Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2017. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 91 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutan 91 narodni poslanik, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milisav Petronijević, Predrag Jelenković i Nada Lazić. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – Predlogu zakona o medicinskim sredstvima. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da današnjoj sednici prisustvuju: dr Zlatibor Lončar, ministar zdravlja, prof. dr Berislav Vekić, dr Meho Mahmutović, prof. dr Ferenc Vicko i prof. dr Vladimir Đukić, državni sekretari u Ministarstvu zdravlja, Danijela Urošević, pomoćnik ministra zdravlja, Dragana Vujičić i Slađana Đukić, vršioci dužnosti pomoćnika ministra zdravlja, Lidija Bašić, viši savetnik u Ministarstvu zdravlja i Mira Kontić, samostalni savetnik u Ministarstvu zdravlja. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za zdravlje i porodicu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv iznad člana 1. i član 1. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. Evo nas na prvom od 501 amandmana, koliko je podneto na ovaj Predlog zakona o medicinskim sredstvima. Od tog 501 amandmana, 186 potiče iz redova vladajuće koalicije. To je bezmalo 40%, što samo svedoči o tome da ovaj zakon nije dobro napisan, da bi ga trebalo povući iz procedure, doraditi i dovršiti, pa onda vratiti ponovo u Narodnu skupštinu. Ponavljam ono što sam rekla u uvodnoj reči kada smo raspravljali o ovom zakonu u načelu, a to je da poslanička grupa Dosta je bilo nema ništa protiv namere predlagača zakona da ovu oblast bolje uredi, da podignemo standarde kada je reč o prometu, uvozu i izvozu, korišćenju medicinskih sredstava. Ono oko čega se sporimo jeste način na koji je to urađeno. Ovaj zakon je bukvalno samo prevedena direktiva EU, i to bar da je prevedena do kraja, nego na delove je ostala na engleskom jeziku. Od naših 110 amandmana koji su imali za cilj da ove nedostatke izbrišu iz ovog zakona, apsolutno ni jedan jedini nije prihvaćen. Izražavam veliko žaljenje zbog toga. Nadam se da će imati sluha predlagač zakona da ovaj zakon ipak povuče iz procedure i da ga uredi pre nego što ga ponovo vrati u Skupštinu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, kad vam je kugla medicinsko sredstvo, onda imate pravo da pričate kao prethodni govornik. Dakle, ja ne pripadam vladajućoj koaliciji, ja podržavam vladajuću koaliciju, nisam potpisao nikakav koalicioni sporazum, a podneo sam oko 140 amandmana na ove zakone. Ja priznajem, oni su gotovo identični kao rešenja koja je ponudila Vlada. Cilj podnošenja ovih amandmana je da se osnaži predlog Vlade i da na takav način damo dodatnu snagu da se ove reforme sprovedu. To je neka kozmetička izmena. Drugi cilj ne malo važniji je sledeće prirode – svi ste svedoci da smo prilikom utvrđivanja dnevnog reda gotovo sedam sati bili maltretirani i da smo morali samo da slušamo šta ova gospoda preko mogu da kažu i šta moraju da kažu. Ta negde spolja kreirana opozicija je navikla da mi ćutimo, a da oni govore. Smisao podnošenja ovih amandmana je da i mi u tih 10 sati možemo da učestvujemo, da podržim predloge Vlade, iako ne pripadam vladajućoj koaliciji, zato što ja smatram da i ovim zakonom se ova država uređuje, unapređuje, a očigledno da oni koji su navikli da čerupaju državu i da njome vladaju putem stečajnih upravnika ne mogu nikako da shvate kako to neko može da predloži amandman kome će da podrži jedan predlog Vlade, predlog člana, odnosno predlog celog zakona, njima je smisao samo da budu protiv predloga koji su dobri. Razumem da neko želi da popravi zakon, međutim, oni su često i protiv samih sebe. Iz tih razloga podneo sam ove amandmane i shodno tome koliko oni budu učestvovali u raspravi, toliko ću ja pokušavati da na ovakav način odgovorim onima koji su očigledno navikli da govore sami, a da svi drugi moraju da slušaju njihove uvrede, laži itd. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Rističeviću. Reč ima predlagač amandmana narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, ovaj član 1. određuje uslove za proizvodnju i promet medicinskih sredstava i njihovo stavljanje na tržište, kao i kliničko ispitivanje. Kad smo već kod ovog zakona, onda možemo konstatovati da je naše zdravstvo u zadnje dve godine postiglo izvanredne rezultate dolaskom na čelo Ministarstva gospodina Lončara, dovoljno je spomenuti jedan podatak, a to je da smo kod stranke bivšeg režima bili poslednji na rang-listi, zapravo, nismo u prvoj godini ni bili stavljani na rang-listu, a kasnije smo bili poslednji, da bi danas bili na 24. mestu od 35, znači, napredovali smo jako mnogo, čak iza sebe smo ostavili sedam država koje su članice EU. Za dve godine zaposleno je 2.000 lekara, odnosno 4.000 specijalizacija je odobreno. Sve u svemu, ovaj zakon predviđa i odvajanje propisa kojima se uređuju medicinska sredstva od propisa kojima se uređuju lekovi. Isto tako, posebno će regulisati oblast medicinskih sredstava za veterinarsku i humanu medicinu. Zbog toga na neki način i želim da ovim amandmanom, pošto Vlada smatra da se s njim neće bolja primena postići, podržimo predlog Vlade. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac. Izvolite.
Uvažene koleginice i kolege ne mogu da se složim sa stavom da broj amandmana koji mi političari uglavnom ne pravnici, predložimo na ovoj skupštini, da određuju kvalitet jednog zakona. A pogotovo, ne ovog zakona koji je vrhunski i malo je čudno u ovom srazmeru snaga i ovom načinu političke borbe gde se često amandmani i ne dotiču određenog zakona, da se jedan takav argument poteže i da se njime objašnjava praktično kvalitet jednog zakona. Oni zakoni koji su dobri, koji su suštinski su usvojeni, ja sam imao predlog jednog amandmana, i taj jedan amandman je usvojen. Tako da nama je i sama debata u plenarnom plenumu, koji je prethodio ovom jasno pokazao da neke političke opcije su ovu priliku i priču o ovom zakonu koristile za svoje političke priče, tako da mislim da to ne stoji i nije valjan argument . U svakom slučaju zakon je dobar i zakon ovakav sa predloženim amandmanima koji su prihvaćeni treba prihvatiti, a oni koji su odbijeni uglavnom su sa razlogom odbijeni. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr. Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Vesović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući i gospodo iz ministarstva, gospodine ministre, kolege narodni poslanici, na Odboru za zdravlje i porodicu Skupštine Republike Srbije čiji sam član ja sam ispred Srpskog pokreta Dveri objasnio smisao podnošenja besmislenih amandmana Srpskog pokreta Dveri. Dakle, ono što je postala praksa rada ovog plenuma jeste da kada o nekom zakonu govorimo, govorimo na način da predstavnici vladajuće koalicije žele da svesno vrše opstrukciju uzimajući ono malo vremena koliko opozicija ima da o zakonima govori za sebe, podnoseći besmislene amandmane. Pored amandmana koji su takvi kakve je podneo Srpski pokret Dveri imamo čitav niz amandmana koji su u većem broju podneli predstavnici vladajuće koalicije. I na Odboru i sada rekao sam da je Srpski pokret Dveri spreman da svoje amandmane povuče ukoliko svi oni koji pripadaju vlasti, a žele da svesno prave opstrukciju rada ovog parlamenta, učine isto. Za sada toliko, a koliko ću se dugo javljati, videćemo šta će raditi vlast.
Zahvaljujem gospodine Vesoviću, ali nema razloga da amandmane delimo na besmislene i smislene. Legitimno je pravo svakog poslanika i pozicije i opozicije da podnese amandman i da govori o svom amandmanu, a mišljenje o amandmanima daje Vlada Republike Srbije, odnosno resorno ministarstvo. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Goran Ćirić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Maja Videnović, Radoslav Milojičić, Tomislav Žigmanov i Veroljub Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Jako kratko predsedavajući. Poštovani ministre, predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, želim prvo da se zahvalim ministru na prihvaćenom amandmanu. Kao što sam rekao i u načelnoj raspravi, podneli smo nekoliko tehničkih amandmana, koji za cilj imaju poboljšanje samog teksta i većina od tih amandmana je usvojena. Ono što želim da kažem to je da mi iz SNS kada podnosimo amandmane, da li suštinske, tehničke, to u ovom slučaju nije tako važno, mi od toga ne pravimo političku priču, ne želimo da profitiramo od toga. Ono što posebno ne želimo, to je da zloupotrebljavamo Poslovnik da napišemo amandman, ne bi li imali ta dva minuta, da u okviru obrazlaganja samog amandmana pričamo o ko zna čemu, a najčešće o onome što nikada nije tema dnevnog reda. To je suštinska razlika između nas i njih. Sa ponosom želim da istaknem da je većina naših amandmana usvojena, ali ne želim da trošim vreme već samo da se zahvalim ministru na tome. Hvala.
Zahvaljuje. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Nenad Čanak, Nada Lazić i Olena Papuga jednim amandmanom predložili su izmenu člana 1. i dodavanje članova 1a i 1b. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 2. i član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Reč ima narodni poslanik Branka Stamenković.
Amandmanom u članu 2. pokušali smo da ispravimo gomilu, ali i gomilu dvosmislenosti koje su nedopustive u jednom zakonu, pogrešnih definicija, menjanja značenja, inače uobičajeno usvojenih termina, koji u praksi lako mogu da stvore pogrešna tumačenja, a sve to je u suprotnosti sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa koji nalažu da dvosmislenosti u zakonima ne sme biti i koji nalažu da uobičajeni termini u svom uobičajenom značenju ne treba da menjaju svoje značenje. Iz potpuno nepoznatog razloga, predlagač zakona smatrao je da termin fizičko lice za koji svi u uobičajenom značenju znamo šta znači, to smo svi mi od trenutka kad se rodimo, pa na dalje, u ovom članu 2. definiše kao preduzetnik, tj. da svaki put kada u zakonu stoji fizičko lice, oni u stvari ne misle na fizičko lice, nego misle na preduzetnika. Zbog čega i zašto? Apsolutno ne postoji ni jedan jedini razlog da menjamo uobičajeno značenje reči – fizičko lice. Mogli smo da stavimo i da koristimo reč – preduzetnik, kada mislimo na preduzetnika, jer i tu postoji neko uobičajeno značenje. To šta ste uradili sa ovom definicijom, ilustruje sve ostalo na šta mi imamo primedbe u ovom zakonu i na šta se naši amandmani odnose. Smatramo da je to nedopustivo i apelujemo još jednom da se zakon povuče iz procedure, da se poboljša, pa da se onda vrati Narodnoj skupštini na novo odlučivanje. Hvala.
Reč ima predstavnik predlagača, ministar Zlatibor Lončar.
Poštovani poslanici, poštovani predsedavajući i građani koji gledaju prenos, ja vas apsolutno razumem da vi imate neki svoj cilj i da će te pričati priču koja vama odgovara. Na žalost, to što vi pričate, nikakve veze nema sa svrhom ovog zakona. Upravo ovaj zakon se i donosi da bi se regulisale stvari. Vi morate da se opredelite ako je ikako moguće, ono što vam ja predlažem zauzmite samo jedan stav u kom pravcu hoćete da idete. Da li hoćete kada pominjete strane reči, da li kažete, ne valjaju strane reči, pa kažete, ovo se ne razume, hajde da se to uskladi. Evo, ja ću vam na jednom, krajnje konkretnom, primeru objasniti. Strane reči koje su ovde upotrebljene su iz jednog, krajnje opravdanog razloga, upotrebljene, jer kada imate neku studiju, kada imate nešto što je priznato u celoj Evropi, ne dešava se samo stvar u Srbiji, nego se dešava u više zemalja u tom momentu i to su te ključne reči koje služe samo Agenciji za lekove da bi prepoznala temu i da bi se na osnovu toga lakše radilo. Te reči i svi ti izrazi nemaju nikakve veze ni sa građanima, ni sa bilo čime, znači, imaju samo je to razlog da se lakše prepozna studija, da se lakše prepozna predmet i da se radi. U jednom momentu pričate jeste usklađeno, u drugom momentu nije usklađeno, u trećem momentu ne valja, povucite i okej je, ja vas razumem, nije nikakav problem, samo tu suštine nema nikakve. Znači, sve to što kažete, sve je apsolutno regulisano ovim zakonom.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Branka Stamenković po amandmanu. Izvolite.
Hvala. Ministre, pogledajte Zakon o medicinskim proizvodima Republike Hrvatske, koja je odavno u EU. Jedne jedine engleske reči u tom zakonu nema. Oni jezik čuvaju, mi jezik kvarimo, da bi Agencija za lekove znala o čemu se radi. Ako Agenciji za lekove treba rečnik da bi razumela zakon, rečnik se pravi izvan zakona i zove se rečnik, ne ugrađuje se u zakon i ne kvari se srpski jezik engleskim rečima. Pri tome, čak i na engleskom imate speling greške i umesto market napisali martket.
Gospodine ministre, s obzirom da je bilo direktno obraćanje vama, omogućiću vam dodatna dva minuta, kao pravo na repliku. Izvolite.
Stvarno moram da kažem da mi je žao što nismo prepisali hrvatski zakon i mislim da će cela Srbija žaliti zbog toga. Vi kada bude u prilici vi prepišite, pa uradite sve što vam se sviđa.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam zahvalan što ovde imamo i advokata Hrvatskog sabora i hrvatske države. S tim u vezi, ja se dugo nisam slagao sa onima koji su govorili da su Hrvati najgori deo srpskog naroda. Dugo se nisam slagao, ne slažem se ni sada, počinjem da razmišljam. Ali, dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira kako se oni ponašaju, bez obzira ovde je bio govor o jeziku, bez obzira što proterujući ćirilična slova, bez obzira što jurišaju čekićima i raznim drugim alatima i napravama, na sve što je ćirilično i sve što miriše na srpsko, ja predlažem da se mi ne ugledamo na njih, ne samo da ne prepisujemo zakone i zakonske predloge na način na koji su to radili Hrvati, nego se nikada ne treba ugledati na gore od sebe, uvek treba gledati šta postižu bolji od tebe. Kao neko ko potiče sa sela, a vidim da Vlada to želi, kao neko ko podržava Vladu, ja želim da ono što dobar domaćin želi za svoju čeljad, za svoje ukućane, ja želim da po kvalitetu život naših građana, ovog puta i pacijenti, preventivno budu zaštićeni i da po kvalitetu zdravlja budu sve bliže razvijenim zemljama, a koliko vidim u oblasti zdravstva je napravljen ogroman napredak u odnosu na ono što je bilo zatečeno i mislim da će svake godine, srazmerno rastu ekonomije, rasti i prihodi zdravstva i da će doći vreme da mi stičemo znatno veća sredstva nego sada, i prihodi iz inostranstva u oblasti zdravstva. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Rističeviću. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Goran Ćirić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Maja Videnović, Radoslav Milojčić, Tomislav Žigmanov i Veroljub Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojčić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ivan Kostić. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, svi dosadašnji amandmani Srpskog pokreta Dveri u sadašnjem sazivu Skupštine Republike Srbije, su imali smisla i iza svakog amandmana koji smo podneli stojimo. Ali, evo, i vi na ovoj sednici imate prilike da čujete da se u raspravi o amandmanima priča o nekim drugim stvarima, tako da ne razumem zašto se poslanici SNS ljute kada određene poslaničke grupe prepisuju ono što oni već rade nekoliko sednica, i mislim da su upravo šampioni u nepoštovanju Poslovnika predstavnici vladajuće koalicije. Hvala vam.
Gospodine Kostiću, na ovaj način ste obrazložili amandman na član 2. Zahvaljujem. Imate osnova za repliku, s obzirom da je pomenuta SNS, a možete i po amandmanu. Samo mi recite po kom osnovu ste se javili, gospodine Orliću? (Vladimir Orlić: Replika.) Reč ima narodno poslanik Vladimir Orlić, replika. Izvolte.
Hvala lepo. Verovatno će biti najkraće danas, pošto je reč o ozbiljnoj materiji i o stvarima koje treba da se tiču svih nas i da im pridajemo pažnju kakvu zaslužuju. Iskoristio bih priliku da pozovem sve sa one strane i danas malobrojno, očigledno da ipak koncentrišemo pažnju, zajednički, ako je ikako moguće, na raspravu ovim stvarima. Razumem da neko, s vremena na vreme, tu i tamo, dobije želju da olakša dušu, pa između ostalog da određene stvari prizna. Na primer, da prizna da je dobar prepisivač. Ali, da zadržimo tu vrstu potreba na nekom lično, personalnom nivou. To možete da raspravite interno i nakon sednice, da ne opterećujemo Narodnu skupštinu sa tim. Da je reč o prepisivačima, to je više nego jasno, koliko dobrim, to ćemo tek da vidimo. Ali, da se ne bavimo mi time danas, ako može. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Šešelj, Sreto Perić, Vjerica Radeta i Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Izvolite. Gospodine Milićeviću, mi smo podneli amandman na član 2. i u obrazloženju smo rekli da bi bilo dobro da kada se pišu zakoni, da se ima u vidu i član 25. jedinstvenih metodoloških pravila za izradu propisa. Šta je predlagač napisao? Kaže ovako – medicinsko sredstvo iz stava 1. ove tačke. Tako nešto u pravu ne može da postoji, a evo zbog čega. Član 27. kaže – stav se može sastojati od dve ili više tačaka. Član 28. tačka se može sastojati od dve ili više podtačaka. Član 36. koji govori na upućivanje ovom, kaže da je moguće upućivanje po sistemu iz člana 1. ovog propisa, iz stava 1. ovog člana. Ne postoji iz stava 1. ove tačke. Očekivao sam, eto mi smo vam pomogli da malo sredite taj, vi ste junački to odbili. Dobro, takva je sudbina naših amandmana, ali ćete imati problema, ne zbog ovog amandmana, da me ne shvatite pogrešno, generalno ćete imati problem sa ovim zakonom zato što se radi stvarno o neuspešnom prevodu propisa, koji već postoje u nemim državama koje su članice EU, a i oni su pogrešili prilikom prevoda onih šest direktiva i tri uredbe. Ceo ovaj predlog zakona odiše nedorečenošću, kontradiktornošću, pa čak, ne možete naći ni vezu između dva člana. Mi smo pokušali da vam skrenemo pažnju. Kasnije ćemo da dođemo do onoga što bi moralo da bude suština ovog zakona, a to su standardi, otom potom. Mi smo stvarno iznenađeni da niste prihvatili ovaj amandman jer zakonodavstvo nije smelo da pusti ovakav predlog zakona u proceduru pred Narodnom skupštinom, jer kategorija iz stava 1. ove tačke u pravu ne postoji, apsolutno ne postoji. Drugo, jedinstvena metodološka pravila za pisanje propisa koja je donela Narodna skupština koja obavezuje Narodnu skupštinu, obavezuju Vladu kao predlagača. Treba da se poštuju, ali odlučili ste šta ste odlučili.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović, Zoran Živković. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala lepo. Moram da se pridružim onim kolegama koji su rekli da je ovo loš prevod i nema nikakvog razloga da se žuri sa donošenjem zakona, tako da ne možemo da sačuvamo ono što se zove srpski jezik. Ima sigurno u ovoj sali onih koji su više galamili o tome da treba da se čuva srpska tradicija, jezik i sve drugo, ali je vreme da to počne neko i da radi, pa bi bilo dobro da to počnemo od ovog zakona. U članu 2. treba promeniti puno toga. Recimo, implatibilno medicinsko sredstvo. Ne bi smetalo da se to zove sredstvo za ugradnju, da se, recimo, „free sale certificate“ kaže lepo srpski – sertifikat o slobodnom prometu. Čuli smo jednu potpuno besmislenu stvar, koje je stvarno strašno kad neko kaže, a član je Vlade, da ovaj zakon nije namenjen građanima. Svaki zakon je namenjen građanima i ne postoje zakoni koji su namenjeni samo stručnim institucijama. Prema tome, svakome treba da bude razumljivo šta piše u nekom zakonu i potpuno je besmisleno da se na ovakav način, arogancijom, brani nešto što je neodbranjivo. Naravno da treba doneti ovakav zakon. Naravno da postoji puno razloga da do toga dođe, ali naravno da treba doneti jedan pristojan zakon. Onoliko koliko troši Vlada pare na stručne usluge, pa i na prevodilačke, mogli smo da očekujemo da bar imamo jedan dobar prevod, ne hrvatski, ne avganistanski, nego srpski prevod onoga što je ovde prevođeno. Apsolutno ne smeta ništa da se dobra praksa EU primenjuje i kod nas, ali hajde da je primenimo tako da to liči na ono što treba da bude, a to znači da imamo dobro napisane zakone i po suštini i po formi.
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača, ministar dr Zlatibor Lončar. Izvolite.
Moram da podsetim da jedini razlog zašto donosimo sve zakone i zašto dolazimo ovde su građani Srbije. Nikad nisam rekao da, možete da čujete, ovo nije zakon zbog građana, nego zbog nečeg drugog. Apsolutno je zakon zbog građana i urađen je tako da pomogne građanima i da im da sigurnost. Znači, to su osnovna dva razloga zašto i kako je dat predlog ovog zakona. Time smo se vodili i time ćemo i dalje da se vodimo. Ovo je krajnje ozbiljna stvar da bi je stavljali za dnevno-političke potrebe. Nastavićemo da se borimo za građane Srbije.
Zahvaljujem. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Posao Narodne skupštine, poslanika Narodne skupštine i onih koji su gosti u ovoj Skupštini, a to su predstavnici Vlade, je da rade za dobro građana i tu nema nikakve sumnje i to nije naša volja, ni volja ministra, ni volja poslanika, to je naša obaveza. U prošlom javljanju eksplicitno ste rekli da ovaj zakon nije pisan za građane. Uzmite stenogram pa ćete videti. Prema tome, ako ste to rekli slučajno, onda ja prihvatam vaše izvinjenje, i nadam se da to nije izrečeno namerno. Upravo amandmani koje smo dali, ja i moje kolege iz poslaničkog kluba i druge kolege iz opozicije, imaju za cilj da se popravi zakon koji je, ponavljam, neophodan i da se donese u formi i u sadržaju koji je primeren onome kako treba da se koristi.
Gospodine ministre, omogućiću vam dodatna dva minuta da odgovorite. Izvolite.
Odgovorno tvrdim da nisam rekao da se ne odnosi na građane Srbije. Rekao sam, ponavljam, za delove koji imaju strane reči, da iz razloga projekata i onoga što se radi, ne radi se samo u jednoj zemlji, nego se radi u više zemalja, da onda u tom momentu je lakše Agenciji za lekove, da to ima veze sa njima, da prepozna, da stavi i da brže i sigurnije naši pacijenti dođu do onoga što im je neophodno. To sam rekao, ponavljam.
Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Dragan Vesović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Kada smo imali diskusiju u načelu, setiće se gospodin ministar, ja sam baš pričao o tim engleskim terminima u zakonu i rekao sam da sam delimično bio protiv. Evo, ovo je mesto gde sam to delimično protiv. Dakle, ne mislim da je dobro da implantat bude ugradno sredstvo, jer ljudi koji su iz struke kada kažu implantat znaju šta je implat, implantat, a ovo drugo što je rekao gospodin Živković, apsolutno treba prevesti. To je ono što sam pričao. Dakle, trebali smo tu da budemo selektivniji u smislu da bi sačuvali, i tada sam to rekao, srpski jezik, samo se čudim da svi ovi koji su predstavnici vlasti, sačuvali bi srpski jezik kada Dveri predlažu deklaraciju, ne žele da za nju glasaju. Hvala.
Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala. Pa čuli smo još jedno besmisleno opravdanje, a to je da ovi engleski izrazi treba da ostanu zato što se ovo primenjuje u mnogim zemljama. Pa? Ovaj zakon važi za Srbiju, a kako se primenjuje u nekim drugim zemljama, to nema nikakve veze sa ovim što radi Narodna skupština Republike Srbije, ne bi trebalo da ima nikakve veze sa ovim što radi Vlada Srbije, niti bilo ko od poslanika koji su ovde prisutni. LJudski je pogrešiti i to se dešava svima. Evo, moram da priznam, i meni se nekoliko puta u životu desilo da pogrešim, ali može da se popravi to tako što se uzme struka, nauka, pamet, obrazovanje, iskustvo, pa se onda ta greška ispravi. Prema tome, ja vas pozivam, ako ne sada, ako vas je sada sramota da priznate grešku, da u redakciji, kada tekst ide na tehničku redakciju, možete da promenite ove izraze i da napišete lepo da se daje sertifikat o slobodnom prometu, a naravno da većina građana Srbije zna šta znači „free sale certificate“, ali se to ne koristi u zakonima.
Zahvaljujem. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Pa opet kratko, pošto se izgleda povela sada polemika na temu srpskog jezika, čistote istog i tako dalje. Bez ulaženja u detalje da li predlagač misli da je ovo predlog struke, nauke, pameti ili iskustva, neka svako prosudi koliko tu čega ima konkretno i tačno. Pitanje srpskog jezika? Ne znam da li ljudi analiziraju ovo što predlažu, da li oni koji neke stvari podržavaju malo podrobnije ulaze u sadržaj onoga što podržavaju? Neću ja sebe da predstavljam za nekog vrhunskog jezičkog čistunca, ali ako ćemo da pričamo o adekvatnoj upotrebi srpskih izraza i našeg jezika, evo ovde se predlaže da se koristi termin subkategorija. Ja ne znam da li to treba tako da se kaže da bi bilo potpuno jezički čisto? Ja bih možda to nazvao podkategorijom, ali hoćemo da se bavimo ovakvim detaljima ili suštinom? (Aleksandra Jerkov: To nije srpska reč.) Ako hoćemo ovakvim detaljima, možemo, nikakav problem nije… Oni koji sada dobacuju takođe su se proslavili što se tiče i jezika i pismenosti u svojim amandmanima i obrazloženjima. Nadam se da nećemo morati i o tome i oni koji čekaju da dobiju reč, nadam se da nećemo morati i o njima, ali čisto par napomena s moje strane pre nego što nastavimo priču o jeziku. Koliko je u duhu srpskog jezika, kako piše u obrazloženju amandmana, izraz poput „i stručnost“? Koliko je u duhu srpskog jezika ovo što piše u obrazloženju „nemam nikakvog razloga za promenu“? Dobro, ako predlagač nema nikakvog razloga za promenu, ja ne znam zašto uopšte predlaže? Koliko je u duhu srpskog jezika obrazloženje „smatrajući ga bez ikakve svrhe, predlažemo brisanje“? Da li hoće da nam kažu na srpskom da nešto smatraju bez ikakve svrhe? Ne znam zašto onda smatraju ili bez ikakve svrhe predlažu brisanje? Zašto bi ljudi bilo šta radili bez ikakve svrhe? Da ne ulazim u dalje primere. Ima ih poprilično mnogo i baš ne idu u prilog onima koji su ovakve stvari na papir stavili. Da se mi držimo suštine, dame i gospodo. Dobronameran predlog s naše strane, a o ovim stvarima možemo, pa koliko se kome isplati. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem. Poslaniče, DS nije učestvovala u ovim jezičkim amandmanima. Naši su amandmani potpuno drugačije prirode. Prosto, mislim da ova kvazilingvistička rasprava treba da se prekine. Ovde kolega Orlić govori da umesto subkategorija, treba govoriti valjda srpsku reč podkategorija. Kolega Orliću, kategorija nije srpska reč. Ne znam o čemu se radi? I sami ste rekli da niste neki jezički čistunac. Molim vas da tu svoju sugestiju prihvatite, a koju dajete drugima, pa nemojte ulaziti u lingvističke rasprave. Zaista o tome ne znate. Mi ovde imamo dva poslanika koji iz sednice u sednicu već mesec dana kao amandmane postavljaju predloge da se u članove zakona stave zarezi tamo gde zarezima prema pravopisu srpskog jezika ne možete biti mesto. Kaže: „Ovim zakonom uređuju se uslovi za proizvodnju, i prometa medicinskih sredstava“. Ne znam da li je kolegama koji predlažu ovako nešto poznato da se ispred veznika „i“ ne može naći zarez u skladu sa pravopisom srpskog jezika. Iz nekog razloga oni smatraju da je duhovito to da rade. Ukoliko bi Vlada prihvatila ove njihove amandmane, to bi znači da bismo mi imali zakone koji su napisani jezikom koji nije u skladu srpskim pravopisom. Onda kolega Orlić ovde govori o dobrim prepisivačima, da je neko priznao da je prepisivač. Ako bi pojedini iz SNS priznali da su prepisivači, plašim se da ni dr Stefanović, ni dr Mali, ni mnogi drugi vaši doktori ne bi nikada bili doktori nauka.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, pravo na repliku.
Hvala. Nisam ja džabe rekao da svako dobro proceni da li mu se tema isplati ili mu se ne isplati. Znam ja zašto sam to rekao, evo, čućete i vi. Da nisam neki jezički čistunac, to i dalje stoji, ali ja ovako neupućen u pravila jezika neke stvari ipak znam. Na primer, znam, a ovo se odnosi konkretno na stručni, naučni i kakav još doprinos upravo poslaničke grupe koja se sada dala obratiti. Ne kaže se „Skupštna“, nego „Skupština“, a to ste napisali, ne kaže se „ministarstvo nadležan za poslove“ nego ili ministar nadležan ili ministarstvo nadležno. Ne kaže se „fkulteta“ itd. Što se tiče dobrih prepisivača, ja sam samo komentarisao one koji su sami sebe tim epitetom okitili. Ja sam rekao - prepisivači jesu i mogu da budu, nije sporno. Koliko su dobri, videćemo. Ako govorimo na temu diploma, znanja i zvanja bilo čijih, gde su indeksi? Mi smo beše pozvali neke koji su se ovde hrabro predstavljali za odlične studente, fenomenalne đake, da donesu malo svoja svedočanstva, pa da mi stvari uporedimo. Evo, ovde mi sugerišu da bi verovatno kolega Ješić, kada dođe, imao čime da se pohvali. Nije važno, neka donese bilo ko. Nešto je izostalo, bilo kakvo svedočanstvo o tome koliko je neko dobar, uspešan, s druge strane, a voli sebe nekako da doživljava baš takvim. Mi smo ovde uspeh, ocene, rezultate onoga koga ne možete da smislite pokazali. Ima sa čime da se poredi, ako ima šta da se poredi sa druge strane. Ne bi bilo loše, npr, da vidimo koliko je dobar i uspešan bio Dragan Šutanovac, koliko je dobar i uspešan bio Saša Janković, može i onaj koji je ovde bio njihov advokat na prošloj ili pretprošloj sednici, kada smo o tim temama pričali. Ali, nešto mi se ipak čini da pored pokušaja da se bude zlonameran, pomalo i zajedljiv, neće nikada biti bilo čega argumentovanog da se pokaže i kaže – e, ovakvi smo bili mi, mi koji znamo ko je Nadežda Petrović, mi koji ipak možemo da neku stvar, i sa time završavam, gospodine predsedavajući, iznesemo Narodnoj skupštini, a da nam poslednja rečenica ne bude borbeni poklič – Uroše, izdrži.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Darko Laketić, po amandmanu.
Gospodine predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, pre svega, ja bih u ovom trenutku u ovoj situaciji ostavio lingvistiku po strani. Govorio bih o suštini, ne samo ovog amandmana, već o mnogim stvarima koje je predlagač prethodno trebalo da pripremi. Naime, o čemu se radi? Pre svega, bilo je neophodno da se prouči koji je to vremenski period, koja je to dinamika prikupljanja dokumentacije koju će samo lice, sama ustanova, institucija, organizacija koja registruje medicinskog sredstvo koje će mu biti potrebno da bi registrovalo medicinskog sredstvo. U skladu sa tom dinamikom, sa brojem papira, sa upotrebom adekvatnih termina u celom tom procesu, neophodno je da se predlagač upozna da u toku tog procesa on mora da koristi termine koji su univerzalni, govorim univerzalni na evropskom tržištu i u evropskim zemljama. Naime, svi ovi engleski termini o kojima smo govorili su registrovani i skraćenice sa engleskog jezika i nazivi pojedinih dokumenata i obrazaca. Šta je bila suština predloga ovog zakona? Da se skrate rokovi. Mi smo rokove na koje odgovara ALIMS skratili skoro duplo, negde i više. Pa, suština je da skratimo rokove i da se omogući jedan normalan rad privrede, da onaj ko proizvodi medicinska sredstva može u najkraćem roku da registruje i da ga pusti u promet ukoliko odgovara standardima. Šta želite, da se ne registruje za 30 dana, da se registruje za 90, zbog administrativnih prepreka? Pa, dosta je bilo birokratije, gospodo. Pa, što niste to menjali kada ste bili na vlasti, nego uvek imate naknadnu pamet i predlažete nešto u fazi, nažalost, ne možete da odlučujete? I nećete ni moći, zapamtite.
Zahvaljujem. Reč ima ministar.
Slažem se da je bitno da vodimo računa o svom jeziku, o svojim rečima i tu nema nikakve dileme. Mislim da se oko toga svim slažemo i to ćemo ubuduće nastaviti da radimo. Imate još jednu bitnu stvar, a to je da moramo da vodimo računa o pacijentima, o ljudima kojima je pomoć neophodna i kojima bukvalno svaki dan znači mnogo. NJima nije bitna ova naša rasprava o jeziku ili bilo šta. Oni se bore za jednu stvar, bore se za svoje zdravlje. Nastavićemo da nam oni budu prioritet. To je jedno. A, imajte na umu drugu stvar, da niti smo mi kao zemlja neko ko može sam da funkcioniše, neko ko ima tolike fondove, toliko novca da sam radi. U najvećem delu slučajeva moramo da budemo deo sistema. Opredelili smo se za EU. Onda moramo da budemo deo tog sistema. To je najbolji i najbrži način da pomognemo našim ljudima. Molim vas, imajte samo to na umu.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, predstavnici ministarstva, mi smo ovaj amandman podneli jer smo smatrali da bi odredba možda bila razumljivija i u duhu srpskog jezika ako se reči: „od odgovarajućeg“ zamene rečima: „od strane odgovarajućeg“. Međutim, s druge strane, i usvajanjem i ne usvajanjem ovog amandmana suštinski se ne bi promenilo značenje odredbe. Ovaj amandman nije prihvaćen. Ja samo moram da kažem da mi uvažavamo mišljenje Vlade, saglasni smo sa mišljenjem Vlade. Iskoristiću priliku da istaknem nešto što sam istakla i u načelnoj raspravi, a to je da ministar i ministarstvo koje vodi, apsolutno njihovi predlozi imaju podršku poslanika SNS i u raspravi u pojedinostima uvažićemo mišljenje Vlade. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Mirčić, Zoran Krasić, Ružica Nikolić i Miljan Damjanović. Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS podnela je amandman na član 2. Predloga zakona da se u tački 10) reči: „u kućnom okruženju“ zamene rečima: „u vanbolničkim uslovima“. Amandman smo podneli zato što nije precizno ako se navodi da medicinsko sredstvo može da se koristi u kućnom okruženju, ukoliko se ne koristi u bolnici ili domu zdravlja, jer je reč o medicinskom sredstvu koje može da se koristi bilo gde van zdravstvenih ustanova. Očigledno je da je Predlog zakona nesrećni prevod sa engleskog jezika na hrvatski, pa zatim na srpski jezik i da ovakva konstrukcija nije u duhu srpskog jezika, te dobija potpuno drugo značenje, a to je da određeno medicinskog sredstvo pacijent može da koristi ako ne u bolnici, onda isključivo kod kuće i nigde drugo. Kada su strane reči i prevod u pitanju, podsetila bih vas na zaveštanje Stefana Nemanje o jeziku, koju uvek treba da imate na umu. Znači, citiram: „Čuvajte, čedo moje, jezik kao zemlju. Reč se može izgubiti kao grad, kao zemlja, kao duša, a šta je narod izgubili jezik? Ne uzimajte tuđu reč u usta svoja. Uzmeš li tuđu reč, znaj da je nisi osvojio, nego si sebe potuđio. Zemlje i države se ne osvajaju samo mačevima, nego i jezicima. Znaj da te je neprijatelj onoliko osvojio i pokorio koliko ti je reči potreo i svojih poturio. Narod koji izgubi svoje reči prestaje biti narod.“
Zahvaljujem. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Vesna Rakonjac. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, smatram da amandman ne treba prihvatiti, jer, ako dobro pročitate – sredstvo za samotestiranje. Znači, kad vršimo samotestiranje, ako merimo glikemiju, to radimo u kućnim uslovima, nećemo raditi na ulici. Znači, vanbolnička sredina može da bude sve ostalo – hotel, itd. Pažljivo pročitajte šta piše – sredstva za samotestiranje. Prema tome, morate ispoštovati i neke higijenske norme kada to radite. Odnosi se na pacijente. Ako ne radi testiranje u bolničkim uslovima, onda može da radi, znači, u kućnim uslovima. Razmišljajte malo kao pacijenti što razmišljaju. Hvala vam na literalnom sastavu, ali, ovde se ipak radi o pacijentima i medicini. Hvala.
Po amandmanu reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Naravno da amandman SRS treba prihvatiti, zato što su naši amandmani smisleni i nije ovo literalni rad nego podsećanje na obavezu svakog narodnog poslanika, pa i poslanika skupštinske većine. Nemoguće je rešenje predviđeno zakonom da se, recimo, infuzija daje samo u bolničkim uslovima ili u kućnim uslovima. Ako je to tako, evo pitanja – kako je onomad posle stiropora, kada je Nikolić dva i po sata štrajkovao glađu, kako je onda infuzija njemu davana u Narodnoj skupštini? Jel ovo njegova kuća? Nije. Jel ovo bolnica? Nije. I nije to jedini slučaj. Šta se radi sa pacijentima u zatvoru, u pritvoru, koji ne odu u zatvorsku bolnicu nego mora da dođu tamo da im vade krv, da ih ne bi morali voziti u zatvorsku bolnicu? Dakle, predloženo zakonsko rešenje nije dobro, nije potpuno i, ministre, trebalo je, a još uvek nije kasno, da prihvatite amandman Srpske radikalne stranke. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Vesna Rakonjac. Izvolite.
Prosto moram da se nadovežem na priču o zatvorima. Znači, u našim zatvorskim jedinicama postoje ambulante gde se obavljaju medicinske aktivnosti, a ako to niste znali, napravite jednu turneju pa obiđite, da vidite kako to izgleda. Dolazim iz Kruševca, gde imamo vaspitno-popravni dom i gde postoji i ambulanta za maloletna lica a takođe i…Ja bih vas zamolila, ja sam vas pažljivo slušala. Znači, postoje adekvatni uslovi sa adekvatnim zdravstvenim radnicima koji se uopšte ne razlikuju od bolničkih uslova. Prema tome, to ne možete da uzimate kao argument. A ovo u vezi Skupštine, znači, kućni uslovi. Hvala.
Hvala. Pravo na repliku, Vjerica Radeta. Izvolite.
Nismo ni ja ni koleginica Ružica shvaćene na način kako je to traženo u našem amandmanu, ali, ova malopređašnja rasprava je bila i uvredljiva. Dakle, šta ja znam a šta ne znam, to koleginica ne može da procenjuje. Da li obilazim zatvorske ustanove itd, obilazim sve što narodni poslanik treba da obiđe i odlično znam kako funkcioniše sve u Srbiji, pa, između ostalog, i zatvorske ustanove. Pitam koleginicu koja, eto, govori o bolničkim uslovima u zatvorima, da li će, recimo, da Legiju ili Zvezdana Jovanovića, uz onoliko obezbeđenje, voze da im uzmu krv ili će doći tamo neko na lice mesta da im uzme krv? Naravno da će uraditi ovo drugo, zato što treba da obezbede ne znam kakvo obezbeđenje, helikoptersko i ne znam kakvo da ih prevezu na neko drugo mesto, kao što inače rade. Suština ovog amandmana, očigledno je ovde sad bitno samo da se neko javi za reč i da nešto kaže, i smisao ovog amandmana se odnosio na jezičku ispravnost, ali je priča otišla malo šire. Nemamo mi ništa protiv, ali je bitno da se onaj ko komentariše amandman najpre izjasni da li je ono što je predloženo amandmanom u redu ili nije u redu i, ako nije, zbog čega nije. Da se proširi priča, mi uvek jesmo za to, mi srpski radikali se zalažemo za to da narodni poslanik ne treba da bude ograničen ni temom, ni vremenom, da narodni poslanik može sa ovog mesta da govori sve ono što misli da treba da kaže. Hvala.
Hvala, koleginice Radeta. Da li želite repliku? (Vesna Rakonjac: Da.) Izvolite.
Samo ako se radi o terminologiji jezičkoj, ako se time bavimo, onda bih razumela primedbu da smo stavili u „houm“ uslovima ili „domovinskim“ uslovima, ali mi smo stavili „u kućnim uslovima“. Pravi srpski izraz, ako se radi samo o jeziku. Ako se radi o ovim drugim stvarima, još jednom bih zamolila da pružimo pravu informaciju, da uputimo Odeljenju za izvršenje krivičnih sankcija Ministarstva pravde da da gospođi poslanici informaciju kako to izgleda u našim zatvorima od 2012. godine i kakve su procedure kada su štićenici tih ustanova u pitanju, pogotovo koje se odnose na zdravlje. Prema tome, da razrešimo tu dilemu i da zatvorimo ovu diskusiju već jednom. Ako je jezik u pitanju, onda je ovako. Ako je nešto drugo u pitanju i trošenje vremena, onda stvarno nemamo vremena za gubljenje, moramo da radimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, po amandmanu. Izvolite.
Dakle, ovde se radi o jednom jezičkom usaglašavanju i nepreciznosti. Verujem da je za razliku od prethodnog govornika, gospođe Rakonjac, to razumeo i predlagač, ali je odustao od toga da se to ispravi na način na koji je to predložila koleginica Ružica Nikolić, a kojoj to verovatno i para uši kada pročita, jer je po struci defektolog. Zaista je bilo neophodno, gospodine ministre, da u duhu srpskog jezika napišete ovaj zakon. Malopre sam čula neki ustaški novogovor i reč koja ne treba da se čuje u Narodnoj skupštini Republike Srbije, a naročito zbog toga što Hrvati nemaju svoj govor. Oni su ga ukrali od Srba i mogli ste to da pročitate u jednom naučnom delu prof. Šešelja. Sa druge strane, veoma je bitno da napomenem da se nikada u istoriji srpskog parlamentarizma zakoni u Srbiji nisu usaglašavali kada su u pitanju te jezičke nedoumice sa nekom drugom državom, osim između dva rata, kada je u Srbiji bila radikalska vlast, eventualno sa ruskim jezikom, jer smo mnoga rešenja iz Carske Rusije preuzimali do 1917. godine, kao država. Verujemo da ćemo ubuduće, u periodu kada radikalska vlada bude ponovo bila u Srbiji, na takav način čuvati i negovati naš jezik i da pišemo zakone tako da oni budu precizni i jasni. Dakle, ovde se ne radi o tome, jer to samo neko ko je, da ne kažem, ograničen ovako može tako da posmatra, da li se to medicinsko sredstvo koristi u kući ili, kako je gospođa Radeta navela, u zatvoru ili nekim drugim mestima, baš upravo zbog toga „kuća“, kao kuća, nije termin već „vanbolnički uslovi“, kao što je gospođa Ružica Nikolić predložila.
Hvala, koleginice Jovanović. Na naziv iznad člana 3. i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura, LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite koleginice Branka Stamenković.
Hvala. Evo, ovim amandmanom već u članu 3. tražimo da se briše engleski izraz „free sale certificate“, a predlagač zakona je to odbio. Htela bih da se nadovežem, na ono što je rekao dr Vesović, kada je reč o razlici između stručnih i stranih izraza. Znači, „inplatibilno sredstvo“ je stručni izraz i kao takav je sasvim prihvatljiv, kao što je i izraz „invitro“. Međutim, strane reči i strani izrazi koji imaju adekvatne srpske reči, kao što u ovom slučaju postoje adekvatne srpske reči, ne treba da stoje na stranom jeziku, nego treba da budu prevedene kada se pominju u zakonu. Još jednom, naglašavam, to ne kaže samo Branka Stamenković, to kažu jedinstvena metodološka pravila za izradu propisa koja smo i mi kao poslanici, ali i svi ostali koji predlažu zakone kada ih predlažu, obavezni da sledimo. Ne zato, što je to sad nečiji hir, nego zato što moraju da postoje neka pravila da nam zakoni budu ujednačeni, da nam jezik kojim se pišu bude ujednačen. Ignorisanjem tih pravila, samo šaljete poruku jedne arogancije, koja ne priliči Narodnoj skupštini. Hvala.
Hvala. Reč ima Vesna Rakonjac. Izvolite.
Smatram da amandman treba odbiti, jer, hajde, još jednom da se vratimo na član 2. Kaže - izrazi upotrebljeni u zakonu, pa tačka 21. kaže - „free sale certificate“. Znači, sertifikat u slobodnoj trgovini i kaže – to je dokument kojim se dokazuje da se medicinsko sredstvo nalazi na tržištu u zemlji proizvođača. Znači, kad dobijemo ovakav dokument na graničnom prelazu, gde piše „free sale certificate“ znači trebamo da tražimo prevod od proizvođača da nam prevede na srpski jezik. Čitajte pažljivo, ovo je samo spisak izraza koji su upotrebljeni u zakonu, molim vas. I nemojte više da nam oduzimate vreme na ove stvari. Hvala.
Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Dve su greške u članu 3. Tačka 15. i tačka 17. Tačka 15. je ovaj nesretni „free sale“, a suštinski je važnija tačka 17, gde tražimo da se ona briše. Zato što, ova tačka definiše da Agencija za lekove i medicinska sredstva Srbije citiram – daje stručne savete na zahtev pravnih i fizičkih lica u vezi sa prevodom uputstva za upotrebu i obeležavanje medicinskog sredstva, i dva razvrstavanjem medicinskog sredstva u klasu i kategoriju medicinskog sredstva. Razlog za brisanje proizlazi iz toga što u direktivama EU, na koje se predlagač zakona poziva ne obuhvataju nigde u tim preporukama da Agencija treba da radi ovaj posao. S druge strane, ako bi Agencija za lekove Srbije radila ovaj posao, ona bi bila u sukobu interesa. Tako da je ovo dokaz da se ti evropski zakoni, kad ih napredno tumače srpski naprednjaci, dobijamo loš prevod, besmisao i rupu koja obezbeđuje korupciju. To je metodologija vladanja i pisanja zakona vladajuće stranke.
Hvala. Reč ima ministar Zlatibor Lončar. Izvolite.
Rezultati Vlade i ministarstva su svima dobro poznati, a sve ostalo možete da tumačite na svoj način i može samo da vam bude krivo što vi to niste uradili ranije.
Hvala ministre. Pravo na repliku, Vladimir Orlić. Izvolite.
Tako je to kada se pominju srpski naprednjaci. Šta smo čuli? Neki dokaz metodologije vladanja i pisanja, jel tako? što se tiče metodologije pisanja, i da se njom bavimo, odlično. Šta je na tom srpskom jeziku, koji izgleda mora da se prevodi ponovo na srpski jezik, kada se ovako fenomenalni predlozi dobiju? Šta je tačno u prevodu „na koje oslanja zakonopisac“? Šta to znači na srpskom, šta oslanja? Obrazloženje, amandman, predlog? Šta znači ovo? šta znači medicinska sredstva, ako ćemo da pričamo o stručnosti, znanju i naučnom doprinosu? Pominjali smo ovde i neke prepisivače, evo imamo i ovde dobre primere prepisivača. „Nesvrishodno“, što je takođe verovatno u duhu srpskog jezika, ne znam šta znači, ali vidim da ga je predlagač sam od sebe prepisivao iz amandmana u amandman, iz obrazloženja u obrazloženje. Imamo „nesvrishodno“ na član 27, „nesvrishodno“ na član 28. Tu mu se pridružuje i „marijera“ na članu 51. itd. Toliko o toj stručnosti i metodologiji pisanja. Što se tiče metodologije vladanja, da se uporedi sve ono sjajno i bajno, kako je bilo u doba žutog preduzeća i svih njegovih podvarijanti. Sa ovim dobrim stvarima koje se dešavaju danas, upravo u resoru o kome raspravljamo, sa onim što je ministar ovde objasnio, da se dogodilo, da se događa i da će biti i u to nemojte imati nikakve sumnje, sa opremanjem, sa nabavkom aksceleratora, sa nabavkom i sajber i gama noža, sa brojnim zdravstvenim pregledima, sa unapređenjem infrastrukture, upravo u zdravstvu, sa podizanjem kompletnih centara tamo gde su bile gole livade, pa nemamo baš ništa protiv da i metodologije upravljanja, metodologije starenja, ali i metodologije brige za sopstveni narod koje i mi danas imamo samo na jednoj strani ove sale, uporedimo. Opet, kome se isplati, nek pozove da uporedimo.
Hvala. Kolega Živkoviću, nemate pravo na repliku. Imate samo odgovor na vaše primedbe i sugestije koje ste dali tokom izlaganja o amandmanu. (Zoran Živković: Hoću o amandmanu.) Može, naravno. Izvolite.
Hvala. Inače, nisam tražio repliku na izlaganje prethodnog govornika, pošto to ne zaslužuje nikakvu pažnju. Jako je interesantna ta briga koja će da bude, sutra će, sutra će, sutra će. Da je nešto ipak bilo dobro u nekom prethodnom periodu, to govore i reči vašeg predsednika, koji je rekao da će da uzme „Sablju“ u svoje ruke, a znamo da se to već koristilo da je to korišćeno u jedno vreme kada je trebalo da se koristi. Imalo je odlične rezultate, pa bih voleo da se takva „Sablja“ ponovi, makar je vi držali u svojim rukama, ali pazite …
Kolega Živkoviću, to stvarno nema veze sa amandmanom, to što pričate.
Nema veze ništa što je on pričao, pa ste vi … [[Isključen mikrofon.]]
Moram da vas prekinem, dao sam vam reč da govorite po amandmanu. Reč ima dr Zlatibor Lončar.
Samo bih vas zamolio, ako je moguće, predsednik nije tu. Kad treba doći će, odgovoriće, radi se o krajnje ozbiljnim stvarima ovde. naši građani ne čekaju da se mi prepucavamo ovde, nego da rešimo probleme od kojih njima zavisi njihovo zdravlje i njihov život. Političko prepucavanje, „sablje“ i ostale stvari, mislim da trenutno nije ni vreme ni mesto. Mislim da nije u redu pričati, jer čovek trenutno nije tu i nije ni tema.
Hvala ministre. Povreda Poslovnika, Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Povređen je član 107. koji reguliše dostojanstvo rada Narodne skupštine. Čudim se predsedavajući vama da niste reagovali na ovo o čemu je pričao prethodni govornik, podnosilac amandmana koji je doveo u kontekst predsednika republlike sa „sabljom“, ali sa „sabljom“ koju je on sproveo 2003. godine, na žalost svih građana Srbije i još dao sebi za pravo da spomene kontekst te „Sablje“ koji su nešto što je bilo pozitivno, zaboravljajući da je tada uhapšen veliki broj građana Srbije, preko 10 hiljada ljudi, potpuno neosnovano, u strahovladi, u teroru, koji su, on dok je na nesreću svih građana, nesrećnim slučajem bio premijer ove zemlje, ponavljam, na nesreću, pa dok je sprovodio teror i strahovladu, gde su pohapšene hiljade i hiljade građana neosnovano. Dakle, treba da se postavi pitanje, koliko je procesuirano tih lica koja su bila uhapšena u „Sablji“, a koliko je država posle morala da izdvoji novca za obeštećenje svih tih ljudi. Danas, on, pokušava da dovede u kontekst predsednika Republike, koji jeste spomenuo „Sablju“ u nekom figurativnom smislu, ali se vrlo jasno ogradio od te i takve „Sablje“. Trebali ste da ga, u najmanju ruku, opomenete. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Markoviću. Kao što ste mogli da vidite ja sam upravo zbog toga isključio mikrofon kolegi Živkoviću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Branka Stamenković, povreda Poslovnika.
Hvala. Povreda Poslovnika član 103. stav 8. Kolega Marković se javio po povredi Poslovnika, a ušao je u repliku, i vi ste mu to dozvolili, iz meni nepoznatog razloga, umesto da ga prekinete. E, sada, kada ste mu već to dozvolili i niste ga prekinuli, red bi bio bar dva minuta da skinete poslaničkoj grupi za kaznu ili da se u suprotnom glasa. Hvala.
Hvala, koleginice Stamenković. Ja sam njegovo izlaganje shvatio kao jedno obrazloženje na koji način sam povredio Poslovnik. NJegovo mišljenje je bilo da nisam adekvatno reagovao, tako da sam to i percipirao sa tog aspekta. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Da.) Hvala. Zoran Živković, po amandmanu?
Samo da upozorim predsedavajućeg i neke kolege koje su se malopre ljutile, „Sablja“ nije medicinsko sredstvo, ima drugu namenu... [[Isključen mikrofon]]
Kolega Živkoviću, ne možete da govorite, nije tema „Sablja“. Molim vas, ja pokušavam da budem tolerantan i korektan i ministar je veoma raspoložen da argumentovano raspravlja o temi, ali to očigledno danas sa vama nije moguće. Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče, ovaj član 3. govori o Agenciji i njezinim nadležnostima. Moram da kažem da ovaj Zakon o medicinskim sredstvima se usaglašava sa propisima EU. Koliko je to bitno za građane Republike Srbije, navešću jedan podatak u vremenu kada to nismo imali sreću da usaglašavamo, a to je afera citostatik, kada su kupovane za vreme bivšeg režima citostatici na pijaci, unapred se znalo kolika svota novca se može potrošiti za citostatike, a onda su se tražili pacijenti kojima će se lekovi davati. Zamislite samo kako su trovani građani Republike Srbije. Spominjem samo ovaj podatak da je dr Dragana Jovanović napustila njihovu komisiju za nabavku citostatika. Za vreme njihovog režima, te godine je kupljeno za 24 miliona evra citostatici, ali bez tendera i bez javnog oglašavanja. Mi smo čuli danas koji su narodni poslanici i koje političke opcije su protiv ovog zakona. Čuli smo i da su protiv ovog zakona oni narodni poslanici čiji je šef bio protiv, inače mnogih zakona, pa su se dešavale afere, afere stečajeva. Oni žele afere, afere stečajeva u zdravstvu. Najbolje je ne doneti zakon, jer tako će kralj stečajeva još bolje postati, itd. Dakle, za vreme tog režima 50 miliona je uzeto na račun stečajeva, a verovatno bi na račun stečaja u medicinskim ustanovama uzeli određenu svotu novaca. Prema tome, sve u svemu, smatram da je zakon dobar i pošto Vlada misli da je ovaj član zakona dobar, a na neki način ja sam želeo da osnažim predlog Vlade. Hvala lepo.
Hvala profesore. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja poštujem što moj kolega poljoprivrednik štiti srpski jezik. On je, naime, poznat kao dugogodišnji borac za zaštitu srpskog jezika. U svojoj mladosti, a po svedočenju članova njegove stranke…
Kolega Rističeviću, molim vas o temi i o amandmanu. Kad smo već tako krenuli, da nastavimo raspravu u tom smeru, pravcu, u dobroj veri i argumentaciji. Izvolite.
Kolega Marinkoviću, lako je mene prekinuti, ali ja govorim o onome o čemu su oni govorili, ili ja nisam bio na ovoj sednici ili vi niste dobro slušali. Ali, ja pozdravljam, on je poznat po tome što je ljude izbacivao iz voza samo zato što su govorili engleski. Iz tog razloga želi da izbaci engleske reči iz ovog člana, a ovaj član se bavi, vrši registraciju medicinskih sredstava. (Narodni poslanik Zoran Krasić dobacuje s mesta.) Gospodine Krasiću, nemojte galamiti. Vi to ne radite kada govore ovi predstavnici stranke bivšeg režima, ne radite to kada govori predsednik vaše stranke, radite to kada govorim ja, predsedavajući to trpi, ja trpim. Vi mene ne možete omesti, ja spadam među one mudrije poslanike koji svojim opažanjem stvaraju zaključke itd, i takvu vrstu poslanika je teško omesti. Dakle, govorim o medicinskim sredstvima koji su oni primenjivali i ne želim da se u registraciji nađu ta medicinska sredstva. Naime, Dom zdravlja u Inđiji je u dugu 300 miliona dinara, to ministar svakako zna, zbog medicinskih sredstava sledećeg tipa, kaže, ovo je datum 6. oktobar 2015. godine, kaže – medicinsko sredstvo, šifra 01601, bečka šnicla 60, 52.200, karađorđeva šnicla, izvinjavam se nastaviću po sledećem amandmanu.
Hvala, kolega Rističeviću. Reč ima Vjerica Radeta po amandmanu, izvolite.
Hvala. Ovo je jedan od amandmana, zapravo kroz ovaj amandman ću pre svega da se obratim javnosti. Ovo su amandmani koji zapravo i nisu amandmani, član 3. ima četiri stava, prvi stav ima 18 tačaka. Ovde imamo jednu izmenu, gde već u prvom stavu i u prvoj tački, valjda da se skine sa dnevnog reda, piše – agencija vrši registraciju medicinskog sredstva, izmene i dopune, itd. Ovde je potpuno nepravilno posle izmene stavljena zapeta. Dakle, radi se o tome da poslanici skupštinske većine ne žele da se ovde raspravlja zaista o amandmanima i o predlozima zakona. Ovo je svojevrsno omalovažavanje i ministra i Vlade. Zahvaljujući ovakvim amandmanima koji to i nisu, narodni poslanici danas opet neće biti, ili sutra već do koliko ćemo raditi po ovim amandmanima, neće biti u prilici da pomenu i da obrazlože svaki amandman koji je podnet sa namerom da se nešto u zakonu zaista promeni. Da li je to što želimo da se promeni, da li je to u skladu sa onim što ministarstvo i Vlada mogu prihvatiti ili ne mogu, to je stvar Vlade, odnosno ministra Lončara, ali je veoma važno da on čuje obrazloženje svakog amandmana da bi mogao da se izjasni eventualno o njemu. Takođe je važno da građani Srbije znaju, ovde je malopre jedna koleginica rekla, kada je govorila o amandmanu Ružice Nikolić, da su te jezičke ispravke kroz amandmane samo puko trošenje vremena, a mi ovde treba da radimo. Dakle, ne postoji trošenje vremena, ne znam koji izraz da upotrebim, na ovakav način kao što je to kroz ove amandmane. Dakle, prepiše se ceo član koji ima dve strane, ubaci se negde zapeta, bilo gde, i u toj zapeti se razlikuje amandman od Predloga zakona. Ja ovo ne govorim niti da bih izazivala replike, niti da bih na bilo koji način uticala na kolege koji su pisali ove amandmane. Samo neka nastave, neka obrazlažu, to je njihovo pravo, Poslovnik to dozvoljava i nemamo ništa protiv toga, ali želimo da građani Srbije znaju, bilo ko od vas… Evo, vi, gospodine Marinkoviću, svaki drugi dan ste u jutarnjem programu na jednoj televiziji sa nacionalnom frekvencijom, i vi se hvalite koliko se ovde donosi zakona, koliko se ovde radi, kako opozicija podnosi besmislene amandmane itd. Lično sam vas slušala. Dakle, opozicija, ja govorim pre svega o SRS, o našim poslanicima, svaki naš amandman je smislen, svaki naš amandman je u skladu sa politikom i stavovima SRS i mi želimo da svaki amandman obrazložimo ministru kao predstavniku Vlade i očekujemo da se on izjasni pozitivno ili negativno o tom amandmanu. Građani treba da znaju, kad ne budemo danas ili sutra uspeli da govorimo o svakom amandmanu, da je to zato što vi iz sadašnje skupštine većine koristite nakaradan i nedemokratski Poslovnik onih pre vas, Poslovnik koji ste kritikovali isto kao i mi, ali je sada došlo vreme da ga primenjujete, pa vam je dobar. Onda kažete njima – ovo je vaš Poslovnik, zašto vi stavljate primedbe? Poslovnik je takav, zapravo, da narodni poslanici ne mogu da rade svoj posao i u tome jeste moja primedba u ovoj intervenciji. Ponoviću samo jednu rečenicu zbog ministra Lončara, da sam na ovaj način želela da zaštitim i Ministarstvo i Vladu od neozbiljnosti nekih narodnih poslanika. Dakle, ministre, ovi amandmani, gde vam samo stave zapetu u sred rečenice, služe samo da bi potrošili vreme, jer mi imamo ograničeno vreme kada je u pitanju razgovor i diskusija o amandmanima i vi, nažalost, nećete biti u prilici da se izjasnite o svakom amandmanu, a verujem da biste vi to uradili, zašto da ne. To ne znači da morate da prihvatite, ako ne prihvatite, kažete zbog čega ne, a ako prihvatite, kažete zbog čega da. Dakle, ovo moje obraćanje je bilo pre svega građanima Republike Srbije, da znaju kakav ko odnos od narodnih poslanika ima u Narodnoj skupštini. Hvala.
Hvala, koleginice Radeta. Iako znate da ja ne mogu sada da iskoristim pravo na repliku, ali, naravno, moram da kažem i odgovorno tvrdim da se nikad nisam negativno izrazio o bilo kom poslaniku iz SRS, čak šta više, visoko cenim taj posvećeni rad, iako se, naravno, ne slažem sa idejama i politikom. Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović, po amandmanu. Izvolite.
Samo kratko i potpuno na liniji onoga o čemu je maločas bilo reči. Dakle, i zbog javnosti, ali ja se obraćam i predsedavajućem i apelujem na sve kolege da treba prekinuti sa praksom, nezavisno od toga da li postoji poslovnička mogućnost ili ne, ali treba makar javno reći o čemu se ovde radi i zaista se slažem sa ovim što je sada koleginica Radeta rekla. Ja sam na to, takođe, skretao pažnju. Dakle, podnose se apsolutno besmisleni amandmani. Naravno, sa stanovišta vlasti ili podnosioca zakona, on može da kaže da su razni amandmani neprihvatljivi i da se ne uklapaju u koncept, ali prosto građani treba da znaju, a ne znam koliko znaju, da se podnose stotine amandmana koji imaju samo jednu zapetu ili jedne navodnike u sebi, a inače su prepisani tekst amandmana, i onda se na taj način uzima vreme za raspravu i ozbiljno se šalje poruka o besmislenosti ove rasprave i Skupštine i mnogi amandmani, mnoge diskusije i predlozi ne dođu uopšte na dnevni red, jednostavno ne stignu u predviđenom vremenu da se razmotre. Dakle, nije to samo zbog građana, nego je apel i rukovodstvu Skupštine i onima iz nadležnih odbora koji aminuju te amandmane, da malo počnemo zaista iskrenije, ne restriktivno, ali da prosto nešto što je očigledna opstrukcija, sa očiglednom namerom da se podnosi amandman samo da bi se dobilo vreme da bi se moglo replicirati ili poklapati nešto što je rekao neko od predstavnika opozicije. Mislim da su danas kolege iz Dveri, ali oni će to bolje reći, uradili nešto slično, ali su uradili kao pokaznu vežbu, kao demonstraciju toga da to tako ne treba da se radi i ja to maksimalno podržavam. Dakle, nemojmo na taj način, bez obzira da li postoji poslovnička mogućnost ili ne, da trošimo vreme građana i novac. Mi bismo mogli ovu raspravu završiti, verovatno, danas, da nema takve vrste prakse koja se praktikuje i koja otprilike služi samo tome da neke kolege iz vladajuće većine dobiju mogućnost da poklapaju sve što kaže neko iz opozicije i zato posle svakog opozicionog amandmana ide i taj predlog grupe ili nekolicine kolega. To nije dobro i to nam svima samo više škodi i šalje lošu sliku o Skupštini i poslanicima. Hvala.
Hvala vama. Reč ima Dragan Vesović, pravo na repliku. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Pošto sam ovlašćeni predlagač, a spomenut je Srpski pokret Dveri, koristim pravo na repliku. Drago mi je da je kolega Vukadinović i koleginica iz Srpske radikalne stranke stala na stanovište onoga što je Srpski pokret Dveri rekao na početku ove sednice. Ja zaista smatram da u nekim diskusijama ima mesta političkom prepucavanju, političkom sukobljavanju, ali kada govorimo o zakonima koji su duboko vezani za struku kao što su ovi zakoni, mislim da smo imali prilike da kažemo u plenumu šta smo hteli, mislim da imamo prilike u diskusiji po pojedinostima da protumačimo još nešto što nam nije jasno i mislim da je ministar spreman da nam da dalja pojašnjenja. I opet ponavljam da se amandmani, koji su na ovaj način podneti, povuku. Hvala.
Hvala, dr Vesoviću. Reč ima Branka Stamenković. Izvolite, koleginice.
Po amandmanu. Da se i ja osvrnem na ovaj poslednji amandman o zarezu, ali nije ni prvi, ukupno ih ima 138. Samo da sumiram ono o čemu su pričale moje kolege, počev od koleginice Radete, preko kolege Vukadinovića i dr Vesovića. Poslanik koji je podneo seriju amandmana kojima jedino što menja u članu zakona jeste dodavanje zareza, i to na mestu na kome po pravopisu ne treba zarez da bude, jutros je to opravdao pred građanima Srbije željom da na taj način pruži podršku predlogu Vlade. Ja moram da kažem da je meni lično žalosno da Vlada nema argumenata kojima može da brani u ovom Domu predlog svojih zakona, nego to umesto nje mora da radi poslanik serijom lažnih amandmana sa zarezom, koji je postavljen na potpuno pogrešno mesto. Meni je žao što se ovde parlamentarizam shvata na jedan potpuno pogrešan i nakaradan način. Meni se čini da ni Vladi, a ni vladajućoj koaliciji nije jasna jedna jednostavna činjenica – opozicija je važna. Kritika opozicije je važna, ne zato što sad to ispunjava želju opozicije, nego zato što u toj dinamici razmene argumenata opozicija kritikuje, vlast argumentima brani svoje predloge, a građani dobijaju.
Hvala, koleginice Stamenković. Reč ima Vladimir Orlić. Pravo na repliku? (Ne.) Po amandmanu, izvolite.
Deset sekundi svega, čisto u duhu ove rasprave koja, moram da priznam, oplemenjuje. Pošto se čulo da je nešto žalosno, štošta može da bude žalosno, ali znate šta je najžalosnije? Kada ne znate ni kako vam se država zove. E, od ovih koji sve znaju, mogu da primetim, jednu stvar koju bi morali da znaju oni ne znaju, ne znaju kako im se država zove. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima Danijela Stojadinović.
Hvala, predsedavajući. Prosto imam potrebu u ime SPS i ove poslaničke grupe da reagujem i na neki način prekinem ili zamolim za prekid ove rasprave. Pričali smo i prethodnih dana da ovaj Zakon o medicinskim sredstvima ima svoju važnost, a ovde smo čuli sve od stiropora do „Sablje“. Zamolila bih da se vratimo na temu jer očigledno da ne može tu zamerke da ima samo vladajuća koalicija, mislim da iste aršine primenjuje i opozicija i ova rasprava se pretvorila u jednu lingvističku raspravu, što mislim da apsolutno nije ni mesto ni vreme. Hvala.
Hvala, koleginice. Reč ima Dušan Milisavljević. Izvolite, kolega.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, složio bih se sa koleginicom, već više od 95 minuta razgovaramo o svemu samo što nije tema ovog zakona, zakona koji je važan za naše građane. Kada smo prošle nedelje pričali u ime poslaničkog kluba Demokratske stranke sam izneo stavove da je važno da ovakav zakon bude primenjen, jer poboljšava kvalitet i bezbednost medicinskih sredstava i samih lekova u našoj državi. Ovim zakonom praktično koristimo neka pravila igre koja vladaju i važe u civilizovanoj evropskoj zajednici naroda. Važno je da se vratimo svrsi današnjeg zasedanja, a ne da 95 minuta pričamo o nekim stvarima za koje ja lično smatram da nisu tema današnje sednice, a na vama kao predsedavajućem je da obezbedite da nastavimo po amandmanima o veoma važnim članovima zakona.
Hvala, doktore Milisavljeviću. Potpuno se slažem sa vama. Hvala na sugestiji. Na naziv člana 4. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? Reč ima Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. Amandman na član 4. Ovim amandmanom smo pokušali da tekst ovog člana ponovo uskladimo sa Jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa, jer ne samo kada je reč o ovom članu, nego kroz bukvalno ceo zakon predlagač zakona je nazive članovima dodeljivao kao da je reč o odeljcima, a ne o članovima. Ja sam se stvarno potrudila da to dosledno počistim iz celog zakona, da u potpunosti to uskladim sa tim jedinstvenim metodološkim pravilima koji, ponavljam, ne služe za ukras, nego da bi zakoni koje donosimo bili ujednačeni, a ne svaka vaška obaška. Nažalost, predlagač zakona nije imao sluha za to, nijedan jedini amandman nije prihvatio. Žao mi je zbog građana Srbije što je to tako. Hvala.
Hvala. Reč ima Dragana Barišić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, ja se nikako ne bih složila sa podnetim amandmanom prethodne koleginice koje je govorila. Naime, zašto? Pa zbog toga što koleginica osim nekog svog ličnog žaljenja zbog podnetih amandmana od strane nekih kolega iz vladajuće koalicije ništa drugo nije obrazložila, a i u samom obrazloženju ovog amandmana, koji je samo „briše se“, ne postoji nikakav predlog. Znači, nikada do sada, za evo ove dve godine koliko smo zajedno u Skupštini Srbije, nisam čula neki pametan predlog od strane kolega iz te poslaničke grupe koja predlaže ovaj amandman, tako da i ovog puta, osim prostora za neko njihovo medijsko prikazivanje i optuživanje nas iz vladajuće koalicije da ne radimo dobro, ništa drugo nismo saznali. To što se oni na „Tviteru“ bore i pokušavaju građene Srbije da dovedu u zabludu time da oni imaju neku podršku, a da mi ovde ne radimo ništa, to pokazuju na svakim izborima i sve nižim procentom koji osvajaju, tako da ovog puta na nekim narednim mislim da ih neće više ni biti ovde. Hvala.
Hvala. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. (Branka Stamenković: Po amandmanu sam se javila.) Nisam video, izvinite, molim vas. Po amandmanu, reč ima Branka Stamenković. Izvolite.
Samo ću kratko, pošto je prethodna govornica iznela netačne podatke. Naime, ustvrdila je da moj amandman glasi „briše se“ i da nema obrazloženje. To nije tačno. Moj amandman kaže „broj 2. u nazivu člana 4. briše se“, a obrazloženje postoji, samo treba da okrenete, koleginice, papir i onda ćete videti obrazloženje. Hvala.
Hvala. Dragana Barišić, pravo na repliku.
Znate kako, ja svaki amandman pogledam dobro i nemam potrebe da okrećem, kod mene to lepo piše kako treba. Ali, koleginica bi trebalo da nauči da se izbori ne dobijaju na „Tviteru“ i lažima, već čisto i isključivo rezultatima. Upravo SNS iz izbora u izbore pokazuje da rezultatima postiže ne samo 56%, nego i preko toga, a sledeći put verovatno i 80%, pošto sa ovakvom opozicijom građani Srbije da vide ko može da vodi ovu državu, a to je samo SNS i gospodin Vučić.
Hvala. Po amandmanu, Branka Stamenković. Izvolite.
Osvrnula bih se na ovu raspravu o amandmanu koja se tiče „Tvitera“ tako što bih rekla sledeće – nama trebaju besplatni udžbenici za svu decu u Republici Srbiji. Hvala.
Zatvaramo krug replika i idemo na naredni amandman. (Krsto Janjušević: Poslovnik.) Poslovnik? Ne mogu da vam dam po Poslovniku, niste digli ruku na vreme. Ne mogu, stvarno. Nisam vas video. Evo, gospodin Rističević četvrti put ustaje da mu dam reč po amandmanu. Izvolite, kolega Rističeviću. Javite se idući put na vreme samo, podignite Poslovnik.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, znanja i zdravlja nikad nije dosta. Dakle, kada neko svoju državu nazove „repu Republika Srbija“, a ovde meni drži predavanja o gramatičkim greškama, onda to govori o kvalitetu osobe koja mi zamera na podnetim amandmanima. U članu 4. govori se o agenciji, kako se uređuju lekovi itd. Kako su oni uređivali lekove i ostavili 300 miliona dinara duga? Lekove nisu plaćali jer su mislili da je lek bečka šnicla – 870 dinara, šifra 1601, čudan lek, Karađorđeva šnicla, sve se dešava 6. oktobra, još 60 komada, šifra 602, punjena vešalica, šifra 603. Pazi, ovo je račun doma zdravlja u Inđiji. Neki čudni lekovi. Nisu ih pacijenti dobili. Pacijenti su dobili neki čorbuljak onako postan, ali ovo su funkcioneri stranke bivšeg režima. Kaže – pečena piletina, porcija, šifra 604, pljeskavica – šifra 605, sve po 870 dinara, dva puta iznad cene, kao ona Kenina kifla što je koštala 150 dinara, štrudla sa orasima, štrudla sa makom, koka-kola, Rosa voda, krempita itd. To su bila medicinska sredstva koja su oni plaćali dok su pacijenti umirali. Hvala.
Hvala, kolega Rističeviću. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Reč ima Ivan Kostić. Izvolite, kolega.
Poštovani narodni poslanici, građani Srbije, drago mi je da smo imali da čujemo ovako visokoumnu diskusiju po amandmanu. Po pitanju nekih prethodnih govornika koji su rekli da sa druge strane stoje prepisivači, evo, ja bih ovde u obrazloženju Zakona rekao i pročitao par rečenica koje glase ovako. Naime, u propisima EU, kao i zemljama članicama EU u oblasti medicinskih sredstava za veterinarsku i humanu medicinu regulisani su odvojenim propisima. Članom 3, takođe uzimajući u obzir propise EU kao i praksu zemalja članica EU, izvršeno je odvajanje propisa kojima se uređuju medicinska sredstva od propisa kojima se uređuju lekovi. Znači, po ovome što se ovde vidi, najveći prepisivači su predlagači, a to je Vlada Republike Srbije. Ovo nije prvi put da zakoni koje usvajamo u Narodnoj skupštini su u stvari zakoni prepisani iz EU, tako da nema potrebe niko da spočitava poslanicima opozicije, kada se ovde na delu vidi ko je u stvari prepisivač.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, replika. Izvolite.
Hvala lepo. Opet par sekundi, neće trebati više. Hvala onima koji su sami sebe nazvali prepisivačima danas, da ne bude neke zbrke oko toga ko je to uradio. Oni su sami za sebe rekli da su prepisivali. Svaka čast na priznanju. Da li im je u duši lakše, ne znam. Hvala što su nas podsetili na ovaj aspekt EU i dobrih standarda u vezi sa ovim zakonom. Očekujem da upravo iz tih razloga, upravo oni podrže zakon, jer prošla ili pretprošla sednica, bio je amandman tih ljudi gde su u obrazloženju sami napisali – mi ovo predlažemo, jer je to dobar standard EU. Ako se time rukovode, neka budu dosledni, pa neka podrže i ovaj zakon i sve ostale, iz istog razloga. Hvala lepo.
Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sanda Rašković Ivić, dr Dijana Vukomanović i Đorđe Vukadinović. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Ovaj amandman spada u ove tehničke i zaista mi je žao što nije usvojen, ne bi to nešto pokvarilo niti promenilo namere, nego samo skrećem pažnju na jednu nebrižljivost sa kojim je u zakonu, bar neka mesta kako su pisana u zakonu. U ovom članu govori se, verovali ili ne, to nije sada neka suptilna jezička igra, da se uređuju državni službenici. Pazite – uređuju državni službenici. Koliko ja znam, može se uređivati bašta, kosa, knjiga. Da se uređuju državni službenici, zapravo htelo se reći i to je naš predlog da se stavi i to zaista ne bi bolelo, da se uređuju – prava i dužnosti državnih službenika. Znači, kao što se u osnovi i kaže i kao što je formulacija koja je upotrebljena u prvom članu. To je primer jednog dobrog amandman koji ništa ne škodi, a istovremeno i pokazatelj toga kako treba malo više obratiti pažnje na ono što se stavlja na papir, a ne samo računati na mašineriju glasačku. Što se pak tiče prakse EU, ona je negde dobra, negde loša. Ne mislim kao i moje kolege da treba sve odbacivati, što dolazi iz Evrope, ali ne treba ni sve slepo i apriori preuzimati ili prepisivati. To je što se toga tiče. Sa druge strane, kada je reč o ovom zakonu, ja sam rekao, i koleginica Sanda Rašković je rekla na početku ove rasprave da ćemo mi glasati za ovaj zakon, imamo rezerve prema drugom, a preostaje i treći koji se tiče zajma i novog zaduživanja, za koji smo protiv. Dakle, to je otprilike to. Nemamo ništa protiv zakona, mogao je biti bolji malo, prečišćenija verzija teksta je mogla da dođe ovde u Skupštinu. Apelujem na Ministarstvo da malo više povede računa o tome. Posebno skrećem pažnju na ono o čemu je bilo reči, da ne trošimo nepotrebno vreme, i ja ću u tom smislu odustati od nekih budućih, narednih amandmana koji se tiču ove iste stvari. Hvala.
Reč ima Dragan Vesović, po amandmanu.
Hvala predsedavajući. Zaista mislim da još nije kasno da gospodin ministar i predstavnici Ministarstva, ovo što je apsolutno smisleno, kolega Vukadinović predložio ovde na licu mesta, da se ispravi i da se taj amandman usvoji. Dakle, kao član Odbora za zdravlje i porodicu, bio sam prisutan kada je državni sekretar davao obrazloženja koji su amandmani prihvaćeni, a koji amandmani nisu prihvaćeni. Svi amandmani koji su prihvaćeni, prihvaćeni su uglavnom tehničke korekture, kako je rečeno. Mislim da je i ovo jedna tehnička korektura, a ako ne pokažete dobru volju, gospodine ministre, a mislim da za nju na ovom mestu u ovom članu apsolutno ima razloga, ostaće gorak ukus u ustima opozicije i činjenice da su svi predloženi i prihvaćeni amandmani od strane pozicije. To je tako bilo. Ja sam član i ja sam svedok na Odboru. Dakle, pročitajte pažljivo još jednom što je kolega predložio i mislim da je ovo apsolutno logično. Hvala.
Hvala dr. Vesoviću. Na naziv člana 5. i član 5. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, u ovom članu se govori o tome kako agencija bira savetodavna tela i ko može biti član tih tela. To moraju biti, ne samo izvrsni stručnjaci kao što stoji iz oblasti medicinskih sredstava, nego i moralni ljudi kao lekari što često nemamo slučaj. Ako nisu savesni i odgovorni i moralni, desiće nam se određene afere kao što smo imali za vreme stranke bivšeg režima. Moram da kažem da je tada zdravstvo bila najskuplja i glavna mafijaška ujdurma, što pokazuje i sledeći podatak, vezano za medicinska sredstva da se desila ona afera, vama dobro poznata i građanima, tzv. afera „vakcina protiv gripa“. U leto 2009. godine, bivši režim je nabavio 855 hiljada doza vakcina, a ostatak do tri miliona koliko je bivši režim naručio, otkazao je, iako je plaćan. Poznata je afera i građani Republike Srbije su videli „zavrnimo rukav“ kada je bivši predsednik države Boris Tadić, zavrtao rukav, ali ta kampanja je koštala 11,6 miliona evra. Mislim da je dobro zavrnuo džepove građanima Republike Srbije. Sve u svemu ova agencija je potrebna. Pošto Vlada Republike Srbije smatra da ovaj amandman ne može poboljšati tekst, ja podržavam ovaj zakon. Narodni poslanici koji kritikuju nas koji predlažemo amandmane, ja im preporučujem da pogledaju i dobro izuče Poslovnik Narodne skupštine, jer jedna Narodna poslanica koja „maltretira“ nas čitav dan, 15 puta je postavila u ovom sazivu poslaničko pitanje – onom organom kojem se ne postavlja. To ne radi samo ona, nego većina narodnih poslanika iz opoziciji čiji je mandat prvi put.
Hvala kolega Atlagiću. Reč ima dr Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, ovo mi je drugo javljanje u prepodnevnom zasedanju. U prvom javljanju sam zamolio da se držimo teme dnevnog reda i to je Zakon koji reguliše medicinska sredstva. Sada sam se javio kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DS, nakon izlaganja profesora Atlagića i spominjanja stranke bivšeg režima i velikih pronevera u sektoru zdravstva. Želim da kažem, a i više sam puta ponavljao da DS nikada nije držala resor zdravstva, da je meni žao što nije držala resor zdravstva, što je dala koalicionim partnerima za namirivanje političkih dogovora tada, ali želim da kažem da sam javno ovde tražio, dok sam bio predsednik Odbora za zdravlje, da se ispitaju svi poslovi koji se vezuju za afere u sektoru zdravstva, pa nešto što niste dodali i strane donacije, investicije koje su ušle 2000. godine do današnjeg dana da se ispitaju, EU, američkih fondacija i pare koje su ušle preko medicinskih sredstava i preko finansijskih sredstava, gde su one završile, jer sam i tada izrazio sumnju da su završile u džepovima nekih privatnih klinika, lekara koji rade na privatnim klinikama. Ono što građane Srbije najviše interesuje, to je da se reše te afere, da sve to našta ukazujete što se dešavalo ili što se dešava, da mora da bude sankcionisano, a ono što je važnije za građane jeste da se taj novac vrati građanima, sektoru zdravstva. Pojedinci su bili bahati i to jeste tačno. Ono što je žalosno što ti pojedinci nisu odgovarali za svoja krivična dela. Zato kao poslanici tu nemamo podela oko toga i da ne prebacujemo jedni drugima loptu. Znači, postojale su korupcije u sektoru zdravstva koje su pojedinci zloupotrebili i oni moraju da dobiju osudu države, tako da tu nema podele stranke bivšeg režima ili stranke režima. Ja ne vidim tu neku podelu. Ja vas molim da se opet vratimo na tačku dnevnog reda i to je ovaj Zakon o medicinskim sredstvima.
Hvala doktore Milisavljeviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Netačno je što je kolega tvrdio. Sad, kao, stranka bivšeg režima nije imala ništa sa zdravstvom. Ovo što sam ja čitao, mogu da čitam ceo dan. Ono je bio račun od 6. 10. Dom zdravlja u Inđiji je vodio kadar stranke bivšeg režima, čije ime te stranke neću ni da pominjem, ne zaslužuje da je pominjem, oni su ovo radili. Račun je bio 369.000, posle tri nedelje, nisu kupovali lekove, već su novac za lekove prebacivali za ručkove. Onda znate kolika je šteta po pacijentu. Sad, kao, mi se nismo pitali. Netačno. Ponovo 369.180. Ne znam zašto ljudi stalno isto jedu, isto: bečka, karađorđeva, punjena, pečena pljeskavica, štrudla, štrudla, kola, fanta, rosa, krempita. Isto, evo. Isto 369.180 dinara. Gotovo identičan račun, samo ponovo naplaćen tri nedelje kasnije. Broj dva. U pokrajini, Dragan Rašković, Lučić, Ješićev kum, ko su ti ljudi? Sto osam javnih nabavki bez finansijskog plana i plana javnih nabavki vredan 2.000.000.000. Dakle, direktno kadrovi stranke bivšeg režima. Pozdravljam što oni žele da kažu da treba ispitati sve te pljačke, ali ne mogu da kažu da oni u to nisu umešani. Bojan Pajtić im je bio šef stranke, a ovo su bili njegovi ljudi. NJegova žena je radila u Urgentnom centru koji je umesto 15.000.000 koštao 40.000.000. Kad se već posipaju pepelom po glavi, vredi i ovo reći.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Jako kratko, s obzirom da ja nemam te podatke što iznosi gospodin Rističević. Ono što ja znam, a mislim i da građani Srbije znaju, Dom zdravlja u Inđiji je u dva mandata proglašavan za najbolji dom zdravlja u Srbiji po evropskim standardima i od strane Evropske komisije u Srbiji. Ja taj podatak zvanično imam i taj podatak vama u Inđiji bi trebalo da služi na čast. Za ove druge podatke, šta je ko jeo, to stvarno ne znam.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Reč ima dr Dragan Vesović. Izvolite kolega.
Hvala gospodine predsedavajući. Dakle, amandman na član 5. Član 5. je član koji govori o savetodavnim telima agencije. Uz svu moju želju i volju da shvatim kakve veze savetodavna tela agencije imaju sa vakcinacijom, sa pljeskavicama, sa ćevapčićima, sa 369.000 računima, sa Bojanom Pajtićem, sa 11,6 miliona eura, mi smo samo smatrali da treba da prekinemo ovu priču i da svi oni koji su ovakve amandmane podneli iz razloga zbog koga su ga podneli iste povuku. Hvala.
Hvala dr Vesoviću. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Šešelj, Dubravko Bojić, Vjerica Radeta i Nemanja Šarović. Reč ima Dubravko Bojić. Izvolite profesore.
Hvala. Podneli smo amandman na član 5. ovog Predloga zakona o medicinskim sredstvima. Najpre da izrazim naše načelno neslaganje sa ovom praksom predlagača – objedinjavanju rasprave. Čulo se ovih prethodnih dana mnogo praznoslovlja, mnogo hvalospeva, reči koje lepo zvuče, a ne znače mnogo. Amandmanski smo intervenisali na član 5. ovog Predloga zakona. Pročitaću član: „Agencija, uz prethodnu saglasnost ministra, obrazuje savetodavno telo, u daljem tekstu – komisiju, radi davanja mišljenja u skladu sa ovim zakonom itd..“ Mi smo amandmanom tražili brisanje reči: „uz prethodnu saglasnost ministra“. Ako ste već osnovali Agenciju, ako ste joj dali status pravnog lica, ako ste odredili zaduženja i nadležnosti, naveli ste tamo čak 17 ovih nadležnosti, ali niste propustili da pod 18. nadležnošću stavite – vrši i druga pitanja u skladu sa zakonom. Valjda, ako se zakon donosi on mora biti jasan, konkretan, određen. Čemu ova neodređenost? Ovde smo, malopre, ne bih da vraćam temu na prethodnu raspravu, ali kao lingvista moram da intervenišem u onom delu lingvističke rasprave o jeziku. Najveći naš lingvista, prof. Aleksandar Belić, govoreći o jeziku kao živoj materiji, koja se stalno razvija, obogaćuje, poprima pozajmice i tuđice iz drugih jezika, ipak je, da bi se sačuvao jezički kolorit i bogatstvo jezika, smatrao da reči stranog porekla treba upotrebljavati samo izuzetno, samo kada je to neophodno. Hvala vam.
Hvala puno, profesore Bojiću. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Sreto Perić, Nikola Savić i Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Gospodine Marinkoviću, ja ću malo da proširim ovu temu i da koristim ono vreme koje imam kao ovlašćeni predstavnik SRS. S obzirom da neko ko prati ovaj prenos, možda dođe u zabludu da ne zna šta je na dnevnom redu. Na dnevnom redu je Zakon o medicinskim sredstvima. Znate, džabe lekaru visoko obrazovanje, ukoliko nema instrumenta sa kojima može da utvrdi adekvatnu dijagnozu, i ukoliko ne može da leči. Po pravilu se leči lekovima, ali su vrlo važna i medicinska sredstva, jer nekad su toliko spojena sa lekovima, da gotovo je gotovo nemoguće napraviti razliku, a ostala medicinska sredstva su neke robe i neki instrumenti koji pomažu kako lekaru, kako medicinskom osoblju, a sigurno pomažu i pacijentu, onome kome se pruža neka zaštita. Vremenom, razvili su se standardi za medicinska sredstva, kao što su se razvili standardi za lekove. Ko je radio na tim standardima? Radili su, pre svega, lekari i medicinsko osoblje, jer su mogli da utvrde prednosti i mane postojećih sredstava, mane i prednosti u pogledu da li je to sterilno, da li je to dobro za lekara i medicinsko osoblje, kako se ponaša, kako to utiče na pacijenta, kako utiče na ceo proces, dijagnoze i lečenja. Te standarde su razvili oni koji su počeli da proizvode ta medicinska sredstva, jer je njima stalo da njihovo sredstvo bude traženije na tržištu, da bude kvalitetnije, da bude bezbednije, i tako su se razvili standardi. Nažalost, kod nas se koriste dva termina, potpuno pogrešno, navodno, srpski standardi i ostali standardi. Mislim da mi moramo da imamo organ za standardizaciju, kada se radi o medicinskim sredstvima, i tu ideju niko ne može da zaustavi. Ta naša standardizacija treba da bude, poprilično kvalitetna i radi pacijenata i radi čitavog tog procesa lečenja i radi medicinskog osoblja koje pruža tu zaštitu. Ono treba da štiti i pacijenta, a treba da štiti i medicinsko osoblje. To su ti standardi. Ne bih bio isključiv u pogledu kvaliteta tih standarda, samo bih skrenuo pažnju predlagaču zakona, a predlagač ovog zakona je Vlada Republike Srbije, da mi u proceduri, pred ovom Narodnom skupštinom imamo nekoliko zakona gde smo suočeni sa standardima. Mi imamo Zakon o izmenama dopuna zakona o plovidbi na unutrašnjim vodama i lukama na unutrašnjim vodama, gde se, takođe, javljaju standardi za brodove, čamce, dizalice itd. Imamo u proceduri zakon o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, gde se, takođe, javljaju standardi i za bezbednost saobraćaja koje se tiču vozila, standardi koji se tiču vozača, standardi koji se tiču saobraćajnih znakova, standardi koji se tuču puta. Ne želim da reč standard poistovetim za sve ove oblasti. Ima tu i nekih specifičnosti i nekih razlika, ali se prosto začudim kada se i standardizacija sklopi u ličnosti jednog čoveka, ne jednog organa. Poslednjih 17 godina promenjena je terminologija pisanja propisa. Nekada je bilo „poslovi iz nadležnosti ministarstva za to i to“. Danas je to sve svedeno na jedninu – ministar. Znate, formalno-pravno ministar jeste politička ličnost. Slučaj je hteo da u Ministarstvu zdravlja uvek se vodilo računa da to budu ljudi iz medicinske struke sa visokim akademskim titulama, da imaju i stručnu vezu sa resorom koji vodi, ali formalno-pravno ne postoji nikakva smetnja da se za ministra zdravlja izabere čovek koji nema nekih profesionalnih dodirnih tačaka sa zdravljem. Sada ću da se vratim baš na ovo što se tiče ovog amandmana, a to je Agencija. Ta Agencija za lekove je nešto što ne odgovara bivšem Zavodu. Mi smo imali Zavod nekada kao upravnu organizaciju, a sada imamo Agenciju koja je javna Agencija u smislu nekih novih stavova, pa ona nije ni posebna organizacija. Ona je pravno lice, ali pravno lice koje ima … Vi ovde čak koristite pogrešne termine. Kažete da Agencija ima poslovni račun. Nema ona poslovni račun, ona ima račun u Trezoru. NJen račun je u Trezoru. On je trezorski kao kod svih što direktnih, što indirektnih korisnika budžetskih sredstava. Vi ste pogrešili tamo i kod tarife. Tarifa je javni prihod. Javni prihod su carine, porezi, akcize, naknade, takse. U tom prepisivanju kod vas je ostalo tarife, koje ništa ne znače sa gledišta pravnog sistema. Samo želim da vam skrenem pažnju da nije dobro ako za sve što radi Agencija kao samostalno pravno lice je potrebna saglasnost ministra zdravlja. Mislim da je to loše rešenje. Mi imamo nešto slično, recimo, i kod obrazovanja, koje je takođe jedan glomazan sistem kao što je i zdravstvo glomazan sistem, pa nije toliko saglasnost ministra uslov da se neko nađe na spisku lica koji su stručni da mogu da procene da li nešto ispunjava standarde ili da procene šta bi trebalo da važi kao neki novi standard u Republici Srbiji kada je u pitanju zdravstvo. Samo da vam skrenem pažnju na jedan detalj. Engleski jezik više nije službeni jezik EU, pošto Velika Britanija je u fazi brzog izlaska iz EU. Meni ne smeta to što vi koristite i te engleske izraze na pojedinim mestima u zakonu. Mislim da mnogo više treba da se koriste latinski izrazi, jer je to maternji jezik medicine i zdravlja, ali dobro, to sada nije toliko bitno. Gospodine ministre, vanbolnički uslovi je temin koji postoji u nauci, u medicinskoj nauci. Vi to predajete studentima – lečenje u bolničkim, lečenje u vanbolničkim uslovima. Evo, sada zbog ovog prevoda dobili smo ove kućne, pa će verovatno neko da brani uslove u krevetu, vezan za postelju ili koji nije u kući i koji nije u krevetu. Ja ne znam zašto istrajavate na nečemu što je u suprotnosti sa pravilima vaše struke? Mi ćemo još pričati o ovoj Agenciji. Naravno, morate da imate u vidu da imamo Institut za standardizaciju. Ovde se prepliće privreda sa zdravstvom, to moram da vam kažem. Vi u jednom delu prihvatate da se to prepliće kada je medicinskog sredstvo ili medicinski proizvod ili medicinska roba, mora da se priključi na struju, pa su potrebni i drugi uslovi vezano za struju, pa ako se radi o sudovima pod pritiskom opet su potrebni drugi standardi koje propisuje neko drugi, a ne ministar zdravlja. Mislim da niste našli dobru dimenziju, a imali ste jedinstvenu priliku, zapamtite, da kompletan sistem zdravstva i medicine uredite na jedan kvalitetan način i na zadovoljstvo svih.
Hvala, kolega Krasiću. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, predsedavajući. Moj amandman na član 5. koji se inače u zakonu zove savetodavna tela Agencije i bave se obrazovanjem savetodavnih tela, odnosno komisija radi davanja mišljenja u skladu sa ovim zakonom i propisima, je dopuna koja kaže: „Članovi komisije iz stava 1. ovog člana imaju status funkcionera u smislu zakona kojima se reguliše sukob interesa i kontrolu imovine i prihoda funkcionera“. Ovaj amandman predlagač nije prihvatio. Obrazloženje je da ne prihvata zato što se formulacijom navedenom u Predlogu zakona postiže ista svrha, odnosno predloženim amandmanom se ne postiže bolja primena odredaba Predloga zakona. Naša intervencija u zakonu nije bila izmena nego dopuna, tako da mislim da ovo obrazloženje ne može da stoji. Mi nismo nešto predložili da se menja, pa da vi kažete da je vaše rešenje bolje. Mi smo tražili da se dopuni, da se jasno kaže da se na članove ovih komisija primenjuje Zakon o zabrani sukoba interesa. Da može da se javi potencijal sukob interesa govori i stav 4. ovog zakona, koji predviđa da članovi komisije iz stava 1. izuzeće se od učešća davanja mišljenja komisije u postupku u kome oni, njihovi srodnici po pravoj liniji, bez obzira na stepen srodstva, pobočni srodnici … Jako je dugo sada sve, da su zaposleni, da daju savetodavne uloge, da su u organima upravljanja sa nekim organizacijama ili proizvođača odnosno predstavnika, gde može da dođe do sukoba interesa i da svi oni, ako se nađu u takvoj situaciji, treba da potpišu javnu izjavu radi sprečavanja sukoba i privatnog i javnog interesa. Znači, ja ne vidim ni jedan jedini razlog, osim toga što sam ja iz poslaničke grupe opozicije predložio ovo rešenje, da ga vi ne prihvatite. Znači, jedna vrlo jednostavna dopuna, da se na ove članove komisije odnosi Zakon o sprečavanju sukoba interesa i da oni podležu obavezi prijavljivanja imovine i svega drugog. Ne mogu da razumem zašto ovo nije prihvaćeno? U članu 6. je slična intervencija, a isto se poziva član 6. na mogućnost sukoba interesa i da se on rešava jednom izjavom, tako da ne mogu da razumem obrazloženje. Ne mogu da razumem koja je to bolja primena time što neće da stoji da se na članove komisije primenjuje Zakon o sprečavanju sukoba interesa, odnosno da oni podležu proveri svoje imovine od strane Agencije za borbu protiv korupcije, sem toga da Vlada možda želi da ukine Agenciju za borbu protiv korupcije i na tome predano radi u poslednje vreme. Imali smo vršioca dužnosti čini mi se 14 meseci direktora Agencije za borbu protiv korupcije. Dobili smo direktorku i onda posle dva meseca ta direktorka daje ostavku i niko ne zna zašto i šta se dešava tu i da li možda razlog što je direktorka odnosno Agencija bila u obavezi da proveri kojih je to 6.740 funkcionera SNS dalo identičan doprinos kampanji predsednika Aleksandra Vučića. (Vladimir Orlić: Da li je ovo tema?) (Aleksandar Marković: Koliko si ti dao DS?) Četrdeset hiljada ljudi, od kojih su neki socijalni slučajevi, su davali priloge od 4.000 dinara i dali zato …
Kolega Đurišiću, da li možete da se vratite na temu, molim vas?
Ja vas samo molim za iste kriterijume …
Daću vam mogućnost za obrazloženje, naravno, pokušavam da imam identične kriterijume, samo vas molim da nastavite da govorite o temi. Trudim se da imam potpuno identične aršine i za vas i za sve narodne poslanike ovde. Izvolite.
Predsedavajući, vi da se trudite, vi biste onda opomenuli poslanika koji je nekoliko puta ovde čitao neke račune doma zdravlja iz Inđije i govorio o lopovluku. Drugi je govorio o tome kako je sprovedena vakcinacija 2009. godine i ko je krao i šta je radio. Niste se ni jednom jedinom rečju oglasili.
Opominjao sam, naravno.
Ne, niste opomenuli ni jednom jedinom rečju ko je imao tu nesreću da gleda, a nije u ovoj sali, da gleda TV prenos, mogao je to da vidi. Zato vi ostavite mene, jer ja ne pričam o ministru, njegovom slikanju sa kriminalcima, kako je… [[Isključen mikrofon.]]
Ja ovo neću da vam dozvolim. Ne želim da vam dozvolim da dalje govorite, jer ovo stvarno nema smisla, obzirom da čovek ovde nekoliko dana dolazi i veoma argumentovano diskutuje, sa velikom posvećenošću. (Marko Đurišić: Ja sam rekao da nisam govorio.) Nema smisla da tako govorite. Bolje prestanite, ne želim više da diskutujemo po toj temi. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, pravo na repliku.
Zbog potpuno bespotrebnog pominjanja SNS, Agencije za borbu protiv korupcije i priče o tome da je, zamislite, neko izgleda dobio zadatak da ustanovi imena onih ljudi koji su uplatili prilog za kampanju SNS ili našem kandidatu, pa to sad ne sme da se zna. Dakle, pitanje je šta je besmislenije u takvoj tezi, da li priča o nepoznatim imenima kojima ti ljudi mašu? Ja ne znam, ima li i jedne stranke bivšeg režima da nije nekako ponosno, kao da otkriva ne znam šta, mahala spiskovima imena ljudi koji su dali novčani prilog SNS ili našem kandidatu? Šta tu sad kao nema da se otkrije? Šta se tu kao ne zna? Šta je uopšte sporno da ljudi u svoje lično ime uplate podršku stranci? O čemu je sada tu konkretno reč? Dolazim do druge stvari. Ako pričamo o 19 ili 40 hiljada dinara ličnih sredstava nekog čoveka, kako je moguće da tu postavljaju neki znak pitanja ljudi koji su podržavali kandidate koji i dan danas objašnjenje nemaju, ma jednu jedinu reč nemaju obrazloženja za milione evra upravo utrošenih za kampanju, milione evra? Nije im jasno 19 hiljada dinara, al sve razumeju na temu miliona evra, bukvalno. Onda kad ih se pita – a, odakle taj novac, šta uradi vajni kandidat kog su podržavali? Tu mislim na Vuka Jeremića. Izlane se, pa kaže – to su mi pomagale međunarodne korporacije koje ne posluju u Srbiji, ne mogu da vam kažem koje su. Pa, ne prođe ni dva sata, shvati da to izgleda nije baš u skladu sa pravilima, izbornim pravilima po kojima postupa ta agencija o kojoj se govorilo malo pre, i u skladu sa dobrom praksom, baš po pitanju te korupcije, pa mora njegov vikar da ga ispravlja, da trči na televiziju i kaže – ne, ne, ne, nije to to, to je finansiranje nečeg drugog, a nama su kampanju finansirali odavde iz Srbije. Ovim završavam. Ili, ako misli da se sada prešaltao sa jednog propalog DOS-ovskog kandidata na drugog, na onog Jankovića, pa je bezbedan, pa, nije. Tek tu ima primera sijaset. Evo, dnevna štampa je puna njih. Ako treba o tome da pričamo, hajte, molim vas, hajte, baš čekam.
Hvala. Reč ima ministar.
Ja mislim da su građani mogli da vide i da čuju, i meni je to drago, verovatno i građanima Srbije, da ovde nema nekih zamerki na ovaj predlog zakona, niti bilo šta, i da se jednostavno ovo koristi za neke druge svrhe. Svako se češe tamo gde ga svrbi. Naravno, što se tiče Agencije za korupciju, što se tiče i Vlade i predsednika i svih, daćemo punu podršku da se sve ispita i da se uradi. Ako je iko radio transparentno, i u kampanji jedini koji je imao novac, to je imala SNS. Očigledno je da to nije nikakav problem, ali mislim da su neki drugi u većem problemu, pa onda hoće da to prebace na neku drugu temu. I uvek u nedostatku argumenata ili bilo čega, imaju neke druge teme. Ali, budite sigurni da će Agencija, odnosno njeni ljudi, ko god bude tamo, ima našu podršku, ko god bude radio taj posao savesno, pošteno, imati podršku, ponavljam, i Vlade i predsednika. To je naš cilj. To smo obećali građanima. A, ono što će oni ispitati, nismo neozbiljni, nećemo da pričamo bez činjenica. Kada izađu oni sa tim, mi ćemo to podržati. Tako da, još jednom, hvala što nemate nikakve zamerke na zakon, nego prelazite na neke druge teme.
Hvala. Na član 5. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić i zajedno Jelena Vujić Obradović, Marija Jevđić, Đorđe Kosanić, Petar Petrović i Vojislav Vujić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem. Jako kratko, predsedavajući. Ovo je još jedan od ukupno 13 amandmana koje smo podneli, u cilju ispravke teksta samog zakona. Postojala je potreba konkretno u članu 5. za dve sitne intervencije u samom tekstu, te je to i razlog podnošenja ovog amandmana. Iskoristiću priliku da kažem da smo u dosadašnjem toku rasprave, sasvim je jasno i svi smo mogli da čujemo da ne postoji ni jedna jedina suštinska zamerka ni za član 5, ali ni za ceo zakon. Samo da iskoristim priliku da se zahvalim ministru što su usvojili naš amandman.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Ja sam se javio po prethodnom amandmanu. Niste mi dali reč.
Možete samo po ovom amandmanu.
Pa, ne mogu, jer bih onda kršio Poslovnik.
Pa, ne možete. Ne možete vi da prekršite Poslovnik, nego samo ja.
Mogu. Onda bi mi vi rekli da ja kršim Poslovnik.
Izvolite po ovom amandmanu.
Ja ću da kažem, da bi bilo svima jasno, da je ova izmena gramatička. Greškom je napisano dva puta „iz iz“. Jednom je „iz“ obrisano, ostalo je jedno „iz“ i to je sva velika izmena. Ja nisam dobio od ministra odgovor da li su članovi ove komisije, da li će podleći Zakonu o sprečavanju, odnosno borbi protiv korupcije, da li će članovi komisije biti u obavezi, kao izabrana i postavljana lica, da podnose izveštaj Agenciji i da Agencija ima pravo da se bavi njihovim izveštajem?
Hvala. Reč ima ministar.
Ja sam se nadao, u stvari, siguran sam da vi to znate, a to je da funkcioneri izabrani podležu tom zakonu, a ovo su, radi se o eminentnim profesorima koji stručno rade u tom delu. Mislim da to sigurno znate i da vam je to poznato.
Hvala. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Ovaj amandman je prihvaćen i dobro je, drago mi je da je Vlada prihvatila. On donosi samo obavezu da Agencija na svojoj zvaničnoj internet stranici objavljuje rešenja o imenovanju i razrešenju članova komisije. Mi smo stavili da taj rok bude tri dana. Vlada je to prihvatila i meni je drago da je to prihvatila. Ali, ja i dalje nisam dobio odgovor od ministra na pitanje – da li će ti članovi komisije biti… To što su oni ugledni profesori, ja sve to cenim. Da postoji mogućnost sukoba interesa, sam član govori o postojanju mogućnosti sukoba interesa i on ga onda u ovom zakonu, da kažem, eliminiše tako što će se sami ti funkcioneri odrediti, dati neku izjavu. Znači, mene zanima konkretan odgovor – da li će ti funkcioneri biti u obavezi da se Agenciji za borbu protiv korupcije obrate, daju svoj izveštaj, redovan, godišnji, kako to već sve ide, u skladu sa zakonom? Taj odgovor nisam dobio i dalje.
Hvala. Reč ima ministar.
Evo, da vidim šta vas muči. Oni potpisuju izjavu o sukobu interesa i svako od njih ko prekrši tu izjavu, biće predmet Agencije za borbu protiv korupcije.
Hvala, ministre. Na naziv člana 6. i član 6. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. U članu 6. reč je o pravljenju liste stručnjaka za različita medicinska sredstva, pošto je to jedna široka oblast, koji će onda imati neku savetodavnu i konsultativnu ulogu. I to je sve u redu, s tim što u stavu 1. predlagač zakona kaže – Agencija za lekove i medicinska sredstva može da utvrdi listu stručnjaka za medicinska sredstva. Moj amandman je išao u pravcu da se ovo izmeni, da ne bude opcionalno, nego da se kaže da Agencija utvrđuje listu stručnjaka za medicinska sredstva. Nije mi jasno zašto je predložena izmena odbijena, zašto se agenciji ostavlja opcija – može da napravi listu, a ne mora da je napravi. Ako je stvar opcije, čemu uopšte ovaj ceo član? Da nam trebaju stručna lica, koja bi mogli da konsultujemo u vezi sa nekim krajnje stručnim tematikama, kada je reč o medicinskim sredstvima, naravno da nam trebaju. Drugom predloženom izmenom tražila sam, naravno, usklađivanje sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa, i to je odbijeno. Još jednom, apelujem da se povuče zakon iz procedure, da se doradi, uskladi sa jedinstvenim metodološkim pravilima, da se prevede do kraja, da se izbace nepotrebne engleske reči i izrazi, pa da onda tako sređen zakon ponovo dođe u Skupštinu, jer nama treba ovaj zakon. Samo je problem forma i način u koji je ona došla pred narodne poslanike i praktično predstavlja izvrgavanju ruglu ovog parlamenta. Hvala.
Hvala, koleginice Stamenković. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Šešelj, Sreto Perić, Vjerica Radeta i Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) (Vjerica Radeta: Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Član 6. govori o listi stručnjaka i govori o Agenciji, uz prethodnu saglasnost ministra može da utvrdi listu stručnjaka itd. Naša primedba je bila da se briše ovo „uz saglasnost ministra“, a naša generalna primedba i zbog toga smo pisali amandman na član 6. i na član 5. jeste postojanje agencija kao paradržavnih organa. Vi ste u ovom delu imali jednu agenciju i sada ste je podelili, odnosno kada budete donosili ovaj drugi zakon, onda ćemo imati dve agencije. Agencije su paraziti na grbači građana Srbije, odnosno paraziti na grbači državnog budžeta. O tome smo govorili kada je donošen Zakon o agencijama i mi, za razliku od nekih koji su takođe bili protiv toga, svoj stav nismo promenili. Sve ono što je predviđeno da radi agencija zapravo se radi u ministarstvima, i to može da se radi u okviru uprava u ministarstvima, sa postojećim kadrovima ili eventualno sa zapošljavanjem nekih novih ljudi. Nemamo ništa protiv toga, ali praksa je pokazala da se za agencije troše ogromne količine novca, da direktori agencija imaju veće plate od resornih ministara u čijim oblastima se određene agencije formiraju, što apsolutno nije normalno i nije u redu, što zaposleni u agencijama imaju po dva, tri puta veće plate od zaposlenih u ministarstvima, i to svi ovde koji sede iz ministarstava dobro znaju. U ministarstvima ljudi sa srednjom školom imaju 24, 25 hiljada platu, a u agencijama imaju barem 50.000, sa visokom spremom takođe duplo više. Suština je da sve što se radi se zapravo radi u ministarstvima, a da se ovi u agencijama postave tamo, pojave se, zaposle se i tamo se zapošljavaju isključivo stranački aktivisti, i to jeste istina, i to jeste praksa i tamo se postavljaju ljudi sa ko zna kako dobijenim diplomama, koji zapravo svoj posao ne znaju. Posao koji treba da radi ova agencija, znaju ljudi u ministarstvu, i ti ljudi u ministarstvu su trebali da budu deo te uprave koja bi ovo radila mnogo bolje od agencija, a agencije državni budžet koštaju toliko, to smo svojevremeno govorili, da ste svojevremeno ukinuli agencije, a to vam je predsednik obećavao kada ste bili u kampanji, ne biste morali smanjivati penzionerima penzije, jer je veća količina para koja se daje za agencije, a koje su, ponavljam, paradržavni organi i koje ne treba da postoje. To je naša suštinska primedba na ova dva člana. Hvala.
Hvala, koleginice Radeta. Reč ima ministar Zlatibor Lončar.
Zbog građana Srbije samo da kažem, ovde se konkretno misli na Agenciju za lekove. Za Agenciju za lekove se iz budžeta ne odvaja ni jedan dinar. Naprotiv, ona uplaćuje 80% svog prihoda u budžet, i to nije mali novac, sama radi, sama se izdržava i uplaćuje novac u budžet Republike Srbije.
Hvala, ministre. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Milorad Mirčić, Ružica Nikolić i LJiljana Mihajlović. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Problem sa članom 6. jeste taj što lista stručnjaka je jedan operativni dokument. To nije čak ni upravni akt, nije čak ni složeni upravni akt. Agencija utvrđuje tu listu i vi ste ubacili da neko, da bi se našao na toj listi stručnjaka, mora da ima saglasnost ministra. Bez saglasnosti ministra niko ne može da bude stručnjak, bez saglasnosti ne može da se nađe na listi. Tražili smo da se promeni prvi stav, jer ako je Agencija samostalno pravno lice, onda je samostalna da utvrđuje tu listu. Zbog toga smo tražili da se ta izmena, taj naš predlog do krajnjih konsekvenci primeni i na sledećim stavovima, jer u sledećim stavovima stoji nešto što je paradoksalno, bez obzira da li će se usvojiti ovaj amandman povodom prvog stava, jeste da Agencija ne može da skine nekoga sa liste ukoliko ne da saglasnost ministar, pa se još za to skidanje sa liste kaže da je razrešenje. Molim vas, lista nije imenovanje, pa ne može da bude ni razrešenje. Šta je ta lista? To je spisak stručnjaka odakle Agencija treba da probere u zavisnosti od toga o kakvom se medicinskom sredstvu radi i o njegovom, hajde da kažem, baždarenju, koji će stručnjaci da daju stručnu ocenu da li je to u skladu sa našim standardima, da li može da uđe u registar, da li može da se stavi u promet, da li može da se koristi u medicini. Međutim, ovo je dobra prilika da se kaže nešto drugo. Pošto smo mi zastupnici tzv. centralizovanog pristupa zdravstvu u Republici Srbiji, mi nažalost u ovim odredbama ne vidimo nešto što je po nama važno. Potpuno sam siguran da unutar medicinske struke, unutar protokola po kojima postupaju zdravstveni radnici tačno postoji standard potrošnje medicinskih sredstava, pa da li je u pitanju igla, da li je u pitanju epruveta itd. Smatramo da, s obzirom na stanje u kojem se nalazi Srbija, treba u zdravstvu da bude kompletno centralizovana nabavka, pa da postoji centralni magacin, pa da svi područni subjekti medicinske zaštite iskazuju svoje potrebe i preuzimaju odgovarajuću količinu medicinskih sredstava i lekova, pa da se tačno zna šta su zalihe, šta su kratkoročne zalihe, šta su dugoročne zalihe, jer u tom sistemu može poprilično velika ušteda da se napravi, jer nije sasvim svejedno da li se naručuje 100.000 ili se naručuje dva miliona jedinica. Tu postoji veliki prostor gde možete da razbijete ovu grupaciju koja se bavi lekovima i medicinskim sredstvima, koji se ponašaju tržišno, ne medicinski, oni se ponašaju tržišno. Oni su predstavnici velikih farmaceutskih kuća i velikih proizvođača medicinske opreme, medicinskih sredstava i oni po sistemu, svako ko se bavi trgovinom želi da bude monopolista na nekom tržištu. Želi da bude monopolista. Sada se tu pojavila neka nova kategorija, to su menadžeri, to su ovi koji treba da potkupe. To je nova kategorija, izmišljen menadžer. On treba da potkupi, jer on se nagrađuje prema količini prodatih i on treba da potkupljuje i zato je poprilično potkupljivih ljudi koji kažu – e, ne valja ova igla od ovog proizvođača, dobra je igla od ovog proizvođača, pa nije dobar flaster od ovog, nego od ovog. Radi publike treba da se zna, znači, nešto su medicinska sredstva koja se nalaze u zdravstvenim institucijama, nešto su medicinska sredstva koja služe za tzv. vanbolničko lečenje, ili pomoć i postoje takođe, medicinska sredstva koja se nalaze u slobodnoj prodaji. Znate, u slobodnoj prodaji, nisu opasna, može svako da ih koristi, to su aparati za merenje pritiska, itd. Tako da, izađimo iz standarda i gledajmo medicinska sredstva kao proizvode, kao robu koja je na tržištu. Ta roba na tržištu treba da ispunjava standarde. Za to sam da budu vrhunski standardi. Skrećem vam pažnju, da mi sa znakom CE, iz zapadne Evrope ili EU dobijamo proizvode sa sertifikatom da je to najkvalitetnije, a onda vidimo da je bofl. Onda odete, recimo u Italiju, pa kažete - molim vas treba mi to i to sredstvo, on kaže - nemojte da se sekirate što piše „made in“ Kina da je proizvedeno, to je sve po standardima koji se primenjuju u Italiji. A, mi ovde imamo odgovarajući animozitet prema medicinskim sredstvima, kao i ostaloj robi koja dolazi sa istoka, sa juga, mi sve mislimo da je „Milka“, koja dolazi iz, ne znam, Nemačke, Švajcarske, najkvalitetnija Milka, a sada ona pijanica Žan Klod Junker, predsednik Evropske komisije je priznao da moraju da se usaglase proizvođači u zapadnoj Evropi, jer je primećeno da sa znakom vrhunskog kvaliteta ide bofl roba na istočno evropsko tržište. Znači, problem „Milke“, problem deterdženta, problem parfema, isto se odražava i na medicinska sredstva od rastvora, epruveta i drugih medicinskih sredstava. Eto, malo smo proširili da uozbiljimo ovo, da neko stvarno ne pomisli da se danas priča o pljeskavicama, ražnjićima i nekim drugim sredstvima preko kojih zdravstveni radnici utole glad i žeđ.
Hvala, kolega Krasiću. Reč ima kolega dr Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, nadovezaću se na diskusiju mog kolege Krasića, i reći da se lično uvek zalažem za decentralizaciju vlasti. Međutim, konkretno, kada su nabavke u zdravstvu, lično podržavam centralizaciju kao meru štednje, zato što kroz godine kliničke prakse sam dobijao informacije, a i stekao uverenje da su se mnogi pojedinci, funkcioneri, obogatili time što su lično ugovarali kupovinu određenih skenera, magnetnih rezonanci, hirurških stolova, hirurških osvetljenja, setova. Znači, da je za našu zemlju koja je ekonomski siromašna, kao što jeste, mnogo bolje i kao domaćinski pristup mnogo kvalitetniji taj centralizovani deo gde biste mogli da jedinstveno trebujete potrebe za kliničke centre, zdravstvene centre, domove zdravlja, da bi izborom jednog proizvođača imali mogućnost kada pribavimo veći broj magnetnih rezonanci, skenera i svega ostalog, mogućnost da se spusti cena i dobije praktično privilegija za državu kroz dva ili tri gratis aparata, a uskratili bi se pojedinci koji bi napunili svoje džepove. Ujedno bi imali jeftiniji servis za te aparate, jer bi ih servisirali kod jednog servisera. Ovako smo imali firme koje su, neću navoditi imena firmi jer su to multinacionalne kompanije, da neko ne bi to pogrešno shvatio, ali je svaka gledala da svoj proizvod preko svog direktora, kuće, ubaci u svoju zdravstvenu ustanovu. Zato lično podržavam centralizaciju medicinskih tendera i da to upravo Ministarstvo radi, a da Ministarstvo mora da zna potrebe kliničko bolničkih centara i zdravstvenih centara na primarnoj zdravstvenoj zaštiti, kako bi mogao kroz jedan centralizovan projekat da ima uštedu i benefit za same naše građane. Kada kolega Krasić priča o kvalitetu proizvoda koji su došli iz nekih istočno, azijskih zemlja, nema niko protiv nikog od proizvođača iz bilo kog dela sveta, ali moraju da ispune standarde. Zašto javno hvalim Predlog zakona je to, zato što je ovo evropska tekovina koju sada usvajamo, da će morati, da li će doći iz Kine ili Pakistana, mora će da ispune standarde koji važe u EU, kao što ste rekli, da li to važi u Italiji ili ne, a ne kao do sada, kada smo u devedesetim godinama imali prilike da nam stignu neke vakcine, neko je spominjao, ali i antibiotici, sanitetski materijal, ali i hirurški materijal, koji je došao po potrebi zato što je bio najjeftiniji tada, a ne najkvalitetniji. Čak se ispostavilo da je bio i neupotrebiv. Zato je dobro da imamo standardizaciju sa evropskim zakonodavstvom i zato je ovo na korist i samih pacijenata, ali je na korist i zdravstvenih radnika zbog preparata sa kojima rade. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Lončar.
Stvarno lepo zvuči i da čovek odmah prihvati sve to, a to je da nabavljamo centralno sve lekove i sva medicinska sredstva i da se tu pravi velika ušteda. Odlično zvuči. Ali, zbog istine, moram da vam kažem da se cela lista lekova i sva medicinska sredstva koja su ista za sve ustanove, već nabavljaju centralizovano preko Republičkog fonda. To je nešto što bi trebalo bar da se zna. Ako se napada, bar da se zna da nešto već postoji, da se već nešto radi i da se mnogo na tome uradilo, da su ogromne uštede urađene. Stotine miliona evra smo uštedeli na tome. Druga stvar, podsetiću vas, mi smo ušli u inicijativu i menjali da u javnim nabavkama ne bude odlučujuća cena, nego da bude odlučujući kvalitet. Toliko.
Hvala ministre. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Da li neko želi reč? Da. Izvolite.
Hvala kolega. Naša intervencija u članu 6. je takođe vezana sa sprečavanje mogućeg sukoba interesa. Mi smo tražili da stručnjaci sa liste iz stava 1. ovog člana imaju status funkcionera u smislu zakona kojima se reguliše sukob interesa i kontrola imovine i prihoda funkcionera. Ne mogu da shvatim zašto to nije prihvaćeno. Nisam i dalje dobio odgovor od ministra – da li će ovi stručnjaci sada u ovom slučaju, kao i u prethodnom članu, članovi komisije, bez obzira, nisam govorio da ne treba da budu iz reda najuglednijih profesora i stručnjaka za svoju oblast, niti bilo šta slično, govorio sam o potrebi društva u kojem postoji endemska korupcija da se protiv korupcije bori. Svuda i na svakom mestu. Onako kako ste vi predvideli ovim zakonom je, da kao i u prethodnom članu, članovi komisije, ovde ovi stručnjaci, potpišu jednu izjavu i kažu – mi nećemo postupati i izuzećemo se u slučajevima mogućeg sukoba javnog i privatnog interesa, kako ste ovde stavili majke, verovatno. Onda se kaže dalje da Agencija uz prethodnu saglasnost ministra razrešava stručnjaka sa liste stručnjaka iz stava 1. ovog člana, koji postupa suprotno stavu 2. ovog člana, kao i ako ne obavlja posao iz svoje nadležnosti, odnosno ako ih obavlja nesavesno. Znači, ako ja ovo dobro čitam, Agencija će sama da utvrđuje da li su se ovi stručnjaci, kao i prethodno oni članovi komisije, našli u poziciji mogućeg sukoba interesa. Oni se biraju na četiri godine. Ne znam kad ste zamislili da potpišu ovu izjavu, verovatno na početku i da to sada treba da se odnosi na svo vreme u naredne četiri godine od trenutka imenovanja. Koje su to sada službe u Agenciji i ministarstvu, koje će se baviti utvrđivanjem mogućeg sukoba interesa, u četiri godine, za sve stručnjake sa ove liste koju će utvrditi Agencija uz saglasnost ministra? Znači, ako ministar daje saglasnost mora i on da zna da li su svi ti ljudi prošli proveru mogućeg sukoba interesa, po pobočnoj, ovakvoj ili onakvoj liniji, srodničkoj i sve ono što govori član 5. na koji se ovde poziva i ovo rešenje u članu 6. Ja smatram da to nije dobro, nije dovoljno. Ako imamo Agenciju za borbu protiv korupcije, bez obzira što nema direktora, da ta Agencija treba time da se bavi, da stručnjaci u ovom slučaju, isto su sigurno neki ugledni profesori, doktori ili već ljudi iz određene struke, zato ih i uzimamo, da pomognu Agenciji i zovemo ih stručnjaci. Stvarno se nadam da neće biti ovih sa kupljenim diplomama, mada je to sve više slučaj danas u raznim oblastima društva, da će ti stručnjaci biti dovoljno odgovorni i da se ne ponašaju suprotno ovom zakonu. Ali, ta dobra volja i dobro uverenje nije dovoljno ukoliko želimo da se izborimo sa korupcijom i u slučaju korupcije u zdravstvu i u slučaju nabavke nemedicinskih sredstava, kao i u celom društvu. Zato postoje agencije za borbu protiv korupcije u celom društvu i zato je naše mišljenje da ta agencija treba da se bavi i stručnjacima koje ovaj zakon prepoznaje, da to što će Agencija sama da se stara o tome, pretpostavljam da stručnjaci ne postupaju suprotno stavu 2. Koje će to službe sad u Agenciji da rade? Koji će to ljudi u ministarstvu da rade? Na osnovu čega ćete vi da utvrdite da posle dve ili tri godine se negde nije stvorila mogućnost sukoba interesa? Da li sada treba da pravimo paralelne strukture, ako imamo već Agenciju za borbu protiv korupcije? To mislim da nije razjašnjeno, mislimo da nije dobro, da ne doprinosi transparentnosti u budućem radu Agencije, da ne doprinosi borbi protiv korupcije, a slažemo se svi da je to jedan od prioriteta ove države i jedan od razloga zašto smo izgubili mnogo vremena, mnogo novca prethodnih godina i zašto ne možemo brže, jače, bolje u budućnost. Hvala.
Hvala, kolega Đurišiću. Reč ima ministar Zlatibor Lončar. Izvolite.
Samo da vas podsetim, već idemo brže, jače i bolje i to se oseća i to se vidi. Što se tiče Ministarstva zdravlja, ponavljam, nulta tolerancija prema korupciji, svi znaju. Rezultat je već vidljiv, zdravstvo više nije ubedljivo na prvom mestu i po percepciji i po svemu u korupciji. Sledeća stvar, vi ste tu išli i od Agencije i od ministarstva, baviće se onaj ko je zadužen za to. Mi možemo da ukažemo Agenciji protiv korupcije na neku sumnju, na bilo šta, ili bilo ko drugi, ne samo mi, ali jedini ko će se baviti time, baviće se ti ljudi u Agenciji koji su profesionalci i koji to znaju i koji će to bolje uraditi. Naše je da ukažemo ako postoji sumnja, ne samo naša nego bilo koga, i oni da odrade svoj posao. Ponavljam, nulta tolerancija za korupciju u zdravstvu.
Hvala, ministre. Reč ima narodni poslanik Dragana Barišić. Izvolite.
Zahvaljujem. Samo bih dodala, čudi me da se kolega, predlagač ovog amandmana, ponavlja sa istom pričom kao i u prethodnom amandmanu, gde dovodi u pitanje da li će stručnjaci sa liste biti nekako kažnjeni ili već procesuirani. Čudi me, s obzirom na to koliko je dugo u poslaničkom mandatu, da ne zna da se ova oblast uređuje posebnim propisima, a upravo je i ministar tokom rasprave u vezi prethodnog amandmana rekao da se ova oblast uređuje i da sve te osobe sa liste, odnosno ti stručnjaci prethodno potpisuju izjave u kojima izjavljuju da li su ili nisu u sukobu interesa i da će, naravno, odgovarati i krivično pred zakonom ukoliko bilo šta od toga nije istinito. Što se ovog brže, jače i bolje tiče, mislim da su građani Srbije videli da Srbija ide krupnim koracima napred. Još jednom, ponoviću, da na svakim izborima, još veću podršku dobija upravo ta politika – brže, jače i bolje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Manojlović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ovo ovako izgleda kada, nazovi stručnjak, pokuša da one prave stručnjake dovede i da ih stavi pod znak pitanja. Obzirom da su moje kolege već objasnile, samo ću ukratko da dam gospodinu još jedan razlog zašto ovaj amandman nije prihvaćen, a upravo je činjenica da je u obrazloženju ovog amandmana, tj. u njegovom pisanju, stavio da stručnjaci sa liste iz „zgava 1.“, pa da ne čitam dalje. Tako da, ako je potrebno još argumenata na ovo sve što su moje kolege prethodno pomenule, onda zaista očekujem da će i ovakvi amandmani biti što učestaliji, što je i gospodin Vladimir Orlić rekao, da ih ima zaista puno. Ali, ne samo da su slovne greške problem kod opozicije, već jednostavno njihova želja da ponovo poture i da smetnu sa dnevnog reda da su nama pacijenti oni koji su nama ovde važni i da će upravo ovaj zakon da ubrza da upravo tim ljudima, u što kraćem roku, bude dostupan lek i potrebno medicinsko sredstvo. Hvala puno.
Hvala, kolega Manojloviću. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Jeste, slovna greška je stvarno dokaz velike nestručnosti predlagača amandmana i ja mislim da ga zbog toga treba potpuno onemogućiti da raspravlja i diskreditovati sve ono što je predlagač amandmana napisao ili hteo da kaže, ali ako to pravilo primenimo, onda bi naravno ceo ovaj zakon trebalo odbaciti, jer u zakonu postoje slovne greške. Neke od tih slovnih grešaka je vrhunskom detekcijom ustanovila poslanica iz SNS i to su dali, izmenili u formi amandmana, ali izgleda da jedna slovna greška mene diskvalifikuje iz bilo kakve rasprave. Ali, neću se ja diskvalifikovati iz rasprave. Reći ću da ja podržavam, naravno, kada ministar kaže da je nulta stopa prema korupciji u radu njegovog ministarstva. Sada ne znam da li je korupcija ili neznanje i glupost, kada u Kliničkom centru u Nišu, ne možete da unesete opremu koja treba da se instalira, pa onda kaže – nećemo da rušimo zid da bi mogli da unesemo tu opremu, nego ćemo da probušimo rupu na zidu. Ceo ovaj zakon je, čini mi se gospodine ministre, pronalaženje rupe na saksiji, ništa ovde nema epohalno. Vi ste razdvojili oblast ranije definisanim Zakonom o lekovima i medicinskim sredstvima na dva zakona i nije tu ništa sporno, ali nije ništa ni reformski, ni epohalno, ni bilo šta drugo. Da li će se, u primeni ovog zakona, pojaviti sporne situacije, ja sam siguran da hoće, ovako kako ste vi predvideli, konkretno ove stvari i potencijalnom sukobu interesa. Vi ste predvideli, ponavljam, sprečavanje sukoba interesa potpisivanjem jedne izjave, a nepoštovanje te izjave, kao sankciju po ovom zakonu, nosi razrešenje sa mesta člana komisije, odnosno u ovom članu 6, sa mesta stručnjaka na listi i to je sve. A ono što će neko ostvariti, eventualno, možda, ne daj bože, sukobom javnog i privatnog interesa, kako ste vi to ovde definisali, u čijoj će to nadležnosti biti? Tužilaštva? Pa, vidimo kako Tužilaštvo postupa. Da li je ispitivalo donacije SNS? Nije. Da li je ispitivalo poreklo novca ministra Vulina? Nije. Da li je istraživalo i podiglo optužnice protiv onih koji su ovde tukli novinare pre nekoliko meseci kada je predsednik Vučić polagao zakletvu? Nije. I, da li će to Tužilaštvo nešto da preduzme? Neće.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite, kolega Orliću, pravo na repliku.
Nije, naravno, zbog ove opšte stručnosti, zbog slovnih grešaka. Ja mislim, koliko god da je bilo potpisnika raznoraznih amandmana iz ove poslaničke grupe, da je svaki uspeo da napravi više od jedne. Rekli smo da nećemo više o tome, nije to toliko važno koliko, na primer, priča o tom centru. Zamislite sada, strašan je problem da mi raspravimo da li je zid na određenom mestu. Samo da vas pitam – a koji zid, gledano iz perspektive žutog preduzeća, koji zid kad tu ni jednog jedinog zida nije bilo, ni na jednoj strani? Ni vrata, ni prozora, ni tih rupa, ničega nije bilo, gola livada. I, sad mi sa njima da raspravljamo na tu temu, pa to je potpuno besmisleno. Ali, kad govorimo o ovim prilozima, o korupciji, o pitanju odnosa Agencije za borbu protiv korupcije, evo, na primer, zanimljivih pitanja. Ja sad gledam javno dostupan spisak, javno dostupan kao i ovi ostali spiskovi koje su pominjali danas, donatora baš objedinjenog žutog preduzeća 2012. godine. Kakvo je stanje bilo firmi kao što su „Alfa sor“, „Buljarica“, „Oranica“, „Milinković Kop“ itd, koje su sve do jedne donirale po 7,5 miliona dinara? Koliko su dobro poslovale te godine kad su mogle da doprinesu blistavoj pobedi žutog preduzeća? Sve po 7,5 miliona, a ima i nekih skromnijih sa po 6. NJihov predsednik skupštine opštine, ili predsednik opštine, pomoći će mi, verovatno oni to bolje znaju, Stari grad, Bastać Marko, 580.000 dinara imao je viška, pa doprineo blistavoj pobedi žutog preduzeća te godine. Marko Đurišić, ko bi to mogao da bude, 345.000 dinara. Zoran Đinđić 341.000. To je neki drugi čovek, očigledno. Modest Dulić, ovaj mora da je neki rod takođe velikoj vedeti žutog preduzeća, 138.000 dinara. Moguće da je to onaj brat bivšeg ministra. Ovi su spiskovi toliko dugi, da bismo mi mogli ceo božiji dan da ih čitamo, jer su ti spiskovi potpuno u redu i tu je sve na mestu i ništa nema da se obrazlaže.
Hvala.
Završavam, ovo je poslednja rečenica, gospodine predsedavajući. (Radoslav Milojičić: Vreme, dva minuta i 20 sekundi.) A mora da se pita za nečijih 19.000 dinara. Ovo, junaci, da objasnite. Pre svega ovaj što voli da dobacuje, dajte njemu priliku.
Hvala. (Radoslav Milojičić: Vreme!) Kolega Milojičiću, ja vas molim samo da se pristojno ponašate. (Radoslav Milojičić: Govorio je dva minuta i 20 sekundi.) Niste u kafani, u cenjenom i visokom Domu ste, budite svesni toga. Hvala. Zatvaramo krug replika. (Marko Đurišić: Na šta to liči?!) Ako hoćete, želite da vam obrazložim? Dakle, vi ste sami potpuno skrenuli sa teme i izazvali, govorili [[Marko Đurišić: Dajte mi, imam pravo na repliku.]] Ne mogu i neću da dozvolim da se govori baš toliko van teme. Vi ste govorili, imali ste vremena, nisam vas uopšte opominjao, govorili ste o donacijama, o Agenciji za borbu protiv korupcije, o propustima, kolega Orlić je replicirao i ne bih više da raspravljam. Idemo dalje. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Da li neko želi reč? (Ne.) (Radoslav Milojičić: Povreda Poslovnika!) Povreda Poslovnika, Radoslav Milojičić. Izvolite.
Reklamiram član 108, koji vi vašom pojavom i načinom vođenja sednice nikada ne možete da ispoštujete. Član 108. kaže da se o redu na sednici stara predsednik Narodne skupštine ili njegov zameni, u ovom slučaju vi. Kada god vi vodite sednicu, vi napravite neki skandal. Da li to radite sa namerom ili zato što niste dovoljno dorasli toj temi, to uopšte nije na nama poslanicima da o tome diskutujemo. Svaki put nekog iz vladajuće koalicije pustite da prekorači 20 sekundi dozvoljenih dva minuta. Ne piše dva minuta i ostalo vreme koje predsedavajući smatra za shodno, nego dva minuta. Dužni ste da isključite mikrofon svakom govorniku posle dva minuta. Vi ovde poslanicima opozicije gasite mikrofon i oduzimate reč kako god vi mislite da treba, a poslanicima vladajuće većine dozvoljavate 20, 30 i 40 sekundi da pričaju šta god hoće. Obično to bude nešto što nije u skladu sa temom dnevnog reda. Obično to budu laži, kakve je izneo prethodni govornik. Pa, i ako je 2012. godine neko uplatio Demokratskoj stranci, odakle toliki milioni Srpskoj naprednoj stranci koja je tada bila… [[Isključen mikrofon.]]
Kolega Milojičiću… (Radoslav Milojičić: Da li možda od Miškovića?) Oduzeću vam dva minuta od vremena poslaničke grupe. (Radoslav Milojičić: Oduzmite slobodno.) Jeste li završili? (Radoslav Milojičić: Ne možete dva minuta, jer nisam dva minuta govorio.) Pa, oduzeću vam koliko ste govorili. (Radoslav Milojičić: A koliko sam govorio, odgovorite?) Hvala. Moraću da vam oduzmem to vreme, zloupotrebili ste Poslovnik. Moram samo da napomenem da su ovaj amandman na član 6, koji je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović, Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističeviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ovde je reč o listi stručnjaka za medicinska sredstva. Vasa-dasa, Vasa Petrović, veliki direktor i veliki stručnjak iz Inđije, a kojeg Martinović zna slučaj, takođe je donator. NJegova firma, koju je vodio na komšiju, je prihodovala, taj veliki stručnjak, za medicinska sredstva, uključujući i krečenje, sto miliona. Kolega iz bivšeg režima je bio tamo rado viđen gost, stručnjak, dakle, zajedno sa pokrajinskim sekretarima… (Radoslav Milojičić: Jel ovo o amandmanu?) Ja mislim da morate da prekinete ovo dobacivanje. Radi se o listi stručnjaka, a s obzirom da je on prokrmeljao oko 12 sati, da je kasno…
Izvinjavam se samo što vas prekidam. Kolega Milojičiću, molim vas da ne dobacujete. (Radoslav Milojičić: Da li je ovo po amandmanu?) Nema smisla, molim vas da ne dobacujete. Hvala unapred. (Radoslav Milojičić: E tako ću i ja govoriti po amandmanu.) Kolega Rističeviću, nastavite. (Radoslav Milojičić: Sram vas bilo. Ja ću govoriti isto tako po amandmanu.)
Lista stručnjaka ne sme da obuhvati stručnjake ovog tipa. Jesu oni dobili nagrade, ali Tomice Milosavljević. Ostavili su dug ti stručnjaci od 261.442.040,86 para. Kolega stručnjak iz stranke bivšeg režima je to negirao. Posebno ove upljeskane bečke, karađorđeve stručnjake. Evo, ja nudim ostavku ako ovaj podatak nije tačan. Ali, ako je tačan, da kolega iz stranke bivšeg režima takođe podnese neopozivu ostavku. Mi smo taj dug sad smanjili za 90 miliona, ali na taj dan je on iznosio toliko. Hvala.
Hvala, kolega Rističeviću. Na naziv člana 7. i član 7. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Reč ima koleginica Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. Ovaj član 7. govori o tarifama koje Agencija utvrđuje za neke usluge koje pruža. Onda kaže ovako – Agencija utvrđuje tarifu za pružanje sledećih usluga, pa u tački 12. kaže – izdavanje free sale certificate za medicinsko sredstvo koje je stavljeno na tržište ili u upotrebu za potrebe izvoza. Moj amandman išao je u pravcu zamene ovog engleskog izraza, tj. prevoda više - free sale certificate, tako da ta tačka 12. glasi – izdavanje sertifikata u slobodnoj prodaji za medicinsko sredstvo. Ovde se opet vraćamo na problematiku nepoštovanja jedinstvenih metodoloških pravila za izradu propisa, s tim što bih htela ovom prilikom da se osvrnem i na odgovornost predsednice Skupštine, a ne samo da kritikujem predlagača zakona. U Poslovniku, u članu 153. jasno je definisano da ukoliko u Narodnu skupštinu stigne predlog zakona koji nije napisan u skladu sa Poslovnikom, odgovornost je predsednice Narodne skupštine da taj predlog zakona vrati predlagaču i da ga zamoli da ga uredi u skladu sa Poslovnikom. Isti taj Poslovnik u članu 48. kaže da Odbor za zakonodavstvo i ustavna pitanja donosi akt o jedinstvenim metodološkim pravilima, kako ga inače i obavezuje član 8. Zakona o Narodnoj skupštini. Stoga je potpuno nejasno i smatram vrlo odgovornom predsednicu Narodne skupštine što nas nije poštedela svega ovoga i ove lingvističke i ostale rasprave ovde u parlamentu da bismo imali vremena da se bavimo suštinom, zbog toga što nije predlagaču zakona odmah vratila nazad predlog u momentu kada je on došao u Skupštinu. Hvala.
Hvala, koleginice. Reč ima narodni poslanik Srbislav Filipović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, svakako predlažem da se ovakav i slični amandmani, naravno, ne prihvate, a verujem da i neće biti prihvaćeni, jer kako da prihvatite nešto... SNS i ova Vlada su otvorene za predloge, ali kada ti predlozi imaju smisla, kada se ti predlozi, kao što reče moj kolega Rističević, ne svode na gledanje u kuglu ili na parkiranje metle ili na priviđanje zatvora. Sada ne znam zašto se kome šta priviđa i kako se priviđa, verovatno zbog nekih grehova iz prošlosti, ali pošto mi ovde nemamo danas ni vremena da raspravljamo o tim grehovima, jer ih je mnogo, od onih koji su potegli sada, kojima se priviđao malopre i zatvor i koji govore o metodologiji, o brisanju i stalno neko brisanje, nema suštine. Upravo iz tih razloga jer u amandmanima koji su predloženi i jedno te isto se stalno ponavlja nema nikakve suštine i nema ničega što zakon može da učini boljim. Upravo zbog toga smatram da se takvi amandmani i slični, kojih ima u nedogled izgleda danas, trebaju odbijati listom jedan za drugim. Apsolutno podržavam sve one predloge koji su zakonski na dnevnom redu i mislim, ako se uporedi sve ono što imamo od kritike preko puta, da je zakon savršen. Hvala vam.
Hvala, kolega Filipoviću. Branka Stamenković, želite pravo na repliku ili po amandmanu? Imate pravo na repliku. Izvolite.
Hvala. Što se tiče obraćanja prethodnog govornika, htela bih da mu se zahvalim što me je podsetio da kažem nešto što sam zaboravila da kažem, jer da nije spomenuo kuglu i metlu ja bih zaboravila. Znači, hvala puno. Ono što želim da kažem jeste da nama trebaju besplatni udžbenici za sve osnovnoškolce i srednjoškolce u Republici Srbiji. Trebaju nam hitno i trebaju nam što pre. Poslanička grupa Dosta je bilo zalaže se da sva deca u Republici Srbiji imaju besplatne udžbenike. Hvala.
Hvala. Povreda Poslovnika, Krsto Janjušević. Izvolite, kolega.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, član 106, tema dnevnog reda. Priča se o medicinskim sredstvima, a uvažena koleginica priča o besplatnim udžbenicima. Hajde ovako. Prvo, nema razloga da bude ovako nervozna i neraspoložena, zato što je njihov lider ipak dao veliki doprinos čovečanstvu time što se prestao mešati u nauku. To kao prvo. Kao drugo, doktor Radulović je u svojoj stečajnoj operacionoj sali operisao nekih 15 preduzeća i sva su završila u komi. Verovatno su pogrešili zato što su mu dali svoje prave lične karte, on video koliko vrede, a kad taj nešto vidi koliko vredi, to za dva dana završi u jadu i bedi. Pričamo o medicinskim sredstvima, evo, samo neka smo nabavili, obezbedili nabavku gama noža. Oni su nam obezbedili alfa derikožu. Kada je reč o udžbenicima, reći u ovo, a biće razumljivo i onima najmlađima koje oni žele da upotrebe u svojoj kampanji, idu beogradski izbori, a njima je sve besplatno uoči beogradskih izbora. Ako vam je pokret u ozbiljnom kvaru, nema vam spasa ni u besplatnom bukvaru. Hvala.
Hvala, kolega Janjuševiću. Naravno, imao sam nameru da dam pravo na repliku koleginici Stamenković i nisam mogao da predvidim da će ići toliko van našeg dnevnog reda. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje? (Ne) Hvala. Branka Stamenković, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala. Povreda Poslovnika, član 103. stav 8. jasno definiše da ukoliko se neko javi po povredi Poslovnika, a uđe u repliku to znači da je zloupotrebio pravo na povredu Poslovnika i Poslovnik propisuje da predsedavajući onda tog narodnog poslanika treba da kazni tako što će celoj poslaničkoj grupi oduzeti dva minuta od rasprave. Prethodni poslanik se javio po Poslovniku, a onda je ušao u neku priču o nekim stečajevima i ne znam čime. Tako da bih vas zamolila da SNS oduzmete dva minuta, u skladu sa Poslovnikom, jer su zloupotrebili javljanje po Poslovniku. Čim ovo završim želim da se javim po amandmanu ili ako mi date repliku kao ovlašćenom da odgovorim na to što je kolega rekao. Ako mi ne dajete repliku, onda po amandmanu. Hvala.
Hvala, koleginice Stamenković. I vi ste, naravno, svesni da ste govorili o udžbenicima, što nije tema današnjeg dnevnog reda, tako da bih tu raspravu o bukvarima i udžbenicima da završimo, ako se slažete. Daću vam reč po amandmanu. Nemate pravo na repliku, ne zbog toga što ne želim da vam dam, nego jednostavno na povredu Poslovnika nema replike. Izvolite.
Hvala. Mi danas raspravljamo o amandmanima na medicinske zakone. Prethodni narodni poslanik koji je učestvovao u diskusiji o tim amandmanima iznosio je sasvim povezane činjenice o bečkim šniclama, kuglama, letećoj metli, takođe o stečajnim upravnicima. U tom smislu, da bih kvalitetno i ja doprinela toj i takvoj raspravi, moramo još jednom da kažem da nama trebaju besplatni udžbenici za svu decu u Republici Srbiji. Hvala.
Koleginice Stamenković, insistiram da govorite i da dobijete sva vaša prava u okviru sednice. Mislim da nema potrebe za ovakvom raspravom s obzirom da imamo veoma važnu temu dnevnog reda, te vas molim uključite se. Vi uvek argumentovano diskutujete, tako da nema potrebe za ovim. Idemo dalje. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Reč ima Aleksandra Čabraja. Izvolite.
Zahvaljujem. Mi smo ovim amandmanom predložili da se reči: „Free sale certificate“ zamene sintagmom: „Sertifikat o slobodnom prometu“. Mnogo se govori u vezi sa ovim zakonom o terminima, mnogo se govori o prevodu. Vrlo često kažem, jer sam vrlo iskrena i želim da budem poštena prema ovome što radim, da se zakone možda ne razumem dovoljno, ali u prevode se razumem jako dobro. Jedan od problema sa ovim prevodom je u tome što je on zaista loš. Ne znam ko je kolega moj ili kolege koje su radile ovaj posao, ali nisu ga dobro obavile, između ostalog, zato što je on izuzetno proziran ili providan, a to se kaže za prevod kroz koji se prosto vidi original, dakle, nije napisan u duhu jezika i ne liči na srpski jezik, već na engleski. To nam govori mnogo štošta, recimo, govori nam i to da se osim što se ne obavlja dobro taj posao dosta neselektivno prenose zakoni EU i primenjuju i implementiraju kod nas. Ja inače nisam apsolutno nikakav jezički čistunac. Bavim se tim poslom već jako dugo i oni koji samnom rade i koji se bave time znaju da nisam nikakav jezički čistunac, ali, s obzirom, da se ovde govori o tome da je reč o nekoj lingvističkoj diskusiji ja ću vam skrenuti pažnju pre svega na to da to nije istina. Ovaj prevod postaje naš zakon. Dakle, nije reč o tome da li je nešto lepo rečeno ili je ružno rečeno ili nije dovoljno dobro rečeno. Da je ovo knjiga ja bih vam rekla, niste, da je to roman, Fikšen tzv. ne bežim od tog termina. Ja bih vam rekla niste lepo preveli, pa treba bolje da se prevede. Ali, ovde je problem u tome što će ovaj prevod postati naš zakon i mi ćemo morati da se pridržavamo slova tog zakona, a to će biti jako veliki problem. Mislim da su mnoge kolege već ukazale na to. Prema tome, uopšte se ne slažem sa onima koji kažu da su to bespredmetni, da su to besmisleni amandmani. Uopšte nisu besmisleni. Ja se slažem potpuno sa svima onima koji kažu da je engleski jezik izuzetno dominantan, naravno meni je drago zbog toga, jer je to moja struka. Slažem se sa svim tim, ali to nije razlog da mi prihvatimo ovakve zakone i ovakve termine, već naprotiv je razlog da se borimo da održimo i očuvamo naš jezik, da ga ne bi progutali ovakvi zakoni i ovakvi prevodi koji nisu dobri. Hvala.
Hvala koleginice Čabraja. Reč ima narodna poslanica Vesna Rakonjac. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, ja samo što mogu da kažem da nije tužno bilo bi smešno. Evo, pratite me pažljivo, ja ću da pročitam član 7. tačka 12) kaže ovako: Član 7 – Agencija izdaje tarifu za pružanje sledećih usluga; pa kaže – tačka 12) – ocenjivanje usaglašenosti, tehnička procena sa monografijom nacionalne farmakopeje kao i važeće evropske farmakopeje ili internacionalne farmakopeje. Dalje, nadoknadu za pružanje usluga po tarifama stava 1. tačka 1) – 7, 9. do 12. ovog člana, plaća podnosilac zahteva. Nadoknadu za pružanje usluga iz stava 1. tačka 8) ovog člana plaća korisnik usluge, izuzetno od člana 2. stava itd, itd, da ne čitam celu tačku do kraja, ni slova nema od engleskog naziva „sertifikato u slobodnom prometu“. Toliko o tome koliko oni čitaju zakon i što znaju na koji član i na koju tačku podnose amandmane. Znači, ni jedno jedino slovo u ovoj tačci. Molim vas, samo toliko obratite pažnju, ono o čemu ste vi pričali odnosi se na tačku 11). U jednom zakonu je vrlo bitno da vodimo računa da li je 11. ili 12. Kod vas ništa nije važno, sve je aproksimativno, sve je moguće i nemoguće, a mi prosto ne moramo da verujemo ni svojim očima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Dušan Milisavljević. Izvolite.
Hvala puno. Poštovani predsedavajući, kolege narodni poslanici, od 10 sati jutros pričamo o amandmanima na Predlog zakona o medicinskim sredstvima i najveća pažnja kolega poslanika je upravo na gramatičkim greškama i na engleskom jeziku. Ono što mene interesuje to je suština Predloga zakona, a kako je ona napisana na engleskom ili na srpskom, meni je važno šta će se primenjivati u državi Srbiji. Želim da vam kažem da je Srbija u pregovorima sa EU od 2000. godine, 17 godina pregovaramo i u ovom domu jedni druge saplićemo i tu ću stati, da ne dajem dalje kvalifikacije. Ono što želim da kažem jeste da su neke istočne evropske zemlje usvajale zakon u procesu pristupanja na engleskom jeziku i nije im falilo ništa. Koliko ja vidim, oni sada žive mnogo bolje i kvalitetnije nego što to rade naši građani. Ono što je važno je da o nekim principijelnim stvarima da li ste vlast ili opozicija, ne bi trebalo da bude predmet rasprave. Što se tiče medicinskih zakona, tu bi najmanje trebalo da bude nekih velikih debata i sukoba, a konkretno o ovom zakonu koji reguliše neka prava za zdravstvene radnike koji koriste ta medicinska sredstva i za građane koji koriste, mislim da bi trebalo da svi damo doprinos u poboljšanju zakona i da skrenemo sa te neke amandmanske gimnastike gde bi mogli da dobijemo neko vreme da iskažemo neki svoj stav i mišljenje, ali konkretno o amandmanu i o samom Predlogu zakona. Hvala.
Hvala doktore Milisavljeviću. Reč ima dr Darko Laketić. Izvolite.
Zahvaljujem. Još jednom se javljam po istom pitanju, a to je upotreba engleskih termina. Hajde još jednom da zaključimo svi zajedno i kao opozicija i kao pozicija, da je suštinska stvar u stvari donošenje zakona jeste da uredimo detaljnu oblast koja se reguliše zakonom, da skratimo procedure, da jednostavno na taj način utičemo na kvalitet svega onoga što zakon definiše. Evo, sada je i kolega, opozicioni kolega Milisavljević rekao da čak i države koje su menjale zakon, tako što su unosile određene strane ili engleske termine, da žive bolje. Drago mi je da jedan kolega iz opozicije ima takav stav, ali je suštinska stvar da menjamo stvari na bolje. Kako bi bilo da stavimo termine koji nemaju univerzalnu upotrebu, da oni koji su u situaciji, da birokratija praktično spreči ono što želimo, a to je da se skrate rokovi, da se ubrza procedura, da pacijenti, kojima su najneophodnija medicinska sredstva, ne mogu da dođu do njih u određenoj dinamici. Više se po ovom pitanju neću javljati i mislim da je javnost dovoljno upoznata o svemu ovome.
Hvala doktore Laketiću. Reč ima narodni poslanik Dragan Vesović.
Hvala predsedavajući. Ja ću se nadovezati na diskusiju cenjenog kolege Laketića i taj stav o engleskom jeziku sam izrazio par puta i to nije sporno. Sporno je nešto drugo, koleginica je malopre podnela amandman, a onda je koleginica iz SNS rekla da to ne piše u članu zakona. Ja ne znam da li SNS ima drugi predlog zakona ili ja imam ispravni, pravi zakon. Molim vas, član 7. tačka 12) i vrlo jasno piše, već u nekoliko sednica pokušava se sa strane vlasti imputirati opoziciji da ne čita zakone. Mislim da je koleginica čitala stari zakon, onaj kada je bio objedinjen o medicinskim sredstvima i lekovima, da je iz tog zakona. Molim vas, ovde jasno piše i ja ne znam o čemu se ovde radi. Onda kolega Laketić to potvrđuje. Lako je udariti opoziciju i unositi besmisao. Čitav dan pričamo o besmislu. Hajde da ove amandmane koji nemaju smisla, ne mislim za ovaj konkretan, čak se sa ovim amandmanom slažem, nego onaj koji je podnela SNS preko svojih predstavnika i Srpski pokret Dveri preko mene kao ovlašćenog predlagača, povučemo da bi dobili na dinamici rada, da zakon koji se meni ne sviđa, jer je iz EU i ako je potreban zemlji Srbiji, mogli da usvojimo. Hvala.
Hvala doktore Vesoviću. Reč ima Aleksandra Čabraja. Izvolite.
Hvala vam. Upravo sam htela da kažem ovo što je kolega rekao. Ne znam šta je koleginica čitala, ali član 7. tačka 12) piše –izdavanje “free sale certificate“. Ja stvarno mislim da vi ne čitate ove zakone. Da li smo mi dobili isti materijal za ovu sednicu ili nismo? Znate, nije bilo lako pročitati dvesta i ne znam koliko stranica, ali se nama spočitava da grešimo, a ja mislim da imam dokaz u rukama da sam ja tačno rekla. Drugo, želim da vas podsetim, zaista, nije reč o prepucavanju ko je više grešaka napravio, naše greške ukoliko ih ima, neće imati posledice, ali ove greške koje uđu u zakon, imaće i te kakve posledice. Hvala.
Hvala koleginice Čabraja. Reč ima kolega Vladimir Orlić. Izvolite kolega.
Zbog pominjanja stranke i onog interesantnog predloga - šta da se radi sa ovim amandmanima, bilo bi dobro da svako brine ono za šta je sam nadležan, odgovoran i dokle mu je domašaj. Znači, o svojim amandmanima. Uvažena gospodo s druge strane sale, nemojte ništa da brinete o amandmanima koje podnose kolege iz SNS ili iz stranaka sa naše liste. Ko god želi, s druge strane, da povlači bilo šta što je predložio sam, njemu na volju, čak ne samo njemu na volju, njemu verovatno i na korist. Znači, biće mu verovatno mnogo bolje da ono što je planirao da danas radi, obrazlaže ili već kako koristi, povuče, između ostalog i zbog tih posledica o kojima smo govorili. Sve ima svoje posledice, svačiji nastup ovde i sve što se kaže ili učini. Između ostalog, posledice se mere i u onome što sutra građani misle o svakom od nas. Neki koji to do sada nisu shvatili, imali su prilike, šteta što to nisu učinili, mogli su te dobre posledice da prepoznaju, recimo, u rezultatima izbora. U rezultatima izbora, tako i važi za ove veoma bučne i hrabre, koji su čuveni već po tome da su ušli u Ginisovu knjigu rekorda po fenomenalnim rezultatima kada je reč o brzom ispijanju piva u vis i u dalj. Neki su morali da se takmiče sa beše nevažećim listićima na izborima 2017. godine. Između ostalog, to je važna posledica onoga što čine i rade u Narodnoj skupštini do juče dok su svirali i pevali sa ostatkom ansambla. Nakon toga, ovih, koliko ima, 6% ili 5,5%, više ne mogu da zaključim, koje dele njihovi kandidati sa prethodnih izbora, sa onima koji su ih podržavali, sa „žutim preduzećem“, sad su i jedni i drugi tu, na ivici cenzusa i to je posledica onoga što se čini i što se radi. Kada govorimo o sukobima interesa, možda baš zbog toga što su pokušavali da zloupotrebe i ona prava kojima su raspolagali, time završavam, gospodine predsedavajući, dok su obavljali važne državne funkcije, kako jedni, tako drugi, tako treći, svi zajedno i završili tu gde jesu, negde na ivici cenzusa, nek se zapitaju zašto. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Čabraja, povreda Poslovnika.
Član 106. Govorila sam ne samo o amandmanu, nego sam čak i pročitala, zaista ne znam šta je tu sporno. Ne znam zbog čega nekome smeta da ja pročitam činjenice i da ispravim koleginicu koja je netačno čitala i da pročitam da smo napisali ono što stoji u zakonu. Zaista mislim da ovo, što je malopre rečeno, nema nikakve veze sa amandmanom, a vi procenite sami. Hvala.
Hvala. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje? (Da) Hvala. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Šešelj, Zoran Krasić, Vjerica Radeta i Nemanja Šarović. Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta. Izvolite.
Čudna vam je ova odredba člana 7. gde ste predvideli da agencija ne naplaćuje tarife za poslove iz stava 1, kako piše, a to su poslovi gde agencija izdaje tarifu za pružanje određenih usluga i kažete – gde neće izdavati za poslove koji se odnose na medicinska sredstva iz donacije i humanitarne pomoći, odnosno programa donacije u EU, a u slučaju vanredne situacije, kao i za obavljanje poslova po zahtevu Ministarstva. Ovde su, što se tiče nas srpskih radikala, sporne dve stvari. Zašto samo kada su u pitanju humanitarne donacije iz EU, zašto pravite razliku u donacijama za više, zar su značajnije donacije iz EU od donacija iz nekih drugih prijateljskih zemalja, a sasvim sigurno da donacije stižu i iz tih nama prijateljskih zemalja. Naravno, nije nam jasno koji su to poslovi koji će se obavljati po zahtevu Ministarstva a mimo zdravstvenih ustanova. Ovo vam je u najmanju ruku nedorečeno. Kada je u pitanju ovaj odnos prema EU, pa čak i u donacije razlikujete iz EU i nekih drugih prijateljskih država, jer uglavnom u EU nisu prijatelji Srbije, voleli vi to ili ne, to je činjenica i vi udovoljavajući recimo tim zemljama EU, a pre svega Sjedinjenih Država, već koliko dugo niste dodeli diplomatski status Srpsko-ruskom humanitarnom centru. Dakle, ne vodite ispravnu politiku kada je u pitanju država Srbija i odnos prema Ruskoj Federacija, koja bi trebala da nam bude oslonac u svemu. Zašto to niste uradili? Zato što jje 14. jula stiglo saopštenje Američke ambasade gde su oni napisali da ne treba dodeliti ovaj status Rusko-srpskom humanitarnom centru u Nišu. Dakle, oni su, odnosno vi ste uslišili njihov zahtev i NATO trupe mogu da se švrćkaju kako god hoće po Srbiji, a ovom humanitarnom centru ne dozvoljavate diplomatski status. Što se tiče SRS i našeg odnosa prema Ruskoj Federaciji iskazujemo ga, između ostalog i po tome što je naša poslanička grupa u Skupštini AP Vojvodine pokrenula inicijativu za formiranje srpsko-ruskog humanitarnog centra za teritoriju Vojvodine i ovih dana naši aktivisti prikupljaju potpise za tu peticiju i zaista smo oduševljeni koliko građani Srbije žele saradnju sa Ruskom Federacijom a vi, kažem, i u ovom zakonu o medicinskim sredstvima, koji bi trebalo da je apolitičan, ubeđuejte nas danima da je apolitičan, poseban standard dajete EU, čak kada je u pitanju humanitarna pomoć. Neverovatno. Molimo, prihvatite ovaj amandman ukoliko je tačno ovo što se deklarativno vlast izjašnjava, sa onim što realno radi. Hvala. Neverovatno. Molimo, prihvatite ovaj amandman, ukoliko je tačno ovo što se deklarativno vlast izjašnjava sa onim što realno radi. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik LJubica Mrdaković Todorović. Izvolite koleginice.
Hvala predsedavajući. U članu 7. predloga Zakona o medicinskim sredstvima je precizno definisano i taksativno je navedeno kada, u kojim situacijama i za koje pružane usluge agencija naplaćuje tarifu, a kada ne. Smatram da je potpuno opravdano i ispravno, i na kraju krajeva, etički da Agencija za određene usluge ne naplaćuje tarifu i to je precizno definisano u predlogu zakona. Znači, na medicinska sredstva i donacije i humanitarne pomoći „ , “ znači, donacija i humanitarna pomoć i iz prijateljskih zemalja, ne samo iz EU. Član Zakona govori – „medicinska sredstva iz donacije i humanitarne pomoći, odnosno programa donacije u EU“, što znači da svi dobronamerni mogu da doniraju medicinska sredstva i lekove, posebno su važni ovi lekovi koje farmaceutska kompanija želi da donira, a nisu registrovani u našoj zemlji za pacijente koje boluju od teških i retkih bolesti. To mnogo znači za naše pacijente i za nas i da ti pacijenti budu uključeni u program EU, kako bi dobili najsavremeniju terapiju. Naravno, Agencija ne treba da naplaćuje ni kada Ministarstvo zdravlja vrši nadzor od strane inspekcije za lekove i medicinska sredstva odnosno u postupku vršenja nadzora od strane inspekcije za lekove i medicinska sredstva. Smatram da ovaj predloženi amandman treba odbiti, kao što ste i vi uradili.
Hvala koleginice. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite kolega.
Amandman mora da se prihvati! Gospodine Lončar, kada se vratite u Vladu, da odete u Republički sekretarijat za zakonodavstvo i da im kažete da su vas obrukali, pošto ste vi ovde predstavnik Vlade. Vi po struci niste nadležni za ove stvari koje reguliše član 7. To je tarifa poslova za poslove agencija. Gospodine Lončar, u sistemu javnih prihoda i javnih rashoda Republike Srbije, kao prihodi postoje: carine, porezi, akcize, takse i naknade i nema više ništa. Što se tiče ove Agencije, ona je drugi korisnik javnih sredstava, klasa 6, šifra 11900 pripada Ministarstvu zdravlja, 40800 je registrovana kod trezora u opštini Voždovac. Gospodine Lončar, obavestite ove u Republičkom sekretarijatu za zakonodavstvo da u Zakonu o republičkim administrativnim taksama postoji grupa 22 sa tarifama, odnosno tarifnim brojem od 180 do 185, koji se tiču naknade, ne cena usluge, nego naknade koja se plaća ovoj Agenciji. Reč tarifa je opredmećenje nečega. Gospodine Lončar, mi imamo Zakon o administrativnim taksama. Sastavi deo tog zakona je tarifa administrativnih taksi. Znači, Agencija može da ima odluku o visini naknade za usluge koje pruža, a kako će one da se razvrstaju, to je operativno neka tarifa. Međutim, gospodine Lončar, taj isti Republički sekretarijat za zakonodavstvo nama je uputio i Predlog zakona o plovidbi na unutrašnjim vodama i lukama na unutrašnjim vodama i imamo nešto slično što se bavi standardima. To je Uprava za kontrolu ispravnosti brodova i tamo se plaća naknada i sada se menja taj zakon i kaže se – naknada se plaća u visini republičke administrativne takse. Znači isti predlagač, ista slična materija sa istom pravnom sudbinom na dva različita načina se predlaže. Ovaj u ovom vašem zakonu član 7. je potpuno … Molim vas, pa kao da je pisao neko kao da nije išao u Republički sekretarijat za zakonodavstvo. Ja sam potpuno siguran da i pripravnik koji tamo radi bi vas ispravio da ovo ne valja, ali verovatno je stvorena jedna šuma – ovo pripada ovom poglavlju, mi idemo, mi smo sve to prepisali, ugradili, ko si ti tamo nama da ispravljaš? Gospodine Lončar, kažite ovima u Republičkom sekretarijatu za zakonodavstvo da je prvi akt ovde Ustav Republike Srbije, da su drugi akt zakoni i da sve što se radi mora da bude u skladu sa pravnim sistemom republike Srbije, što znači ako već morate te direktive i uredbe nešto da uzimate iz inostranstva, morate da ih prilagodite našem pravnom sistemu. To je ta priča. Mi nismo podneli na ovaj član 7. ovakav amandman kao što vam ja pričam. Zašto? Šta god mi da napišemo vama dobronamerno, vi kažete imamo argument 126, to ne prihvatamo, vi ste protiv EU, a vi ste za EU, doviđenja, ćao. Prihvatamo, to je vaša odluka i mi se ne ljutimo, ali vam najdobronamernije skrećemo pažnju. Evo vidite, mi smo ovde 14 amandmana samo podneli da vam skrenemo pažnju da ne valja. Kada budete izglasali ovaj zakon videćete koliko će se tu pojaviti praznina i rupa. Sa ovakvim tekstom zakona samo dajete pravo advokatima, zastupnicima svih zainteresovanih da preko sudskih instanci i na drugi način mogu da neka svoja prava ostvaruju u nekim postupcima, iako im izvorno ne pripadaju ta prava. Mi smo želeli da poboljšamo ovaj tekst, da svi oni koji treba da primene ovaj zakon znaju šta primenjuju, da idu sa poznatim veličinama i vrednostima. Znači, kod vas nije naknada nego tarifa. Tarifa kao akt ne postoji. Ona može samo da bude prilog uz Zakon o administrativnim taksama. Pa imate i kod advokata tarife, ali kaže tamo: tarifa – nagrade i naknade za rad advokata. Ovo ja ne znam kako je pisano.
Hvala kolega Krasiću. Reč ima dr Darko Laketić.
Ja nisam pravnik i neću tumačiti pravo, ali ću reći nešto što se tiče građana ove zemlje i što se tiče pacijenata koji trebaju da primaju određenu terapiju ili da koriste određena medicinska sredstva. Naime, šta ukoliko sredstva iz donacije i humanitarne pomoći, odnosno programa donacije u EU mi uspemo da dobijemo i uspemo da uključimo naše pacijente koji boluju od retkih bolesti i od onih oboljenja koja su izuzetno retka u Srbiji, a koja se mogu lečiti na taj način? Upravo je valjda naš zajednički cilj da dostupnost te terapije imaju i lica koja ne mogu na adekvatan način da se leče u našoj zemlji ne samo preko budžetskog fonda, koji je formiran, podsetiću, formirala ga je ova vlada i ovo ministarstvo zdravlja, već i na način da iskoristimo donaciju određenih lekova koji nisu registrovani u našoj zemlji ili medicinskih sredstava. Valjda je to suštinska stvar? Što se tiče pravne regulative, naći će se pravna forma. Da li je moralno, da vas pitam, da ukoliko vam neko pokloni određenu količinu lekova ili medicinskih sredstava da vi naplaćujete i taksu na sve to? Koliko se ja razumem u moral, nije, a definitivno smatram da je najmanji problem za pravnike da nađu adekvatno rešenje i mislim da je ono svakako nađeno u okviru Predloga zakona.
Hvala dr Laketiću. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Da i neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Takođe, poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu do 15,00 časova, kada će nam se obratiti njena ekselencija Valentina Matvijenko, predsednik Saveta Federacije Federalne Skupštine Ruske Federacije i posle te posebne sednice nastavljamo rad po amandmanima. Hvala. [[Posle pauze.]] Poštovane kolege i koleginice narodni poslanici nastavljamo sa radom. Na član 7. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije mi smo na članu. Član 7. govori o Agenciji. Kao i svaka agencija tako i ova Agencija ima svoje usluge. Agencija izdaje tarifu za pružanje svojih usluga. Vlada je ovde navela 10 markantnih usluga, ja o njima neću posebno da govorim, a dozvolite u okviru amandmana da kažem da, između ostalog, govori se i o tački 3, odobravanju uvoza medicinskih sredstava za lečenje određenog pacijenta. Moram da kažem da bivši režim nije vodio računa o tome, da je vodio računa ne bi bivši ministar zdravlja, dr Tomica Milosavljević stvorio aferu u kojoj je on lično, aprila 2010. godine sudelovao, tj. operisao se u Minhenskoj bolnici, operisao je dishus hernija, što je bilo iz dubokog nepoverenja u domaće, naše srpsko zdravstvo. Poštovani potpredsedniče, danas smo čuli kritike na račun vladajuće koalicije. Moram naglasiti da su obaveštajni krugovi iz EU i njenih institucija tvrdili i tvrde, da je uz pomoć i punu saglasnost i podršku bivšeg predsednika Republike Srbije Borisa Tadića, iz fondova srpskog zdravstva, isparilo nekoliko milijardi evra u srpskim klinikama. Uz pomoć Tomice Milosavljevića vršeni su eksperimenti na srpskim pacijentima i farmako mafija je ispitivala svoje problematične lekove, tako da su srpskim lekarima plaćali čak 1500 evra, a oni su pod prisilom terali bolesne građane Republike Srbije da nad njima vrše opite itd. To je podržao i lično Boris Tadić. Mi smo danas isto čuli kritike određene minorne političke grupe, stranke „nikad im dosta nije bilo“. Moram da kažem da njihov poslanik koji je profesor univerziteta nazad dva dana, sudelovao je na N1 CIA televiziji, izneo neistine o našim narodnim poslanicima dr Aleksandru Martinoviću i dr Vladi Orliću, kao i mom uvaženom prijatelju Marijanu Rističeviću. Hvala lepo.
Hvala, prof. Atlagiću. Reč ima Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Pošto smo mi iz različitih poslaničkih grupa, ovo bi bio razlog za repliku, ali ja neću to pravo koristiti. Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član govori o tarifama. Mi nećemo imati tarife koje su oni imali. Ovde sam naveo neke tarife, specijalne tarife. Možemo da govorimo i o Draganu Draškoviću, čija je tetka Republički tužilac, možemo da govorimo o onih 108 javnih nabavki, koje oni koji nisu upravljali zdravstvom, su uradili u KBC, odnosno u Kliničkom centru Vojvodine. Možemo da govorimo i o onoj nabavci raznih medicinskih sredstava iz one „Milk“ republike, njihovog predstavnika, koji ima više republika nego bivša SFRJ, „Milk, „Fruit“, „Užička“, itd. Nadam se, a i verujem, da u ovoj Vladi i u ovoj vlasti takve prakse i takvih tarifa neće biti. Ove tarife „bečke Karađorđeve“, što sam navodio, moram vam reći i ovo što sam bio zaboravio da kažem, te tarife su bile svakih 20 dana po 300 ručkova, specijalne tarife. Šta je problem još kod tih 300 ručkova? Što ta kafana može da primi 80 gostiju. Nije mi jasno kako je 80 gostiju konzumiralo 300 ručkova? Ili su im apetiti bili ne skromni ili su tarife bile i te kako velike, posebno u Inđiji, posebno u Novom Sadu, posebno u Kamenici o čemu ću govoriti u nastavku, dok budem govorio o ovim amandmanima. Ne pada mi na pamet da ne kažem ono što su radili pripadnici bivšeg režima. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Tatjana Macura, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, ukazujem na povredu Poslovnika, član 158. stav 1. koji govori o tome da pretres u pojedinostima se obavlja o članovima na koje su podneti amandmanima i o amandmanima kojima se predlaže unošenje novih odredbi, pri čemu ukupno vreme za pretres, itd. Dakle, mi ponavljamo situaciju iz sednice u sednicu, gde dva narodna poslanika, predlažući amandmane u kojima isključivo i samo dodaju zareze, pričaju o svemu, osim o onome što je tema na dnevnom redu sednice. Molim vas, pošto ovde prosto nema mesta da možete da mi se suprotstavite u mišljenju u smislu da nije povređen Poslovnik ovog puta, molila bih vas da pažljivije obratite pažnju na to da li poslanici koji su svoje amandmane podneli tako što su dodali zarez, zaista govore o dodatom zarezu ili ipak govore mimo teme koja je na dnevnom redu. Ako ćemo tako, onda ponovo mogu da iskoristim priliku i da kažem da su besplatni udžbenici potrebni svim osnovcima i svim srednjoškolcima u Republici Srbiji, svaki put kada narodni poslanici zloupotrebe govornicu da govore mimo teme o dnevnom redu. Nadam se da sam bila jasna. Takođe, molim vas da se u danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika. Hvala.
Hvala koleginice Macura. Naravno, gospodin Marijan Rističević i prof. dr Marko Atlagić imaju pravo kao i svi drugi poslanici da obrazlažu amandmane koje su podneli. Ukoliko Zakonodavni odbor Narodne skupštine Republike Srbije odobri da o njima može da se raspravlja…
Samo što Zakonodavni odbor ove Skupštine ne zna da su oni stavili …
… o pojedinostima. Tako da, u svakom slučaju oni na to imaju pravo. Niti hoću, niti želim, niti bilo ko od predsedavajućih to želi da uradi. Imaju ljudi pravo da govore i Narodna skupština će se izjasniti da li povređen Poslovnik. Hvala na sugestiji. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 103. stav 8. Nadam se da smo svi ravnopravni. Ovde su iznete grupe neistine. Amandman kolege Atlagića i moj glasi ovako, da ne čitam sve, ali vi imate tekst tog amandmana. Kada su na ovakav način, ali bez celog teksta, zapetu dodavali kolege Pavićević i Živković, onda je to bilo super. Kada neko predloži na ceo zakon 100 istovetnih amandmana, onda je to super. Kada mi želimo da podržimo Vladu i predložimo ovakvu vrstu amandmana, želeći da mi nešto kažemo, onda se pojave dušebrižnici koji kažu da to nije u skladu sa Poslovnikom. S obzirom da je zloupotrebljeno pravo na povredu Poslovnika, ja tražim da primenite odredbu iz člana 103. stav 8. i da pomenutoj poslaničkoj grupi, budući da su naši amandmani sasvim u redu, zbog zloupotrebe povrede Poslovnika, oduzmete ona dva minuta, a što se mene tiče, ja mislim da sam ja ovom prilikom i te kako dobro prošao, jer ponekad ta poslanička grupa umesto reklamacije Poslovnika, ume da dođe ovde da napravi nered, bogami ume da opsuje i majku, a bogami umeju i da pljunu, o čemu prethodni govornik i te kako ima iskustva. Hvala.
Smatram da nisam povredio Poslovnik. Ne želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje. Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Radoslav Milojičić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala. Reklamiram član 107. i član 108. Pitao sam pri prošlom reklamiranju Poslovnika da li mogu, kao što smo videli da to dozvoljavate omiljenom poslaniku Aleksandra Vučića, Marijanu Rističeviću, da li i drugi poslanici koji nisu omiljeni poslanici Aleksandra Vučića, mogu da govore van teme dnevnog reda i kada bude DS imala sledeći amandman, da ja pričam o lopovluku i krađi i rušenju SNS za ovih šest godina koliko su na vlasti. [[Isključen mikrofon]]
Kolega Milojičiću, oduzimam vam vreme koje ste iskoristili zbog zloupotrebe Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 104. Mislim da bi ovde bilo dosta osnova da mi porazmislimo o onom korišćenju prava na reklamiranje Poslovnika za potrebe replike. Ovo je sada malo drastičniji primer, gospodine predsedavajući, pa skrećem pažnju prosto, ne insistiram uopšte da mi o tome nešto glasamo, nego skrećem pažnju da kada neko ima snažnu potrebu da nešto kaže, pokuša, pa mu ne uspe, sećate se vi, bilo je tu pokušaja da se reklamira Poslovnik još pre sat vremena, baš ovako pametno kao maločas, pa onda sada ponovo, i da se pritom to koristi za iznošenje nekih ličnih ocena na temu omiljenih poslanika i tome slično. Ono što ja mogu da vam kažem na tu temu, a vama se obraćam, ne koristim ovo za repliku naravno, da je omiljeni poslanik Aleksandra Vučića, upravo gospodin Kenojčić. Svaki put kad se on javi za reč, to je tako lepa i jasna slika i prilika žutog preduzeća i stručnosti i pameti i svega najlepšeg što može da se vidi i čuje sa njihove strane, da nama bolji primer za to nema. Ako bude bilo potrebe da mi razmenimo ovde još koje mišljenje na temu bilo koju, uključujući i one razne donacije i dotacije, možemo ima tu fenomenalnih primera, jedva čekamo, ali da ipak mi probamo da se držimo rasprave, koliko je moguće. Ako ne može lepo, neka to bude u duhu onoga što omiljeni narodni poslanik Aleksandra Vučića, mister Kenojčić, jedino ume i može. Nemamo ništa protiv.
Hvala, kolega Orliću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne) Saglasan sam u potpunosti. Idemo dalje, nastavljamo sednicu. (Radoslav Milojičić: Povreda Poslovnika.) Na naziv člana 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. (Radoslav Milojičić: Povreda Poslovnika. Ne možete vi da ne dozvolite povredu Poslovnika.) Kolega Milojičiću, neću dozvoliti da opstruirate sednicu Narodne skupštine. Da li se neko javlja za reč? (Radoslav Milojičić: Povreda Poslovnika.) Reč ima koleginica Tatjana Macura, molim vas da joj obezbedite da govori u skladu sa njenim pravom. Izvolite, koleginice.
Poštovani, amandman na član 8. tiče se nadzora nad radom Agencije i koleginica Stamenković je nekoliko puta ukazivala na to da sam Zakon o medicinskim sredstvima nije napisan u skladu sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa. Mi bi još jednom da skrenemo pažnju na njenu zamerku, dakle da ponovim, jer se ovo ne ponavlja samo u određenim članovima, već gotovo u svim i da ukažemo na to da je ovaj propust u stvari napravila predsednica Skupštine. Dakle, ona je bila dužna da primeti da ovaj zakon, kao poslednja instanca koja treba da izvrši proveru nad predlogom zakona koji dolazi u Skupštinu, dakle da proveri kakav je to predlog zakona ušao u Skupštinu i da ako se ne slaže ili ako nešto nije u skladu sa metodološkim pravilima, da ponovo vrati predlog zakona na dalju doradu. Dakle, ona to nije učinila i u ovom našem amandmanu, između ostalog, mi ponovo sugerišemo da predsednica Skupštine nije dobro pregledala zakon koji je ušao u skupštinsku proceduru i predlažemo da se ovaj zakon povuče iz procedure, kako bi se Skupštini na raspravu poslao zakon u skladu sa jedinstvenim metodološkim pravilima. Hvala.
Hvala, koleginice Macura. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. (Radoslav Milojičić: Povreda Poslovnika.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. (Radoslav Milojičić: Ne možete vi da ne dozvolite povredu Poslovnika. Videli su građani u direktnom prenosu da držim ruku deset minuta.) Izvinjavam se kolega Rističeviću, gospodine Milojičiću neću vam dozvoliti da pravite haos na sednici. Imam pravo, ja vodim sednicu. Ne želim da se na ovaj način raspravljamo, nemojte da dobacujete i nemojte me terati da vam dam opomenu. (Radoslav Milojičić: Slobodno.) Molim vas, rasprava je bila stvarno korektna tokom dana. Gospodine Rističeviću, izvolite. (Radoslav Milojičić: Povreda Poslovnika.)
Dame i gospodo narodni poslanici, uprkos dobacivanju, ja sam otporan, pa ću i dalje govoriti. (Radoslav Milojičić: Povreda Poslovnika.) Pošto se ovde radi o nadzoru, ovaj ovlašćeni predstavnik „Tuborga“ me ne može omesti. Dakle, bez obzira na količinu i na veličinu vriske, mene niko ovde ne može omesti. (Radoslav Milojičić: Povreda Poslovnika.) Radi se o nadzoru, ne možete da smirite ovlašćenog predstavnika „Tuborga“, ali po pitanju nadzora u Agenciji, to vrši ministarstvo. (Radoslav Milojičić: Imam pravo na povredu Poslovnika.) Znam da ministarstvo neće dopustiti pojave, a ja ću u praksi da objasnim kako se sve to ranije zloupotrebljavalo, pa ću navesti, recimo, onu čuvenu Sremsku Kamenicu, pa ću da navedem i pokušaje javnih nabavki koje su tri puta ponavljane.
Izvinjavam se što vas prekidam kolega Rističeviću. Imate opomenu gospodine Milojičiću.
Morate posle da mi vratite vreme.
Nastavite.
Dakle, nastaviću. Ministarstvo o nadzoru mora da vodi računa da ubuduće, a ja verujem da toga neće biti, kao kad su vladali ovi iz stranke bivšeg režima, da se tu neće stvarati redovi od četiri do šest meseci zbog nedostatka mašine za zračenje, gde su oni godinama pokušali da nabave po trostrukoj vrednosti određene mašine, i kasnije za zračenje, i kasnije je Vlada Republike Srbije to nabavila, to medicinsko sredstvo za tri puta nižu cenu. Zato je veoma bitan nadzor, da se izvrši nad ovakvim pojavama. S obzirom da bi oni jaje sa groba ukrali, mora dobro da se vodi računa, ovim zakonom da se to predvidi, jer ubuduće, ne daj bože kroz jedno deset godina, ta Vlada iz mraka i haosa, Vlada opšte narodne propasti koju je vodila stranka bivšeg režima, ne daj bože može da se vrati na vlast. Hvala.
Hvala, kolega Rističeviću. Povreda Poslovnika, Radoslav Milojičić.
Gospodine predsedavajući, drago mi je da su građani Srbije videli da 15 minuta držim ruku podignutu reklamirajući Poslovnik. Vas, zato što se pravite da to ne vidite, treba da bude sramota zbog toga što radite. [[Isključen mikrofon.]]
Oduzimam vam vreme zbog zloupotrebe Poslovnika. (Radoslav Milojičić: Zašto ste mi oduzeli reč? Sram vas bilo.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Milisavljević, Goran Ćirić, Balša Božović, Radoslav Milojičić, Aleksandra Jerkov, Maja Videnović, Dejan Nikolić, Veroljub Stevanović i Tomislav Žigmanov. Reč ima narodni poslanik Radoslav Milojičić.
Dragi građani, govoriću o amandmanu, kao što je to gospodin predsedavajući dozvolio prethodnim govornicima, tj. govornicima iz SNS, poštujući paritet i govoreći upravo onako kao što su oni govorili o temi dnevnog reda i amandmanu. Srpska napredna stranka je uništila sve čega se dotakla u ovoj zemlji. Smanjili su plate, uništili su zdravstvo, smanjili su penzije, porušili su legalne objekte… [[Isključen mikrofon]]
Kolega Milojičiću, moram da vam oduzmem pravo na reč. (Radoslav Milojičić: Zašto ste mi oduzeli reč? Zašto niste prethodnog govornika prekinuli?) To što govorite stvarno nema nikakve veze i ne razumem zašto pokušavate da izazovete haos na sednici kada sednica od jutros… (Radoslav Milojičić: Dozvolite mi da završim, imam dva minuta po amandmanu.) Veoma korektna je rasprava. Hvala puno. Neću vam dozvoliti da… (Radoslav Milojičić: Dozvolite mi da objasnim, imam dva minuta po amandmanu.) Hvala puno, ne želim i neću vam dozvoliti apsolutno. (Radoslav Milojičić: Imam dva minuta po amandmanu. Ne možete vi da mi ne dozvolite i ne možete da ne želite.) Hvala. Može, ja vodim sednicu, pogledajte Poslovnik, molim vas. Idemo dalje. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Reč ima narodni poslanik Dragan Vesović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući Dakle, član 8. kako smo čuli od jednog od prethodnih govornika, radi se o nadzoru. Kao što Ministarstvo ima nadzor nad Agencijom, ja bih želeo da predsedavajući vi imate nadzor nad ovom sednicom. Vaš nadzor nad ovom sednicom će se pokazati na taj način kada budete dozvolili da se priča o tačkama dnevnog reda. Hvala.
Hvala na sugestiji, dr Vesoviću. Ja to pokušavam ceo dan i teško ide, ali završićemo, kao i sve do sada. Hvala vam puno. Na naziv člana 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Da.) Koleginica Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. Evo još jednog člana ovog zakona i amandmana kojim pokušavamo tekst da uskladimo sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa, pa čisto da građani vide koliko to bukvalno ide iz člana u član, da u svakom članu ovog Predloga zakona bezmalo to valja uraditi. Htela sam samo ovom prilikom da pitam predlagača zakona – ko u stvari piše ove zakone? Da li to rade lekari koji su deo neke radne grupe u Ministarstvu, ili to prvo prevodioci pišu tako što prevedu te direktive, pa onda pregledaju lekari? U tom slučaju, ne može se zameriti što je ovo ovako. Pitanje glasi – da li to pravnici u Ministarstvu uopšte pogledaju pre nego što se to pošalje u Narodnu skupštinu, ili mi u Narodnoj skupštini dobijemo prvi draft ili nacrt prevedenog teksta ili teksta do koga su došli lekari unutar svoje radne grupe? Stiče se utisak da ovo pravnici nisu ni pogledali. Ukoliko jesu, sugerisala bih ministru da pošalje pravni tim iz Ministarstva na nedavno otvorenu Nacionalnu akademiju za javnu upravu, u okviru koje bi trebalo da na nekom stručnom usavršavanju čuju nešto i o ovim jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa. Hvala.
Hvala, koleginice Stamenković. Reč ima narodna poslanica Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, javila sam se po amandmanu. Moram da kažem da podržavam ovakvo obrazloženje Vlade i smatram da treba odbiti ovaj amandman. Isto tako, moram da kažem i da podnosioci amandmana, što su i sami priznali na početku današnjeg dana, na početku rasprave u pojedinostima, praktično podnose amandmane koji su u stvari prepisani članovi Predloga, uz obrazloženje da žele da se ceo tekst Predloga pobija. Ovde smo čuli kako se spočitavaju pojedinim poslanicima greške, odnosno obrazloženja tehničkih amandmana. Poslanici SNS samo rade svoj posao. Oni koji su članovi Odbora za zdravstvo verovatno će uspeti da poboljšaju Predlog u stručnom smislu, a mi ostali možemo i u tehničkom smislu. U tom duhu ću i pokazati šta se u stvari traži amandmanom. Dakle, u amandmanu se kaže - u Predlogu zakona o medicinskim sredstvima broj sedam u nazivu člana 9. briše se. Mi u obrazloženju apsolutno ništa nismo čuli o tome, a možemo da vidimo da redni broj 6. - nadzor nad radom Agencije, stoji iznad člana 8. Amandmani su potpuno nelogični, nimalo nisu konstruktivni i apsolutno se slažem da se ovaj amandman ne prihvati. Hvala.
Hvala. Reč ima Branka Stamenković. Hoćete pravo na repliku? Izvolite.
Hvala. Ja ne znam šta je danas sa poslanicima vladajuće koalicije? Čini mi se da vam koncentracija pada. Mi trenutno raspravljamo o amandmanu na član 9, a ne na član 8. Eto, toliko, samo da skrenem pažnju koleginici. Predsedavajući, mogli bi možda i vi da joj skrenete pažnju da čita pogrešni član, kao i malopre neka njena koleginica. Predložila bih vam svima da donesete laptop u Skupštinu, da otvorite, da se ulogujete na sistem e-parlamenta, vrlo lepo može da se prati na kom smo trenutno članu zakona i onda možete sebi da dozvolite i da vam koncentracija s vremena na vreme padne. Hvala.
Hvala. Pravo na repliku, Vladimir Orlić. Izvolite.
Osnov manje važan, ali opet svega desetak sekundi. Uz zahvalnost na dobrim preporukama, ne bi bilo loše s druge strane da se obrati pažnja koji je zakon na dnevnom redu, koja oblast, možda koji je dan, a pre svega kako vam se zove država. Hvala.
Hvala. Reč ima Jelena Žarić Kovačević, pravo na repliku.
Zahvaljujem, predsedavajući. Da ne bi bilo zabune, ja sam odlično pročitala materijale i nije mi pala koncentracija ni malo, pošto smo mi u SNS navikli da radimo mnogo više nego neki drugi poslanici iz opozicije. Samo bih htela da vam kažem, da vidite, ovde stoji redni broj šest – nadzor nad radom Agencije, pa ide član 8, pa onda stoji redni broj sedam – postupak po žalbi u upravnom postupku. Taj redni broj sedam su podnosioci amandmana želeli da se skloni iz Predloga zakona. Na kraju krajeva, potpuno ne objašnjavajući razloge zbog čega, već smo mi čak uspeli da i od jedne narodne poslanice čujemo pitanje – a ko to radi u Ministarstvu na Predlogu zakona, što je potpuno nebulozno. Hvala.
Hvala. Reč ima Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. Vidim da nije samo da nemate pristup e-parlamentu, pa da možete da pratite, nego očigledno nemate ni ovu knjigu koju smo mi dobili kad smo ušli u Narodnu skupštinu, gde na kraju, iza Poslovnika imate jedinstvena metodološka pravila za izradu propisa. Tu se u članu 24, kao što piše u mom obrazloženju, između ostalog kaže – član po pravilu ima naziv koji se upisuje iznad brojčane oznake člana. Što će reći da ako je član 122, iznad piše - predmet zakona, a u članu 22. jedinstvenih metodoloških pravila kaže se da glava može biti podeljena na odeljke i da se odeljak označava tako što se iznad teksta odeljka stavlja naziv, a ispred naziva odgovarajući arapski broj. Kao što vidite, broj sedam, koji ja ovde predlažem da se briše, je višak u nazivu člana. Predlagač zakona je nazive članova dodeljivao kao da su u pitanju odeljci, a nisu u pitanju odeljci, nego su u pitanju članovi. Upućujem vas, kolege iz vladajuće koalicije, da pročitate jedinstvena metodološka pravila za izradu propisa, koji su članovi relevantniji piše vam u obrazloženju moga amandmana, te da sledeći put ne bude bilo zabune oko toga kako treba pisati predlog zakona. Hvala.
Hvala, koleginice Stamenković. Reč ima Vladimir Orlić. Izvolite.
Odlične napomene, dame i gospodo, ja ću sa svoje strane svakako dobro da razmislim o njima, čim čujem kako vam se zove država. Jeste li utvrdili?
Hvala. Na član 9. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, jeste da mi nije pala koncentracija jer sam pomno slušao braću Ruse ovde u ovom visokom Domu, a sad prelazimo na član 9. Dakle, ovaj amandman na član 9. govori da se na rešenja Agencije može izraziti žalba Ministarstvu zdravlja, što je jako dobro postavljeno. Međutim, Ministarstvo zdravlja za vreme bivšeg režima nije vodilo računa ne samo o medicinskim sredstvima, nego i zdravstvu u celini. Zato nam je zdravstvo bilo na najnižoj mogućoj lestvici u Evropi. (Radoslav Milojičić: Jel ovo tema amandmana?) Zdravstvo je bila najskuplja i glavna mafijaška ujdurma za vreme njihovog perioda. Dovoljno je spomenuti aferu vakcina, pošto se radi o medicinskim sredstvima protiv svinjskog gripa, kada je bila ogromna krađa na vakcinama za svinjski grip. Samo na uvoz vakcina za svinjski grip za 2009. godinu budžet, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, oštećen je bio za 1,16 milijardi evra. (Radoslav Milojičić: Jel ovo tema? Sram vas bilo!) Tako su nestajala sredstva iz džepova građana Srbije. Ove neartikulisane krike od stane narodnog poslanika koji je oštetio Smederevsku Palanku za 474 miliona, molim vas, umirite dok ja govorim. Moram da kažem dalje da, gospodine ministre, nemaju osnova kritike koje dolaze sa strane poslanika iz opozicije jer ste vi za 2016. godinu obnovili ili sagradili 140 domova zdravlja, toliko prethodni i bivši režim, da je vladao 20,30 godina ne bi sagradio, kamo sreće da su ijednu. Što se tiče koncentracije koja nam je ovde rečena, moram da kažem da iz te stranke koja se zove nikad im dosta nije bilo, da sa strane njihove njihov narodni poslanik neki dan na N1 CIA televizije bez razloga prozvao uvaženog našeg predsednika poslaničke grupe gospodina Aleksandra Martinovića, dr Vladu Orlića i mog uvaženog prijatelja Marijana Rističevića i moram da kažem da je izneo sud o meni kako me je davio poslanik Dveri, a taj poslanik koji je izrekao na N1 CIA televiziji nije bio u sali tog dana, to nisu jedine laži, tako se lažima inače služe. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Vesović, pravo na repliku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, rekao sam pre nekoliko sednica – vrlo je interesantno da li je neko nekoga davio i kada ga je davio. Želim da ovaj cenjeni kolega koji je pre mene govorio u svojim ozbiljnim godinama nema strahove, jer kao doktor znam da to može loše da mu utiče na zdravlje. Ja ga pozivam da sedne pored mene, pošto je već tu naviku počeo da stiče na posebnim sednicama i nema razloga da se plaši, neće biti davljen, kao što i nije bio davljen. Hvala.
Hvala. Koleginice Stamenković, po kom osnovu želite? (Branka Stamenković: Replika.) Replika? Nije vas niko pomenuo. Samo momenat, objasnite mi, molim vas, nije vas niko pomenuo, niti vašu političku partiju, niti lidera stranke.
Političku partiju naravno da jeste pomenuo. Vrlo je jasno bilo na koga se odnosi.
Nije pomenuo poslaničku grupu Dosta je bilo i gospodina Radulovića.
Insistiraćete na tehnikaliji, je li tako? Dobro. U tom slučaju, po amandmanu.
Po amandmanu, izvolite.
Htela bih da se u svojoj raspravi o amandmanu osvrnem na izlaganje prethodnog govornika koji je pričao o svom amandmanu i pričajući o svom amandmanu o zarezu je obrazlagao uzduž i popreko, naširoko i nadugačko svašta nešto o CIA, o televiziji i o davljenju. Pošto sve to ima veze sa Zakonom o medicinskim sredstvima i direktno je vezano za amandman o zarezu koji je on podneo. U istom duhu, raspravljajući o tom njegovom amandmanu o zarezu, ja bih htela da pošaljem sa ove govornice poruku da nama trebaju besplatni udžbenici za svu decu u srednjim i osnovnim školama Republike Srbije i da se poslanička grupa Dosta je bilo za to zalaže i nakon što ostvari uspeh na beogradskim izborima na primeru Beograda pokazaće da je to i te kako moguće. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega.
Dame i gospodo narodni poslanici, predlagači amandmana imaju prednost, ali kada su dame u pitanju, ja vam ništa ne zameram. Koncentracija je čudo. Neko to postiže iskustvom, kao ja, s obzirom da nemam Rosku, nemam Grišu, nemam kuglu da na brzinu pogledam i da tako povratim koncentraciju, moram da učim i moram da nešto uhvatim na iskustvu. Ovde se radi o žalbama, o žalbama na rešenja Agencije. Evo, da ne kažu da nisam u amandmanu. Ovo je jako dobro rešenje. Posle toga imamo i upravni spor, to je još jedna zaštita od nepravilnosti. U praksi to izgleda ovako. Ja sam hteo davno da se žalim ne samo na ove bečke tarife, Karađorđeve, kafanske itd, na ta medicinska sredstva, ja sam hteo da se žalim na daleko veću, molim vas da obratite pažnju, na daleko veću medicinsku žutu mućkalicu, kao što je bio ptičiji grip, kao što je bila Kamenica 2, kao što je bila nabavka tih linaka i ja sam uporno pokušavao da se žalim Bojanu Pajtiću i tamo nekim sekretarima. Međutim, taj čuveni specijalitet žuta medicinska mućkalica nikako nije dozvoljavala da iskoristim ova sredstva koja su predviđena ovim članom, tako da je, recimo, Kamenica 2, koja je bila predviđena da bude gotova 2009. godine ili 2008. godine i da košta 13,5 miliona, na kraju je otvorena tek posle promene vlasti, a dotle su oni potrošili preko 30 miliona evra, dakle, tri i nešto puta više nego što je to bilo planirano. Da sam imao ova sredstva, svakako sam pravno mogao sprečiti tu čuvenu žutu medicinsku mućkalicu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milosav Milojević. Izvolite, kolega.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, poštovani ministre, cenjene dame i gospodo poslanici, na samom početku želeo bih da podržim amandmane gospodina Rističevića i profesora Atlagića koji podržavaju rad Vlade. Na koji način mi u lokalnoj samoupravi u Aranđelovcu podržavamo rad Vlade želeo bih da vam kažem u nastavku mog izlaganja. Da bi medicinska oprema imala efikasnu primenu moraju da postoje i građevinski objekti, pa je moj cilj javljanja na današnjem zasedanju pre svega želja da istaknem važnost početka realizacije jednog od najvećih projekata u opštini Aranđelovac u poslednjih nekoliko decenija. Lokalna samouprava u saradnji sa lokalnim privrednicima je uz veliku pomoć i razumevanje nadležnog Ministarstva zdravlja nedavno započela veliku akciju obnove i sanacije zdravstvenog centra u Aranđelovcu vrednu nekoliko desetina miliona dinara. Najbitniji deo ulaganja u zdravstvo svakako je obnova bolnice i izgradnja potpuno novog polikliničkog odeljenja u sklopu postojećeg objekta. U realizaciji ovog projekta učestvuju svi najveći lokalni privrednici i to je ono što daje posebnu notu temi o kojoj pričamo. U toku je završetak radova na izgradnji poliklinike opšte bolnice površine 800 kvadratnih metara koji će imati sve najmodernije specijalističke ordinacije koje postoje u bolnici – internističko, urološko, hirurško, neurološko odeljenje, dijagnostički centar, kabinet za ortopediju itd. Svako odeljenje će imati po tri odvojene prostorije i imati sve neophodne i moderne uslove za rad. Takođe, nedavno smo od strane Ministarstva zdravlja dobili nekoliko najsavremenijih medicinskih pomagala, kao što su aparat za anesteziju, endo video, transportni inkubator i druge aparate koji čine našu bolnicu znatno bolje opremljenom nego godinama unazad. Ja se u ime svih zdravstvenih radnika zahvaljujem Ministarstvu zdravlja na velikoj pomoći i razumevanju za probleme i potrebe pacijenata. Privrednici iz Aranđelovca su pre izvesnog vremena osnovali fondaciju i pokrenuli veliku humanitarnu akciju pod nazivom „Srcem za budućnost“, koja za cilj ima prikupljanje sredstava za rekonstrukciju opšte bolnice. U ovu akciju uključili su se skoro svi privrednici iz Aranđelovca, više od 30 kompanija i privatnih preduzeća koji su pokazali visok stepen društvene odgovornosti i brige za zajednicu. Ukupna vrednost radova i projekata koje ćemo realizovati je oko 43 miliona dinara, a sredstva zajednički daju fondacija Bekament i lokalna samouprava. Opština Aranđelovac izdvaja sredstva i za veštačku oplodnju za parove koji nemaju mogućnosti da osnuju porodicu i do sada na taj način rođeno je 14 beba. Onda zaista možemo da kažemo da se u Aranđelovcu dešavaju istorijske stvari kada su ulaganja u zdravstvo i briga o pacijentima u pitanju. Iz ovih navedenih primera saradnje, međusobnog razumevanja privatnika, lokalne vlasti, na čelu sa SNS, i nadležnih državnih institucija, poručujemo da ćemo nastaviti svom snagom da podržavamo odluke i predloge koje donosi Ministarstvo zdravlja i izražavamo uverenje da dani napretka i boljitka u sektoru zdravstva su uveliko pred nama. Svesni smo da je još mnogo problema sa kojima treba da se suočimo, ali primer saradnje koji sam naveo može svakako biti primenjen i u drugim opštinama i gradovima i predstaviti model kako treba povezati društveno odgovorne kompanije i lokalne samouprave radi opšteg višeg cilja, poput brige o svim građankama i građanima u oblasti zdravstva. Hvala.
Hvala, uvaženi kolega Milojeviću. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Reč ima dr Dragan Vesović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Taman sam hteo da progovorim neku o amandmanu koji je poslanička grupa Srpskog pokreta Dveri podnela, međutim to nema smisla, pošto je uvaženi kolega koji je govorio pre mene prihvatio amandmane gospodina Rističevića i Atlagića, a pošto je moj amandman identičan njihovom, ovako fina pohvala amandmanu od strane SNS mi godi. Tako da ću vreme uštedeti radi boljeg rada Skupštine. Hvala.
Hvala dr Vesoviću. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Cenim što određeni broj kolega podržava amandmane koji su podneti od strane gospodina Atlagića i mene. To govori o tome da u sukobu ideja, ja nemam ništa protiv da neko podrži ili da podržim neko dobro rešenje. Poenta parlamentarizma jeste to da u ovom razgovoru u ovom visokom Domu da na takav način dođemo do najboljih rešenja i nisu podržani samo amandmani gospodina Atlagića i mene. To govori o kvalitetu rada Ministarstva i o kvalitetu ovog zakona. Dakle, svako ko je podržao amandmane gospodina Atlagića i mene je podržao i član zakona, deo zakona koji je predložila Vlada Republike Srbije i tim više ja cenim napore koje je određeni broj poslanika iz jedne poslaničke grupe učinio da bi ovo podržao. Ovaj amandman govori o prevenciji. Da je ovog razumevanja bilo, ne bi bilo određenog snabdevanja, recimo u prevenciji, da epidemije mogu da izazovu i prljave ruke, recimo žutica i prevencija je veoma bitna, ako neko sa takvom vrstom ruku proizvodi mleko u nekoj „milk republici“ i time snabdeva KC Vojvodine, bez rešenja o registraciji mlekare, bez prethodne kontrole sirovina, bez kontrole gotovih proizvoda, a kada to uradi osoba koja je lansirala onu čuvenu aferu „aflatoksin“, onda tek sada shvatamo značaj prevencije da se to u buduće ne bi dešavalo i zato svaka podrška od strane kolega je dobrodošla.
Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandmane, u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici… Izvinjavam se. Vraćam se na prethodni amandman. Dr Dušan Milisavljević, niste bili u sistemu, nisam vas video. Izvinjavam se. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, ja sam se javio, moguće da sistem to nije evidentirao. Ovaj član 10. je jako važan, jer tretira slučajeve u vanrednim situacijama. Svedoci smo da unazad nekoliko godina se pravi jedna negativna slika oko imunizacije i oko samog davanja vakcina i mislim da kao država smo krenuli da zajednički reagujemo protiv šarlatana koji šire pometnju među građanima Srbije i nanose jednu ozbiljnu štetu našoj deci, a i samom statusu zdravlja naše nacije. U nekoliko navrata i u pređašnjem mandatu sam govorio da postoji nekoliko vrsta državnog udara, da je upravo jedan od vidova državnih udara, udar na zdravlje naše nacije i na zdravlje naše dece, preko vrlo opasnih izjava pojedinaca koji seju strah među mlade roditelje, koji treba da vakcinišu u datom trenutku dete. Sa naše strane, mora da se pošalje jasna poruka, ali je ujedno jako važno da struka, odnosno pedijatri, lekari opšte medicine i epidemiolozi vrše svoju primarnu ulogu u edukaciji, u razgovoru sa pacijentima, u razgovoru sa roditeljima koji treba da daju detetu vakcinu. Ja bih iskoristio priliku s obzirom da se epidemije javljaju u okolnim zemljama, pa čak i u našoj Srbiji su se registrovali određeni slučajevi, da je jedan apel pedijatara pročitan Srbiji, koji bi trebalo da bude predmet medija i da se takva saopštenja čitaju i da se takva saopštenja roditeljima šalju. Naime, pedijatri Srbije su održali godišnji sastanak u Nišu i zauzeli su jedan jedinstveni stav povodom vakcinacije dece i to je jako važno da građani znaju - da su pedijatri svesni činjenice o nezamenljivosti i značaju vakcinacije u ostvarivanju prava deteta na zdravlje, kao i činjenice da je imunizacija jedna od najefektivnijih i najefikasnija mera primene prevencije i najuspešnija savremena medicinska intervencija. Pedijatri Srbije su dosledni u zalaganju za imunizaciju dece kao delu svoje profesionalne, etičke i zakonske obaveze i odlučni su da istraju u stalnoj borbi za imunizaciju, na koju su se obavezali i zaključcima Drugog kongresa pedijatara Srbije 2014. godine, a Okruglog stola 2015. godine. Pedijatri Srbije su zabrinuti zbog snaženja stopa obuhvata dece obaveznom vakcinacijom nekoliko poslednjih godina koja je rezultovala pojavom epidemije morbila, pertusisa, parotitisa, uz povećan broj sporadičnog obolevanja od bolesti koje se mogu sprečiti vakcinacijom i koje imaju u vidu nepovoljnu epidemiološku situaciju u neposrednom okruženju i široj Evropi. Prepoznajući teškoće i probleme koji u poslednjim godinama postoje i proces imunizacije, počev od propusta u planiranju preko neblagovremenog i nepotpunog obezbeđenja vakcina, pedijatri Srbije daju izjavu da podržavaju sve mere za koje se zalažu stručne i naučne institucije i organizacije u Svetu, od Svetske zdravstvene organizacije, UNICEF, Međunarodnog udruženja pedijatara, Evropskog udruženja pedijatara, Instituta za javno zdravlje „Milan Jovanović Batut“, Srpskog lekarskog društva, Ministarstva zdravlja, sa ciljem dostizanja i održavanja kolektivnog imuniteta populacije protiv zarazne bolesti putem imunizacije. Pedijatri Srbije će aktivno delovati u ostvarivanju prava deteta na zdravlje, promovisanjem vakcinacije u svakodnevnom vaspitnom radu sa roditeljima i drugim ciljnim grupama, radi usvajanja naučno zasnovanih znanja, izgradnji ispravnih stavova i ponašanja u vezi sa vakcinacijom, potpomognuti i snagom ličnog primera, naglašavajući nezamenljivu ulogu vakcinacije u zaštiti dece i cele populacije. Ovaj dopis pedijatara Srbije bi trebao da bude praktično nedeljno jedanput čitan na nacionalnim medijima, kako bi građani koji treba da vakcinišu dete imali sigurnost i da razbiju one strahove koje su im pojedinci u jednom trenutku nereagovanja same struke i praktično svih nas i kao države, napravili jedan prostor i napravili haos u vremenu kada je vest koja je senzacija interesantna za neke medije, a ne ono što je istina, zavladao jedan strah koji moramo zajedno da rešavamo upravo kao što i ovaj član tretira, da se radi prevencija i da u slučaju vanrednih situacija znamo koje su naše nadležnosti. Mislim da i jedna i druga stavka sada seže u domen problema koji imamo u Srbiji sa određenim lobijima koji promovišu antivakcinalne stavove. Ja se borim za slobodu govora i za dostupnost i mogućnost da se svako bori za svoj lični stav, ali iznošenje medicinskih neistina, pogotovo od ljudi koji nisu iz zdravstvene struke je po meni nedopustivo da se pravi prostor u nacionalnim medijima, da se dozvoli prilika nekim šarlatanima da daju vrlo ozbiljne kvalifikacije o nečemu što je kao lekar i kao profesor, uporno ponavljam, imunizacija jedno civilizacijsko dobro koje pomaže našoj deci da budu zdravija, bezbednija i da duže žive. Ja bih toliko o ovom amandmanu. Hvala.
Hvala dr Milisavljeviću. Reč ima Branka Stamenković, po amandmanu.
Ja sam mislila da pričam o Zakonu o medicinskim sredstvima a sada vidim da možemo i malo šire, pet minuta o vakcinaciji i o antivakcinalnom lobiju, ako ste to dozvolili, predsedavajući, moraćete i meni to da dozvolite.
Samo nemojte o udžbenicima.
Neću o udžbenicima. Kao roditelj, ovde nemamo u ovom Domu predstavnike roditelja koji eventualno imaju neke strahove vezano za vakcinaciju, nema ko da kaže nešto u njihovo ime. Ja mislim da mi moramo da napravimo neko javno slušanje ili anketni odbor, da se pozabavimo ovom temom iz svih uglova, ali mislim da pre nego što pričamo o antivakcinalnom lobiju, moramo o mnogim drugim stvarima da popričamo. Pod broj jedan, mene kao roditelja zanima zašto u poslednjih 10 godina je dolazilo do prekida snabdevanja vakcinama i na tri meseca, pet meseci, što sve možete pročitati u izveštajima Instituta za javno zdravlje „Batut“. Zašto se preporuke Instituta za javno zdravlje „Batut“ koje se ponavljaju od 2010. godine na ovamo, iznova iste preporuke se ponavljaju šta treba uraditi da bi se obuhvat podigao? Zašto se te proporuke ignorišu? Institu „Batut“ kaže – vakcine ne treba da prodajemo u apotekama, jer postoji opasnost i rizik od prekida tog hladnog lanca. To je iz izveštaja u izveštaj od 2010. godine na ovamo se ponavlja. Vakcine moraju ići samo kroz zdravstvene ustanove. Institut „Batut“ kaže – ne smemo sebi da dozvolimo da se svake godine desi da po tri ili po pet meseci zdravstvene ustanove ostanu bez vakcina. Molim vas, dođe roditelj na redovan sistematski pregled, dete ne može da bude vakcinisano ako je bolesno, može samo ako je zdravo. Znači, vakcinacije se obavljaju tokom redovnih sistematskih pregleda. Dođe roditelj – jaoj, znate, mi sada nemamo vakcine. Pa, dobro, šta ja sada da radim? Možete da kupite u apoteci – ali nisam poneo pare – dobro, onda dođite neki drugi put. Ode roditelj kući. Da li se vraća da vakciniše ili ne, pitanje? Lično ja smatram, da broj roditelja koji su agresivno protiv vakcinacije je zanemarljivo mali. Smatram da obuhvat vakcinacije i to ne samo MMR vakcine koja je najkontraverznija, nego i svih ostalih vakcina, nego i svih ostalih vakcina tada i zbog toga što neke stvari koje država može da učini ona ne učini. Ona kasno raspiše tender, pa isporuke nisu vezane za rokove kako je plan pravljen, nego tender imaju neke svoje druge rokove. To sve možete pročitati u preporukama Instituta „Batut“. Dalje, postoje roditelji koji su zabrinuti za bezbednosti vakcina. Odakle se oni uvoze? Da li prolaze sve procedure? Naravno da će Zakon o lekovima kada dođe na dnevni red, kada bude uređen ovako kao i ova medicinska sredstva da bude u skladu sa nekim evropskim standardima, možda razvejati neke sumnje. Ali mi ništa nećemo postići ako svu krivicu za pad vakcinacije isključivo svaljujemo na neke roditelje koji imaju jako puno pitanja, a ne dobijaju odgovore. Podsetiću vas da MMR vakcina nije kontraverzna samo u Srbiji. Ona je kontraverzna širom sveta. Ne patimo mi od nečega od čega ne pate i neke druge države. U Američkom kongresu je bilo javno slušanje na tu temu. Nemojte molim vas svaljivati svu odgovornost na roditelje i nemojte roditelje i ljude koji imaju neke sumnje i neke strahove iznova vređati da su neobrazovati, da su neupućeni, nego probajte da odgovorite na pitanja koja imaju i probajte argumentovano da razvejete strahove i sumnje tako što ćemo poštovati procedure, u jednom trenutku pre ne znam koliko godina, ostali smo bez vakcina, hitan uvoz je od negde obavljen, ali pošto je bilo hitno nije prošlo proceduru kroz Agenciju za to, imate u izveštaju Instituta „Batut“, ne znam tačno za koju godinu, od 2010. godine na ovamo. Apelujem da prestanemo da odgovornost prebacujemo na nekog drugog. Dajte da prvo vidimo šta država može da uradi, da zaustavimo pad vakcinacije, a onda kada država uradi sve što je mogla da uradi, tek onda možemo da pričamo o antivakcinalnom lobiju, kao o nekome ko možda jeste, možda nije odgovoran i u kojoj meri je odgovoran. Ovo što trenutno radimo, samo prebacujemo odgovornost, umesto da rešavamo problem. Hvala.
Hvala koleginice Stamenković. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar.
Stvarno sam iznenađen šta ste vi sve ispričali za ovih par minuta i koliko je to sve kontradiktorno. Pokušaću samo činjenicama. Vi ste to na vama svojstvene način zbrda zdola ukomponovali, niti ste rekli period, ni kada, ni šta, ni kako. Ali, nema veze, ovo moramo da objasnimo zbog građana, da bude krajnje jasno. Vi kažete problem je bio nestašica vakcina, nije se dosta edukovalo. Imamo problem sa malim boginjama, koji traje unazad nešto manje od godinu dana, koji je tu došao kod nas pre par meseci. Činjenica sve vreme imamo dovoljno vakcina. Izlaze sve vreme ljudi koji se time bave i objašnjavaju zašto treba vakcinisati, zašto nisu u pravu oni koji kažu da ne treba. I sve ljudi obrazlažu, ostanu bez glasa, po ceo dan, po celu noć objašnjavaju. Znači, država je obezbedila vakcinu. Vakcina ima dovoljno. Kaže – kakva je bezbednost vakcina? Svaljujete na državu – ko zna koje vakcine ona ima. Prvo treba da znate da imate dva proizvođača vakcina i da ceo svet kupuje od njih. To je osnovno što treba da znate. Sve vakcine moraju da prođu proceduru, te vakcine, istorijska neka tekovina, trebalo je da dovedu da do sada više nema malih boginja i svega. Znači, mora da sprovedu proceduru. Sproveli su proceduru, nabavili dovoljno vakcina, stručnjaci su rekli šta treba. Mi smo promenili zakon, da podignemo svest, da priđemo ljudima, da im lekari objasne, da im epidemiolozi objasne da nema nikakve bojazni od te vakcine, da nema autizma, da se poklapa samo period pojave i sve to traje mesecima. Jednu samo stvar objasnite. Sve je to urađeno, i evo imali smo, došlo je u Beograd, i u Kraljevo i svuda imamo male boginje, i dalje nam preti opasnost da uđemo u ozbiljnu epidemiju i imamo dovoljno vakcina i sve smo razjasnili. Što se sada ne vakcinišu? Da li je sada kriva država, što je obezbedila vakcine, što je sve uradila, što je sve objasnila, zašto je sada kriva država? Država vam kaže – ljudi ulazimo u problem ako se ne vakcinišete. Šta treba da radimo, da uzmemo ljude da hapsimo, pa da ih vakcinišemo? O čemu vi pričate?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milovan Krivokapić.
Da li hoćemo na amandman ili da kažem nešto o boginjama za dva minuta. Što se tiče boginja, molim vas, pošto ja radim u zavodu, na KiM mi ne da dobijamo redovno, nego pet dana, šest pre, hladan lanac na minu osam stepeni nam stižu redovno u zadnjih pet godina, pa ne znam odakle vam to da vi možete tako nešto da kažete. U zavod nam stižu redovno vakcine i odatle se vrši distribucija po svim zdravstvenim ustanovama na KiM, bože ti sačuvaj, ovo da mi je neko rekao, ne bih verovao. Nedostatak kaže da nema vakcina. Ne znam šta drugo da kažem. Što se tiče amandmana, mislim da se ovaj amandman ne treba prihvatiti, član 13, zato što se sa njime postiže ista svrha kao i sa Predlogom zakona o medicinskim sredstvima, koje je predložila Vlada Republike Srbije. Vi ste prvo rekli o amandmanu, pa ste prešli, ja čitam dalje, molim vas … Čitav dan danas i građani Srbije i mi slušamo jednu istu priču o Predlogu zakona o medicinskim sredstvima samo da bi se nešto reklo. U većini slučajeva okrenu redosled rečenice i nije šija nego vrat. Što bi rekao vladika Rade – u pamet se ljudi, ovde se radi o zdravstvu. Nemojmo da zdravstvo danas koje je zaista na čvrstim nogama koristimo u neke druge svrhe. Ovim zakonom su postignuti glavni ciljevi, da medicinska sredstva, da ne nabrajam ostale razloge, dođu na tržište za 30 a ne za 90 dana, jer nama je u prvom redu pacijent, pa sve ostalo. Mislim da u većini slučajeva nemamo potrebu da dajemo odgovore na predložene amandmane, jer sve se vrti oko jednog istog, ukoliko predsedavajući ne dozvoli da diskusija ode u drugom pravcu. Hvala lepo.
Hvala, kolega Krivokapiću. Reč ima Sonja Pavlović, povreda Poslovnika.
Hvala. Poštovani predsedavajući, povređen je član 106, gde govornik govori o temi o kojoj treba da raspravljamo danas. Prvo, nije član 13. u pitanju, nego je u pitanju član 10. Mi trenutno o njemu raspravljamo. A sve i to da prihvatim, onda bar pričajte o članu 13, a ne da pričate neka opšta mesta, hvalospeve i da potcenjujete sve ostale poslanike koji su dali amandmane govoreći da ne treba uopšte da raspravljamo ni o jednom amandmanu, jer je zakon izvanredan. Znači, naše je pravo da postavljamo te amandmane i hoćemo da raspravljamo o njima, kako ministar stalno govori, zarad javnosti, da objasnimo i građanima Srbije zašto smatramo da zakon nije u redu u određenim članovima i ostavite nas da slobodno o tome raspravljamo. Vas, poštovani predsedavajući, molim da ubuduće o tome vodite računa. Hvala najlepše.
Hvala. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Da) Hvala. Završavamo krug replika i nastavljamo dalje sa raspravom. Na član 11. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Za reč se javio dr Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, ovde u članu 11. govori se da su zaposleni u Agenciji i Ministarstvu zdravlja dužni da čuvaju sve podatke iz dokumentacije koja se prilaže uz zahtev za registraciju medicinskih sredstava, posebno ako su podaci tajni. Moram da kažem da je ovo dobro postavljeno, međutim, bivši režim u Ministarstvu zdravlja i Agenciji nisu čuvali tajne, ili, ako jesu, čuvali su samo određene tajne. Na primer, u aferi dodele invalidskih penzija, za vreme bivšeg režima, bilo je 27% invalidskih penzija na ukupne penzije, skoro jedna trećina, a za vreme Srpske napredne stranke mi smo smanjili na 18%. Znači, za 500 hiljada invalidskih penzija, negde za 300 i nešto. Za vreme njihovog režima uhapšeno je 23 službenika iz PIO, zajedno sa lekarima, itd. Dakle, radi se o određenim tajnim podacima koje su oni čuvali samo kada su bile određene afere koje su služile njima da uzimaju pare u džep. Nama se govori da mi ovde, pojedini poslanici iz stranke, mislim da se stranka zove „Vrata“, da su prepisali naše amandmane. Nisu oni prepisali samo priznali su, nego su čak i zvanja prepisivali. Iz jedne druge stranke, „Nikad im dosta nije bilo“, narodni poslanik, profesor univerziteta, plagirao je zvanje. Kako? Tako što predaje finansijske predmete, a on završio dizajn, uopšte nije finansije. A znao je prekjuče na „N1“…
Kolega Atlagiću, vratite se na amandman, molim vas.
Hvala, potpredsedniče, samo odgovaram na plagijate i ništa drugo. Neki dan je na „N 1 CIA“ neistinite podatke taj poslanik dao, a profesor je univerziteta, kojega nema danas ovde, a nije ga bilo ni kada je davitelj mene davio kravatom, nije bio u ovom domu, ali je znao na „N 1 CIA“ izneti da je bio. To govori o njegovom profesorskom dostojanstvu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, član 11, naravno, u kojem mi podržavamo rešenja Vlade, je jako divno rešenje za neke podatke koje treba izneti, a za koje mislim da nisu tajni. Govori se o poslovnoj tajni. Naime, ovde je rečeno da ja lažem, po pitanju neke „Milc Republic“, a ja držim ovde, koja je snabdevala Klinički centar Vojvodine mlekom. Zamislite kad potpredsednik vojvođanske vlade snabdeva mlekom urgentni centar i klinički centar, gde je zaposlena supruga predsednika vojvođanske vlade. Da li je to poslovna tajna? Mislim da nije i da ovaj član ne zabranjuje da se iznese ovakva vrsta podataka o medicinskim sredstvima. Ovde je zapisnik u kome doslovce stoji da je rešenje o radu isteklo 41 dan pre kontrole, da su zatečene znatne količine. U objektu nije zatečena nikakva dokumentacija kojom bi potvrdili da se sprovode analize ulazne sirovine, sirovog mleka, a u skladu sa važećim pravilnikom nije moguće utvrditi da se vrši analiza mleka na prisustvo aflatoksina. To je ono što sam ja tvrdio i evo ga rešenje ovde. Mi smo otišli korak dalje. S obzirom da se ne radi o tajni iz člana 11. mi smo to i fotografisali. To je čuvena „Milc Republic“. Postoji i „Fruit Republic“. To je u higijenskim uslovima u šupi Markovina kod Aleksandrovca. Odavde su pacijenti dobijali hranu, mleko, jogurte i tako dalje. Možete svi da se uverite da je to bilo u higijenskim uslovima i da to potpredsednik vojvođanske Vlade, koji je bio za aflatoksin vrlo rečit, da je to proizvodio i stavljao u promet. Dakle, verujem da to nije tajna iz člana 11. Hvala.
Hvala. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik LJubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Samo kratko, predsedavajući, da predloženi amandman treba odbiti, jer se radi o kozmetičkim korekcijama nekim, a ne o nekim konstruktivnim, suštinskim predlozima koji bi unapredili ovaj tekst zakona, što je još jedna potvrda da je ovaj zakon dobar, jer u nedostatku argumentacije pribegava se ovakvim i sličnim amandmanima. Hvala.
Hvala. Na naziv člana 12. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vesna Ivković. Izvolite.
Poštovani ministre sa saradnicima, poštovani profesori, koleginice i kolege poslanici, mišljenja sam da ovaj amandman nije prihvatljiv jer ne menja suštinski ovaj član. Naime, član 12. je precizirao da medicinska sredstva moraju biti usaglašena i da budu praćena odgovarajućim ispravama o usaglašenosti, kao i to da medicinsko sredstvo ako je izvor zračenja jonizujućeg moraju biti utvrđeni uslovi propisima kojima se uređuje zaštita od jonizujućeg zračenja. Isto tako, kao i medicinska sredstva koja su takođe i mašine, moraju brinuti o zdravlju i sigurnosti i zadovoljiti specifične uslove i zahteve o propisima donetim za njegovo sprovođenje. Isto tako, namena medicinskih sredstava da se koriste kao lična zaštitna oprema, medicinsko sredstvo mora da ispunjava i odgovarajuće osnovne zahteve za ličnu zaštitnu opremu, kao što je, uostalom, i u Zakonu o bezbednosti zdravlja na radu jako bitno stavljen naglasak na lična zaštitna sredstva. Konkretno, mišljenja sam da je ceo ovaj Predlog zakona ispunio svoju svrhu, a to je sve u cilju sigurnosti i zaštite zdravlja pacijenata, što pokazuje da ova Vlada i ministarstvo vodi brigu o zdravlju nacije, kao i o razvitku privrede Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Dragan Vesović. Izvolite.
Hvala. Javljam se po amandmanu. Čuo sam da amandman koji smo podneli je kozmetičke prirode i ja bih samo rekao zašto tražite trun u oku brata svoga, a ne vidite brvno u svome? Isti je amandman takav koji je podneo i kolega Rističević i kolega Atlagić. Dakle, svi su kozmetičke prirode. Ja o tome pričam celu sednicu i non-stop se zalažem da sve te amandmane povučemo. Hvala.
Hvala. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Marijan Rističević ima reč.
Zahvaljujem. Zahvaljujem i kolegama, koji podržavajući naše amandmane, kopirajući naše amandmane, ustvari podržavaju stav Vlade. Mi smo svojim amandmanom, gospodin Atlagić i ja, održali napore Vlade da se ova oblast uredi. Ja sam zahvalan svakom kolegi, bez obzira iz koje stranke dolazi, zato što podržava ovaj zakon i što podržava članove zakona u pojedinosti. Tu ja nemam nikakav problem. Dakle, zahvalan sam kolegama, koji su podržali svojim amandmanom naš amandman, a time smo zajedno cenili napore Vlade. Ovde se radi o stavljanju na tržište određenih medicinskih sredstava. Ja moram da podsetim na slučaj „Vrbas“, kolega Bečić je tu, pa će reći da li sam u pravu, da li nisam. Ali verujte, gore imaju dokumentaciju i o tome. Na tržište su ostavljeni skeneri u delovima. Da bi dobili što veću cenu, a da ga provuku kroz sitne nabavke, male nabavke, kako se to zove, bivši režim je uzimao skener u delovima, pa su to sklapali u Vrbasu, pa je to izlazilo, majko Božija toliko skupo. Takođe, kupovali su akušerske stolove porodiljske, da naš narod zna. Evo, kolega Bečić je tu, može da me ispravi. NJihova vrednost je negde oko 6.000 evra, to i gospoda iz ministarstva znaju, ali su oni u Vrbasu plaćeni 28.000 evra. Kada su stavljeni na to tržište da bi osnažili sve to, onda je gospodin Pajtić 2008. godine, ako se ne varam kolega Bečiću, došao u Vrbas, iskopao jednu koficu zemlje i otvorio radove na novom bloku bolnice u Vrbasu. Rok završetka, ja mislim da još tabla stoji u Vrbasu, nedavno sam prolazio, je bio 2012. godine. Sem te iskopane kantice zemlje, nikakvih više radova nije bilo, niti stavljeno na tržište i mi smo danas u prilici da pokažemo sve šta je bivši režim radio, a što mi ne želimo da radimo. Hvala vam.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Reč ima narodni poslanik dr Dragan Vesović.
Hvala gospodine predsedavajući. Nemamo nameru da nekog kopiramo, imamo nameru samo da pokažemo da vladajuća koalicija svesno vrši opstrukciju ove sednice. Hvala.
Hvala. Na naziv člana 13. i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Reč ima prof. dr Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče, ovaj član govori o tome šta se podrazumeva pod medicinskim sredstvom i koje osnovne zahteve trebaju ispuniti, bilo da se radi o zahtevima srpskih standarda ili standarda EU. Da su se držali standarda lekari za vreme bivšeg režima, ne bi se pojavila afera trgovine pokojnicima. To je bila sprega pokojnika i lekara hitne pomoći, a cena za dojavu smrti za vreme stranke bivšeg režima bila je 300 evra. Lekari hitne pomoći namerno su puštali da pacijenti umru, kako bi uzeli proviziju od privatnog pogrebnog preduzeća. Ako znate to je jedna od najvećih afera u zdravstvu, poznata pod nazivom „afera trgovine pogrebnicima“. Drago mi je što pojedini poslanici iz opozicije kopiraju naše amandmane. Bilo bi dobro da kopiraju i ugledaju se na nas. Ne bi prethodni govornik bio u sali ispred svoje poslaničke grupe. Klupe bi bile malo punije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovani gosti, pred vama svima još jednom izražavam zahvalnost… [[Isključen mikrofon.]]
Izvinjavam se nešto nije u redu sa sistemom. Ako može neko iz nadležnih službi da dođe da pokuša da popravi.
Jel mogu da nastavim? Dakle, ponovo, ne znam šta ste čuli, želim da zahvalim svim poslanicima koji su podržali naš amandman, koji su predložili… [[Isključen mikrofon.]]
Izvinjavam se kolega Rističeviću. Strpite se malo. Određujem pauzu od pet minuta, samo da popravimo. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom, sistem ponovo radi. Na član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo da znate i ovaj sistem su nabavili ti mutibarići iz stranke bivšeg režima. Mislim da ove parapsihološke pojave utiču na sistem, ali ja imam brojanicu, pa sam malo otporan, ali na sledeću sednicu za svaki slučaj ću doneti jedan crveni končić. Te kugle, karte, itd, pasulj, pa još ako bude neka crna magija, kresta od petla, ko zna šta tu može da se desi. Dakle, ovaj član govori o ispunjavanju određenih zahteva, standarda itd. Šta je standard videli smo na primeru Vrbasa. Dakle, ginekološki sto, za vreme stranke bivšeg režima, umesto šest hiljada koštao je 28 hiljada. Interesantno da je kum visokog funkcionera Gorana Ješića, bio sekretar za zdravstvo, a njegova majka, oni su protiv nepotizma, je bila zamenik. To je onda moglo, nepotizam s njihove strane nije nepotizam. Onda je čovek prešao u „Kamenicu“, pa je počeo da pravi „Kamenicu 2“. Isti taj kum, to ovi što prigovaraju na kumovima, i onda je ta „Kamenica“ umesto da bude završena 2008/2009 godine, završena je tek promenama vlasti. Dakle, počela je da radi, da funkcioniše, ali nažalost, dotle je koštala četiri puta više. Onda, ispunjavanje standarda kod mamografa u Inđiji, koji je koštao 5.800.000,00 dinara. To je onaj čuveni dom zdravlja koji je dobio sve nagrade Tomice Milosavljevića, 2008. godine je plaćen 5.800.000,00 a osam godina nije radio, niti ispunjavao standarde koji su propisani ovim članom, jer jednostavno nisu ni znali da rukuju s tim. To su kupili samo radi provizije. Hvala.
Prof. Atlagiću, vi ste već govorili po ovom amandmanu. Ne javljate se ponovo? U redu, možemo da nastavimo. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima doktor Dragan Vesović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dakle, amandman koji smo na član 13. podneli poslanici srpskog pokreta Dveri, nije kopiran da bi bio u duhu epske poezije, rekao bih isto to samo malo drugačije. Jesam, trenutno sam, ali nisam usamljen, a sam sam zato što su tri poslanika srpskog pokreta Dveri isključena iz rada ove Skupštine i smatram da u cilju efikasnosti rada ovog parlamenta trebali bi svi oni koji su podneli ove amandmane, a ne žele da opstruiraju rad Skupštine, iste povuku. Hvala.
Hvala, dr Vesoviću. Reč ima Danica Bukvić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SPS predlažem da se ovaj amandman odbije, jer kao što smo i čuli predlogom ovog amandmana se apsolutno ne postiže bolja primena ovog zakona. Još jednom bih samo rekla, da ovaj zakon koji sada izdvojeno i na poseban i jedinstven način reguliše sve iz oblasti medicinskih sredstava, da će ovaj zakon doprineti tome da medicinska sredstva koja budu na usluzi našim pacijentima budu po svim standardima EU. Na taj način će zdravstvena usluga koju mi zdravstveni radnici, putem ovih sredstava njima pružamo, biti na višem nivou. Naravno da poslanička grupa SPS neće u danu za glasanje glasati za ovaj amandman, jer kao što sam rekla, on apsolutno bitno ne utiče na sprovođenje ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite, doktore.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, član 12. i 13. ovog zakona, tretiraju jednu važnu oblast za koju medicinska struka ima razumevanje. Sada govorim stvarno kao lekar i ono što mene interesuje to je bezbednost naših pacijenata, naših građana koji dođu u jednom trenutku u zdravstveni sistem Srbije, kada imaju neki problem i kada treba da budu, ili dijagnostifikovani od neke bolesti, ili da budu operisani, ili nakon toga da se radi rehabilitacija. Jako je važno da se uradi standardizacija sa evropskim zakonodavstvom i sa kvalitetom proizvoda koji važi u evropskim zemljama. To je nešto što, meni kao lekaru, uopšte nije problema da kažem da je nešto dobro kada je dobro, zato što je dobro za naše pacijente i dobro je za zdravstvene radnike koji rade sa tim proizvodima. Svedok sam 1990-ih godina, kada sam radio kao mlad lekar, da sam se susretao sa materijalom koji nije uopšte ispunjavao ovakve standarde, niti je imao sigurnost za primenu na našim pacijentima, od hirurških konaca do nekih antibiotika, do samih nekih medicinskih aparata koji su bili korišćeni u tom trenutku. Ono što ja kao lekar želim da pošaljem Ministarstvu poruku, to je da u vremenu kada nemamo dovoljno para, da svi gledaju nekako restrikcijama i štednjom da pribave malo više novca u svom budžetu, da što se tiče zdravlja novac ne sme da bude praktično, merilo da li će se neki aparat ili neko medicinsko sredstvo kupiti, kao što je bilo u nekim godinama ranije, nego da se kupuje kvalitet, a ne da uđemo u kupovinu određenih medicinskih sredstava koja bi samo zadovoljile da ih imamo na broju, a da ne zadovoljavaju bezbednost za primenu na našim pacijentima. Upravo zato kažem kao lekar, naglašavam važnost člana 12. i 13. ovog zakona, koji obavezuje uvoznike da imaju standardizovano, praktično standardizacijski sertifikat po standardima EU. Znači, da taj kvalitet bude vrednovan i da taj kvalitet, praktično tog proizvoda, ili medicinskog sredstva može da bude plasiran u Srbiji, kao što je plasiran i u evropskim zemljama. Tim predlozima, praktično, naši građani imaju bezbednost kao građani, pacijenti u evropskim zemljama, što je meni kao lekaru, jako važno. Poruka je da se cena ne stavlja u prvi plan kada se trebuju medicinska sredstva i medicinski preparati, nego da bude kvalitet. Ovim članovima zakona se upravo odbacuje jedna praksa koja je bila u godinama ranije, a nameće jedno drugo pravilo, a to je da se najkvalitetnije, praktično, proizvodi će se uzimati. Ja sam, barem, tako razumeo ovaj član zakona, zato sam ga i pohvalio. Ne znam da li je to tako. Hvala puno.
Hvala. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Jelena Žarić Kovačević, izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Poštovani ministre, predstavnici Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, iz samog amandman vidi se da se radi o ispravljanju greške koja se odnosi na to umesto da se reč u jednini, upotrebi ista ta reč u množini, što je i logično kada se pogleda kontekst rečenice. Iskoristiću priliku da se ministru samo zahvalim što je Vlada dala mišljenje da se ovaj amandman prihvati. Hvala.
Na naziv člana 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Marijan Rističević, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine ministre, cenjeni gosti, dakle, radi se o članu 14, koji uređuje tehničke zahteve i proizvode i ocenjivanje usaglašenosti propisa donetih za njegovo sprovođenje. Kako su to Pajtić i Ješić ocenjivali, to je pravo čudo. Dakle, ja, Bojan Pajtić, kao predsednik Vlade, predložim Dragana Draškovića, koji počne da ocenjuje, usaglašava tako što u komisiju stavi politički podobne ljude, a onda dozvolim svojim internim propisom da farmaceuti mogu da plaćaju po 800 evra članovima komisije, koje je on imenovao, mesečno i time legalizuje korupciju. Bojan Pajtić predloži Dragana Draškovića, koji je ovo činio, a onda Dragan Drašković, nešto mi zvuči poznato, predloži Vesnu Pajtić Bolidovski, bez obzira što nije imala akademsko zvanje koje je bilo potrebno, da bude direktor Urgentnog centra. Onda se, radi usaglašenosti, pojavi Aca Dijagonala, koji je radio radove, tzv. Aca Dijagonala, radove koji su, mesto 15 miliona, na kraju završili sa 40 miliona u Kliničkom centru i Urgentnom centru. Onda, radi usaglašavanja, kapija na Urgentnom centru je bila istovetna kao na kući Dragana Draškovića, o kome sam već govorio, koga je postavio Bojan Pajtić i kome je republički tužilac Zagorka Dolovac tetka. Tako su završili tu usaglašenost i taj krug, i nikom ništa za 108 javnih nabavki i nikom ništa koje su suprotni zakonu i nikom ništa za dve protraćene milijarde. Hvala.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Milan Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Dragan Vesović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Sutra je sveti Arhangel Mihajil, jedna od najvećih slava srpskog roda, pa pozivam sve one koji svesno ili nesvesno vrše opstrukciju parlamenta da to prestanu, da bi mogli i mnogi od narodnih poslanika da slavu sutra na miru proslave. S druge strane, malo pre smo dobili jasan znak kada je jedan od predlagača amandmana obrazlagao amandman kada je pao sistem. Svojedobno, kada je „Zabranjeno pušenje“ sviralo negde u Puli, crkao je maršal, mislim na ozvučenje, a danas je pao sistem kao jasan znak da amandmane valja povući. Hvala.
Sistem je pao na veoma kratak period kada je koleginica Nataša Jovanović došla. Na naziv člana 15. i član 15. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Reč ima Branka Stamenković.
Hvala. Član 15. je najbrljavije napisan član u ovom Predlogu zakona. Da objasnimo zašto. U stavu 12. pominje se ispunjavanje uslova ovlašćenog tela iz stava 8, ali u stavu 8. nema apsolutno nikakvih uslova ovlašćenog tela, već se isti član bavi obavezama proizvođača. Šta više, u celom ovom članu ne postoji ni jedan jedini stav koji nabraja uslove koji treba da se ispune. Takođe, stav 12. propisuje ukidanje rešenja iz stava 9, ali u stavu 9. se ne pominje apsolutno nikakvo rešenje. U stavovima 13. do 15. spominje se rešenje iz stava 10, a u stavu 10. nema nikakvog rešenja. Znači, ovde se vidi s kojom pažnjom i koncentracijom je predlagač zakona pisao ovaj zakon. Vidi se, ono što ja sumnjam, a to je da pravnici ovo nisu pogledali nakon što je prevedeno sa nekog engleskog jezika ili nakon što su doktori tu izvršili neke korekcije nakon prvog nacrta. Očigledno je da je postojao prvi nacrt, u kome su postojale sve ove stvari kako je trebalo, pa je onda neko došao i nešto menjao, ali je zaboravio da izmeni apsolutno sve, što je, na kraju krajeva, i trebalo u poslednjem pregledu teksta neko da pogleda. Zamislite, da je otišao i da smo usvojili zakon sa ovim, koju količinu haosa bi ovo u praksi izazvalo. Ovo je samo jedna vrsta problema od kojih pati ovaj član 15. Takođe, u stavu 6. imamo engleske reči - common specifications, a u stavu 4. imamo englesku skraćenicu EEA, što je skraćenicu za European economic area. Sasvim je neshvatljivo da prevodilac, pre svega, ovo nije preveo na EEZ – Evropska ekonomska zona, jer mi apsolutno imamo ustaljenu skraćenicu za EEA. Pored toga, naravno, imamo i usklađivanje sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa. Tako da, ja sam na ovo skrenula pažnju i na odboru i predložila da odborskim amandmanom nekako ovo ispravimo. Ne znamo šta je pisac hteo da kaže, tako da ne znamo kako da napišemo amandman, u kome smeru. Da li treba da ima rešenje ili ne treba da ima rešenje? Ja se nadam iskreno da je to urađeno ili da je neko od kolega koji su iz struke, koji su kolege narodni poslanici, podneli neki amandman koji može da ispravi ovu veliku brljotinu oko rasporeda ovih stavova unutar člana. Hvala.
Hvala. Na član 15. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Reč ima prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine Marinkoviću, gospodine ministre sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi poslaniče, gospodine dr Aleksandre Martinoviću, vama se obraćam prvi put večeras, jer ste vi jedini predstavnik političkih stranaka, odnosno grupa u ovom visokom domu, a to govori o vašem predanom radu i odgovornosti prema poslu za koji su nas građani Republike Srbije izabrali. Dozvolite da pređem sada na amandman. U njemu se govori o oceni usaglašenosti u skladu sa osnovnim zahtevima pre stavljanja na tržište. To vrši, dame i gospodo, proizvođač ili telo za ocenjivanje usaglašenosti. Međutim, moram ovde da kažem, da su se poštivali propisi kod bivšeg režima, ne bi se desila afera trgovine listama čekanja za vreme bivšeg režima u Institutu za onkologiju u Sremskoj Kamenici. Znate, poštovani građani, šta se tamo dešavalo? Pomerala se lista za određene za pozamašnu svotu evra, za 4000 po pacijentu. Zbog zloupotrebe liste čekanja, umrlo je čak stotinu ljudi, a prednost su dobijali ljudi iz inostranstva. To je bilo 2005. do 2008. godine. Dolaskom SNS na čelo Vlade Republike Srbije i gospodina ministra, gospodina dr Lončara, ovo je zaustavljeno. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja ću se zahvaliti gospodinu Komlenskom, koji je takođe ovde prisutan od šefova poslaničkih grupa. Ja kao njegov zamenik, moja malenkost, ja sam tu stalno. Dame i gospodo narodni poslanici, član 15. govori o postupku ocene usaglašenosti, govori o dokumentaciji itd. Gospodin Atlagić je govorio o redovima koji su bili u Kamenici na onkologiji, čiji šef je bio Ješićev kum. Dakle, za vreme vladavine kuma. To nije nepotizam, majka zamenik kuma, kum šef, onda malo kum u Kamenicu. Tu nema nikakvog nepotizma, to je sve usaglašeno kod njih bilo, sve pod konac, znalo se koliki je njihov deo, ali je došlo do lošeg ocenjivanja između njih samih. Zato je red, gospodine Atlagiću, odnosno, gospodine predsedavajući, da kažete gospodinu Atlagiću da je red u Kamenici porastao zato što su tri puta padale javne nabavke za nabavku mašine za zračenje, to ministar svakako zna, da su cene bile preduvane, ali su imali dva proizvođača. Oba su bila skupa, ali su se oni između sebe posvađali koju ponudu da prihvate, odnosno čiji je džep u toj žutoj medicinskoj mućkalici bio preči, pa im ni životi pacijenata nisu bili bitni. Zato je dolazilo trgovine na ovim mestima, zato što je red za zračenje bio četiri meseca, pa ponekad i šest. Pacijenti su odvoženi u Kladovo, gospodin ministar se svakako toga seća. Dakle, ko je želeo da preživi, morao je da plati, a oni drugi su dolazili na red za zračenje – ako preživiš, ti dođi. Hvala.
Hvala. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Goran Ćirić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Maja Videnović, Radoslav Milojičić, Tomislav Žigmanov i Veroljub Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Reč ima Dušan Milisavljević. Izvolite.
Kolege iz poslaničkog kluba Demokratske stranke su podnele ovaj amandman o predloženoj izmeni, doduše, jeste tehnička izmena, ali je usaglašena sa Direktivom 93/42 Evropske komisije. Ono što mogu da kažem za član 15, on je isto jako važan član u ovom zakonu, ali jedna dilema gde se ocenjuje postupak nivoa usaglašenosti sa ostalim zahtevima koji se sprovode u zavisnosti od klase rizika medicinskog sredstva i gde su praktično firme koje uvoze određeno medicinsko sredstvo, tj. proizvođač, dužni da odaberu telo za ocenjivanje u državi članici EU, ako je notifikovano telo, ili u Republici Srbiji ima ovlašćeno telo. Ovo je jedan pomak u našem zakonodavstvu, ali opet, izražavam sumnju i potrebu još veće kontrole od strane i agencije, ali i samog ministarstva. Pre nekoliko dana sam ovde isto u plenarnom zasedanju izneo podatak, tj. moj jedan stav, da u pređašnjem mandatu, kada se promenio Zakon o Ministarstvu poljoprivrede i kada je kontrola na graničnim prelazima od strane Ministarstva zdravlja prebačena na Ministarstvo poljoprivrede, kojima je omogućeno da kontrolišu uvoz mnogo čega, pa i hrane, bezbednosti hrane, javno sam rekao i ponavljam i sada da smatram da bi bilo bolje da to rade naši instituti za javno zdravlje i naše ovlašćene laboratorije, a konkretno kod ovog člana zakona da se napravi još stroža kontrola, da ministarstvo još ima neku mogućnost, nadležnost kontrole svakog tog uvoza tih medicinskih sredstava koja ulaze u našu zemlju. U prepodnevu smo slušali od poslanika koji nisu mnogo za pristupanje EU da su neki proizvodi bili manje kvalitetni za istočno evropsko tržište. To se pokazalo da je tačno što se tiče nekih prehrambenih proizvoda i nekih tehničkih proizvoda. Upravo zato, u želji, i jedino isključivo u želji da naši građani imaju bezbedno lečenje, smatram da je potrebno da imamo još strožu kontrolu od samo resornog ministarstva ali i agencije koja proverava kvalitet i bezbednost ovih medicinskih sredstava koja ulaze u našu zemlju. Završavam. Predlog i kolegama poslanicima i samom Ministarstvu zdravlja – da li mislimo da je bolje da vratimo ingerencije Ministarstvu zdravlja za kontrolu bezbednosti hrane i svih ostalih poljoprivrednih proizvoda koji ulaze u Srbiju, jer poljoprivredni proizvodi su poljoprivredni proizvodi i to treba Ministarstvo poljoprivrede da kontroliše, ali kada stoka postane hrana, bezbednost mislim da ipak treba da se vrati Ministarstvu zdravlja i institutima za javno zdravlje koji imaju izuzetno dobre laboratorije, izuzetno dobar kadar. Dolazim iz Niša. Laboratorija u Institutu za javno zdravlje Niš ima akreditaciju iz Graca i sve provere koje se urade u Nišu u toj laboratoriji Instituta za javno zdravlje mogu da budu plasirane na teritoriju zemalja EU, što pokazuje ozbiljnost naših instituta za javno zdravlje i pokazuje možda i potrebu da promenimo zakone i da vratimo ingerencije Ministarstvu zdravlja na kontrolu proizvoda za hranu i za sve ostalo, a ne samo da budemo nadležni za hranu za bebe i vodu. Hvala vam puno.
Zahvaljujem. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Vesović.
Hvala, gospodine predsedavajući. U cilju ubrzavanja rada na ovom plenumu iskoristiću svoje pravo da ne obrazlažem amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Sonja Pavlović. Izvolite.
Hvala. Za Klub samostalnih poslanika član 15. predstavlja sublimat svih negativnosti ovog zakona. Zapravo, on je mali uzorak po kome možemo oceniti zakon. Znači, jedan potpuno kabast zakon, nejasan, poprilično konfuzan i bespotrebno zakomplikovan, kao i ovaj član o kome pričamo. U ovom članu je nešto karakteristično, a to je bežanje od odgovornosti. Vidite, mi imamo Agenciju za lekove i medicinska sredstva, jedan glomazan aparat od 173 zaposlena plus 10% po potrebama Agencije, pa onda imamo novo telo za usaglašavanje medicinskog sredstva, pa onda imamo posle svega toga Privrednu komoru, koja odjednom istrčava i to kao da vođenje elektronske evidencije ovlašćenih tela u oblasti medicinskih sredstava uspostavlja i održava Privredna komora Srbije kao povereni posao. Na vrhu cele ove piramide o kojoj sam pričala je ministarstvo. Znači, gospodine ministre, pitam vas sledeće. Objasnite građanima Srbije, objasnite nama, jer mi smo poslanici, a ne građani, znači, i nama treba objašnjenje, odakle odjednom Privredna komora ovde. Ponoviću još jednom. Znači, imamo ministarstvo, imamo Agenciju za lekove i medicinska sredstva, imamo telo za usaglašavanje medicinskog sredstva i odjednom, gle čuda, istrčava Privredna komora, kao jedna interesna organizacija. Zašto, recimo, tu evidenciju ne bi vodila agencija, koja je tako veliki, glomazan aparat, koja ima 173 zaposlena, sa mogućnosti povećanja od 10% u slučaju potrebe? Imamo novi Zakon o elektronskom poslovanju. Znači, potpuno je sve legalno. Nov Zakon o elektronskom poslovanju, agencija koja vodi evidenciju, a ne Privredna komora, koja ne samo da je ovde ušla, već je ušla i u Zakon o obrazovanju, gle čuda, svuda. Hvala. Molila bih vas za odgovor najlepše.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar. Izvolite.
Samo da ste hteli da pročitate, krajnje jednostavno, Privredna komora je ovde uključena iz dva razloga. Prvi i osnovni razlog – jedina ona ima registar privrednika i onih koji učestvuju u ovom procesu koji su obuhvaćeni ovim zakonom. U jednom momentu je preuzela na sebe da organizuje javne rasprave da bi ovo bilo transparentnije, da bi se svi uključili da svi kažu svoje mišljenje. Toliko o tome da je to nekima nejasno ili bilo šta. Vratite se, pogledajte, sa ovim zakonom svi koji se iole i dotiču ovog zakona su dali saglasnost, učestvovali u javnim raspravama i u svemu onome što je bilo neophodno da bi se dobio ovakav zakon. Naravno, razumem vas da vama tu ne odgovara i da morate da nađete nešto, ali činjenice su sasvim drugačije. (Sonja Pavlović: Replika.)
Nemate pravo na repliku. Po amandmanu, narodni poslanik Sonja Pavlović. Izvolite.
Gospodine ministre, ovo je već ne znam ni ja po koji put da vi nama inputirate „da ste hteli da pročitate“, „niste pročitali“. Pročitala sam vrlo dobro sve, ali i dalje ne vidim razlog zašto je Privredna komora ta, zato što je bila uključena u javnim raspravama i svemu i preuzela je odgovornost, pa je – šta? Nagrađena. Nagrađena je zbog toga. Znam da Privredna komora ima Registar privrednih subjekata, to je osnovni deo poslovanja i razlog njenog postojanja, ali ne vidim zaista i dalje razlog zašto to ne bi mogla da bude agencija, potpuno bi mi bilo to normalno, a ne da nagrađujemo Privrednu komoru zato što je učestvovala. Pa nagradite onda i sve ostale aktere. Ili je to možda i učinjeno, ne znam, pošto ima toliko članova u celom ovom zakonu koji su vrlo aktivni. Hvala puno.
Reč ima ministar gospodin Lončar. Izvolite.
Ne znam šta toliko imate, šta vam se zamerila Privredna komora, ali to je jedan jedini razlog, a to je da pojednostavi, ako već imaju registar da taj registar ne prebacujemo na nekoga drugog kad već postoji i da ne pravimo dupli posao, niti neke finansijske transakcije ima, niti će iko išta od svega toga plaćati, radi se bez bilo kakve novčane nadoknade, koristi se njihova baza podataka da se ne bi premeštalo na neko drugo mesto i da ne bi komplikovali, da bi pojednostavili onim ljudima koji učestvuju u ovome i koji čekaju da se ovo realizuje.
Po amandmanu narodni poslanik Sonja Pavlović. Izvolite.
Pa, nismo pojednostavili čim imamo ovolika tela, silne agencije, pa onda imamo telo za usaglašavanje, pa, gle, čuda umesto proizvođača imamo i ovlašćenog predstavnika proizvođača. Znači, ako ste hteli da zaokružite celinu, ona je trebala da se zaokruži sa stručnim telima neka je to agencija za lekove i medicinska sredstva i nema razloga da se širi to na Privrednu komoru, koja mi se ništa nije zamerila. Ja sam takođe privrednik, ali to nema veze sa našim poslom ovde. Znači, ne branimo agenciju, ne želimo ni da je napadamo, ali mislimo da joj u ovom zakonu nije mesto. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Kratko samo oko Privredne komore. U pređašnjem sazivu smo menjali Zakon o privrednim komorama i uradili smo, ja sam glasao protiv tog zakona zato što je moj Niš i nišlijski, toplički i pirotski okrug su izgubili ingerencije u Privrednoj komori i sve je to centralizovano na jednom mestu, ja sam i rekao u prepodnevnom zasedanju da sam zagovornik decentralizacije, sem centralizacije u potrebi medicinskog sprovođenja tendera i ostale nabavke medicinskih sredstava. Što se tiče Privredne komore obećao sam kad god se spomene Privredna komora da ću da se javim i da kažem da je neopravdano oduzeta prava, ingerencije Niša, mojim Nišlijama, nišavskom, topličkom i pirotskom okrugu gde imaju ingerenciju u svojoj Privrednoj komori. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Muamer Bačevac. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 16. i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reči? (Da) Reč ima narodni poslanik Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. Evo,od početka apelujemo da se ovaj i ovakav Predlog zakona povuče iz procedure, da se sve greške, nedoslednosti i dvosmislenosti iz njega iz čiste, da se on poboljša, pa da onda ponovo dođe u Skupštinu, a sada dok branimo i obrazlažemo amandmane koje je predlagač zakona sve u istom odbio, praktično možemo samo da ilustrujemo građanima Srbije šta je to došlo u Narodnu skupštinu. U ovom članu 16. gde se uvodi priča o inostranom znaku usaglašenosti, imamo situaciju da je predlagač zakona ili onaj koji je već tehničkih pisao taj zakon je jednostavno u tekst uneo znak „CE“ na latiničnom pismu, a da pritom nigde nije objasnio da je to latinično pismo, nego je u sred ćiriličnog pisma u tekstu amandmana, odjednom se pojavljuju slova „C i E“ na latinici i naravno, koje laik, ko nije iz struke, a ko čita zakon, a zakon valjda donosimo za sve građane, ne samo za struku, kada čita taj tekst na ćirilici, taj znak će da pročita kao SE, a ne kao „CE“ jer ne može da domisli da je reč o latinici. Ja sam amandmanom dodala jedan stav – inostranim glas usaglašenosti sastoji se od slova „C i E“ ispisanih latiničnim pismom, u daljem tekstu SE znak, pri čemu je SE na latinici, a ostalo je ćirilicom ispisano. Iz meni nepoznatog razloga predlagač zakona ovaj amandman je odbio. Hvala.
Reč ima ministar Lončar. Izvolite.
Samo je sreća da građani dobro razumeju ovaj zakon, i ne samo ovaj zakon, nego sve zakone koji se u poslednje vreme donose ovde i da oni mogu vrlo dobro da procene kome je ovde stalo do zakona, kome do pacijenata, kome je stalo do sistema, a kome je stalo do vremena i pojavljivanja ovde radi reda da bi se pojavili, jer nikakvu suštinu nisam čuo.
Po amandmanu, narodni poslanik Branka Stamenković.
Vidim da predlagač zakona ne razume suštinu. Suština je u tome da nepoštujete Narodnu skupštinu Republike Srbije. Ako možete ovako brljav i brljavo napisan zakon da pošaljete u Narodnu skupštinu Republike Srbije, to znači da nemate trunku poštovanja za telo koje vas je izabralo… [[isključen mikrofon.]]
Koleginice Stamenković, ja vas molim po amandmanu ste dobili reč. Vi niste uopšte spomenuli amandman. Vi ste pričali o tome da je zakon brljav, da ministar ne zna šta radi itd. (Branka Stamenković: Amandman se odnosi na brljavi član, brljav zakon.) Molim? Na brljavi zakon se odnosi amandman? (Branka Stamenković: Na brljavi član zakona) Neko je ovde nešto zabrljao. (Branka Stamenković: Hoćete da ponovim? Jeste slušali šta pričam?) Neko je nešto zabrljao, ali sumnjam da je u zakonu. Ja sam odlično razumeo šta ste rekli. Slušao sam odlično. Zatražite reč, ako želite. Izvolite.
Ja sam obrazlagala moj amandman kolega Arsiću, nakon čega se ministar javio za reč i u konverzaciju uneo suštinu, optužio me da moj amandman se ne bavi suštinom. Ja sada objašnjavam zašto se moj amandman bavi suštinom. Moj amandman je kritika brljavog načina na koji sa nepoštovanjem ova Vlada Republike Srbije Narodnoj skupštini šalje predloge zakona, a da ih prethodno nije ljudski pročitala bar tri puta i pravnici proverili da li je sve u skladu sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa. To je znak nepoštovanja prema Narodnoj skupštini koja ima zadatak da kontroliše tu Vladu i njen rad, Vlada time pruža otpor i onemogućava narodne poslanike da obavljaju ono zašta su u ovu Skupštinu birani da rade, a to je da kontrolišu rad Vlade. Posao opozicije je, naviknite se već jednom, da kritikuje vlast, ne zato što je to njen hir, nego da bi građani profitirali iz te dinamike. Kada bi još imali dovoljno sluha da prihvatite konstruktivnu kritiku, gde bi nam kraj bio i koliko bi nam zakoni bili bolji. Hvala.
Prvo, pravo na repliku narodni poslanik Vladimir Orlić.
Čisto na temu ovog brljanja i ovog nepoštovanja, ako ćemo da pričamo o tome i na tom nivou, dame i gospodo, svako pre svega da počne od sebe. Nekoliko puta danas mi smo pozvali da se to primeni. Da li je tako? Da li je poštovanje i dobar primer izostanka brljanja kada narodni poslanik ne može ni da se obrati Narodnoj skupštini pošteno, bez da pogreši ili bez da zabrlja, jel tako beše? Jel se obraća Narodnoj skupštini tako što joj pošaljete amandman, naslovite na – repu Republika. Kako vam se zove država? Da li je utvrđeno u međuvremenu? I oni koji ceo dana danas govore o besplatnoj knjizi za sopstvene potrebe, a pretpostavljam da mislite na ovu knjigu, gospodine predsedavajući, koju su takođe podizali danas. Izgleda da su navikli da knjige izučavaju od poslednje strane. Bavili se jedinstvenim metodološkim pravilima koja se nalaze na samom kraju ove knjige, a izgleda propustili ono što je na njenom početku. Na početku se nalazi Ustav, a u naslovu tog Ustava, ako ne na nekom drugom mestu, a tu je bar zgodno, mogli bi da pročitaju kako im se zove država koju pominju bez da joj ime pogreše. Možda bi im to pomoglo da se i Narodnoj skupštini, za čije dostojanstvo strašno brinu i zbog koje su zabrinuti i zgroženi nad nekim brljanjima, da nju oslove na pravi način. To je valjda elementarni minimum bilo kakve komunikacije ovde, pa i tog brljanja o kome pričamo. Od sebe da se počne, ovo da se ne dešava, a kad se desi za to da se izvinjenje uputi svima ovde prisutnima, pa onda možemo da pričamo o bilo čemu drugom, na tu i na bilo koju drugu temu. Hvala lepo.
Pravo na repliku, ministar, gospodin Lončar. Izvolite.
Moram da kažem, što se tiče poštovanja Narodne skupštine i vama poštovanim građanima Srbije, da izuzetno poštujem Skupštinu. Mislim da se to vidi. Sve vreme sam ovde i pažljivo slušam, pokušavam kad vidim da postoji neka nejasnoća da objasnim. U redu je ko nije iz te struke da ne može da zna sve detalje i da pomognem i da razjasnim i da se zna o čemu se radi, ali zbog građana Srbije moram da kažem da kada se donosi jedan zakon, u njemu učestvuju svi oni koji sutra su usmereni na taj zakon. Konkretno za ovaj zakon apsolutno su svi ispoštovani i uključeni i apsolutno su svi dali saglasnost na ovaj zakon, i što je najvažnije o ovom zakonu se vodila javna rasprava gde je svako, da li je učestvovao ili nije učestvovao imao pravo da kaže sa čime se ne slaže i šta bi voleo da se promeni. Ali vama i dragim građanima Srbije moram da kažem da u toj javnoj raspravi, oni koji sad pričaju to što pričaju nisu jednu reč rekli lošu za ovaj zakon. Da li nisu rekli zato što tad nisu bile uključene kamere ili iz nekog drugog razloga, vi sami procenite da li oni stvarano imaju neku zamerku ili je poenta da ih vi čujete, da ih vidite, da oni nešto kažu, a što sa zakonom i sa svima onima koji su učestvovali u ovome nema nikakve veze.
Zahvaljujem. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Sonja Pavlović. Izvolite.
Hvala. U poslednje vreme smo svedoci raznih zakona u kojima se usaglašavamo sa propisima EU, potpisuju se razne konvencije sa EU, međutim implementacija svega toga, pre svega u zakonodavstvu je vrlo loša, čak nedovoljna i vrlo spora. Pred nama je zakon gde smo u obrazloženju zakona mi prihvatili sve propise EU, na koje se oslanja zakonodavac. Međutim, ako smo ih prihvatili, zar ne bismo trebali da prihvatimo i inostrane isprave o usaglašenosti, odnosno sertifikat čuveni „SE“ znak. Zašto je to tako, nama zaista nije jasno, osim da Agencija može na osnovu nekih taksi za usaglašavanje da pribavi za sebe neopravdanu korist u svom već i onako monopolističkom položaju. Dok ste obrazlagali ovaj zakon ministre, vi ste rekli da je to zbog toga, ispravite me ako sam prečula nešto, da bi se izbegla mogućnost falsifikata. Kakvog falsifikata meni zapravo nije jasno? Eto, možete to da mi pojasnite. Onda, ukoliko se vrši to usaglašavanje ino isprave sa našim domaćim ispravama, koliko to vremenski traje? Vidim da se ono vrši u procesu registracije medicinskog sredstva koje, najdalje do 30 dana od usaglašenosti bi trebalo da se medicinsko sredstvo registruje i koliko uopšte vremenski, nismo našli, može da traje ova usaglašenost sa našim propisima? Eto, to vas molim da nam objasnite.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, gospodin Zlatibor Lončar. Izvolite.
Stvarno ne znam koliko, da li vi niste bili tu ili niste ispratili, ali mi smo ovde naveli, ja to mogu i da vam dam kada, kada su rađene kontrole koliko je nađeno proizvoda koji nisu bili adekvatnog kvaliteta i ja ću vam dostaviti vrlo brzo sve te procente da vidite. Preko 80% od ispita, od onoga što je došlo kod nas, što iz EU nije ispunjavalo standarde i nije moglo da prođe. Mislim da je to već i vrapcima na grani i svima jasno, šta radimo, koju smo situaciju imali, šta smo zatekli, kakve su bile analize kad smo uradili, stvarno ne mogu da verujem da vam taj deo nije jasan i od kojih proizvođača i od čega i od koga. (Sonja Pavlović: Što se iščuđavate?) Moram da se iščuđavam jer smo o tome pričali. Očekuje se od vas, ako ja vas poštujem, a to je mnogo, da ako hoćete nešto da pitate, bar ste mogli da vidite da li smo pričali o tome i šta smo rekli o tome ili ima napisano. O tome sam konkretno kad sam obrazlagao dao sve procente, koliko smo, šta, čega zatekli i što sa ovim zakonom kad se ovaj zakon primeni ne može više da se desi.
Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Reč ima narodno poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 16. govori o inostranim ispravama i sertifikatima. Da je ranije pala vlast stranke bivšeg režima, mi bismo imali situaciju koju smo imali u Republičkom Fondu zdravstvenog osiguranja. Oni koji pišu one tekstove u „Kuriru“, da ih obavestim da … uzimamo radnike, već kad mi kažu da sam seljak, ja to jesam, treba da znaju da i mi imamo pravo na jednog predstavnika. Sticajem okolnosti udruženja su rešila da to budem ja, nisam bio predlog Vlade. Tek toliko o istini, pa kada sledeći put budete to naručivali, da znate da naručite malo preciznije, ali vi ste imali 21 člana Upravnog odbora i nadzornog imao po sedam, objedinili smo nabavke i uštedeli milionska sredstva, desetine miliona evra, 24 inovativna leka. Dakle, za iste pare vi ste malo, odnosno mnogo toga manje nabavili s obzirom da kod vas ugradnja bila preča od sertifikata. Da je ova vlast bila, ne bi vi uvozili skener u delovima u Vrbas, ne bi vi u Inđiji nabavljali mamograf koji nema niko da očita, a žene tamo dolaze zbog karcinoma dojki, ali ste se okitili nekim diplomama tamo od Tomice Milisavljević. Ne bi se to desilo da mamograf ko da očita osam godina, tek kad su promene u Vojvodini u Inđiji usledile mamograf je proradio, ali su vama radili ručkovi. Znači, 300 ručkova odjednom, a ta kafana prima 80 ljudi. Ništa meni nije jasno oko vaših sertifikata i oko vaših isprava. Hvala. Reč ima ministar, gospodin Zlatibor Lončar. Izvolite.
Samo da ne ostanemo nedorečeni. Pričam, odnosno reći ću vam tačne brojeve, ali oni su već otišli, nema veze, zbog građana Srbije, toliko o tome koliko oni brinu. Od ukupnog broja od 96 prijava sumnja u kvalitet medicinskih sredstava poreklom iz sredstava van EU, u 70% slučajeva došlo je do povlačenja medicinskog sredstva sa tržišta. Od ukupnog broja povučenih medicinskih sredstava, odnosno koja su stavljena na tržište Republike Srbije, a za koje je utvrđen defekt kvaliteta, 95,7% da su bili poreklom iz zemalja koje nisu članice EU. U prve dve godine primene ovog zakona očekuje se smanjenje broja povlačenja medicinskih sredstava sa tržišta iz razloga defetka kvaliteta za 50%, s obzirom na obavezu ocenjivanja usaglašenosti ovih proizvoda sa propisima i osnovnim zahtevima koji su identični sa zahtevima za tržište EU medicinska sredstva poreklom van EU.
Zahvaljujem. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Vesović.
Hvala, gospodine predsedavajući. Član 16. znak usaglašenosti. Ne mislim da se radi ovde o brljotinama, mada je to reč koja postoji u srpskom jeziku i može svako da je doživi. Ne mislim da ne pokazuje ministar nepoštovanje, jer zaista sedi sve ovo vreme sa nama i ulazi u diskusiju, ali o čemu se radi? Taj zakon će da koriste i ljudi koji nisu ljudi iz struke, koji ne moraju ništa o tome da znaju i sada kada pogledamo jedan član, to je član 16, koji je bogu hvala u skladu sa Ustavom, gde kaže da je jezik srpski, a pismo ćirilično, dobijamo taj SE znak. Običan čovek ne mora da zna da to nije SE nego CE. Ja sam diskutovao u diskusiji u plenumu i znam šta znači i čak sam ga po automatizmu kada sam čitao član pročitao kao CE, jer znam šta znači, ali ako uzme čovek koji nema pojma šta znači taj znak usaglašenosti, on može dalje da čita u daljem tekstu SE znak, jer igrom slučaja u ovom članu nema ni jedne one engleske reči ili engleske kovanice na koju sam se malopre žalio. Možda stvarno treba pogledati u tehničkoj korekturi da se to stavi ili na ćirilici, pa u zagradi latiničko CE. Može da unese zabunu. Nije to toliko zlonamerna primedba. Evo, pogledajte sami. Mislim da ima mesta o tome razmisliti. Hvala.
Zahvaljujem. Na naziv člana 17. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Altagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče gospodine Arsiću, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, član 17. govori o tome kada medicinsko sredstvo može biti stavljeno na tržište, odnosno u upotrebu, pa se kaže samo ako ima oznaku, kako reče prethodni govornik, SE. Moram da kažem da bivši režim je nabavljao medicinska sredstva često i bez tih oznaka. Tako su imali i mnoge afere o kojima sam ja danas govorio i za svaki amandman pripremio sam jednu aferu, a u okviru ovog amandmana afera „Jucit“ sa nabavkom 45 vozila za hitnu pomoć. Vozila su avansno plaćena, a nisu isporučena. Vi znate vrlo dobro, poštovani, da je istraga vođena protiv pet osoba Ministarstva zdravlja u vreme bivšeg režima itd. Dakle, moram da kažem da za vreme njihovog režima zdravstvo je bilo najskuplja i glavna mafijaška ujdurma. Prema tome, ovaj član zakona podržavam pošto Vlada Republike Srbije smatra da je ona ispravno postupila u vezi sa ovim članom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, cilj ovog amandmana je bio da osnažimo predlog Vlade, da sa ovim amandmanom potvrdimo rešenje koje je Vlada predložila, iz prostog razloga što mislimo da i u ovoj oblasti konačno treba da zavlada red, da državu valja unapređivati, uređivati kao što mi poljoprivrednici uređujemo svoje gazdinstvo i da po kvalitetu usluga treba stremiti ka kvalitetu usluga u modernim razvijenim zemljama. Sve ove oznake, sva ova medicinska sredstva, svi ovi propisi mogu da dovedu do toga da sutra zbog znatno jeftinijih zdravstvenih usluga mnogo pacijenata, a gama nož je dokaz za to, umesto da idu u inostranstvo se leči ovde. To je jedno. To uslugama donosi dodatni bruto domaći proizvod, a druga dobra svrha ovog obeležavanja i standardizacije je u tome što kroz dobru uslugu dobra medicinska sredstva se stiču uslovi da pacijent iz inostranstva, posebno iz okruženja koriste medicinske usluge koje naši zdravstveni radnici mogu da im pruže, s obzirom da su te usluge znatno jeftinije. Mislim da i u tome možemo steći dodatni prihod. Znači, manjim odlaskom pacijenata u inostranstvo steći dodatnih prihod, a još veći prihod ostvariti time što ćemo privući, a već sada određeni broj pacijenata iz inostranstva se leči kod nas. Zahvaljujući ovoj standardizaciji ja verujem da će taj broj pacijenata porasti i da ćemo na takav način stvoriti dodatne prihode, što je cilj ove Vlade. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv člana 18. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, cilj i ovog amandmana je da podržimo Vladu Republike Srbije da potvrdimo ono rešenje koje je u ovom članu i mi to ni jednog trenutka nismo tajili ni gospodin Atlagić, ni ja, ja sam predložio nešto više amandmana, sem podrške Vladi i njihovom predlogu. Druga stvar je bila da više nećemo da dozvolimo da oni koji su nekoliko puta bili gori od nas, da oni drugi, a to je bio spoj pljačkaškog režima, stranke bivšeg režima i stečajnih upravnika, da ne dozvolimo da slušamo njihove optužbe, a da pri tome ne možemo da odgovorimo kao što je to bio slučaj pre nekoliko dana prilikom utvrđivanja dnevnog reda. Zato svojim amandmanom uvek želim da potvrdim ono rešenje koje je Vlada predložila i pri tome poštujem sve druge kolege koji predlažu slične amandmane, a ja verujem da će naši građani oceniti između ove Vlade i prethodne ako im opišemo sledeću situaciju da je dugo u stranci bivšeg režima vladala mrtva trka u ovim medicinskim sredstvima. Jedni su koristili 300 ručkova, a oni drugi spavanku. Kako beše ono, gospodine Atlagiću? Sisavac iz Vojbovac. Oni su koristili pivo. U toj mrtvoj trci Smederevska Palanka je u medicinskim sredstvima pobedila za 25 piva u odnosu na medicinska sredstva drugog dela stranke bivšeg režima, koja je u kafani od 80 mesta uspela u medicinskim sredstvima da ubije 300 pljeskavica, bečkih šnicli itd. Razlika između ove Vlade i Vlade stranke bivšeg režima, vlade opštenarodne propasti, građani uveliko to vide i stoga rezultati su izbora onakvi kakvi jesu na našu sreću, a na nesreću stranke bivšeg režima. Hvala.
Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem predsedavajući. U pitanju je tehnički amandman koji ovoga puta nije prihvaćen, a mi smo grupa narodnih poslanika koji je podnela ovaj amandman, u kojoj sam i sam, bili stanovišta da je ova naša formulacija, odnosno predlog formulacije bolji. Međutim, nećemo insistirati na tome. Dakle, potpuno sam saglasan sa obrazloženjem ministra, odnosno sa mišljenjem Vlade koje smo imali prilike da vidimo. Želim da ponovim zbog građana Srbije da mi iz SNS kada podnosimo ovakve tehničke amandmane od toga ne pravimo političku priču, ne želimo da profitiramo, ne želimo da zloupotrebljavamo Poslovnik po tom osnovu, nego samo da učinimo zakon, ako je moguće, što boljim. Zahvaljujem u svakom slučaju na pažnji.
Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Vujić Obradović, Marija Jevđić, Đorđe Kosanić, Petar Petrović i Vojislav Vujić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, ovaj član govori o tome da medicinska sredstva namenjena kliničkom ispitivanju i medicinska sredstva proizvedena po narudžbini za određenog pacijenta mora da prati i određena izjava proizvođača o posebnoj nameni, kako ne bi došlo do zloupotrebe ili afere, kao što su bivšim režim stvarale afere koje su ih pratile. Na primer, afera oko rekonstrukcije Kliničkog centra Srbije, gde je potrošen određeni broj miliona evra i koji su isparili za vreme njihovog režima, a sada, dolaskom Srpske napredne stranke, to je stavljeno na svoje mesto. Ono što moram da kažem, a to je da obaveštajni krugovi iz Evropske unije i njenih institucija tvrde da je uz pomoć i punu saglasnost i podršku Borisa Tadića iz fondova srpskog zdravstva isparilo za vreme njegovog mandata nekoliko milijardi evra. Po srpskim klinikama, uz pomoć Tomice Milosavljevića, vršeni su eksperimenti nad srpskim pacijentima i farmakomafija je ispitivala svoje problematične lekove, tako što su srpskim lekarima plaćali do 1.500 evra, a oni su bolesne građane prisiljavali na neki način da uzimaju te lekove. To je jedna od afera koja je uzdrmala ne samo Srbiju nego, kako vidite, čudili su se tim aferama i predstavnici Evropske unije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, sredstva namenjena kliničkim ispitivanjima, izlaganje sajmovima, zanimljive informacije koje su neophodne za sigurnu upotrebu medicinskog sredstva, to je najbitnije. Ja, dame i gospodo narodni poslanici, verujem da je ovaj zakon dobar, da je ovo predviđeno rešenje u ovom članu dobro i stoga smo predložili ovaj amandman, da potvrdimo ono što bi eventualno druge kolege negirale. Drago mi je što ima sličnih amandmana, čime podrška Vladi Republike Srbije raste, a ponekad i na moje iznenađenje. Sigurna upotreba je ona na koju Đilas više neće uticati. Dakle, svi koji su pratili zdravstvo znaju da je ono u Beogradu bilo sredstvo za potkusurivanje. Dakle, kada je neko uslovio koaliciju sa određenim mestima u farmaciji i zdravstvu, onda je došlo do hapšenja onih drugih kadrova i da bi Đilas očuvao svoju vlast, odredio je medicinu svoje vlasti, svom opstanku i onda je došlo do hapšenja dosta zdravstvenih radnika i lekara, da bi se omogućilo mesto koalicionom partneru koji je ove informacije o sigurnosti itd. obilato koristio da bi popunio džepove ne samo koalicionog partnera, nego, na drugom kraju, recimo, na Mostu na Adi, koji je građen bez dozvole, i gospodin Đilas debelo popuni svoje džepove, preuzme stranku, itd. Dakle, medicinska sredstva više nisu sredstva pomoću kojih će se namirivati koalicioni partneri, što je bio slučaj za vreme vladavine stranke bivšeg režima i njihove vlade opštenarodne propasti. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Vesović. Izvolite.
Hvala. S obzirom da su tri narodna poslanika Srpskog pokreta „Dveri“ isključena na po 20 dana iz rada plenuma, i ovaj amandman ću morati ja da obrazložim. Ne vidim da baš Most na Adi ima neke veze sa medicinskim sredstvima, ali me jedna druga stvar plaši, koju već drugi, treći put čujem, a o kojoj ja nemam informacije, da su za vreme ministra u bivšoj Vladi vršeni eksperimenti nad srpskim pacijentima. To smo čuli već jedno dva-tri puta. To su vrlo ozbiljne, da kažem, i optužbe, pa molim sve one koji znaju da je takvo šta rađeno, izvrše prijavu osoba koje su učestvovale u tim nečasnim delima, da bi se te osobe procesuirale. Raditi eksperimente nad narodom Republike Srbije je nešto što mora da bude kažnjivo zakonom Republike Srbije i nešto što ne sme nikada da se desi. Ukoliko je to tačno, a to već treći put čujemo, bez ikakve odgovornosti, razumejući slobodu govora koju svaki narodni poslanik ima, jeste nešto što mora da bude istraženo. Inače, smatram da u cilju ubrzanja rada plenuma, svi oni koji svojim kozmetičkim promenama žele da podrže Vladu i podrže rad najvećeg zakonodavnog organa ove zemlje, treba svoje amandmane da povuku. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, saglasan sam dosta sa prethodnim govornikom, koji je skrenuo pažnju vama kao predsedavajućem, a i ljudima u Ministarstvu zdravlja, da su iznete neke stvari koje su jako, jako, jako, tri puta ću ponoviti, ozbiljne. Samo u nacističkoj Nemačkoj su rađeni eksperimenti nad ljudima. Mi kao parlament, iako imamo slobodu govora, moramo da pazimo šta pričamo i kako pričamo. Rađene su kliničke studije. Ono što sam u nekoliko prethodnih mandata, kada ministar Lončar nije bio ministar, tražio kao predsednik Odbora za zdravlje i porodicu, da dobijemo podatak da li je neki lek ispitivan u kliničkim studijama u Srbiji, a da nije bio ispitivan na pacijentima iz zapadne Evrope i iz Amerike. To je zahtev i poruka ka republičkoj administraciji. Kliničke studije su jako važne i ispitivanje medicinskih lekova i medicinskih sredstava je jako bitno za napredak naše struke, za razvoj naše struke, a ono što je najvažnije, za zdravlje i prolazak leka za naše pacijente. Tako da, moramo da budemo pažljivi kada biramo reči i treba da biramo reči u samom parlamentu, iako imamo imunitet za izgovorenu reč, jer građani nas slušaju i paze. Svakako da ću podržati svaki zahtev za preispitivanje i za zakonsko sankcionisanje bilo koga ko je napravio neku grešku u protokolu lečenja ili naneo štetu zdravlju naših pacijenata. Važno je da se naglasi, ja ne znam lekara koji bi ušao svesno u bilo kakvo zlonamerno lečenje i da nekome nanese štetu. Ja barem takvog lekara ne znam. Mislim da mi nemamo takve primere u Srbiji. Ali, važno je da se zna, i kolega Atlagić je to par puta spomenuo, da li je neki lek ispitivan samo na pacijentima u Srbiji, a nije bio ispitivan na građanima, pacijentima iz Evropske unije i SAD. Zato ja čak i javno kažem da je ovaj predlog zakona dobar, jer on reguliše tu regulativu i za kliničke studije, jer sada lekovi koji će biti davani u kliničkim studijama i ispitivani u kliničkim studijama, moraće da ispune uslove standardizacije koja je jako važna i neće biti mogućnosti da neki lek iz neke zemlje bude proveravan samo na našim pacijentima. To je nešto što je dobro i što jasno, javno, nekoliko puta u toku dana ponavljam, to je zarad bezbednosti naših pacijenata u kliničkim studijama jako važna evropska zakonodavna regulativa koju mi prihvatamo i mi praktično kao parlamentarci večeras isto razmatramo. Hvala puno.
Zahvaljujem. Na naziv člana 20. i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 21. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić, Mladen Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 22. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv člana 24. i član 24. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Goran Ćirić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Maja Videnović, Radoslav Milojičić, Tomislav Žigmanov i Veroljub Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv člana 25. i član 25. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Amandman kojim predlažu dodavanje naziva člana 27. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne.) Amandman kojim predlažu dodavanje naziva člana 28. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv člana 30. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Milorad Mirčić, Vjerica Radeta i Sreto Perić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Član 31. reguliše sprovođenje kliničkog ispitivanja na posebnim, osetljivim grupama. Odmah da kažem da ovo ništa nije novo. Otkad je te medicine sprovode se klinička istraživanja, ispitivanja. Procedura je gotovo identična kada su u pitanju lekovi i kada su u pitanju medicinska sredstva, jer principijelne tu razlike i nema. Javnost više zna o kliničkom ispitivanju nekog novog leka, nečega što bi u budućnosti moglo da bude lek, a vrlo malo znaju o kliničkim ispitivanjima nekog medicinskog sredstva, jer to nije toliko atraktivno za publiku i javnost. S obzirom na greške u prethodnim diskusijama, da li su vršeni eksperimenti itd, mislim da se radi o terminološkoj grešci. Procedura je gotovo identična. Onaj ko želi nešto da ispita pre nego što se to registruje, pre nego što se dozvoli serijska proizvodnja, to medicinsko sredstvo mora da se ispita u kliničkim uslovima, pa gde treba da budu i pacijenti i na pacijentima. Procedura je propisana, važno je da to bude pod kontrolom i da se ne desi nešto loše pacijentu. Može da se desi loše kada je u pitanju lek, provera leka, a može i kada je u pitanju medicinsko sredstvo. U našoj praksi smo imali te situacije. Sećam se, svojevremeno, Slavica Đukić Dejanović je imala zaključen poseban ugovor, iako je bila predsednik Narodne skupštine, da učestvuje u jednom kliničkom ispitivanju jednog leka sa svojim asistentom u Kliničko-bolničkom centru, čini mi se, Kragujevac i svakog meseca je primala negde oko 1.300 evra. To su zarađene pare i ne znam šta je tu loše. Žena se uključila u taj posao. Šta je na kraju ispala sudbina tog leka, da li je on klinički prihvaćen ili nije, da li je registrovan, u krajnjem slučaju nije ni bitno, ali kao naučnik je učestvovala u tome. U tome nema ničega lošeg. Kažem, ista je situacija i sa medicinskim sredstvima, pa sada da li je to špric, da li je to neki medicinski uređaj, ili neki aparat itd. Ovde su vrlo interesantne te ugrožene grupe ili uže grupe na kojima se vrši ispitivanje. Kažem, sve u skladu sa propisima, sa odgovarajućim saglasnostima, dozvolama uz neophodno medicinsko i stručno praćenje, da se ne pojavi neka negativna posledica. Vi ste pod tačkom 6) rekli da se sprovodi nad licima na obavezno odsluženju vojnog roka. Gospodine Lončar, mi tu kategoriju nemamo, nemamo vojnika na obaveznom služenju vojnog roka. Mogli ste da razgovarate sa gospodinom Vulinom, Đorđevićem, sa ovima koji su eksperti za odeljenja u napadu, odeljenja u odbrani. Mi to nemamo. Mi imamo vojnika po ugovoru, imamo oficira, ali obavezno služenje vojnog roka, ono, gospodine Đukiću, što smo vi i ja služili, to više ne postoji, nema, ne postoji. Dalje, druga grupa koju ste vi izuzeli kao osetljivu, na kojoj to može da se radi su lica koja po odluci suda ne mogu učestovati u kliničkom ispitivanju. Kako na njima da se vrši kliničko ispitivanje, kada po odluci suda ne mogu da učestvuju? To je malo kontradiktorno. Da sada vi mene ne bi optuživali kako radikali samo „brišete, brišete, brišete“ ja sam vam dao dve inovacije za ove dve tačke. Prvu tačku sam zamenio da se to vrši na licima zaposlenim u službama Vlade Republike Srbije. Znači, svi što rade u Vladi Republike Srbije, savetnici, referenti, mlađi, stariji, itd, mogu biti predmet kliničkog ispitivanja za medicinsko sredstvo. Na taj način mi izbegavamo situaciju da bude Tomica Milosavljević. Lepo ste rekli – Tomica Milosavljević zna kakvo je zdravstvo, ne veruje u zdravstvo, dishurs hernija, otišao je u inostranstvo da operiše. Zašto? Gde će, bre, ovi na Banjici da mi operišu, ima da budem invalid. Da se to ne bi desilo, svi zaposleni u službi Vlade Republike Srbije mogu da budu klinički pacijenti za isprobavanje medicinskog sredstva, pa da li je to špric, da li je aparat za merenje pritiska, da li je nešto drugo. Dalje, s obzirom, druga kategorija to su lica zaposlena u organima državne uprave posle jula 2012. godine. To su ovi što, kada dođu na posao, ako malo zakasne nemaju stolicu, pošto je to sve prenatrpano, i ovi koji prvi dođu na posao oni imaju stolicu, ovi koji zakasne 15 minuta, oni ceo dan bandiriče po hodnicima. Pošto to država plaća, da se ne bandiriče, neka idu u klinička ispitivanja medicinskog sredstva. Tu se obavlja i racionalizacija, drugo, koncentracija lokaliteta gde se nalaze ove, kako vi to kažete stručno, izvinjavam se, to su vulnerabilne populacione grupe, osetljive, ranjive grupe. Ja mislim da su najosetljiviji i najranjiviji ovi što su posle 2012. godine zaposleni i ovi koji rade u službama Vlade Republike Srbije. Zašto su najranjiviji? Ustaju sat vremena ranije, ležu sat vremena kasnije, u pola osam ne sme niko da zakasni na posao, oni su psihofizički pripremljeni da izdrže sve moguće eksperimente vezane za medicinska sredstva. Možete da uradite novi skener, možete gama nož, možete ove druge stvari koje još nisu dobile sertifikat, da tamo isprobate i da vidite da li to stvarno zadovoljava te kliničke zahteve i da li može da se registruje kao kliničko sredstvo.
Zahvaljujem. Na član 32. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov, Goran Ćirić, Balša Božović, Dejan Nikolić, Maja Videnović, Radoslav Milojičić, Tomislav Žigmanov i Veroljub Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 33. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 34. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Amandman kojim predlažu dodavanje naziva člana 35. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura, LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 36. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Milorad Mirčić, Vjerica Radeta i Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Zoran Krasić.
Naša intervencija je bila stvarno pravno tehnička. Sada, eto, gospodine Lončar, ja vas ne krivim, znate, vi ste ovde u ime Vlade, vi ste u ime predstavnika predlagača zakona, predlagač zakona je Vlada. Videli ste u ovom amandmanu mi smo tražili da se reč velikoprodaja zameni rečima – privredno društvo registrovano za promet na veliko. To je u skladu sa pravnim sistemom Republike Srbije. Međutim, ovi kada su vam rekli da ovo treba da se odbije, ja se tu slažem, treba da se odbije, ne želite da usvojite naše amandmane, sve je to u redu. Međutim gospodine Lončar, ova formulacija koju sam tražio, nisam je izmislio, ona se nalazi u sledećih nekoliko članova ovog istog zakona. Ne piše velikoprodaja, nego ste tamo u nekom članu napisali privredno društvo registrovano za promet na veliko. Sada, stvarno postavljam pitanje – da li ste čitali Predlog zakona? Ne konkretno vi, da me ne razumete pogrešno, vaša obaveza i nije da čitate ovo. Da li su te vaše službe, da li je zakonodavstvo nešto čitalo? Zar nije moglo da vidi kroz tri četiri člana da to što je velikoprodaja piše baš privredno društvo registrovano za promet robe na veliko. Ako ste ovde ovo odbili, onda je trebao neko da napiše amandman da se u sledećem članu, umesto privrednog društva napiše velikoprodaja, ali to se nije desilo. Ja se ne ljutim, odmah da kažem, nisam od onih što pate da li se amandman usvaja, ne usvaja. Šta mi je cilj? Da preko amandmana i diskusije o amandmanima pokažem kakav je odnos predstavnika predlagača zakona prema jednoj materiji, koliko je to ozbiljno. Ne ispravljam slovne greške, pogotovo ja, Nišlija da vas učim pravopisu, to bi bila sramota i bruka. Ne učim vas to, nego želim da vam pravno logički pomognem da to liči na nešto. Nažalost, to niste prihvatili, imate neke svoje razloge, ne ulazim u razloge, ali evo, malo sam vam uneo ovu dilemu, u ovom članu ne može, u nekom sledećem tamo može.
Zahvaljujem. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura, LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Član 37. tretira po prvi put u ovom zakonu sponzora kliničkog ispitivanja i kroz nekoliko članova ovog zakona se tretira sponzor i pojavljuje se zakonska regulativa za sponzora kliničkog ispitivanja. Ono što ja kao narodni poslanik, a i kao lekar želim da kažem javno, to sam pričao pre dva dana, da u Srbiji praktično postoje određeni lekari koji su postali bukvalno manekeni određenih farmaceutskih kuća. Ne znam kakav benefit i korist ima država Srbija, pacijenti, zdravstvena struka od njihovih putovanja po egzotičnim destinacijama, sem da, i po meni je to zloupotreba položaja, da u nekim slučajevima jedan lekar reklamira tri različite farmaceutske kuće koje se bave prodajom kortiko preparata ili antihistaminikala i gde uporno ponavlja za svaki preparat da je najbolji preparat. To za lekare izgleda smešno, međutim, kada on dođe u komunikaciju sa pacijentom, to ne izgleda smešno zato što pacijenti ne znaju šta je šta i bukvalno ono što im lekar prepiše, smatraju da je to najbolje. Za pojedince je izgleda najvažnije destinacija gde će putovati, da ne kažem letovati i po meni je važno da se ovde počne zakonsko kanalisanje sponzorskih kliničkih ispitivanja, oglašavanja medicinskih sredstava kroz nacionalne medije. Ono što je težnja, mislim da bi trebalo da znamo, da Ministarstvo zdravlja, zapravo javnost zna ko od lekara koristi i komunicira sa farmaceutskim kućama. Nije ništa strašno da lekar ima komunikaciju sa farmaceutskom kućom, ali je poenta da se zna koliko je para dobio za određeno putovanje, koliko je koristio određenu farmaceutsku kući i koristio sponzorstvo određene farmaceutske kuće i šta smo mi kao jedna siromašna zemlja imali benefite od toga što je neko putovao na neko lepo egzotično rajsko ostrvo ili na neki seminar, gde možda nije imao nikakvo predavanje, nego mu je farmaceutska kuća platila to putovanje. Znači, transparentnost, komunikacije sa farmaceutskim kućama i sa sponzorima koji finansiraju kliničke studije i ispitivanja ili ispitivanje bilo kog leka. Potreba da taj procenat koji određene farmaceutske kuće daju kroz vid sponzorstva, da koriste mladi lekari, potrebnije i važnije za ovu državu je da neko od mladih specijalista ode, a ne da neki načelnik koji je par godina pred penziju po 50 puta u toku godine ode na neko putovanje. Potrebnije je da siromašna zemlja, kao što je Srbija, koja se bori sa lošim ekonomskim, praktično situacijom u kojoj se nalazi, da koristi te procente koji farmaceutske kuće daju da kroz sponzorstva ima mogućnost da neka bolnica, neki dom zdravlja, neka ambulanta nabavi neko medicinsko sredstvo koje bi bilo na korist naših pacijenata i na korist samih zaposlenih. Ovo je prvi član zakona po kojem se javljam u vezi ovih kliničkih sponzora i sponzora kliničkih ispitivanja. U toku izlaganja ću se još javiti čista obraza, zato što nemam komunikaciju sa nijednom od farmaceutskih kuća, ali sa željom, dok sam u parlamentu, javno i jasno kažem da ovo moramo da regulišemo. Mnoge kolege će se naljutiti zbog ovog mog izlaganja, ali je meni u interesu stanje u zdravstvu i interes pacijenata. Ako smo siromašni možemo da koristimo mogućnost koje farmaceutske kuće daju, da to bude na korist građana, pacijenata i zdravstvenih radnika, a ne pojedinaca. Hvala puno.
Reč ima narodni poslanik Dragan Vesović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Ovo je diskusija koju smo već sa gospodinom ministrom vodili kada je bila i rasprava u načelu. Ovde, pored svega ovoga što je kolega iz Demokratske stranke izneo, imamo još jedan jako izražen problem, pod znacima navoda problem, pacijent, naravno mnogo veruje doktoru i onda dolazimo u situaciju da doktor koji je sponzorisan, može da predloži pacijentu neko medicinsko sredstvo, sasvim svejedno, u ovom slučaju je sredstvo ili lek, koji ima manju korist za samog pacijent nego korist za farmaceutsku kuću ili proizvođača medicinskog sredstva koji to sredstvo reklamira, predstavlja i prezentuje. Dakle, ministar je to lepo rekao kada smo pričali u načelu i samo bih voleo da mi posle objasni gde je i kada, ne mislim u ovom zakonu, nego u kom će zakonu to biti ili zakonskom aktu predviđeno. Meni je jasna činjenica da mi ne možemo da određujemo nekom gde će svoja sredstva da usmerava, nekoj farmaceutskoj kući ili proizvođaču medicinskih sredstava. Ali, ono što je ministar rekao da će oni biti dužni da javno obelodane kad su, u kom su i koliko su dali, u koje svrhe, je nešto što je u redu. Ja tada nisam dobio objašnjenje od gospodina ministra, gde je to predviđeno da se objavi i kako će to biti dostupno doktorima s jedne strane, evo imamo slučaj kolege koji to nikada nije koristio, takve usluge. Igrom slučaja supruga mi je doktorka, ja sam nju pitao – da li bi lek koji preporučuješ od strane farmaceutske industrije dala svom najbližem rođaku, majci, meni na kraju krajeva? Kada me je ubedila o prednosti tog leka, ja nemam problema, ali često pacijent koji nije dovoljno učen, on ne može da postavi ova pitanja koji će neko, ko je iz medicinske struke da postavi, i zbog toga je važno da dobijemo taj odgovor – gde će to biti prezentovano da bi se sve eventualne zloupotrebe, koje na ovaj način mogu nastati, sprečile. Hvala.
Reč ima ministar, gospodin Lončar. Izvolite.
Mislim da je ovo izuzetno ozbiljna stvar i da razjasnimo, mi ne možemo da utičemo na profit. To su u principu privatne kompanije koje sa svojim profitom mogu da rade šta oni žele. Da li će oni da ga ulažu dalje u neka istraživanja, da li će da ga ulažu u turistička putovanja lekara, to je njihovo. Ono što mi od njih možemo da zahtevamo i zahtevamo, ja lično zahtevam i voleo bih da imam što veću podršku, a to je da sva svoja ulaganja u Republici Srbiji, ne kod nas, nego kod njih na sajt da stave, da građani Srbije znaju, da svi znamo šta su oni uradili sa delom profita, neće oni nikad naravno dati ceo svoj profit ovde da se potroši, nego šta je to potrošeno u Srbiji. Da tu stave kome su platili putovanje, kome su platili predavanje, da li su platili nekoj bolnici, da li su kupili za neku bolnicu nešto i stavili. Mislim da mi na to imamo apsolutno pravo. Možda se to ne slaže sa nekom njihovom poslovnom politikom, ali ako mi budemo dovoljno uporni, mi jedino tako možemo da uspemo. Ali, ja nisam pravnik, nisam siguran da mi imamo neki drugi osnov, da mi njih po nekom zakonu nateramo da oni nas obaveštavaju šta su uradili sa svojim profitom. Ali, ako budemo dovoljno dosadni, ako insistiramo na tome, umesto punih aviona lekara koji turistički idu, nisam siguran da će moći to da objave na svom sajtu, da su platili desetine i desetine hiljada evra, a onda mi da ih pitamo i da ih građani pitaju – dobro, a zašto taj novac niste dali za nešto drugo? Zar nije dovoljno da odu jedan, dva, tri lekara, pa da vide šta ima tamo novo, pa kada se vrate da prenesu ostalima ili je neophodno da ide 30 lekara, ne znam, 50 lekara i slično. To je cela suština od koje nećemo odustati, od koje insistiramo i na svakom sastanku, kada se vidim sa ljudima iz farmaceutske industrije, ja insistiram na tome. Znači, ima nešto što možemo, ima nešto što ne možemo, ovo je stvar na kojoj ćemo nastaviti dalje da tražimo.
Zahvaljujem. Na član 37. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Dubravko Bojić, Vjerica Radeta i Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Ja bih predstavnika predlagača zamolio da pogleda u član 37. pošto iznad tog broja člana stoji reč – sponzor, i to sada treba da bude član koji treba da nam definiše sve šta je sponzor. Međutim, u stavovima ovog člana nema nijednog pojma šta je sponzor, ko je sponzor. Jedino možemo da zaključimo da je to neko ko je pronalazač nekog budućeg medicinskog sredstva, pošto se nalazimo na tom terenu, ili eventualno neko ko se bavi proizvodnjom medicinskih sredstava. Da li je u pitanju čovek ili firma iz inostranstva ili domaća, u krajnjem slučaju, sasvim je svejedno. Međutim, mi smo amandmanom skrenuli pažnju na jednu stvar koja je potpuno neodrživa. U ovom članu se kaže da sponzor, bez obzira ko da je on, mora da ima u Srbiji svog zastupnika u vidu nekog pravnog lica s kojim je zaključio ugovor, ili fizičkog lica. Mi smo tražili da se ovo fizičko lice izbaci. Zašto? Pa, ne znam, pojavljuje se neki penzionisani akademik, pa on je zastupnik, ne znam, tolike i tolike firme. Kako on može da garantuje svojom imovinom i na drugi način u celokupnom procesu kliničkog ispitivanja nekog novog medicinskog sredstva, u ime proizvođača koji je pravno lice? Sada se vraćamo na onaj prethodni član gde je bilo ono – velikoprodaja. Tamo se radi o privrednom društvu. Privredno društvo po definiciji je pravno lice. Privredno društvo je društvo kapitala. Za svoje obaveze odgovara osnivačkim kapitalom i celokupnom imovinom i kapitalom privrednog društva. Zašto ubacujete fizičko lice koje može da bude obični golja, koji je sakrio ili ne raspolaže nekom imovinom, a on je zastupnik stranca? Znači, velika farmaceutska kuća, veliki proizvođač, ne znam, skenera, špriceva, itd, gigant svetski, za kliničko ispitivanje medicinskog sredstva, ime Janka Jankovića. Ko je Janko Janković? Može da bude i neki specijalista, može i neki Rakić, akademik, može i ovaj, može i onaj. I on, fizičko lice, snagom svog imena i svog autoriteta, je jači od privrednog društva koje se bavi prodajom robe na veliko. Pa, zar to može mentalno da uđe u ovaj Predlog zakona? Znači, ovaj zakon uopšte ne tretira medicinu, on tretira organizaciju države povodom nekog ključnog pitanja, a to je: kvalitet, standardi, procedure, kako da se iznese na tržište, kako da se proda ta roba. Ovde nema ni jedne dijagnoze, nema ni ovo ni ono. Ovo su sve neke pomoćne stvari koje su neophodne lekaru da bi mogao da bude uspešan lekar. I, ovde nema te struke, ovde postoji struka u smislu standarda, postoji struka u smislu trgovine, postoji struka u smislu registracije, postoji struka u smislu svega toga što obezbeđuje kvalitet nekog medicinskog sredstva. Stvarno mi nije jasno zašto kod medicinskih propisa, ili ovih zdravstvenih propisa, toliko se insistira na tim belim okovratnicima, belim mantilima, da je to opasno. Ja sam vam pre godinu dana pričao o čuvenom nekom Peri Vidojkoviću, još šezdeset i neke godine kad je pretio Komitetu. Isto oni smanjivali plate lekarima, a on je rekao – samo smanjite plate, sve ću ja lekare da nateram da budu u štrajku, pa da vidim ko će da vas leči. I Tito i drugovi kapitulirali, pošto su jaki lekari, jaka ta institucija. Sad su, nažalost, preuzeli to farmaceuti. Vi pričate da imate problema sa njima. Ministre Lončar, za 25 dana bih ja sredio farmaceutsku industriju i ove lekare koji se tale sa njima. Budite sigurni u to, za 25 dana. Jel znate šta ne bih mogao da sredim? Ove vaše lekare, ne vaše, ove naše lekare, profesore koji uzimaju 15 dana plaćeno pa idu u Sloveniju, pa tamo operišu za velike pare. To ne bih ja mogao da rešim, a ovu boraniju očas posla.
Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, radi se o Etičkom odboru. Kada je etika u pitanju, ja želim svima onima koji sutra slave, a večeras su počeli, da slave sa srećom, u zdravlju, hiljadama godina, i oni i njihovi gosti, i da nikad više ne dočekaju da ovom zemljom vladaju razni pelješanovići, mutibarići, varajići, poput one Vlade opšte narodne propasti koju su činile stranke bivšeg režima. S tim u vezi, ja se večeras više neću javljati za reč. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajući. Jako kratko. Dakle, ovo je još jedan u nizu usvojenih amandmana, tehničkih amandmana. Intervencija je bila potrebna u delu koji se odnosi na otklanjanje jedne greške koja se potkrala. Drago mi je što je ovaj amandman usvojen, ali mi je još draže što ni u načelnoj raspravi, ali evo i danas tokom celog dana rasprave nismo čuli ni jednu jedinu suštinsku zamerku. To govori u prilog zašto bi ovaj zakon trebalo podržati. Iz razloga koje je izneo malo pre gospodin Rističević, pridružujem se, i ja se do kraja večeri neću javljati više. Hvala.
Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Milisavljević, Goran Ćirić, Balša Božović, Radoslav Milojičić, Aleksandra Jerkov, Maja Videnović, Dejan Nikolić, Veroljub Stevanović i Tomislav Žigmanov. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević.
Ovim amandmanom smo predložili da u Etički odbor uđu dva nastavnika medicinskih fakulteta Univerziteta u Srbiji, s obzirom da je predloženim članom zakona predviđeno da Etički odbor Srbije mora da ima najmanje četiri doktora specijalista medicine sa iskustvom u naučno – medicinskoj proceni rezultata kliničkih ispitivanja lekova i medicinskih sredstava, kao i etičkih načela za kliničko ispitivanje, kao i dva predstavnika udruženja pacijenata na nivou Republike Srbije. Predlog amandmana je da u ovaj Etički odbor uđu i dva nastavnika Medicinskog fakulteta Univerziteta u Srbiji, s obzirom da su nastavnici medicinskih fakulteta najprovereniji medicinski kadar u našoj Republici, i ne samo u našoj Republici, nego i u svim zemljama EU, gde se bukvalno svake godine, a pogotovu na svakih pet godina, kada se proverava status profesora na fakultetu, vrši evaluacija njegovog rada, njegovog znanja. Mislim da je predlog ovog amandmana bio na mestu i da je Ministarstvo na Odboru za zdravlje i porodicu, tj. čak je od pomoćnika ministra zdravlja rečeno da postoji mogućnost da se usvoji. Nije usvojen, ali i dalje stojim na stanovištu da je važno da to budu ljudi koji su najprofesionalniji. Mi svi mislimo da smo isti, ali nismo isti. Što se tiče medicinskog znanja, nastavnici medicinskih fakulteta su najviše izloženi kontinuiranom medicinskom radu, proveri tog rada i mislim da bi u Etičkom odboru trebalo da im se nađe mesta. To je bila svrha ovog amandmana. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv člana 40. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv člana 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Vesović.
Hvala, gospodine predsedavajući. U smislu efikasnijeg rada parlamenta, neću se ubuduće javljati kao podnosilac amandmana, ali ću iskoristiti preostalo vreme poslaničke grupe i ovlašćenog predlagača ukoliko budem osetio potrebu da još nešto razjasnim i porazgovaram sa ministrom. Hvala.
Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 41. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branka Stamenković. Izvolite.
Kada je reč o članu 41, on uređuje izmene i dopune prilikom sprovođenja nekog kliničkog ispitivanja. Kaže – u slučaju da se neko kliničko ispitivanje sprovodi i dođe do nekih suštinskih izmena koje mogu bitno da utiču na sigurnost, odnosno na fizički i psihički integritet ispitanika, onda je potrebno da sponzor podnese zahtev Agenciji da se te suštinske izmene odobre. Onda Agencija ima 30 dana da odgovori na taj zahtev i to je sve u redu. Mogu da domislim i da u sred kliničkog ispitivanja dođe do nekih suštinskih izmena, naravno da treba proveriti sa Agencijom i dobiti odobrenje. Jednu jedinu primedbu sam imala, tj. to što po ovome izgleda da je dovoljno da sponzor podnese zahtev i to je to, može da nastavi da sprovodi kliničko ispitivanje. Ja sam samo dodala jedan član - da u slučaju podnošenja zahteva iz stava 2. ovog člana, kliničko ispitivanje se obustavlja dok se ne dobije mišljenje Agencije, koja će ili prihvatiti te suštinske izmene ili neće, ili će reći da su one bezbedne po sigurnost i fizički i psihički integritet ili neće. Znači, nekako mi je prosto ovo samo ostalo nedorečeno. Ispada da sve što u slučaju suštinskih izmena sponzor treba da uradi je da podnese zahtev. Ja mislim da treba da se doda i ovaj stav koji će osigurati da onda kliničko ispitivanje staje dok agencija ne da poslednju reč o prihvatljivosti ili neprihvatljivosti tih suštinskih izmena za dalji tok istraživanja. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 41. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 42. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 43. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44. amandman su zajedno podneli narodne poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 45. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 47. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 47. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Milisavljević, Goran Ćirić, Balša Božović, Radoslav Milojičić, Aleksandra Jerkov, Maja Videnović, Dejan Nikolić, Veroljub Stevanović i Tomislav Žigmanov. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 48. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Amandman kojim predlažu dodavanje naziva člana 49. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Branka Stamenković.
Hvala. U članu 50. predložili smo da se brišu stavovi 2. i 3. zato što stav 2. omogućava da se medicinsko sredstvo nađe na tržištu pre nego što se završi njegova registracija. Mi smatramo da medicinsko sredstvo ne bi smelo da se nađe u prometu pre nego što se u potpunosti završi njegova registracija, dok po trenutno važećem Predlogu zakona, koji će nažalost tako i ostati, praktično je dovoljno da se podnese zahtev za registraciju i to je dovoljno da to medicinsko sredstvo bude pušteno u promet. Mislim da nam nije potrebna tolika nonšalancija. Da smo malo uređenija država i društvo, kao što je većina zemalja EU od koje prepisujemo ovo sve, možda bismo to sebi mogli da dozvolimo, međutim, vrlo dobro znate koliko kod nas može problema nastati zbog jedne ovakve nedorečenosti i zbog toga što smo se slepo držali prevedenog rešenja iz evropske direktive, umesto da malo razmišljamo šta će to izazvati u praksi kod nas, u našem slučaju i na našem tržištu. Predlagač zakona nije imao sluha za obrazloženje koje sam dala i odbio je ovaj amandman, ponovo iz meni razumljivih razloga. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 50. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Branka Stamenković. Izvolite.
Hvala. Ovde ponovo imamo situaciju kao i u članu 50, a to je da smo prosto bez mnogo promišljanja samo preveli neko rešenje iz legislative EU, gde otprilike kada je reč o medicinskim sredstvima kojima je istekla registracija dovoljno je opet samo podneti neki zahtev da bi mogao da se nastavi promet tog medicinskog sredstva. Ovim amandmanom mi smo predložili da se taj stav 4. menja tako da glasi: „medicinsko sredstvo kome je istekla registracija ne može da se uvozi dok se ta registracija ne obnovi“. Znači, ponovo, da smo uređena pravna država, možda bi podnošenje zahteva bilo dovoljno, kao što je to očigledno dovoljno u zemljama EU. Međutim, svaka zemlja je specifična i mi moramo sve to što od propisa iz EU preuzimamo da gledamo i da poredimo sa našom konkretnom situacijom i da domišljamo u šta se to može kod nas pretvoriti. Zato se ovaj proces pristupanja naziva pregovorima. Znači, mi treba sa EU da ispregovaramo da li ćemo u potpunosti nešto njihovo samo prevesti ili prilagoditi nekim našim uslovima. Smatram da je mnogo sigurnije za tržište naših medicinskih sredstava i za pacijente i korisnike medicinskih sredstava da se mi postaramo da medicinsko sredstvo kome je istekla registracija ne može da se uvozi samo na osnovu zahteva za produžetkom registracije, nego taj zahtev mora mnogo ranije onda da se podnese, ako se želi postići situacija u kome neće doći do prekida uvoza. Ponovo, ovaj amandman je odbijen od strane predlagača zakona kao, ne znam, ovaj, on je bar sasvim sigurno je dobronameran i ima na prvom mestu na umu dobrobit pacijenata i zaštitu domaćeg tržišta, pojačanu zaštitu domaćeg tržišta kada je reč o medicinskim sredstvima. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 52. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 53. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 54. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 56. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 56. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 59. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 59. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Marko Atlagić i Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre, predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, samo ću kratko obrazložiti ovaj amandman. Mi smo podneli amandman, jer očigledno postoji greška u kucanju samog teksta Predloga i ako biste uporedili sam tekst predloga sa našim amandmanom, videli biste o čemu se radi. Ovaj amandman je prihvaćen, odnosno Vlada Republike Srbije je dala mišljenje, pozitivno mišljenje po ovom amandmanu na čemu se ja zahvaljujem. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić i zajedno Jelena Vujić Obradović, Marija Jevđić, Đorđe Kosanić, Petar Petrović i Vojislav Vujić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Studenka Kovačević.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, amandman se tiče ispravljanja tehničke greške. Kolege poslanici i ja se trudimo da damo svoj doprinos u boljoj primeni ovog zakona i zahvalila bih Vladi što je prihvatila ovaj amandman.
Zahvaljujem. Na član 61. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 61. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 62. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 63. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 63. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 63. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Amandman kojim predlažu dodavanje naziva člana 64. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Amandman kojim predlažu dodavanje naziva člana 65. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 65. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Dragan Vesović, mr Ivan Kostić, Zoran Radojičić i prof. dr Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Amandman kojim predlažu dodavanje naziva člana 66. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 66. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 66. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv člana 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 68. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 69. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 71. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 72. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 72. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 72. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 73. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 73. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 73. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojčić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 73. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić i zajedno Jelena Vujić Obradović, Majina Jevđić, Đorđe Kosanić, Petar Petrović i Vojislav Vujić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu, prihvatili su amandman, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Studenka Kovačević.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući, poštovani ministre, ista situacija kao i malopre. Dakle, bavili smo se ispravljanjem tehničkih grešaka samo iz razloga što je zakon suštinski odličan i nije bilo posla, tako da smo se bavili isključivo ispravljanjem tehničkih grešaka. Još jednom zahvaljujem što ste prihvatili amandman.
Na član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč. (Ne) Na član 74. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč. (Ne) Na član 75. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 76. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč. (Ne.) Na član 76. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 76. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 77. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč. (Ne) Na član 77. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 77. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč. (Ne) Na član 78. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 79. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč. (Ne) Na član 79. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 79. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč. (Ne) Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Zoran Krasić, Sreto Perić, Ružica Nikolić i Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč. (Da) Narodni poslanik Zoran Krasić.
Ako smo podneli amandman, treba nekako da ga obrazložimo, da napravimo taj poslednji pokušaj da vidimo da li smo uspeli da ubedimo predstavnika Vlade da nije loše da se usvoji naš amandman. To je član 80. koji se odnosi na obaveze uvoznika. Kaže – uvoznik medicinskog sredstva izdržava koje nisu članice EU. Ovo države koje nisu članice EU nam je povod da vam skrenemo pažnju. Znači, u našem pravnom sistemu postoji nešto što je država, zemlja Srbija i sve drugo je inostranstvo. I u Vladi Republike Srbije postoji Ministarstvo za unutrašnje poslove i Ministarstvo za spoljne poslove. Sve ono što su države koje nisu članice EU to je inostranstvo, kao što su i države članice EU inostranstvo. Mi se ne nalazimo u nekom toliko jakom integrativnom procesu da smo se utopili i postali članica EU. I sve države koje su članice EU, njih je sada 28, sa gledišta pravno sistema Republike Srbije to je inostranstvo. Ono može da ima neke specifične odnose zbog bilateralnih i multilateralnih ugovora koji postoje na toj relaciji, ali to nije nivo da se ovim članom ta specifičnost reguliše. Ta specifičnost se reguliše Zakon o spoljno-trgovinskom poslovanju, carinskim propisima i drugim propisima. To je prvi nedostatak. On je pravno političke prirode. Drugi mnogo veći nedostatak jeste što ovaj član praktično propisuje da bez saglasnosti ministra nije moguć uvoz. Mogu da shvatim da se ministarstvo na neki način pita, ali onda se postavlja pitanje čemu Agencija, a čemu Zavod za zdravstveno osiguranje, čemu Zavod za javno zdravlje, čemu neke druge institucije? Onaj ko se zakonom grabi za ekskluzivno pravo da odlučuje da li će da odobri uvoz, ulazi u jedan veliki rizik. Medicinska sredstva su proizvodi i robe, kada se pojave na carini. I svaka roba ima odgovarajući režim. Očigledno ovde nije režim – slobodno. Ali, ovde očigledno režim ne može da bude ni dozvola, da li je neko prethodno odobrenje, itd. Kada se ide na režim dozvole, onda onaj ko zadržava taj režim i to ekskluzivno pravo da odlučuje, on barata bilansima, bilansima proizvodnje medicinskih sredstava u Srbiji i bilansima potrošnje. Međutim, naše ministarstvo neće biti u mogućnosti da zna te bilanse, zato što postoje još i paralelno privatno zdravstvo, koje baš i nema neku veliku obavezu da obaveštava Ministarstvo zdravlja, a postoji velika opasnost ukoliko se i da neka dozvola za neke veće količine, da se optereti platni promet sa inostranstvom. Mislim da je ovo pogrešno rešenje. Ovde je rešenje po inerciji. Svaki ministar voli da zadrži neko svoje ekskluzivno pravo da on nešto odlučuje, o nekim dozvolama, bez njegovog potpisa ne može ništa da se desi, ali to su loša rešenja. Očigledno da onaj ko je prepisivao ovo iz direktiva EU i iz uredbe, on je to pogrešno prepisao. Nigde nema u tim uredbama i direktivama na ovaj način opisano. Te direktive se odnose na članice EU i tu je potpuno druga terminologija kada se opisuju, to su članice. U uredbama, ako se priča o nekoj trećoj strani koja nije članica EU, onda se kaže – druga država, treća država ili treće lice. Ovde je stvarno postalo problem što je neko hteo nešto da napravi da dobije neki plus iz EU kako je to sve implementirano, ispunjeno je još nešto za neko poglavlje, tamo neko, ja ne znam koje poglavlje, na ovaj način ste dokazali da ste nešto završili, ali, budite sigurni, kada odete u EU, u Brisel, i kada s njima razgovarate, oni će da vam kažu iz komisije da su veliki protivnici slepog prepisivanja direktiva u pravni sistem država članica EU. Pa čak se i ljute ukoliko neka država članica prepiše od druge članice države njihovo neko rešenje. Znači, imate tu situaciju. Mi smo skoro, gospodin Arsić i ja smo bili maja meseca u Briselu, slušali smo šta njihovi eksperti pričaju o tom prepisivanju i kako to nazivaju, itd, itd. Mislim da ste izabrali loš put. Ovo će ostati nejasno. Sve države koje nisu članice EU, a nisu Srbija, su inostranstvo. Prihvatite to, biće lakše i vama i nama.
Zahvaljujem. Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marinika Tepić, Sonja Pavlović, Aleksandra Čabraja, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dubravko Bojić, Milorad Mirčić, Vjerica Radeta i Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 81. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 81. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Goran Bogdanović, Nenad Konstantinović i Zdravko Stanković. Da li neko želi reč? (Ne) Amandman kojim se predlaže dodavanje naziva člana 83. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 83. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 83. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 85. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 85. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 85. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Amandman kojim predlažu da se posle člana 85. doda član 85a. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv člana 86. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 87. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 87. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 87. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 88. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 88. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 88. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 89. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 89. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 89. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 90. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 90. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 90. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 90. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić i zajedno Jelena Vujić Obradović, Marija Jevđić, Đorđe Kosanić, Petar Petrović i Vojislav Vujić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 91. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 91. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 92. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 92. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 92. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 93. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 93. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Nada Lazić i Olena Papuga. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 94. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 94. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 94. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 94. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Rakonjac. Da li neko želi reč? (Ne) Amandman kojim predlažu dodavanje naziva člana 95. zajedno su podnele narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 95. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da i neko želi reč? (Ne.) Na član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 96. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 96. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 96. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 97. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 97. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da i neko želi reč? (Ne.) Na član 97. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv član 98. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 98. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da i neko želi reč? (Ne.) Na član 98. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da i neko želi reč? (Ne.) Na naziv član 99. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 99. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da i neko želi reč? (Ne.) Na član 99. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Vesović, Ivan Kostić, Zoran Radojičić i Miladin Ševarlić. Da i neko želi reč? (Ne.) Na član 99. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Marković, Jelena Žarić Kovačević, Studenka Kovačević i Aleksandra Majkić. Vlada i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević.
Zahvaljujem. Uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo podneli amandman da bi smo izvršili ispravku ove odredbe praktično dodavanjem jedne reči i to kako bi ova odredba do kraja dobila pravo značenje u jezičkom smislu. Takođe, ponovo, da bi odredba bila razumljivija, bez mešanja u suštinu i bez mešanja u stručni deo, ja ću ovo svoje javljanje iskoristiti da vam kažem da se neću više javljati u ovoj raspravi u pojedinostima i da se zahvalim ministru i Vladi Republike Srbije na pozitivnom mišljenju i na prihvaćenim našim amandmanima. Hvala.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, sa ovim amandmanom bismo završili današnju raspravu. Nastavljamo sutra sa amandmanom na član 100. koji su zajedno podneli narodni poslanici Branka Stamenković, Tatjana Macura i LJupka Mihajlovska u 10.00 časova. Zahvaljujem.