Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 138 narodnih poslanika. Poštovani narodni poslanici, prema članu 168. st. 3. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, u toku sednice Narodne skupštine izuzetno se mogu po hitnom postupku na dnevni red sednice staviti predlozi za izbor, imenovanje i razrešenje i prestanak funkcije, pod uslovom da sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. O svakom predlogu za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, Narodna skupština prethodno odlučuje, bez pretresa, prilikom utvrđivanja dnevnog reda, odnosno u toku sednice, odmah po prijemu predloga, pod uslovom da sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. S obzirom na to da je u proceduru pristiglo više predloga za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku u toku sednice, u skladu sa ovim odredbama, a imajući u vidu da današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, ispunjeni su uslovi da se Narodna skupština izjašnjava o tim predlozima. Molim vas prvo da utvrdimo kvorum. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da imamo kvorum. Prelazimo na odlučivanje. Državno veće tužilaca, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložilo je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZBORU ZAMENIKA JAVNOG TUŽIOCA, koji je podneo Narodnoj skupštini 9. maja 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 29 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Predsednik Narodne skupštine Maja Gojković, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 od ukupno prisutnih 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Generalni sekretar Narodne skupštine Jana Ljubičić, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ZA IMENOVANjE ZAMENIKA GENERALNOG SEKRETARA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE, koji je podnela Narodnoj skupštini 19. maja 2014. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa SPS, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini, tačka – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 170, protiv – niko , uzdržan – nema, nije glasalo sedam poslanika od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Vladeta Kostić, dr Miljan Nikolić, Aleksandar Jablanović, Konstantin Arsenović i Olgica Batić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom načelnog pretresa o Predlogu zakona i izmeni Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, pored predstavnika predlagača dr Nebojše Stefanovića, ministra unutrašnjih poslova, pozvala da sednici prisustvuje i Milorad Todorović, sekretar Ministarstva unutrašnjih poslova i Zoricu Lončar Kasalica, načelnik Uprave za upravne poslove u Direkciji policije. Nastavljamo rad i prelazimo na načelni pretres 12. tačke dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O BEZBEDNOSTI SAOBRAĆAJA NA PUTEVIMA Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača dr Nebojša Stefanović, ministar unutrašnjih poslova želi reč? Izvolite. Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Dame i gospodo, potpuno svestan činjenice da ovaj zakon dolazi u vreme kada niko nije mogao da predvidi da će biti na dnevnom redu Skupštine, u situaciji u kojoj se naša zemlja nalazi, ipak imajući u vidu da rešava jednu materiju koja nije bez značaja za nas, pokušaću da u najkraćem mogućem roku obrazložim šta je predlog zakona i zbog čega ga predlažemo. Naime, 2009. godine usvojen je Zakon o bezbednosti saobraćaja koji je, između ostalog, predvideo izdavanje novih obrazaca za vozačke dozvole. Ti novi obrasci zamenjuju stare kartonske obrasce, kartičnog su tipa. Prvi put se od tada personalizuju i omogućavaju usaglašavanje sa zakonodavstvom EU, olakšavaju prelazak preko graničnih prelaza zato što postoje određeni čitači koji na takav način funkcionišu i olakšavaju vožnju bez međunarodnih vozačkih dozvola u svim zemljama EU. Dakle, postoji višestruka korist za ljude koji poseduju novi obrazac vozačke dozvole. Bilo je predviđeno, s obzirom na tempo i dinamiku da Ministarstvo unutrašnjih poslova može u jednoj godini da izda pored 80.000 vozačkih dozvola, koje se izdaju redovno, dakle svima onima koji tek polože vozački ispit, još negde između 450.000 i 500.000 vozačkih dozvola, u smislu zamene, bez pritiska na šaltere i u skladu sa nekim normalnim tempom i dinamikom. Tada je procenjeno da je rok od pet godina dovoljan. Međutim, nakon utvrđivanja, u poslednjih nekoliko nedelja, kada je došao izveštaj, faktički imamo između milion i 200 i milion i 500 hiljada, ne može se reći sa preciznošću, jer se izdaju non-stop vozačke dozvole, ne izdatih dozvola, došli smo do zaključka da ćemo 10. juna ove godine početi sa kažnjavanjem ljudi koji to nisu uradili, a radi se o velikom broju građana Srbije ili ćemo produžiti rok. Naravno, svestan svih argumenata i za i protiv, ili će neko smatrati da je kažnjen zato što poštuje zakon i u skladu sa zakonom je to uradio, a sada se nekome produžava rok, a on je platio na vreme i prevremeno zamenio svoju vozačku dozvolu, ili ćemo nekog kažnjavati zato što možda iz nekih drugih razloga nije uspeo da stigne da zameni to. Opredelili smo se za model da produžimo za tri godine rok za izdavanje ovih dozvola i pokušaćemo stimulacijom, razgovorom sa građanima i kroz promotivne akcije ih ohrabrimo da to čine, jer je ovo dobro, ne samo za usaglašavanje našeg zakonodavstva sa EU, što je naša obaveza i jedan od prioriteta Vlade, već što je to dobro i za same građane. Dakle, suština je produženje roka za važenje ovih obrazaca za nove tri godine. MUP će pokušati sve što može da u te tri godine stimuliše građane da izvrše zamenu. Cena tog obrasca je 1570 dinara, tako sa smatramo da je taj rok od tri godine dovoljan da to ne bude preveliki trošak za građane. To je redovna cena koja se plaća kada se izdaje ovakva vrsta dokumenta. Ne bih dužio. Ostajemo potpuno otvoreni za sva pitanja. Kada smo kod dokumenata, reći ću vam samo još jednu informaciju. MUP će predložiti Vladi da se svim građanima, koji su pogođeni poplavama, koji su stradali u ovoj kataklizmi, lična dokumenta koja su izgubili ili koja više nemaju izdaju potpuno besplatno. To će biti naš predlog. Želim da vas obavestim da radimo na tome. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine ministre, gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SNS će glasati i podržati ove izmene i dopune Zakona o bezbednosti saobraćaja. Mnogo je razloga za takvu odluku. Podržavamo odluku i opredeljenje Vlade Republike Srbije da bude u služi i da radi u interesu građana Republike Srbije. Ovo opredeljenje i ova odluka Vlade da svi ljudi koji su u poplavama i nesreći, koja je zadesila našu državu, izgubili dokumenta da će ta dokumenta dobiti od države bez plaćanja nadoknada. Podržavamo i ideju samog zakona da na ovaj način država neće ići u obračun, možda je obračun teška reč, sa građanima koji nisu zamenili dozvole. Preko milion ljudi vozi svoje automobile u Srbiji, a da nisu zamenili svoje vozačke dozvole. Ne želimo da šaljemo jednu lošu poruku usvajanjem nekih amandmana koji su predloženi da se taj rok produži i dalje sa ove tri godine u nedogled, jer nas kao društvo, kao državu čeka usaglašavanje zakona sa zakonodavstvom EU, a sastavni deo tog evropskog puta je i harmonizacija dokumenata, između ostalog, i harmonizacija vozačkih dozvola. Mislim da je MUP spreman da takav posao uradi u naredne tri godine, naročito što je za zamenu vozačkih dozvola, u ovom trenutku, u okviru MUP-a, opredeljeno 232 šaltera. Četrdeset i četiri šaltera su samo za grad Beograd, pri čemu dodatnih 43 može da se otvori za slučaj potrebe, što bi za grad Beograd, u iznosu od 87 šaltera, bilo sasvim dovoljno. Ono što bih vam kao sugestiju, a to ste istakli na Odboru, mislim da je to dobra tendencija, da je samo 5.127 zahteva došlo elektronskim putem u odnosu na ukupan broj zamenjenih vozačkih dozvola. Mislim da je ovo u promilima jako mali broj. Možda nekom medijskom promocijom tog načina, lakšeg načina, možemo, barem mlađim ljudima, koji više koriste elektronsku poštu i elektronsku komunikaciju, doprineti da taj broj ljudi koji će doći do vozačke dozvole bude znatno veći. Istakao bih da je cena, koja je uvek diskutabilna, da li je velika, mala, dovoljna, nedovoljna, najmanja u okruženju, kao i da u Srbiji cena izdavanja nove vozačke dozvole iznosi 13,40 evra i lakše je u evrima zbog komparacije sa drugim zemljama, jer je u Hrvatskoj skoro 20, u Crnoj gori 15, BiH 60 konvertibilnih maraka. Srbija je u samom začelju po cenama za izdavanje novih ili zamenu saobraćajnih dozvola. Gospodine ministre, uz još jednu konstataciju da će SNS glasati za ovaj Predlog izmena i dopuna Zakona o bezbednosti saobraćaja, želim da vas obavestim da poslanička grupa SNS neće uzimati učešća u diskusiji u onom vremenu koje je opredeljeno za Poslaničku grupu SNS, zato što smatram da ovo vreme, nesretno vreme koje je zadesilo dobar deo naše države je vreme kada moramo da delujemo, a ne da debatujemo. Zbog toga mislim da je i vama mesto na bedemima, gde sam vas i viđao na bedemima Čevrentije, Crne bare, Silosa u Šapcu, Obrenovca, svih onih mesta koje, pored svih onih ljudi o kojima je država vodila računa, i vi i vaše ministarstvo i pripadnici vašeg ministarstva. Zbog toga želimo da što pre se pridružitetim ljudima gde ste bili i provodili dane i noći i vi i ostali predstavnici Vlade RS.
Zahvaljujem. Reč ima Đorđe Kosanić.
Poštovani ministre, predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas Predlog zakona o izmenama Zakona o bezbednosti saobraćaja i ja ću na samom početku reći da će Poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje podržati ovaj Predlog zakona. Ovo je praktično jedna tehnička odluka kojom se produžava rok važenja postojećih vozačkih dozvola i sa druge strane produžava se rok za zamenu starih vozačkih dozvola za nove vozačke dozvole. Prema podacima kojima raspolaže MUP 3.385.624 vozača poseduje stare vozačke dozvole, a od trenutka kada je donet zakon, od 4. juna, tj. kada je počelo sa zamenom vozačkih dozvola, a ne kada je donet zakon, 2011. godine, negde oko 2.155.111 vozača zamenilo je stare obrazce za nove i uključujući one vozače koji su po prvi put dobili vozačke dozvole. Zakon o bezbednosti saobraćaja je stupio na snagu 10. juna 2009. godine i od tog trenutka od kada je donet taj zakon 2.155.111 vozača zamenilo je vozačke dozvole. Dakle, nešto više od milion ljudi ostalo je da zameni te dozvole i ono što je važno produženjem ovog roka od tri godine dobija se na tome da se krajnji rok produžava na 10. jun 2017. godinu. Šta se dobija ovim zakonom? Dovodimo do, prvo, pravne sigurnosti građana, a sa druge strane stvorile bi se štetne posledice po rad organa koji bi za tako kratko vreme morali da zamene nešto više od milion vozačkih dozvola. Govoreći o Zakonu o bezbednosti saobraćaja moram reći da je svima nama cilj na prvom mestu smanjenje broja saobraćajnih nesreća i posledica koje one svakako sa sobom nose. Reći ću neke podatke. U 2013. godini imali smo 37.127 saobraćajnih nezgoda, od kojih je 23.617 nezgoda sa materijalnom štetom, dok je 13.500 sa nastradalim licima i najgore 643 sa licima koja su izgubila život. Ono što želim ovde da vam kažem, gledajući od 2001. godine kada je broj udesa bio duplo veći nego što je to 2013. godine ili godinu dana pre nego što smo doneli zakon kada je bio 67.000 u odnosu na 37.000 ide se uzlaznom linijom i upoređujući 2013. i 2012. godinu treba reći da je procenat smanjen što se tiče saobraćajnih udesa za 1,3%, broj poginulih lica za 1,3%. Ali, moram reći da što se tiče sveta nigde nije ružičasta situacija, negde oko godišnje 1.300.000 ljudi u svetu godišnje izgubi život što se tiče toga, i nigde nema uzlazne linije što se tiče toga. Savremeni pristup istraživanjima, što se tiče bezbednosti saobraćaja, uveo je pojam indikatora bezbednosti saobraćaja i šta praktično predstavljaju ti indikatori bezbednosti saobraćaja? Predstavljaju bilo koju meru koja je uzročno vezana za saobraćajne nezgode i posledice koje te saobraćajne nezgode donose. Izdvojeno je sedam posebnih područja, oblasti, koje definišu ovo, tj. indikatora bezbednosti saobraćaja uporedo alkohola i droge, brzina, zaštita sredstva, dnevna svetla, vozila, putevi, zdravstvena zaštita. Da bi smo još više shvatili značaj ove teme treba reći i uvažiti uporednu analizu indikatora bezbednosti saobraćaja kod nas i u svetu. Pa ću vam reći kako to izgleda. Upotreba pojasa na prednjim sedištima što se tiče nas i u svetu u Srbiji je 68,1%, čime smo mi daleko od Evrope i svrstavamo se u red zemalja sa najmanjom upotrebom pojaseva na zadnjim sedištima. Indikatori bezbednosti saobraćaja što se tiče zadnjeg sedišta, kada sam spremao ovu temu, došao sam onako do zabrinjavajućih podataka. U većini policijskih uprava, taj procenat ne prelazi 5%, a recimo u Vranju je u najmanju ruku alarmantno 0,5%, Kruševcu 0,7%, Beogradu 5%, a najviše u Srbiji je u Subotici 9,3%. Ako vam ja kažem i dam vam podatak da je to u svetu daleko više, u jednoj Nemačkoj 97% onda mislim po ovom pitanju zaista trebamo da radimo mnogo više. Posebno značajno pitanje za nas sve je pitanje dece putnika. Oni predstavljaju izuzetno osetljivu kategoriju i svaki udes ima teške posledice po decu putnike a dodatno zabrinjava podatak da 60% stradale dece po udesima su deca putnici. Ovde ću vam dati neke podatke. U zadnjih pet godina poginulo je 90-oro dece, a 8.160 je povređeno, a u 2013. godini je 11 mališana do 14 godina i 1.535 sa povredama i 241 sa težim povredama. Šta je potrebno uraditi? Svakako treba mnogo više raditi na prevenciji i kontroli. Isto tako kada pričamo o upotrebni zaštitnih sistema treba reći nešto o indikatorima o stepenu alkoholisanosti koji su podjednaki u svim policijskim upravama i kreću se do 1,2%. Važan segment za mene i svako za sve ljude koji nisu iz Beograda i koji dolaze iz drugih lokalnih samouprava jeste bezbednost saobraćaja u lokalnim samoupravama. Preciznije, Zakon o bezbednosti saobraćaja, koji je stupio na snagu 2009. godine, po prvi put je jednim aktom definisao ovu važnu oblast, čini mi se, za sve nas i tada je na teritoriji RS po prvi put došlo do osnivanja lokalnih tela za bezbednost saobraćaja koji traje i dan danas, ali, od samog početka sigurno da je bilo niz problema koji su pratili sve ovo. Ono što želim da vas kažem, sigurno da jednim novim zakonskim rešenjem treba doći do prilagođavanja propisa da bi ova oblast bila još više uređena. Svakako da sam sve ovo pomenuo kao apel građanima i ljudima iz struke da u narednom periodu Vlada pripremi izmene i dopune zakona koji će tretirati ove važne oblasti, ne samo vozače i druge učesnike u saobraćaju, nego i potrebnu profesionalnih vozača i upravljača put. Još jednom da ne dužim, poslanička grupa JS u danu za glasanje podržaće ovaj Predlog zakona o bezbednost saobraćaja na putevima. Hvala.
Reč ima dr Ljiljana Kosarić. Izvinjavam se poslanici. Ministar ima reč.
Samo kratko. Dakle, slažem se sa vama i mi ćemo do kraja godine imati predlog novog zakona o bezbednosti saobraćaja na kome radimo zajedno sa Ministarstvom saobraćaja, infrastrukture i građevine. Slažem se, preveliki je broj saobraćajnih nezgoda na putevima Srbije, pogotovo onih sa fatalnim ishodom. Vi zante da su prema svim statistikama najveći uzroci tome neprilagođena brzina kretanja, prevelika brzina kretanja i naravno alkohol. Ne treba da bežimo od toga. Ljudi znaju, koji su se bavili ovim poslom mnogo duže nego ja, šta su sve mere koje treba da se preduzimaju. Ono što ja mogu da vam obećam je da će saobraćajna policija rigoroznije i oštrije raditi svoj posao, ali da svakako treba da prilagodimo zakonodavstvo treba. Naravno, ja sam raspoložen da radimo i sa svim poslaničkim grupama da bi taj predlog zakona bio što bolji, što kvalitetniji i da probamo da rešimo taj problem.
Zahvaljujem. Reč ima Ljiljana Kosorić. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani gospodine ministre, kolege narodni poslanici, kao narodni poslanik u ovim trenucima osećam veliku odgovornost, tim pre što je i moja opština Kosjerić pogođena vremenskim nepogodama, poplavama. Proradila su klizišta koja imaju tendenciju da se i produbljuju i zaista brinem šta će biti u sledećim danima i sledećim mesecima. Danas je čitava Srbija u jednoj vanrednoj situaciji, u teškoj situaciji. Veliki deo građana naših opština je pogođeno ovim katastrofalnim nepogodama, a sa druge strane, drugi deo građana nesebično pruža pomoć. Ono što posebno zaprepašćuje sve nas, verovatno nismo očekivali, da čitava Srbije je u jednoj boji navijačkih timova, da svi imaju isti cilj. Osećam posebnu zahvalnost prema mladima ove naše zemlje. Izgleda da im nismo dali pravu šansu i tek sada vidimo, kada su se našli u prvim borbenim redovima, koliko zaista vrede. Solidarnost je danas tema dana i čak i moja opština, iako je pogođena nepogodama i preživljava teške trenutke, mladi, tj. učenici osnovne i srednje škole Kosjerića su se organizovali da prihvate svoje vršnjake i njihove porodice iz Krupnja. Posebnu zahvalnost, upravo ovom prilikom, hoću da iskažem i vama ministre i svim pripadnicima MUP na nesebičnom zalaganju i pružanju pomoći, ne štedeći svoje živote. Mislim da je i ova tema današnjeg dnevnog reda značajna, ali u ovom trenutku zaista ne bismo oduzimali vreme koje vam je neophodno i SPO, poslanički klub SPO i DHS će glasati za Predlog izmena zakona. Hvala vam.
Reč ima Vlada Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena predsednice, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SDP su svesni činjenice da nije bilo izbora i da je ovaj predlog izmena i dopuna zakona bilo jedino rešenje koje je u ovom trenutku bilo moguće, a da ne ugrozimo interese i same države i, naravno ono što je najbitnije i Narodnoj skupštini i Vladi, interese građana Srbije. Međutim, ono što ste i vi pomenuli u vašem govoru, a to je da ćete u narednom trogodišnjem periodu uraditi promotivne akcije i da ćete taj posao završiti posebno ohrabruje u tom domenu, jer nama je najviše u interesu da radimo na tome zajednički da se promeni pristup svih, kako političkih činilaca, tako i samih građana u pristupu i odnosu prema samoj državi i onoga što država propisuje, a pogotovo prema zakonodavstvu i zakonskoj regulativi. Uporediću ovaj slučaj sa mojim primarnim zanimanjem na univerzitetu, kada studentima date mogućnost da imaju alternativu, da im produžavate, pomerate rokove obično to utiče na njihovu efikasnost, efektivnost i na nivo njihovog pristupa učenju i sticanju znanja, te vas molim da u tom narednom trogodišnjem periodu, siguran sam da ćete taj posao efikasno i brzo završiti, ali i druge poslove koji su vezani za rad MUP. Socijaldemokratska partija će odustati od neke šire rasprave i šire elaboracije i diskusije na ovu temu, jer smatramo da, kao što ste to radili prethodnih nekoliko dana danju i noću kada je u pitanju Obrenovac, kada je u pitanju Šabac i druga devastirana područja, sigurni smo da ste potrebniji i Krupnju, koleginica je rekla i Kosjeriću, Koceljevi i svim područjima kojima je pomoć danas potrebna. Ovim putem apelujemo da uradite to što ste radili prethodnih dana i da u tom smislu budete efikasni i nadam se uspešni. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, izvolite.
Poštovana predsednice, gospodine ministre, kolege poslanici, činjenica da danas u situaciji kada je proglašen početak trodnevne žalosti zbog nastradalih u katastrofalnim poplavama i situaciji da štetne posledice nažalost nisu do kraja otklonjene, teško je govoriti o samom zakonu i o svemu onome što bi trebalo kod rasprave Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima da govorimo. Naša poslanička grupa neće danas oduzeti previše vremena u ovoj raspravi. Skoncentrisaćemo se na samu suštinu zakona, na činjenicu da se produžava rok važenja starih vozačkih dozvola koji ističe za nekoliko nedelja na još tri godine. Naš stav je da ne podržimo ovaj zakon u načelu, odnosno da sačekamo izjašnjavanje kolega poslanika o amandmanima i tek onda ćemo na kraju glasati. Činjenicada do danas 1,2 miliona građana Srbije nije zamenilo vozačke dozvole otvara i pitanje efikasnosti rada Ministarstva u prethodnih pet godina, a moglo bi se postaviti i pitanje zašto je trebalo više od dve godine od usvajanja ovog zakona da se počne izdavanje vozačkih dozvola na novim obrascima. Činjenica ako pogledamo da je u dve i po godine od kako se izdaju nove vozačke dozvole izdato preko dva i po miliona novih govori da postoje kapaciteti Ministarstva da to uradi u kratkom periodu i verujem da nije bio problem u kapacitetima, a verujem da je bio problem u jednoj stvari. Građanin kada dođe i izvadi neki dokument on to plati, računa da će mu taj dokument važiti do roka naznačenog u tom dokumentu. To je pravo građanina da koristi taj dokument u tom roku i mislim da država nema pravo da mu taj rok skraćuje, osim u okolnostima kada govorimo o tome da li je potrebno usklađivanje sa određenim propisima EU, ali siguran sam i znam da u zemljama EU građani mogu nacionalna dokumenta u svojim zemljama da koriste sasvim sigurno do isteka roka važenja, ukoliko žele da putuju van granica svoje zemlje onda moraju da upodobe ta svoja dokumenta u skladu sa dogovorima koje je njihova država postigla sa drugim državama, u konkretnom slučaju kod nas u usklađivanju sa EU. Ideja amandmana koje smo davali, cela naša ideja da se ovaj zakon izmeni tako da stare vozačke dozvole praktično važe do isteka roka koji je naveden na njima. Mislimo da time građani ostvaruju pravo koje su platili onog trenutka kada su izvadili taj dokument. Činjenica je da će neki građani možda biti u neravnopravnom položaju zato što su do sada već zamenili dokumenta iako su im trajala duže, ali hajde da pravdamo da je to posledica približavanja EU i usklađivanje dokumenata koje posedujemo ako želimo da putujemo. Verujem da je najveći broj onih koji do sada nisu uradili tu zamenu upravo ljudi koji nemaju priliku da putuju, koji koriste svoja vozila isključivo na putevima države Srbije i mislim da bez obzira koliko je taj trošak mali i najmanji u regionu, nažalost, i naše plate su najmanje u regionu i mislim da nema potrebe opterećivati građane novim troškovima. Na kraju ćemo se izjasniti o ovom zakonu kada posle rasprave i usvajanja amandmana vidimo kakav je stav poslaničke većine. Hvala.
Reč ima ministar, Nebojša Stefanović.
Samo kratko bih vam rekao. U principu, u jednom delu vaše rasprave slažem se sa vama. Međutim, i vi ste sami pripadali većini koja je donela zakon kojim se skraćuje važenje dokumenata građanima i uvode se novi obrasci. To se dogodilo 2009. godine. Nije se reklo – sačekaćemo da im isteknu, nego ćemo im zameniti u roku od pet godina. Nekim ljudima su ti dokumenti tako uskraćeni, da im važe do kraja važenja. Dakle, država donosi neke odluke koje smatra da su važne. Ja smatram da je harmonizacija sa zakonodavstvom EU važna i zbog toga ne možemo da predložimo da ta dokumenta sada važe u nedogled. Ima još elemenata. Na primer, ovaj dokument je teže falsifikovati, teže zloupotrebiti kada je novi, kada je kartični, nego kada je u staroj kartonskoj formi. Dakle, slažem se sa vama da tendencija države treba da bude, ako dokument važi godinu, pet ili deset, da država do kraja poštuje to što tamo piše i da pokušamo da građanima to omogućimo. Međutim, kada se događaju određene stvari koje, da kažem, idu u veću korist većine građana Srbije, nekada će i to pravo u nekoj meri biti uskraćeno. U načelu se slažem da treba da radimo zajedno na tome da rokovi koje propisujemo i zakoni koje donosimo budu primenjivani i da se ljudi toga drže. Hvala.
Reč ima Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, poslanička grupa Demokratske stranke će podržati inicijativu da se sva dokumenta koja su izgubljena i koja su uništena u poplavama nadoknade o trošku države. Mislim da je to samo jedan mali znak pažnje, a da sva ostala njihova stradanja i gubitke moramo zajedno kao država i kao narod da u narednim danima i narednim mesecima, bez bilo kakvog stranačkog prepucavanja i pripadnosti, da zajedno pomognemo našem ugroženom narodu. Javio sam se da kažem par stvari. Zakon o bezbednosti saobraćaja nije sklopio ni tri godine, a tri godine smo ga hvalili u ovom parlamentu i u medijima da je jedan od najboljih, da je smanjio stopu smrtnosti na putevima, da je super. Evo, ni tri godine nije prošlo, a sada se već najavljuje da će on da pretrpi, ne neke kozmetičke izmene, nego da će biti kompletno izglasan i stavljen u proceduru nov zakon o saobraćaju. Ono što mene interesuje kao lekara, jeste da li se onaj prethodni zakon, koji je još uvek važeći, koji predviđa kontrolu zdravstvenog stanja vozača koji voze i učestvuju u saobraćaju, poštuje na adekvatan način? Mislim da imamo puno nekih primera gde vlasnici tih privatnih firmi, da li su autobuske ili neke druge, nisu slali svoje vozače na regularne lekarske preglede. Pored te neke zdravstvene problematike, želim da prenesem molbu Udruženja nacionalnih pacijenata koji imaju stomu. Stoma je kada ljudi imaju problem sa varenjem ili nekim tumorom i onda oni imaju otvor na stomaku preko koga uzimaju hranu. Nacionalno udruženje tih pacijenata moli da se, po ugledu na neke evropske zemlje, njima, uz dozvolu hirurga koji je ugradio stomu, dozvoli da ne nose pojas, jer taj pojas njima pritiska upravo tu stomu koja je hirurški urađena i oni imaju bol pri vožnji i bol pri stavljanju tog pojasa. Molba Nacionalnog udruženja pacijenata sa stomom je da se u taj budući zakon ugradi jedna klauzula da ti pacijenti imaju pravo da ne nose pojas ukoliko imaju izveštaj hirurga specijaliste koji je uradio tu jednu operaciju. Dalje, i u prošlom sazivu, kada je bilo reči o donošenju ovog zakona, moja želja je bila, pošto svi već pratimo te evropske standarde, da na auto-putevima u Srbiji dozvoljena kilometraža bude 130 kilometara. Mislim da trebamo da pratimo te evropske trendove. Sve zemlje u okruženju imaju dozvoljenu brzinu do 130 kilometara. Znam da Srbija želi da ide u progres, ali konkretnim primerima imamo vozove koji idu kao pre 60-70 godina, a auto-puteve gde je i 120 možda velika brzina. Mislim da trebamo, kao zemlje u okruženju, da imamo dozvoljenu maksimalnu brzinu do 130 kilometara na sat. Ono što želim još da vam kažem jeste da će poslanička grupa DS odustati od dalje rasprave, u želji da skratimo vreme ove debate u parlamentu, imajući u vidu da je ovo tragedija koja nije u zadnjih 120 godina zabeležena i da je svima nama mesto da budemo i da pomažemo građanima, a ne ovde da se prepucavamo. Time ću polako završiti ovo izlaganje, uz konstataciju da današnjim odlaganjem roka ja želim da kritikujem administraciju ispred poslaničke grupe DS, jer je pokazala neefikasnost, ne samo u vozačkim dozvolama, nego i u izdavanju pasoša. Vi ćete reći – to je bila neka prethodna vlada, a ja vam kažem – administracija u zadnjih deset-petnaest godina ne radi funkcionalno, građani čekaju na šalterima i građani su maltretirani na šalterima. Dajte da to popravimo, da građani nemaju neprijatnosti, da mnogo lakše dobijaju svoja dokumenta. Hvala puno.
Reč ima Vanja Vukić. Izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani ministre unutrašnjih poslova, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi najpre da kažem da će poslanici SPS odustati od dalje rasprave, svesni situacije u kojoj se trenutno Srbija nalazi, a ja ću se truditi da što kraće obrazložim Zakon o izmeni Zakona o bezbednosti saobraćaja. Na početku, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, želim da kažem da će naši poslanici glasati za ovaj predlog zakona kako bi omogućili građanima da blagovremeno zamene svoje vozačke dozvole izdate na starim obrascima za novu biometrijsku vozačku dozvolu. Smatramo da je dodatni rok od tri godine sasvim dovoljan građanima da zamene svoje stare vozačke dozvole, vozačke dozvole na starim obrascima za novu vozačku dozvolu, i to iz više razloga. Ukoliko imamo u vidu da je veliki broj građana za ovaj kraći vremenski period zamenio svoje vozačke dozvole, kao što je kolega iz JS rekao, od 3.385.624 vozačke dozvole koje postoje u Republici Srbiji, zamenjeno je preko 2.150.000 vozačkih dozvola, a ukoliko uzmemo u obzir i dinamiku kojom se izdaju nove vozačke dozvole, odnosno vozačke dozvole na novim obrascima, videćemo da je ovaj rok i te kako dovoljan da građani svoje vozačke dozvole zamene na vreme. Takođe, ukoliko građani ne zamene svoje vozačke dozvole na vreme, građani bi u tom smislu snosili određene posledice, a pre svega vezano za međunarodne sporazume o uzajamnom priznavanju vozačkih dozvola, kojima je građanima omogućeno da bez međunarodne vozačke dozvole, odnosno sa vozačkom dozvolom Republike Srbije putuju u zemlje EU, kao i da ih zamene u zemljama EU, ukoliko to žele. Naravno, to važi samo za zemlje sa kojima imamo potpisan taj međunarodni sporazum. Moram da spomenem da je ubrzavanje izdavanja vozačkih dozvola omogućeno i elektronskim izdavanjem vozačkih dozvola putem interneta. To je korisno iz više razloga. Najpre, to pojeftinjuje procedure, kako za građane, tako i za MUP, odnosno državu. Moram da napomenem da je ovim putem izdavanja vozačkih dozvola taksa koja se plaća bankama smanjena u zavisnosti od takse do 180 dinara. Zatim, smanjuje se mogućnost korupcije, jer prosto ceo proces radi računar, a ne čovek. Ima i još mnogo drugih pogodnosti. Moram da naglasim da je u poslednjih šest godina, od kako MUP izdaje biometrijske dokumente, izdato preko 15 miliona biometrijskih dokumenata. Dakle, za poslednjih šest godina izdato je 15 miliona ličnih karata, vozačkih dozvola, biometrijskih pasoša koji su, moram da podsetim, predstavljali i jedan od uslova za viznu liberalizaciju, odnosno mogućnost građanima da putuju bez viza u zemlje EU. Taj pasoš je jedan od najmodernijih pasoša u Evropi i primenjuje standard „EAK 1.11“, koji je jedan od najmodernijih i mi smo samo jedna od retkih zemalja koja ima u samom pasošu, odnosno u čipu otisak prsta. Naravno, tu su i saobraćajne dozvole itd. Ono čime Republika Srbija i MUP treba da se ponose jeste da od tih 15 miliona ličnih dokumenata nije zabeležen nijedan falsifikat. Dakle, od 15 miliona dokumenata nijedan falsifikat nije zabeležen. Sa druge strane, dao bih samo još jedan predlog na kraju. Dakle, to sam ja i ranije sa sekretarom ministarstva i načelnicom Kasalicom razmišljao, pošto se vozačke dozvole koje se izdaju elektronskim putem da bi se one podigle građanin mora da dođe u policijsku stanicu. Da bi se taj proces skratio molimo vas da razmislite o predlogu da se te vozačke dozvole građanima koji to žele, a smatram da će svi želeti da dostavljaju poštom na njihovu kućnu adresu. Zahvaljujem se.
Reč ima Dubravka Filipovski.
Uvažena predsednice, gospodine ministre, slažem se sa kolegama koji su u dosadašnjoj raspravi rekli da danas treba da budemo efikasni zbog toga što je vreme od presudne važnosti za Srbiju zbog toga ću samo nekoliko rečenica reći o izmenama i dopunama današnjih zakona. Vi ste gospodine ministre i na Odboru za odbranu i unutrašnje poslove i danas ovde pred nama rekli razloge za donošenje ovog zakona. Potpuno je jasno da Vlada u svom tehničkom mandatu nije mogla da donese ovaj zakon, pa to radimo sada u ovoj situaciji, vanrednoj u kojoj je Srbija, i drugi veoma važan razlog je zbog građana Srbije zato što novac koji treba da izdvoje za novu dozvolu u ovom trenutku nemaju tako da je opravdanost izmena i dopuna ovog zakona vrlo jasna. Želim da kažem samo još nekoliko rečenica o novom zakonu koji se predviđa i praktično očekivanja građana za taj novi zakon o bezbednosti koji će, nadam se, vrlo brzo biti kod nas na dnevnom redu. Građani Srbije očekuju da taj novi zakon praktično treba da predvidi vožnju potpuno bez alkohola, da za pijane vozače predvidi strožije sankcije i da stradanje na putevima zbog nebezbednosti praktično se smanji, jer smatramo da treba da bude veća odgovornost preduzeća. Mi i po ovom sadašnjem zakonu predviđena je analiza opasnih mesta i crnih tačaka na putevima. Međutim, kao da se u sadašnjem zakonu prosto ne vodi dovoljno računa o tome. Mi u novom zakonu očekujemo precizniju odgovornost putara i krivično gonjenje ukoliko se dokaže da je nesreća uzrokovana i nebezbednim putem, odnosno odronom ili rupom na putu. Takođe, bih rekla da tim novim zakonom koji se očekuje moramo izvršiti veću kontrolu sredstva koje država izdvaja za bezbednost puteva. Ima nekih informacija da se za bezbednost puteva izdvaja oko 10.000 evra po kilometru, ali da se taj novac u potpunosti ne koristi za sve ono što je potrebno da bi se bezbednost povećala. Tako da sam sigurna da će i radna grupa i svi vi uzeti u obzir sve ovo što sam rekla. To je sve samo sa jednim ciljem, ne treba nam mnogo novca da bismo smanjili smrtnost na putevima. Neposredno pred izmene i dopune ovog zakona dobila sam i mnogo poziva od vlasnika auto škola koji jednostavno kažu da po sadašnjem zakonu ne mogu da ispune sve uslove, kako bi se te auto škole otvorile i radile. Negde je podatak da je oko 900 tih auto škola do sada ugašeno, zbog toga što imaju teške propise, ne znam poligon mora da bude dugačak 51, a širok 7 metara i mnogi drugi propisi koji su za njih predviđeni. Na taj način će biti dovedeno i u pitanje sama obuka i uopšte izdavanje tih vozačkih dozvola, tako da vas molim da negde nađemo sredinu između strogih pravila i podsticaja za privatno preduzetništvo. Na kraju želim da vas obavestim da će poslanička grupa Nove Srbije u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, poštovana predsednice, poštovani ministre Stefanoviću, moje mišljenje je da je predlog ovog zakona dokaz da je 2009. godine napravljena velika greška kada je odlučeno da se skrati vreme važenja starih vozačkih dozvola i neobično mi je da se ista greška ovim predlogom zakona ponavlja. Hteo bih, ako je to u redu da obrazložim ovaj svoj stav. Dakle, svi znamo, mislim da je vozačka dozvola dokument kojim se potvrđuje da je neko ovladao veštinom upravljanja određenom kategorijom vozila. Taj dokument, vozačka dozvola u ovom slučaju treba da važi onoliko dugo koliko je predviđeno, ako je predviđeno da važi 10 godina, onda treba da važi 10 godina. Ne pet, kao što je bilo predviđeno 2009. godine, ne osam kao što predviđa sada ovom izmenom, već 10 godina. Država je dakle, izdala naplatila ispravni dokument određenog roka važenja i ja ne vidim da postoji bilo kakav razlog da taj dokument država svojom odlukom stavlja van snage mimo utvrđenog roka važenja. Vlada je argumentujući u prilog ovog predloga zakona kojim se menja zapravo samo jedna reč, Vlada koristi argument da građani mogu biti uskraćeni za mnoga prava ukoliko koriste staru vozačku dozvolu, vozačku dozvolu na starom obrascu. Vozačka dozvola na starim obrascima, koliko ja znam, a proveravao sam dodatno pripremajući se za ovu raspravu, važi u svim evropskim državama. Dakle, ne postoji država članica EU koja će sprečiti vozače naše koji dolaze iz Srbije da vozi svoj automobil na cestama bilo koje države EU. Naši vozači ni u čemu nisu uskraćeni u svojim pravima. Mislim da o tome mogu da svedoče hiljade vozača iz Srbije koji se vozaju po evropskim drumovima. Dalje, mislim da imam jedan važan argument ovde, pristup Vlade ovom pitanju podrazumeva da se građani izlažu trošku i gubitku vremena, ali ne samo to, ne izlažemo sada mi samo građane trošku i gubitku vremena, već se MUP, po mom sudu, zatrpava nepotrebnim poslom. Ovo vreme koje će administracija, a mi stalno kritikujemo administraciju da nije efikasna, da ne radi dovoljno brzo, a neprestano tu administraciju zatrpavamo nekakvim poslom koji je po meni nepotreban. Umesto da MUP zatrpamo sada i ovim poslom, mislim da ti ljudi koji rade tamo treba da se bave nekim drugim pametnijim poslom u ovom vremenu npr. da digitalizuju sve matične knjige. To je jedna od važnih stvari koja može da se uradi. Na kraju mislim da je ovakav pristup Vlade prime da Vlada u ovom slučaju, da kažem i država, posmatra građanina maltene kao neko maloletno lice. Dakle, gospodine Stefanoviću, nije država građaninu ni mama, ni tata da mora da ga drži za ruku kada prelazi pešački prelaz, da ona njemu objašnjava da će imati velike koristi kada bude prelazio granicu i ulazio u države EU. Građanin valjda je dovoljno ozbiljan da kažemo i u Srbiji, da može sam da proceni da li nešto njemu koristi ili mu ne koristi. Ako mu koristi on će sam proceniti da li želi da menja staru vozačku dozvolu novom. Ako procenjuje da mu je svejedno onda je neće menjati, ali to ne treba država da radi u ime tog građanina nego građanin sam. Na primer ja imam staru vozačku dozvolu, meni ona važi do 2018. godine. Procenio sam da sa tom vozačkom dozvolom mogu da idem u bilo koju državu EU kad hod hoću, niko mi nikada na primer nije tražio ni ovu međunarodnu vozačku dozvolu, uvek je i ta vozačka dozvola na starom obrascu meni bila dovoljna da imam sva prava. Dakle, smatram da bi najbolje bilo da se prihvati amandman koji smo podneli Zoran Živković i ja kojim predviđamo da vozačke dozvole mogu da traju 10 godina, da ne uskraćujemo građane za mogućnost da oni sami odluče da li će da koriste tu dozvolu ili ne i ako odluči da mu je to korisno, to je sve u redu, ali država u njegovo ime to mislim ona ne treba da radi. Smatram da bi bilo veoma dobro da se još jednom razmisli o našem amandmanu i da se obezbedi građanima da sami odluče da li će njihova stara vozačka dozvola da važi svih 10 godina kao što mislim da je i red. Hvala vam.
Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Nažalost čuli ste iz rasprave nekih drugih kolega koliko je bilo brzo potrebno da se uradi dokumentacija, odnosno da se promene obrasci za pasoše da bismo mogli da dobijemo viznu liberalizaciju. Da to nije bilo tada urađeno tako brzo mi bi još uvek čekali tu viznu liberalizaciju i pravili bi štetu i našoj privredi i ljudima koji putuju u inostranstvo. Međutim, kada uzmete u obzir šta su brojni ljudi govorili u poslednjih pet, 10 ili 15 godina, nije važno, onda pogledate gde smo mi, kada mi 2014. godine govorimo o dokumentima i ja bih bio najsrećniji da smo ovo mnogo ranije uradili, a da danas govorimo o nekim drugim stvarima. Međutim, u ovom trenutku, procena je da treba da donesemo ovakav zakon, zato što će to jedan deo ljudi zaštititi, jer vama treba kada odete u inostranstvo međunarodna vozačka dozvola, a da li vam je neko tražio ili nije tražio, zakon je takav i ona vam je potrebna. Ako je nemate, izlažete sebe riziku i morate da platite određenu kaznu. Međutim, pored onih razloga koji su očigledni i jasni, mislim da je ta harmonizacija propisa sa zakonodavstvom EU, nešto što ide u korist svim građanima Srbije i ne radi se samo o ovim ljudima koji tek treba da zamene svoja dokumenta, već i o drugim građanima Srbije, brzina pristupanja EU zavisi od toga koliko mi brzo radimo posao i koliko operativno zamenjujemo, odnosno ispunjavamo obaveze koje smo preduzeli. Još bih želeo da kažem vezano za Zakon o bezbednosti saobraćaja. Istina da je zakon koji je 2009. godine donet, smanjio broj saobraćajnih nezgoda, smanjio broj smrtnih slučajeva i uticao na poboljšanje naših puteva. Naravno, uvek se protokom vremena pokazuje da neke stvari možemo da menjamo, da možemo da ih unapređujemo. Iskustvo je pokazalo da neke stvari treba dodatno promeniti i mislim da je to važno, da radimo svi zajedno, jer ako smo ustanovili da je čak i smanjenje onog nivoa alkohola u krvi koji je predvideo zakon iz 2009. godine, nedovoljan, hajde da idemo na potpunu zabranu. Hajde da idemo na neke druge stvari. Dakle, i ovo što su govorile druge kolege, da pogledamo sve slučajeve, da pogledamo šta je to što možemo da uradimo i da pomognemo građanima, a kao ministar unutrašnjih poslova, spreman sam da radimo sa svima, sa ljudima koji imaju dobre ideje, koji imaju iskustvo iz MUP-a i drugih državnih organa i koji su se nekada bavili ovim poslom i znaju šta bi mogli da predlože i da ugrade u neki budući zakon, a da taj zakon bude kvalitetniji i bolji, nego što je on danas. Dakle, u tom smislu smatram da ćemo svi biti na istom zadatku. Što se ovoga tiče, mi smatramo kao Ministarstvo da je ovo važno za građane Srbije i da je manja šteta da se produži rok, nego da ga uopšte nema ili da se počne sa primenom zakona od juna 2010. godine.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Poštovane kolege, predsednice, ministre Stefanoviću, imate priliku da ispravite greške bivše vlasti i ovo je jedna vrlo jednostavna prilika da pokažete da mogu da se poprave greške i da to može da se uradi na korist građana, bez bilo kakvih dodatnih sredstava, finansijskih, bilo za građane, bilo za budžet Srbije. Ja se osećam prozvanim iz vaše pretposlednje rečenice kao neko ko ima neke veze sa radom u MUP-u i državnim organima, pa da malo istorijski pogledamo proces izdavanja biometrijskih dokumenata u Srbiji. Oprema za izdavanje biometrijskih dokumenata u Srbiji je kupljena novembra 2003. godine i kupljena je na međunarodnom tenderu, po najboljim uslovima od najboljih ponuđača, a već januara 2004. godine je mogla da se koristi. Naravno, tada su bili izbori, došla je nova vlada, pa posle još neka nova, pa još nova i nova i ta oprema je stajala u drvenim sanducima kako je dopremljena u magacinu Kovnice novca do 2009. godine, dakle, pet ili šest godina je oprema stajala neotvorena, a onda je neka vlada 2009. godine se setila da ima tu opremu i da ima obavezu da izdaje biometrijske pasoše, da bismo dobili beli šengen, pa su tek onda počeli to da rade. Šest godina je propušteno, tada. Dve godine je trebalo da se ljudi sete da ista ta oprema može pored ličnih karata da izdaje i vozačke dozvole, pa su tek januara 2011. godine, opet neka vlada koja se bavila nekim drugim poslovima, a ne za dobro naroda, pre svega, propustila osam godina upotrebe te opreme koja je mogla već odavno da nam reši problem koji danas imamo. Naravno, tada su počele da se izdaju vozačke dozvole, ove moderne, savremene i naravno da je rok od pet godina bio kratak, jer nijedan zakon takve vrste nije sproveden u Srbiji u zadnjih 20 i nešto godina. Da li to ima veze sa stanjem duha nacije, sa državnom upravom, sa birokratijom, sa politikom? U svakom slučaju, nijedan zakon te vrste iz te oblasti nije sproveden tako brzo. Sve se to radi da bi birokratija, pre svega ona visoka birokratija, ona koja sedi, ne danas direktno pored ministra, ovo što kažem ne odnosi se na prisutne, ali ta birokratija koja je u vrhu, ta kruna birokratije, da bi ona zadržala svoju tajnu moć i zato se komplikuje život građanima. Zato imamo ovakav predlog zakona koji nije ideja ministra i on nije kriv za ovo, ali mi pokušavamo, gospodin Pavićević i ja da vratimo ovu stvar na pravi put. Dakle, greška bivše vlasti je što je dat takav rok. Dokumenti koji su izdati na 10 godina, treba da važe 10 godina. Da li ću ja imati problema zbog toga što putujem u zemlje EU sa dozvolom, to je moja lična stvar, niko nema probleme sa tim. Zamena vozačkih dozvola nije nigde ni u jednom delu pregovora sa EU. Toga nema nigde ni u jednoj alineji, tako da ne potežemo tu EU kada za nešto treba. Ovim se dodatno vrši maltretiranje građana Srbije, troškovi bi bili, da li danas ili kroz dve godine, to nije važno, ali to je jedan pritisak koji, u teškom stanju u kojem se Srbija nalazi poslednjih sedam dana, na naše građane. Šta je rešenje? Rešenje je da se usvoji naš amandman koji dovodi do toga da stare vozačke dozvole važe do isteka roka trajanja, što je normalno, a ko želi da ih zameni pre, može da ih zameni pre, da se pojednostavi proces zamene vozačkih dozvola. Vozačku dozvolu koju ja imam ili dva miliona ljudi koji nisu još zamenili, je važeća dozvola koju je meni dala država. Normalna procedura je da ja to stavim u poštansku pošiljku sa povratnicom da pošaljem na neku adresu koju mi MUP Srbije da i da tu stavim šta još treba da stavim, novac ili potvrdu o uplati takse, fotografije ako su neophodne, staru dozvolu i da za sedam dana dobijem na kućnu adresu u istoj takvoj poštanskoj pošiljci, pismu, novu dozvolu. To se radi u dobrom delu sveta. Postoje još neke stvari koje treba preispitati. Pitanje vožnje preko dana sa srednjim svetlom. To je isto neko uveo pre par godina kao EU, a u Nemačkoj se ne vozi tako, a ta Nemačka je malo severnije od Srbije, koliko ja znam.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Niko od poslanika. Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Na kraju želim samo da se zahvalim svim narodnim poslanicima i svim poslaničkim grupama na razumevanju. Hvala na ovom brzom i efikasnom radu i dozvolite da iskoristim ovu priliku da se zahvalim svim ljudima koji su danonoćno, koji sada u ovom trenutku rade na izgradnji nasipa i raščišćavanju i na dostavi hrane i vode i na svemu onome što je potrebno da bi ovu ogromnu kataklizmu prošli i da bi to lakše savladali. Dozvolite da iskoristim priliku da se zahvalim svim pripadnicima MUP-a, nekoliko nedelja sam tek ministar, ali ogromna je energija ovih ljudi koji zaista ne spavaju, koji rade i to iz svih sektora i svih linija rada i uverava me sve to da možemo brže i efikasnije da se borimo sa kriminalom i korupcijom, ali i da rešavamo ove probleme o kojima smo danas govorili. Hvala još jednom.
Zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona o izmeni Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima. Želim još jednom da se zahvalim ministru Nebojši Stefanoviću što je danas prisustvovao sednici. Molim poslanike da ostanu, mi ćemo nastaviti i dalje da radimo. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka iz tač. 13-19. dnevnog reda, pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Saglasno članu 192. stav 3. a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o tač. 13-19. dnevnog reda. Da li predlagač, odnosno predstavnici predlagača, žele reč? (Ne) Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne) Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, zaključujem jedinstveni pretres o predlozima odluka iz tač. 13-19. dnevnog reda. Primili ste Predlog odluke koje je podnelo Državno veće tužilaca. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da prema članu 193. a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. a shodno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izboru zamenika javnog tužioca. Molim poslanike da sačekaju koju sekundu, da uđe predstavnik predlagača, Branko Stamenković, član Državnog veća tužilaca. Da li predstavnik predlagača, Branko Stamenković, izborni član Državnog veća tužilaca, želi reč? Izvolite.
Poštovana gospođo predsednice, poštovani narodni poslanici, danas mi je posebna čast i zadovoljstvo što mogu u ime Državnog veća tužilaca da vas pozdravim i da obrazložim naš predlog za izbor zamenika javnih tužilaca u javnim tužilaštvima u Republici Srbiji. U skladu sa odredbama čl. 78. i 79. Zakona o javnom tužilaštvu, Državno veće tužilaca oglasilo je izbor za zamenike javnih tužilaca u „Službenom glasniku Republike Srbije“ br. 2/14 od 10. januara 2014. godine i dnevnom listu „Politika“ od 13. januara 2014. godine. Za sve prijavljene kandidate koji ispunjavaju zakonom propisane uslove za izbor za zamenike javnih tužilaca sproveden je postupak, u skladu sa čl. 25-36. Poslovnika o radu Državnog veća tužilaca. Posebna komisija za izbor, po isteku roka za podnošenje prijava, proverila je blagovremenost i potpunost podnetih prijava i rešenjem odbacila neblagovremene i nepotpune prijave. Blagovremene i potpune prijave Komisija je dostavila Državnom veću tužilaca na dalji postupak. Po prijemu prijava, Državno veće tužilaca, saglasno članu 80. Zakona o javnom tužilaštvu, pribavilo je podatke i mišljenja o stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti kandidata od organa i organizacija u kojima je kandidat radio u pravnoj struci. Državno veće tužilaca, saglasno članu 81. Zakona o javnom tužilaštvu, odlučilo je pre donošenje odluke o izboru, da obavi razgovor sa kandidatima za izbor i potom utvrdi predlog za izbor zamenika javnih tužilaca. Kandidati su blagovremeno obavešteni o vremenu i mestu obavljanja razgovora. Državno veće tužilaca je, u skladu sa članom 30. stav 2. Poslovnika o radu Državnog veća tužilaca, obrazovalo radno telo, Komisiju od tri člana za obavljanje razgovora sa kandidatima. U skladu sa čl. 30-32. Poslovnika o radu Državnog veća tužilaca, Komisija državnog veća od tri člana je obavila razgovore i podnela izveštaj Veću o rezultatima za svakog kandidata posebno i predložila za izbor kandidate koji ispunjavaju uslove. Po obavljenom razgovoru, sastavljen je zapisnik na obrascu koje je propisalo Veće i svi članovi Veća koji su učestvovali u razgovoru dali su svoje mišljenje o kandidatu na osnovu kojih Veće donosi odluku o izboru. Poslovnikom o radu Državnog veća tužilaca, članom 33. propisano je da Veće većinom glasova utvrđuje listu kandidata koji ispunjavaju uslove za izbor. Državno veće tužilaca predložilo je za izbor za zamenike javnih tužilaca koji su u najvišem stepenu ispunili kriterijume na osnovu kojih se utvrđuje stručnost, osposobljenost i dostojnost. Glasanje se sprovelo u skladu sa članom 35. Poslovnika o radu Državnog veća tužilaca, putem pisanih listića, koje sadrže popis svih kandidata koji ispunjavaju uslove za izbor. Državno veće tužilaca odlučilo je o svakom izboru pojedinačno, većinom glasova svih članova, a na osnovu člana 82. Zakona o javnom tužilaštvu. Na osnovu navedenog, Državno veće tužilaca predložilo je sledeće kandidate: - za zamenika javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Pančevu - Mirjanu Milićević; - za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Aranđelovcu – Slavicu S. Despotović; - za zamenike javnog tužioca u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu – Vladimira Perunovića i Smiljku Stojanović; - za zamenika javnog tužioca u Drugom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu – Ninu Varjačić i Biljanu Cerović; - za zamenike javnog tužioca u Trećem osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu – Aleksandra Đorđevića, Rastka Živadinovića, Nikolu Pantelića, Nenada Stefanovića i Predraga Ćetkovića; - za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Velikoj Plani - Sandru Vukašinović; - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Vrbasu - Jasminu Đurović, Jagodu Raonić, Ivanu Slaviković i Đorđa Stanišića; - za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Zrenjaninu - Mladena Vujina; - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kragujevcu - Mariju Živković, Nenada Nikolića i Jasminu Rajković; - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kraljevu - Dragana Jovanovića i Bojanu Maksimović; - za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kruševcu -Ivana Filipovića; - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Mladenovcu - Milicu Ljubičić i Marinu Ranković; - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Nišu -Jelenu Branković, Milenu Vukajlović, Irenu Radivojević, Aleksandra Radosavljevića i Darka Stojanovića; - za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Novom Sadu - Milana Kneževića; - za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Pirotu - Mariju B. Pešić; - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Požegi - Stevana Boškovića i Marka Dimitrijevića; - za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Prijepolju - Majdu Iglicu; - za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Prokuplju-Mariju Nikolić; - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Smederevu - Mariju Galjak Nikolić i Aleksandra Miloševića; - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Staroj Pazovi - Vladimira Nikolića; - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Subotici - Sonju Marić i Sašu Crnkovića; - za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Užicu - Dragana Vukića i - za zamenike javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Čačku Ivanu Kostić, Jasminu Lazović i Radoslava Pavlovića. Detaljne biografije svih kandidata koje je danas Državno veće tužilaca predložilo Narodnoj skupštini nalaze se u materijalu koji vam je prosleđen. Ja bih sa ovim završio izlaganje kandidata i bio otvoren za eventualna pitanja. Zahvaljujem, predsednice.
Zahvaljujem vama. Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Da li neko od poslanika želi reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, nema poslanika koji su se prijavili za reč, zaključujem jedinstveni pretres. Pošto smo obavili ovaj jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučiti o Predlogu odluke. Zahvaljujem. Primili ste Predlog odluke koju je podneo predsednik Narodne skupštine. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da prema članu 193, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Kao predlagač ne želim da obrazlažem odluku. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Da li neko od poslanika želi reč? (Ne.) Time se ispunjavaju uslovi da zaključim jedinstveni pretres. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Primili ste Predlog za imenovanje zamenika generalnog sekretara Narodne skupštine, koji je podnela sekretar Jana Ljubičić. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres. Predlagač, generalni sekretar Jana Ljubičić nije sada u sali, ali je rekla da nema potrebe obrazlaže predlog koji ste već dobili. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Da li neko od poslanika želi reč? (Ne.) Time se ispunjavaju uslovi da zaključim jedinstveni pretres. Pošto smo obavili pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu za imenovanje zamenika generalnog sekretara Narodne skupštine. Primili ste Predlog odluke koju je podnela poslanička grupa Socijalističke partije Srbije. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 193, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Đorđe Milićević, želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Do otvaranja jedinstvenog pretresa prijave za reč u pisanom obliku nije podnela ni jedna poslanička grupa. Time se ispunjavaju uslovi da zaključim jedinstveni pretres. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Sada je 11,25 časova. Određujem pauzu do 12,20 časova, radi konsultacije sa šefovima poslaničkih grupa. Zahvaljujem. [[Posle pauze.]] Poštovani narodni poslanici, prema članu 168. st. 3. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, u toku sednice Narodne skupštine izuzetno se mogu po hitnom postupku na dnevni red sednice staviti predlozi za izbor, imenovanje i razrešenje i prestanak funkcije, pod uslovom da sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. O svakom predlogu za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, Narodna skupština prethodno odlučuje, bez pretresa, prilikom utvrđivanja dnevnog reda, odnosno u toku sednice, odmah po prijemu predloga, pod uslovom da sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. S obzirom na to da je u proceduru pristiglo više novih predloga za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku u toku sednice, u skladu sa ovim odredbama, a imajući u vidu da današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, ispunjeni su uslovi da se Narodna skupština izjašnjava o tim predlozima. Molim vas prvo da utvrdimo kvorum za glasanje. Konstatujem da je prisutno 150 poslanika, te time ispunjavamo uslove da pređemo na odlučivanje o predlozima. Visoki savet sudstva, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZBORU PREDSEDNIKA PREKRŠAJNIH SUDOVA. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 149, protiv – šest, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZBORU PREDSEDNIKA OSNOVNIH SUDOVA. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo sedam od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZBORU PREDSEDNIKA PRIVREDNIH SUDOVA. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo osam od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZBORU PREDSEDNIKA VIŠIH SUDOVA. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo 12 od ukupno prisutnog 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZBORU PREDSEDNIKA APELACIONOG SUDA U NOVOM SADU. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnog 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZBORU SUDIJA KOJI SE PRVI PUT BIRAJU NA SUDIJSKU FUNKCIJU. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 155, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnog 171 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZBORU SUDIJE KOJI SE PRVI PUT BIRA NA SUDIJSKU FUNKCIJU. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 156, protiv – šest, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 od ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, uvrsti u dnevni red Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini tačka: PREDLOG ODLUKE O IZBORU SUDIJA KOJI SE PRVI PUT BIRAJU NA SUDIJSKU FUNKCIJU. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutna 175 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Primili ste Predlog odluke koju je podneo Visoki savet sudstva o izboru predsednika prekršajnih sudova. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da prema članu 201. i 202. shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 201. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres. Da li predstavnici predlagača Dragomir Milojević, predsednik Visokog saveta sudstva želi reč? Po Poslovniku Marko Đurišić.
Uvažena predsednice, smatram da ste povredili član 27. Poslovnika koji govori da se predsednik Narodne skupštine stara o primeni Poslovnika. Upravo smo stavili na dnevni red nekoliko tačaka za izbor najviših organa sudskih u državi Srbiji, a taj materijal smo dobili jutros. Znači, nije ispoštovan ni minimalni rok od 24 sata da se poslanici upoznaju sa materijalom kako bi mogli da se pripreme za raspravu. Veliki broj ovih odluka Visokog saveta sudstva je donet na sednici 8. i 9. maja 2014. godine, ali je dostavljen Skupštini, ovde stoji u toku jučerašnjeg dana, ne znam u koliko sati, ali znam da smo tek jutros dobili ove materijale i ne znam na koji način očekujete da mi učestvujemo u raspravi o imenovanju 61 kandidata za predsednike osnovnih sudova, 41 kandidata za predsednike prekršajnih sudova, 15 kandidata za predsednike privrednih sudova. Nismo stigli ni da pročitamo ceo materijal, a kamoli da se upoznamo i da možemo da učestvujemo u raspravi. Razumem žurbu, ali ne razumem da na ovakav način kršite Poslovnik i da stavljate poslanike u situaciju da ne mogu aktivno i kvalitetno da učestvuju u raspravi. Najavili ste u pauzi da ćete napraviti konsultacije sa šefovima poslaničkih grupa, ni tih konsultacija nije bilo. Čekao sam poziv da vidim o čemu se radi i stvarno ne vidim način na koji možemo da učestvujemo u raspravi. Molimo da se u danu za glasanje izjasnimo.
Da. Niste sačekali obrazloženje, pa ću vas posle obrazloženja pitati da li ćete prihvatiti obrazloženje ili i onda želite da pristupite glasanju u danu za glasanje o povredi Poslovnika. Dakle, smatram da nisam povredila Poslovnik. Član 168. stav 3. vrlo jasno definiše hitan postupak u ovim slučajevima. Procedura je izvršena, nadležan odbor je dao svoje mišljenje, a ako niste zadovoljni sa obrazloženjem u danu za glasanje glasaćemo? Niste. Dakle, u danu za glasanje će biti glasanje. Da li predsednik predlagača želi reč? Reč ima Miroljub Tomić, zamenika predsednika Visokog saveta sudstva. Izvolite.
Hvala lepo. Predsednice Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi najpre da vas pozdravim u ime Visokog saveta sudstva, ja sam kao što je predsednica Narodne skupštine rekla Miroljub Tomić, zamenik predsednika Visokog saveta sudstva i danas sam ovde u republičkom parlamentu kako bih vama, ali i građanima Srbije koji prate, pretpostavljam, prenos ovog skupštinskog zasedanja, izložio i obrazložio predlog VSS koji se odnosi na izbor predsednika sudova u Republici Srbiji po konkursima o kojima je prethodno bilo reči. Zajedno samnom danas u Skupštini su i Mira Ivić, zamenik predsednika VSS i kolege, članovi VSS Sonja Videnović, Branka Bančević i Stoljikovski Aleksandar. Kao što znamo, na sednici VSS, koje je održana 20. decembra 2013. godine, doneta je odluka da se oglasi izbor za predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu i za predsednike viših sudova, a na sednici VSS, koja je održana 30. januara 2014. godine, doneta je odluka da se oglasi izbor za predsednike osnovnih sudova, predsednike privrednih sudova i predsednike prekršajnih sudova. Napominjem da se na ove konkurse ukupno prijavilo 355 kandidata. U postupku predlaganja kandidata za izbor predsednika napred navedenih sudova, VSS je najpre doneo odluku o obrazovanju komisija za izbor predsednika sudova, koje su obavile razgovore sa prijavljenim kandidatima, a zadatak ovih komisija je bio, pored toga, i da izvrše proveru podnetih prijava na oglas, da utvrde njihovu potpunost i blagovremenost, da obave razgovore sa prijavljenim kandidatima koji su se prijavili za izbor za predsednike sudova, kao i da ove komisije ocene da li kandidati ispunjavaju kriterijume za izbor. Osim toga, zadatak Komisije je bio da utvrdi i kakvu komunikaciju su sudije, odnosno vršioci dužnosti predsednika pojedinih sudova, koji su se tada nalazili na tim funkcijama, ostvarili komunikaciju sa svim nadležnim i relevantnim institucijama, kao što je policija, tužilaštvo, pošta i slično. Na osnovu izveštaja Komisije za izbor predsednika sudova, a imajući u obzir i pribavljeno mišljenje sednice svih sudija, VSS je na sednicama VSS koje su održane 8, 9. i 20. maja 2014. godine, utvrdio da predloženi kandidati, a čija imena su navedena u materijalu, koji vam je dostavljen u prilogu predloga ove odluke, da ispunjavaju sve kriterijume i merila za izbor predsednika suda za koji su konkurisali, pa je na osnovu člana 13. alineja 4. Zakona o VSS i u vezi sa članom 70. Zakona o sudijama, VSS utvrdio predlog odluke za izbor predsednika napred navedenih sudova i predložio da isti budu izabrani od strane ovog parlamenta. Napominjem da je VSS, odnosno nadležne komisije VSS obavile razgovor sa ukupno 337 kandidata, a da je predloženo ukupno 141 predlog za izbor za najviše funkcije kada je reč o predsednicima sudova u Republici Srbiji. Prilikom predlaganja bili smo svesni činjenice da već tri, odnosno četiri godine u svim sudovima, gotovo u svim sudovima u Srbiji je stanje vršioca funkcije predsednika sudova značajno s obzirom na činjenicu da nam svima, dakle i VSS i sudovima i ovoj Skupštini, odnosno parlamentu, Vladi i svim relevantnim faktorima u Republici Srbiji predstoji sprovođenje nacionalne strategije za sprovođenje reforme pravosuđa u narednom periodu, kao i akcionog plana koji proizilazi iz te nacionalne strategije. Dakle, da nam je svima bilo značajno, i verujem da je tako, da na čelo svih sudova u Republici Srbiji dođu stručni, visoko moralni ljudi sa izraženim organizacionim sposobnostima koji bi dali maksimalan doprinos da se u Republici Srbiji poveća efikasnost, da se poveća kvalitet, stručnost, ažurnost, ali pre svega i odgovornost što je značajno, smatram ne samo za nas koji radimo u pravosuđu već i za sve građane Republike Srbije. Obzirom da smo prethodno prisustvovali Odboru za pravosuđe Narodne skupštine Republike Srbije i da smo otprilike zauzeli stav da se samo dostavi spisak ovih prijavljenih kandidata koji vam dostavljamo u prilogu, to na ovaj način i činimo, a naravno svi članovi VSS su ovde u Narodnoj skupštini spremni da odgovore na eventualna pitanja koja imate kao narodni poslanici. Toliko u ovom uvodnom obraćanju. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Gordana Čomić po Poslovniku.
Zahvaljujem predsedavajući. Moja želja je da vas podsetim na potrebu da svi učesnici sednice poštuju član 106. koji ih obavezuje da govore o tački dnevnog reda. Zbog načina na koji smo se saglasili da dođu u pretres tačke od 24. do 31. nema ni zajedničkog načelnog pretresa ni jedinstvenog pretresa pa je predlagač u obavezi da govori samo o tački dnevnog reda koja je otvorena. Potpuno razumem da je potreba da se imenuju ljudi, odnosno da se odlukama Narodne skupštine saglasimo o imenovanjima za predsednike viših sudova Apelacionog suda u Novom Sadu, za izbor sudija koji se biraju prvi put, ali hitnost tog postupka ne može da nas ometa u poštovanju poslovničkog pravila. Da je bilo dogovora mislim da ne bi bilo spora da se saglasimo da se i mimo poslovnika glasa i o jedinstvenom pretresu o svim ovim tačkama dnevnog reda, ali to se nije dogodilo. Tako da je ovlašćeni predlagač praktično ispričao sve što je njegova obaveza o svim tačkama dnevnog reda, a otvorena je samo tačka 24. Predlog odluke o izboru predsednika prekršajnih sudova. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sigurno da Miroljub Tomić, zamenik predsednika VSS, ne dolazi ovde često i nije u ovom trenutku znao da nisu objedinjene sve tačke o kojima ovde raspravljamo. Hteo da budem tolerantan i pustio sam da završi svoje izlaganje, ali vi ste u pravu, nisu objedinjene ove tačke o kojima sada raspravljamo, tako da ćemo sigurno ponuditi da se i po drugim tačkama obrati. U ovom trenutku je dobio potrebne informacije i meni ostaje samo da vas pitam da li u Danu za glasanje želite da se izjasnimo?
Ne, nije mi to namera, nego da poštujemo poslovnik.
Hvala vam. Takođe po povredi Poslovnika narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Povreda člana Poslovnika 168. koji govori da predlog zakona za čije donošenje se predlaže hitan postupak može da se uvrsti u dnevni red sednice Narodne skupštine ako je podnet najkasnije 24 časa pre određenog početka te sednice. Znači, zahtev da se, koliko smo mi dobili dopis od VSS, da se po osnovu člana 168. danas raspravlja o ovim tačkama dnevnog reda, dostavljen je u Skupštinu 21. maja, dakle danas, u 10.15 časova. Ne da nije prošlo 24, nego je prošlo 2.30 časa. Ja razumem žurbu, razumem potrebu da se neke stvari završe, ali nemojte da dovodimo u sumnju legalnost i rad parlamenta po ovako važnoj tački dnevnog reda. Pogotovu apelujem na to da se napravi, da se sada prekine ova sednica, da napravimo dogovor šta i kako dalje. Nemojte da koristite ovu situaciju i činjenicu da je zemlja u vanrednoj situaciji i da na ovaj način kršite Poslovnik i kod ovako važne tačke dnevnog reda. Mi smo spremni na svaki dogovor, ali prvo nas ispoštujte i dajte nam mogućnost da se dogovorimo i razgovarajte sa nama, a drugo, ako nećete, onda moramo da insistiramo na Poslovniku i da se radi u skladu sa Poslovnikom.
Zahvaljujem. Takođe bih dao jedno obaveštenje, pošto moj kolega Đurišić nije bio u prethodnom sazivu, iako je mnogo saziva narodni poslanik, i mi smo mnogo puta u prethodnom sazivu na ovaj način vodili sednicu, tako da po članu 168. koji je leks specijalis, mogu da vam pročitam – u toku sednice Narodne skupštine izuzetno se može, po hitnom postupku, na dnevni red sednice staviti i predlog za izbor, imenovanje i razrešenje i prestanak funkcije, predlog za izglasavanje nepoverenja Vladi itd, ali pod uslovom da sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Pošto su ispunjeni svi uslovi, tako da mi možemo samo da nastavimo sa radom. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Narodni poslanik Petar Petrović, kao izvestilac nadležnog odbora. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani članovi VSS, u ime Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu želim da kažem da, da se ne bi javljao po svakoj tački dnevnog reda, govoriću uopšteno o svim ovim predlozima koji su danas na dnevnom redu, a radi se o izboru predsednika viših sudova, osnovnih sudova, privrednih sudova, prekršajnih sudova, sudija koji se biraju prvi put na sudijsku funkciju nekih sudova, kao i predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu je na svojoj sednici koja je održana danas jednoglasno podržao predlog VSS i prosledio Narodnoj skupštini sa predlogom da Narodna skupština u Danu za glasanje prihvati predloge za predsednike navedenih sudova koje je utvrdio VSS. Dakle, nijedan od predloženih kandidata od članova Odbora nije osporen nijednom rečju, dakle u potpunosti je Odbor prihvatio predlog VSS i mislim da je to jedan kvalitet, što znači da je VSS u proceduri koju je sproveo i koja je trajala više od dva meseca od dana raspisivanja konkursa za sve predsednike navedenih sudova do dana utvrđivanjapredloga uradio posao na najbolji mogući način, stručno, savesno, sagledavajući sve kandidature prijavljene za predsednike određenih sudova i da je sa tim predlogom izašao pred Narodnu skupštinu i ja bih molio uvažene kolege, koleginice, narodne poslanike i poslanice da u Danu za glasanje jednoglasno podržimo navedene predloge i da konačno izaberemo predsednike svih sudova u Republici Srbiji i da v.f. stanje koje na žalost traje skoro četiri godine u pravosuđu Srbije jednom stavimo ad akta. Hvala lepo.
Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o predlogu odluke. Sadaprelazimo na 25. tačku dnevnog reda – Predlog odluke o izboru predsednika osnovnih sudova. Primili ste Predlog odluke koju je podneo VSS. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, prema članu 201. i 202, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme za raspravu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Dobili ste vreme u predlogu. Molimposlaničke grupe da ukoliko već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 201. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? Izvolite.
Nešto ću malo više da obrazložim vezano za izbor, odnosno Predlog odluke o izboru predsednika osnovnih sudova. Naravno, poštujući vreme poslanika, a ipak da objasnim i rad Komisije VSS, kao i samog VSS. Na osnovu člana 47. a u vezi sa članom 80. stav 1. Zakona o sudijama, VSS je u „Službenom glasniku RS“ br. 8/2014 godine, dana 29. januara 2014. godine, kao i u dnevnom listu „Politika“ dana 30. januara 2014. godine, oglasio izbor za 66 predsednika osnovnih sudova u Republici Srbiji. U postupku predlaganja kandidata za izbor predsednika osnovnih sudova VSS je na osnovu člana 52. Poslovnika o radu VSS, objavljen u „Službenom glasniku RS“ br. 29/13 na sednici održanoj dana 23. januara 2014. godine, doneo Odluku o obrazovanju Komisije za izbor predsednika sudova. Kao što je rečeno, zadatak Komisije je bio da izvrši proveru podnetih prijava na oglas, da utvrdi njihovu potpunost i blagovremenost, da obavi razgovor sa kandidatima koji su se prijavili za izbor za predsednika suda i da oceni da li kandidati ispunjavaju kriterijume za izbor. Na oglas za izbor predsednika osnovnih sudova prijave je podnelo 175 kandidata. Uz prijavu kandidati za predsednika osnovnih sudova podneli su kratke biografije i program rada u kojem su izneli svoje viđenje problema u funkcionisanju suda za koji su podneli prijavu, način njihovog prevazilaženja i ideje za unapređenje rada suda. U skladu sa odredbom člana 70. stav 2. Zakona o sudijama i člana 50. stav 2. Poslovnika o radu Visokog saveta sudstva, Visoki savet sudstva je za sve kandidate pribavio mišljenje sednica svih sudija suda u koje je kandidat izabran na sudijsku funkciju i sednice svih sudija suda za koji se predlaže izbor predsednika suda. Komisija za izbor predsednika sudova je dana 24, 25, 26, 27, 28. i 31. marta i 2, 3. i 4. aprila 2014. godine obavila razgovore sa ukupno 172. kandidata koji su podneli prijave na oglas za izbor predsednika osnovnih sudova. Na osnovu izveštaja Komisije za izbor predsednika sudova, a uzimajući u obzir i pribavljeno mišljenje sednice svih sudija i dostavljeni program rada, Visoki savet sudstva je utvrdio koji kandidati ispunjavaju sve kriterijume za izbor predsednika osnovnih sudova, propisanih odredbom člana 69. Zakona o sudijama i članom 12. Odluke o utvrđivanju kriterijuma i merila za ocenu stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti za izbor sudija i predsednika sudova, koja je objavljena u „Službenom glasniku Republike Srbije“, broj 49/2009. Na osnovu člana 13. alineja 4. Zakona o Visokom savetu sudstva, a u vezi sa članom 70. Zakona o sudijama, Visoki savet sudstva, na sednicama održanim 8, 9. i 20. maja 2014. godine, utvrdio je Predlog odluke za izbor predsednika osnovnih sudova i predložio Narodnoj skupštini Republike Srbije izbor 61 kandidata, čija imena su navedena u predlogu koji je Visoki savet sudstva dostavio ovom parlamentu, odnosno Narodnoj skupštini. Napominjem da Visoki savet sudstva nije dostavio, odnosno utvrdio Predlog za izbor predsednika sudova, kada je reč o osnovnim sudovima, u Osnovnom sudu u Dimitrovgradu, jer nije bilo prijavljenih kandidata, zatim u Osnovnom sudu u Zrenjaninu, Osnovnom sudu u Lebanu, Osnovnom sudu u Prokuplju, Osnovnom sudu u Šidu, jer nije utvrđen predlog od strane Visokog saveta sudstva, iz razloga što je Visoki savet sudstva procenio da prijavljeni kandidati ne zadovoljavaju kriterijume iz odredbe člana 12. Odluke o kriterijumima i merilima za ocenu stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti za izbor sudija i predsednika sudova, koja je objavljena, kao što sam rekao, 2009. godine. U skladu sa tim, Vrhovni kasacioni sud će formirati komisiju koja će da izvrši kontrolu i nadzor u sudovima u kojima nije izvršen izbor, odnosno predlog kandidata za izbor u ovim osnovnim sudovima koje sam napred naveo i predložiti mere kako bi se otklonili problemi uočeni u radu tih sudova, a Visoki savet sudstva će raspisati konkurs i zatim po tom konkursu izvršiti izbor prijavljenih kandidata. Zahvaljujem.
Zahvaljujem predstavniku predlagača. Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Prelazimo na 26. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU PREDSEDNIKA PRIVREDNIH SUDOVA Primili ste Predlog odluke koji je podneo Visoki savet sudstva. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, prema članu 201. i 202, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme za raspravu za poslaničke grupe iznosi pet časova, prema redosledu koji ste dobili. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, prema članu 96. stav 4. Poslovnika. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Ne) Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne) Da li predstavnici, odnosno predsednici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Prelazimo 27. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU PREDSEDNIKA VIŠIH SUDOVA Primili ste Predlog odluke koji je podneo Visoki savet sudstva. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, prema čl. 201. i 202, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje prema poslaničkim grupama srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Shodno članu 201. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Ne) Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Prelazimo na 28. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O PREDSEDNIKU APELACIONOG SUDA U NOVOM SADU Primili ste Predlog odluke koji je podneo Visoki savet sudstva. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, prema čl. 201. i 202, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme za raspravu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Da) Izvolite.
Obzirom da se radi o Apelacionom sudu u Novom Sadu, kao što je poznato, Narodna skupština je na jednom od ranijih zasedanja vršila izbor predsednika apelacionih sudova i tada je izvršen izbor za predsednika Apelacionog suda u Beogradu, Apelacionog suda u Kragujevcu i Apelacionog suda u Nišu, a tada nije bilo prijavljenih kandidata za Apelacioni sud u Novom Sadu, pa pošto se radi o jednom od najviših sudova u Republici Srbiji, želim da u ime predlagača u kratkim crtama obrazložim ovaj predlog. Kao što je poznato, Visoki savet sudstva je dana 20. decembra 2014. godine oglasio izbor predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu. Na oglas za izbor predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu prijavu je podneo Novica Peković, sudija Vrhovnog kasacionog suda i vršilac funkcije predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu. Komisija za izbor predsednika sudova je dana 29. januara 2014. godine obavila razgovor sa sudijom Novicom Pekovićem. Na osnovu izveštaja Komisije za izbor predsednika sudova, uzimajući u obzir pribavljeno mišljenje opšte sednice Vrhovnog kasacionog suda, mišljenje sednice svih sudija Apelacionog suda u Novom Sadu i dostavljeni program rada, Visoki savet sudstva je utvrdio da Novica Peković, sudija Vrhovnog kasacionog suda, ispunjava sve kriterijume za izbor predsednika suda, a propisane odredbom člana 69. Zakona o sudijama i odredbom člana 12. Odluke o utvrđivanju kriterijuma i merila za ocenu stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti za izbor sudija i predsednika sudova i utvrdio Predlog odluke za izbor predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu i predložio Narodnoj skupštini, tj. ovom parlamentu, da se Novica Peković, sudija Vrhovnog kasacionog suda, bira za predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu. Novica Peković je rođen 1950. godine. Pravni fakultet Univerziteta u Beogradu završio je 1973. godine, a pravosudni ispit je položio 1975. godine. Sudijsku dužnost obavlja od novembra 1977. godine, kada je izabran za sudiju u Prvom opštinskom sudu u Beogradu, gde je postupao u krivičnoj materiji i bio predsednik Krivičnog odeljenja. Za sudiju Okružnog suda u Beogradu izabran je 1994. godine, a 1999. godine izabran je za sudiju Vrhovnog suda Srbije i tu dužnost je obavljao do 31. decembra 2009. godine. Bio je predsednik Krivičnog odeljenja i rukovodilac sudske prakse, a Odlukom Prvog sastava Visokog saveta sudstva od 25. decembra 2009. godine prestala mu je dužnost sudije Vrhovnog suda Srbije, a u postupku izvršenja Odluke Ustavnog suda kojima su usvojene žalbe neizabranih sudija, odlukom Visokog saveta sudstva od 13. novembra 2012. godine izabran je na stalnu sudijsku funkciju Vrhovnog kasacionog suda. Postupao je u krivičnoj materiji i bio predsednik Krivičnog odeljenja Vrhovnog kasacionog suda. Odlukom predsednika Vrhovnog kasacionog suda od 12. aprila 2013. godine, postavljen je za vršioca funkcije predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu, koju funkciju i dalje obavlja. Sudija Novica Peković je učestvovao na brojnim stručnim seminarima i okruglim stolovima u zemlji i inostranstvu, autor je više stručnih radova i sentenci koje su objavljene u biltenima Vrhovnog suda Srbije i Vrhovnog kasacionog suda. Bio je član Visokog saveta pravosuđa do marta 2009. godine, a učestvovao je u radu radnih grupa za izradu nacrta više zakona. Opšta sednica Vrhovnog kasacionog suda je jednoglasno dala pozitivno mišljenje o Novici Pekoviću za sudiju Vrhovnog kasacionog suda za izbor predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu, što je posebno cenio Visoki savet sudstva prilikom predlaganja Novice Pekovića za izbor za predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu. Kroz dugogodišnji staž iskazao je veliko stručno znanje, poznavanje prava, autor je velikog broja stručnih radova zbog čega uživa ugled među kolegama. Posedovanje organizacionih sposobnosti pokazao je kao predsednik Krivičnog odeljenja u Vrhovnom kasacionom sudu, Vrhovnom sudu Srbije i nižestepenim sudovima. Od postavljenja za vršioca funkcije predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu veoma se istakao u organizatorskim sposobnostima, u rukovođenju sudom, a dobar rad Apelacionog suda u Novom Sadu utvrđen je i prilikom kontrole koju su izvršile sudije Vrhovnog kasacionog suda nedavno. Na sednici sudija Apelacionog suda u Novom Sadu prilikom davanja mišljenja o kandidatu za izbor predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu, Novica Peković, sudija Vrhovnog kasacionog suda dobio je takođe jednoglasnu podršku za izbor za predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu. U mišljenju koje je dostavljeno od strane sednice svih sudija Apelacionog suda u Novom Sadu, ističe se da je Novica Peković jedan od najstručnijih sudija, koji sa lakoćom rešava najsloženije krivične predmete, a otkako je postavljen za vršioca funkcije predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu, ostvario je izuzetno dobru saradnju za zaposlenima u sudu. Prilikom predlaganja kandidata za izbor predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu, Visoki savet sudstva je imao u vidu i uspešno organizovanje rada u Apelacionom sudu u Novom Sadu od kada je Novica Peković postavljen za vršioca funkcije predsednika suda, a posebno je cenio program rada kojim su predviđene mere u cilju povećanja efikasnosti rada toga suda, kao i efikasnost i kvalitet rada područnih, viših i osnovnih sudova. Takođe, Novica Peković je pokazao veliko angažovanje u radu Komisije Visokog saveta sudstva za raspoređivanje zaposlenih prilikom osnivanja novih osnovnih sudova na području Apelacionog suda u Novom Sadu, koji su počeli sa radom 1. januara 2014. godine. Inače Novica Peković je sudija koji je poznat gotovo svim sudijama u Republici Srbiji, kao izuzetan znalac i poznavalac Krivičnog prava, čovek koji uživa izuzetan ugled i poverenje među sudijama i kao takav je i predložen od strane Visokog saveta sudstva za izbor predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem predstavniku predlagača. Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč dajem narodnom poslaniku, doktoru Janku Veselinoviću. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi predstavniče predlagača, dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Marko Đurišić kolega, ukazao je već na činjenicu da smo današnju raspravu počeli na način koji ne odgovara ozbiljnosti ove teme. Naime, mi u ovom trenutku treba da odlučimo o izboru preko stotinu najodgovornijih sudskih funkcija u zemlji, da završimo raspravu i da glasamo, a predloge smo dobili pre nešto više od dva sata. Na taj način smo se mogli upoznati sa tim predlozima za dva sata preko sto ljudi. Da li mislite da je u tom vremenu moglo da se to obavi na kvalitetan način? Ovi ljudi treba da organizuju sudove, da vrše sudske funkcije, da uspostave pravni sistem, koji, svi ćemo se složiti nije na visokom nivou, odnosno stanje u pravosuđu nije na adekvatnom nivou. Mi smo imali reformu pravosuđa koja je imala i svojih mana i svakako da je trebalo izvršiti nekakve korekcije. Nakon toga smo imali, slobodno se može reći, neselektivno vraćanje svih ljudi koji su ostali bez funkcija, među njima i onih koji nisu bili dostojni za vršenje sudskih funkcija. Nakon tog ponovnog vraćanja sudija efikasnost u sudstvu se nije popravila. Broj nerešenih predmeta se nije smanjio, broj predmeta koji zastarevaju se nije smanjio, dešava nam se da ljudi sa 50 krivičnih prijava sede na slobodi i to je naš pravosudni sistem. Konkretno mi sada treba da izaberemo predsednika Apelacionog suda u Novom Sadu. O ovom predsedniku smo na neki način mogli da govorimo kada je bio predlog za izbor v.d. na ovom mestu i bilo je određenih rezervi. Bilo je ukazivanja na činjenicu da predloženi kandidat je imao elemenata koje bi mogle, vršioca pravosudne funkcije da označe kao nedostojnog za vršenje te funkcije. Bilo je podataka koji su izneti i potvrđeni od gospodina Dragomira Milojevića, tada predsednika Vrhovnog kasacionog suda i Visokog saveta sudstva da je predloženi kandidat primio na poklon testamentom polovinu stana i garaže u Beogradu od stranke u čiju je korist presudio. Dakle, deset meseci posle te presude u njegovu korist, u korist tog sudije je testamentom stranka ostavila stan i garažu u Beogradu. Bilo je određenih pravdanja da to nije u suprotnosti sa zakonom. Nisam siguran, da mi u poslaničkoj grupi nismo imali vremena da o tome na valjan način analiziramo i da ovom konkretnom predlogu damo svoj stav. Slučajno se sećamo te rasprave i slučajno smo se javili da diskutujemo po ovom predlogu. Ostale predloge nismo mogli ni da izanaliziramo u ova dva sata na valjan način. Prvo, sednica je zakazana na način kako je zakazana, po hitnom postupku. Bio je zakazan sastanak sa šefovima poslaničkih grupa. Nismo znali da ćemo o ovako važnoj temi razgovarati i nismo spremni da glasamo za ove predloge. Nismo spremni iz razloga što ne znamo da li su ti predlozi adekvatni i da li ćemo mi za godinu dana shvatiti da smo glasali, digli ruku za ljude koji tu funkciju neće obavljati na valjan način. U tom smislu smatram da bi predlagač trebao da povuče ne samo ovaj predlog nego sve ostale predloge, da nam da dovoljno vremena najmanje 24 sata da se o ovim predlozima izjasnimo, kako ne bi doveli u nezgodnu situaciju i nas iz opozicije koji imamo možda malo lagodniju poziciju u smislu da ne glasamo za ove predloge, nego ljude iz pozicije da razmotre ove predloge i da znaju da biraju na najodgovornije funkcije ljude koji to zaslužuju. Verujem da je to većina ovih ljudi, ali sam siguran da nismo imali dovoljno vremena da to na adekvatan način analiziramo i ponavljam još jednom da se koristi prilika u kojoj se zemlja nalazi da se stavljaju tačke na dnevni red koje ne zaslužuju da se na ovaj način stavljaju i smatram da dovode u sumnju ozbiljnost parlamenta i ozbiljnost odluka koje će danas možda već doneti. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Veselinoviću. Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika. (Ne) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o predlogu odluke. Prelazimo na 29. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU SUDIJA KOJI SE PRVI PUT BIRAJU NA SUDIJSKU FUNKCIJU Primili ste predlog odluke koji je podneo Visoki savet sudstva. Pre otvaranja pretresa podsećam vas da prema članu 201, 202, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova i kao da se ovo vreme raspoređuje za poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika i članova poslaničkih grupa. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu da odmah podnesu prijavu za reč sa redosledom narodnih poslanika i saglasno članu 201. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Ne) Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika. (Ne) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Prelazimo na 30. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU SUDIJA KOJI SE PRVI PUT BIRA NA SUDIJSKU FUNKCIJU Primili ste predlog odluke koji je podneo Visoki savet sudstva. Pre otvaranja pretresa podsećam vas da prema članu 201, 202, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova i kao da se ovo vreme raspoređuje za poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika i članova poslaničkih grupa. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu da odmah podnesu prijavu za reč sa redosledom narodnih poslanika i saglasno članu 201. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Ne) Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika. (Ne) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Prelazimo na 31. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU SUDIJA KOJI SE PRVI PUT BIRAJU NA SUDIJSKU FUNKCIJU Primili ste predlog odluke koji je podneo Visoki savet sudstva 13. decembra 2013. godine, sa obnovljenim zahtevom od 20. maja 2014. godine. Pre otvaranja pretresa podsećam vas da prema članu 201, 202, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova i kao da se ovo vreme raspoređuje za poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika i članova poslaničkih grupa. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu da odmah podnesu prijavu za reč sa redosledom narodnih poslanika i saglasno članu 201. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Ne) Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika. (Ne) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Samo jedno obaveštenje da vam dam, poštovani narodni poslanici, shodno članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština ukoliko bude potrebe, danas raditi i posle 18,00 časova, a najduže do završetka pretresa u pojedinostima o 3. tački dnevnog reda – Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, a zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda sednice. Sada u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika, određujem pauzu u trajanju od jednog časa, izvinjavam se, u trajanju od sat i 45 minuta i sa radom nastavljamo u 15,00 časova. Hvala vam. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo današnji rad. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam povodom pretresa u pojedinostima o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, pored predstavnika predlagača dr Kori Udovički, potpredsednika Vlade i ministra državne uprave i lokalne samouprave, pozvala da sednici prisustvuju i: Nina Fira, pomoćnik ministra državne uprave i lokalne samouprave, Danica Polić, savetnik u Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave i Gordana Govedarica, samostalni savetnik u Kancelariji za ljudska i manjinska prava. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Enis Imamović, Vesna Martinović, Aida Ćorović, Gordana Čomić, Olena Papuga, Marko Đurišić, Biljana Hasanović-Korać, prof. dr Janko Veselinović, Miletić Mihajlović, Riza Halimi, Šaip Kamberi, Meho Omerović, Zlata Đerić, Dubravka Filipovski i Zoran Babić i amandmane Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, saglasno članu 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio je kao nepotpun amandman kojim se posle člana 8. dodaju novi članovi 8a i 8b koji su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin i Enis Imamović. Odbačeni amandman ne može biti predmet rasprave i o njemu se ne glasa. Pre prelaska na pretres u pojedinostima, podsećam vas da su narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin i Enis Imamović pisanim putem povukli amandman koji su zajedno podneli na član 9. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova podneo je amandman na član 1. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin i Enis Imamović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Amandman koji smo podneli na član 1. je suštinski amandman koji nacionalnim savetima nacionalnih manjina daje faktička prava, daje im ovlašćenja i njime se precizno definiše status nacionalnih saveta koji su do sada često bili doživljavani kao udruženje građana ili nevladine organizacije. Nepostojanje ovakve jasne definicije u velikoj meri umanjuje legitimitet Saveta i dovodi u pitanje zapravo snagu nacionalnih saveta u procesu ostvarivanja individualnih i kolektivnih prava nacionalnih manjina, a koja su u skladu sa Ustavom i zakonima ove zemlje. Usvajanjem ovog amandmana otvorile bi se nove zakonske mogućnosti koje bi pružile zaštitu nacionalnih saveta, povećali bi stepen njihove nezavisnosti i omogućili nesmetan rad, oslobođen političkih pritisaka i političkih pretnji. Snaga nacionalnih saveta u ovom predlogu zakona je gotovo zanemarljiva, što predstavlja jednu veliku manjkavost, jer ovaj zakon, kao i svi prethodni zakoni, tiče se nacionalnih manjina. Ja mogu da govorim sa aspekta nekog ko dolazi iz Sandžaka i ko predstavlja građane Sandžaka u ovoj Skupštini. Ovakva rešenja su praktično u Sandžaku neprimenljiva. Bošnjaci su izloženi teroru policijskih, ali i drugih inspektora, koji svojim delovanjem ugrožavaju svaku vrstu slobode – slobode mišljenja, slobode političkog opredeljenja itd. Na ovaj način državni organi…
Pozivam vas da govorite isključivo o amandmanu i da ne dajete takve ocene koje ne stoje. Možete trošiti vreme poslaničke grupe. Prošle su dve minute.
Poštovana predsednice, ja govorim upravo o amandmanu. Smisao mog boravka ovde jeste da govorim o Bošnjacima i o stanju Bošnjaka, a pošto govorimo o nacionalnim savetima i ovom amandmanu, govorim o…
Trošite vreme poslaničke grupe, to je vaše pravo, ali da znate.
Dakle, što se tiče ovog amandmana, govorim da mi predlažemo povećanje ovlašćenja, ingerencija i nadležnosti nacionalnih saveta i govorim zbog čega je to bitno. Molim vas da me ubuduće ne prekidate. Na ovaj način državni organi sa javnim ovlašćenjima demonstriraju otvorenu lojalnost prema drugim režimskim političkim partijama koje pokušavaju da nametnu Bošnjacima kao njihova politička rešenja i oni kod građana praktično utiču direktno na njihovu slobodu da biraju kako na lokalnim, tako i na republičkim. Postoji opasnost da tako nešto bude i na ovim predstojećim izborima za nacionalne savete koji nas očekuju ove 2014. godine. Obrazloženje koje smo dobili od Vlade je odraz nerazumevanja problematike i bežanje u tehniku. Ovde govorim o suštini. Suština jeste da je trenutna pozicija mogućnost ingerencije nacionalnih saveta da su jako male i zanemarljive. Ovaj predlog zakona to dokazuje i mi smo pokušali ovim amandmanom da to ispravimo. Hvala.
Da li neko želi reč? (Da) Reč ima ministar. Izvolite.
Ja bih uzela priliku da, već sada kod ovog prvog amandmana, ponovim ono što sam rekla i kada sam govorila u raspravi u načelu. Predmet ovih izmena i dopuna zakona su procedure vezane za izbor nacionalnih saveta nacionalnih manjina i da teme koje se tiču sadržaja, prava i finansija itd, nacionalnih manjina, uloge nacionalnih saveta i njihovog uređivanja, ostaju teme koje ćemo imati priliku da raspravljamo u pripremi novih izmena i dopuna ili novog zakona, čemu ćemo pristupiti odmah posle usvajanja ovog zakona. Prema tome, sada dajem ovaj komentar i kasnije u diskusiji ću napomenuti svaki put kada Vlada odbije taj amandman iz razloga što on nije predmet uređivanja u ovom sada zakonu. Hvala.
Za reč se javio narodni poslanik Enis Imamović. Izvinite, po kom osnovu?
Pravo na repliku.
Ali niste pomenuti. Ministarka ima pravo da obrazlaže.
Ali, odnosi se na moju diskusiju.
Odnosi se na amandman.
Amandman koji sam ja podneo i diskusiju koju sam dao na osnovu toga.
Ministarka je govorila o amandmanu.
Dobro, ako vi kažete da nemam pravo, onda nemam pravo.
Vi znate da po Poslovniku predsedavajući ima pravo da daje repliku i ocenjuje da li je to nužno. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Martinović i Aida Ćorović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovana ministarka, koleginice i kolege narodni poslanici, u ime moje dve koleginice narodne poslanice, ja ću obrazložiti njihova dva amandmana. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o nacionalnim saveta nacionalnih manjina, član 1, član 3, stav 2. reči: „pet dana“ zamenjuju se rečima: „15 dana“. Koleginice su htele da skrene pažnju da Vlada i ministarstvo nemaju pravo da ograniče vremenski rok nacionalnim savetima kako će oni predavati svoju aplikaciju i da jedino vi imate pravo i treba da date rokove administraciji, a da nacionalnim savetima ostavite mogućnost i da ih ne ograničavate na pet dana, a u drugom amandmanu ih ograničavate na 10 dana. Koleginice traže, i u jednom i u drugom amandmanu, da taj rok bude minimum 15 dana za podnošenje dokumentacije i registraciju nacionalnih saveta. Iskoristio bih priliku da vam ukažem na neke probleme koje ima nacionalni savet Bugara. Imao sam neke razgovore sa njima, pa upravo u tom svojstvu i govorim, da vam prenesem neke njihove probleme. Konkretno, Nacionalni savet Bugara traži da ima neko glasilo na nacionalnom nivou na bugarskom jeziku. Mi smo to ranije imali na jugu Srbije, što se tiče Radio Niša, nacionalni informativni program, međutim, on je ukinut. Jedina televizija koja prenosi informativni program na bugarskom jeziku je niška gradska televizija i sve pohvale na rad te gradske tv kuće. Međutim, oni mole Vladu i vas, ako postoji mogućnost, kao što pokrajinska televizija ima informativne programe na jezicima svih nacionalnih zajednica, da i Bugari imaju pravo da informativne emisije imaju na nekom od nacionalnih medija. Problem je i sa štampanim medijem. Godine 1949. je osnovan list „Bratstvo“, sa sedištem u Nišu. Do skoro je on izlazio. Međutim, republička Vlada je prebacila osnivačka prava na Nacionalni savet Bugara i nakon toga dolazi do problema, i u finansiranju i do problema izlaženja ovog lista nacionalnog saveta. To bi bile neke dve molbe koje sam iskoristio u ovom terminu da vam ukažem i da obrazložim ova dva amandmana koji su koleginice Vesna Martinović i Aida Ćorović uložile.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin i Enis Imamović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima Enis Imamović.
Hvala, gospođo predsednice. Amandmanom koji smo podneli na ovaj član predviđa se brisanje odredbe koja omogućava brisanje nacionalnih saveta iz registra. Dakle, ukoliko dođe do brisanja nacionalnih saveta iz registra, smatramo da može doći do zaustavljanja određenih procesa u ostvarivanju individualnih i kolektivnih prava pripadnika nacionalnih manjina, a koji su započeti. Dakle, neprihvatljivo je postojanje ovakve odredbe, a naročito je neprihvatljivo zbog argumenta koje je Vlada dala u obrazloženju za odbijanje ovog amandmana, a koji kaže i koji koristi jednu jako neozbiljnu formulaciju – da nezainteresovanost nacionalne manjine može da utiče na postojanje samog nacionalnog saveta. Upravo ovakva formulacija „nezainteresovanost“ nas veže za amandman koji smo podneli na član 1, koji je Vlada odbila, a o kojem smo malo pre govorili. Iz ovoga se može shvatiti da upravo kod države ne postoji zainteresovanost da nacionalnim savetima omogući povećanje ingerencija kojim će afirmisati postojanje nacionalnih saveta i po automatizmu povećati suštinsku potrebu pripadnika nacionalnih manjina za postojanjem tih nacionalnih saveta. Primera radi, ukoliko bi ovaj zakon predvideo ovlašćenje Bošnjačkom nacionalnom veću da utiče na rešavanje problema jednakosti pred zakonom, i te kako bi se povećala zainteresovanost kod Bošnjaka za postojanjem Bošnjačkog nacionalnog veća, jer bi oni preko te institucije mogli da rešavaju problem neusaglašene strukture zaposlenih u sudstvu, policiji, tužilaštvu i drugim organima sa javnim ovlašćenjima. Kroz ovu instituciju bi visoko obrazovani Bošnjaci mogli da osiguraju mesto u ovim organima, koji su često mnogo kvalifikovaniji i spremniji od kandidata koji se nameću često iz vladajućih partija i partija koje su lojalne partijama na vlasti. Na ovaj način, nacionalne savete bi mi zaštitili od izloženosti političkim napadima od strane partija koje posmatraju kao plen koji treba da se podeli i u koje treba instalirati politički podobne Bošnjake i dati im povlašćeni položaj, a sve ostale proglasiti državnim krivcima i državnim neprijateljima. Dakle, zainteresovanost i te kako postoji, a postoji i podsticanje, odnosno postoji i gušenje te zainteresovanosti. Hvala.
Reč ima ministar. Izvolite.
Ovaj amandman odnosi se na jednu temu koja se suštinski pojavljuje u više amandmana i opet ću iskoristiti ovu priliku da samo jednom iskomentarišem stav Vlade, a to je da svakako brisanje iz registra nije nešto što ne može više da se promeni već u sledećem izbornom mandatu, konstituisanje može ponovo da se sprovede, onako kako ovaj predlog zakona detaljno propisuje i omogućava. Praksa će pokazati, mislim da treba da joj damo priliku da se pokaže, da tamo gde zainteresovanost postoji, ova i ovako regulisana materija potpuno omogućava nacionalnoj manjini da ostvari svoje pravo. Ukoliko vidimo da postoje problemi, menjaćemo ponovo, ali, ovo je u ovom trenutku najbolji mogući i detaljno diskutovan i prihvaćen u javnoj raspravi način da se jedna kompleksna materija reši. Hvala.
Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Uz dva minuta na raspolaganju za amandman, koristiću i vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe DS. Amandman suštinski traži uklanjanje odredbe i rešenja o brisanju iz registra nacionalnih saveta. Vlada je odgovorila sledećim obrazloženjem o razlozima neprihvatanja mog amandmana. Citiram: „Amandman se ne prihvata iz razloga što je uvođenje instituta brisanja nacionalnog saveta iz registra logična posledica konstrukcije u kojoj formiranje nacionalnog saveta predstavlja izraz slobodne volje pripadnika nacionalne manjine, što dosledno sprovedeno podrazumeva da odsustvo takve volje, izraženo kroz nezainteresovanost za obrazovanje nacionalnog saveta nacionalnih manjina, utiče na postojanje samog nacionalnog saveta“. Dakle, ako postoji nezainteresovanost za obrazovanje nacionalnog saveta, kako to može da utiče na njegovo postojanje? Ako on ne postoji, kako može da se briše iz registra? Nije ovo prvi put i nije reč o Vladi kojoj sam ja opozicija. To je sklonost izvršne vlasti, bez obzira da li je ja podržavam ili ne podržavam. Ja smatram da je posao narodnih poslanika da ne ćute, ni kad se radi o informacijama i obrazloženjima koje podnosi Vlada koju podržavam ili kojoj sam u opoziciji, jer je to zajednička šteta. Dakle, ovo ovako ne može da bude napisano. Da bude potpuno jasno, vi kažete da nezainteresovanost za obrazovanje nacionalnog saveta utiče na postojanje samog nacionalnog saveta. Dakle, ili je nacionalni savet obrazovan ili nije? Ako smatrate da se radi o nezainteresovanosti pripadnika nacionalnih zajednica da učestvuju na izborima, to opet ne bi moglo uz ovo i ovakvo obrazloženje, jer postoji i predlog rešenja obustave izbora i slično, a ako se radi o tome da hoćete da kažete da će postojati nadzor nad radom nacionalnih saveta i da rezultat tog nadzora može da bude brisanje iz registra, onda nam nedostaje jedan ogroman deo dijaloga o tome kako će ministarstvo da ceni da li je nacionalni savet zainteresovan ili nije, da li se oni bave svojim ustavnim ovlašćenjima, sa kulturom, obrazovanjem, informisanjem i upotrebom službenog jezika? Daću vam samo jedan primer. Da li je nezainteresovanost Nacionalnog saveta ukoliko je očito da se na teritoriji na kojoj postoji nacionalna zajednica koja koristi službeni jezik i pismo ne sprovodi odredba o upotrebi službenog jezika i pisma i nacionalne zajednice na putokazima i na tablama sa informisanjem. Ako nacionalni savet ćuti, da li je to razlog da se briše iz registra? Ako ne ćuti, kakvi sve događaji mogu iz toga da proisteknu? Namerno ću dati primere koji su na ivici karikature zato što je ovo obrazloženje sa donje ivice karikature i zato što se ne razume da se volja da se reše problemi, koji postoje u primeni postojećeg zakona, pretvorila praktično u volju da se ne razmisli dovoljno o tome kakvo će ovo rešenje proizvesti u obrazovanju nacionalnih saveta. Ako se istovremeno kod drugih članova pozivamo na paralelu, jer se radi o izborima, sa Zakonom o izboru narodnih poslanika, sada opet karikaturan primer, ako na neke nacionalne izbore izađe ukupno 700 birača, da li će ikom pasti na pamet da briše iz registra, iz Ustava Narodnu skupštinu Republike Srbije? Ako Narodna skupština ne zaseda godinu dana, što je inače bio slučaj tokom 2006. godine kada smo imali zamrznutu saradnju sa EU, skoro godinu dana nismo zasedali, da li će se to ocenjivati kao nezainteresovanost nas poslanika za rad i nadležnosti iz ustavnih i zakonom propisanih nadležnosti Narodne skupštine? Oba primera namerno karikiram, zato što se kao odgovor na temu kojoj ja nudim argumentaciju obrazloženja kaže - da nezainteresovanost za obrazovanje nacionalnog saveta utiče na postojanje samog nacionalnog saveta. Način na koji ćemo imati prvi slučaj brisanja iz registra će nažalost dati za pravo nama koji smatramo da ovu odredbu i ideju o brisanju iz registra treba brisati iz Predloga zakona, ali to će biti opet kasno. Moje zalaganje za ovakvo rešenje i podrška amandmanima koleginice Olene Papuge ide upravo u pravcu toga da jednom uradimo na vreme ono što će sasvim sigurno vreme pokazati da je pogrešna odredba. Za kraj pokušaja odbrane ovog amandmana o potrebi brisanja odredbe o brisanju iz registra, moram da vam najavim i ustavnu žalbu, odnosno žalbu kojom ću tražiti ocenu ustavnosti ove odredbe, jednom kada bude usvojena, jer nemam sumnje da će biti usvojena. Ne bih volela, možda će vam zvučati paradoksalno, ali ne bih volela da mi Ustavni sud da za pravo, jer će to biti drugi put, da Ustavni sud ocenjuje neke odredbe u Zakonu o nacionalnim savetima neustavnim. To je prosto moja obaveza, jer duboko verujem da smo u pravu kada smatramo da je odredba kojim se nacionalni saveti brišu iz registra nedovoljno promišljena, neće dati dobar rezultat, nikome neće biti od koristi. Sa punim razumevanjem motiva da se jedna ovakva odredba unese, ali i sa molbom da kada krene rasprava na Ustavnom sudu o oceni ustavnosti, kao što sam podnela ocenu ustavnosti odredbi koje traže od žena koje ili prekinu trudnoću ili izgube trudnoću, da joj se svi podaci objavljuju, javno i šalju u RZZO, takođe smatram povredom prava. Iz istih razloga smatram da je ovo povreda prava koje nacionalnim zajednicama garantovano Ustavom, i inače garantovana drugim odredbama istog zakona. Ne verujem da postoji Ustavni sud koji bi rekao da može da postoji neko koji bi cenio da li su pripadnici nacionalne zajednice zainteresovani ili nisu za ostvarivanje svojih prava, da onda donese ocenu da nisu zainteresovani, i da ih onda briše iz registra uz poruku - možete ponovo na izbore kada dođu redovni izbori za nacionalne savete, pa da vidimo da li ćete onda pokazati zainteresovanost. Tako ova odredba izgleda u realnosti i tako će se pokazati da je nepotrebna. Hvala vam.
Da li još neko želi reč?(Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Olena Papuga. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovana ministarko, saradnici ministarstva, hvala mojim kolegama što su ovaj moj amandman obrazložili isto tako kao što bi ga ja obrazložila. Očigledno je da ima ljudi koji razmišljaju o položaju nacionalnih zajednica, razmišljaju o zakonu koji je donesen, da bi jednostavno unapredio prava nacionalnih zajednica, ali mislim da ovaj član 4b. stvarno ne unapređuje nego unazađuje prava nacionalnih zajednica u Republici Srbiji sa kojima mislim da možemo samo da se pohvalimo, jer u regioni ni jedna država nije regulisala prava pripadnika nacionalnih zajednica kao što je regulisala naša država. Mislim da na testu sa ovakvim članom, sa ovakvim odlukama sa ovakvim predlogom stvarno padamo iz razloga što brisanje nacionalnih saveta iz registra a ne znajući koje su tačno odredbe zašto se briše taj nacionalni savet, nekome po volji nekome ne. Ne vidim mere zašto i po čemu je nekome volja da ima ili nema nacionalni savet, a da neko određuje da li on stvarno ulaže svu energiju da njegov nacionalni savet postoji. Ne znam koja su to merila i koja će biti na kraju krajeva merila da se nacionalni savet briše iz registra. Naznačeno je da može da se raspusti po jednom i drugom razlogu. Vi ste to objasnili nekom voljom pripadnika nacionalne manjine da li oni hoće da imaju nacionalni savet ili ne. Brine me taj podatak – šta ako se raspusti nacionalni savet mesec dana možda posle izbora, da li onda tri ipo godine ili više jedna nacionalna zajednica neće imati svoj nacionalni savet jer ako se nacionalni savet izbriše iz registra, nacionalna zajednica mora da čeka izbore koji će biti… ( Predsednik: Vreme.) … koristim vreme poslaničke grupe. Ta nacionalna zajednica tri ipo godine neće imati nacionalni savet. Znači, ona neće moći da se afirmiše u obrazovanju, kulturi, onim tačkama koje predviđa Zakon o nacionalnim savetima. Još u obrazloženju sam rekla da predloženi član 4b. je u suprotnosti sa novopredloženim članom 15. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, s obzirom da se njime član 40. st. 4. i 5. propisuje da zakon kao meru predviđa formiranje privremenog organa. Taj član predviđa ipak da u nekom slučaju nacionalni savet, ako se raspusti, ako ne funkcioniše, može do sledećih izbora da ima privremene organe. Ovaj član 4b. to ne predviđa. On je u suprotnosti sa jednim članom ovog istog Zakona o nacionalnim savetima. Brisanje nacionalnog saveta iz registra nije u skladu sa Ustavom RS, posebno što nacionalna manjina čiji je nacionalni savet brisan iz registra ima pravo da bira ovi nacionalni savet tek u ono periodu kada se održavaju izbori za sve nacionalne savet. To praktično znači, to sam već rekla, da jedna nacionalna zajednica čiji će nacionalni savet biti izbrisan iz registra neće možda raditi tri ipo godine, a po drugom članu ima pravo na privremene organe.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Vesna Martinović i Aida Ćorović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Koristim vreme poslaničke grupe. Kolega Dušan Milisavljević je već obrazložio da se koleginica Aida Ćorović i Vesna Martinović bave rokovima koji su propisani u zakonu od pet ili deset dana i amandmane su podnele iz dva razloga. Prvo je relativno neuobičajeno da se uobičajeni rok od 15 dana za podnosioce zahteva skraćuje na pet ili deset, osim u posebnim slučajevima za koje mi znamo, što je manje važno i verovatno ne bi bio razlog za podnošenje amandmana. Ono što jeste razlog za podnošenje amandmana i što nije čak ni pitanje čitanja namere predlagača nego je očitost, ako hoćemo efikasan proces onda ne propisujemo skraćivanje vremena podnosiocu zahteva nego onom ko na zahtev daje odgovor odnosno administraciji, to je ključno pravilo dobre administracije. Ovo nije tema za nacionalne savete ovo je tema za onog ko će postupiti po sadržini podnosioca zahteva. Međutim, kada ovako čitate osnovnu odredbu onda jasno vidite da izmene i dopune zakona se odnose na podnosioce zahteva, odnosno na nacionalne savete tražeći od njih brže ili kraće rokove, što je u suprotnosti sa principom bez obzira da li smo u pitanju podnosioci zahteva mi kao članovi nacionalnih saveta ili je neko od nas koji ima neki rok da podnese zahtev za bilo šta što mu treba od administracije kao odgovor. Kako ćemo se zajedno dogovoriti da administracija ima strog i kratak rok na koji će odgovoriti po zakonskom podnetom zahtevu podnosioca zahteva to je naravno drugo pitanje, ali ovde bez ikakve logike, bez ikakve analogije, pogotovo ne analogije sa Zakonom o izborima narodnih poslanika na koje se poziva, propisujemo pet odnosno 10 dana umesto uobičajenih 15 dana. Dakle, ne radi se o tome da mi insistiramo da se prihvati zakon, ali smatramo veoma važnim da se razlozi zbog kojih smo bili vođeni da podržimo amandman naših koleginica čuju i ostanu u zapisnicima ove Skupštine.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović – Korać i prof. Janko Veselinović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović – Korać.
Hvala gospođo predsednice. Uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, moje kolege i ja smo podneli amandman na stav 4. stava 4b čije se dodavanje predviđa ovim predlogom zakona. U članu 4b se reguliše kada se nacionalni saveti brišu iz registra i kažu – da se brišu ako bude raspušten zbog obustavljanja postupka izbora nacionalnog saveta i ako bude raspušten zbog toga što je broj njegovih članova smanjen ispod polovine. U stavu 4. kaže – nacionalna manjina čiji je nacionalni savet brisan iz registra ima pravo da bira novi nacionalni savet na dan kada se održavaju izbori za članove svih nacionalnih saveta. Mi predlažemo da ovaj stav glasi – nacionalna manjina čiji je nacionalni savet brisan iz registra ima pravo da bira novi nacionalni savet po proteku roka od 90 dana od dana kada je nacionalni savet brisan iz registra. Predlažemo ovo zbog da bi se omogućilo nacionalnim savetima koji mogu da budu raspušteni i 15 dana, mesec, dva meseca posle izbora da u roku od 90 dana izvrše izbor novog nacionalnog saveta, da ne moraju da čekaju ceo izborni ciklus i ceo mandat da prođe od četiri godine da bi ponovo birali svoje članove. Ovo je pogotovo bitno zbog nacionalnih manjina koje su malobrojne u našoj zemlji. Iz iskustva, pošto živimo u sredinama gde ima više nacionalnih manjina i predstavnika različitih nacionalnih zajednica znamo da predstavnici nacionalnih manjina nisu uvek spremni da se uključe u politički i javni život, jer učestvovanje u nacionalnom savetu jeste na neki način i učestvovanje u javnom životu. (Predsednik: Vreme.) Da li mogu koristiti vreme poslaničke grupe, samo da završim? (Predsednik: Može.) To što će broj spasti ispod polovine ne znači da je ta nacionalna manjina nezainteresovana za rad nacionalnog saveta, samo da je određen broj ili umro ili odseljen i zato je smanjen broj. Možda će se neki novi pripadnici te nacionalne manjine upisati u specijalni birački spisak i uključiti u rad nacionalnih saveta, zato smatramo da je naš amandman zaista opravdan. Hvala.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? Dr Janko Veselinović da li trošite vreme poslaničke grupe? (Ne.) Od ovlašćenog predstavnika ćete trošiti vreme? Može. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, kada sam govorio o ovom zakonu u načelu rekao sam da poslanička grupa Boris Tadić – NDS – ZZS i Zeleni Srbije neće podržati ovaj zakon iz više razloga, ponoviću dva ključna. Prvi ključni razlog jeste u činjenici da je ovaj zakon došao po hitnom postupku, što nije primereno za zakone koji se tiču nacionalnih manjina. (Predsednik: Hoćete li molim vas o amandmanu?) Da, ovo je o amandmanu gospođo predsedavajuća, pošto govorim o činjenici da su ovim amandmanom umanjena prava nacionalnih manjina i da to nije smelo da se učini, naročito u hitnom postupku. Dakle, dozvolićete mi da napravim uvod i da govorim o amandmanu. Ovaj zakon je donet po hitnom postupku, što znači da poslanici opozicije i poslanici vladajućih partija nisu imali mogućnost da se na adekvatan način upoznaju sa njenim odredbama. Naročito tu mogućnost nisu imali pripadnici nacionalnih manjina. Da su imali mogućnost, gospođo ministarko, sigurno bi vam rekli da je ovim amandmanom ozbiljno ugroženo njihovo pravo, ne proceduralno o čemu ste vi govorili kada ste govorili o ovom zakonu, ovde se ne radi o bilo kakvom proceduralnom pravu i o procesnom pravu već o meritumu prava nacionalnih manjina, a to je pravo da imaju svoj nacionalni savet. U ovom članu koji smo pokušali da izmenimo amandmanima kaže se da nacionalna manjina koja iz bilo kog razloga, parafrazira, izgubi pravo na postojanje nacionalnog saveta moći će to svoje pravo da ostvari od sledećeg mandatnog perioda, što je teoretski moguće i četiri godine. Vrlo je simptomatično da su gotovo identičan amandman podneli predstavnici tri poslaničke grupe, tri različite opozicione poslaničke grupe gotovo u identičnom tekstu. Zašto? Zato što ste vi uveli sankcije nacionalnim manjinama, odnosno nacionalnim savetima.
Da li ste se ispravili? Jer to je krupna politička ocena uvesti sankcije nacionalnim manjinama.
Gospođo predsedavajuća, molim vas da me ne prekidate.
Imam prava da vas prekinem, imam pravo da intervenišem.
Dakle, vi ste ovom odredbom umanjili prava nacionalnih saveta. Kako? Tako što nacionalni savet koji recimo ima broj pripadnika, koji je upisan u registar na ivici minimuma kojim je zakonom propisan, a u međuvremenu neki od njih se odseli iz Srbije iz ekonomskih razloga što nije nemoguće, umre ili na neki drugi način bude umanjen broj članova tog saveta, vi tu nacionalnu manjinu kažnjavate tako što ćete brisati iz registra nacionalnih saveta taj nacionalni savet. Kako bi se to drugačije zvalo? Ta nacionalna manjina naredne četiri godine neće imati nacionalni savet, vi to čak i jasno kažete. Vi to sankcionišete činjenicom da oni neće moći formirati savet, ali to obrazlažete njihovom nezainteresovanošću, da su oni nezainteresovani da imaju nacionalni savet time što su se odselili iz ekonomskih razloga, time što su preminuli, vi kažete da je to nezainteresovanost. Da li ste vi, gospođo ministarko, pročitali ovo obrazloženje na naš predlog da se ovim amandmanom izmeni postojeći član? Da li vi smatrate da je to primereno? Poslanici jedne poslaničke grupe, poslanici druge poslaničke grupe koji pripadaju nacionalnoj manjini kažu da je to neprimereno i vi i dalje ostajete nemi i smatrate da ovakva odredba treba da ostane u zakonu. Čak i kada se poslanica jedne poslaničke grupe poziva na neustavnost ove odredbe i činjenicu da ova odredba može da padne na Ustavnom sudu. Da li nam je to potrebno? Šta ćemo dobiti sa tom sankcijom? Dakle, šta ćemo dobiti sa tim? Molim vas da još jednom u toku današnjeg dana, kada imate mogućnost, razmotrite ove naše amandmane i prihvatite amandmane. Mislim da su oni vrlo razumni, mislim da oni ne zadiru u bilo kakva vaša razumevanja položaja nacionalnih manjina, nego se nacionalnim manjinama samo daje jedna mogućnost da ne ostanu bez nacionalnog saveta u dužem vremenskom periodu, a da ne pominjem nacionalne manjine koje imaju vrlo ograničen broj pripadnika upisanih u registar nacionalnih manjina, kao npr. makedonska i neke druge nacionalne manjine. Molim vas da još jednom razmotrite. Ovo je veoma ozbiljno pitanje i ovo pitanje nije takvo da se može smatrati proceduralnim i smatram, predsedavajuća, da niste imali razloga da mi upadate u reč. Hvala.
Nisam vam oduzela reč. Poštovani poslaniče, imam prava da intervenišem, jer je zadatak predsednika parlamenta da drži red u sali i da brine o dostojanstvu, inače bi se sve svelo na spikersku funkciju. Zahvaljujem. Reč ima ministarka. Izvolite.
Htela bih samo da naglasim da je nacionalni savet instrument ostvarivanja prava nacionalne manjine, a ne pravo samo po sebi. Dokaz za to je i činjenica da je u stvari još uvek vrlo malo zemalja u Evropi u kojima nacionalni saveti uopšte postoje. Kako znamo, možemo u mnogo čemu da se ugledamo na te iste evropske zemlje kada je reč o omogućavanju svojim nacionalnim manjinama da ostvaruju svoja prava.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać i prof. dr Janko Veselinović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Kolege i ja smo podneli amandman i na član 4. stav 4, gde se propisuje rok u kome je nacionalni savet dužan da donese statut nacionalnog saveta. Predlažemo da se taj rok izmeni i da se produži na 15 dana. Ovo je u skladu sa većinom rokova koji se primenjuju u pravnom sistemu. Smatramo da pri konstituisanju nacionalnog saveta ipak treba malo više vremena. Nemaju oni toliko eksperata i stručnjaka koji bi mogli da im za kratko vreme pripreme tekst statuta. Osim toga, malo je diskutabilno oko rokova i usklađivanja rokova, jer se i kod upisa nacionalnih saveta u registar kaže da se upisuju na osnovu prijave koju podnosi predsednik nacionalnog saveta i da on prijavu mora da podnese u roku od pet dana od izbora, a da uz prijavu mora da podnese dva primerka statuta. Obično se na konstitutivnoj sednici izabere i predsednik, što znači da mora odmah da se donese i statut. Oko tih rokova je zaista nesklad i to sam i u raspravi u načelu rekla, da mislim da treba ministarstvo da uradi jedno uputstvo o toku tog postupka, jer ovi rokovi zaista ne daju mogućnost da se snađu ljudi koji nisu profesionalno u tome.
Reč ima ministarka Kori Udovički. Izvolite.
U ovom skupu amandmana o kojima ćemo raspravljati danas ima više njih koji se odnose na različite rokova i ja ću sada odgovorom na ovaj amandman pokriti i ostale. Ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama zakona je prošao detaljnu i dosta široku raspravu. Procena Vlade je bila da, iako postoji mogućnost da ovi amandmani stoje, ipak nismo dobili prevashodno takva gledišta u raspravi do sada. Opet, biće prilike, menjaće se zakon još jednom, pre toga će izbor proći, pratićemo i videćemo. Ako su rokovi zaista problematični, mogu se menjati, ali produžavanje rokova takođe ima svoje negativne strane, moglo bi da opet otvori vrata mogućnosti proširivanja ili zloupotreba ili prosto jednom manje uređenom procesu. Mora se izvagati i praksa će pokazati, a ministarstvo će svakako nadzirati proces. Hvala.
Reč ima Gordana Čomić, ovlašćeni predstavnik.
Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe Demokratska stranke. Oko rešenja iz javne rasprave, ja imam puno razumevanje da se to smatra obavezujućim, ali to malo je u sukobu sa onim što su poslovi Narodne skupštine. Znate, kada bi stajalo tako - prošlo je javnu raspravu, mi smo dobili od svih sva mišljenja, i šta sad tu neki poslanici da podnose amandmane? Onda bi se dogodilo da u ovu Skupštinu zakoni ulaze i izlaze u istovetnom tekstu, što se za 14 godina, koliko sam ja posvećena radu u ovom domu, sa mnogo mojih kolega, nije desilo ni jednom jedinom zakonu, osim onih na koje ne možete da podnosite amandmane. Dakle, cela ideja rasprave Predloga zakona je da ostavite prostor da možda ono što je nedovoljno detaljno pogledano u javnoj raspravi ili je prenebregnuto, to se sve dešava, da postoji prostor u kome će poslanici podneti amandmane i tako zaokružiti proces javne rasprave. Ukoliko to ne uvedemo kao praksu, da zato postoje amandmani, imaćemo mnogo više teškoća nego sa dokazivim činjenicama da neka od ovih odredbi, na koje sad upozoravamo, daje lošu praksu. S tim što mi podnosimo amandmane, ne zato što ne znamo šta je bilo u javnoj raspravi, nego znamo i kako je donošen zakon 2009. i kakvih je sve problema bilo u praksi i šta je sve razlog da se pokuša odredbama o izborima rešiti i probleme koji su postojali u praksi. Zbog toga skroz uvažavam da je javna rasprava dala dovoljno argumentacije i stručnim ljudima u ministarstvu i vama kao ministarki, ali vas molim da uvažite da je zajednička korist to što se u toku rasprave u samoj Narodnoj skupštini podnosi amandman koji kaže – čekajte, ovo ipak nije dobro rešeno, bez obzira koliko se saglasili tokom javne rasprave. Imali smo iskustvo sa raznim dokumentima koji su prolazili javnu raspravu i u kojima je bilo očitih grešaka. Ljudi smo, ko radi, taj i greši. Ne govorim za moj amandman. Ja znam kako se glasa, kao što znam vrlo često koliko ljudi se slaže sa onim što govorim, a neće glasati za ili protiv. To je skupštinski život, uključujući i izvršnu vlast. Ali, kažem vam da je bilo mnogo primera gde su banalne stvari propuštene tokom javne rasprave, koje su srećom popravljane amandmanima ovde. Tako da, molim vas da i to uvažite kada se razgovara o amandmanima bilo koga od narodnih poslanika u Narodnoj skupštini. Zahvaljujem.
Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Olena Papuga. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili Amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima Olena Papuga.
Hvala predsednice. Moj amandman se odnosi na to da nacionalni savet bira predsednika i članove izvršnog odbora iz reda članova nacionalnog saveta na predlog predsednika nacionalnog saveta. Po meni, ovde je dato veliko pravo predsedniku nacionalnog saveta, to je jedno. Drugo, na šta sam reagovala to je to, zašto članovi izvršnog odbora moraju da budu i članovi nacionalnog saveta. Postavljam pitanje, da li ministri u Vladi moraju prvo da budu poslanici? Ne moraju. To su ljudi koji su stručni u svojim oblastima i mogu da se biraju i postanu ministri. Mislim da ovaj primenljiv Zakon o izboru narodnih poslanika, izbora članova Vlade, treba i ovde da se primeni jer šta će se desiti ako npr. u nacionalnom savetu nema nijedan profesor ili ako nema nijedan u nacionalnom savetu, nijedan novinar. Da li to znači da će u Odboru za obrazovanje koji je deo tog izvršnog odbora možda da prati neki čovek koji je amater u nekom kulturno-umetničkom društvu, a prošao je kao član nacionalnog saveta? I da li će možda Odbor za informisanje pratiti neki pravnik koji nema veze sa informisanjem, tu ulazi i kultura, službena upotreba jezika i pisma. Tako da mislim da osim ovoga što je data prevelika volja, preveliko pravo predsedniku nacionalnog saveta mislim da članovi izvršnog odbora ne moraju da budu i članovi nacionalnog saveta kao što i ministri ne moraju da budu poslanici.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać i prof. dr Janko Veselinović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima Janko Veselinović.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko, dakle ista primedba kao i na prethodni član, odnosno ne prihvatanje našeg amandmana. Ista situacija, ušli ste u meritum i ograničili prava pripadnika nacionalne manjine. Kako? Tako što ste vezali članove nacionalnog saveta da članovi izvršnog odbora mogu biti samo iz reda tog nacionalnog saveta koji je izabran. To znači – nacionalni savet bošnjačke manjine, rusinske, slovačke, izabere nacionalni savet na bazi izborne volje pripadnika te nacionalne manjine, dobije ljude koji su pobedili na tim izborima zato što imaju popularnost u tim sredinama. Moguće da su oni svi pravnici, lekari, poljoprivrednici ili pripadaju nekoj drugoj struci, oni treba da vrše neku funkciju, treba da se bave organizovanjem kulturnih događaja, da se bave informisanjem, da se bave kulturnim nasleđem te nacionalne manjine i treba da izaberu izvršni savet. Vi ste im to onemogućili, tako što ste prinudili nacionalne savete da mogu u izvršni odbor birati samo ljude koji su članovi tog užeg nacionalnog saveta. Zbog čega ste to uradili? Da li ima neko objašnjenje zbog čega ste ograničili nacionalni savet u tom pravu? Evo, pitam predsednika nacionalnog saveta, odnosno predsednika skupštinskog odbora, da li je to i njegovo mišljenje? Da li on smatra da da nacionalni savet …
Vreme. Ne možete se neposredno obraćati.
Koristiću vreme ovlašćenog predstavnika.
Ali nemojte se neposredno obraćati poslaniku.
Obraćam mu se predsedavajuća, kao predsedniku Saveta za nacionalne manjine Narodne skupštine Republike Srbije.
Tako je, preko mene.
Gospodinu Mehi Omeroviću, predsedniku Odbora za nacionalne manjine, pitam ga - da li je to i njegovo mišljenje? Da li on smatra da ova skupština treba da odredi to ko će biti u izvršnom odboru nekog nacionalnog saveta i da li je to nadograđivanje prava nacionalnih manjina ili je to ograničavanje prava nacionalnih manjina koje smo zajedno uspostavljali u nekom prethodnom periodu? Lično mislim da je to ograničavanje prava. Još jednom vas pozivam ministarko, da razmotrite i ovaj amandman i malo pre o kome smo govorili i da prihvatite ove amandmane kako ne bi imali naknadne probleme sa nacionalnim savetima koji će saznati kada ovaj službeni glasniku u kome će biti ovaj zakon objavljen, da su oni neka prava koja su ranije imali izgubili, odnosno da neki ljudi koji su sada u tim izvršnim odborima, zato što su stručnjaci iz te oblasti neće to više moći biti, zato što je ministarka Kori Udovički predložila da to budu samo ljudi kojisu izabrani u nacionalni savet.
Hvala. Reč ima Meho Omerović, pravo na repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsedniče, prethodni govornik mi se direktno obratio u svojstvu predsednika Odbora za ljudska, manjinska prava i ravnopravnost polova. Imam obavezu i dužnost da mu odgovorim ne toliko zbog njega koliko zbog građana Republike Srbije koji ovo gledaju u direktnom TV prenosu iz prostog razloga što su se u prethodnim javljanjima mnogi koji nisu nacionalne manjine trudili da iz svih oruđa, da se tako izrazim, brane prava nacionalnih manjina. Onda dozvolite i meni kao nekome koga neki osporavaju da nije dovoljno podoban, da nije mnogo dobar predstavnik nacionalnih manjina da nešto kažem. Dakle, neistina je da je ovaj zakon po hitnom postupku uvršten u dnevni red zasedanja Skupštine Republike Srbije na vrat na nos da bi se sakrilo od javnosti šta to predlagač želi da uradi kada su u pitanju prava nacionalnih manjina kroz predloženi zakon. Zašto to kažem? Zato što se rasprava o predloženom Zakonu o savetu nacionalnih manjina vodila celu 22013. godinu. Sam sam bio direktno uključen u to, zato što je Vlada Republike Srbije u prošlom sazivu, u decembru mesecu 2013. godine bukvalno identičan tekst, izuzimajući odredbe koje je Ustavni sud proglasio neustavnim, prosledila i danas o tome mi danas raspravljamo. Nemojte da govorite kolega Veselinoviću o tome kako je neko hteo nešto da poturi na vrat, na nos po hitnom postupku da bi zaobišao nešto što niko ne želi da kaže, a pogotovo nemojte da govorite da Vlada Republike Srbije uvodi sankcije nacionalnim manjinama. Nemojte pogotovo da govorite da je ovaj visoki dom, Narodna skupština Republike Srbije telo ili organ koji hoće da sankcioniše predstavnike nacionalnih manjina. Nažalost stavili ste se u isti koš sa jednim od bivših ministara u Vladi Republike Srbije koji je koliko juče govorio da ova Vlada Republike Srbije i državne strukture i neke druge, žele da istrebe predstavnike određene nacionalne manjine. Neću da citiram ko je to rekao. Prema tome, molim vas pošto ste mi postavili pitanje, direktno vam odgovaram. Ni na koji način, niti ova skupština, pogotovo ne predstavnici Odbora za ljudska, manjinska prava i ravnopravnost polova žele da naude predstavnicima nacionalnih manjina, ovo je predlog koji se dugo vrteo u javnoj raspravi. Ovo je predlog, podsetiću vas, iza koga su stali svi saveti nacionalnih manjina koji postoje u državi Srbiji.
Kolega Omeroviću, dugo ste poslanik, nemam ništa protiv da citirate kolegu poslanika koji je govorio pre vas ili kolegu poslanika koji vas je isprovocirao da mu odgovorite, ali vas molim ubuduće zbog poštovanja Poslovnika o radu Narodne skupštine da izbegavate direktno obraćanje narodnom poslaniku. Znam da imate dovoljno iskustva i znanja da to uradite, a da ne kršite Poslovnik o radu. Reč ima narodni poslanik Meho Omerović. Povreda Poslovnika?
Povreda Poslovnika. Gospodine predsedavajući, uz svo uvažavanje, nisam imao nameru uopšte da pojedinačno se obraćam kolegi poslaniku, taj prethodnik je meni postavio pitanje i to kao predsedniku odbora Skupštine Republike Srbije. Dakle, samo sam odgovarao na pitanje. To pitanjeje mogao da postavi bilo ko od ovde prisutnih možda 170 poslanika trenutno. Zahvaljujem se.
Gospodine Omeroviću, kolega Veselinović je zbog toga bio opomenut od tada predsedavajućeg. Reč ima Janko Veselinović. Po kom osnovu? Pravo na repliku. Izvolite.
Predsednik Odbora, gospodin Omerović, izrekao je nekoliko konstatacija koje ne stoje. Prva je, u činjenici da on osporava pravo većinskog naroda da brine o nacionalnim manjinama. Ja mislim da je to vrlo neodgovorno sa njegove strane, jer o manjinama pre svega treba da brine većinski narod. Naravno da nacionalne manjine treba da brinu o sebi i preko nacionalnih saveta koje možda neće imati ukoliko se usvoji predlog ovog zakona i pojedine nacionalne manjine izgube nacionalne savete. Iskreno rečeno, obratio sam se predsedniku Odbora zato što je u neformalnom razgovoru, koji smo vodili povodom ovog amandmana, rekao da ne vidi razlog zbog čega bi neko drugi određivao pravo nacionalnim savetima kako će oni birati svoj izvršni odbor i očekivao sam od njega podršku. Međutim, po svemu sudeći, da nije iskren, odnosno da jedno govori, a drugo radi. Kao predsednik skupštinskog odbora, kada javno istupa, podržava ministarku, a kada govori, verovatno i sa pripadnicima nacionalnih manjina, priča kako ih štiti. To nije do kraja moralno. Hvala.
Kolega Omerović. Po kom osnovu? Povreda Poslovnika.
Član 107. narušeno je dostojanstvo Narodne skupštine Republike Srbije. Prethodni govornik me je ponovo imenom i prezimenom prozvao. Naravno, kolega Veselinoviću da je većinski narod odgovoran za položaj i prava manjinskih predstavnika. Tako je i u Srbiji. Naravno da je i ovoj skupštini, pa i ovoj Vladi Republike Srbije, onaj ko čini većinu odgovoran za to što se dešava. Naravno da je i Skupštini Republike Srbije većina odgovorna za ponašanje poslanika, ali za vaše ponašanje, očigledno, ne može niko da odgovara osim vas samih. Nemojte mi prebacivati nešto što nisam rekao.
Gospodine Omeroviću, nemojte da koristite pravo za povredu Poslovnika tako što ćete da upotrebite repliku. Ako želite repliku, pošto ste bili spominjani, možete da zatražite repliku.
Ja se upravo pozivam na povredu Poslovnika, član 107, a mogu nastaviti i po osnovu replike, zato što nije primereno da neko nekakve nezvanične, neformalne ili ne znam ti, kakve razgovore uzima kao recept da bi mogao da se javlja za reč. Kada bi ja počeo da pričam o tome šta su mi kolege sa desne strane sve govorile, onda bismo mi do jesenjeg zasedanja pričali.
Gospodine Omeroviću, ja vas molim, završite povredu Poslovnika, pa da nastavimo sa radom. Da li još neko reklamira povredu Poslovnika? Reč ima kolega Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103. stav 1. u vezi člana 104. O čemu se radi? Do sada je bila praksa kada neko reklamira povredu Poslovnika, na takvo izlaganje niko više nema pravo replike. U prethodnim verbalnim dvobojima, imali smo priliku da vidimo da je predstavnik opozicije dobio pravo na repliku na povredu Poslovnika, odnosno da se to pravo replike i pravo Poslovnika brka, tako da meni nije najjasnije šta se tu događa. Međutim, od vas tražim da i dalje pozitivno diskriminišete opoziciju, i da razumem to što oni svoja prava ostvaruju i na replike i na povrede Poslovnika, veoma lako, ja vam ne zameram, ali verujem da ubuduće ćete im to pravo i dalje dozvoljavati, ali da ćete imati neku granicu do koje oni mogu to pravo da koriste.
Kolega Rističeviću, naravno da ćemo da vodimo računa o primeni Poslovnika, da uzmemo u vidu da je ovo i Narodna skupština Republike Srbije, gde se često sukobljavaju politički stavovi i političke različitosti i hvala Bogu da je to mesto gde treba to i da se dešava. Ne mogu da utičem na kolege narodne poslanike da se zaštite kroz reklamiranje povrede Poslovnika i pri tom prozivaju drugog poslanika koji onda traži pravo na repliku. To pravilo da povreda Poslovnika ne dozvoljava pravo na repliku se krši onog trenutka kada onaj ko reklamira povredu Poslovnika, prozove kolegu narodnog poslanika. Da li želite da se u danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika? Ne, hvala. Da li još neko ima povredu Poslovnika ili repliku? (Ne) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Koristim vreme poslaničke grupe DS. Želim da dam podršku i amandmanu koje su podneli Marko Đurišić, Biljana Hasanović-Korać, Janko Veselinović, kao i koleginica Olena Papuga, koja daje oba amandmana na svoj način, daje bolja rešenja nego što je u predlogu teksta zakona o tome ko može biti član izvršnog odbora. Naime, Predlog zakona, to mogu biti samo članovi nacionalnog saveta. To je toliko loše rešenje koliko će proizvesti praktičnih problema na terenu.Daću vam samo jedan primer. S obzirom da govorim dva jezika nacionalnih zajednica u Vojvodini, vi mene sprečavate da jednu od te dve nacionalne zajednice konkurišem za članicu izvršnog odbora, baveći se pitanjima za koje ja smatram da imam znanja, veština i iskustva, zato što se ne izjašnjavam kao pripadnica nacionalne zajednice, a da ne govorim o pripadnicima nacionalnih zajednica koji ne žele da se kandiduju ili na bilo koji drugi način i da učestvuju kao članovi nacionalnog saveta. Dakle, osim što je idejno ovo, u suprotnosti sa stavom da ćete, kažete, raspustiti nacionalni savet, ako pripadnici nacionalnih zajednica i manjina ne pokažu zainteresovanost. Ovde imate, garantujem vam, imam čast i privilegiju da poznajem pripadnike nacionalnih zajednica koji žele da rade u telima kao što su izvršni odbori i koji rade i sada, bez obzira što formalno to tako nije formulisano, ali ne žele da se kandiduju, da budu na listama i da budu članovi nacionalnih saveta. Zašto propisujete da članovi izvršnog odbora moraju biti članovi nacionalnog saveta? Ovo nije jedina takva odredba. Ja ću onoliko diskretno, a jasno kazati zašto podnosim amandmane ili zašto ću podržati i glasati za amandmane kolega. Zato što se ove odredbe donose zbog problema koje u proteklom vremenu imaju samo neki nacionalni saveti? Šta će biti posledica? Nećete rešiti probleme u tim nacionalnim savetima, a stvorićete probleme na drugim mestima i to je ono što će proizvesti ukupnu štetu o celoj ideji funkcionisanja nacionalnih saveta. Ostavite ljudima koji se takmiče u okviru izbora za nacionalne savete da pri formiranju izvršnih odbora nude prema kompetencijama, znanjima, iskustvima, bilo kome, mesto i zaduženja i angažman u izvršnim odborima, pa čak, što se mene tiče, mi smoimali takav amandman, pa smo odustali, da ne bi pravili šum oko onoga što jasno čitamo u odredbama zakona koji s menjaju, čak i da ne mora formalno da bude pripadnik nacionalne manjine i nacionalnog saveta, odnosno nacionalne zajednice o kojoj je reč. To je efikasnije, logičnije, elegantnije, bolje rešenje nego da propisujete nacionalnim savetima da samo članovi nacionalnih saveta mogu biti članovi izvršnog odbora. Hvala.
Hvala. Reč ima ministarka u Vladi Republike Srbije Kori Udovički. Izvolite.
Na ovih više amandmana, koji se u suštini odnose na isto pitanje, odgovor je jednostavno da amandman Vlada nije prihvatila iz razloga što u vršenju nadležnosti nacionalnog saveta mogu da odlučuju isključivo članovi nacionalnog saveta. Smatra se da o pitanjima koja se tiču interesa nacionalnog saveta ne bi trebalo da odlučuje lice koje nije njegov član. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, Srbija gaji različitosti zato što stoji na različitostima. Po popisu iz 2011. godine, 13% stanovništva u Srbiji su pripadnici nacionalnih manjina koji su organizovani u nešto više od 30 različitih nacionalnih identiteta. Za Srpsku naprednu stranku je to vrednost našeg društva koju želimo da gajimo. Srpska napredna stranka kao stranka, koja je dobila skoro polovično poverenje građana Republike Srbije, koja vodi Vladu Republike Srbije, ima pravo na politiku integracija, odnosno da vodi politiku integracija. Ta politika integracija može da se vodi jedino putem dijaloga sa svim predstavnicima nacionalnih manjina. Niko nema tapiju na nacionalne manjine,niko nema pravo da govori u ime svih i zato se protivim nekim ružnim rečima koje su u ovom parlamentu izgovorene i zato sam zahvalan predsednici parlamenta zato što je te neke ružne reči zaustavila u korenu, zato što je tema nacionalnih manjina tema koja je hipersenzitivna za svako društvo, pa i za srpsko društvo i ne bih želeo da iko neodgovornim izjavama takve procese optereti. Ne bi želeo da teškim, neistinitim i nepotrebnim rečima pošaljemo ružnu sliku i međunarodnoj zajednici, da pošaljemo ružnu sliku i predstavnicima nacionalnih manjina. Smatramo da je neophodno napraviti jedan jasan balans između stepena odvojenosti koji je neophodan za slobodno izražavanje i razvoj specifičnosti pripadnika nacionalnih manjina i uspostavljanja veza između različitih nacionalnih manjina međusobno, kao i veza između nacionalnih manjina i celokupnog društva. Zbog toga bih voleo da se svi vratimo i govorimo o Predlogu zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, da nadgovornjavanja i te neke sitne političke poene ostavimo za neke druge scene i za neke druge teme. Tema nacionalnih saveta nacionalnih manjina i uopšte nacionalnih manjina u našem društvu je tema o kojoj će se govoriti u jednom aktivnom dijalogu između države i svih predstavnika nacionalnih manjina. U Srbijipodjednako loše žive i većinski narod i predstavnici nacionalnih manjina. Opredeljenje ove Vlade Republike Srbije da ekonomskim merama, reformama za koje je Vlada Republike Srbije dobila poverenje od građana Srbije, bez obzira da li pripada većinskom narodu ili nacionalnim manjinama, je poverenje za sprovođenje reformi za bolji život u Srbiji, za više posla, za više investicija, za više radnih mesta za sve ljude u Srbiji. Nemojte da na ovaj način i na ovim temama, možda sitnim političkim poenima koje ćemo trenutno zaraditi, pošaljemo neku ružnu sliku i o našem društvu i o našoj državi, što apsolutno ne želimo. Molim vas da uvedemo ovaj postupak i ovu sednicu u jedne normalne i pristojne okvire.
Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac. Izvolite.
Kao ovlašćeni ispred moje poslaničke grupe, vratio bih se na amandman koji je izazvao, jednom rečju, delimično kvalitetnu debatu. Postoje argumenti koje smo čuli sa ove strane, ali mislim da ima argumenata, i to izuzetno jakih, koji opravdavaju ovo zakonsko rešenje. Pričao sam afirmativno o ovom zakonu. Mislim da je mnogo bolji nego Zakon koji je bio od 2009. godine i mislim da je i ovo jedan kvalitet koji ovaj zakon nosi. Pre svega, diskutabilno je uvoditi ljude koji nemaju legitimitet izborni i to može da bude mesto ozbiljnih zloupotreba. S druge strane, izuzetno je bitno da motivišemo profesionalce, ljude pravnike, lekare, ljude koji čine inteligenciju jednog naroda, da se uključe u trku i da uđu i da se izmere i da vide na koji način se stiče mesto i na koji način može da se praktično utiče iz samog saveta. Na kraju, i samo ustanovljavanje ove institucije, ovog praktično tehničkog elementa saveta je izuzetno značajno, jer se njime mogu premostiti zaista problemi koji u hodu mogu naići. Stoga želim da zaključim da ima i puno pozitivnih argumenata zbog čega će ovaj predlog zakona i ovu tačku SDP podržati, a ovaj amandman iz navedenih razloga odbiti.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Sulejman Ugljanin i Enis Imamović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dozvolićete mi samo na početku par sekundi da oduzmem vremena, umesto da se javim po Poslovniku. Zamolio bih vas da ubuduće opomente. Dakle, kada se stranka koja se na izborima kandiduje kao manjinska stranka i kada osvoji manjinske glasove, ona samim tim što se kandidovala kao manjinska stranka traži samo manjinske glasove, da bi tu manjinu predstavljala u ovom parlamentu. Već nekoliko puta provejavali su razni tonovi gde se takvim strankama osporava da imaju pravo da govore o toj manjini, isključivo o toj manjini u ovom parlamentu. Molio bih vas da ubuduće na te tonove reagujete, a sada bih se vratio na amandman. Dakle, ovim amandmanom na član 5. hteli smo da ispravimo jednu činjenicu gde mi smatramo da zaista nije dobro. On je otprilike isti kao i amandman o kojem smo raspravljali u prethodnih pola sata. Dakle, smatramo da nije dobro na bilo koji način uslovljavati članstvo u izvršnom odboru nacionalnih saveta zato što je zadatak izvršnog odbora da sprovodi odluke Nacionalnog saveta, a naročito nije dobro zbog činjenice da je i odbijen amandman kojim smo mi predvideli afirmaciju onog saveta, Saveta Republike Srbije za nacionalne manjine, čime je odbijeno da se u zakonski okvir uvede ovaj savet, koji je Uredbom Vlade formiran 2009. godine, koji do sada nije ništa radio, niti je čak ni zaživeo. S obzirom na loša iskustva vezana za implementaciju svih zakona, a posebno onih zakona koji se tiču nacionalnih manjina, smatramo da bi postojanje ovakvog saveta bila svojevrsna garancija najviših državnih funkcionera da zaista žele pomoći nacionalnim manjinama da ostvare svoje pravo, umesto da se kriju iza nacionalnih saveta kojima smo, videli smo malopre, ovim zakonskim rešenjem umanjili njihova ovlašćenja. Dakle, namera je očigledna da se savetima umanje ovlašćenja, da se umanjuje ingerencija, a potom da se saveti proglase za krivce za nizak stepen ostvarenosti prava. Smatramo da je vreme da srpski politički lideri polako počnu da uče da budu lideri Republike Srbije, jer podsetiću vas da u Republici Srbiji živi 29 autohtonih nacionalnih zajednica. Dakle, ovom odredbom mi isključujemo mogućnost angažovanja eksperata i nezavisnih stručnjaka iz raznih oblasti. Jedan od takvih primera, čuli smo ga i malopre, jesu i vanstranački eksperti u Vladi Republike Srbije, pa se ja prosto pitam ako je dobro imati vanstranačke eksperte u Vladi Republike Srbije, zašto to nije dobro imati u nacionalnim savetima? Ovim se otvara mogućnost da članovi izvršnog odbora budu i pripadnici drugih nacionalnih zajednica, što da ne, a sve u cilju boljeg, efikasnijeg i stručnog obavljanja poslova u ostvarenju individualnih kolektivnih prava nacionalnih manjina. Videli ste da postoje jaki razlozi za usvajanje ovog amandmana. Još uvek nije kasno. Pozivam Narodnu skupštinu da u danu za glasanje podrži ovaj amandman ili amandmane koji imaju sličnu nameru. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vlado Babić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, cenjena ministarko, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, građani Srbije, na osnovu konsultacije sa predstavnicom Bunjevačkog nacionalnog saveta, kao i sa članovima privremenog organa, dobio sam zadatak da danas prokomentarišem neke od amandmana na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina. Ja sam pripadnik Bunjevačke nacionalne manjine. Sedam godina sam bio član nacionalnog saveta i predsednik Odbora za kulturu. Živim i dolazim iz Sombora. Imam obavezu kako prema svojim sugrađanima Somborcima, tako i prema celokupnom Bunjevačkom korpusu, da vam se danas i obratim. Pre nego što počnem sa razmatranjem amandmana za koje smo procenili da su bitni za nas Bunjevce, a jedan od njih je i ovaj na član 5. stav 6, želeo bih u par rečenica da vam kažem ko su Bunjevci, pošto u ovom skupštinskom domu do sada o tome nije bilo reči. Bunjevci su nacionalna manjina, geografski najviše locirana na području opština Sombor i Subotica, na severu Bačke. Po poslednjem popisu u Srbiji ima 16.800 Bunjevaca. Bunjevcima je matična i domicijalna, ovo ističem, domovina samo ova naša Srbija, jer mi druge zemlje nemamo. Ne možemo očekivati bilo kakvu pomoć za ostvarivanje svojih prava, ali samim tim i obaveze od neke druge zemlje, osim ove Srbije. Zato smo vrlo zainteresovani da ovaj zakon bude usvojen u najboljem mogućem obliku. Samo da vas podsetim, 1918. godine Srbi, zajedno sa Bunjevcima, rame uz rame, sačuvali su severne granice naše Srbije kod Bezdana. Želim da pomenem i veliki uticaj Bunjevaca prilikom Ustavotvorne skupštine u Novom Sadu te iste 1918. godine. Shodno tome, što se tiče ovog člana 5. stava 6, Bunjevački nacionalni savet, Bunjevačka nacionalna zajednica je saglasna sa predlogom da nacionalni savet može predložiti i izabrati predsednika izvršnog odbora i članove koji ne moraju biti članovi nacionalnog saveta, a na predlog predsednika nacionalnog saveta. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović.
Uvaženi predsedavajući, gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, pobornik sam da se ovaj amandman ne može prihvatiti iz razloga jer zalaganje da članovi izvršnog odbora mogu biti lica koja nisu u nacionalnom savetu u najmanju ruku postavlja pitanje njihovog legitimiteta. Ako su oni stručnjaci u oblasti informisanja, u oblasti obrazovanja, kulture, zašto ne apliciraju i budu izabrani za članove nacionalnog saveta, pa onda iz redova članova nacionalnog saveta se bira izvršni odbor? Pre će biti ovde pokušaj da se u izvršni odbor ubace ljudi koji nemaju neki legitimitet i koji nisu uspeli da prođu prilikom izbora članova nacionalnog saveta. Iz tog razlog ovaj amandman je neprihvatljiv. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Riza Halimi.
Hvala. Koristim vreme predstavnika poslaničke grupe. Želim da dam podršku predlagačima ova poslednja tri amandmana, koji idu u pravcu poboljšanja promene Predloga zakona, jer praktično omogućavanje većeg broja predstavnika nacionalne manjine, pogotovu kada su stručnjaci određenih oblasti, ide u prilog poboljšanja kvaliteta rada nacionalnog saveta, u pravcu povećanja racionalnosti, praktičnosti, veće uspešnosti u radu. Ne vidim zbog čega bi se ova situacija u vezi sa ovim amandmanima politizovala. Mislim da su nepotrebne velike reči, nego bi trebalo videti koja su bolja rešenja. Praksa je da svugde gde ima predstavničkih organa, organa koji se dobijaju na osnovu izbora, preko direktnih izbora, to imamo i u lokalnim samoupravama i na višim nivoima, da se omogućava širi spektar stručnjaka da se uključe u efikasnije i bolje rešavanje određene problematike. Ne bih dalje dužio. Mislim da su ovi predlozi sasvim umesni i da bi u tom kontekstu, po meni, bili sasvim prihvatljivi. Ne vidim ni jedan razlog da se ovi predlozi politizuju, da bi se širila ta priča. Mislim da bi bilo od koristi da se prihvate. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne) Na član 5. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Miletić Mihajlović. Vlada o Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavno pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Riza Halimi i Šaip Kamberi. Vlada o Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavno pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Šaip Kamberi.
Hvala. Gospođo ministar, cilj podnošenja ovog amandmana je da se iskristališe, odnosno da se izbegne svaka mogućnost da nepotpuni podaci popisa stanovništva iz 2011. godine budu neko merilo prema kome će se utvrditi koja prava pripadaju Nacionalnom savetu Albanaca, koji postoji od 2010. godine. Ovaj saziv nacionalnog saveta ima 29 odbornika, jer se formirao na osnovu podataka popisa stanovništva iz 2002. godine, a prema kom popisu na teritoriji Republike Srbije živi 61.647 Albanaca. Nažalost, sada nema procene popisa stanovništva koju je ranije radio Republički zavod za statistiku, a na poslednjem popisu Albanci nisu učestvovali, tako da je popisivano svega nešto preko 5.000, od kojih samo 244 u Bujanovcu, 416 u Preševu, 527 u Medveđi. Mislimo da ako ovaj kriterijum bude uzet u obzir pri formiranju novog saziva Nacionalnog saveta Albanaca, onda bi broj članova saveta sa 29 mogao spasti na 15, kako je to određeno u Predlogu zakona. Zato mislimo da formulacija koju smo ponudili može uticati da se izbegavaju ovakve situacije u kojima se faktičko stanje ne poklapa sa onim koje je deklarisano. S obzirom na to da su podaci popisa stanovništva iz 2011. godine za albansko stanovništvo Preševa i Bujanovca nepotpuni, ovo stoji u publikaciji Zavoda za statistiku. Publikacija postoji gore u biblioteci sa naznakom da se podaci odnose samo na popisivano stanovništvo. Može se zaključiti da postoji stanovništvo koje nije popisivano. Ukoliko se desi ovakva situacija da se broj članova Nacionalnog saveta Albanaca smanji sa 29 na 15, strahujemo da ćemo doći u situaciju da se zadire u dostignuti nivo prava nacionalnih manjina, odnosno pitanje koje reguliše Ustav Republike Srbije članom 14. Zato pozivam narodne poslanike da podrže ovaj amandman. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vlado Babić.
U članu 5. Predloga zakona kojim se menja član 7. pri čemu se u novododatom stavu 5. konstatuje da zakon daje mogućnost da predsednik nacionalnog saveta bude istovremeno i predsednik izvršnog odbora. Nacionalni savet Bunjevačke nacionalne manjine smatra da je ovo nedorečeno, s obzirom da je to dvojna funkcija i postavlja se pitanje - da li sa promenom izvršnog odbora i njenog predsednika prestaje funkcija predsednika nacionalnog saveta?
Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, u najmanju ruku moram da konstatujem da je predlog ovog amandmana pomalo čudan, tim pre što se birački spiskovi uvek ažuriraju i pripadnici albanske nacionalne zajednice mogu uvek da se upišu u biračke spiskove i da se tačno zna koliki je njihov broj. Tražeći sada, država mora da obezbedi osnovna ljudska i manjinska prava svim građanima, pa i albanskoj nacionalnoj zajednici. Obaveza je svakog građanina ove zemlje, sa druge strane, da se odazove popisu. Nemoralno je u jednom periodu pozivati svoje sunarodnike da se ne popišu u biračke spiskove, a potom retroaktivno tražiti da se prizna da ima 61.000 pripadnika albanske nacionalne zajednice u Srbiji sa popisom iz 2002. godine. Znači, sada bi trebalo da verujemo da stvarno ima toliko pripadnika albanske nacionalne zajednice 12 godina posle zadnjeg popisa, a tim pre što 2011. godine kada je vršen popis pripadnici albanske nacionalne zajednice, svega 5.500, su se odazvali popisu i registrovali kao pripadnici albanske nacionalne zajednice. Šta ako su se pojedini pripadnici albanske nacionalne zajednice iselili na Kosovo, ako su se u međuvremenu pojedinci izjasnili kao Škali ili su se neki pojedinci izjasnili kao Srbi? Na čemu se zasniva zahtev da mi prihvatimo da ima 60.000, verovatno zbog broja članova nacionalnog saveta? Smatram to opravdanim, ali pošto se birački spiskovi nacionalnih zajednica stalno ažuriraju, onda je moralno pozvati svoje sugrađane da se odazovu popisu, pa ćemo tačno znati koliko ih ima i adekvatno tome će biti broj članova nacionalnog saveta. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, razgovaramo o amandmanu na član 7. Da li je tako? S obzirom da je ovde bilo reči i o članu 5, neko je ovde spominjao od kolega. Po pitanju ovog amandmana, bio bih rad da ga prihvatim, s obzirom da se zalažem za pozitivnu diskriminaciju nacionalnih manjina. Srbija je zemlja koja je optužena za etničko čišćenje od mnogih, a pri tome smo ovde čuli da imamo 29 nacionalnih zajednica, imamo 19 nacionalnih saveta nacionalnih manjina. To što imamo je pravi dokaz da ono što drugi tvrde za nas, mi nismo ni učinili. Pristalica sam toga, ne znam kakav je način, ukoliko to uradimo jednoj nacionalnoj manjini, onda diskriminišemo druge nacionalne manjine koje su učestvovale na popisu, ako ćemo da verujemo popisu iz 2002. godine. Na primer, Jugosloveni, oni nisu nacionalna manjina, iako su nekad bili narod tri plemena. Bilo ih je 2002. godine na popisu 80.000, koliko se sećam, a sada ih ima negde oko 20-30 hiljada. Dakle, taj broj može da varira, ne samo u albanskoj nacionalnoj manjini, već je mogao da varira i u drugim nacionalnim manjinama, onda bi se pojavio problem, ako ovo priznamo kao pravo i glasamo za ovaj amandman, onda mogu da se pojave i druge nacionalne manjine i da kažu mi smo diskriminisani, želimo da kažemo da naši pripadnici nacionalnih manjina nisu svi popisani, pa prema tome želimo da se ova odredba odnosi na njih. Više ne znam koji bi zakonski kriterijum bio za izbore za nacionalne savete nacionalnih manjina. Predlažem da predstavnici ove nacionalne manjine, s obzirom da su delovi ovog zakona proglašeni neustavnim, u odnosu na medije, uskoro ćemo najverovatnije dorađivati ovaj zakon, da oni u dogovoru sa Vladom i Zavodom za statistiku reše ovo pitanje, odnosno da se dogovore kako da reše ovo pitanje, s obzirom da su oni dobrovoljno bojkotovali prošli popis…
Gospodine Rističeviću, govorite o amandmanu, molim vas.
Govorim o amandmanu. Gospodine predsedavajući, jedini govorim o amandmanu.
Govorite o postupcima, pretpostavkama postupaka pripadnika jedne nacionalne manjine, a ovde je reč o amandmanu.
Ovde piše da ih je 2002. godine bilo 61.647, a da ih je sad 5.500 i da to predstavlja problem zato što oni tu sliku ne mogu da iskažu u nacionalnim savetima nacionalnih manjina. Oni su predložili da im se prizna pravo iz 2002. godine. Govorim da to mogu da traže i druge nacionalne manjine. Dobrovoljno su odustali od popisa, ali predlažem da to pitanje reše na neki drugi način, pa kada sledeći put budemo dorađivali ovaj zakon, a prilike su takve da zbog nekih neustavnosti zakona po pitanju medija ćemo opet raditi ove izmene, da se nađe neko rešenje u cilju integracija, a ne getoizacije albanske manjine u Preševu, s obzirom da one optužbe, kojima su nas razni izlagali, ne stoje, da dokažemo još jednom da smo većina koja poštuje manjinska prava, a ne ono što drugi tvrde za nas. Dakle, u cilju integracija, a ne getoizacije ove nacionalne manjine, želim da im se da prilika i da oni u nekom periodu pokušaju da reše to pitanje sa Vladom, Zavodom za statistiku, da se nađe neki način da se i njima izađe u susret, jer usvajanjem ovog amandmana bi doveli u nepovoljan položaj ostale nacionalne manjine, koje su svoje dužnosti i obaveze izvršili. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Šaip Kamberi.
Kada sam rekao da na teritoriji Preševa, Bujanovca i Medveđe živi 61.647 Albanaca, pozvao sam se na zvanične podatke Zavoda za statistiku iz popisa stanovništva 2002. godine. To su podaci koje je država dala. Ako se u periodu od 10 godina iselilo, kako se kaže ovde, 55.000 Albanaca, treba dati odgovor na pitanje - zašto su se iselili. Podnošenje amandmana je pitanje praktične prirode, kako bi se izbegla situacija koju smo imali sa osnovnim sudovima, odnosno Zakonom o sedištima i područjima osnovnih sudova i osnovnih tužilaštava, da Preševo izgubi sud zato što Albanci nisu učestvovali na prošlom popisu stanovništva. Mislim da nije u redu da država koja pretenduje da bude deo EU mora da broji svoje manjine, kako bi onda davala prava. U tom pogledu, pozivam se na član 18. Ustava Republike Srbije, koji propisujeda se odredbe o ljudskim i manjinskim pravima tumače u korist unapređenja vrednosti demokratskog društva, saglasno važećim međunarodnim standardima ljudskim i manjinskih prava. Hvala.
Hvala. Samo da vas obavestim da ste potrošili vreme predviđeno za izlaganje vaše poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi kao zamenik predsednika poslaničke grupe.
Hvala gospodine predsedavajući. Hajde da vidimo ovo obrazloženje koje je dala Vlada. Prvo, u tom delu gde se kaže da je u pitanju da li se ovim amandmanom dovodi u pitanje član 21. Ustava RS, a koji zapravo govori o zabrani diskriminacije. Upravo je amandman upućen u pravcu da ne dođe do diskriminacije, da ne bi došlo do narednih izbora do te situacije da se drastično smanjuje broj legitimnih predstavnika Albanaca u Nacionalnom savetu od 29 na 15, što bi bila diskriminacija. Doduše, kao što je diskriminacija smanjenje od 30% finansiranja nacionalnih saveta Albanaca prošle godine zbog ovog problema i dugo se govori i najavljuje da će biti vanrednog popisa, ali ga nema. Ovim amandmanom smo zapravo tražili da rešimo ovaj veoma osetljiv i težak problem. Da li je bilo bolje rešenje ono što je jedan od diskutanata spomenuo, da se uzima u obzir broj članova, broj Albanaca u posebnog biračkom spisku? Za prethodne izbore 2010. godine je upisano negde oko 27.000 Albanaca, a pred nove izbore će ovaj broj biti preko 30.000. U amandmanu nismo mogli ovaj kriterijum da unesemo. Mogla je Vlada da nađe načina, ako ne da se reši problem na način koji smo mi predložili, valjda je bilo moguće rešenje preko broja u posebnom biračkom spisku, u ovom slučaju prijavljenih Albanaca u posebnom biračkom spisku, da se ovaj problem reši. Nama je svejedno. Važno je da na narednim izborima ne budemo u novoj teškoj i osetljivoj situaciji. Mislim da je takvo rešenje Vlada RS u periodu od 1991. do 2002. godine našla kada je za to bilo političke volje. Moj kolega je malo čas spomenuo da po zakonu Republički zavod za statistiku može i koristi se sa procenama broja stanovnika, jer svake godine u kontinuitetu se prate vitalni događaji stanovništva. Ne vidim i u ovom preko godinu dana dugom periodu kada se 30% smanjuju sredstva Nacionalnom savetu Albanaca zašto se ne pokušava racionalnije rešiti ovaj problem, umesto ovoga što sada čujem, umesto nekih politizovanih stavova? Da li je moglo preko 50.000 Albanaca da ispari? Nije bilo ratnih situacija u ovom periodu. Da je bilo rata, pa su morali da beže. Zašto od 2002. godine pa do 2011. godine da se smanji broj Albanaca od 61.467 na 5.500? Popisom iz 1991. godine je bilo 78.000. Kada bi to stvarno tako bilo onda ima i te kako potrebe da se ispita zašto se smanjuje tako drastično broj Albanaca. Bio je politički problem za koje Vlada i nadležni organi nisu pokazali interesovanje da sa predstavnicima Albanaca ovo reše. Moglo je da se reši. Nacionalni savet Albanaca nije imao nikakav udeo. Ni kriv ni dužan ispašta i kod finansiranja i kod predstojećih izbora. Ako bi ostalo ovakvo rešenje, došlo bi do reducirajućih mogućnosti. Ovaj amandman je imao za cilj da reši ovu osetljivu i tešku situaciju. Ako Vlada ima drugačije, bolje rešenje, neka ga uradi. Složićemo se apsolutno, ali je važno da trenutna diskriminatorska situacija se prevaziđe i da se nađe adekvatno rešenje. Hvala.
Reč ima ministarka Kori Udovički.
Mislim da nije sporno da je situacija na terenu, da faktičko stanje nije ono što je odraženo u popisima, u brojevima objavljenim u popisu stanovništva. Međutim, postavlja se pitanje – da li možemo problem jednog faktičkog stanja rešavati kroz narušavanje integriteta zakonskih rešenja? Tražili smo rešenja koja bi ostala integralna, da ne otvaramo probleme za tumačenje bilo verodostojnosti ili značenja zakonskog objavljenih podataka o popisu. Ona se ne mogu smatrati nepotpunim. Ne postoji osnov. Isto tako, ne možemo da otvaramo tek tako nove kriterijume koji bi na neki način dirali prava svih drugih nacionalnih manjina. Prema tome, ostaje najlogičnije da ostanemo da tražimo rešenje u problemima koji nastaju u ostvarivanjima prava nacionalne manjine faktički kroz faktička rešenja. Mislim da u tome postoje instrumenti, koji su i korišćeni u prošlosti, i nastavićemo da ih koristimo u budućnosti, a istražićemo i u sklopu daljih izmena ili izrade novog zakona, kada će se tretirati i finansijska pitanja, da li postoji neka mogućnost da na kraju faktička prava, pre svega finansija, budu više u skladu sa faktičkim stanjem na terenu nego što bi bila ako se po automatizmu primenjuje zakonsko rešenje koje smo ovde predložili. U svakom slučaju, Vlada se ne slaže sa usvajanjem ovog amandmana. VEROLJUB ARSIĆ: Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Po amandmanu. Javljam se ponovo za reč s obzirom da je jedan od predlagača amandmana to vrlo loše obrazložio. Iz njegovog obrazloženja se može zaključiti da se broj Albanaca smanjio. Ne radi se o tome da je broj Albanaca smanjene uskraćivanjem nekih prava, ne daj bože proterivanjem. Broj Albanaca se smanjio iz razloga što se na popisu određeni broj građana albanske nacionalnosti nije želeo da popiše. Srbija nije ni na jedan način, posebno ne nasilni način, to je ono poslednje što bi mi želeli, se nije ogrešila o tu nacionalnu manjinu, niti doprinela da njihov broj na popisu bude manji. To je bila njihova želja da se ne popišu. Iz te njihove želje su proistekle neke posledice za koje sam i sam predložio da se nađe neko određeno rešenje, a da to ne bude na uštrb onih drugih koji su se popisali, kojima bi njihovo pravo bilo osporeno priznavanjem nekog prava koje se možda opravdano traži. Ali, greška je bila do te nacionalne manjine. Da je broj Albanaca pao onda broj poslanika albanske nacionalne manjine bi bio manji nego u prošlom sazivu. U prošlom sazivu je bio jedan, a sada imamo dva predstavnika albanske nacionalne manjine. Tako da iz tog obrazloženja neko može da utvrdi da je broj Albanaca smanjen. To apsolutno ne stoji. I sam predlagač ovog puta ima dva poslanika, a u prošlom sazivu je bio jedan. Što se tiče biračkog spiska, nisam siguran da se Albanci ne vode na dva biračka spiska. Meni čak ni to ne smeta. Bolje da ih bude na dva biračka spiska, mada to nije regularno, nego da ih nema ni na jednom kao što se to dešava na KiM sa Srbima. Pristalica sam da oni uđu u integrativne procese, da bude integracija, a koliko vidim od predlagača, on bi više voleo neku vrstu getoizacije, dakle, da imaju neki monopol na savet nacionalnih manjina itd, da se poveća broj pripadnika, a da pri tome ne moraju da učestvuju u popisu stanovništva. To apsolutno krši prava i većina, a i svih drugih manjina koji učestvuju na razne načine u životu na osnovu ovog zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina. Po meni, sve treba uraditi da oni svoja prava ostvare, a ukoliko oni to ne žele sami, dati još jednu dodatnu priliku da nađu neko rešenje sa Vladom da na sledećoj izmeni ovog zakona njihovo pravo bude ostvareno. Zasmetao mi je malo način na koji oni to obrazlažu, jer se može steći utisak da je broj Albanaca u Srbiji pao, što apsolutno ne stoji. Ako se ovako nastavi, počeću da tražim nacionalni savet za seljačku manjinu, jer je to najugroženija populacija u Srbiji. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala, predsedavajući. Nekako smo uspeli da se izborimo za reč, pošto je prvo bilo nerazumevanja oko toga da li nas dvojica imamo pravo da diskutujemo po amandmanima. Imamo, kao što piše u Poslovniku. Mislim da skupštinska većina, a i nacionalna većina u Srbiji nema potrebe da škrtari sa pravima nacionalnih manjina. Argumenti koji se stavljaju protiv ovog amandmana su potpuno besmisleni. Imamo realnu situaciju da u Srbiji imamo 60, 70, 80 hiljada Albanaca, ali sigurno mnogo više od onog broja koji je utvrđen na poslednjem popisu. Tačno je da to može da se utvrdi i kroz rezultate izbora koji su održani pre neku nedelju, pre neki mesec. Nije bilo nikakvih ni prirodnih ni nekih drugih katastrofa od 2002. godine do današnjeg dana. Pobuna koja je bila na jugu Srbije pre popisa 2002. godine je rešena na način koji je pokazao da na Balkanu takve situacije mogu da se rešavaju na civilizovan, odlučan, državno opravdan, ali pristojan način, oko čega su se obe strane složile, a i mnogi posmatrači koji su pomagali na ovaj ili onaj način u tome. Mislim da niti srpski narod, niti ovaj parlament, nema potrebe da škrtari u davanju prava nacionalnim manjinama. Argument da bi usvajanjem ovog amandmana bile povređene druge manjine ne stoji. Koliko mogu da primetim, u parlamentu sada imamo predstavnike bar 10-ak drugih nacionalnih manjina, niko nije rekao da se oseća ugroženim time što će biti prihvaćen amandman našoj dvojici kolega, tako da Nova stranka i nas dvojica apelujemo da prihvatite ove amandmane, pre svega gospođa ministarka, ali ako ona ima nekakav lični problem sa tim ili nema stav Vlade ili tako nešto, mislim da bi bilo dobro da poslanička većina učini ovaj jedan iskorak koji sigurno neće biti protiv patriotizma, protiv evropskih integracija, protiv solidarnosti, protiv bilo koje velike reči ili velikog cilja koji je postavljen u proteklih nekoliko meseci ili nedelja. Konačno, mislim da ova rasprava treba da bude ozbiljnija, da sa malo više koncentracije svi uđemo u ovakvu raspravu, pa nam se tako ne bi desilo da od jednog od prethodnih govornika čujemo da on kaže da je moguće da se broj Albanaca u Srbiji smanjio tako što su se možda neki izjasnili kao Srbi ili kao neka druga nacija, a rekao je i da je moguće da se smanjio broj Albanaca u Srbiji i ako su se iselili na KiM. Koliko se sećam, Srbija nije priznala Kosovo, prema tome, njihovo preseljenje na Kosovo ne bi smanjilo broj Albanaca u Srbiji po aktuelnom Ustavu, preambuli i po stavu najvažnijem ili jednog od najvažnijih stavova mnogih stranaka, pa i političke većine koja se nalazi u ovom parlamentu, a posebno je opasno da takvu izjavu da general u penziji čiji posao je bila bezbednost. Siguran sam da tu nije bilo loše namere, nego da je to jedan mali pad koncentracije i zbog toga apelujem da u ovoj raspravi imamo jedan ozbiljan visok nivo koncentracije. Prema tome, da ponovim još jednom da ćemo podržati amandman na član 7. koji su dali Riza Halimi i Šaip Kamberi i da se na taj način i albanskoj manjini u Srbiji daju prava koja imaju druge manjine, a koje nikako neće biti na uštrb niti srpske većine niti bilo koje druge manjine. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nenad Mitrović. Izvolite. Gospodine Mitroviću, izvinjavam se, kolega poslanik Momir Stojanović prijavio se u sistem, ali nisam analizirao da je u pitanju replika. Reč ima narodni poslanik Momir Stanojević.
Ne bih mogao da se složim sa mojim prethodnikom. Javljam se zbog toga što sam pomenut, i to u kontekstu elementarnog nepoznavanja situacije. Mislim da od mog preuvaženog prethodnika mnogo bolje poznajem stanje na Kosovu, trebalo bi. Govorio sam ovde, ne stoje vaše tvrdnje, pa čak i da se iz južne Srbije deo Albanaca preselio sa mestom prebivališta na prostore AP KiM, znate da je AP KiM pod međunarodnim protektoratom, odnosno da su tamo prisutne. Drugo, popis na teritoriji AP KiM nije vršen. Stoga vaša tvrdnja ne može da stoji ni u jednom ni u drugom slučaju. Smatram je neosnovanom. Tvrdim da prvo na prostoru južne Srbije ne živi 61 hiljada Albanaca, to bi na sledećem popisu bilo evidentno, dokazano, pokazano. Drugo, poznavajući migraciju stanovništva sa prostora juga Srbije ka prostoru Kosova, što zbog školovanja, što zbog promene prebivališta KiM, tvrdim da nema, a po nekim evidencijama, 27 hiljada, kako uvaženi kolega Halimi kaže, verujem da toliko Albanaca ima na jugu Srbije, ali 61 hiljada, verujem da toliko nema. Kako ćete utvrditi da su oni promenu prebivališta sa teritorije južne Srbije na prostor KiM izvršili ako na prostoru KiM nije bilo nikakvog popisa stanovništva?
Hvala. Pravo na repliku, narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Prvo mi nije jasno kako je moj prethodnik dobio pravo na repliku, pošto ga nisam pomenuo, ali nemam ništa protiv. Ovaj neuspeli pokušaj ispravke nečega, ponavljam, ne sumnjam da je rečeno omaškom, ne sumnjam u vaše dobre namere, ali ste imali pad koncentracije u jednom trenutku, to se dešava svima. Verovatno nekada i meni, tako da to nije pitanje. Drugo, oko situacije na KiM, mislim da nas dvojica imamo puno dobrih saznanja. Jedno vreme smo radili i zajedno, tako da ne pravimo sada tu neke blokove, ali to nema nikakve veze sa onim što je suština ovog amandmana. Usvajanje ovog amandmana neće prouzrokovati nikakvu štetu nikome u Srbiji, osim ako neko ima zle namere, a njemu treba da proizvede štetu. Neću da ulazim u to, ne mislim na ljude koji sede ovde, naravno, govorim o nekim ljudima koji su možda negde vani, ali generalno mislim da bi ovo bio dobar gest, da bi to bio gest koji, ponavljam, ne košta ništa, ne vređa prava nijedne druge nacionalne manjine, a utiče na dalju integraciju albanskog stanovništva u srpske institucije, odnosno institucije u Srbiji i to je možda put da na sledećem popisu nema bojkota iz ovog ili onog razloga. Da ne ulazimo sada u tu temu, mislim da je to način, taj nivo tolerancije je potreban da bismo rešavali probleme koje vučemo jako dugo i koje ne treba ni otvarati ni podgrevati, jer to može da bude jako loše. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Nenad Mitrović. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko, poštovane kolege narodni poslanici, odmah na početku ću reći da smo ovde stekli utisak kao da se brani pravo na izbor za nacionalni savet, naročito albanskoj nacionalnoj manjini. Moram da kažem da se predloženim izmenama i dopunama Zakona o savetima nacionalnih manjina garantuje izbor za nacionalne savete. Ovde se vodi polemika samo koliki će broj članova da broji Albanski nacionalni savet. Amandmanom, koji su podneli moje kolege poslanici Riza Halimi i Šaip Kamberi, traži se, zbog toga što podaci zadnjeg popisa stanovništva nisu potpuni, da se prihvati popis iz 2002. godine. Moram da kažem da je popis stanovništva iz 2011. godine potpun i tačan. Međutim, ovde imamo to da je jedan deo albanske nacionalne manjine, naročito iz Preševa i Bujanovca, bojkotova popis stanovništva i da se nisu popisali na zadnjem popisu. Po podacima koje imamo, ukupno u Srbiji je popisano negde oko 5800 pripadnika albanske nacionalne manjine i oni imaju pravo na izbor za nacionalni savet, ali imaju pravo i na izbor 15 članova Albanskog nacionalnog saveta. Slažem se da trebamo da nađemo neku mogućnost preko koje ćemo da utvrdimo pravi broj pripadnika albanske nacionalne manjine koji žive u Srbiji i takođe pozivam da zajednički i Srbi i Albanci na jugu Srbije, a naročito u Bujanovcu i Preševu, radimo na ekonomskom razvoju juga Srbije, jer podjednako loše u Preševu i Bujanovcu žive i Srbi i Albanci. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragomir Karić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo, poštovana potpredsednice Vlade Republike Srbije, prvo bih samo reklamirao Poslovnik, ako dozvolite, gospodine predsedavajući. Da li dozvoljavate da po Poslovniku kažem jednu, član 107? Govornik koji je replicirao gospodinu Stojanoviću je na jedan način narušio dostojanstvo nas narodnih poslanika i ovog doma, koristeći izraz da je verovatno izgubio koncentraciju. Svi znamo u ironičnom smislu šta znači gubitak koncentracije. To je to što se toga tiče. Ako mi dozvolite, sada bih po amandmanu. (Predsedavajući: Nastavite.) Hvala. Što se tiče predloženog amandmana, više je nego jasno da stvarno Albanaca ima toliko dovoljno čim su izabrana dva narodna poslanika. U prošlom sazivu je bio samo jedan poslanik, gospodin Riza Halimi, a sada mu se pridružio i gospodin Kamberi. Mislim da to nije problem i ne bi trebali ovde da imamo diskusiju koja je na nivou za i protiv. Mislim da je većina nas za, ali da se iznađe rešenje. Zamolio bih gospođu potpredsednicu srpske Vlade da se, ako treba, formira jedna komisija pri vašem ministarstvu, ukoliko to nije urađeno, da kažem komisija dobre volje, jer ovde u zakonu nećemo naći sigurnu potporu niti podlogu da izađemo u susret amandmanu gospodina Kamberija i gospodina Rize Halimija. Zakon je vrlo jasan i dosta je precizan. Stvarno bi na neki način možda bile u nepovoljnoj situaciji druge nacionalne i etničke manjine. Prema tome, ja jesam za to da se taj amandman na jedan način prizna, normalno ne narušavajući zakon. Zato vas molim i predlažem da u saradnji sa narodnim poslanicima iznađete mogućnost u okviru jedne komisije, kao što sam rekao - dobre volje, da se to pitanje reši. Mojim prijateljima i sugrađanima Albancima savetujem - ne može i jare i pare. To morate da znate. Ne može - jednom hoćemo da izađemo na glasanje. Za to narod Preševa, Medveđe i Bujanovca sigurno nije kriv, sto posto. Vi znate da je to tako. Za to su krivi političari koji savetuju i predlažu - idemo sada na izbore. Ja to isto razumem kao legitimnom voljom i načinom da se izvrši pritisak na vlast da negde vlast iznađe kompromis ili popusti. Međutim, kao što vidite, to je kontraproduktivno. To nije dobro. Sada to ne odgovara. Sada bi dobar bio onaj popis iz 2001. godine, ili bi možda čak onaj raniji bio još bolji, jer je bilo još više Albanaca. Lično verujem da sigurno vas ima tamo, kako vi kažete, to vi najbolje znate, u to ne sumnjam, ali bi opet savetovao da se nađe kompromis. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Prvo da ispravim. Maločas je izrečeno da sam ja navodno rekao da ima 27.000 Albanaca, a ja sam rekao da ima 27.000 upisanih u poseban birački spisak u toku 2010. godine. Tada je, kao što se ovde već govori, negde polovina političkih stranaka bojkotovala izbore za nacionalni savet, pa su bojkotovali i formiranje posebnog biračkog spiska. Da li ima metoda da se tačan broj nađe i pored te situacije da je ogromna većina bojkotovala taj popis? Ima sigurno niz drugih indirektnih podataka, kao što je broj učenika u školama i prijavljeni službeni broj nezaposlenih u Preševu, Bujanovcu i Medveđi. I to će verovatno da ukaže proporcionalno koliko je prisutno albansko stanovništvo na ovom području u celini. Rekoh, kad ima političke volje, problemi se mogu rešavati. Nacionalni savet ispašta ni kriv ni dužan, niti je učestvovao u toj problematici koja je nastala 2011. godine. Moj je utisak da je eksperimentalno izabran da se strogoća na nacionalni savet istrenira, a ne tamo gde bi realno moglo, ali bi imalo daleko veće posledice. Tako da, ja čitavo vreme u parlamentu govorim o tome da je neophodno da se obezbeđuje ozbiljniji pristup u rešavanju osetljivih problema na tom području. Ako budemo ovako licitirali sa brojem Albanaca, što se i ovde moglo čuti, verovatno nećemo doći do ozbiljnog rešenja. Verovatno ovde nemamo vremena da se vratimo na tu 2011. godinu i na probleme koji su tada izazvali bojkot ili neučešće većine Albanaca na tom popisu, na pravno nevidljive Albance, koji se nažalost po prvi put javljaju u ovom vremenu na tom području, a ta pojava nikada nije bila prisutna, kao i neobezbeđivanje uslova za povratak za vreme ratnih uslova izbeglog stanovništva i niz drugih problema oko kojih nije bilo spremnosti da se u to vreme ozbiljnije razgovora i da se ti problemi u to vreme rešavaju. Ne izbegavamo i novi popis i rešenje svih ovih osetljivih problema. Jesmo za aktivno učešće, protiv smo bojkota, ali je praksa ranijih vlada bila da su privilegovani na terenu oni koji su bojkotovali. Nek se analizira ovo što sada kažem, da su zapravo privilegovani i koalicije na lokalu su se od centralnih partija sklapane sa onima koji su bojkotovali parlamentarne izbore. Zato očekujem i od ove izjave koju je maločas gospođa ministarka izrekla, ako ne našim amandmanom, važno je da se nađe rešenje, da ne pridodamo ovaj problem onom prethodnom koji maločas rekoh – smanjenje od 30% finansiranja Nacionalnog saveta Albanaca, da nam se ne pridoda na narednim izborima novi problem i da damo novi povod za bojkot. U tom smislu je i amandman i ovi naši današnji zahtevi. Hvala.
Hvala. Samo da vas obavestim da ste potrošili vreme predviđeno za zamenika predsednika poslaničkog kluba. Reč ima narodni poslanik Predrag Mijatović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući i gospođo ministar, mislim da je potpuno u redu što Vlada nije prihvatila ovaj amandman i da ga nije ni u kom slučaju ne treba prihvatiti. Reći ću posle i zašto. Normalno ne slažem se i smatram da ne treba iznalaziti nikakve dodatne kompromise sada, jer malopre jedan od poslanika rekao šta je suština ovog amandmana. Suština ovoga amandmana je da se napravi iznimka u odnosu na jednu nacionalnu manjinu, samim tim će se omalovažiti sve ostale nacionalne manjine koje su bile lojalne Republici Srbiji. Albanska nacionalna manjina je iskazala nelojalnost Republici Srbiji u vreme popisa, nije želela da se potpiše, a sada retroaktivno traži neka prava, a nije ta svoja prava iskoristila u vreme kada je trebalo da ga iskoristi. Da ste u vreme potpisa, odnosno da je Albanska nacionalna manjina u vreme potpisa se popisala i konstatovalo koliko ih ima sada bi dobilo ono što i ostale i druge nacionalne manjine. Znači, ostalo vam je da u sledećem popisu pokažete lojalnost Republici Srbiji koja je lojalna prema svojim građanima i prema nacionalnoj manjini albanskoj i da svi izađete na popis, da se popišete i onda ćemo znati koliko tačno ima albanske nacionalne manjine u Srbiji i shodno tome ćete moći da ostvarite svoja prava, a nemojmo sada tražiti naknadno nešto… (Predsedavajući: Gospodine Mijatoviću, molim vas da govorite o amandmanu.) Govorim o amandmanu, a to jeste zašto smatram da amandman je ispravno što nije prihvaćen, jer ne može se naknadno tražiti neka prava, a u vreme kada je trebalo to drugačije raditi nije bilo urađeno. Mislim da je potpuno u redu i da ne treba da se traži nikakav dodatni kompromis za albansku nacionalnu manjinu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne bih se javio, a vi gospodine predsedavajući treba da pratite, javljam se po amandmanu, da nije bilo od mog kolege poljoprivrednika malo i zle namere koju je prepisao nama. Dakle, rečeno je da su argumenti za odbacivanje amandmana potpuna besmislica. Argument je bio popis stanovništva. Svi mi koji nismo uopšte sporili prava jedne nacionalne manjine smo govorili o popisu stanovništva, da su ostale nacionalne manjine to pravo iskoristile, popisale se, a da jedno od nacionalnih manjina to pravo nije želeo da iskoristi. Ne korišćenje tih prava su sada došli u poziciju da ne mogu da koriste neka druga prava predviđena ovim zakonom. Mislim da popis bilo koje države, a posebno popisu državi Srbiji koja nikada nije imala nikakve zle namere, koja je više puta apelovala na to da se ta nacionalna manjina popiše, dakle, da to ne može biti besmislica. Drugi deo rečenice, u apelovanju da se ovaj amandman prihvati, a ja sam jedan od onih koji apeluje da se rešenje nađe, a da pri tome ne budu oštećeni ni drugi, rečeno je od prilike ovako, da ovaj amandman treba da se usvoji osim ako neko ima zlu nameru, ne mislim na ljude u sali već van sale. O ovom zakonu odlučuje i predlagač zakona, a to je Vlada Republike Srbije. Mi ćemo ga usvojiti sa amandmanima ili bez amandmana. Dakle, ta zla namera, po meni ne postoji ni od predlagača, a to je Vlada Republike Srbije, niti u ovoj sali bez obzira na partijsku pripadnost, ne vidim ni kod jednog kolege da postoji zla namera, a rečeno je od mog kolege poljoprivrednika da ovaj amandman treba prihvatiti, sem ako ne postoji zla namera. Time se imputira neka krivica koja apsolutno ne stoji. Jedino ono što ja mogu reći da ovim zakonom, ovim amandmanom čak nije precizno ni određeno jer se kaže – u slučaju nacionalne manjine za koju je iz poslednjeg popisa stanovništva ne postoje potpuni podaci. Znači, sada slušajte, to u tekstu amandmana se ne odnosi na jednu nacionalnu manjinu. Ovo bi mogao da bude razlog za nepopisivanje. Svaka nacionalna manjina kojoj broj opadne na sledećem popisu nekog stanovništvo mogli bi na određen način da kaže – mi smo bojkotovali, nismo bojkotovali i da se delimično popišem. Na osnovu ovoga amandmana koji bi usvojili u slučaju nacionalne manjine za koji iz poslednjeg popisa stanovništva ne postoje potpuni podaci ta nacionalna manjina može da kaže – ne postoje potpuni podaci. Onda bi oni koristili pravo koje se daje u drugom delu amandmana i kaže – uzimaju se u obzir podaci sa prethodno održanog popisa stanovništva. To znači da u nekim budućim popisima s obzirom da će ovaj zakon važiti malo duže, to bi značilo da u nekim budućim popisima neka nacionalna manjina ili sve nacionalne manjine kojima preti opadanje broja stanovnika te nacionalne manjine, oni bi mogli da se pozovu na ovaj amandman i da kažu – izvinite, mi nemamo potpune podatke, nismo dobro popisani, mi želimo da se primeni ovaj amandman. Dakle, ne radi se o jednoj nacionalnoj manjini, ovaj amandman govori o više nacionalnih manjina. Mi smo se od prilike u diskusijama opredelili oko jedne, a ja i dalje imam nameru da apelujem da se nađe rešenje za ovu nacionalnu manjinu i da se nijedno njihovo pravo ne krši. Ali, takođe ponavljam, da su nekorišćenje svog prava došli u poziciju da ne mogu da koriste drugo pravo. Ne postoji nikakva zla namera koja je navedena, niti postoji bilo kakva besmislica u odbijanju ovog amandmana. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Šaip Kamberi. Samo da vas obavestim da vam je ostao još jedan minut. Replika? Molim vas pre toga da mi objasnite na osnovu čega mislite da imate pravo na repliku?
Gospodine predsedavajući ja se osećam uvređenim kvalifikacijom o lojalnim Albancima, jer me to vraća u onaj period kada se ovde pričalo o poštenim Albancima u doba Miloševićevog režima.
Ne vidim tu osnov.
Samo bih rekao jednu rečenicu.
Daću vam pravo na repliku, mada ne vidim pravi osnov za repliku zato što ste vi svakako izašli na izbore, poštujete zakone i ne vidim razlog za repliku. Prozivanje jednog dela građana koji jednostavno nije iskoristio svoje pravo.
Drugi su se pozvali na moju diskusiju i zato se javljam i želim bliže da objasnim. Zaštita manjinskih prava je sastavni deo međunarodne zaštite ljudskih prava. To treba da bude jasno svakome. Ova priča o lojalnim Albancima, rekao sam, da uopšte ne doprinosi rešavanju situacije. Samo postavljam pitanje, jer računam da će gospođa ministarka i Vlada razumeti to, danas je popisano 27.000 Albanaca na posebnom biračkom spisku. Verovatno će na narednim izborima učestvovati još nekoliko partija. One će animirati svoje članstvo da se upišu u poseban birački spisak. Pitam, šta će se desiti na dan izbora kada dođe do broja 5.500 koliko je popisano, da li će se ostalim biračima reći – bežite kući, nemate vi pravo da glasate. Ima li smisla da zajednica koja ima 27 ili 30 hiljada birača na posebnom biračkom spisku ima nacionalni savet sa 15.000 članova. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, mislim da sada ovde imamo jednu zanimljivu situaciju i mislim veoma važan trenutak u pogledu rasprave u pojedinostima o ovom predlogu zakona. Zanimljiva situacija tiče se sledećeg, mi smo kada smo imali raspravu u načelu saopštili da je ovo dobar predlog zakona. Danas smatramo da ovde imamo jedan dobar amandman, ne jedan dobar Predlog zakona. Usvajanje ovog amandmana samo bi se još malo popravio jedan dobar Predlog zakona. Molimo i ljude koji nastupaju u ime Vlade da još jednom razmisle da li bi koristilo, da li bi služilo i opštem dobru ovde danas i to vrlo jasno, da se ipak ovaj amandman usvoji. Kada sam rekao da je ovo važan momenat, onda mislim da svi ovde treba da imamo na umu i sledeće, da su odnosi sa predstavnicima nacionalne manjine o kojoj je ovde reč i ukupno sa tom nacionalnom manjinom veoma osetljivi i da u skladu sa tim treba da uvažavamo ove amandmane a naročito ovaj koji je došao ovde. Mi danas slušamo ovde pitanje lojalnosti, kako je moguće da se postavi kao to pitanje lojalnosti ljudima koji su pripremili ovaj amandman, koji su učestvovali na izborima za ovaj parlament, koji učestvuju u radu ove skupštine. Ti ljudi nastupaju u ime nacionalne zajednice svoje, pokazuju sada lojalnost našoj državi, prema tome, to takođe treba ovde da se uvaži. I konačno, ovo je 2014. godina. Ja znam da SRS ne bi u 2014. godini glasala za ovaj amandman. Ali napredna stranka, po mom sudu mora da prihvati ovaj amandman kako bi se popravio ovaj zakon. Hvala.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, pravo na repliku.
Kao i što smo prošli neka vremena koja su, hvala Bogu, iza nas jer smo se delili na podobne i nepodobne gde su pravljeni spiskovi, gde je i u Narodnu banku ulaženo sa kalašnjikovima i fantomkama, tako da mislim da je prošlo vreme naredbi i toga mora ili ne mora da se uradi. Političko opredeljenje SNS je jasno pokazano i ovim predlogom zakona ali i komunikacijom i dijalogom i ponoviću komunikacijom i dijalog koji imamo sa svim predstavnicima nacionalnih manjina. Ponoviću, dok neki ljudi u ovoj sali ne budu skinuli čepove za uši, ne budu jasno čuli opredeljenje ove vlade koja se jasno zasniva na dijalogu i među pripadnicima nacionalnih manjina, ali njihovom dijalogu sa društvom kojem pripadaju, treba biti obazriv u definiciji lojalnosti, slažem se. Da li je lojalan građanin onaj koji ne plaća porez, a ima ih? Da li treba braniti takve ljude? Ne treba. To je obaveza svakog građana. Da li u tom dodvoravanju političkom dodvoravanju prihvatamo sve i svašta? Ne. Mislim da je to pogrešan put. Možda je to put za nekoga ko ima dva člana i oba u parlamentu, i dva glasa i oba u parlamentu, ali nije put i nije sistem pravih vrednosti. Još jednom ću reći. Stvar lojalnosti i šta znači biti lojalan državi kojoj pripadaš je raditi u skladu sa zakonom, poštovati državu, plaćati porez, raditi pošteno i korektno svoj posao. Da li ima nešto strašno u tome? Izaći ću na popis. Da li ima nešto strašno u tome? Da li je na taj način neko omalovažen? Ne, nije omalovažen ni pojedinac, nije omalovažena ni država. To je država koju želimo da izgradimo. Država jednakih šansi, jednakih prilika, poštovanja različitosti između nas, evropske perspektive i perspektive normalnog života. To je država koju želimo da izgradimo.
Gospodine Babiću, molim vas da ubuduće kada dobijete pravo na repliku da se pridržavate vremena koje je za to predviđeno. Svaki put dozvolimo desetak do 15 sekundi, ali kada vas opomenemo da vodite računa i da privodite kraju učinite to. Reč ima ministar u Vladi Republike Srbije Kori Udovički. Izvolite.
Još jednom bih da ponovim i da podvučem opredeljenost ove vlade da svakako nastavi i nastoji da nađe rešenje pomoću kojeg bi se osiguralo da ovo zakonsko rešenje ne proizvede u praksi, faktički smanjivanje, da tako kažemo, polja, instrumenata kroz kojih ova nacionalna manjina može da ostvaruje svoje prava. Prema tome, i da ta prava ne budu praksi ostvarena u manjoj meri nego što im pripada faktičkim stanjem na terenu. Međutim, ne mislimo da je narušavanje celovitosti rešenja u zakonu, način da se to ostvari. Ne zatvaramo vrata i mogućnosti da se nađe drugačije celovito rešenje konzistentno sa tretmanom i svih drugih nacionalnih manjina u naporu i dijalogu koji ćemo nastaviti sada kada budemo ponovo otvorili izmene i dopune ovog zakona u kontekstu usklađivanja sa zaključkom Ustavnog suda. Međutim, u međuvremenu postoje drugi načini da se praksa, znači faktičko stanje usklađuje i u pravima i u broju pripadnika ove nacionalne manjine u stvarnosti. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, hteo bih samo da kažem tri stvari na ovo što je rekao gospodin Babić. Žao mi je, ukoliko je ta reč – mora koju sam ja upotrebio u svom govoru izazvala ovakvu vrstu reakcije, izvinjavam se zbog toga, ali kada sam rekao – mora samo sam hteo da saopštim da postoji neki logički sled kojeg moramo da se držimo u praćenju nekih stvari. Ako prihvatimo da je Vlada opredeljena za izvesne vrednosti o kojima se ovde govori da je Napredna stranka takođe opredeljena za te vrednosti, onda ja prateći logiku dolazim do toga da ovom amandmanu moramo da posvetimo posebnu pažnju i da ga prihvatimo, ja mislim gospodine Babiću, to je bila moja sugestija, nikako zapovednička ili nešto slično. Druga stvar, tačno je, nas smo dvojica ovde članova nove stranke i poslanika nove stranke u ovoj skupštini, nas dvojica takođe predstavljamo volju nekih građana u Republici Srbiji. Volja tih građana, takođe mislim treba da bude poštovana. U našem dosadašnjem radu mi smo se za svaki predlog zakona koji je došao pažljivo pripremali. Za svaki spremali amandmane kako bi se popravljalo, po našem shvatanju, to što je došlo. Kada smo dobili predlog zakona za koji smo ocenili da je dobar, mi smo rekli – ovo je dobar predlog zakona. Smatramo da i vi to treba da radite, da uvažavate ove amandmane i da kada procenimo ovde, a čini mi se da imamo sada jedan osećaj i da se on širi ovde među poslanicima, čini mi se, vidim na osnovu njihovih diskusija da je dobar amandman, hajde da usvojimo taj amandman. Na kraju, mislim da je ovde jedna stvar veoma važna. Na ovoj tački možemo i da pratimo odnos države prema nacionalnoj zajednici koji je posebno osetljiv i tu treba da se ta osetljivost ispolji i kroz ovo uvažavanje ovog amandmana. Samo sam toliko hteo. Hvala vam.
Hvala. Preostalo vam je još 57 sekundi od vremena predviđenog za raspravu u pojedinostima kao samostalnog poslanika. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, pravo na repliku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, jedna sugestija. Kao što meni merite sekunde posle dva minuta, merite i direktno obraćanje drugih narodnih poslanika čime ste prekršili Poslovnik, ali ga neću reklamirati što ne znači daneće druge kolege iz poslaničke grupe SNS, to uraditi u budućnosti. Sa druge strane, pošto sam tražio pravo na repliku i prihvatam izvinjenje, mislim da je to džentlmenski i dobar stav kada neko pogreši da javno ustane i da kaže – izvinite na reč – morati, na interpretaciju same reči morati. Međutim, ono što definitivno provejava kod ovog amandmana, ne kod predlagača već kod nekih narodnih poslanika koji su se uključili u debatu o tom amandmanu je potreba da se neko sa nekim svađa u našem društvu, da se gaje različitosti, da se na tome poentira. To je neodgovorna politika. To je neodgovornost i prema našem društvu, neodgovornost i prema predlagaču amandmana, neodgovornost i prema Vladi Republike Srbije, neodgovornost prema državi. Ne znam zbog čega nekome odgovara i u ovoj sali ili uopšte, bilo gde u Srbiji što će se neko sa nekim u Srbiji svađati. Mi ne želimo takvu politiku. Još jednom ću reći da želimo politiku dijaloga. Ta politika dijaloga, kada se suoče stavovi i predlagača amandmana, ali i predlagača zakona, su doveli do toga da se ovaj amandman ne prihvati. Idemo dalje. Komuniciraćemo, radićemo. Zar je ovo poslednji zakon i da li stavljamo tačku na izmene i dopune Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina? Naravno da ne. Naravno da svaki zakon, pa i ovaj zakon, mora da doživi brušenja, mora da doživi dorade, da će te dorade i brušenja formirati vreme, ali nemojte da se iko neodgovorno ponaša i prema ljudima koji su glasali da bi svako od nas bio predstavnikgrađana i da bi ušli u ovu salu, neodgovornosti prema njima, neodgovornosti prema svim ostalim građanima tako što ćemo voditi politiku svađa umesto politiku približavanja.U tome se razlikuje poslanička grupa od 136 poslanika u odnosu na nezavisne narodne poslanike.
Vreme, gospodine Babiću, predviđeno za repliku je isteklo. Hvala lepo. Reč ima narodni poslanik Predrag Mijatović. Izvolite.
Odustajem.
Reč ima narodni poslanik Vladica Dimitrov. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se povodom ovog amandmana, iz jednog, po meni, važnog razloga, a to je da ova diskusija ne ode u pogrešnom smeru i da se ne bi pretvorila u jednu raspravu između pripadnika jedne nacionalne manjine i predstavnika većinskog naroda. Naime, kao pripadnik Bugarske nacionalne manjine, opet to pominjem, svima je ovde jasno da prava nacionalnih manjina nisu prekršena nijednim zakonomRepublike Srbije. Naprotiv, unapređuju se. Samim tim što je Savez vojvođanskih Mađara učestvovao i u izradi Zakona o izmenama i dopunama Zakona o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, dovoljno govori u prilog tome. Osnovni problem nije odnos između nacionalnih manjina i većinskih naroda, nego je osnovni problem u tome što nacionalne manjine izuzev, da kažem, mađarske nacionalne zajednice, nisu dobro organizovane u ostvarivanju upravo svojih zakonom zagarantovanih prava. Zato i smatram da mi kao političari i pripadnici nacionalnih manjina imamo jednu osnovnu ulogu - da motivišemo naše pripadnike da uzmu aktivno učešće u institucionalnom životu Republike Srbije. Naravno, podržaću i kolege koje su govorile da ne treba podržati ovaj amandman, ali i one koji su rekli da treba naći ili iznaći neko rešenje da se reši upravo ovo pitanje. Podržaću ih iz dva razloga. Prvo, pripadnici nacionalnih manjina, uključujući, naravno, i albansku nacionalnu manjinu, moraju da motivišu svoje sunarodnike da aktivno učestvuju u životu Republike Srbije, da se, naravno, odazovu popisu da bi ostvarili svoja prava. Ali,s druge strane, podržavam i ministarku da će se naći neko naravno, zakonom definisano rešenje da se i ovaj problem sagleda, a sve u cilju dobrog suživota manjinskog i većinskog naroda. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Koristim vreme poslaničke grupe. Želim da doprinesem ovoj diskusiji sa jednom napomenom ministarki Kori Udovički. Rasprava koja se upravo odvijala u ovoj sali vam pokazuje da javna rasprava ne može da pokrije sve ono što mogu narodni poslanici u sali amandmanima ili međusobnom razmenom argumenata u dijalogu, pa onda u debati. Ako to sad nije očito bilo, onda verovatno neće biti nikad. Problem sa neodazivanjem popisa, a broj sa popisa kao ključni za određivanje broja članova nacionalnog saveta i amandman koji je pred nama, u suštini najveću teškoću će staviti pred Kori Udovički. Želim da pomognem koliko god mogu da taj problem bude rešen poslaničkim pitanjem, na primer, što je najjednostavnije, da vas svojom ustavnom nadležnošću pritiskam da mi odgovorite da li ste našli rešenje, alii nastavkom dijaloga ovde, jer budući zakon će biti u raspravi u ovoj sali nakon izbora. Ovaj amandman se odnosi na izbore. Razlika je ogromna. Druga stvar, ovo što je slikovito, nažalost, ali to je dijalog i to je demokratija. Pravo da govorite šta mislite podrazumeva da slušate i ono što vam se nikako ne dopada, a bilo je dosta toga ovde rečeno što se meni nikako ne dopada, ali to je pravo koje ću ja braniti svakome u ovoj sali. Dakle, ilustracija rasprave, koju smo ovde imali, daje mi za pravo da vežem ovaj amandman sa mojom argumentacijom o tome da nije dobro rešenje brisanje nacionalnih saveta iz registra sa obrazloženjem – nisu zainteresovani. Evo prvog pitanja. Kako ćete oceniti volju pripadnika dela nacionalne zajednice da bojkotuje izbore? Da li su zainteresovani ili su nezainteresovani? To je potpuna, kako da vam kažem, verovatna situacija za bilo koju od nacionalnih zajednica da nekakva lista poziva na bojkot izbora. Šta će to biti? Da li su time zainteresovani ili nisu? Drugo, pravo da bojkotujete izbore imate i u zakonu na koji se poziva sve ove izmene i dopune, o izboru narodnih poslanika. Da li ikome pada na pamet da ospori pravo političkim strankama, koje učestvuju na izborima, da te izbore bojkotuju sa svojom strategijom? Da li razumete koliko je osetljivih tema u odluci ministarstva koja se završava time da nacionalna zajednica ne pokazuje zainteresovanost za osnivanje i rad nacionalnih saveta? Zato vas molim da još jednom razmislimo podrobno o svim amandmanima, o svoj argumentaciji koja se ovde čula. Uporedimo je sa javnom raspravom pokušajmo zajedno da sada nađemo rešenja koja neće stvoriti probleme na terenu. Ovde smo čuli od predlagača amandmana – a šta ako na posebnom biračkom spisku bude upisano, a postaviću i to pitanje sa ažuriranjem, jer ih sada ima 27.000, a da se osnov, isto tako zakonski, za broj nacionalnih saveta vuče iz drugog podatka, ko će to rešiti? Da li ovi nisu bili zainteresovani, da li su zainteresovani? Pravimo nepotreban problem. Dozvolite mi da ponovim da ću pokušati u okviru svojih nadležnosti kao narodne poslanice da oživim dijalog koji ja ne sumnjam da će biti dobar i između predstavnika ministarstva i vas lično i predstavnika one nacionalne zajednice koja smatra da ima problem. S nadom da, koliko god mi ne bilo pravo da čujem razne izraze i argumentacije u ovoj sali, neće biti svesti o tome šta smo mi ovde u stvari izgovorili, želim da podržim vas i da to ostane zapisano u stenogramima kao poslanica opozicije, zbog toga što tačno znam dimenzije problema koji su pred vama i odgovornost koju preuzimate na sebe da ovaj problem rešite tako da zakon ne bude kršen, da prava nacionalne zajednice ne budu ugrožena, a da svi razumemo koliko će to biti teško za svakoga ko će gledati rešenja koja ćete sa svojim saradnicima, nadam se, naći i za temu amandmana koji je pred nama. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Čuli smo malopre neke čudne izraze - kalašnjikov, Narodna banka, svađa i podela. Prvo o kalašnjikovu i Narodnoj banci. Za onog za koga se priča da je sa kalašnjikovom ulazio u Narodnu banku, ja sam tog isterao s posla i taj nije bio u politici godinu dana, a vi ste sa njim bili godinu i po dana u koaliciji. Drugo, pravo poslanika da predlažu amandmane i pravo poslanika da podrže amandman drugog poslanika nije svađa, nije podela, nego je to naše pravo. Mislim da malo više pažnje i osećanja za kulturu dijaloga i za shvatanje parlamentarizma ne bi bilo na odmet bilo kome u ovoj sali. Mislim da je to način na koji mi možemo da do kraja rešimo ovaj problem. Još jednom pozivam da se usvoji amandman na član 7.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Povreda Poslovnika, čl. 106, 104, bez prava direktnog obraćanja drugom narodnom poslaniku i govor o tački dnevnog reda. Ako se neko javi da govori po amandmanu, onda govori po amandmanu, a ne za repliku. Zbog toga bih vas zamolio, gospodine predsedavajući, tražiću da se o ovoj povredi Poslovnika izjasnimo, zato što očekujem isti način, isti reper, isti odnos prema svim narodnim poslanicima. Nisam razumeo taj stil i te godine i po dana, ovakve ili onakve. Nisam poljoprivrednik, cenim da ne razumem taj jezik, iako veoma poštujem poljoprivrednike, tako da ću zamoliti mog kolegu Marijana Rističevića, takođe kolegu poljoprivrednika, ne sa Vračara, već iz jednog drugog dela, iz Novih Karlovaca, da mi sve te stvari prevede, tako da ako bude i za repliku, javiću se drugi put, kada mi prevede kolega poljoprivrednik.
Gospodine Babiću, prvo mogu da vam kažem da se kolega Živković nije uopšte direktno obraćao vama, već je koristio svoje vreme predviđeno za amandman da vam replicira. Imao je na raspolaganju jedan minut, a da je tražio pravo na repliku koristio bi dva. Znači, direktnog obraćanja nije bilo [[Zoran Babić, s mesta: Nije ni dobio vreme za repliku.]] Takođe vas molim da dok odgovaram ne dobacujete iz poslaničke klupe. U svakom slučaju, da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje da li je bilo povrede Poslovnika?
Da.
U redu. Hvala. Po Poslovniku se prvo javio kolega Aleksandar Marković. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika, čl. 107. i 106. Član 107, koji kaže da je govornik na sednici Narodne skupštine dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine, ali više član 106. gde se kaže da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Gospodin Živković i njegov prijatelj danas su pričali o svemu, samo ne o amandmanima i o onome što je tačka dnevnog reda i vi im to tolerišete. Ovde se daju neodmerene izjave, neprimerene izjave, neodgovorne izjave. Ovde se daju paušalne procene i vi im to konstantno tolerišete, gospodine predsedavajući. Ja razumem potrebu gospodina Živkovića i njegovog prijatelja da promovišu svoju političku ideju. Razumem i njihovu nervozu, ali gospodine Živkoviću, molim vas da shvatite da se kao zemlja nalazimo u jednoj specifičnoj situaciji ovih dana, da imate bar malo obzira i da budete uljudni. Hvala vam.
Kolega, mogu samo da vam kažem da ste i vi na određen način zloupotrebili pravo predviđeno Poslovnikom, zato što ste u reklamiranju Poslovnika koristili pravo na repliku. Isto tako je bilo i kod prethodnog reklamiranja Poslovnika i kao što vidite, kriterijum za narodne poslanike je potpuno isti, bez obzira da li oni dolaze iz redova poslanika koji podržavaju Vladu Republike Srbije ili onih koji je ne podržavaju. Ako insistirate ili napravite takvu situaciju, budite sigurni da će i onaj drugi vaš politički neistomišljenik da odgovori. Da li želite da se u danu za glasanje Narodna skupština izjasni o povredi? (Aleksandar Marković, s mesta: Ne, hvala.) Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, pravo na repliku.
Hvala. Pošto je u pitanju Zakon o nacionalnim manjinama i savetima, što podrazumeva toleranciju, podrazumeva jedan odmeren pristup, parlamentarizam, jedno domaće vaspitanje, preskočiću sve pokušaje nekih kolega da se vrate deceniju unazad, tamo gde su tada bili. To je njihovo pravo. Neću da se mešam u taj deo. Ali, vas kao predsedavajućeg molim da zaštitite ovaj dom, ne mene. Ja imam načina da se štitim sam, kroz Poslovnik, kroz svoje delovanje kao poslanik i na neke druge načine koji su etikom i zakonom dozvoljeni, ali mislim da bi bilo dobro da zaštitite ovaj dom od pokušaja da se vrati u neko vreme koje ne bi trebalo da bude drago nikome od ovde prisutnih poslanika. Pominjanje ko je poljoprivrednik, ko je sa Vračara, pominjanje poplava u raspravi po ovoj tački dnevnog reda je demagogija najgore vrste. Parlament zaseda i radi u punom kapacitetu i kada je vanredno stanje, a ne kada je vanredna situacija. Ako danas ne treba da radimo zbog poplava, za šta sigurno nećemo ovde naći krivca u ovom parlamentu za te poplave, onda da prekinemo rad. Ali, ako nam je posao da zastupamo građane, pa i one koji imaju probleme izrazite danas, onda vas molim da se manemo demagogije, dociranja, pametovanja sa one strane gde nema osnova za to i da se vratimo na temu. Tema je zakon, član 7, amandman za koji postoji očigledno politička volja da se prihvati, ali ne postoji odlučnost jer verovatno niko ne može telefonom da dobije onoga ko može da donese odluku da li treba prihvatiti ovaj amandman ili ne.
Vreme. Zahvaljujem se, gospodine Živkoviću. Znam da ste vi ekspert za održavanje sednica Narodne skupštine u vanrednom stanju. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, povreda Poslovnika.
Član 107. stav 1, pa može i član 103. stav 1, itd. Gospodine predsedavajući, ne znam po kom osnovu je govorio prethodni govornik. Očigledno je to bila replika na povredu Poslovnika. One do sada nisu bile dozvoljene, ali opet hoću da vam dam za pravo što na određen način pozitivno diskriminišete opoziciju. Ali, popitanju nekog fer izlaganja, izlaganja koje neće narušavati dostojanstvo Skupštine, morate pažljivije da slušate šta govornici govore. Moj kolega poljoprivrednik je počeo veoma pežorativno da govori o poljoprivrednicima. Govorio je i o poplavama. To je u ovo vreme veoma osetljivo pitanje, evo recimo za mene. Na 100 hektara poplavljenih imam štetu od 100.000 evra. Ne znam kako ću se iz ovoga izvući, a moju sudbinu deli na hiljade i hiljade poljoprivrednika koji su poplavljeni. Na takav način govoriti o poljoprivrednicima i poplavama, nipodaštavati štetu koju su pretrpeli, što je mnogo, mnogo je. Mnogi poljoprivrednici, moje kolege, nisu imali tu sreću da dobiju od države 525.000 evra, da nađu posao za ceo život, kao što je moj kolega poljoprivrednik rekao, te 2007. godine kada je dobio 525.000 evra da zasadi vinograd na zemljištu koje je trebalo biti predmet denacionalizacije. Dakle, ako nismo već dobili taj novac…
Gospodine Rističeviću, objasnite mi kakve to veze ima sa povredom Poslovnika?
Reklamirao sam član 107. stav 1. dostojanstvo Skupštine, saosećam zajedno sa svojim kolegama poljoprivrednicima koji su pretrpeli štetu. Osećam se veoma povređeno. Mislim da je narušeno njihovo dostojanstvo i mene kao njihovog predstavnika, jer ne može se tako pežorativno govoriti o ljudima i poplavama, doslovce je tako rekao, koji su pretrpeli neviđenu štetu, jer oni nisu imali tu čast da od države dobiju 525.000 evra kao moj prethodni kolega poljoprivrednik. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, po Poslovniku.
Žao mi je što moram još jednom da se javim po Poslovniku. Mislim da su povređeni članovi 106, 108. i 109. Da li mogu da obrazložim? (Predsedavajući: Može.) Kao što piše u stavu 1. člana 106. – govornik može da govori samo o tački dnevnom reda o kojoj se vodi pretres. Malopre smo imali jedan nastup u okviru kojeg se govorilo o svemu, osim o onome što je bila tačka dnevnog reda. Prema članovima 108. i 109. Poslovnika Narodne skupštine, predsedavajući je dužan da upozori narodnog poslanika ukoliko ne govori o tački dnevnog reda, a ukoliko taj narodni poslanik nastavi da govori i nakon upozorenja o onome što nije tačka dnevnog reda, da mu izrekne meru opomene, na osnovu člana 109. Mislim, gospodine predsedavajući, da vi niste uradili ono što je bila vaša obaveza i zato sam reklamirao Poslovnik. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Olena Papuga. Izvolite.
Koristiću vreme ovlašćenog predstavnika. Ne mogu ovde da prećutim jednu činjenicu, jednu rečenicu koja je ovde izgovorena, a tiče se toga da je izgovoreno da jedino Nacionalni savet Mađara nema problema i jedini nacionalni savet od svih 19 radi dobro. To nije istina i hoću ovo da kažem iz tog razloga što ne bi volela da ovo uđe i ostane jedino zapisano u stenogramu koji će jednog dana neko čitati i proučavati. Nacionalni saveti imaju svojih problema. Po nekima je već treći mandat na neki način, ali u neposrednim izborima je prvi. Znači, ne funkcionišu svi kako bi trebalo, ali mislim da ono što im je zakonom i Ustavom određeno, a to je ispunjavanje te četiri oblasti, znači, obrazovanje, kultura, službena upotreba jezika i pisma i informisanje, ispunjavaju i rade kako je u njihovim mogućnostima. Problemi koji postoje i prate nacionalne savete tiču se možda i tog odnosa države, ministarstva. Znamo ne postoji ministarstvo za ljudska i manjinska prava, a čuli smo koji je procenat nacionalnih zajednica u Republici Srbiji. Po mom mišljenju, ministarstvo za ljudska i manjinska prava, posebno u ovim osetljivim vremenima, kada smo devedesetih godina preživljavali to što smo preživljavali, kada se poneke nacionalne zajednice još uvek boje da se upišu u posebne biračke spiskove, da izostanak ministarstva za ljudska i manjinska prava, treba da postoji. Jednostavno, vidim taj razlog da država na nacionalnim manjinama nekako i štedi. Problemi koji postoje, a tiču se isto nacionalnih saveta, to da se nacionalni saveti za neka svoja prava stvarno ne mogu izboriti i da možda velike nacionalne zajednice imaju matične države koje za njima stoje. Ja sam pripadnica nacionalne zajednice koja nema matičnu državu, kao i moj prethodni kolega koji je govorio o Bunjevcima. Mi živimo ovde 270 godina, nama je ovo jedina država. Znači, mi nemamo od koga da dobijemo udžbenike, ali mojoj nacionalnoj zajednici, na primer fali 37 udžbenika, koji su tretirani kao niskotiražni udžbenici, koje može da izdaje samo Zavod za izdavanje udžbenika, koji postoji u Beogradu, a znamo da tih problema nije bilo dok je Vojvodina imala punu autonomiju. Postojao je Zavod za izdavanje udžbenika u Novom Sadu koji je imao stručnu službu koja je izdavala te udžbenike. Znači, ne postoji dobar odnos države i tih nacionalnih saveta. Po mom mišljenju, taj Savet za nacionalne zajednice, koji je osnovan, ali nikada nije proradio, koordinacija nacionalnih saveta nikada nije zaživela, kao institucija Savet za nacionalne zajednice, koji bi stvarno trebao da bude ta kopča i koji bi trebao da bude kontakt između države, ministarstva, kancelarije, ne znam kako to da nazovem o izostanku ministarstva, ne funkcioniše. Tako da pričati o tome da je Savet nacionalne zajednice Mađara jedini koji dobro funkcioniše, u kome se niko ne svađa, gde sve dobro ide, to nije istina. Možda treba gledati i sagledati to iz drugih uglova. Nacionalni savet rusinske zajednice ne čine, da kažem, možda nije toliko stranački obojen, kao što su neki drugi nacionalni saveti, ali zbog toga, zbog te šarolikosti što tu učestvuju razna udruženja, razna kulturno-umetnička društva koja su ušla u nacionalni savet, mogu vam reći da dobro funkcioniše, kao i svi drugi nacionalni saveti koji su u Vojvodini. Mogu da prikažem i tu jednu dobru stranu u vezi sredstava finansiranja, da sredstva koja dolaze iz budžeta Republike Srbije kasne, umanjuju se, a sredstva koja dolaze iz pokrajinskog budžeta, znači iz Pokrajinskog sekretarijata za Upravu i manjine dolaze redovno. Možda probleme u nacionalnim savetima treba drugačije sagledati, a ne reći da ne funkcionišu, da jedino jedan nacionalni savet dobro funkcioniše, a svi oni drugi se svađaju.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Hvala, predsedavajući. Koristiću vreme predstavnika poslaničke grupe. Za Poslaničku grupu Boris Tadić – Nova demokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije je ovo pitanje o kome se trenutno razgovara veoma bitno. Veoma bitne su i konstatacije koje smo čuli poslednjih sat, dva vremena i činjenicu da predstavnici pojedinih nacionalnih manjina, koje sede ovde u Skupštini, nisu zadovoljni sa tekstom zakona o izmenama i dopunama Zakona o nacionalnim manjinama. To oni vrlo legitimno imaju pravo da istaknu. Tek ovim dolazimo do saznanja i do uverenja da je ovaj zakon po hitnom postupku…
Gospodine Veselinoviću, molim vas, evo govorite već minut, da se vratite na amandman. Ako mislite da pričate u zakonu u načelu, ta rasprava je završena, sada je u pojedinostima i ja bih vas zamolio da se vratite na amandman koji su podneli narodni poslanici Riza Halimi i Šaip Kamberi, na član 7. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Izgleda da ovo pravilo važi samo za našu poslaničku grupu, pošto ne bih rekao da je poslednjih sat i po vremena govoreno samo o ovom amandmanu. Bilo je tu i drugih konstatacija koje su bilo daleko opširnije u odnosu na ovo što sam hteo da kažem. Dakle, smatram da je predstavnik predlagača, predstavnik Vlade gospođa Kori Udovički trebala da uvaži ovaj amandman, koji je legitimno dat od predstavnika nacionalne manjine koja sedi ovde u Narodnoj skupštini Srbije. Sama činjenica da sede u Narodnoj skupštini Republike Srbije znači da priznaju legitimitet te države. Neki su to kroz raspravu pokušali da im ospore. S druge strane, niko bolje od njih samih ne zna šta je za nacionalnu manjinu, konkretno je u pitanju albanska nacionalna manjina, bitno. Našu konstataciju su potvrdili predstavnici četiri nacionalne manjine, koje su govorile o nacionalnim savetima, izvršnim odborima tih nacionalnih saveta, da nije dobro što je Ministarstvo, odnosno Vlada odredila ko može da bude član izvršnog odbora nacionalnog saveta. Zbog toga smatram, još jednom, da bi dobro bilo da razmislite o prihvatanju ovih amandmana, jer bi na taj način stečena prava nacionalnih manjina zaštitili i ne bi došla u pitanje primena već postojećih normi koje su davale određena prava nacionalnim manjinama, pre svega, po pitanju načina ostvarivanja prava koja su im data u Zakonu o nacionalnim savetima. Hvala.
Da li se još neko javlja po ovom amandmanu za reč? Gospodine Pavićeviću, po kom osnovu? (Vladimir Pavićević, sa mesta: Koliko mi je vremena ostalo?) Ostao vam je još jedan minut. Izvolite.
Govorim o amandmanu na član 7. Hteo bih da, samo još jednom, pokušam da utičem i sam kao narodni poslanik ovde na skupštinsku većinu i na predstavnike Vlade, predstavnicu, da još jednom razmisle o sadržini ovog amandmana. Vlada Srbije kao svoj cilj, jedan od ciljeva, je definisala punopravno članstvo Srbije u EU. Rečeno je da će se pregovori pokušati završiti do kraja 2018. godine. Formula na kojoj počiva EU glasi jedinstvo u različitostima. Gospodine Arsiću, različitostima, a to znači da ne možemo ovde da mislimo svi kao jedan. Potpuno je normalno da imamo različite pristupe, da imamo različita tumačenja. Ovde smo na pravom mestu da u susretu tih različitih pristupa i tumačenja dođemo do onoga koji je najbolji. Moje je mišljenje da uvažavanjem i prihvatanjem ovog amandmana dolazimo do onoga što je najbolje za sve. Hvala vam.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać i Janko Veselinović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima podnosilac amandmana dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Ovim amandmanom na član 9. predlažemo da se broj pripadnika nacionalne manjine potreban za konstituisanje nacionalnog saveta smanji sa 40% na 30%. To smo obrazložili činjenicom da je poslednji izborni ciklus pokazao da je zainteresovanost građana Srbije za društvene aktivnosti, a time za izbore, smanjena. Na izbore je izašlo nešto oko 50% građana. Kako očekivati od pripadnika nacionalnih manjina da se upišu u poseban birački spisak, odnosno da iskažu pripadnost toj naciji u tako značajnom procentu od 40% kada je generalno zainteresovanost građana Srbije za društvene tokove smanjena? Naravno, u međuvremenu od poslednjeg popisa, i to je jedan od argumenata koji je obavljen broj pripadnika nacionalnih manjina, neće se povećati zasigurno, kao što se neće povećati ni broj pripadnika srpske nacionalnosti. Nažalost, broj građana Srbije iz godine u godinu opada. Kažu da jedan grad veličine Sombora nestane godišnje u Srbiji. Zbog toga smo predložili da se taj procenat smanji na 30 i da se na taj način omogući pripadnicima nacionalnih manjina koje nemaju takav kapacitet, naročito za nacionalne manjine koje su disperzovane širom cele republike, širom cele države, da se i njima omogući da dosegnu ovaj procenat od 40% koji nije mali. Zamislite jednu nacionalnu manjinu, recimo, koja ima 50, 60.000 pripadnika. Postoje takve manjine da ih ne imenujem, od kojih recimo, jedna polovina živi na severu Bačke ostatak u ostalom delu Vojvodine, a gotovo polovina ili trećina živi van Vojvodine u Beogradu i drugim urbanim mestima do kojih je teško doći i koji imaju malu zainteresovanost za upisivanje u birački spisak, odnosno nisu se izjasnili kao pripadnici te nacionalne manjine. Zbog toga smatram da ste trebali uzeti u obzir ovu okolnost, rekao bih novonastalu okolnost koja u narednom periodu neće da se poboljša i da ste trebali ići u susret pripadnicima nacionalnih manjina i ovaj procenat smanjiti na 30%. Hvala vam.
Da li se još neko javlja po ovom amandmanu? (Ne) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Meho Omerović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin i Enis Imamović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da)
Hvala gospodine predsedavajući. S obzirom da je Vlada i ovo svoje obrazloženje vezala za onu neprimerenu formulaciju da brisanje nacionalnih saveta iz registra može nastati zbog nezainteresovanosti pripadnika nacionalnih saveta. Iako ne razumem zašto, probaću da se na ovaj problem osvrnem i sa drugog aspekta, a to je finansiranje, posebno finansiranje izbornih aktivnosti prilikom izbora za nacionalne savete koji nas očekuju ove godine. Pošto smo se svi složili da su ovo tehničke promene zakona i čak je rečeno da ovo neće biti tačka na izmene zakona koji se tiču nacionalnih manjina, iako se postavlja opravdano pitanje – zar treba da se čeka da se izbori za nacionalne savete završe pa da se uđe u suštinske promene koje se tiču nacionalnih manjina? Probaću da se i sa tog aspekta osvrnem na Predlog zakona, odnosno na amandman. Naročito želim da vam skrenem pažnju na to finansiranje za izbore jer se to pitanje ni na koji način ne tretira ovim Predlogom zakona. Ko će i na koji način finansirati i još važnije, ko će kontrolisati trošenje sredstava prilikom izbornih kampanja za nacionalne savete nacionalnih manjina? Postavlja se pitanje – da li će biti tu povlašćenih i privilegovanih lista ili pojedinaca koji će biti favorizovani od strane Ministarstva? Vi ćete reći da neće. Bošnjaci trebaju sa svim tim negativnim iskustvima koje imaju, naročito i u ovom periodu, da vam veruju na reč. Dakle, nije jasno definisano na koji način će se trošiti sredstva namenjena za izbore nacionalnih saveta. Sa ovim je vezana i kontrola učešća javnih funkcionera u kampanjama za izbore nacionalnih saveta i organa vlasti… (Predsedavajući: Vreme.) … u ovom procesu i kako ne bih izašao iz teme ja ću o ovom problemu govoriti posebno kada bude na redu amandman koji se tiče izbora. Ovaj nedostatak dokazuje koliko je zapravo nerazumevanje… (Predsedavajući: Vreme.) … da li imam još vremena? Ni poslanička grupa? (Predsedavajući: Vaša poslanička grupa ima još minut.) Ovaj nedostatak dokazuje nerazumevanje problema sa kojim se susreću nacionalni saveti ovde je potpuno nejasno kako će se podstaći ta zainteresovanost pripadnika nacionalnih manjina za postojanje saveta i time izbegavanje tog famoznog brisanja iz registra nacionalnih saveta. To je sve što bih imao da kažem za ovaj amandman.
Po amandmanu za reč se javio narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Kao dokaz o tome da je ovaj zakon ušao brzopleto u proceduru bez ozbiljne analize jeste i ovo što je kolega rekao, ali i činjenica da smo u međuvremenu dobili kao poslanička grupa Boris Tadić – NDS više pisanih, ali i telefonskih poziva od raznih nevladinih organizacija koje su osporavale ili dovodile u pitanje pojedine odredbe. Između ostalog i pitanje finansiranja i kontrole trošenja sredstava namenjenih za kampanju za nacionalne savete. To je, poštovana ministarko, u najmanju ruku nedostatak ovog zakona, jer to pitanje nije razrađeno. Finansiranje političkih stranaka je uređeno i postoji jasna procedura kako se troše sredstva političkih partija u svrhe sprovođenja izbora. Kada je u pitanju sprovođenje izbora za nacionalne savete, iako ste jednim zakonom proceduralnim uredili to pitanje, niste uredili pitanje kontrole trošenja sredstava za predizbornu kampanju za izbore za nacionalne savete. To vam ne bih zamerio da niste rekli da je ovaj zakon proceduralne prirode. Smatram da kada ste uredili pitanje ko sprovodi izbore, da je to RIK sada, da ste trebali da uredite ko, kome i koliko podnosi izveštaj o trošenju sredstava namenjenih za izbore za nacionalne savete. Nama dolaze izbore. Desiće se izbori. To pitanje će ostati neuređeno i čekaćemo naredne četiri godine da bi to pitanje uredili, ako ono uopšte bude obuhvaćeno novim Zakonom o nacionalnim savetima koje najavljujete. Hvala.
Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Meho Omerović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac. Izvolite.
Uvaženo predsedništvo, ministarko, moj kolega Meho Omerović podneo je amandman i ovaj i onaj prethodni u istom smislu. Želeli smo kao poslanička grupa da na najbolji način izbegnemo neke nedoumice. U prethodnom predlogu gospodin Meho je podneo da se vreme za raspisivanje izbora skrati sa 60 na 30 dana da bi na taj način smanjili vreme bez kojeg bi jedna nacionalna manjina bila bez nacionalnog saveta. Međutim, prihvatamo vaše obrazloženje koje je tehničke prirode. U ovom drugom amandmanu koji je gospodin Meho predložio i koji bih ja želeo da o njemu podobnije razmislimo, imamo jednu ozbiljnu stvar. Naime, predlažemo da se nacionalnim savetima nacionalnih manjina omoguće ponovni izbori u uslovima utvrđene zloupotrebe u upotrebi finansijskim sredstvima. Za to imamo mnogo argumenata i mislimo da i tu mogućnost treba dati državi, jer ako neko zloupotrebljava finansijska sredstva nacionalnih manjina to je zaista ogroman razlog da se do novih izbora i dođe. Jedan od jakih argumenata koje imamo jeste da je Vlada početkom 2013. godine obustavila finansiranje nekih nacionalnih saveta baš iz razloga što je utvrđeno da određeni nacionalni saveti ne troše novac na pravi način i nisu dostavili validne dokumente o trošenju novca koji je dodeljen nacionalnim savetima. Mislim da je ovo kvalitetan amandman, mislim da o njemu treba porazmisliti i mislim da građanima Srbije je izuzetno važno kako se njihovi novci troše za svaku svrhu. Na ovaj način daćemo dodatnu mogućnost da se ljudi koji neodgovorno koriste sredstva i koji rukovode nacionalnim savetima, bez obzira na nacionalni savet, sankcionišu i da izgube mogućnost da dalje rukovode savetima. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Hvala uvaženi predsedavajući. Naša poslanička grupa će podržati ovaj amandman uvaženog kolege Mehe Omerovića, bez obzira na to što on kao predsednik Odbora za nacionalne manjine u ovoj Skupštini nije podržao veoma važne amandmane koje smo mi podneli. Smatramo da ni ovaj amandman nije nebitan i da on popravlja ovaj zakon. Veoma je važno da finansiranje bude transparentno, kao što su naravno bitna sva ona pitanja o kojima smo mi govorili, tako da ćemo podržati amandman Mehe Omerovića. Apelujem na njega da utiče kod svojih koalicionih partnera da ovaj amandman bude usvojen.
Zahvaljujem. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin i Enis Imamović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin i Enis Imamović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Enis Imamović.
Hvala gospodine predsedavajući. Amandmanom na član 16. koji smo podneli uvodi se prosta izborna analogija koja je u skladu sa svim izbornim procesima, a to je da ukoliko na izbornoj listi na kojoj se nalazio član kome je prestao mandat nema više kandidata mandat se dodeljuje listi sa najvećim brojem osvojenih mandata. Dakle, obrazloženje Vlade za odbijanje ovog amandmana je jako konfuzno i kaže da bi prihvatanje ovog amandmana dovelo u pitanje kontinuitet i legitimitet već konstituisanog nacionalnog saveta. Voleo bih da mi neko objasni šta se radi sa tim mandatom i kome se dodeljuje mandat u slučaju kada na listi nema više kandidata i kako to dovodi u pitanje legitimitet i kontinuitet? Upravo u slučaju kakav sada imamo, da nije definisano šta se radi sa tim mandatom, na taj način se dovodi u pitanje legitimitet i kontinuitet. Prosto, nejasno je obrazloženje Vlade zbog čega odbijaju jedan logički amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Olena Papuga.
Poštovani predsedavajući, tražila sam u svom amandmanu da se kao poslednji stav doda da se posebni birački spisak nacionalnih manjina obrazuje pre svakog izbora za nacionalne savete. Time sam htela da postignem to, mislim nije rečeno i u tom pravilniku o posebnom biračkom spisku, kada se, na koji način ažurira posebni birački spisak, ko ga ažurira. Znamo da ga ažuriraju referenti u opštinama, ali tu postoji jako puno nedorečenosti. Nema komunikacije između jedinstvenog biračkog spiska i posebnog biračkog spiska. Ako bi možda u tom jedinstvenom biračkom spisku bio neki odeljak bar da je ta osoba upisana u posebni birački spisak, ne mora da piše kojoj nacionalnoj zajednici pripada, ali to bi na neki način olakšalo posao referenata u opštinama. Ideju za taj amandman sam u stvari dobila od nekih referenata koji rade u opštinama, koji su mi sugerisali da dolaze izbori za nacionalne savete gde će biti puno problema. Znamo da postoje problemi i sa jedinstvenim biračkim spiskom, a sa posebnim biračkim spiskom stvarno postoji jako puno problema. Tako da, volela bih da znam kako se ažuriraju posebni birački spiskovi.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Hvala vam. Koristim vreme poslaničke grupe. Veoma bitno pitanje koje je bilo teško za rešavanje i u nacrtima i predlozima osnovnog teksta zakona za 2009. godinu. Dakle, kako da obezbedite mehanizam da svi članovi nacionalne zajednice imaju slobodan pristup glasanju, na koji način da im se vodi evidencija, a da pri tome ne ugrozite njihovo pravo da budu evidentirani u jedinstvenom biračkom spisku ili, dok nismo doneli Zakon o jedinstvenom biračkom spisku, u spiskovima koje su vodile lokalne samouprave? Birački spiskovi su i pitanje ličnih podataka, zbog toga što vam je uz vaše ime i prezime, ako imate pravo da budete upisani u birački spisak, praktično uneto sve što neko treba da zna o vama. Ovaj zakon je onda vezan i za Zakon o zaštiti podataka o ličnosti, koji je donet posle zakona o kome je reč. Svaki pokušaj da se način evidentiranja ljudi koji žele da glasaju na dan izbora nacionalnih saveta je dobrodošao. U tom smislu, hoću da podržim amandman koleginice Olene Papuge, kao i zbog toga što, koliko god u većini članova ovih izmena i dopuna ovog zakona mogla da važi analogija – oslanjamo se na Zakon o izboru narodnih poslanika, pa kako tamo, tako i ovde, još ću jednom govoriti o tome kada bude na redu član 36. koji je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i rodnu ravnopravnost, tako imate da ta analogija ne može da bude upotrebljena skroz. Onda imate problem koji koleginica Olena Papuga želi da reši time da jedinstveni birački spisak, ako je po Zakonu o izboru narodnih poslanika, postoji procedura kada se zaključuje, kao što postoji procedura kako se ažurira. Na lični zahtev za promenu unosa ličnih podataka, za brisanje iz biračkog spiska, za promenu bilo kog podatka koji je vezan za podatak o ličnosti ili po službenoj dužnosti organa koji je nadležan za jedinstveni birački spisak, dobijanjem podataka o smrti birača, o promeni državljanstva, o grešci u matičnom broju, o prvom upisu u birački spisak za osobe koje su napunile 18 godina itd. Dakle, ta vrsta ažuriranja ne može da bude primenjena ovde, bar je nama, koji smo pitalikako se ažurira poseban birački spisak, rečeno da će biti objašnjeno, jer ja znam kakva je procedura za ažuriranje jedinstvenog biračkog spiska, o kome postoji zakon, koji smo isto doneli uz jako mnogo teškoća. Zbog toga je važno da razmislimo da li postoji u okviru obaveza iz drugih zakona, gde govorim i o Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti, bilo kakav način da se, ako već treba analogije, ustanovi, to ću reći pod znacima navoda, molim vas da me ne držite za reč, jedinstveni birački spisak posebnih biračkih spiskova. Tačno znam dimenzije teškoća da se to ustanovi. Znam i šta sve od drugih propisa to zahteva da se menja i kakav je ogroman posao, ali ulog da otvorimo dijalog o tome je ogroman, zbog toga što pripadnicima nacionalnih zajednica takvim sistemom, da znamo ko je iz jedinstvenog biračkog spiska upisan u poseban birački spisak na osnovu izjave i dobrovoljnosti, vi oslobađate njih situacija koje smo imali na terenu, a da neko komentariše ili broji ili posmatra ko se upisuje na poseban birački spisak. To je život. To se dešavalo u lokalnim samoupravama gde su pravljeni posebni birački spiskovi. Drugo, onemogućavate ili smanjujete mogućnost da bude osobe koja u stvari i nije na posebnom biračkom spisku i ne može biti jer nije na jedinstvenom biračkom spisku. To je najlakše rešiti, zato što tu proveru može da radi referent koji pravi poseban birački spisak. Završiću sa argumentacijom za podršku ovakvom amandmanu ili bar za podršku otvaranju teme na Odboru za ljudska i manjinska prava, na nekom javnom slušanju koje ćemo organizovati, na okruglom stolu, kako god odgovaralo, o nacionalnoj zajednici koja nema za sada svoj nacionalni savet, kao što su npr. Cincari, za koje znamo da su želeli i da imaju teškoća da se na osnovu zakona registruju kao nacionalna zajednica, odnosno da podnesu zahtev za poseban birački spisak. Ako imate instrument pred sobom koji treba da se definiše u zakonu tako da olakša prava onih na koje se odnosi, onda mislim da je svaka sugestija i svaki dijalog dobrodošao i da ne može biti opravdanje – mi i ovako to sa velikim teškoćama radimo. Tačno znam sa kakvim teškoćama se radi, pošto, samo da napomenem na kraju, i poslednji zakon koji nam je trebao, to je Zakon o izdavanju ličnih isprava u vanparničnom postupku, zbog jednog ogromnog broja Roma koji nisu imali nikakve dokument, pa ste imali situacije da su odjedanputa negde upisani, a da nemaju lične karte. Imali ste i situacije sa istim matičnim brojevim. Doneli smo taj zakon da oni mogu da dobiju i krštenicu, odnosno izvod iz matične knjige rođenih i državljanstvo i sve ostalo. Dakle, ne podnosimo mi samostalno amandmane ili ne pružamo podršku amandmanima kolega zato što ne znamo kako izgleda primena zakona na terenu. Naprotiv, skoro svaki od ovih amandmana je zato što do detalja i do poslednjih pojedinosti i do tančina znamo kakve teškoće ima zakon u primeni u lokalnoj samoupravi. Vreme je kratko do izbora i ne očekujem da se neki poslovi uspeju uraditi za tri ili četiri meseca, ali očekujem da se čuje da ovde postoji i znanje i iskustvo i veština da se posle izbora otvori jedan proces pravog dijaloga, u kojem bi mi zajedničkim idejama, zajedničkom voljom i snagama sa predstavnicima nacionalnih zajednica i sa svim zainteresovanim zaista doveli posebne biračke spiskove u, pod znacima navoda, stanje u kojem je sada jedinstveni birački spisak za sve vrste drugih izbora, od nacionalnih preko pokrajinskih, sve do lokalnih. To je važna evidencija. Ne sumnjam u dobru volju Vlade da uspešno završi i taj deo posla, ali imam iskustvo sa biračkim spiskovima za nacionalne izbore, sa ogromnim teškoćama za lokalne samouprave koje su ih vodile i sa stvaranjem pritiska na sve zadužene da se zaista napravi jedinstveni birački spisak. Kada pitam ljude koji se možda manje bave time, jer smatram pitanje biračkog prava i pitanje upisa u birački spisak jednim od ljudskih prava i zato je važno, a ljudska prava nemaju hijerarhiju, ona mogu da imaju prioritete u nekom trenutku, ali nemaju hijerarhiju, onda ih pitam – koja država ima najuređeniji birački spisak, takoreći besprekoran birački spisak u EU, odnosno među zemljama kandidatima, odnosno u Evropi kao kontinentu? Obično povuče ljude na stare demokratije ili na razvijene ekonomije. Nije, Crna Gora. Zato što je važno da znate i poslednju izmenu na dan zaključenja biračkih spiskova, zato što je važno jer svaki glas odlučuje na izborima na lokalnom ili na nacionalnom nivou. Meni je važno da posebni birački spiskovi budu tako uređeni da svaki pripadnik nacionalne manjine, svaki član nacionalne zajednice može da ima poverenja da je poseban birački spisak pred njim ažuriran, da se može proveriti kako se ažurira i da se može jednostavno proveriti da li je ili nije u skladu sa jedinstvenim biračkim spiskom, gde smo svi mi odrasli sa biračkim pravom. Hvala vam.
Zahvaljujem. Ostalo je još dva minuta od poslaničke grupe, a potrošili ste sedam minuta i 30 sekundi. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać i prof. dr Janko Veselinović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili amandman. Gospodine Veselinoviću, kasno ste se javili, već sam prešao na drugi amandman. (Janko Veselinović, s mesta: Jedinica ne radi.) Daću vam da se javite po ovom amandmanu, pa recite šta ste hteli. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, već sam imao problem sa poslaničkom jedinicom za vreme predsedavanja gospođe Maje Gojković sam se preselio za poslaničku jedinicu gospodina Đurišića i ja vas molim da mi to uvažite, jer nije do mene nego do poslaničke jedinice.
Uvažio sam i dao sam vam reč po ovom sledećem amandmanu. Izvolite.
Ovaj amandman na član 18. kojim se menja član 44. jeste jedan od dokaza da su već neka ustanovljena prava korigovana odnosno smanjena. To se može i matematički izraziti. Naime, u ovom članu se kao minimum da bi se jedna nacionalna manjina definisala i formirala svoj birački spisak, neophodno je da taj zahtev potpiše najmanje pet posto punoletnih pripadnika te manjine. To je bilo rešenje iz prethodnog zakona. Sada je dodato toj odredbi da njihov broj ne može da bude manji od 300. Dakle, jedna nacionalna manjina koja je imala ili ima pet hiljada pripadnika, da bi se upisala u posebni birački spisak, bio je potreban potpis 5% pripadnika te nacionalne manjine. To je 250. Dajem kao primer. Sada je potrebno da taj zahtev potpiše 300 pripadnika te nacionalne manjine. Čemu to? Zbog čega ste već stečena prava korigovali i matematički izraženo smanjili i ograničili mogućnost da se neka nacionalna manjina, male nacionalne manjine naročito imaju problem, upišu u poseban birački spisak? Hvala.
Zahvaljujem. Na amandman na član 21. javila se narodna poslanica Olena Papuga. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Ovaj amandman se isto odnosi na poseban birački spisak. Samo se nadam i verujem vam da više neće biti takvih problema kao što je bio problem 2010. godine, kada su bili izbori za nacionalne savete i kada je puno pripadnika nacionalnih manjina, bez obzira što su bili upisani u posebne biračke spiskove, jednostavno otišli na svoja glasačka mesta ili otišli tamo gde su prijavljeni, gde imaju boravak, prebivalište, a nisu mogli da glasaju jer jednostavno nisu bili na spisku, njihova imena se nisu nalazila na posebnom biračkom spisku. Nadam se da ćete to popraviti i da do oktobra, kada nam dolaze izbori za nacionalne savete, da ćete svojom ažurnošću omogućiti…
Molim vas, kolega Rističeviću, sedite u klupe. Izvolite, nastavite.
Pripadnicima nacionalnih manjina da glasaju i da im to njihovo pravo ne uzmete. Jednostavno, ja još nisam dobila vaš odgovor, a interesuje me, zato što hoću da učestvujem u svemu ovome, da pomognem, ne samo svojoj nacionalnoj zajednici nego i drugima, kao narodna poslanica, kako se ažuriraju posebni birački spiskovi.
Zahvaljujem. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin i Enis Imamović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Za reč se javio narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Ovim amandmanom mi želimo da ispravimo jednu nedopustivu činjenicu koja kod vođenja posebnog biračkog spiska podrazumeva bilo kakvo analiziranje posebnog biračkog spiska. Dakle, pazite – analiziranje posebnog biračkog spiska. Ovaj član se kosi i sa članom 24. ovog predloga zakona kojim je propisano da podaci iz posebnog biračkog spiska uživaju posebnu zaštitu, kao i da je zabranjeno i kažnjivo svako korišćenje podataka iz posebnog biračkog spiska, izuzev od ostvarivanja drugih prava nacionalnih manjina. Dakle, ovde se govori o korišćenju a ne o analiziranju. To piše u ovom predlogu zakona i tako nešto je neprihvatljivo, posebno zbog činjenice da se u ovom zakonu ni na koji način, ni jednom jedinom tačkom, ne tretira učešće javnih funkcionera i organa vlasti u izbornom procesu za izbor nacionalnih saveta. Na ovaj način se otvara mogućnost da vladajuće stranke, stranke koje su na vlasti, nesmetano analiziraju i bez ikakve kontrole i zakonske regulative favorizuju na terenu svoje lojalne kandidate za nacionalne savete. Čuli smo da postoje takvi. Čuli smo da postoje lojalni i nelojalni. Primeri koji su posledica ovakvog ponašanja partija koje su na vlasti su naročito vidljive kada su u pitanju Bošnjaci. Ovakve analize i analiziranja otvaraju mogućnosti koje se kose sasvim međunarodnim konvencijama o pravima i slobodama nacionalnih manjina. Mi sada imamo mogućnost da neki visoki predstavnik Vlade, visoki državni funkcioner nesmetano ide po terenu i nameće jednoj manjini izbor da koristi državni resurse za tako nešto, da šalje poruku i često zloupotrebljava da šalje poruku u javnost. Samo još kratko i završavam, hvala vam što mi omogućujete još jednu rečenicu. Znači, samo želim da vas upozorim da ovakva rešenja se grubo kose sa svim međunarodnim standardima. Pozivam vas da poslušate stranke nacionalnih manjina ne zato što morate, vi imate većinu i ne morate da slušate.
Zahvaljujem. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Biljana Hasanović Korać i profesor dr Janko Veselinović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Kao što vidite poslanička grupa Boris Tadić, NDS, ZZS i ZS su veoma detaljno analizirali ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o nacionalnim savetima i neki amandmani su se podudarili sa amandmanima koje su podnele druge poslaničke grupe. Takav je slučaj i sa ovim amandmanom. Mi smatramo da je reč analiziranje kada su u pitanju birački spiskovi za izbor saveta nacionalnih manjina ne adekvatna i da je mogla da se zameni nekom drugom rečju ili kako smo mi predložili u ovom našem amandmanu da se dodaju reči „u skladu sa zakonskim ovlašćenjem“. Ubeđen sam da predlog Vlade nije bio usmeren u pogrešnom pravcu, ali tumačenje i primena zakona nekad mogu biti i traženje rupa u zakonu ili nepreciznih izraza i mogu biti zloupotrebljeni. Zbog toga smatram da se reč analiziranje, da je u direktnoj suprotnosti sa stavom jednog drugog člana ovog zakona koji kaže da se ovi birački spiskovi mogu koristiti u skladu sa stavom o zabrani korišćenjapodataka iz biračkog spiska izuzev u svrhe izbora. Dakle, podaci iz biračkog spiska se mogu koristiti samo u svrhu izbora. Međutim, u ovom članu to tako eksplicitno nije rečeno i zbog toga smatram da je Vlada mogla da prihvati ovo naše preciziranje. Kako nije prihvatila nijedna amandman opozicije, nije bilo naše očekivanje ni da će prihvatiti ovaj amandman. Zbog toga smatram da ministarka na ovom prvom svom pojavljivanju u Skupštini nije položila ispit. Hvala.
Zahvaljuje. Na član 32. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Po Poslovniku reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, reklamiram član 108. Dakle, ja sam se javio za reč po prethodnom amandmanu, da li me niste videli ili ne znam iz kog razloga….
Izvinjavam se, niste bili u sistemu da bi tehnički mogli da vam damo reč.
Meni ovde piše da je moj zahtev prihvaćen za reč i ja sam reč o ovom amandmanu, vi ste prešli na drugi, molim vas da mi omogućite da diskutujem po prethodnom amandmanu. (Predsedavajući: U redu je, izvolite.) Dakle, što se tiče amandmana koji su podneli kolege iz NDS, dakle, ovde se takođe precizira na koji način može da se vodi poseban birački spisak, koji kod reči analiziranje uvodi druga zakonska ovlašćenja.
Molim vas, ne možete po prethodnom amandmanu, prešli smo već na drugi amandman. Vi nemate vreme. Molim vas sačekajte neki drug i amandman…
Izvinite gospodine predsedavajući, to nije moja krivica zašto me niste primetili u sistemu. Predsedavajući: Nemate vreme vaše poslaničke grupe. Mogu da govorim po amandmanu.
Molim vas javite se po ovom amandmanu i obrazložite.
Dakle, ja sam se javio po amandmanu za koji mi niste dali reč. Ja sam bio u sistemu ovde mi piše..
Ali niste bili u sistemu da bi mi ovde mogli da reagujemo.
To zaista nije moja krivica. Meni na mojoj jedinici piše da je prihvaćen. Molim vas da mi omogućite da govorim.
Po kom amandmanu da bi znali o čemu govorite.
Govorim o amandmanu na član 22. Dakle, u ovom amandmanu se precizira da nakon reči „analizairanje“ u skladu sa zakonskim ovlašćenjima, on bi bio prihvatljiv u slučaju da postoje druga zakonska ovlašćenja. Dakle, i naš amandman o kojem sam prethodno govorio tretira ovu jednu diskutabilnu reč, koja kaže, „analiziranje“, jer nemoguće je dozvoliti i servirati bukvalno strankama koje su na vlasti da vrše bilo kakvu analizu posebnog biračkog spiska, a ne naročito onog biračkog spiska koji se odnosi i primenjuje na izbore za nacionalne saveze zato što vidimo da postoje brojne zloupotrebe takvih analiza, primeri su brojni. Navešću neke koje znamo a u njima veliku ulogu igraju policija, sudije, tužioci, inspektori i drugi organi sa javnim ovlašćenjima koji na terenu bukvalno manjinama projektuju ovu izbornu volju. Ovaj zakon tim analizama omogućava tako nešto i činjenicom da ne postoji jasna regulativa koja reguliše učešće javnih funkcionera i organa vlasti u ovom zakonu. Zbog toga smo mi tražili da se ovaj zakon … (Predsedavajući: Vreme, molim vas.) Ja sam bukvalno govorio minut po amandmanu. Ja vas molim da me pustite. (Predsedavajući: Izvolite imate još 30 sekundi. Hvala lepo. Dakle, ovde se radi o zloupotrebama koje se omogućuju partijama koje su na vlasti da projektuju izbornu volju, a naročito da projektuju izbornu volju manjina i ja vas molim da me u budućnosti više ne prekidate, zbog toga što mi remetite koncentraciju. Ja bukvalno sada, nakon toga treba da nastavim da diskutujem pored svih vaših prekidanja, evo samo po ovom amandmanu ste me prekinuli četiri ili pet puta.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac, po Poslovniku.
Ja zaista moram po ko zna koji put da vam skrenem pažnju da je prekršen Poslovnik i član 106 – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. U ovom slučaju, pričamo o amandmanu. Zloupotrebljena je jedna reč „analiza“, a to je matematički, medicinski, pravni termin u kojem ne vidim ništa loše. Dozvoliti da se zbog jedne takve reči priča o svemu i svačemu je ništa manje nego neozbiljno. Ovo je povreda Poslovnika i želim da se izjasne poslanici o povredi.
U danu za glasanje će se poslanici izjasniti da li sam povredio Poslovnik. Izvolite, po amandmanu na član 32, narodni poslanik dr Vlado Babić.
Amandman na član 32. kojim se menja član 60 u stavu 1 koji glasi – formulacija ovog člana zakona je sasvim dovoljna, da bi u cilju racionalizacije troškova budžeta i sprečavanja gužve na biračkim mestima trebalo ukinuti mogućnost da predstavnici predlagača proglašenih izbornih lista mogu nadgledati rad biračkih odbora. Zašto je to bitno? Racionalizacijom budžeta bi se neka sredstva iz budžeta mogla usmeriti na rad nacionalnih saveta, jer komisija za manjinska prava, prilikom raspodele budžeta daje jednu trećinu sredstava istim u nominalnom odnosu, svim nacionalnim manjinama, a dve trećine se boduju po postavljenoj standardizaciji jezika, po postojanju zavoda za kulturu, što Bunjevci zahvaljujući prvoj stavci nemaju, zatim po postojanju dnevnog lista, po postojanju škola na svim nivoima, od osnovne do fakulteta i td. Ovu privilegiju imaju samo nekoliko nacionalnih manjina, jer jedna stavka automatski se vezuje za sledeću i onemogućava postojanje ovih stavki. U tome i jeste hendikep Bunjevaca, još dok se ne završi standardizacija jezika, nemao mogućnosti za bilo šta drugo. Moramo se složiti da sve nacionalne manjine imaju pravo na postojanje, na pripadnost, na čuvanje i negovanje svojih običaja, na službenu upotrebu svog jezika i pisma. Bunjevci još uvek nemaju ovaj slučaj, upotrebu svog jezika i pisma, to je već duže vreme u postupku, ali se nadam da će ova Vlada ubrzati taj postupak i dati nam saglasnost za službenu upotrebu bunjevačkog jezika i pisma, jer se na standardizaciji ovoj radi već sedam ili osam godina.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova podneo je amandman na član 36. Da li neko želi reč? Izvolite. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova podneo je amandman na član 36. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima ministarka Udovički.
Želim da kažem da prihvatam amandman u ime Vlade Republike Srbije.
Pošto je Vlada prihvatila amandman, o njemu ćemo se izjasniti u danu za glasanje. Javila se narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Koristim vreme poslaničke grupe i vreme ovlašćene predstavnice, ukoliko bude potrebno. Dakle, danas je Odbor podneo amandman i ja sam na sednici Odbora glasala protiv tog amandmana i tako će biti i u danu za glasanje, za razliku od amandmana koji je podnela narodna poslanica Zlata Đerić, za koji ću biti, jer ima mnogo dobrih razloga da bude usvojen. O čemu se radi u amandmanu odbora? Način sastava biračkih odbora na dan izbora za nacionalne savete, predlogom odbora, a u obrazloženju, ne u samom tekstu zakona, kaže se – da će birački odbori biti formirani shodno Zakonu o izboru narodnih poslanika i pozivamo se na član i stav kako to radi RIK. Taj deo je neprimenjiv. Ovde se ponavlja ono što sam najavila u prethodnom amandmanu da Zakon o izboru narodnih poslanika primenjujemo odnekle i donekle. Kada se pogleda kako se formiraju birački odbori o Zakonu o izboru narodnih poslanika i nadležnostima RIK, mi ćemo napraviti problem nacionalnim savetima. Ja tačno znam zašto se misli da će ovo biti jednostavno, kao što znam zašto neće biti jednostavno. Ja vas molim da jako razmislite o uputstvu kojim će biti preneta analogija koju ima RIK, da ne bude, da vam ne smeta argumentacija, kada je u pitanju Zakon o izboru narodnih poslanika, ovde, kao što nam smetaju stvari kada smo političke stranke pa tražimo biračke odbore, a ovde nam ne smeta, ili kao što nam ne smeta kada smo političke stranke, pa smatramo poželjnim da ljudi koji se nisu takmičili na listama kao što je ministarka Kori Udovički, kao što je ministar Vujović, kao što je ministar Krstić, još ih ima, i njih ne smatramo da su bez legitimiteta da bi bili članovi Vlade Republike Srbije. Amandman koji posmatra Izvršni odbor da može da ima članove koji nisu članovi nacionalnog saveta, njih ovde nazivamo ljudima bez legitimiteta. Ne može oba. Ne možemo sve vreme da tražimo za izbor nacionalnog saveta na jesen analogiju sa Zakonom o izboru narodnih poslanika, da vidimo da nemamo rešenje u predlogu zakona, bez obzira na kvalitet javne rasprave o tome kako će biti sastavljen birački odbor i da onda kažemo, odbor će podneti amandman kojim će to da se radi u nadležnosti RIK. Napravićemo problem tamo gde ga nije bilo, čak ni po postojećem zakonu. Republička izborna komisija ne može po istim principima kako donosi rešenje o biračkim Odborima za nacionalne izbore da to uradi za izbore nacionalnih saveta. Ja vas molim da ovo rešenje jako pažljivo pogledamo još jedanputa, da ne bi bilo potpuno nepotrebne štete u nadležnostima Republičke izborne komisije u kontroli nas koji ćemo pratiti rad državnih organa kada su u pitanju izbori i, na kraju, u reakciji samih kandidata na izborima za nacionalne savete listi i svih onih koji će u tom izbornom procesu učestvovati. Samo izgleda kao dobro rešenje. Ne da nije dobro rešenje, nego je najlošije moguće koje smo mogli kao amandman Odbora da imamo danas. Bila protiv i ostaću. Hvala vam.
Zahvaljujem. Po amandmanu se javila narodna poslanica Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsedniče, gospođo ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, koristiću vreme poslaničke grupe. Ovde je danas SVM nekoliko puta spomenut, ali pošto smo mi uvek bili konstruktivni, nisam želela da zloupotrebljavam Poslovnik i da kao neki kod određenih amandmana pričamo o svemu i svačemu. Zato ću sada iskoristiti to vreme i ponoviti ono što smo rekli u načelu, a to je da mi svakako pozdravljamo činjenicu što je među prvim predlozima ovde Predlog izmena i dopuna Zakona o nacionalnih saveta nacionalnih manjina. Nije baš toliko po hitnom postupku, pošto je skoro identičan predlog bio ovde u decembru prošle godine. Jako me raduje što je uvažena ministarka danas rekla da čim se usvoje ove izmene i dopune, krenuće da se radi na novim, a sve rade usklađivanja tog zakona sa odlukom Ustavnog suda. Što se tiče amandmana koji je danas usvojen od strane Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova, čiji sam član, on je iskreno sve nas danas iznenadio. On se odnosi na biračke odbore. Član postojeći u predlogu, o kome smo već pričali u načelu, je određivao da biračke odbore imenuje, postavlja Republička izborna komisija – predsednika, četiri člana i zamenika. Međutim, predlog je bio da oni budu ljudi koji su već na posebnom biračkom spisku. Amandmanom Odbora se briše ovaj deo - sa posebnog biračkog spiska, što znači da članovi biračkih odbora mogu biti oni koji nisu na ovim jedinstvenim posebnim biračkim spiskovima. Dato obrazloženje je to da u nekim sredinama, gde pripadnici nacionalne manjine ne predstavljaju većinsko stanovništvo, već su u manjini, je nemoguće ispoštovati da svi članovi, znači, četiri člana, predsednik i njihovi zamenici, budu zaista osobe koje su već na posebnom biračkom spisku. Ja bih zaista konstruktivno zamolila da ne bude zloupotreba, da tim delovima gde pripadnici nacionalne manjine predstavljaju većinsko stanovništvo, ovde u obrazloženju je rečeno da će birački odbori svakako po prirodi stvari da budu sastavljeni od tih ljudi, ja bih molila da se zaista vodi računa da tamo gde ima mogućnosti, bilo da su pripadnici nacionalnih manjina tamo većinsko stanovništvo, ja na primer dolazim iz Zrenjanina gde Mađari ne predstavljaju većinsko stanovništvo, ali smatram da nas ima dovoljno, da svi mi, jako veliki broj Mađara je popisana posebni birački spisak iz Zrenjanina, tamo gde god je moguće da to budu ti ljudi, a zaista, ako u nekim većim sredinama, čuli smo da uvažene pomoćnice ministra danas, da problem predstavljaju manjine koje su rasute i ne žive na jednoj teritoriji, da primenjujemo ovo rešenje. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Za reč se javila ministar Kori Udovički. Izvolite.
Ja bih samo želela da potvrdim da će se uređivati način na koji će se predlaganje i imenovanje članova biračkih odbora raditi. Biće uređeno Uputstvom RIK za sprovođenje tih izbora i vodiće se računa kako će se to raditi. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 36. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Zlata Đerić i Dubravka Filipovski. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Olena Papuga. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Ja sam ovim amandmanom htela da postignem da se pojednostavi glasanje. U izmeni piše da biračko mesto određuje se za glasanje gde ima najmanje 100 birača. Ovim amandmanom sam tražila da se to smanji na 50, jer znamo da imamo sela gde pripadnici nacionalnih manjinabaš i nema 100, onda im je uzeto to pravo na glasanje. Moraju da putuju u opštinska mesta, što je u današnjem vremenu jako teško. Znamo da uglavnom seosku populaciju čine stariji ljudi. Mora tamo neko da ih vozi, moraju da unajmljuju autobuse. Jednostavno, problem je da ljudi putuju u opštinsko mesto da bi glasali. Molim vas da uvažite ovaj amandman. Čisto je tehnički i pojednostavljuje, a ne čini ništa. Jednostavno, samo se smanjuje sa 100 na 50, što mislim da će biti bolje rešenje.
Zahvaljujem. Na član 42. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Riza Halimi i Šaip Kamberi. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Šaip Kamberi. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Cilj podnošenja ovog amandmana jeste da se pitanje službene upotrebe manjinskog jezika, naročito pri izradi izbornih lista, bude obavezan, ne fakultativno, kako je postavljeno rešenjem koje se nudi. Samo ću da citiram obrazloženje koje je ministarka dala prilikom podnošenja izveštaja o zakonu, koji kaže dosledno i sasvim jasno sprovede koncepciju nacionalnih saveta kao instrumenta kulturne autonomije nacionalnih manjina. Znači, to je cilj nacionalnog saveta. Mislim da rešenje koje nudi zakon jeste u suprotnosti sa članom 11. stav 4. i članom 10. osnovnog zakona o zaštiti prava i sloboda nacionalnih manjina, koji predviđa da službena upotreba jezika nacionalnih manjina podrazumeva naročito izdavanje javnih isprava i vođenje službenih evidencija i zbirke ličnih podataka na jezicima nacionalnih manjina i prihvatanje tih isprava na tim jezicima kao punovažnih, upotreba jezika na glasačkim listićima i biračkom materijalu, upotreba jezika u radu predstavničkih tela. Takođe, ovo pitanje je regulisano i članom 10. stav 1. Okvirne konvencije o zaštiti nacionalnih manjina, koja obavezuje ugovornice da obezbede pravo svakog pripadnika nacionalne manjine na nesmetano korišćenje svog manjinskog jezika. Ja ću da citiram samo još jedan dokument koji još nije obavezujući za Srbiju, a radi se o članu 2. Ugovora o EU, koji kaže da se Unija zasniva na vrednostima poštovanja ljudskog dostojanstva, slobode, demokratije, jednakosti, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava, uključujući i prava pripadnika nacionalnih manjina. Mislim da svi ovi citirani dokumenti apsolutno ne predviđaju faklutativnu primenu manjinskog jezika, već oni to postavljaju na obavezujući način, tako da se i amandman odnosi upravo na to.
Zahvaljujem. Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Miletić Mihajlović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 44. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Riza Halimi i Šaip Kamberi. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Izvolite.
I ovaj amandman je sličan prethodnom, a tiče se doslednog sprovođenja Zakona o službenoj upotrebi jezika i pisma. Razumem i obrazloženje u onom pravcu da bi to moglo da ošteti manjine koje nemaju lokalnu vlast u nijednoj opštini, ali je možda moglo jedno kompromisnije rešenje da se samo umesto fakultativnog iznosi da naziv izborne liste navodi se na srpskom jeziku i ćiriličnom pismu i na jeziku i pismu nacionalne manjine, bez da se doda ona obaveza da je službena upotreba u najmanje jednoj lokalnoj samoupravi. Verovatno bi to bilo bolje rešenje, ali ipak je na Vladi da misli kako se dosledno sprovode već usvojeni zakoni a koji imaju osnov i u Ustavu Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Na član 46. amandman je podneo narodni poslanik Miletić Mihajlović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulajman Ugljanin i Enis Imamović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Ovim amandmanom smo predvideli da nacionalni savet bude konstituisan izborom predsednika nacionalnog saveta i u odbrani ovog amandmana koristiću se primerom koji je svima nama, narodnim poslanicima, ovde blizak, pošto vidim da primer nacionalnih saveta i nije baš nešto poznata materija. Dakle, kao što je nemoguće konstituisati Narodnu skupštinu bez izbora predsednika Narodne skupštine, kao što je nemoguće birati Vladu bez predsednika Vlade, tako je logično da nacionalni savet ne može da bude konstituisan bez izbora predsednika nacionalnog saveta. Dakle, ovakvim zakonskim rešenjem stvara se zakonska okolnost pod kojom se podstiču podele unutar nacionalnih zajednica i postavlja se pitanje šta može da radi nacionalni savet koji je konstituisan, a koji nema predsednika ili izvršni odbor. Dakle, sličnim zakonskim gimnastikama stvoren je i problem prilikom konstituisanja prethodnog saziva Bošnjačkog nacionalnog veća, pa smo tako dobili dva nacionalna veća. Jedan je bio u tehničkom mandatu, koji funkcioniše već četiri godine i drugi je nacionalni savet, odnosno Bošnjačko nacionalno veće, koje nije priznato od strane države. Na ovaj način podstiče se nastavak sličnih podela i stvaranje sličnih problema i kod drugih nacionalnih zajednica. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Muamer Bačevac, po amandmanu.
Uvaženi poslanici, dosta sam puta afirmativno pričao o ovom zakonu i mislim da je ovaj predlog i ova formulacija jedan od glavnih kvaliteta ovog predloga zakona. Apsolutno zbog nedostataka ovakvog formulisanja imali smo problem neformiranja Bošnjačkog nacionalnog veća. Apsolutno sam protiv toga da se nacionalno veće identifikuje sa predsednikom nacionalnog veća. Svaki predstavnik nacionalnog veća ima ista prava i obaveze i predsednik nacionalnog veća je samo prvi među jednakima. Stoga, mislim da je ovo odličan predlog, mislim da je ovo način da se izbegnu problemi koje smo imali. Decidno ću pročitati – nacionalni savet je konstituisan potvrđivanjem mandata svih članova nacionalnog saveta. Mislim da je to vrlo logično, mislim da je to uslov koji je neophodan za formiranje nacionalnog saveta. Još jednom, ne sme se dozvoliti da nacionalni savet bude bilo čije lično vlasništvo, a pogotovo predsednika nacionalnog saveta. Moraju se osnažiti svi članovi nacionalnog saveta i sve debate koje sam imao u ovoj skupštini, svi stavovi su išli u tom pravcu. Svi članovi saveta moraju dati isti ili približan doprinos u funkcionisanju ovih tela. Stoga želim da potvrdim da ćemo mi podržati ovaj zakon, odnosno glasati protiv ovog amandmana. Hvala.
Zahvaljujem. Za reč se javio narodni poslanik Enis Imamović, ali pošto vi nemate vremena poslaničke grupe, niste pomenuti, nemate pravo na repliku, tako da vam ne mogu dati reč. Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Miletić Mihajlović. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova prihvatili su ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Takođe vas obaveštavam da je nastavak sednice sutra u 10,00 časova, po tačkama od 4. do 6. Zahvaljujem.