Kolega Jandroković izvolite.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjedniCe. Pa u ime Kluba zastupnika Hrvatske Demokratske Zajednice molim stanku od 30 minuta. Naime, pojavile su se informacija na svim važnijim portalima, u svim važnijim medijima da je njemačka kancelarka Merkel otkazala svoj dolazak u Republiku Hrvatsku. To se povezuje sa slučajem Perković. Istovremeno njemačka policija podigla je tjeralicu i podigla je i nagradu za informacije o gospodinu Perkoviću sa 5 na 12 tisuća eura. Dakle, jasni su signali koje smo dobili iz Njemačke. Jasno je da je ono što smo upozoravali sada se upravo i događa. I molim vas stanku kako bi Sabor o tome proveo raspravu.
Kolega Vukšić.
I Klub Hrvatskih laburista iz istih razloga moli stanku.
Kolega Salapić.
Ja bih se pridružio isto stanci.
Kolegica Kosor.
Također gospođo potpredsjednice.
Hvala lijepa. Određujem stanku do 12,37. STANKA U 12,20 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,35 SATI]] Nastavljamo s radom. U ime kluba HDZ-a kolega Gordan Jandroković.
Poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika HDZ-a zatražio je stanku nakon što smo dobili informaciju koja je već postala vrlo široko proširena, o njoj se priča i među novinarima i mediji su puni toga da je Njemačka policija raspisala tjeralicu i podigla nagradu za onoga tko će im dati informacije o tome gdje se nalazi gospodin Josip Perković i s druge strane odmah iza toga vezano uz to, najava da njemačka kancelarka Merkel neće doći na proslavu obilježavanja ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Drage kolegice i kolege, pogotovo vi iz SDP-a žao mi je da vas ovdje gotovo ni nema, dogodilo se ono na što smo upozoravali. Igrali ste se s vatrom i sada ste izgorili, ali nije problem što ste izgorili vi, osramoćena je Republika Hrvatska upravo u danima kada ulazi u Europsku uniju. I to zašto, zato što ste podredili državu interesima pojedinaca, interesima određene kategorije ljudi i to je očito prepoznato ne samo ovdje u Hrvatskoj, to je prepoznato i širom Europe. Ozbiljno ste ugrozili vjerodostojnost Republike Hrvatske upravo u trenucima kada postajemo punopravna članica Europske unije i nažalost vaš percepcija je takva da ova Vlada, da SDP štiti one ljude koji su izvršavali likvidacije u vrijeme komunističkog sustava. Kada smo vam govorili mi, HDZ, oporba, mediji, ovdje u Hrvatskoj onda ste na to odmahivali rukom, pokušavali optužiti druge. Međutim sada ste dobili jasnu poruku od države koja je prošla totalitarizam, koja je vidjela i lijevi i desni totalitarizam, koja je osudila i lijevi i desni totalitarizam, kao što lijevi i desni totalitarizam osuđuje i cijela Europska unija. Vi nažalost ne možete prihvatiti činjenicu da se za vrijeme komunističkog sustava da se događao zločin, da su postojali ljudi koji su iz političkih razloga ubijali druge ljude, svoje političke neistomišljenike i mi sada zbog takve kategorije ljudi dolazimo u situaciju da nam otkazuje premijerka, kancelarka Merkel svoj dolazak na svečano obilježavanje našeg ulaska u Europsku uniju. Pa ljudi moji da li ste svjesni toga, umjesto da slavimo, umjesto da se ponosimo, umjesto da smo dostojanstveni, sretni što postajemo dio takve zajednice država i naroda mi danas vodimo ovakvu vrstu rasprave, mi svi zajedno ovdje moramo se sramiti jer Hrvatska Vlada pokušava zaštititi one koji su činili zločin. Gledali smo ministra ovdje kada je bio i kada je nemušto tumačio da ne zna još da li se može taj zakon donijeti ili ne može, da Bruxelles, nije važan ovdje uopće Bruxelles, ovdje smo važni mi da se znamo konačno postaviti prema svojoj prošlosti. Znali smo osuditi Nezavisnu državu Hrvatsku i trebalo ju je osuditi. Ono što je bilo posebno teško za sve nas Domovinski rat, pojedini zločini koji su se događali tada, Hrvatska država imala je snage uhvatiti se i s tim u koštac. Ali nemoguće je danas neprepoznati i nevjerojatno je da jedan dio hrvatskih političara, da jedan dio hrvatskog političkog establishmenta nije u stanju spoznati istinu o komunizmu, pogledati istini u oči i reći da, to je bio totalitarni zločinački poredak. I sada dobivamo poruku iz Njemačke koja nam to kaže na jedan pa neću čak ni reći posebno sofisticiran način jer ovo je jasna poruka, isti dan povećati nagradu za traženu osobu i otkazati dolazak kancelarke Merkel. Vrlo je jasna poruka. Zar nam to treba? Zašto nas niste poslušali, zašto ste ulazili u takve stvari i štitili pojedinca na uštrb državnih interesa? Evo što sada imate. Ali svi mi imamo sad jer svi mi predstavljamo Hrvatsku kada idemo i razgovaramo sa našim prijateljima iz Europske unije. Tražimo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora da dođe ovdje predstavnik Vlade, premijer ili netko drugi da nam objasni o čemu se radi, da se povuče ovaj zakon iz procedure i da se spasi obraz Republike Hrvatske. Imamo još vremena, to se mora učiniti, to je korisno za Hrvatsku, to je i zbog povijesne istine i zbog žrtava, zbog onih koji su ubijeni, zbog njihovih obitelji, ali to je u ovom trenutku važno i zbog toga da časno, dostojanstveno, ponosno uđemo u Europsku uniju. Hvala vam.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kolega Dragutin Lesar.
Poštovane kolegice i kolege, meni nije bitno da li je točna informacija da je Njemačka policija podigla visinu nagrade na temelju Europskog uhidbenog naloga, kažu da je. Ja nisam ni posebno žalostan što gospođa Merkel neće doći u Zagreb, da li zbog toga ili nekog drugog razloga, meni je sasvim svejedno. Nije mi ni bitno niti ću pitati što znači rečenica predsjednika Vlade izrečena danas na sjednici Vlade, tjerali ste lisicu, istjerat ćete King Konga. Uhvatio sam informaciju i prije nekoliko dana od jednog državnog dužnosnika da je u Hrvatsku stiglo već 80 europskih uhidbenih naloga. Samo izvršna vlast ili tijela pravosuđa, policija vjerojatno zna da li je to točno i na koga se ona odnosi. Ovdje imamo drugi problem, imamo problem s vjerodostojnošću Republike Hrvatske u smislu odluka i prijedloga izvršne vlasti i moguće odluke Hrvatskog sabora. Kada se trebalo o tome voditi računa a to su bili pregovori u poglavlju Pravosuđa i prije zaključenja pristupnih pregovora tražiti izuzeća, odgode, rokove ili bilo što drugo. To nije učinjeno. I mi smo preuzeli obaveze. Obaveze izvršavati moramo ako želimo biti vjerodostojni i onda kada nam se te obaveze ne sviđaju. U ovoj prilici tad rečenica svih predsjednika Vlada, svih ministara vanjskih poslova europskih integracija kada je tema rasprave ulaska Hrvatske u EU bila prisutna. Na žalost, nekoliko dana prije 1.7. ta vjerodostojnost je narušena. Mogli smo i drugačije. Moglo je i hrvatsko pravosuđe u trenutku kada je predmet otvoren u Njemačkoj tražiti preuzimanje predmeta. Nije napravljeno ni to. Neću se miješati u javna prepucavanja predsjednika Vlade s glavnim državnim odvjetnikom. To neka oni raščiste međusobno. Šteta je da oni dijalog o tome vode putem medija. Mene interesira samo jedna stvar, da li je danas Vlada na svojoj sjednici donijela službeno odluku da povlači iz procedure taj zakon, ništa drugo. Taj odgovor može doći usmeno za ovom govornicom ili pisanim podneskom od strane Vlade Republike Hrvatske u sljedećih par minuta. To je pitanje vjerodostojnosti predlagatelja zakona i odnosa Parlamenta prema Vladi. O tome se do sad govorilo satima, o tome ćemo govorit satima i na temelju Poslovnika. Vidjet ćete što znače odredbe i ovog zakona i Poslovnika ukoliko sada odmah Vlada, Hrvatski sabor službeno ne izvijesti o sudbini tog zakona. Samo to mora napraviti. Nitko što se mene tiče i Laburista ne mora dolazit ovamo. Samo neka daju službeni odgovor. Ja prihvaćam i pisani.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a kolega Josip Salapić.
Hvala lijepo potpredsjednice Sabora. Mi smo u ime kluba HDSSB-a kada je bila rasprava o europskom uhidbenom nalogu rekli jednu ključnu rečenicu i postavili ključno pitanje ministru pravosuđa, a to je jesmo li dobili zeleno svjetlo prije svega Berlina i Bruxellesa za promjene Zakona o europskom uhidbenom nalogu ovdje u Hrvatskome saboru ne zato što mi nemamo svoju pamet ovdje u Hrvatskoj, ne zato što mi nemamo što pametnije raditi nego mijenjati zakone kako se nekome svidi nego zbog vjerodostojnosti državne, međunarodne i europske politike Hrvatske. Previše je toga učinjeno, previše je toga u posljednjih godina proliveno za Hrvatsku da bismo ovakvu pljusku prije svega dali Hrvatskoj državi i našem narodu 7 dana prije ulaska Hrvatske u EU. Mi ne želimo i ne podržavamo niti jedan zakon koji će se donositi po bilo čijem imenu ovdje u Hrvatskome saboru. Ali ono što je istina o ovim udbaškim zločinima, o komunističkim zločinima i o bilo kojem zločinu koji je počinjen u bilo kojem ratu u Republici Hrvatskoj treba suditi hrvatsko pravosuđe. I gdje je bila uloga hrvatskog pravosuđa i Hrvatskog državnog odvjetništva u ovom slučaju to treba postavljati pitanje njima. A nama danas ovdje u Hrvatskom saboru treba prije svega biti nelagodno i neugodno što jedna svjetska političarka i državnica, jedna osoba koja je od međunarodnog priznanja Hrvatske, nemojmo mi zaboraviti ulogu Njemačke od godina prvog priznanja Hrvatske, našeg ratnog puta i stvaranja Hrvatske države, da jedna osoba koja predstavlja Saveznu Republiku Njemačku, jedna ključna uloga u europskoj politici gospođa Merkel zbog ovakvih propusta ne dolazi u Republiku Hrvatsku. Nas nitko nije tjerao da zakone koje smo donosili u poglavlju 23. kada smo za to imali otvoreni pravni put, a to je ona rasprava oko europskog uhidbenog naloga iz 2010. godine da govorimo ili ne govorimo o datumima. Mi smo sad natjerani da se javno sramotimo 7 dana prije ulaska Hrvatske u EU. I ne samo to. Njemačka je jedna od posljednjih država koja je ratificirala ugovor, pristupni za ulazak u EU, a mi smo samo 7 dana poslije poslali taj ili 5 dana poslije poslali taj zakon u proceduru Hrvatskoga sabora i osramotili smo prije svega našu zemlju. Osramotili smo i pokojnog predsjednika Franju Tuđmana čija je bila ideja stvaranja Hrvatske države u NATO paktu i Europske tada zajednice, danas EU. I danas 7 dana prije toga zbog jednoga zakona i zbog jednoga slučaja bez obzira o kome se radi mi smo se ponovo vratili u vremena UDBA-e i komunizma i stvaramo šamare Republici Hrvatskoj tjedan dana prije ulaza naše zemlje u EU. Šta će to o tome tko misliti i što trebamo mi o tome govoriti kao zastupnici u Hrvatskom saboru možemo samo reći da je sramotno zbog stvaranja Hrvatske države, zbog hrvatskih branitelja, zbog svih premijera Vlada Republike Hrvatske do sada i zbog svega što smo učinili za Hrvatsku državu ovo za nas treba biti jedna politička, međunarodna sramota koje se mi odgovorni političari i odgovorna Vlada Republike Hrvatske nikad nije smjela dozvoliti. I što ćemo mi sada reći kada bude glasanje o tome zakonu u petak da sad imamo neko drugačije mišljenje. Ministar je sam potvrdio ovdje da nije dobio zeleno svjetlo i da nema konzultacija sa Bruxellesom oko ovoga zakona, a mi smo si dozvolili luksuz da taj zakon donesemo i da govorimo da to nije zbog nekoga, nego da je to zbog interesa Republike Hrvatske u EU. Mislim kolegice i kolege da je došlo vrijeme ako smo zaista spremni za ulazak Hrvatske u EU, ako se zaista želimo ponašati kao europski narod i kao zajednica europskih država, slobodnih demokracija sa najvišim temeljnim vrednotama ljudskih prava, a to je da niti jedan zločin neće zastarjeti, niti jedan zločin ne smije imati zaštitu u Republici Hrvatskoj niti u Hrvatskom saboru, a ponajviše ovi zločini komunizma i udbaša, pa i svih onih koji su nevino stradali u bilo kojem ratu za slobodu Republike Hrvatske. Ja vas molim i vjerujem da ovakvih sramota više u Hrvatskom saboru nećemo dozvoliti i da bi se predsjednik hrvatske Vlade trebao pojaviti ovdje pred nama zastupnicima, a prije svega poslati ispriku gospođi Angeli Merkel koja je učinila puno za Republiku Hrvatsku ja mogu reći slobodno i najviše od svih europskih političara dosada. Hvala lijepa.
I u ime Kluba nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Gospođo potpredsjednice, dame i gospodo kolegice i kolege vjerujem da većina od vas dijeli osjećaj i razmišljanja evo s kojima ja osobno izlazim pred ovu govornicu, osjećaj zaista užasne nelagode i velikoga srama jer ako je točno ovo o čemu pišu portali, o čemu pišu mediji da je gospođa Merkl otkazala dolazak u Zagreb, dolazak u RH naravno da se odmah nameće pitanje hoće li dame i gospodo još tko otkazati? Hoće li se još tko suzdržati od dolaska u RH na ovaj najvažniji dan evo u desetljećima hrvatske neovisnosti kad smo ostvarili zapravo zadnji najveći povijesni strateški cilj, a to je ulazak u EU. Osjećam se loše zbog toga što papagajski moram ponavljati neke činjenice koje su notorne, osjećaj nelagode da ću možda biti dosadna zbog toga, ali treba ponoviti. Dakle, zakon kojim smo regulirali europski uhidbeni nalog je proistekao iz Ustava RH koji smo zajedno ovdje izmijenili 2010. godine, donijeli smo ga konsenzusom, bez tadašnje opozicije naravno Ustav ne bismo mogli promijeniti, u Ustav smo donijeli tu odredbu da RH kao 28. članica prihvaća taj institut europskog uhidbenog. Nije bilo nijedne rasprave koja bi predlagala da se Vlada Republike Hrvatske treba zauzeti za neka ograničenja. Onda smo nakon toga donosili Zakon o europskom uhidbenom nalogu. Također, ne sjećam se da je bilo prijedloga da se ugradi bilo kakvo vremensko ograničenje. Dakle, 7. kolovoza 2002. godine. I kao što svi znamo zaista smo ga donijeli u jednom konsenzualnom ozračju. Ponavljam činjenicu koju možda neki zaboravljaju, neki možda ne znaju u hrvatskoj javnosti, možda ne, svi su zakoni, sve glavne odrednice, sve glavne odluke Vlade RH morale prolaziti kroz rešeto Nacionalnog odbora koji je nadzirao apsolutno rad izvršne vlasti u tom smislu na čijem je čelu bila današnja ministrica vanjskih poslova i europskih integracija. Dakle, da je postojao razlog da se ugradi i da je bilo tko smatrao da treba ugraditi takva ograničenja moglo se to postaviti kao pitanje na Nacionalnom odboru. Dakle, mi smo donijeli zakon, ništa se od 2010. godine apsolutno ništa u tom smislu nije promijenilo, nijedna jedina okolnost. Svi smo znali, neću spominjati imena, svi smo znali na koga bi se i zašto europski uhidbeni nalog mogao odnositi. Svakako mislim da nije kad smo govorili o tom zakonu nije bilo dovoljno samo govoriti, trebalo je nešto, barem što se opozicije tiče i učiniti. Mi smo u ime kluba uložili amandman. Zato smatram da ne bi bilo dobro da Vlada povlači zakon jer EU, Europska komisija naši kolege u 27 država članica ne bi mogli biti sigurni što će Vlada učiniti za mjesec dana ili što će Vlada učiniti u rujnu nego dame i gospodo Vlada treba prihvatiti taj amandman kojim se to ograničenje briše tako da koliko možemo popravimo tu štetu i da se konačno 1. srpnja zna kakvo je stajalište RH. Ne samo Vlade RH, Republike Hrvatske oko europskog uhidbenog naloga. Dakle, da mi pristajemo koristiti, upotrijebiti odnosno podvrgnuti se ako hoćete toj instituciji u punom smislu te riječi onako kako smo ispregovarali. To bi moglo otvoriti Pandorinu kutiju da se Vlada sjeti mijenjati i neke druge zakone kad postanemo članica EU. Dakako da se sve ovo događa u ozračju, što je posebno neugodno, dakle da je zadnja ratifikacija našega pristupnoga ugovora bila 6. lipnja u Njemačkoj. Nije to bilo slučajno, i da nakon toga 13. lipnja Vlada šalje izmjene ovoga zakona. Dakle, previše je okolnosti koje ukazuju na umišljaj. Dakle, predlažem u ime svoga kluba prihvatiti ovaj amandman koji je uložio moj klub i ja u ime kluba i potpuno i za svagda ukloniti da RH ulazi sa figom u džepu. Moramo učiniti sve što je moguće i u ovom trenutku da što je moguće više ponosni i radosni krenemo u taj 1. srpnja. Ovo što se danas događa zaista je bacilo veliku sjenu, a podsjećam to se dogodilo i sa problemima sa Ljubljanskom bankom kojih po mom mišljenju ne bi bilo da također Vlada Republike Hrvatske prije godinu dana i nešto više nije donijela neke odluke koje su zakomplicirale postupak.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom.
Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, nastavljamo sa plenarnom sjednicom, 8. sjednicom Hrvatskog sabora. Prema već postignutom dogovoru, odnosno u skladu s dnevnim redom na redu je - Konačni prijedlog zakona o suradnji Hrvatskoga sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima, drugo čitanje, PZ br. 373 Predlagatelj zakona je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, to su odredbe članka 155. do 157. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Peđa Grbin, predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o suradnji Hrvatskoga sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima. Nakon provedenog prvog čitanja Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav kao predlagatelj predmetnog akta razmotrio dane primjedbe, prijedloge i dio njih uvažio te ću u svojem izlaganju navesti promjene u ovom zakonu u odnosu na one koje su bile u prvom čitanju. Prije svega promijenjen je članak 3. ovog zakona u dijelu koji se tiče ovlasti Sabora u obavljanju europskih poslova. U ovlasti Sabora izrijekom su navedene i one njegove ovlasti koje proizlaze iz ugovora o Europskoj uniji, odnosno ugovora o funkcioniranju Europske unije. Također, a u cilju održavanja tempa reformi koje je potrebno i nakon ulaska u Europsku uniju kako se Republici Hrvatskoj ne bi dogodilo ono što se dogodilo nekim drugim državama koje su puno nepripremljenije ušle u Europsku uniju i nakon ulaska na neki način usporile potrebne reforme predviđeno je da Sabor prati rad Vlade u osiguranju održivosti reformi i provedbi svih obveza proisteklih iz pregovora s Europskom unijom te dosljednoj primjeni pravne stečevine Europske unije. Nadalje, u članku 4. izrijekom je navedeno da će dio ovlasti Hrvatskog sabora u europskim poslovima obnašati i Odbor za vanjsku politiku. Naime, u dijelu koji se tiče pitanja zajedničke vanjske i sigurnosne politike Europske unije za izvršavanje ovlasti Sabora izrijekom je navedeno da će to vršiti Odbor za vanjsku politiku. Učinjene su određene izmjene i u članak koji se tiče obavješćivanja Sabora na način da je omogućeno da se dokumenti Europske unije osim putem osiguravanja pristupa EU bazi dostavljaju Saboru i na drugi odgovarajući način. Kod razmatranja stajališta Republike Hrvatske izrijekom je propisano da se predviđeni postupak ne primjenjuje samo na Odbor za europske poslove, već i na Odbor za vanjsku politiku te Hrvatski sabor kada na plenarnoj sjednici utvrđuje stajalište. Izmijenjena je odredba članka 10. koja se tiče izvješćivanja Sabora o sastancima Vijeća Europske unije na način da je Vlada dužna izvijestiti Sabor ako odstupi od zaključka iz članka 8. ovog Zakona te je predviđeno da će se u tom slučaju o izvješću obavezno provoditi rasprava na kojoj će se morati detaljno obrazložiti zbog čega je došlo do odstupanja. U članku 15. konačnog prijedloga zakona utvrđeno je da u slučaju ako Vlada odstupi od mišljenja Odbora za europske poslove u pitanju predlaganja kandidata Republike Hrvatske za institucije i tijela Europske unije tada će se o tome obavezno provesti rasprava nakon što Vlada uz obrazloženje obavijesti Sabor zbog čega je odstupila. Međutim, najveća izmjena koju je ovaj zakon doživio između prvog i drugog čitanja tiče se odredbe članka 11., odnosno izvješćivanja Sabora o sastancima Europskog vijeća. Naime, predviđeno je da predsjednik Vlade jednom godišnje na početku prvog godišnjeg zasjedanja Sabora obavještava Sabor o održanim sastancima Europskog vijeća u protekloj godini. Naravno, u tom izvješću morat će ne samo reći što se na tim sastancima Europskog vijeća događalo, već i na koji način će se odluke i teme o kojima je raspravljano odnositi na Republiku Hrvatsku. Uvažavajući primjedbe pojedinih klubova, odnosno zastupnika kao i pojedinih odbora, predviđeno je da uoči svakog sastanka Europskog vijeća Vlada u pisanom obliku obavještava odbor o dnevnom redu i o svim drugim pratećim dokumentima te nacrtima zaključka Europskog vijeća ako su isti dostavljeni Vladi, odnosno ako isti postoje. Također, propisana je obveza Vlade da nakon svakog sastanka Europskog vijeća u roku od 15 dana pisanim putem podnese odboru izvješće, odnosno Saboru izvješće kojim će Sabor obavijestiti što se dogodilo na predmetnom sastanku Europskog vijeća, a ukoliko se za time pokaže potreba predsjednik Sabora na vlastitu inicijativu ili na prijedlog Odbora za europske poslove može pozvati predsjednika Vlade da na sjednici Sabora ili na sjednici odbora predstavi stajalište Republike Hrvatske za sastanak Europskog vijeća. Evo smatramo da je na taj način osigurano redovno obavještavanje ne samo Sabora, nego i hrvatske javnosti o tome kako je Vlada, odnosno predsjednik Vlade djelovala na Europskom vijeću i kakve to djelovanje posljedice ima na Republiku Hrvatsku. U ostalim odredbama zakon je ostao neizmijenjen, te smatramo da je kroz ovakve odredbe zakona, odnosno kroz ovakav zakon postignut dobar balans između nadzora ovog Doma nad Vladom Republike Hrvatske kad djeluje u institucijama EU kao i mogućnost da Vlada svoje djelovanje u određenim trenucima uskladi sa potrebama za donošenje kompromisa u europskim poslovima, a da je istovremeno u potpunosti poštovana odredba članka 144. Ustava Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Da li radna tijela, predsjednici radnih tijela, odbora žele iznijeti izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika SDSS-a i poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče ministrice vanjskih i europskih poslova, kolegice i kolege. Pitanje je odnosa između Vlade i Sabora kako bi po mome mišljenju trebao biti naziv ovoga našeg zakona, a ne pitanje odnosa suradnje između Vlade i Sabora. Jer koliko ja poznajem naš Ustav ni u kojem dijelu Ustava se ne govori o tome da Vlada i Sabor surađuju, nego Sabor ima svoje nadležnosti, Vlada ima svoje nadležnosti i u tim nadležnostima postoje određeni odnosi koji su obvezujući i za Vladu i obvezujući i za Sabor. I po mojem mišljenju bilo bi bolje ukoliko bi se naziv ovoga zakona izmijenio na inicijativu samog predlagatelja i predložio da se zove Zakon o odnosu između Vlade i Sabora. Zašto to govorim? Ne zato što su imena presudna za to što će biti u stvarnosti ili što će ljudi činiti u međusobnim odnosima, iako naravno mogu biti i obično jesu važni nego zbog sljedeće činjenice. Mi ćemo kroz nekoliko dana postati punopravna članica EU i u tom smislu preuzeti odgovornosti kao članica prema svojim građanima i prema ostalim članicama EU. Ući ćemo u okolnostima u kojima postoje nove realnosti za nas koji smo građani Republike Hrvatske, ali isto tako i nove realnosti za građane EU. Realnosti koje su mnogo zahtjevnije nego što su bile na početku našega pristupanja EU, realnosti koje su mnogo zahtjevnije nego što su bile u procesima transformacije EU. EU se suočava sa nizom teškoća kao što se i mi suočavamo sa nizom teškoća. Suočava se sa nizom izazova, kao što se i mi suočavamo sa nizom izazova. Jedan od izazova EU, jedan od izazova Hrvatske jeste parlamentarizam i uloga parlamenata. Jedna od mjesta krize, mislim na političku krizu unutar EU jeste svojevrstan nedostatak parlamentarnog nadzora, jeste svojevrstan nedostatak snage Parlamenta u europskim poslovima i u samoj EU kao što je naravno i za nas od presudne važnosti koju snagu će nacionalni parlament imati u europskim poslovima u odnosu prema Vladi kao što je za nas također od presudne važnosti koju ulogu će nacionalni Parlament imati u odnosu prema drugim nacionalnim parlamentima u EU. Dakle, osim što postoje elementi fiskalne krize, osim što postoje elementi, jasni elementi socijalne krize, osim što postoje jasni elementi narastajuće nejednakosti među državama članicama postoje već duže vrijeme, a u posljednje vrijeme jasno diskutirani unutar relevantnih, intelektualnih, političkih krugova zemalja članica Unije i same Unije, a to je nedostatnost dosadašnjega tipa parlamentarizma kada je posrijedi i uloge Parlamenta kada je posrijedi EU i uloge nacionalnih parlamenata kada je posrijedi EU. Manjak povjerenja građana EU kao i manjak povjerenje građana Republike Hrvatske u odnosu prema institucijama Unije ili sve veća udaljenost nije samo posljedica ekonomske krize, nego i posljedica činjenice da se najveći dio odluka donosio daleko od očiju, daleko od ušiju onih koji su građani EU. Ili ako su te oči i uši imale priliku da čuju i da vide, onda su vidjele naknadno nakon što bi odluke bile donešene ili nakon što bi te odluke već bile provedene. Republika Hrvatska kao zemlja sa višestoljetnim iskustvom života u složenim državnim zajednicama različite vrste nema nikakve sumnje treba razvijati poseban senzibilitet za ulogu svojega nacionalnog Parlamenta u odnosu prema vlastitoj Vladi. Nema nikakve sumnje da treba razvijati posebnu senzibilnost po ulozi parlamenta, Europskoga parlamenta u odnosu prema drugim institucijama Eu. I u tom smislu za nas rasprava o ovom zakonu nije rutinska kao što se stječe dojam nerijetko, osim na odborima kao što je Odbor za Ustav i Poslovnik koji vodi kolega Grbin, kao što je Odbor za europske integracije ili Odbor za vanjsku politiku ili neki drugi odbori na kojima nisam imao prilike sudjelovati ali pretpostavljam da vode jednako živu raspravu, ali onu vrstu rasprave koja bi trebala biti uobičajena za ovu vrstu materije nažalost nismo imali. Imali smo kratku raspravu, zainteresiranih javnih aktera i naravno imali smo kratku, intenzivnu doduše, raspravu unutar naših saborskih odbora. Ta rasprava, zahvaljujući umijeću onih koji su u njoj sudjelovali, zahvaljujući spremnosti na dijalog i na slušanje jeste polučila određene rezultate. Ovo što je rekao predsjednik Odbora za Ustav i Poslovnik da su nekoliko ključnih članaka prijedloga Zakona o odnosu između Vlade i Sabora izmijenjeni nakon nekoliko sjednica matičnih odbora je jasan znak da postoji svijest o tome da se položaj nacionalnog Parlamenta u odnosu prema Vladi ne smije regulirati na takav način da se nastavi dosadašnja praksa. A dosadašnja praksa je otprilike bila praksa kao u pred moderna vremena kada bi se plemići sa europskoga prostora nalazili u pojedinim dvorcima na temelju interesa i odlučivali o tome što će i kako biti na pojedinom prostoru ili na cjelovitom prostoru. Tu vrstu reducirane demokracije nema nikakve sumnje treba mijenjati. Treba je mijenjati prije svega ako želimo da se ona promjeni na europskom planu, trebamo je mijenjati na planu odnosa našega Parlamenta prema našoj Vladi. I utoliko je prihvaćanje izmjena članka 4. stavka 1. prijedloga zakona o tome da Odbor za europske poslove u pitanjima vanjske politike koja je naravno još uvijek i prije svega u ovlastima nacionalnih politika važnu i ravnopravnu ulogu ima i Odbor za vanjske poslove i da u pitanjima koja se tiču zajedničke vanjske i sigurnosne politike i zajedničke i sigurnosne i obrambene politike Odbor za europske poslove i Odbor za vanjsku politiku djeluju sinergijski i djeluju na takav način da na što je moguće bolji način predstavljaju stajališta i interese kako RH tako i moguće zajednička stajališta EU. Također je posebno važno, svakako važnije od ovoga prvoga ali navodim po redoslijedu članaka u prijedlogu zakona, jeste članak 9., članak 10. stavak 2. koji se tiče izvješćivanja Sabora o sastancima Vijeća EU po kojem, kao što je kolega Grbin već ovdje najavio, se prihvaća da ministri koji sudjeluju u radu Vijeća EU izvještavaju sa tih sastanaka i izvještavaju o pripremama koje su obavili i o stajalištima koja će zastupati prije samih sastanaka Vijeća EU. To mi se čini posebno važnim i nama u klubu SDSS-a se čini posebno važnim kako Parlament ne bi bio u ulozi da se o velikom dijelu onoga što pripada budućim poslovima i što se tiče budućih interesa građana RH a povezani su sa odlukama unutar Vijeća EU da predstavničko tijelo građana RH bude naknadno obavještavano ili da ne bude obavještavano pravovremeno ili ne bude obavještavano u potpunosti i posebno važno naravno da bude obavještavano prije nego što te odluke budu donesene. Nepovjerenje u to da bi Parlament mogao ograničavati efikasnost ili da bi Parlament mogao ograničavati mogućnost usuglašavanja je naravno razumna pod pretpostavkom da ljudi koji sjede u Parlamentu neće na adekvatan način prepoznati što su interesi građana RH. Ali mi bismo takvu logiku naprosto trebali mijenjati jer Parlament bez obzira na svoje slabosti ovdje je zbog toga da predstavlja građane RH. Treći članak za koji je posebno važno da je izmijenjen i da je dopunjen nakon rasprava koje su vođene u odborima, prije svega Odboru za Ustav i Poslovnik, jeste članak 11. po kojem je prihvaćena dopuna toga članka i izmjena prvoga stavka toga članka a to je da se definira na koji način će predsjednik Vlade RH podnositi izvješće Saboru o sastancima Europskoga vijeća. U prvom prijedlogu je bilo prihvaćeno da će to biti samo o nekima, ali koliko razumijem nakon rasprava to će biti obavljeno o svim sastancima Europskoga vijeća. To nam se čini posebno važnim zbog toga što bez obzira na povjerenje koje predsjednik Vlade ili predsjednica Vlade može imati od Parlamenta i od građana prepuštati na volju da se ocijeni što su to i koje su to teme o kojima Parlament treba biti izvještavan, a o kojima ne treba biti izvještavan naprosto nije dobar odnos prema Parlamentu. Parlament u tom smislu treba imati mogućnost da sam ocijeni što je to relevantno, što nije relevantno zauzimanjem stajališta kroz raspravu, zauzimanjem stajališta o tome koliko će biti angažiran u raspravi koliko neće biti angažiran u raspravi. Ali sve dotle, kolegice i kolege, dok jednoga dana u EU ne bude postojao i drugi dom koji će predstavljati članice, sve dotle, a i poslije toga, uloga nacionalnih parlamenta mora biti posebno u ovakvim stajalištima kao što je pitanje izvještavanja sa sastanaka Europskog vijeća ne samo nedvojbena nego vrlo jasna i mora biti posebno kada su posrijedi male države kao što je Hrvatska, mora biti izrazito snažan. Male države nemaju onu snagu političkog djelovanja unutar institucija EU i unutar cjelokupnog europskoga političkog prostora kakvo imaju velike države. I ono što imaju u svojim rukama jeste naravno snaga njihovih nacionalnih parlamenata jeste umijeće i umješnost njihovih predstavnika unutar EU. I ukoliko ćemo se mi lišiti jednog od ovih elemenata onda naravno možemo se lišiti elemenata pretpostavki za vlastitu ravnopravnost u sistemu odlučivanja. I konačno, članak 15. Prijedloga zakona i izmjene stavka 2.i3. su također od osobite važnosti zbog dvije stvari. Prvo zbog uloga nacionalnog parlamenta u predlaganju kandidata RH za institucije i tijela EU i drugo, zbog kredibilnosti samih kandidatkinja i samih kandidata. Ukoliko te kandidatkinje i kandidati prođu barem dva filtra, pretpostavka je da će onda to filtriranje donijeti bolje rezultate, možda kompleksnije ali bolje nego ukoliko prođe samo jedan filtar. Taj jedan filtar naravno može biti u mnogo čemu po kvaliteti takav da može jamčiti donošenje dobrih odluka, ali to kao što znamo ovisi o izbornim rezultatima. Iz toga razloga demokracija, odnosno demokratski parlamentarizam zahtjeva da i ovdje uloga parlamenta bude posebno važna. Kolegice i kolege, klub SDSS-a će inzistirati i dalje na važnoj ulogi nacionalnog parlamenta i budući da je kroz raspravu [[Upadica: Privedite kraju poštovani zastupniče.]] budući da je kroz raspravu veliki dio prijedloga koji su dolazili prihvaćen mi ćemo podržati ovaj prijedlog izmjena zakona, a bili bismo sretni ukoliko bi mu naslov bio onakav kao što sam rekao na početku.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje prijavljene su replike. Prva replika i poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi gospodine predsjedniče. Pa evo dužan sam to jedno kratko obrazloženje zbog čega suradnja. Pa prije svega zbog onog što piše u članku 4. Ustava RH koji govori o obvezi suradnje pojedinih dijelova vlasti odnosno konkretno o suradnji između zakonodavne i izvršne vlasti. Međutim ovaj zakon obuhvaća mnogo ovlasti Sabora i načina kako će se one završavati. Znači ovo nije samo zakon koji se tiče nadzora Sabora nad radom Vlade. Ovaj zakon potiče upravo tu suradnju između Parlamenta i Vlade kako bi se naša tijela u novim okolnostima mogla puno bolje snaći, zato što mislim da je suradnja ono što nam prije svega treba i to je bio razlog zbog čega smo predložili taj naziv. I još jedna mala replika, evo ovo što ste govorili o izvješćima s Europskog vijeća, znači evo samo da bude potpuno jasno, prije svakog vijeća kako budu dolazili materijali Vladi tako ih je Vlada dužna dostavljati Saboru. nažalost to će nekad biti tjedan, dva ili tri prije Europskog vijeća, a nekada će ti materijali stizati tek nekoliko sati prije Europskog vijeća jer je to dinamika kojom se ti materijali dostavljaju od strane EU. Međutim nakon svakog Europskog vijeća Vlada će morati podnijeti izvješće što se na tom vijeću dogodilo i odbor odnosno Sabor ovisno o tome kakva će biti priroda tih odluka koje su donijete na Europskom vijeću će o tome obvezno provoditi raspravu. Dakle, javnost i Sabor će itekako znati šta se na Europskom vijeću dogodilo, zbog čega se dogodilo i kakve su se odluke donijele. Hvala.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Željko Reiner. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče. Moram reći da se potpuno slažem sa svim što je uvaženi zastupnik prof. Pupovac rekao osim što sam zapravo jednom njegovom rečenicom potaknut na repliku, a to je da ove promjene koje su načinjene da one govore da postoji svijest o važnosti Parlamenta. Ja nažalost čitajući ovaj konačni prijedlog Zakona o suradnji, a i tu se slažem sa prof. Pupovcem da bi trebalo biti o odnosima Hrvatskog sabor i Vlade RH ne mogu to iščitati, dapače meni se čini da se ovdje radi o dominaciji Vlade nad Parlamentom i o sužavanju parlamentarne demokracije posebice kada se tiče odnosa sa EU. Sve ono drugo što je uvaženi prof. Pupovac rekao taj čas mogu potpisati, ali nažalost to se ne reflektira u ovom prijedlogu. Hvala lijepo.
Hvala i vama potpredsjedniče Sabora. Na redu je treća replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi zastupniče Pupovac,evo ja se isto mogu pridružiti kolegi Reineru i reći da se sa većinom što ste rekli slažem u tome. Zapravo pri samom kraju svog govora rekli ste da je uloga Parlamenta mora biti ne samo nedvojbena već mora biti jasna i snažna. Tu se slažem sa kolegom Reinerom, ali ovaj Zakon upravo govori suprotno. Uloga Parlamenta slabi. Dotakli ste se jednog zapravo najvažnijeg pitanja kojim se treba baviti ne samo Hrvatska nego i Europa. Ključ razvoja demokracije ili zapravo dokidanja demokracije, čemu teži neoliberalni kapitalizam jest u ulozi Parlamenta. Znači mi smo na prekretnici. Sve više Europski parlament, nacionalni parlamenti slabe. Zna se dobro i odnos europarlamenta prema ostalim europskim tijelima. U jednom trenutku ste konstatirali da se odluke donose daleko od očiju javnosti i to je točno. One se u Hrvatskoj donose daleko od očiju javnosti i ovaj Parlament ne odlučuje, on samo potvrđuje. Kao što kaže članak 3. Parlament se pretvara u promatrača. Parlament, Sabor prati, nadzire, sudjeluje, sudjeluje, sudjeluje, prati, ne odlučuje. Znači uloga Parlamenta i ovim Zakonom ali i intencijama koje su na djelu u Europi sve više slabe a tome se trebamo oduprijeti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Pa ja bih zahvalio i kolegi Grbinu na njegovom objašnjenju pojedinih, dopuna pojedinih članaka, kolegi Reineru i kolegi Vukšiću na ovome što su rekli. Jednu stvar bih htio kazati, ja mislim da je ovaj Prijedlog Zakona pronašao mjeru, on nije ni onakav kakav bi mogao biti, kakav postoji recimo u Finskoj u odnosu na između Vlade i Sabora ali nije ni onakav kakav je u Italiji. Prema tome, našao je neku mjeru, da li je mogla ta mjera biti još više na strani Parlamenta, mogla je. Da treba biti, treba biti. I ja se zalažem da se ta evolucija obavi. Ali jedan od načina kako se može obaviti ta evolucija jeste kolegice i kolege da mi jačamo kapacitet našega Parlamenta za europske poslove. A taj kapacitet za europske poslove nažalost još uvijek nije dovoljan. I na tome je uloga i predsjednika i predsjedništva ovoga Sabora. I predsjednika Odbora ovoga Sabora da pojačaju kapacitet radnih tijela koji će moći obavljati europske poslove. Kako nam se ne bi dogodilo da nam o europskim pitanjima odlučuje samo jedan odbor. Da bude super odbor kao što je Odbor za europske poslove. Ali recimo Odbor za poljoprivredu, Odbor za obrazovanje i znanost i drugi odbori budu sekundarni u toj cijeloj priči. Pa da onda nemamo samo problem odnosa između Vlade i Sabora nego imamo problem odnosa unutar samoga Parlamenta da matična tijela za pojedine poslove, za pojedina pitanja nisu u stanju pratiti poslove koje treba pratiti. A imati ćemo jedan odbor koji zbog objektivnih razloga neće moći to sam obavljati. Prema tome, tu vidim jedan od momenata gdje možemo pojačati ulogu nacionalnog Parlamenta. I ja sad vjerujem da nakon ove rasprave i nakon pozicije koju ima a koja mi je poznata i sam predsjednik Parlamenta da ćemo tu tražiti načina kako da jačamo ulogu Parlamenta.
Hvala lijepa. Molim za jedan dogovor. Imali bismo stanku za ručak uobičajenu, ali planiramo danas odraditi 10 točaka dnevnog reda. Dakle, trajati će malo duže. Hvala vam lijepa na suradnji. A sada pozivam Klub nezavisnih zastupnika u Hrvatskom parlamentu, Hrvatskom saboru i poštovanog zastupnika Damira Kajina.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Što je drugačije znači u ovom Zakonu od dosadašnje prakse. Zapravo praksa nije ni postojala jer je sve novo u odnosu na Zakon u prvom čitanju. Znači ovako, članak 1.: "Ovim se Zakonom uređuje suradnja Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima i ovlasti Hrvatskog sabora u europskim poslovima u skladu s Ugovorom o Europskoj uniji i Ugovorom o funkcioniranju Europske unije te u skladu sa Ustavom Republike Hrvatske.". I sada ono što je sigurno ovdje ključno, u ovom zakonskom tekstu to je članak 3. gdje se govori da u obavljanju europskih poslova Sabor prati, nadzire rad Vlade u institucijama Europske unije, razmatra dokumente Europske unije, nadzire poštovanje načela supsidijarnosti, zatim odlučuje o promjeni klauzule premošćivanja i da sada sve ostalo ne nabrajam. Na kome je znači ovdje naglasak? Naglasak je na ovome Odboru malo prije spomenutom za europske poslove. Odnosno kada se bude raspravljalo o vanjskoj i sigurnosnoj politici biti će nadležan Odbor za vanjsku politiku. Odbori znači razmatraju programe Europske unije. Vlada vidimo dostavlja Saboru sve dokumente Europske unije. I tu se slažem sa gospodinom Pupovcem da samo jedan odbor teško, pa makar on bio i za europske integracije može pratiti svu tu aktivnost koja će biti ili koja je pred radom samoga odbora. Odbor je taj koji znači razmatra te dokumente Europske unije i ja mislim da se ovako kako je koncipiran Zakon apostrofira pozicija odbora kao jednog radnog tijela Sabora a samim time apostrofira se i pozicija našega Parlamenta i mislim da je to dobro. Činjenica je to da je Hrvatski sabor bitno drugačije ustrojen od ostalih europskih parlamenata. Ono što je bit, to je opseg rada ovoga parlamenta. Mi na godišnjoj razini "prijeđemo" uvjetno rečeno ili usvojimo negdje oko 500-tinjak akata od čega pa usuđujem se reći i preko 300 zakone. Desetak zapadnoeuropskih parlamenata na godišnjoj razini nemaju aktivnost jednoga Hrvatskog sabora. Dolazite u situaciju da naprosto taj intenzitet rada gotovo nitko ne može pratiti, to ne može nitko pročitati, kamoli se upustiti u meritum ja bih rekao svakoga od tih zakonskih tekstova. Nigdje na planetu, osim možda u Hrvatskoj nemate da zastupnik nema osobu sa kojom može raditi ili da postoji neka osoba kojoj biste se mogli naprosto obratiti. Svaki načelnik pa i najmanje općine koja broji 400 ili 500 stanovnika, ima i takvih, ima neki svoj tim. Zastupnici nažalost su zadnja rupa na svirali i to sigurno nije dobro. Međutim zašto to govorim? Što je Sabor slabiji, Vlada je jača i obrnuto. I kako onda je moguće promijeniti naprosto poziciju parlamenta o čemu su neki zastupnici maloprije govorili. Ja mislim samo na jedan način, promjenom izbornog sustava. Vidite u ovoj zemlji svi su da načelnike biramo neposredno, da gradonačelnike biramo neposredno, župane, predsjednika države, pa zašto se neposredno na neki način ne bi birali i zastupnici. Tamo '92. jedna polovina zastupnika ovoga Doma birana je neposredno, druga polovina sa liste. '95. čini mi se da ¼ je birana neposredno, drugih znači ¾ s liste i to ja sam uvjeren kada bi se pristupilo takvom modusu izbora da bi to ojačalo parlament, da bi to osnažio parlament i snažno bi apostrofiralo neovisnost ja bih rekao parlamenta u odnosu do bilo koje strukture izvršne vlasti. Članak 7. ovdje se govori da odbor je ovlašten donijeti zaključke kojim nalaže Vladi provedbu postupka procjene učinka propisa za dokument Europske unije iz radnog programa u skladu sa Zakonom o procjeni učinaka, propisa, znači Narodne novine 90/2011. Znači još jedanput, Odbor nalaže Vladi provedbu postupka procjene učinka propisa za dokumente Europske unije. Znači naglasak je ovdje na Saboru. Članak 9. govori da Sabor raspravlja o prijedlozima izmjena i dopuna temeljnih ugovora Europske unije i u stajalištima Republike Hrvatske o izmjenama i dopunama temeljnih ugovora Europske unije koje Saboru dostavlja Vlada. Član 11., ono što je sigurno izuzetno bitno, bitno je drugačije od onoga članka 11. iz prvog čitanja, prvo da predsjednik Vlade jednom godišnje podnosi izvješće Saboru, a u stavku 5. članka 11. govori se da o izvješćima i stajalištu Republike Hrvatske iz stavka 1. i 3. ovog članka provodi se rasprava. Znači na istup ili nakon istupa predsjednika Vlade imat ćemo mogućnost provedbe rasprave u ovoj sabornici. Ja mislim da je to bit ovog zakonskog prijedloga, da je to izuzetno važno, da je to nadasve hvalevrijedno i to je dodatno jačanje uloga Sabora i to je poštivanje ja bih rekao pozicije ustavne ovoga doma. Članak 15. stavak 1. govori da Vlada podnosi Saboru izvješće o kandidatu Republike Hrvatske za Europsku komisiju, za sud, za Opći sud, Revizorski sud, Upravno vijeće Europske investicijske banke i po mom sudu Sabor se ovdje ne marginalizira, Sabor se jača i zato ovaj Sabor treba i podržati. Za kraj, na strani 9. govori se da zakonom se rješavaju pitanja ovlasti Sabora u obavljanju europskih poslova, izvršavanje ovlasti Sabora, obavješćivanje Sabora o europskim poslovima i da ne nabrajam sve dalje. Mislim da smo dobili jedan kompromisni prijedlog zakona, da smo dobili čak i prijedlog zakona kada je riječ o odnosima između Vlade i Sabora glede europskih poslova iznad europskih standarda i mislim da ovaj zakon ne bi trebao imati nekog protivnika u ovim klupama zato jer Sabor niti je zapostavljen, niti je marginaliziran, niti je zaobiđen. A slažem se da bi možda uz Odbor za europske integracije trebalo na neki način uključiti još nekoliko odbora koji bi jednostavno mogli pratiti obim svih onih akata koji će ubuduće biti pred članovima Odbora za europsku politiku ili za europske integracije. Sve u svemu jasno, podržat ćemo ovaj Zakon o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima.
Hvala lijepa. Na redu su replike. Prva replika i poštovani potpredsjednik doma Željko Reiner.
Uvaženi gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupniče, pa meni je naravno bilo potpuno jasno da ćete vi podržati ovo izvješće, međutim moram reagirati na vaš navod da njime, odnosno prijedlog, moram reagirat na vaš navod da njime Sabor nije marginaliziran i zaobiđen. Jest, itekako jest i marginaliziran, a koliko je on zapravo napravljen aljkavo i brzo. Samo jedna jezična stvar. Evo u članku 11. veli nakon svakog sastanka Europskog vijeća predsjednik Vlade u roku od 15 dana od održavanja sastanka podnosi Saboru pisano izvješće o održanim sastancima. Pa valjda o tom sastanku Europskog vijeća, pa na dalje. Prema tome, niz je tu propusta u njemu manje važnih, a puno je važnije upravo to što na žalost s njime je Sabor i marginaliziran i dobrim dijelom zaobiđen. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Moje je mišljenje upravo obrnuto, da temeljem ovoga zakona u suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima Sabor ni na koji način nije marginaliziran. Dapače, kad smo imali prvo čitanje govorio sam o potrebi da se nakon podnesenog izvješća predsjednika Vlade otvori parlamentarna debata. Taj jedan moment se danas nalazi u ovom zakonu i ja to apsolutno pozdravljam. Međutim, uvjeren sam da marginalizacija Sabora između ostalog je uvjetovana i modelom izbora. Kada bi zastupnike neposredno birali kao što biramo gradonačelnike, načelnike, predsjednika države, župana itd. ja vas uvjeravam da iznad ovog Parlamenta doista bi bio pod navodnicima sam dragi nam Bog i Ustav Republike Hrvatske. Na taj način stranačka vodstva bi bitno bila, izgubila bi, izgubila bi utjecaj na zastupnike, a zastupnici bi dobili toliko potrebnu autonomnost koju danas na žalost mnogi od nas koji ovdje sjedimo jednostavno nemamo ili neki nemaju.
Nova replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Kajin i ja sam primijetio ovu vašu tvrdnju gdje ste rekli da bi bilo dobro da se zastupnici biraju neposredno. I u tom dijelu vidim i jedan problem, a vidim problem za vas. Ja mislim da vi ne biste sjedili ovdje u ovom Saboru, ali nije to. Ali drugu stvar, govorite kolika bi bila snaga zastupnika, a istovremeno kažete da je zastupnik vašim riječima ću se poslužiti, da je zastupnik zadnja rupa na svirali i da Sabor nije marginaliziran. Ja to ne mogu nikako povezati. Mislim da vi niste u pravu, ali se slažem u onom dijelu s vama gdje ste rekli da u svakoj našoj općini ma kako god ona mala bila da dobro funkcionira sistem. Jer svaki taj načelnik koji je izabran on svakodnevno mora odgovoriti svom mještaninu, žitelju svoje općine da mu objasni stvari kako funkcioniraju stvari, koji kanal nije zatrpan itd. To je način na koji se komunicira. Zato je to dobra preporuka i glede odnosa i Vlade i Sabora, a ne na način onaj e mi za vas ne marimo. To me podsjeća na onu neku pjesmu koja je bila. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Pa nemoj se za mene brinuti! Ja sam manje bitan, ti si bitan. Vidiš ti si bitan, evo i tvoji kolege. Evo ja se borim da vi budete neposredno izabrani i da na taj način jednostavno jačamo utjecaj ovoga Parlamenta, a za mene se nemoj brinuti, za mene se nemoj brinuti. Ti si prošo!
Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika. Na redu je klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Odmah na početku rasprave želim u ime kluba Hrvatske narodne stranke liberalnih demokrata deklarirati potporu prijedlogu zakona i to prije svega zbog onoga što je najvažnije u ovome zakonu, a to je da se uređuju odnosi između izvršne i zakonodavne vlasti na iznimno važnom setu pitanja, a to su europski poslovi i naravno zbog toga što je većina naših primjedbi i prijedloga, što je većinu, dakle predlagatelj respektirao i uvažio. Došlo je vrijeme kada i nama u Hrvatskome saboru valja osvijestiti do kraja činjenicu da europski poslovi prestaju biti dominantno tema vanjske politike i da postaju dominantno pitanje unutarnjo-političkih poslova Republike Hrvatske. Ključne riječi svakako su suradnja i sudjelovanje, sudjelovanje jer Republika Hrvatska u ponedjeljak postaje 28. punopravna članica EU čime preuzima i čitav niz obveza koje joj pripadaju kao integralnom dijelu EU, kao članici, kao sudionici postupaka dogovaranja i odlučivanja u EU. Moramo se naviknuti da više nismo zemlja kandidat koja prilagođava svoj sustav, procedure, standarde onome što se ponudilo kao europski acquis i da to ostaje iza nas, ostaje iza nas u onome dijelu u kojemu smo vršili prilagodbu da bismo se kvalificirali za članstvo, ali ostaje ispred nas zbog toga što je to stalan proces kojemu svjedočimo gotovo svakodnevno jer se europska pravna stečevina kao gotovo živi organizam stalno mijenja. Ali za razliku od ovoga do sada gdje smo te promjene promatrali od ponedjeljka moramo preuzeti svoj dio odgovornosti da bismo u kreiranju i provođenju tih promjena i sudjelovali. Ključna riječ je suradnja između ostaloga i zbog toga što se europske politike ne nužno definiraju kao politike većine, nego i kao specifične politike u kojima je riječ manjine iznimno važna bez obzira o kojoj manjini se radi. Suradnja i zbog toga što nakon Lisabonskog ugovora parlamenti bez obzira radilo se o Europskome ili o nacionalnima dolaze u drugu poziciju u odnosu na onu koju su imali prije toga i moraju preuzeti svoj dio i odgovornosti ali i posla u zakonodavnom prostoru. Međutim, ne valja zbog toga početi brkati pojmove i nastojati da Parlament preuzima ulogu izvršne vlasti. Nije dobro za parlamentarizam da se linija razgraničenja između odgovornosti izvršne i zakonodavne vlasti briše ili teže vidi. Interes je za razvoj parlamentarizma da ta linija ostane jasna i čvrsta i da Parlament ni u europskim poslovima ne preuzima onaj dio tereta koji spada na obavljanje i izvršavanje europskih politika. To jest i mora biti uloga Vlade. Što se HNS-a tiče obzirom da je ovo prvi akt ove vrste, dakle prvi zakonski dokument koji definira odnose Vlade i Sabora u europskim poslovima u kontekstu članstva u EU mi držimo da je model koji je implementiran u ovaj zakonski tekst dobar, da je on jedan srednji model koji nipošto ne marginalizira ulogu Parlamenta i nipošto s druge strane ne majorizira ulogu izvršne vlasti u europskim poslovima već uspostavlja jedan balans između potrebe isticanja odgovornosti za vođenje i implementaciju konkretnih europskih politika i podcrtavanja nadzorne uloge zakonodavnoga tijela koje mora imati snagu i mehanizme da određene politike korigira, odnosno da sudjeluje u procesu njihovoga donošenja na parlamentarnoj razini. U tome smislu klub HNS-a, ponavljam, podržat će ovaj prijedlog ali pred nama je razdoblje u kojemu ćemo ovaj model tek iskušati i nitko nam ne priječi da već za godinu dana podvučemo crtu i vidimo kakva su iskustva. Prije svega rada novoga odbora u Saboru, s druge strane načina na koji će Vlada izvješćivati Sabor o tome što se na sjednicama Europskoga vijeća u drugim europskim strukturama izvršne vlasti događa i na koji način Hrvatska modelira, vodi svoju politiku i da za godinu dana već budemo u tom smislu iskusniji pa da predložimo ako bude trebalo i neke promjene. Promjene koje će prije svega osnažiti funkcionalnost novog odbora kojega ćemo tek osnovati, funkcionalnost Parlamenta kao tijela zakonodavne vlasti koji u ovome poslu snosi veliku težinu ukupnoga tereta. Dakle, razmatranja i provođenja, odnosno kreiranja europskih politika. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljene replike. Idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega rekli ste da europski poslovi od 1.07. postaju naši unutarnji poslovi što je jasno samo po sebi, Hrvatska postaje dio Europske zajednice naroda i upravo zbog toga je ključno da se ne nastavi i u ovim poslovima politika po kojoj je Hrvatski parlament zapravo promatrač događanja u hrvatskoj unutarnjoj politici, a sad će to postati ovim zakonom i u europskim poslovima i europskoj politici. Zahvaljujući partijskoj disciplini i dosada Hrvatski parlament je rijetko donosio stvarne suštinske odluke. Odluke su se donosile preko ceste, tamo preko trga. To ne valja i to smo dosta puta zaključili ovdje da to ne valja, sad to isto načelo dominacije Vlade u odlučivanju apsolutno o svemu prenosimo i na poslove kojima ćemo se baviti na razini Europe. Kažete da treba napraviti jasnu crtu odlučivanja i odgovornosti. Točno! Treba tu crtu jasno napraviti i na toj crti, odnosno iznad te crte treba stajati Hrvatski parlament koji konačno treba donositi sve važne odluke u ovoj zemlji. Pogledajte kako nas javnost gleda i koliko nas drži kao Parlament odgovornim za situaciju u Hrvatskoj pa ćete tu crtu lakše postaviti na bolje mjesto nego što to ovaj zakon predviđa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Kolega Vuljaniću partitokracija kao bolest demokratskih društava nije nešto što postoji od jučer i nije nešto čemu se mi koji se bavimo politikom u liberalnim i centrističkim strankama odupiremo već dugo. To je zapravo boljka koje nije lišena nijedna politička stranka u RH. Ali, kao što znadete, i političke stranke i politiku čine ljudi. To nije nešto virtualno izvan nas samih i na nama je da partitokratski model suzbijamo ne samo dobrim prijedlozima nego i vlastitim ponašanjem. Ugled i snaga ovoga Parlamenta ne leži u procedurama, nego leži u konkretnom ponašanju i djelovanju nas kao zastupnika. Da, treba ojačati ulogu hrvatskog Parlamenta na način da mi odavde djelujemo odgovornije, zauzetije, jasnije i da zaradimo svoju plaću. Ali u tom poslu jačanja parlamentarizma za razliku onoga do sada vremena u buduće ćemo imati još jednog saveznika nadam se, a to ste upravo vi izabrani zastupnici u EU parlamentu što do sada nismo imali. Od 1.7.vi postajete naši saveznici u tome poslu koliko sam shvatio i nadam se da ćemo zajednički pomoći da se i ta slika promijeni na bolje. Do sada smo imali promatrače od sada imamo punopravne zastupnike u EU parlamentu i nadam se da će vas koji budete od ponedjeljka tamo sjedili javnost percipirati kao zauzete, odgovorne ljude koji se ne boje svojih stranaka nego se boje svojih birača. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nova replika i poštovana zastupnica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega BEus Richembergh je govoreći o ovom zakonu rekao da je to prvi akt kojim se reguliraju odnosi Vlade i Sabora u europskim poslovima. Naime, prvi akt koji je regulirao odnos Vlade i Sabora u europskim poslovima su bile izmjene Ustava RH 2010.godine, točnije članak i preciznije 144.još točnije stavak 4.toga članka koji je jasno naznačio nadzor Hrvatskoga sabora nad radom Vlade i koracima Vlade u europskim poslovima odnosno vezano za europske poslove. tako da ovaj zakon zapravo izvire iz izmijenjenoga Ustava 2010.godine. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku poštovani Goran BEus Richembergh. Izvolite.
Poštovana kolegice Kosor naravno potpuno ste u pravu ali shvatili ste smisao onoga što sam rekao, dakle ne radi se samo o formi radi se o jednoj novog situaciju u koju ulazimo od ponedjeljka od 1.7. Do sada samo doista mogli definirati pa i Ustavom određene obveze i međusobne obveze u suradnji, ali to u ponedjeljak postaje nešto što je naša obveza čak i iznad onoga što se zove hrvatski Ustav odnosno iznad onoga što možemo tumačiti odredbama određenih akata bez obzira da li ih je donio Hrvatski sabor. To je obveza, ljudska obveza da tamo gdje jesmo i sudjelujemo, a da taj posao radimo na najbolji mogući način razgraničavajući obveze, odgovornosti i da taj posao mi koji smo izabrani i oni koje smo mi izabrali da sjede u naše ima u Vladi, da vode državu rade na najbolji mogući način. U svakome slučaju hvala na korekciji.
Hvala lijepo. Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega BEus načelno se slažem s mnogim stvarima koje ste rekli u svojoj raspravi. Naročito s onom da je interes da se ne prijeđe linija između izvršne i zakonodavne vlasti. Međutim odavno je ovdje u ovom Hrvatskom saboru prijeđena ta linija. Sabor je odavno marginaliziran, to i vi isto dobro sami znate, ovdje se ne donose odluke, ovdje se odluke koje su donešene kao što reče kolega Vuljanić tamo preko puta samo potvrđuju. Narod zapravo odlično osjeća ulogu Hrvatskog sabora i on je ocjenjuje da je uloga mizerna i ne možemo narod prevariti. Naravno da smo mi saborski zastupnici za to krivi, a prvi koji snose krivicu su zastupnici većine koji dozvoljavaju da je Sabor marginaliziran i da je iznad Sabora ne narod nego Vlada RH. Slažem se s vama da snaga ne leži u procedurama, to je točno. Snaga leži u utjecaju, snaga je zapravo stvarna politička moć, a te stvarne političke moći u ovoj instituciji nema. I ono što je govorio prije kolega Pupovac to je suština. Mi ovdje danas dobro ste rekli ne možemo razgovarati parcijalno i ono što se u potpunosti slažem, mi možemo to mijenjati, imat ćemo iskustvo godinu dana rada pa ćemo nakon godinu dana vidjeti kako se odnosila Vlada prema Parlamentu. Međutim ono sve što se događa u EU što se događa u europskim državama, ono što se događa u Hrvatskoj upozorava nas da moramo na vrijeme uočiti sve one nedostatke iz prošlosti i da će se u budućnosti samo multiplicirati.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Nemam zapravo sadržaja za polemiku s vama kolega Vukšiću samo želim reći jedan štiklec. Postoji članica EU u čijem parlamentu su iscrtane linije preko kojih predstavnici izvršne vlasti ne smiju ni kročiti, ali vjerujte uloga parlamenta u toj državi u utjecaju na donošenju i vođenju politika je daleko ispod utjecaja koji ima Hrvatski sabor. Hvala lijepo.
Nova replika i poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Uvaženi gospodine predsjedniče. Pa poštovani zastupnik BEus je spomenuo da postoji linija razgraničenja između Vlade i Parlamenta i da nije dobro za parlamentarizam ako je se prijeđe. Donekle se ja mogu s time složiti, međutim samo donekle jer nije stvar u prelaženju te linije. Pitanje je gdje je ta linija postavljena i da li mi znamo gdje je ona postavljena? Sada ovim zakonom mi postavljamo upravo tu liniju, a da to ne može ugroziti parlamentarizam, kada bi Parlament bio vodeći u poslovima u odnosu na Europsku uniju govori upravo ono što je predsjednik vodeće stranke u Hrvatskoj se zalagao a to je nordijski put. Nordijske zemlje kao što vi dobro znate imaju upravo drugačiji pristup nego što se ovim Zakonom određuje. One imaju pristup u kojem odbor parlamenta za europske poslove je glavni, sastaje se barem jednom tjedno, nerijetko i dva puta tjedno, vrlo brzo reagira na sve što se događa u Europskom parlamentu. Ministri za europske poslove, odnosno vanjskih poslova dolaze na svaki taj sastanak, izvještavaju i dobivaju mandat od parlamenta, od parlamentarnog odbora da nešto prihvaćaju, ne prihvaćaju, iskazuju, zastupaju ili nešto slično. Prema tome, taj put je nešto za što se ja osobno isto zalažem a ovo je vrlo daleko od toga. A taj put sasvim sigurno nije ugrozio parlamentarizam u nordijskim zemljama, niti u baltičkim zemljama gdje upravo tako postupaju. Ovaj put bojim se da hoće ugroziti parlamentarizam jer u ovom putu je parlament prilično manje važan od Vlade koja i dalje kao i do sada vodi sve. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Mi u Republici Hrvatskoj imamo običaj sebi utvarati da imamo milenijsku povijest parlamentarizma. Još od onoga dana kada je kod Pet crikva na Kosovu polju Hrvatski sabor, odnosno njegovi ugledni članovi noževima izboli svoga vladara jer ih je tražio da krenu u Križarski rat. To je znate vrlo jedna, vrlo, vrlo teška tema. Nismo mi u toj poziciji da imamo visoke parlamentarne standarde koje smo naslijedili pa sada ih netko nagriza ili narušava. Ne, ja bih volio da u 23 godine ovog hrvatskog novog, demokratskog parlamentarizma u kojemu su članovi i predstavnici stranke, vaše stranke kolega Reiner bili predsjednici Parlamenta punih 17 godina. Da smo dosegli standard kojega bismo danas branili. Ne, nažalost nismo. Taj standard nije bio dovoljno visok. I sada ga je puno teže nadograđivati. Ali recimo da je to zajednički posao. Ja ne bih da mi taj posao odrađujemo kritikom nego zalaganjem. Da češće dolazimo na sjednice odbora, da više sudjelujemo u ispunjenju svojih obveza, da govorimo iskrenije, otvorenije i češće. Da se manje javljamo za repliku a da više govorimo svoje stavove i da diskutiramo o temama. Tada će uloga Parlamenta biti snažna a predstavnici Vlade koji budu sjedili u ovom klupama otvoriti će oba uha da čuju što im se odavde poručuje. I neće im biti svejedno što se ovdje misli i na koji način se formuliraju stavovi. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Kolega Pupovac je digao repliku na vaš odgovor ali nije moguće po Poslovniku pa ćemo nastaviti sa raspravom po Klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu su Hrvatski laburisti i poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Najprije osvrt na rečenicu da se ne bi trebalo posebno razgovarati o proceduri nego o suštini. Bez obzira što partije misle i kažu, procedura jest demokracija. Procedura nije oznaka demokracije, procedura je suština demokracije. Procedura su pravila igre koje se dogovaramo, koje usvojimo i onda ih se svi zajednički drže i na sve se jednako primjenjuju, to jest demokracija. Prema tome razgovor o proceduri jest razgovor o demokraciji. Ovo je Zakon koji ocrtava ulogu Vlade i Parlamenta u ovom važnom segmentu političkog života Republike Hrvatske dakle u europskim poslovima, njihov međuodnos i govori i eksplicite i implicite o kretanju razvoja tog odnosa. Smjer je jasan. Uvode se elementi kancelarskog sustava i daljnje marginalizacije parlamenta u političkom životu, u odlučivanju, u odgovornosti za donošenje odluke, dakle marginalizacije parlamenta. Parlament ovaj su proglašavali kokošinjcem, pričaonicom, razno razni odlučni, odlučni političari u Hrvatskoj. To mišljenje i takva slika su se uvriježili u javnosti i na nama je, ne zbog našeg ugleda, utjecaja i sličnoga nego zbog toga da bi se politički život i razvoj Republike Hrvatske mogao kretati tamo kamo smo si to ajde recimo zamislili, zacrtali i da tu sliku promijenimo. Reći ćete da je Europski parlament isto tako mjesto gdje šalju političare kojih se hoće riješiti u svojim zemljama, dakle da je i to pričaonica koja nema puno utjecaja na ono što se događa u Europi i nećete puno pogriješiti. To jednim dijelom jeste tako. Ono što sam vidio u godinu dana promatračkog staža u Europskom parlamentu jeste da taj isti Parlament pokušava, uz podršku komisije koja je ajmo recimo izvršno tijelo toga Parlamenta, Vlada recimo, promijeniti tu ulogu. Promijeniti tu ulogu i staviti koliko je to moguće i kada je to moguće akcent odlučivanja na Parlament. Mi to ovdje ne radimo. Primjerice, u članku 3. u zadnjem stavku kaže se da jedan od poslova ovlasti Sabora u obavljanju ovih poslova je da prati rad Vlade u osiguranju itd., te dosljednoj primjeni prava stečevine Europske unije. Prati ih i to je točka. Prati, prati, pa kad praćenje završi Vlada ode svojim putem, Parlament ostane na svom mjestu. Parlament ne utječe na to, Parlament samo prati. U člancima 7. i 8. govori se o stajalištima s kojima će Republika Hrvatska nastupiti u Vijeću Europe i u drugim europskim tijelima. Definicija koja zvuči ovako čisto administrativno profesionalno jeste da stajalište Republike Hrvatske predstavnik Vlade iznosi pred parlamentarnim odborom. Ono što predstavnik Vlade iznosi pred parlamentarnim odborom nisu stajališta Republike Hrvatske, to su stajališta Vlade Republike Hrvatske, a stajalište Republike Hrvatske trebalo bi biti ono što je izišlo iz rasprave u tom našem parlamentarnom odboru, odnosno u plenarnom zasjedanju Hrvatskog parlamenta. Ako su stajališta Republike Hrvatske ono što Vlada predlaže, a ovaj Parlament ta stajališta promatra, prati, ocjenjuje i tome slično, onda je savršeno jasno tko u ovoj državi donosi definitivne odluke o daljnjem kretanju i razvoju hrvatskog društva. Samo i isključivo Vlada. Nigdje, a to sam prošli puta u prvoj raspravi isto primijetio, nigdje decidirano u ovom zakonu ne piše, a trebalo bi pisati da ako dođe do nesuglasja između stajališta onog što predlaže Vlada Republike Hrvatske, dakle stajališta Vlade Republike Hrvatske i stajališta Parlamenta, da je Vlada obvezna poslušati stajališta Parlamenta i doći u Bruxelles, odnosno Luxemburg, Strassbourg, kamo već ide sa obveznim mandatom, dakle sa mandatom da poštuje stajališta koja je zauzeo ovaj Parlament. Vlada će poslušati, saslušati, razmotriti, vidjeti, a nigdje ne piše da mora poslušati, da mora poštivati te zaključke. Slična je situacija u članku 15. kad se govori o izborima dužnosnika u radna tijela Europske unije, Vlada dolazi sa svojim prijedlogom, parlamentarni odbor odnosno Parlament se može složiti s tim prijedlogom i onda je situacija jasna. Ako se ne složi Vlada će razmotriti primjedbe i pismeno obavijestiti što misli o tim primjedbama i postupit po svome naravno, naravno postupiti po svome. Uloga Parlamenta svedena je na ulogu promatrača. Točno takvu ulogu sam imao u Europskom parlamentu, dakle mogao sam promatrati, mogao sam govoriti, mogao sam primijetiti, mogao sam predložiti, ali kad se odlučivalo onda su neki drugi dečki odlučivali. Hrvatski sabor se ne bi smio dovesti u tu poziciju jer u krajnjoj instanci nije bitno, odnosno nije toliko bitno tko o temi može pričati i što će o toj temi reći, bitno je tko donosi odluke. Ako se te odluke donose izvan ove zgrade onda u Hrvatskoj parlamentarne demokracije naravno nema. Taj proces i ta ravnoteža donošenja odluka je ravnoteža snaga naravno i ona se zasniva uvijek i svagdje na kompromisu. Međutim, da bi se moglo doći do kompromisa morate imati dvije suprotstavljene strane. To je ono što se u Europskom parlamentu događa i tako se zove i postupak, postupak prihvaćanja kompromisa. Dakle morate imat dvije strane sa različitim stajalištima. Sa ovim zakonom će se hrvatska Vlada izuzetno rado složiti. Nema dvije strane, ovo su stajališta hrvatske Vlade i ako Parlament ima identična stajališta hrvatske Vlade onda nema potrebe da se dolazi do kompromisa. Podjela vlasti na izvršnu i zakonodavnu zasniva se upravo na ideji da će zakonodavna vlast moći na neki način korigirati i promijeniti stav izvršne vlasti i da ta izvršna vlast izvršuje ono što se zakonodavna vlast dogovorila. Naravno, sve to skupa je prazna priča ako Hrvatski sabor i njegov parlamentarni odbor nemaju mogućnosti stručne pripreme za teme o kojima će se razgovarati. Količina informacija koja će dolaziti u ovaj Parlament, odnosno u taj parlamentarni odbor je enormna. Savršeno je nemoguće ono što kaže kolega Richembergh, savršeno je nemoguće da zastupnici kompetentno razgovaraju o 20, 30 različitih tema od kojih nijedna nije predmet njihove struke ako nemaju stručnu potporu da im netko to pripremi. U parlamentima u svijetu ta stručna potpora postoji, postoje stručne službe, postoje asistenti koji pomažu zastupnicima i ljudi mogu onda kompetentno pričati o struci koju nisu studirali neku, eto kojom se tu bave. To naravno postoji i u Europskom parlamentu, kod nas ne postoji. Ako će ovi naši članovi našeg Odbora za europske poslove se sastajati jednom tjedno ili jednom u dva tjedna i dobivati hrpu papira koja po prilici nije puno niža od mene, nisam ja visok ali opet ta hrpa je poprilična. Ne može se očekivati nekakva ozbiljna i sustavna rasprava. Dakle, to je nešto o čemu ni Hrvatski sabor, ni hrvatska Vlada nisu vodili računa ne slučajno, nego iz uvjerenja da je dobro da se stvari odvijaju ovako. Dakle, da se odluče u Vladi, u stručnim službama Vlade a da ovdje ili plenarno zasjedanje ili odbor podigne ruku već u skladu sa političkom većinom i donese odluku oko koje se je netko drugi dogovorio. Ovo što vladajuća stranka sada predlaže trenutačno je u interesu vladajuće stranke i Vlade koju je izabrala ta vladajuća stranka. Međutim, propisi bi se trebali donositi imajući na pameti situaciju koja je obrnuta od današnje. Kako ćete se osjećat kad ćete biti u opoziciji, a to će tako radit neka druga Vlada. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje prijavljene su replike. Na redu je prva replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi kolega Vuljanić, rekli ste da stajalište Republike Hrvatske može donositi Sabor, a ne Vlada. Vlada provodi u načelu ono što odredi Sabor. Tako bi trebalo biti, ali to vi dobro znadete da nije tako. Prije su se odluke donosile u Visokoj, potom u vrijeme Franje Tuđmana na Pantovčaku, poslije Pantovčaka s onu stranu Markovoga trga. No, stvarne se odluke donose na domjencima između guvernera, premijera, Todorića, Tedeschia. I kao što piše u ovom zakonu Sabor je samo pratitelj, promatrač, a Vlada je centar svega. Prije je kolega rekao da ne trebamo ovdje, ne smijemo zapravo, ne trebamo u Saboru replicirati već govoriti o suštini. Tada će nas naivno misli članovi Vlade slušati. Međutim, znamo dobro da se u Sabor dolazi s već formiranim mišljenjima i donesenim odlukama, a zastupnici zato i jest narušen dignitet ovoga kako mi to sami sebi tepamo Visokoga doma samo vazalski dižu ruke, pa čak zatvaraju oči kada govore ono u što i sami ne vjeruju.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala. Ma činjenica je, ja sam u prvom čitanju ovog zakona predlagao što predlagatelj nije usvojio da bi se zakon trebao zvati Zakon o uređenju odnosa između Vlade i Parlamenta. Činjenica je da je uloga Sabora marginalizirana ne samo ovim zakonom, nego posebno onim Poslovnikom o kom ćemo poslije razgovarati. Ali isto tako činjenica da se ključne odluke što se vidi iz sadržaja odluka donose na sasvim drugim mjestima i u korist nekih sasvim drugih dečki. Možda se to događa i u svijetu, ali ako se protiv toga mi ne pobunimo, a tko će. Ulica?
Hvala lijepa. Druga replika i poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Vuljanić, mislim da ste vrlo dobro prepoznali i namjere i način na koji vladajuća stranka piše ovaj zakon i promjene koje su se dogodile između dva čitanja čini mi se da su još više narušile onaj balans koji postoji između Sabora i Vlade. O tome ću više govoriti i tijekom svog izlaganja i u ime kluba. Ali sad jedna stvar koja je iznimno važna i iz koje je vidljivo što će se događati u odnosima između Vlade i Sabora. Imate članak 8. koji kaže da Odbor razmatra dokumente EU i stajališta Republike Hrvatske o dokumentima EU u skladu sa ovim zakonom i Poslovnikom Sabora. Isti taj Odbor o dokumentima EU i stajalištima Republike Hrvatske provodi raspravu i može donijeti zaključak o stajalištu Republike Hrvatske na osnovi kojeg Vlada djeluje u institucijama EU. Dakle, to je dobro. Ali onda imate novi članak 10. prvi stavak koji nije bio, kaže sljedeće: Vlada je dužna izvijestiti Sabor ako odstupi od zaključka iz članka 8. ovog Zakona. Koja je posljedica? Nema je. Dakle, igramo se dragi kolege iz SDP-a, napravili smo veliku priču o ovom zakonu. Govorili smo o tome da ćemo kroz njega čak dignuti i dignitet Sabora, ojačati dignitet Sabora. Sada kada se pažljivo iščita, a ovo stvarno govorim u dobroj namjeri, kada se pažljivo iščita vidite da smo između prvog i drugog čitanja još više narušili balans u odnosima Sabora i Vlade u korist Vlade i to je velika šteta.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala. Činjenica kolega Jandroković, dobro ste primijetili da na dosta mjesta u zakonu se ocrtava situacija u kojoj je moguće da dolazi do nesuglasja između Sabora i Vlade. Ja sam si na sva ta mjesta na papiru ovom zakona napisao a što onda? Onda ništa! Onda ništa, Vlada je donijela svoja, ne svoja stajališta prema ovom zakonu, stajališta RH, Sabor je rekao ne slažemo se s tim stajalištima, Vlada je rekla dobro vi se ne slažete, otišla je u Vijeće, zastupala ono što ona misli i izvijestila znate mi smo ipak zastupali ono što mi mislimo, a ne ono što ste nam vi rekli. Mislim to je zapravo nedostojno odraslih ljudi.
Nova replika i poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Kolega Vuljaniću razmatrali ste u svom izlaganju slabašnu ulogu Parlamenta, Hrvatskoga parlamenta, i dakako dobro primijetili o drugačijem trendu u Europskom parlamentu, dakle o jačanju i nastojanju da se pozicija Parlamenta, Europskoga parlamenta, pojača. I evo također želim ukazati u ovoj replici na jedno mjesto koje mi se čini osobito važno gdje mi sami u Hrvatskome saboru odlučujemo o svojoj sudbini u tom procesu. Dakle, vezano za iznimno važnu ulogu, a to je sudjelovanje u postupku predlaganja kandidata RH za institucije i tijela EU, dakle u članku 15. gdje se kaže o predlaganju kandidata i Hrvatski parlament može izraziti svoje mišljenje također a ako Vlada ne prihvati mišljenje odbora u tom slučaju imenovanja uz obrazloženje pisanim putem obavještava Sabor koji potom provodi raspravu. Također sam tu napisala i onda? Naime, svaka rasprava u Hrvatskome saboru mora završiti čime? Zaključcima. Što ako ti zaključci, tko će ih predlagati, što ako ti zaključci budu potpuno u suprotnosti sa stajalištem Vlade i onda ponovno tu pišem i postavljam pitanje i što onda? Nažalost, odgovor je ništa. To i jest problem koji moramo do kraja ove rasprave razmrsiti. Ne možemo pristati na to da primjerice imamo sami odredbu u ovome zakonu da ćemo kao Parlament voditi o nečemu raspravu koja neće završiti ničim. Što ćemo onda kao zastupnici? Slati vama u Europski parlament svoja mišljenja? Moliti vas da tamo iznosite u Europskom parlamentu što smo mi ovdje zaključili ili o čemu smo raspravljali? Dakle, predlažem da zaista ozbiljno još jedanput sjednemo i da to doradimo do kraja rasprave.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala. Da, točno je. I ja sam si na tom mjestu zapisao ne što onda nego onda što? Ništa! Sabor će raspravljati, Sabor će donijeti zaključak, a prijedlog u europska tijela ići će onakav kakav Vlada to hoće. No, dobro. Znajući, da budemo realni, znajući situaciju u Hrvatskom saboru, znajući kako partijska disciplina funkcionira, znajući kako većina funkcionira taj zaključak će biti u skladu sa mišljenjem Vlade svaki put i bez izuzetka. Što nije dobro! Jednostavno nije dobro i ne može me nitko uvjeriti da je većina činjenicom da je podigla određeni broj ruku u pravu. Nije!
Nova replika i poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani zastupnik Vuljanić s pravom kaže da treba jačati ulogu Parlamenta, ali ja ne mislim da je dovoljno samo jačati ulogu Parlamenta u odnosu prema Vladi ili da je dovoljno samo jačati u slučajevima kao što je ovaj zakon. Ja mislim da treba jačati ulogu Parlamenta unutar njega samoga što pokazuje i sadašnje stanje stvari. Ovdje ima 30-ak zastupnica i zastupnika, raspravljamo o jednom od najvažnijih zakona koji se tiču RH. Da je kojim slučajem na dnevnom redu zakon o tome što je prije kokoš ili jaje ovdje bi sjedilo 150 zastupnica i zastupnika. Da je kojim slučajem na dnevnom redu zakon kojim se definira što je brak ovdje bi sjedilo 4 milijuna i 350 tisuća zastupnika i zastupnica. A budući da se raspravlja o tome kakav je odnos između Vlade i Sabora u pitanjima europskih poslova ovdje kao i u javnosti sjedi minimalan broj zastupnika i zastupnica. Zašto? Pa zbog toga što mi nemamo pravi odnos prema tome što su naša politička pitanja, što je uloga Parlamenta i gdje je stvarna moć i gdje su stvarne odluke. Zbog toga što i mi zajedno sa dijelom medija sudjelujemo u proizvodnji opsjena i destruiramo parlamentarizam gdje god možemo. Naš problem nije prejaka Vlada ovoga Parlamenta ni ove zemlje, naš problem je nažalost nedovoljno jaka Vlada i nedovoljno jak parlamentarizam. Naš problem je dnevno devastiranje i Parlamenta i Vlade od strane onih koji smatraju da mogu predstavljati direktniju volju naroda nego što to može Parlament i nego što to može sama Vlada. Prema tome, i tu treba tražiti načina da se spriječi devastiranje i slabljenje parlamentarizma. Oni koji imaju stvarnu moć bilo da žele imati ideološku, bilo da žele imati neku drugu oni su ti koji destruiraju.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Točno kolega, parlamentarci nisu gluplji od prosjeka hrvatskog naroda. Ako je u javnosti čvrsta percepcija stvorena da Hrvatski parlament nema ulogu u odlučivanju to su shvatili i naši kolege koji eto ne sjede tu. Činjenica jest da postoje centri odlučivanja koji nisu ni ovdje ni preko Markovog trga. I činjenica je da su to vlasnici krupnog kapitala u Hrvatskoj, ljudi koji odlučuju o sudbinama Hrvatica i Hrvata i o našim sudbinama, ljudi u čije ime i za čiju korist se odluke donose. Možemo govoriti imena, ne moramo govoriti imena, Parlament je tu ajde recimo treća ili četvrta instanca po redu važnosti donošenja odluka. To potvrđuje jednostavna činjenica, da kod nas nitko ne lobira među parlamentarnim zastupnicima. Jeste kada čuli da netko lobira, da netko vata parlamentarne zastupnike daj se postavio ovako, daj se postavi onako? Nije, ne događa se to jer je nepotrebno zaboga. Zna se da će parlamentarni zastupnici većinske stranke dignut ruku za ono što kaže Vlade pa se lobira u Vladi a ne ovdje, zašto bi se tu lobiralo, tko je kreten da to radi. Uloga Parlamenta svedena je na promatrača i na mjesto gdje se diskutira. Ovim upravo tu ulogu za europske poslove zacementiramo za jedan dobar period. Nije nam to pametan posao.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub SDP-a i poštovani zastupnik Daniel MOndekar. Izvolite.
Hvala vam puno uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Prije svega molba predsjedniku Sabora da mi dozvoli da u ovom kraćem govoru povučem i paralelu sa poslovničkim izmjenama vezanim za europske poslove ukratko kada ćemo opisivati što nam slijedi unutar novih poslova koje će Sabor raditi, prije svega o promjenama. U ovome zakonu bitno je navesti da se neke veće promjene nalaze u članku 8.koji zatvara krug od ulazaka dokumenata u Hrvatski sabor do izlazaka, zaključaka prema briselskim institucijama, to rješava članak 8.zatvaranje kruga. Članak 15.je dodatno dorađen i pozivam vas sve ovdje zainteresirane zastupnike da nađete bilo koju članicu EU koja nakon ovog što smo sada promijenili ima nešto tvrđi ili jači članak 15.od Hrvatske. Ja sam rekao i u govoru kod prvog čitanja 15 država članica od 27 u parlamentu na ovaj ili na onaj način uključuje parlament u izbor kandidata za europske institucije, 15 od 27 i tih 15 se dijele na 10 koje okvirno imaju načelno izvještavanje da Vlada obavijesti Parlament evo ga ovo je naš commisionsre i 5 u kojem parlament može sa njime razgovarati. Mi možemo dovesti i do plenuma ako dođe do ne slaganja sa Vladom. I takav model nema niti jedna članica EU u ovom trenutku niti jedna. Slično je imala Austrija, promijenila je prošle godine. Članak 10., 11.također su dorađeni, povećala se mogućnost izvješćivanja jer to su prije svega u osnovi članci izvješćivanja koji ako gledamo Poslovnik uključuju i sve odbore koji su zainteresirani jer vijeća ima ne samo … [[Govornik govornik govori engleski, nema prijevoda.]] dakle Vijeće za opće poslove, naravno postoji ECOFIN postoji Vijeće za obrazovanje, kulturu itd. jasno je da će matični odbori moći razgovarati s ministrima oko toga što je bilo na samom vijeću s time da morate uvijek uzeti u obzir ja sam i zadnji put rekao često vam je sjednica vijeća takva da se otvara sjednica vijeća, utvrđuje dnevni red, glasuje o usklađenim točkama na radnim skupinama vijeća i završava samo vijećem. Članak 11.bitno je izmijenjen. Naime, također kada smo imali prvo čitanje iznijeli smo brojku, 17 članica ima sustav izvješćivanja za Europsko vijeće od 27. Tih 17 članica dijele se na 7 modela, tu čak postoji i okviran broj 7 modela. I u onom prvom čitanju naš zakon je spadao u model koji bi se zvao … /Govornik govori engleski./ … tako su ga čak i nazvali politolozi. U ovom drugom čitanju radi se o hibridnom modelu jednom od onih koji ima najjači i najveći model scrutinija prije Europskog vijeća, to je dakle hibridni model. Ključna stvar kada govorimo i kada se govori o nordijskim modelima ovakvima onakvima, leži u onoj riječi odbori. Mi nemamo jedan odbor koji radi sav posao, kod nas su uključeni svi odbori. I zato sam zamolio da kratko spomenem Poslovnik iz razloga što su odbori svi uključeni. Oni su uključeni u biranje dokumenata koji će završiti u radnom programu, oni su uključeni ovisno o području i tematici političkoj da raspravljaju sa nadležnim ministarstvom o određenoj točci koja će ići na vijeće i oni se jednako tako informiraju šta je bilo na samom vijeću. Odbor za europske poslove prije svega ima funkciju koordinatora i na kraju donošenja zaključaka. I tu je bilo već pitanje što se dogodi ako dođe do odstupanja? Morate uzeti u obzir dinamiku EU i činjenicu da nismo sami u EU i odstupanje često se događa u razgovoru sa mojim kolegama iz EU kada je država članica preglasana. Pa vas ja molim da uzimate u obzir ključni posao u Vijeću EU odvija se u radnim skupinama gdje RH uvijek može biti preglasana. I to je dinamika EU i to se događa. Mi možemo obvezati Vladu za nešto i Vlada se može rukama i nogama boriti i biti preglasana, to je tako. Zašto donosimo ovaj zakon? pa donosimo da si maksimalno ojačamo poziciju. Meni uopće nisu jasne rasprave o tome kako je ovo najslabiji Parlament, nevjerojatna slabost, bit ćemo samo bystadersi promatrači sa strane. Mi donosimo Zakon da ne dozvolimo da parlamenti oslabe koji jesu oslabili i parlamenti jesu oslabili do Lisabonskog ugovora. Jednim dijelom, ja sam i zadnji put rekao, nadzori su nešto što postoji već 40 godina. Lisabon je još dodatno uključio parlamente da ojača poziciju nacionalnog parlamenta u odnosu na poziciju koju je imao prije Lisabonskog ugovora. I nemojmo zaboraviti na kraju jedno stvar, od pregovora znamo, od potpisivanja ugovora i ratifikacije znamo u osnovi defacto da predajemo ovlasti i da parlamenti kao takve institucije slabe u odnosu na institucije Europske unije. Samo ću vam dati jedan kratki primjer. Ovdje je zakonodavna vlast u Republici Hrvatskoj tko, to znamo. Ali ako pogledate nešto što se zove redovni zakonodavni postupak u Europskoj uniji u njemu sudjeluje Vlada i Europski parlament. Ispričavam se. Sudjelovati će i naši europarlamentarci i naša Vlada. Jer je Vlada ta koja po Lisabonskom ugovoru predstavlja Hrvatsku u institucijama Europske unije. I defacto, koliko god ovo čudno zvučalo u redovnom zakonodavnom postupku Vlada postaje zakonodavac. To je takva dinamika i takve procedure koje nam slijede sa članstvom u Europskoj uniji. I da, još uz to u Europi zaista postoje, što je kolega Vuljanić dobro rekao, doduše u Europskoj uniji puno više i drugi centri moći okruženi oko … [[Govornik se ne razumije.]] lobista, interesnih skupina koji imaju bitan utjecaj na izrade ili draftiranje pojedinih akata, zakonodavnih ili nezakonodavnih. I on će se kao eurozastupnik suočavati s time jako često. I to će biti i jedan od njegovih poslova. Što se tiče u konačnici kako izgleda taj naš model ako ga usporedimo sa našim susjedstvom i sa Nordijcima. Mi se nalazimo unutar nešto tvrđih mandatnih modela koji naravno nije nordijski model ali nije ni ovaj nužno europski model u kojem parlament se samo izvještava. Ovaj Parlament ima utjecaja, pogledajte malo modele u našem okruženju i vidjeti ćete kakav model Hrvatska s ovim Zakonom dobiva. S time da odmah znate i Nordijci su počeli mijenjati svoje modele. Naprosto čvrstina nordijskog modela počela je zbog dinamike u Europskoj uniji koja još uvijek je u krizi i brzine donošenja odluka dovelo je do toga da i Nordijci labave svoje modele. S time da ključna razlika kod Nordijaca je jedan veliki grand committee, najčešće veliki odbor za europske poslove koji čine i do trećine parlamentaraca. Uz to da postoje jaki centri izvrsnosti u nacionalnim parlamentima koji odrađuju ogroman posao izrade stajališta, parlamentarnih rezervi i na kraju čak znanastveno-istraživački rad. Ja ne vidim problema da Sabor odluči i kroz određeno razdoblje u budućnosti krene tim putem. Ali ovo je u ovom trenutku pitanje naše realnosti. Šta nam donosi novi posao? Novi posao glasi ovako, donošenjem ovog Zakona Vlada dobiva određene rokove, mi radimo već na jesen prvi radni program za 2013. godinu i dok ćemo biti u prvom radnom programu za 2013. godinu i defacto učit raditi taj posao otvoriti će se procesi za 2014. Krajem listopada dobiti ćemo novi radni program, prijedlog radnog programa Europske komisije na kojoj će se Vlada očitovati, na koji će Sabor imati ono što se zove prior hearing sa predsjednikom Hrvatskoga sabora i sa svim odborima opet još jedanput ponavljam da se olakša postupak odabira za, recimo zakonodavnih akata za rad u 2014. godini. Što se tiče samih stajališta koje mi donosimo Vlada njih ne razmatra, Vlada njih ne uzima u obzir, Vlada njih ne okreće kao papir lijevo i desno, Vlada djeluje na temelju zaključaka. Pametno bi bilo kao što i većina zemalja članica radi da za određene teme nađemo model fleksibilnosti gdje se ostavlja mogućnost Vladi u pregovorima sa drugim članicama Europske unije da budu fleksibilnije na vijeću. Jednako kao što bi bilo pametno i u nacionalnom interesu da tu i tamo postoje točke oko kojih naprosto ćemo biti tvrđi i nećemo odustajati. To rade naprosto sve članice Europske unije. I zaključci koje donosimo su temelj za djelovanje Vlade. Ali uz zakonodavne akte nama će doći cijeli niz nezakonodavnih akata s kojima ćemo se već ove godine susresti, 2013., na jesen annual growth program, specifical country reccomandation tokom sljedeće godine, znači preporuke za zemlje članice te cijeli niz politika od kojih recimo sljedeći tjedan, pardon, ispričavam se, sutra se raspravlja na Europskom vijeću poput politike za borbu protiv nezaposlenosti mladih koja je jako bitna za Hrvatsku s obzirom na postotak nezaposlenosti mladih, Europski socijalni fond, mladeško poduzetništvo, garancije itd.. To daje zaista veliki posao Hrvatskom saboru, svim zastupnicima, nitko neće ostati u kutu, svatko može biti uključen u izradu programa i reći što misli na pojedinu točku. Rokovi su jasni, često u prvi mah i nisu dugi, nemojte zaboraviti za pitanje supsidijarnosti imamo 8 tjedana. I za okvirna stajališta nemamo puno vremena koja se mogu na … [[Govornik se ne razumije.]] mijenjati pa onda imamo još manje vremena za završna stajališta. Ali to je dinamika Europske unije. Tako se nose sve članice s time. S time da treba ovdje reći, spomenuti je impact assessment, procjena učinka propisa. Europska komisija će raditi osnovnu procjenu učinka propisa za Hrvatsku. Mi ćemo moći tražiti i dopunsku, dodatnu. To je recimo jedan od dobrih noviteta. Naravno naš posao sa P.Z.E ne prestaje, samo dolazi posao da D.E.U, dokumenti europske unije koji će kroz stajalište ići prema institucijama Europske unije i P.Z.E. koji će se vraćati da budu transponirani redovnim procesom u naš zakonodavni okvir. Dakle, nama se povećava određeni obim posla. I ja vjerujem, dakle ne mogu ovdje tvrditi, vjerujem da će do 2020. više od 60% hrvatskog zakonodavstva biti u osnovi europsko, možda čak i više. I na kraju Europsko vijeće, samo da znate i tu dinamiku. Ključni posao ovog Sabora leži zapravo u članku 8. u pravovremenom davanju zaključaka i mišljenja na stajalište, ali članak 11. i Europsko vijeće ima još da se usudim reći žešću dinamiku. Prošli tjedan u četvrtak, srijedu ili četvrtak, Vlada je dobila okvirni dnevni red za vijeće koje je sutra. Četvrtak ili petak obaviještena je od komisije da će ponedjeljak ili utorak ujutro najkasnije dobiti ključne dokumente za Europsko vijeće. Jučer je održano Vijeće za opće poslove koje je prošlo kroz te dokumente, uskladilo određene zaključke i danas se donosi finalni dnevni red vijeća na koji premijer ide sutra što znači nama ostavlja prostora ako ćemo htjet razgovarat s premijerom prije vijeća da sa okvirnim dnevnim redom i pojedinim dokumentima samo jedan dan ili dva uvrh glave prije vijeća idemo jer to je isto nažalost dinamika takva u Europskoj uniji. I treba razbit određene fame o tome koji se čuju ovdje u Saboru. Na kraju dozvolite mi, zadnja rečenica, za Hrvatsku kao 28. članicu Europske unije mi u SDP-u smatramo da je ovo dobar, čvrst model koji uključuje sve zastupnike ne samo neke izabrane u jedan odbor nego sve zastupnike i donosi jedan dobar omjer u odnosima spram Vlade Republike Hrvatske koja predstavlja Hrvatsku u institucijama Europske unije. I na kraju, ništa nije u cementu i ništa nije zacementirano. Kao što smo i zadnji put rekli, modeli se mogu mijenjat, mi ćemo vidjet kroz sljedećih 6 mjeseci, godinu dana, kako parlament funkcionira i možemo u svakom trenutku svoj model suradnje promijenit kao što ga je dosad promijenila svaka članica Europske unije, neke i po nekoliko puta u jednoj godini. Hvala puno.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljene replike. Prva replika i poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Uvaženi kolega Daniel, konstatirali ste da je zakonodavna vlast, odnosno postavili pitanje, odnosno rekli da se zna tko je zakonodavna vlast u Republici Hrvatskoj. To bi trebao biti Hrvatski sabor, međutim to nije tako. Zakonodavna vlast je hrvatska Vlada koja donosi zakone i svakog petka ona glasačka mašinerija u ovom trenutku vas je, računajući i predsjednika Sabora 13, dakle ukupan broj članova Kukuriku koalicije u hrvatskoj sabornici je 13, računajući predsjednika Sabora. U petak ćete imati većinu, izglasat ovaj zakon koji ajmo raščistiti totalno to je prije svega balkanski model, a o tom balkanskom modelu govori članak 4. I ajmo skinuti taj veo ne tajnovitosti nego jednostavno skinut veo onoga što nam želite čitavo vrijeme tumačiti kako će Sabor, Hrvatski sabor o nečemu odlučivat, raspravljat itd., neće. Ovlasti sabora iz ovoga zakona izvršava Odbor za europske poslove i točka. Dakle sva rasprava, sve nedoumice oko europskih poslova rješavat će se na Odboru za europske poslove. Pa čak ni po potrebi kada je potrebna sjednica Sabora predsjednik može pozvati predsjednika Vlade, a to piše u članku 11., koji će na sjednici Sabora ili na sjednici odbora, dakle čim postoji alternacija onda će to biti sjednica odbora, a ne sjednica Sabora koji će i odbor kao što to radi i Sabor, svakog petka izglasati ono što se omili šefu partije i to je tako, odnosno što se omili stvarnoj zakonodavnoj vlasti u Republici Hrvatskoj. A vi povećajte ovaj vaš koeficijent u postotku kako bi znali ljudi šta će glasat u petak.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Daniel Mondekar.
Poštovani kolega, mislim čudite me, koliko znam ovo je vaš drugi mandat, dosad bi trebali znat razliku između izvršne, zakonodavne vlasti, trodiobu vlasti u Republici Hrvatskoj, ali ovako. Stručno, odbor je taj koji je osnovni i koordinira druge odbore, o odborima se radi, sav posao u odborima već sad treba pokazati svaka stranka koliko zna i koliko može. A što se tiče članka 11., postoji zašto jedno i drugo, zato što Europska unija poznaje ex ante i ex post i mi se omogućavamo jednu i drugu opciju, i ex ante i ex post, razgovor o tome što bi bilo, određene crte kretanja prije Europskog vijeća i nakon što se dogodilo. Hvala.
Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Mondekar, sasvim je svima jasno kad smo ušli u Europsku uniju, odnosno kad ćemo 1.7. postati punopravna članica Europske unije, onda smo jedan veliki dio političkih ovlasti prenijeli na Europsku uniju, odnosno jedan dio suvereniteta i to nije uopće sporno. Međutim, mi danas uređujemo odnose između Vlade i Sabora. Vi ste, ja ću se reflektirat samo na jednu tvrdnju vašu, rekli ste članak 15., da nitko nema u Europskoj uniji riješeno pitanje kao što smo mi riješili člankom 15. Međutim, ja vam čitam zadnju rečenicu koja glasi: ako Vlada ne prihvati mišljenje odbora o tome uz obrazloženje pisanim putem obavještava Sabor koji potom provodi raspravu. Ovo je nezavršena misao, to je manjkava odreda. A što nakon rasprave, dajte recite što nakon rasprave? Sabor provodi raspravu, Vlada ne prihvaća mišljenje odbora i tada obrazlaže Saboru, Sabor raspravlja o tome, točka. Što dalje? Mislim ovaj tekst je unižavanje Hrvatskoga sabora i Hrvatski sabor će slabiti bez obzira, on je preslab i sada, a sada mu i ono što je dosad mogao činiti ovim mu se zakonom oduzima.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Daniel Mondekar.
Hvala puno. Uvaženi kolega kada smo raspravljali u prvom čitanju i sada u članku 15., dakle osnovna premisa je da članka 15. i ne mora bit, jer kandidati za europske institucije zna se u čijoj su ingerenciji. I ja mislim da je jako dobro da Hrvatski sabor ima ikakvi utjecaj nego nikakav. To je broj jedan. Kad govorio sam kakvi su utjecaji onda vam većina ima da doslovce dobije komad papira o kojem se ne provodi rasprava. U većini zemalja članica EU ne vodi se rasprava, Vlada obavijesti Parlament koga je predložila. U nekim zemljama članicama se može s kandidatom razgovarati, to smo mi, a mi imamo i tu jednu sitnicu. Zašto ja smatram da je ovo dobro? Jer ako mi razgovaramo sa kandidatom i na odboru se pokaže da kandidat, ne do bože nije dobar i još pritom ne prođe onda je to naša sramota. I ja smatram da onda o tome treba raspravljati bez obzira čija je Vlada i čija je većina u Parlamentu. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Nova replika i potpredsjednik Doma poštovani zastupnik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi zastupniče Mondekar. Vi ste rekli da parlamenti slabe u odnosu na EU. To je bilo tako do Lisabonskog ugovora i čak u ocjeni stanja prijedloga u prvom čitanju ovoga zakona je stajalo da jedno postignuće Lisabonskog ugovora u odnosu na nacionalne parlamente jeste veća uključenost nacionalnih parlamenata u reviziju zakonodavnog postupka na razini EU. Međutim, ono što smo i ja i više kolega danas primijetili nije problem slabljenja nacionalnog, našeg Parlamenta u odnosu na EU, nego u odnosu na Vladu. I to je problem koji mi stalno ističemo. Taj problem se očituje u nizu članaka, praktički u svima. U članku 6. gdje se govori da će Parlament dobiti informaciju o vrsti postupka. Vlada obavješćuje Sabor. Vlada dostavlja Saboru informaciju. Ja samo citiram različite. Vlada je dužna, e sad ono Vlada je dužna izvijestit Sabor ako odstupi od zaključka iz člana 8. ovog zakona. Dakle, a ono što je, još ono malo što je u Saboru dano ingerencija Vlada može odstupiti i onda naprosto o tome izvijestiti Sabor da je ona odstupila od toga i nikom ništa. To je problem, ne slabljenje ovog Parlamenta u odnosu na EU parlament ili EU institucije, nego slabljenje organizirano, sustavno, planirano slabljenje utjecaja ovog parlamenta u odnosu na Vladu i to je ono što mi stalno ističemo. A kao što sam rekao to se vidi iz cijelog jednog niza članaka i formulacija koji su unutra stavljeni pa čak i ako hoćete i one koji opet ponavljam se čini da ima određene ingerencije Parlament onda kaže na osnovi kojeg Vlada djeluje u institucijama EU. Zašto ne stoji na osnovama kojeg treba ili mora djelovati. Prema tome, niz je tu zapravo izričaja koji slabe utjecaj ovog Parlamenta u odnosu na Vladu i to je neporecivo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Daniel Mondekar.
Poštovani kolega, u svom govoru ja sam spomenuo cijeli niz država. U našem okruženju najčešća formulacija o zakonima glasi ovako: Parlament može zatražit Vladu stajalište Vlade na određeno pitanje. I onda stavak 2. glasi: Vlada ako hoće može odgovorit Parlamentu i dati mu nešto. Naprama cijeloj našoj regiji ovdje, svih naših susjeda u Europskoj uniji Hrvatska ima najčvršći model, najčvršći model u cijeloj regiji. Naš zaključak je nešto na temelju čega Vlada mora djelovati. Ona ne može to je što sam rekao vrtit taj papir, reć' pa sviđa nam se, uzmite u obzir. Ne, mora djelovat, mora djelovat. Dapače, bilo je pitanje kad kaže se može donest zaključak. Pa naravno, donosit ćemo zaključak na ove akte, ali mi možemo u Odboru raspravit ne zakonodavni akt, neku politiku. Pa nećemo na to donosit zaključak. Dakle, mi si omogućavamo da radimo i zakonodavne i nezakonodavne, da čvršće ili labavije vežemo Vladu što ni jedna zemlja u ovom trenutku u regiji nema. I na kraju je, Vlada je ta koja predstavlja Hrvatsku u institucijama EU, Vladi se treba ostavit manevarskog prostora, ali ovaj zakon omogućava nama da budemo redovito informirani što inače nije bilo prije Lisabonskog, to je ključna stvar Lisabona supsidijarnost i informiranje u osnovi, da imamo redovito sve informacije, da možemo pravovremeno reagirati i da možemo iskoristit mogućnost da budemo čvršći ili labaviji u našim odlukama. Vjerujte mi to vam nemaju zemlje u našem okruženju. Fala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je Klub zastupnika u Hrvatskom saboru Hrvatske demokratske zajednice i poštovani zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Pa evo, ostalo nam je još pet dana do ulaska u EU i jučer kad smo se vraćali kolega Picula i kolega Mateljan iz Dublina, bili smo tamo na sastanku Odbora za europske poslove zemalja članica. U povratku na Zračnoj luci u Zagrebu sreli smo 4 delegacije koje su se vraćale po različitim poslovima vezano za EU što zaista pokazuje da Hrvatska ozbiljno ulazi u novu fazu svog vanjsko-političkog, ali i unutarnjeg djelovanja, da nas čeka jedna strašna dinamika. Kazala nam je i veleposlanica u Irskoj, da je tijekom predsjedništva imala otprilike 100 izaslanstava koji su došli iz Republike Hrvatske u šest mjeseci u Irsku. Dakle, vidi se radi se o jednom iznimno obimnom, iznimno zahtjevnom poslu koji traži i veliku odgovornost ali i velike i snažne administrativne kapacitete. Kako ćemo se mi kao Hrvatski sabor s tim izazovima nositi pokazat će vrijeme. No, kako smo krenuli nisu nam baš neki izgledi, jer ovaj zakon na žalost donosimo brzopleto u zadnji čas. Evo usvojit ćemo ga u stvari dva dana prije ulaska u punopravno članstvo. Donosimo ga i netransparentno. Govorio sam o tome i u prvom čitanju. Mijenjali su se oni koji su predlagali taj zakon, skakalo se sa Vlade na jedan odbor, pa na drugi odbor i evo sada imamo to što imamo. Isto tako, ulazimo u EU u jednom ozračju koje nije pozitivno, vodi se ta polemika oko europskog uhidbenog naloga, sada vidim i različitim smicalicama Vlada pokušava prebaciti odgovornost na druge. Govori se čak i o promjeni Ustava. Uglavnom čini se sve kako bi se ponovno odgovornost za jednu lošu stvar, jedan loš prijedlog, nesmotren prijedlog, perfidan prijedlog prebacilo na sve ostale, a Vlada je tu kao dobra i pozitivna. I sada umjesto da ulazimo u jednoj slavljeničkoj atmosferi, da već imamo i ovaj zakon, da smo ga dobro istestirali, da znamo kako on funkcionira mi ustvari ulazimo u EU sa novim podjelama, ulazimo ozbiljno narušene vjerodostojnosti i žao mi je u ime Kluba zastupnika HDZ-a što se to dogodilo i još uvijek evo koristim i ovu priliku i nadam se da neće biti promjene kada je u pitanju europski uhidbeni nalog sa onim što je bilo u prijedlogu iz 2010. godine. Što se tiče ovog zakona u drugom čitanju po mišljenju Kluba zastupnika HDZ-a nije došlo do bitnih pomaka na bolje, iako je to bilo najavljeno. HDZ je najavio i ulaganje jednog amandmana, to ćemo i učiniti. Nadali smo se da ćete zaista i u duhu onoga o čemu smo razgovarali i u skladu s vašim najavama usvojiti srž našeg prijedloga ali čini mi se da je ovo jedan kompromisni i razblaženi prijedlog do kojeg je došlo vjerojatno u dogovoru između Sabora i Vlade jer je i proces pisanja zakona i u ovom drugom čitanju isto tako vrlo interesantan. Sjećam se na prvom čitanju nije bilo predstavnika Vlade, tako danas je dobro da je barem ovdje i pozdravljam ga, ali ono što je interesantno da je po mišljenju Kluba zastupnika HDZ-a u drugom čitanju došlo do pomaka u odnosima Sabora i Vlade, ali na štetu Sabora i u korist Vlade. I sad je to vrlo zanimljivo. Sabor, saborski odbor piše prijedlog ovog zakona, a ide se u korist Vlade. To je vrlo, vrlo neobično jer se itekako u promišljanju ovih novih prijedloga u novim rješenjima vidi da je ipak Vlada tu značajno sugerirala kako će ta rješenja izgledati i da se olakša njihova pozicija u odnosu na ono što ih čeka kada postanemo punopravna članica EU. Evo i argumenata za to da ne ispadne da govorimo napamet nego ćemo vrlo, vrlo razložno to pokušati i objasniti. Dvije su ključne stvari. Jedno je donošenje ovog radnog programa za razmatranje stajališta RH i on kreće sa člankom 5. Tu kaže Vlada na temelju godišnjih radnih programa Europske komisije i programa predsjedništava Vijeće EU najkasnije do 15. siječnja tekuće godine dostavlja Saboru popis prijedloga zakonodavnih akata EU o kojima se predviđa rasprava na razini EU tijekom tekuće godine. To je u redu. Odbor razmatra programe Europske komisije i programe predsjedništava Vijeća EU te popis prijedloga zakonodavnih akata EU iz stavka 1. ovog članka temeljem čega donosi radni program za razmatranje stajališta RH za tekuću godinu. I to je u redu. Onda idemo na članak 6., kaže Vlada dostavlja Saboru sve dokumente EU iz radnog programa, Vlada će Saboru dostaviti dokumente EU iz stavka 1. ovoga članka te sve druge dokumente EU na način da Saboru osigura pristup EU bazi ili na drugi odgovarajući način. Dakle, sa interneta skidamo ono što nas zanima. U redu, možemo i to prihvatiti. Onda dolazi odbor pa kaže stajalište RH o dokumentu EU iz stavka 1. ovog članka Vlada dostavlja Saboru neposredno nakon donošenja stajališta RH. Dakle, dolazi nam sada u Sabor stajalište koje Vlada dostavlja Saboru. To je isto tako korektno. Odbor onda razmatra dokumente EU i stajališta RH o dokumentima EU u skladu s ovim zakonom i Poslovnikom Sabora. I to je u redu. I ono što ste vi tražili to je bio vaš prijedlog u članku 8. stavak 4. ako se ne varam o dokumentima EU i stajalištima RH odbor provodi raspravu i može donijeti zaključak o stajalištu RH na osnovi kojeg Vlada djeluje u institucijama EU. Dakle, mi smo na određen način kao Sabor, kao odbor obvezali Vladu kako će djelovati. Vlada ide u Bruxelles ili u Strasbourg na sastanak i što se onda događa? Tamo ne ispoštuje odluku našeg odbora i kaže u članku 10. Vlada je dužna izvijestiti Sabor ako odstupi od zaključaka iz članka 8. ovog zakona. Što sad? Nemamo nakon toga nikakvu mogućnost kao odbor, kao Sabor zaštititi svoj dignitet, prozvati Vladu, dozvati Vladu, Vlada će jednostavno svaki puta kada to bude u njenom interesu iz različitih razloga ne samo zbog vremenske stiske, ne samo zbog promjena pozicije drugih država članica, ne samo zbog toga što je ostala u manjini, iz različitih razloga Vlada može ne djelovati po našem naputku, odnosno po našem zaključku i za to nema nikakvih sankcija. Ovaj članak 10. je unesen u drugom čitanju. Dakle, on nije bio u prvom čitanju i tu sasvim sigurno nismo išli u korist Sabora nego smo ovdje išli u prilog Vlade. Njima smo ustvari dali nekakav zakonski okvir, zakonski izgovor za ono što će oni sasvim sigurno činiti. I tu vam se čudim kolega Mondekar, vi ste lijepo opisali što će se događati i vjerujem da je otprilike baš to tako, velika je to dinamika, kompleksan posao, a što onda pišemo ovakav zakon? Sami ste sad maloprije rekli u drugim zemljama iz našeg okružja piše Vlada može izvijestiti Sabor odnosno Parlament, a Parlament može onda reagirati a Vlada će poslušati ili neće. Pa mogli smo onda i mi to tako napraviti. Radimo predstavu već godinu dana, govorimo o tome da treba ojačati dignitet Sabora i onda dobijemo zakon za kojeg vi koji ste sasvim sigurno jedan od onih ljudi koji je radio na tom zakonu sad kaže al' znadete realnost je sasvim nešto drugo. Objektivno nećemo baš moći djelovati po ovom zakonu. U tome je, po meni, najveći problem. Što smo napravili, ne svi mi, nego vi iz SDP-a, napravili ste jedan spin kao što često radite, proglasili ste se da ste vrlo demokratični, da ćete paziti na interese svih, a onda kada dođe finale e sad ćemo mi raditi onako kao što je jedino moguće, a to je tako da Vlada vuče sve konce, a svi ostali kako im bude. Da nije to samo vezano uz ovaj tijek donošenja stajališta i radni program za razmatranje stajališta imamo i taj famozni članak 11. za kojeg je bilo rečeno da ćemo se oko njega usuglasiti. I sada ovako, imamo 1.prijedlog članka 11.koji kaže: "Predsjednik Vlade dva puta godišnje podnosi izvješće Saboru o održanim sastancima Europskog vijeća. Iznimno predsjednik Sabora može pozvati predsjednika Vlade da na sjednici Sabora predstavi stajalište RH za sastanak Europskog vijeća prije održavanja sastanka Europskog vijeća". Sada smo ga promijenili, dakle umjesto dva puta godišnje, predsjednik Vlade jednom godišnje, na početku prvo godišnjeg zasjedanja Sabora podnosi izvješće Saboru o održanim sastancima Europskog vijeća o protekloj godini. Kakva će to biti rasprava nakon cijele godine koja prođe, dolazi predsjednik Vlade i izvijestit će nas o onome što je bilo prošle godine i kako može biti pomak za Sabor na bolje ako umjesto dva puta predsjednik Vlade govori samo jedan put. Zašto ste to izmijenili? Jel to ideja vas iz Sabora ili je to ideja nekoga iz Vlade to vas molim da mi jasno kažete. Zašto ste vi kao predlagatelji kao saborski odbor, kao većina, kao SDP išli smanjivati ovdje poziciju Sabora, a jačati ulogu Vlade, to me zaista živo zanima. I nadalje, u članku 11.dodali ste uoči svakog sastanka Europskog vijeća Vlada će u pisanom obliku dostaviti odboru dnevni red i druge prateće dokumente te nacrt zaključka Europskog vijeća ako postoji. Mi vam imamo bolji prijedlog. Uoči svakog sastanka EU vijeća predsjednik Vlade će u pisanom obliku dostaviti odboru stajališta koja će zastupati prema točkama dnevnog reda. Dakle dnevni red možemo dobiti na TV i na internetu, a stajalište RH ne možemo. To će onda biti nekakav dijalog i nekakva suradnja. U slučaju potrebnih dodatnih objašnjenja ili kada su točke dnevnog reda od posebnog interesa za RH odbor može održati posebnu sjednicu na kojoj će predsjednik Vlade izvijestiti o stajalištima koja će zastupati na EU vijeću. Vi ste sada rekli nema vremena, ali bit će vremena. nekad neće biti vremena pa će se onda, nismo nerazumni, ali što kada će biti vremena. oduzeli smo si ponovo još jednu priliku kao odbor da raspravljamo sa Vladom i da pokušamo zajedničkim naporom poboljšati poziciju i stajalište RH. I imate 4.stavak koji ste sada ovdje donijeli vezan je za poziciju predsjednika Hrvatskog sabora koji po potrebi na poziv predsjednika Sabora, dakle predsjednik vlade će na sjednici Sabora ili na sjednici odbora predstaviti stajalište RH za sastanak EU vijeća prije održavanja sastanka EU vijeća ili će predstaviti izvješće o održanim sastancima EU vijeća. Dakle ojačali ste sada i poziciju predsjednika Sabora. On će prema potrebi, on će procijeniti treba li zvati predsjednika Vlade ili ne treba. Ne bih sada biti neugodan i podsjećati na ono što se događalo na zadnjem aktualnom prijepodnevu. Sjedni Zorane dajte mi Poslovnik pa nemoj sada, ne dam ti itd. to je razina na kojoj će onda funkcionirati suradnja između Hrvatskog sabora i hrvatske Vlade jer ste vi ovim člankom sada zakona smanjili mogućnost odbora da utječe, mi ćemo biti pismeno izvješteni o dnevnom redu, a predsjednik Sabora on će biti taj koji će prema potrebi pozivati predsjednika Vlade. Dakle zašto smo onda išli u jačanje odbora, zašto smo onda prolazili kroz svu ovu raspravu ako je to konačni cilj. Mi ćemo podnijeti amandman na taj članak 11.u duhu ovoga što sam sada govorio dakle želimo da se zadrži da dva puta godišnje predsjednik Vlade nastupi ovdje da podnese izvješće Saboru o održanim sastancima EU vijeća, smatramo da treba ojačati ulogu odbora upravo na način na koji sam govori dakle da sudjelujemo zaista da sudjelujemo u raspravama kada su važne i da obvežemo predsjednika Vlade i Vladu da nas izvijesti o stajalištima koja će zastupati Hrvatska po točkama dnevnog reda, a ne o dnevnom redu. Kolega MOndekar jako dobro znadete da dnevni red možemo pročitati bilo gdje. To nije nešto što bi trebalo utjecati na bolji imidž Hrvatskog sabora i njegov rad. Dakle bojim se zaključno, bojim se da smo napravili korak nazad u odnosu na prvo čitanje. Čini mi se da je ipak najveći utjecaj na ovakav tekst imao unutarstranački dogovor unutar same SDP-a gdje ste se dogovorili kako vam je najlakše i najbolje raditi i kako ćete najbolje zaštititi svoje stranačke interese, a ne interese RH i ne interese Hrvatskog sabora. I zanima me još jedna stvar i drago mi je da je sada ovdje predsjednik Vlade da čujemo kako će Vlada funkcionirati. Ne znam da li može po Poslovniku predstavnik Vlade govoriti? Može. Bilo bi dobro evo pozivam ga da čuju zastupnici koji su danas ovdje da čuju kava je procedura unutar Vlade, kako je Vlada postavila tu administrativnu strukturu, koji su to administrativni kapaciteti Vlade koji će se boriti sa izazovima koje ćemo imati iz EU. Jesmo sada posložili smo Sabor, više ili manje uspješno ali voljeli bismo čuti da onaj koji će odrađivati 99% posla i biti odgovoran za 99% posla, da nam kaže kako će oni to izvesti, tko će biti nadležno tijelo, da li će to biti pri Uredu premijera, da li će to biti Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, na kojim razinama će se održavati koordinacije, kako će cirkulirati dokumenti. Mislim da bi bilo vrijedno da Hrvatski sabor to zna jer još do sada nigdje, nigdje nismo mogli čuti kako Vlada misli djelovati u institucijama EU. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sada ćemo prijeći na replike. Kolega Zoran Vinković. Izvolite.
Kolega Jandroković, Remarque je napisao jedan roman Erich Maria da me kolega Stazić ne ispravlja "Na zapadu ništa novo" a kod nas očigledno doista nema ničeg novog. I obzirom da sam ja već u drugom sazivu zastupnik pa vrlo dobro poznam i onaj poslovnik koji ne važi ali prepoznajem prije svega namjeru predlagača koji nije u ovom slučaju Vlada, ali iza ovog zakona se krije Vlada. Nije to niti saborski Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav bitan članak ovo cjelokupnog zakona je zakon 4. Ovlasti Sabora iz ovog Zakona izvršava Odbor za europske poslove. U daljnjem tekstu Odbor. I ovo je samo glumljenje demokracije poslije. Doći će predsjednik Vlade jednom, dvaput, triput, svakih 15 dana će pisati pisana izvješća, predsjednik Sabora će po potrebi ga pozvati itd.. To je isključivo glumljenje demokracije i potpuna nevjerodostojnost da ne kažem laž koja nas hrvatske zastupnike želi prikazati u jednom drugom svjetlu. Kao što je rekao kolega Vuljanić u prosjeku smo intelegentni da ne spominjem onu riječ koju je on izgovorio kao i svaki prosječni hrvatski građanin. I ovo je ja bih rekao narušavanje digniteta Hrvatskog sabora. Ovakav Zakon. A postavlja …/Govornik se ne razumij./… i pitanje što je, što je sa tim odborom, da li će u tom odboru biti više opozicije nego pozicije. Neće, biti će kao i sada. Ukras demokracije odbor, odbor koji će raditi isključivo u korist predsjednika Vlade i Vlade u cjelini, ne Sabora.
Odgovor, odgovor na repliku, Gordan Jandroković.
Hvala lijepa gospođo potpredsjedniče, kolega Vinković točno je, uloga Vlade u odnosu na Sabor sve je jača i jača. A Poslovnik i rasprava o Poslovniku to će tek pokazati. Ovaj Zakon je mala beba u odnosu na Poslovnik i šta nam se sprema u Poslovniku. Dakle, od imenovanja i rasprave o imenovanju novog ministra pred resornim odborom preko ograničavanja vremena po pojedinim točkama, dakle odrediti će netko koliko ćemo moći govoriti, koliko će moći biti replika, to su isto tako novosti koje značajno pogoduju u razvoju demokracije i ugledu Hrvatskoga sabora. I to je jedna tendencija, ona je potpuno jasna, vidljiva, pogledajte odnos prema referendumu, pogledajte odnos prema PDV-u za pojedine medije. Dakle, sve ide u smjeru jačanja uloge Vlade i jačanja uloge predsjednika Vlade na uštrb svih ostalih institucija, demokratskih institucija Republike Hrvatske. Ali nije to ni loše jer će se jako dobro sada moći fokusirati i odgovornost za sve ono što se događa, od gospodarske situacije preko društvene, sveukupne svekolike krize koju imamo. Pa i do ovog Zakona o uhidbenom nalogu, odnosno raspravi o uhidbenom nalogu koji pokazuje pravi karakter ustvari ove Vlade i ove vladajuće većine. Ali neka. Pustimo im neka rade, prošlo je godinu i pol dana. Mislim da su i oni koji su u početku bili za njih shvatili o čemu se ovdje radi. I djelovati ćemo mi u Hrvatskom saboru, govoriti ćemo ono što mislimo i donijeti će to rezultate.
Replika Daniel Mondekar.
Hvala, hvala puno. Da se ja vratim na europske poslove u Hrvatskom saboru. Dakle, vezano uz zaključak, Zakon i Poslovnik omogućavaju Hrvatskom saboru donošenje zaključka, Poslovnik kaže što je zaključak i svakako je mudro od Vlade i Sabora da iskoristi ono što zaključak nam daje. A zaključak nam daje da izrazimo mišljenje o određenim dokumentima i stajalištima Vlade, da izrazimo svoje stajalište na to i da onda napravimo i obvezu ako hoćemo. I to je jako dobro riješen model gdje zaključak ima tri stupnja. I zbog toga se neće u osnovi događati, teško da će se dogoditi odstupanje od zaključka samo i jedino ono što sam rekao, šta ako na radnim skupinama vijeća koje su ključne. I vi dobro znate da se tamo donosi posao, šta kada nakon informalnog … [[Govornik se ne razumije.]] dođe do promjene samog dokumenta ili stajališta većina članica. Dakle, odstupanje može nastati samo i jedino ako smo preglasani. I tada Zakon kaže da ćemo provesti raspravu. Provesti ćemo raspravu gdje će nam nadležni iz ministarstva reći, gledajte, Njemačka, Francuska itd. glasile su tako, došlo je do promjene. I to je ono gdje mi i dalje imamo mogućnost, dakle, kroz davanje samog zaključka, puno veću mogućnost nego bilo koja zemlja u regiji. I ja se ne želim mjeriti sa zemljama u regiji, mislim da neke od njih imaju stravično loše modele, mislim da Hrvatska ima jedan jako dobar model. Što se tiče članka 11. samo ću reći, dakle, onaj jedan dan je nešto što zemlje članice imaju kao tzv. EU dan. Zašto je taj jedan EU dan? Zato što ovaj Zakon, ovim člankom izmjene nam kaže da ćemo mi znati za sva europska vijeća šta se događa. Ako ništa drugo minimalno pismeno ćemo biti stalno obavještavani o Europskom vijeću. A Predsjednik Sabora kao institucija Sabora … … [[Upadica se ne čuje.]] gotovo sigurno da će iskoristiti svoju mogućnost. I samo zadnja stvar, poslovničkim izmjenama i odbor je taj koji može zatražiti predsjednika Sabora poziv, poziv predsjednika Vlade ovdje. Hvala.
Odgovor na repliku Gordan Jandroković.
Kolega Mondekar niste me uspjeli uvjeriti da ove promjene i ovo što radimo nisu samo kozmetika. Dakle, ako Vlada člankom 10. dužna je izvijestiti Sabor, ajmo ojačati onda članak 10., ajde obvežite onda predsjednika Vlade da dođe i izvijesti Sabor zašto je došlo do odstupanja. Ili barem ministri. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa neka dođe, neka bude rasprava. Ako će oni nas izvijestiti pismeno i reći mi smo to promijenili jer je tako rekla Njemačka i Francuska, odlično, a šta smo mi onda donosili taj zaključak. Pa ajdemo onda ako želimo ojačati ulogu Sabora, ako držimo zaista do Hrvatskog sabora. Pa kada se promijeniti, kada se odstupi od našeg zaključka, pa dođi onda predstavniče Vlade, dođi predsjedniče ili ministre i reci zašto, objasni nam, ako držiš do našeg mišljenja, ako ti je važno. Ako ovaj Zakon ima nekakvog smisla. A ne mi ćemo sve lijepo raditi, mi ćemo se truditi, mi ćemo se sastajati svaki petak, mi ćemo stotinu dokumenata obraditi ne znam kako sa pet ljudi koji nam rade u Odboru. Ali dobro, napraviti ćemo sve to i onda će Vlada postupiti drugačije i onda će nas izvijestiti da joj je jako žao što je drugačije postupila a mi ćemo samo pognute glave otići kući. To nije to, to nije to, vi od početka ovog mandata govorite da želite ojačati poziciju Hrvatskog sabora, da želite popraviti imidž Hrvatskoga sabora. Ovakvim mjerama, ovakvim potezima to ne činite. Ja vam kažem i u uvodnom izlaganju sam kazao, ide sve na ruku vladajuće većine i vladajuće stranke. U naše vrijeme imali ste predsjednika Odbora za europske integracije, imali ste predsjednicu Nacionalnog odbora za praćenje i nadzor pregovora. Mi danas kao oporba, ne samo HDZ, nijedna stranka iz oporbe nema ništa, čak i po Poslovniku uvodite drugog potpredsjednika Odbora za europske poslove koji isto tako dolazi iz redova vladajuće većine. Ukida se zajednički parlamentarni odbor Hrvatski sabor–Europski parlament gdje smo imali predsjednika, nemamo više ni to.
Hvala. Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Jandroković, rekli ste da su izmjene u odnosu na prvo čitanje napravljene ali na štetu Sabora, odnosno u korist Vlade i da vam je to čudno. Pa ja bih rekao da se ustvari ne trebamo čuditi, meni nije čudno, a mislim da ćete se vi u konačnici složiti s time da ne trebamo biti začuđeni time jer mi smo inače skloni ljudi u Hrvatskoj očito da kad nekoga negdje izaberemo onda taj misli da je dobio prijestolje i da može svima upravljati i da može raditi što god hoće. Mi ne shvaćamo u Hrvatskoj očito u politici da nitko ne dobiva vlast nego da dobiva samo mogućnost da upravlja javnim dobrima i vodi državu ili neki sustav. Hrvatski sabor kao institucija je kroz povijest, a bilo je već govoreno danas ovdje o povijesti Hrvatskog sabora malo na negativan način, ipak većinom se bavio zastupanjem interesa Hrvata, očuvanjem jezika, očuvanjem identiteta i svega ostalog i u ovom vremenu kad ulazio u Uniju u principu smo pred jednim takvim novim izazovom i vrlo je zanimljivo vidjeti da se radi ovakav prijedlog zakona gdje se Hrvatski sabor gura u stranu, gdje se u principu jedna grupica ljudi stavlja u poziciju da može odlučivati o interesima Hrvata u jednoj velikoj zajednici, u zajednici gdje ćemo se morati jako žestoko boriti da očuvamo svoj identitet. Tako da mislim da je uloga Hrvatskog sabora u svakom slučaju ovdje itekako potrebna, da je ona čak povijesna u ovom trenutku i da nažalost ništa nije čudno kad se ovdje radi, ali evo recimo moći će predsjednik Sabora ubuduće reći Zorane ne dam ti Poslovnik i da mu Zoran nakon toga ništa ne može, to ste i sami spomenuli. Hvala.
Odgovor na repliku, Gordan Jandroković.
Je kolega Hrg, možemo mi pričati što god hoćemo, možemo pozivati predstavnika Vlade da nam objasni model kako će Vlada funkcionirati. Nakon što smo ga zamolili da to napravi on je otišao, dakle on je otišao. Evo dragi kolege umjesto da čujemo sad kako će Vlada funkcionirati predstavnik Vlade ode. Dakle taman kad smo ga pitali i počeli raspravljati o tome što će činiti Vlada predstavnik Vlade se digne i ode, bez objašnjenja. Pa mislim ovo je zaista smiješno, ja ne znam kako vama iz vladajuće većine to ne predstavlja problem da drugi put raspravljamo o ovom zakonu, prvi put ne dođe nitko, a dugi put sad krenemo raspravljati, bude ovdje predstavnik Vlade, pozovemo ga vrlo korektno da nam objasni što će činiti Vlada, a on umjesto da to napravi on ode. Pa mislim smiješno.
Zamjenik ministrice je morao na sjednicu Vlade koja je u 12 sati pa će se vratiti kad sjednica Vlade završi jer ministrica vanjskih poslova nije u Hrvatskoj. I zadnja replika, potpredsjednik Željko Reiner.
Moram priznati da zapravo više ne vidim smisla za repliku jer ja sam se isto htio referirati na izjavu uvaženog zastupnika Jandrokovića koja mislim da je vrlo važna budući da se ovim oduzima niz ingerencija Saboru, a daje ih se Vladi i Vlada će uistinu voditi 90 ili 95% poslova u odnosu s Europskom unijom i moje je bilo pitanje usmjereno ka potpredsjednici Vlade, predstavniku Vlade, nekom, sad nažalost nema nikoga više ovdje, o tome kako će Vlada uz to funkcionirati, kako se Vlada organizirala. Mi znamo što rješava ovaj zakon i Poslovnik Sabora, on nas praktički onemogućuje u ikakvoj bitnoj intervenciji i bitnom utjecaju vezanom uz Europsku uniju. U redu, tako su vladajući htjeli, tako su si posložili, međutim hoće li uistinu Vlada biti u stanju preuzeti sve te funkcije. To smo htjeli čuti, čuti očito nećemo. A postavlja se naravno i pitanje toga da li su i zastupnici vladajućih ovdje zapravo svjesni što se time radi i koliko se time zapravo ograničava mogućnost utjecaja ovog Parlamenta. Možda su podsvjesno samo toga na neki način svjesni zbog toga što tijekom cijele ove rasprave u sali je negdje između tako oko 10-tak predstavnika vladajuće stranke, više nema nikoga iz druge najveće stranke HNS-a, već dugo, a ima pardon ispričavam se. Ali zapravo pogledajte, negdje otprilike petina ili šestina svega vladajućih je ovdje kad se govori o ovom vrlo važnom aspektu, a onda će naravno na glasovanju biti svi i stvarno se postavlja pitanje da li svjesno mi idemo u to svi, odnosno vladajući a mi nažalost možemo samo prosvjedovati, da se ovaj Sabor na neki način odrekne svojih ingerencija. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Gordan Jandroković.
Pa slažem se s vama kolega Reiner i kratko bih se osvrnuo na poziciju Vlade. Gospođo potpredsjednice, svaka čast, uvažavam to što ste kazali da je otišao na sjednicu Vlade ali zar nije mogao prije toga reći žuri mi se, evo kratko ću vam objasniti o čemu se radi. Dakle opet je prazna klupa, nemojte se smijati ljudi, razgovaramo o odnosu Sabora i Vlade, o najvažnijem pitanju koje Hrvatsku čeka u idućih tjedana dana. Dakle ulazimo u Europsku uniju, razgovaramo o odnosu Sabora i Vlade i nema predstavnika Vlade već drugi puta. Prozovemo ga da nam objasni, ode. Pa zar je to, mislim kako očekujete da ćemo šutit? Pa baš bih volio vidjeti da je tako bilo u naše vrijeme što biste vi radili, Što biste vi radili i kakve cirkuse bi ovdje izvodili. A mi samo pitamo i on se neće vratiti više za vrijeme ovog zakona jer nema vremena. Imamo još tu sat vremena rasprave, a sjednica Vlade će trajati sigurno duže. I ponovo kao i u prvom čitanju Vlada u stvari ovim pokazuje svoj odnos prema Hrvatskom saboru, a ovaj zakon je samo jedna krpa u stvari koja bi trebala prikriti ono što će se u stvarnosti događati.
U ime Kluba zastupnika nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice. Pa evo najprije nešto kao nulta točka moje rasprave u ime kluba. Radosno bih svakako ja pozdravila gospodina Klisovića. Vjerujem, nadam se da će se vratiti i da će se uključiti u raspravu jer je ovo rasprava kao što znamo o odnosu hrvatske Vlade, odnosno Hrvatskoga sabora. I želim još jedanput u toj prethodnoj svojoj raspravi napomenuti nešto o čemu sam raspravljala kad smo govorili o prijedlogu zakona u prvom čitanju. Naime, o tome koliko sami držimo do digniteta Hrvatskoga sabora govori i činjenica da je predlagatelj ovoga zakona Odbor za Ustav, a pomno sam pratila koliko je u kojem trenutku bilo članica i članova Odbora za Ustav u ovoj sabornici. Bilo je trenutaka kad nije bilo nikoga. Pogledajte i u ovom trenutku tko je od članova odbora ovdje. Mislim da bi članovi odbora, svi članovi odbora morali i raspravljati o ovom prijedlogu zakona i da bi to bio možda jedan mali korak u vraćanju digniteta i Hrvatskog sabora, ali i odbora i rada odbora. Puno smo čuli i danas velikih, važnih i lijepih riječi i ovih dana svakako i još ćemo se naslušati o zadnjim minutama i sekundama pred ulazak Hrvatske u EU i o tome kako moramo ući uspravni, kako ćemo drugačije raditi, kako moramo drugačije raditi više, bolje, učinkovitije, preciznije, kako se moramo držati dogovorenoga, kako si ne trebamo otvarati nepotrebno bokove političke prije svega. Ali kao što vidite i rasprava oko ovog prijedloga zakona i u konačnici formuliranje funkcije Hrvatskoga sabora, rada Odbora za europske poslove ali u konačnici onoga što će i kako će Sabor raditi odigrava se usudim se reći ipak u jednoj otužnoj atmosferi prepunoj podjela, nedorečenosti i bojim se da ćemo na kraju imati i zakon u kojima odnosno na temelju kojega zapravo nitko neće biti zadovoljan, odnosno hrvatske Vlade i Hrvatskoga sabora. Podsjećam još jedanput, temelj za ovaj zakon izvire iz Ustava Republike Hrvatske koji smo promijenili 2010. godine. Unijeli smo tada odredbe članka 144. posebice opet i još jednom napominjem stavka 4. gdje se jasno govori o nadzoru Hrvatskoga sabora nad radom Vlade u ovim poslovima vezanim za članstvo Republike Hrvatske u EU. Dakle, jasno i precizno se govori o nadzoru. To zapravo predlagatelj zakona svjesno ili nesvjesno definira u članku 3. gdje se kaže u obavljanju, gdje se govori o ovlasti Sabora u obavljanju europskih poslova kaže se da u obavljanju tih poslova Sabor prati i nadzire rad Vlade, nadzire poštovanje načela supsidijarnosti itd. Prema tome, i u samom obrazloženju zapravo onoga što je okvir u kojem će djelovati Hrvatski sabor govori se o nadzoru. Dakle, ono što još jedanput želim na neki način istaknuti jest da sam naziv zakona nije adekvatan i da bi ga trebalo promijeniti ako nikako drugačije ako se taj nadzor ne može unijeti u naziv onda svakako predlažem da prihvatimo prijedlog gospodina Pupovca i da se ovdje govori o odnosima hrvatske Vlade i Hrvatskoga sabora. Ponovit ću nešto što naravno nije novost i ništa novo niti originalno neću reći, ali dame i gospodo mi donošenjem ovog Zakona ne da kasnimo, nego smo u nedopustivom kako se to kaže zeitnotu. Dakle, ne da smo trebali donijeti zakon, nego smo trebali definirati sve odrednice rada odbora, trebali smo odabrati članice i članove odbora i odbor je trebao početi funkcionirati. Ako ništa drugo, odbor bi se 1. srpnja trebao sastati. Ako nikako drugačije ceremonijalno, simbolično odbor bi trebao početi funkcionirati, a mi danas tek raspravljamo o okvirima ovoga zakona, o okvirima rada i odbora i Hrvatskoga sabora. I ponavljam u konačnici kad dođe do glasovanja vjerojatno se neće prihvatiti niti amandmani. To će biti loše i imat ćemo zakon koji će neprekidno kolegice i kolege biti izvrgnut kritikama javnosti i naravno kritikama u hrvatskom Parlamentu. To će pak ponovo generirati nezadovoljstvo svih onih koji nas gledaju, poreznih obveznika koji nas plaćaju, građanki i građana koji su nas birali i oni će s pravom komentirati da se opet još jedanput iako smo članica EU nismo u stanju ništa dogovoriti, ništa precizirati i s pravom iz toga izvlačiti zaključke da nismo u stanju ništa raditi na njihovu korist. I u konačnici naravno na korist države. To je loše. Percepcija Hrvatskoga sabora je loša, o tome je već bilo riječi. Zašto je loša? Pogledajte rasprave o tome kad se u javnosti govori, kad se provode ankete kome bi trebalo smanjiti plaće. Isključivo na prvom mjestu uvijek se govori o zastupnicima u Hrvatskome saboru kojima bi trebalo smanjiti plaće, a mi smo sada podastrli jednu raspravu koja govori o gotovo se čini nepremostivim suprotnostima. Odbor će imati veliko i važno mjesto za europske poslove, i o tome je bilo puno riječi. Slažem se, međutim predlagatelj se ni na koji način recimo nije osvrnuo na prijedloge koje sam iznijela u ime kluba u raspravi u prvom čitanju da bi u odboru, u ovom odboru specifično na početku našega članstva trebali ako ništa drugo biti predstavnici svih klubova zastupljenih u Hrvatskome saboru. To bi recimo bio neki minimum da odbor i simbolično zaista predstavlja sve nas koji smo izabrani. Međutim nemajmo iluzija, mi smo i danas i svaki dan suočeni sa činjenicom da odbori muku muče sa kvorumom. To je dakle odbor u kojem bi trebali sjediti zastupnici koji će ne samo redovito dolaziti nego svi raspravljati, svi se dobro pripremati, bit će iznimno puno posla. I nikako ne mogu prihvatiti da to bude jedan od odbora koji će se natezati sa jednim ili dva zastupnika koji su došli ili nisu došli da bi postojao kvorum, da bi se mogli izglasati zaključci jer dame i gospodo o zaključcima, o radu i toga odbora i Sabora u cjelini ovisi i kako ćemo se i prvih nekoliko mjeseci predstaviti kao 28. članica u EU. Dakle, tražim isto tako odgovor na pitanje jer će danas biti rasprava o Poslovniku kad ćemo formirati odbor i je li moguće na bilo koji način prihvatiti prijedlog našega kluba o tome da svi klubovi, naravno razmjerno broju članova koji su članovi kluba, budu zastupljeni u ovome odboru. Sad nešto vrlo konkretno samo o člancima. Dakle, obavješćivanje Sabora u članku 6. kaže se da se kako se obavještava Sabor i dodaje se, i to je dodano u drugom čitanju, da se Saboru osigura pristup EU bazi ili na drugi odgovarajući način. To ne znači ništa. Na drugi odgovarajući način ne znači ništa. Tražim da se to doradi. Svakako ključno mjesto jest članak 8. o razmatranju stajališta RH, dakle stajališta RH ne Vlade RH nego stajališta RH, dakle države u cjelini. Međutim, u članku 10. možda ću ponoviti ponešto što je već bilo rečeno gdje se govori o izvješćivanju Sabora o sastancima Vijeća EU kaže se da je Vlada dužna izvijestiti Sabor ako odstupi od zaključaka iz članka 8. ovoga zakona. Dakle, to je dame i gospodo samo po sebi apsurdno u svom izvorištu. Svi zaključci u Hrvatskome saboru na plenarnoj sjednici, na odborima donose se većinom. Donose se zahvaljujući vladajućoj većini. Danas ovoj, sutra onoj. I mi sami ovdje predlažemo da onda ta vladajuća većina koja je o nečemu odlučila u Hrvatskome saboru na plenarnoj sjednici ili na odboru zapravo ta volja vladajuće većine ovdje u Parlamentu bude pogažena u Vladi RH. To je u samoj suštini zapravo apsurdno. Jer ako vladajući ovdje nešto odluče onda valjda i vladajući ako ništa drugo preko puta moraju to poštivati. Ovakvom stipulacijom u članku 10. to se ne jamči. Dakle, Vlada je dužna izvijestiti o tome Hrvatski sabor ako je odustala od zaključaka odbora, odnosno Parlamenta i naravno da se tu onda postavlja pitanje što nakon toga? Nakon toga, dame i gospodo, ništa. Također se predviđa da u članku 11. po potrebi na poziv predsjednika Sabora predsjednik Vlade će na sjednici Sabora ili na sjednici odbora predstaviti stajalište RH što i kako odnosno na koji način dolazi do poziva predsjednika Hrvatskog sabora. Mislim da bi minimum ovdje bio da primjerice na prijedlog najmanje tri kluba zastupnika u Hrvatskome saboru predsjednik Sabora je dužan pozvati predsjednika Vlade. Dakle, moramo naći neki osigurač jer uvijek je predsjednik Vlade pripadnik vladajuće stranke i uvijek je predsjednik Sabora jednako tako pripadnik vladajuće stranke bez obzira ponavljam o kojim strankama se radilo. Dakle, predsjednik Sabora će se onda po ovoj logici konzultirati sa predsjednikom Vlade gdje će biti uvijek iz iste stranke jel' tebi paše da dođeš, ne paše mi, nećemo te zvati. Dakle predlažem, to je jednostavan mehanizam, na prijedlog najmanje 3 kluba zastupnika u Hrvatskome saboru predsjednik Hrvatskog sabora pozvat će predsjednika Vlade. I dakako opet se govori da se o izvješćima i stajalištu Republike Hrvatske, ponavljam Republike Hrvatske ne Vlade RH nego Republike Hrvatske, jer Vlada govori o stajalištima Republike Hrvatske da će se provesti rasprava i što nakon toga? Ništa. Dakle, ne donose se zaključci, ništa od toga ovdje nije navedeno. Prema tome, predlažem da se ovaj članak apsolutno doradi. Ovdje je ostavljeno toliko pravnih nepotrebnih praznina da će one definitivno dovesti do potpune pomutnje u tumačenju ovoga zakona, a onda naravno u tumačenju ovlasti Hrvatskoga sabora. I na kraju nešto na što se jednako tako predlagatelj nije referirao iako je bilo izneseno u raspravi vezano za ovaj zakon u prvom čitanju, vraćam se na Ustav i vraćam se na ustavne odredbe. Kaže se da RH u Vijeću i Europskom vijeću zastupaju sukladno ovlastima Vlada i predsjednik RH. Dakle mi se ovdje bavimo stajalištima Vlade i kakva će to stajališta Vlada prenositi, kakva će to stajališta Vlada zastupati, ali nijednom jedinom riječju nitko se nije referirao na to kakva će stajališta predsjednik dakle ne govorim ime ne govorimo o instituciji predsjednika zastupati u Vijeću i Europskom vijeću. Naime, životna je situacija da Vlada i predsjednik, ponavljam ne govorimo o imenima, ne moraju imati i nemaju često ista stajališta i to će se vjerojatno događati i ubuduće. Što onda? Dame i gospodo odgovor na to pitanje, a to je ustavna odredba nemamo i nitko ga ni na koji način nije otvorio. Dakle, postavljam pitanje može li npr. Hrvatski sabor tražiti od predsjednika da iznese svoja stajališta Hrvatskome saboru. mi smo u sustavu parlamentarne demokracije toga sam svjesna i svjesna svih ovlasti predsjednika Republike tko god on bio prema Ustavu RH ali odgovor na to pitanje, a mislim da ono nije nevažno, dapače nemamo. I što ako ponavljam dođe do bilo kojeg prijepora o nekom važnom pitanju između Vlade RH i predsjednika RH? Predlažem da se još jedanput Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav sastane i razmotri sva ova stajališta sa predstavnicima svih klubova u Hrvatskome saboru prije glasovanja o ovom prijedlogu zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo tri replike. Prvi je kolega Dujomir Marasović. Izvolite.
Štovana gospođo dopredsjednice Sabora, gospođo Kosor. Ma vi previše plačete za ovim zamjenikom ministra vanjskih poslova hoće li se vratiti, treba se vratiti, uživat ćete ako se vrati s njim neku raspravu voditi. Ma o čemu vi govorite? Ovo je samo jedan pokazatelj stanja svijesti vladajuće garniture i njihovog odnosa prema hrvatskoj zbilji. A ja bih dodao što neka narod vidi što je izabrao. Nisu izbori privatni brak pa kada se na neki način predomisliš tri dana kod matičara pa gotovo. Ovo je brak na 4 godine. neka hrvatski narod vidi koga je izabrao, kakvu vlast i kako se odnosi ta vlast. Pa šta mi ovdje plačemo hoće li netko iz Vlade doći nas ovdje tridesetak koliko nas je ovdje saslušati. I vi pričate sada na kraju o saborskom Odboru za Ustav i tako, eno predsjednik saborskog odbora sjedi onde ponosno, a on kaže da njega ne interesira što je 780 tisuća ljudi zatražilo da se na referendumu neko pitanje postavilo, on kaže da za to dignit ruku neće da hoće da se udovolji jednoj masi od 780 tisuća ljudi. A gospođa Kosor vi ste novinar bili koliko znam na Radio Zagrebu pa ovo preko režimskih medija vlada kanalizira kritiku prema Saboru postupno Sabor pretvarajući u javnu kantu za smeće u javnu pljuvačnicu i na neki način da druge atribute ne upotrebljavam kako bi kritiku naroda odmakla od Vlade i prebacila na Sabor. Ali na koncu i to je dobro ako nam je ta uloga Sabora i saborskih zastupnika da praznimo elektricitet i frustracije naroda na neki način kada narod viče na Sabor onda neka smo toliko makar korisni. Ja se slažem i s tim koristimo onda hrvatskom narodu i Hrvatskoj državi. Ali ništa drugo nemojte očekivati od ove garniture i od njih se nešto nadati da će oni vas čuti, bože sačuvaj ili poslušati ili saslušati a niti nas ovdje koliko nas je stotinu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolegica Kosor.
Hvala lijepa. Kolega Marasoviću rekli ste da ja previše plačem, ja uopće ne plačem i u puno gorim situacijama kao što dobro znate iz nedavne i moje i vaše prošlosti nisam plakala, prema tome ništa ja ne plačem zbog toga što predstavnik Vlade nije ovdje nego sam rekla citiram "radosno bih ga pozdravila" radosno bih pozdravila gospodina Klesovića da je ovdje i dobro je što je bio makar kratko. Na raspravi u prvom čitanju nitko nije bio. A što se tiče medija, puno ste toga u svojoj replici naveli. Da, bila sam novinar na Hrvatskom radiju, jako sam ponosna na to razdoblje. Po obrazovanju sam međutim pravnica pa sam i o ovom zakonu nastojala raspravljati isključivo sa pravnog stajališta vodeći računa o prijedlogu zakona ali svakako o Ustavu RH. A plakanje zaboravite.
Replika Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Kosor naši su zakoni u raskoraku sa praksom. Mi jesmo ustavom parlamentarna demokracija, znamo dobro da u praksi nije tako. Vi ste navodili zapravo jednu činjenicu kako javnost percipira Hrvatski sabor. Percipira nas točno, Sabor je institucija koja nema moć. Stvarna moć je s onu stranu Markova trga, međutim vi ste bili premijerka predsjednica Vlade vi dobro znate da je tako. I tada se nije u vaše vrijeme nije se saborska većina suprotstavljala vašim prijedlozima, slušala vas je, tamo su se isto donosile odluke kao što se donose danas, znači povinovala se većina vašim odlukama. Ništa se nije bitno promijenilo u nekoliko zadnjih godina u dva, tri desetljeća osim što se ovim zakonom taj neprirodni protuustavni odnos formalizira. Znači ovim zakonom samo formaliziramo ono što je na djelu jednim dijelom. A vjerojatno ćemo u idućih godina, idućim zakonima još više smanjiti ovlast Sabora i teško da se javnost može prevariti jer javnost vidi da ovdje ne leži moć, da se odluke donose negdje drugdje i ponavljam, tako je bilo i prije.
Odgovor na repliku kolegica Kosor.
Kolega Vukšiću ja ni na koji način nisam glorificirala kako je bilo prije i u vrijeme dok sam ja vodila Vladu Republike Hrvatske. Naravno zna se kako se Vlada bira u Hrvatskoj. Vlada se bira u Parlamentu, bira je većina, ona stranke, one stranke koje imaju većinu zastupnika i naravno biraju Vladu. To je tako bilo i biti će dok ne promijenimo Ustav. Međutim, sasvim sigurno da nikada ne bih recimo potpisala ovakav Zakon, svakako bih tražila da se doradi, da se popune ove praznine i da ne ostane prostora za manipulaciju, odnosno za kriva tumačenja. To je sigurno. Kolege koji su bili samnom u Vladi znaju da sam ja nebrojeno puta skidala neke prijedloge zakona i sa užega kabineta kada smo zaključili da ih treba doraditi, dakle da ne otvaramo nepotrebne rasprave. A o tome kako će biti u budućnosti, ja mislim da moramo raditi na tome i da se zastupnici što je moguće više biraju neposredno, znači da građani odlučuju koga će birati, tko će ih zastupati u Hrvatskom saboru i da je što je moguće više odlučuju po svojoj savjesti, prihvaćajući dobre prijedloge. Ali čini mi se iz ove perspektive da ćemo se još dugo načekati. Što se tiče percepcije Hrvatskoga sabora, ona je loša, neće se poboljšati jer mi i danas imamo zastupnike koji rijetko dolaze, koji ništa ne govore, koji ništa nisu rekli, koji dapače najavljuju da neće dolaziti u Hrvatski sabor i ništa im se ne događa.
I Josip Salapić, replika.
Hvala lijepo potpredsjednice Sabora. Uvažena gospođo Kosor, slažem se sa vama u onom dijelu u kojem ste govorili oko vašeg prijedloga da bismo trebali pojačati stručnost i kapacitiranost Odbora za europske poslove. Ovakav sastav s obzirom na velike ovlasti koje Odbor je dobio, do sada je to moglo funkcionirati tako kako je, tražiti kvorum, da li će netko doći na sjednicu ili ne, a ovo su prevažna pitanja i pitanja od nacionalnog interesa za našu državu. I dobro bi bilo da se svi predstavnici Klubova zastupnika u Hrvatskom saboru ako već ne ide onako kako smo predlagali u prvom čitanju ovoga Zakona, a to je da je bez obzira na ovih 6 vanjskih članova Odbora, istina je da ti članovi nisu dužni i nemaju obvezu dolaziti svaki puta na Odbor, postoji i viša sila i razne, različite obveze vanjskih članova. Predlagali smo i mi da se Odbor nadopuni stručnjacima iz područja europskoga prava jer smatramo da ovakvo rješenje s obzirom na velike ovlasti sukladno članku 4. nije dobro prije svega za nacionalne interese Republike Hrvatske. Stoga ovaj prijedlog, da se Odbor pojača sa svim predstavnicima Klubova zastupnika bi dao siguran sam na kvaliteti i velikom doprinosu prije svega zbog interesa naših građana. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Pa naravno raspravljamo o istome i to je na tragu prakse i u Europskom parlamentu a i drugdje u zemljama članicama Europske unije da se pojačava rad u odborima. Nažalost kod nas u Hrvatskoj, u Hrvatskome saboru to je još na slabašnim nogama zato što smo svi svjedoci nebrojeno puta skupljanja kvoruma o čemu sam malo prije govorila ali i o činjenici da katkada o iznimno važnim zakonima i stvarima, pojavama gotovo da nema rasprave. Dakle, moramo priznati da se i mnogi od nas slabo pripremaju i za sjednice Odbora a tamo bi se trebala voditi ključna politička rasprava, tamo bi se trebala brusiti stajališta i uvijek bi vladajući, znači oni koji odlučuju trebali prenijeti svojim središnjicama što je tamo, ha valjda nešto i pametno i konstruktivno za državu rečeno i pokušavati to ugraditi u prijedloge koji dolaze u Hrvatski sabor. Međutim, inzistirajte i vi evo da upravo ovaj Odbor ako nijedan drugi kada budemo raspravljali o izmjenama Poslovnika zaista bude koncipiran tako da predstavnici svih klubova tamo sjede, mogu govoriti i da ih mi onda nadziremo. Dakle i u broju dolazaka, nedolazaka i rasprava. Sve je mjerljivo pa onda možemo mijenjati i članove toga Odbora. I mislim da je to, da bi to bila jedna dobra praksa i putokaz za poboljšanje i našega statusa u hrvatskom društvu.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Josip Salapić.
Ne znamo da li će tko doći ili neće doći ali evo mi se ponovno vraćamo u europske poslove. Nije dobro što se stvori evo kriva slika prije svega na ovako jednoj raspravi, a onda zbog ovih dnevno-političkih događanja koja su jako važna pomalo se skrene pitanje oko važnosti teme o kojima zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru raspravljaju danas. Ono što nije dobro i kratko se želim osvrnuti na to mi zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru smo isto tako odgovorni za vjerodostojnost Hrvatskog sabora, odgovorni smo za mandat koji smo dobili od svojih birača u našim izbornim jedinicama a odgovorni smo i kroz ovu sliku najvišeg zakonodavnog tijela u državi kakvu sliku šaljemo ne samo hrvatskoj javnosti hrvatskim građanima i građankama nego i javnosti EU. Ovo je jedan od zakona koji smo prije svega trebali donijeti konsenzusom u jednoj kvalitetnoj, jednoj zajedničkoj stručnoj raspravi jer ne radi se o makar čemu radi se o ustavnoj kategoriji ovog zakona imajući u vidu članak 144., radi se o jednom povijesnom novom poglavlju u RH, radi se o hrvatskoj budućnosti u EU i radi se o nečemu što je prije svega novina jer sigurni smo da će doći do problema oko funkcioniranja i Hrvatskog sabora, stručnih službi Sabora, Vlade RH i ljudi koji rade u Vladi na pitanjima europskih poslova. Prije svega mi jesmo spremni po ovom dijelu prilagođavanja sve što smo učinili na ovom zakonskom dijelu, a sada slijedi ono što se kaže praksa, slijede istinski problemi i istinske stvari koje će doći i pred Hrvatski sabor i pred hrvatsku Vladu. Ono što mi ne smijemo izgubiti, a tendencija je prateći razvoj Europske zajednice, danas EU od samog početka pa do danas da je nacionalno zakonodavstvo odnosno nacionalni parlamenti u određenim vremenima širenja EU oslabili su u svom djelovanju zato se pojavilo pitanje načela supsidijarnosti i ovo pitanje koje u "određenom dijelu ovlastima" Hrvatskoga sabor prenosi na europske institucije, na institucije EU i EU parlament. To je nešto što je činjenica. No činjenica je isto tako da tim dijelom prenošenja ovlasti ne smije izgubiti dignitet i vjerodostojnost niti jedan nacionalni parlament a u ovom slučaju Hrvatski sabor, hrvatska Vlada i predsjednik RH. Mi nismo ispregovarali ulazak Hrvatske u EU niti našu europsku budućnost zbog toga da bi bilo kome prenosili naš nacionalni suverenitet, niti ključne nacionalne pozicije RH nego smo kao i po svom prirodnom, zemljopisnom i geografskom položaju a i političkom nama je mjesto u EU zato i je ovaj dugogodišnji posao. Ne treba zaboraviti da smo mi jedna od zemalja EU koja je prošla najteži put u procesu pregovora i sigurni smo u to da će svaka druga sljedeća članica u našem okruženju u našem susjedstvu koja bude tražila svoj europski put imati puno lakše pitanje jer sve ono što se brusilo u najtežim vremenima brusilo se preko leđa RH. Zato mi zastupnici ne smijemo zaboraviti da je ovo najviše predstavničko tijelo u RH da iz našeg Parlamenta izvire i izlazi hrvatska Vlada i hrvatski ministri u Vladi i da je to ono ključno što treba ostati u našem nacionalnom zakonodavstvu i u našim ključnim nacionalnim interesima. Sigurni smo da ovaj članak 4.prenošenje ovlasti na Odbor za europske poslove, a to smo rekli u prvom čitanju ovoga zakona, ako je stvar prenošenja ovlasti ne znači da u potpunom smislu te se ovlasti prenose pa da Hrvatski sabor neće imati veze s time što radi Odbor za europske poslove. Mi smo se zalagali za to ako to je odluka većine, mi se nismo složili da u tom dijelu treba dati tolike ovlasti Odboru za europske poslove bez plenarne sjednice sabora i bez toga da mi zastupnici u ključnim pitanjima barem oko onih najvažnijih tema koje će se raspravljati u institucijama EU mi kao zastupnici i klubovi zastupnika raspravljamo. Mi smo predložili i slažemo se s time da Odbor za europske poslove ne može sam nositi tu težinu na temelju sadašnjeg sastava odbora sukladno sadašnjim poslovničkim odredbama, nego da taj odbor treba prije svega popuniti i predstavnicima svih klubova zastupnika u Hrvatskom saboru, ali ono što nije prihvaćeno i žao mi je što to nije prihvaćeno da se odbor već sastoji od 6 vanjskih stručnjaka koji se biraju po stručnošću i po onome javnom pozivu koji Hrvatski sabor objavljuje. Mi smo predložili i to nije prihvaćeno da se odbor pojača i stručnjacima iz područja isključivo europskog prava da bi se dobilo prije svega na kvaliteti rada odbora, ne zato što bi to bila neka politička slika neka nova konstrukcija u poslovniku, nego zato što će biti teško raditi u ovom odboru i što će biti velikih izazova pred tim odborom i što nije dovoljno imati samo ovakav ključ kao što je danas, a to je ovaj politički koji se poslije izbora u Saboru na temelju određenog ključa bira članstvo u odborima. Mi smatramo da ovo rješenje nije dobro i da će to imati posljedice za kvalitetnu provedbu ovoga zakona o kojemu danas raspravljamo a to je Zakon o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade RH u europskim poslovima. Nije prihvaćen i naš prijedlog da ovaj zakon treba imati u svom nazivu i pitanje nadzora jer i ustavna kategorija spominje pitanje nadzora i to su dvije ključne teze. Jedno je pitanje suradnje Hrvatskog sabora i Vlade RH, a drugo pitanje je pitanje nadzora, a to je pitanje definirano Ustavom RH i smatramo da bi to bilo bolje rješenje za ovaj zakon jer jednoj strani sigurni smo da je ključno to da Hrvatski sabor nadzire rad predstavnika Vlade RH u institucijama EU. I isto tako žao nam je što nije prihvaćeno ona promjena u članku 8.da kada su u pitanju ključne teme o kojima će se raspravljati oko nacionalnih interesa i pitanja koja će se naći na dnevnom redu u EU da se pitanje zaključka kojeg će donesti Hrvatski sabor prema Vladi RH djeluje obvezujuće, a ne kao što je danas sada ova konstrukcija da to mišljenje ne obvezuje Vladu RH u institucijama EU. Mi smo predložili izmjenu tog članka 8.i to nije prihvaćeno u ovom konačnom tekstu zakona što po nama nije dobro. Isto tako ne slažemo se sa drugačijom formulacijom članka 11.konačnog prijedloga zakona gdje se sada u potpunosti mijenja ono što je rečeno u prvom čitanju, a to je da se predsjednik Vlade jednom godišnje samo obraća Hrvatskom saboru oko pitanja i politika i naših stajališta u zajedničkim institucijama EU. Mi smatramo da je to premalo jednom govoriti jednom godišnje o godini dana unazad o ovako važnim pitanjima. Nije dobro da ovaj članak treba preformulirati i u potpunosti promijeniti i vratiti ga u one izvorišne prijedloge na temelju prvog čitanja, ali jačati ulogu Parlamenta kroz ovaj članak predloženog konačnog teksta zakona jer kažem to je i ustavna kategorija i ne treba tu miješati dakle ono što je ključni, ključno rješenje i Zakona i samog Ustava Republike Hrvatske. A to je da mi se dakle zalažemo na to da ovaj članak 11.-ti … [[Govornik se ne razumije.]] članak 8. treba promijeniti. Isto tako raduje nas to što ovaj članak 15.-ti oko pitanja predstavnika Republike Hrvatske o zajedničkim tijelima Europske unije se rješava na ovakav način i da je to dakle jedno hibridno rješenje koje ima samo Republika Hrvatska. Dobro je, ali vidjeli smo u prvom koraku da smo se na određeni način kod izbora našeg člana za revizorski sud, pa možemo reći osramotili i smatramo da treba pojačati tu kontrolu kroz evo ovaj predloženi članak prije svega dakle dobro rješenje, ali da treba pojačati tu kontrolu i voditi brigu oko toga koje ćemo predstavnike iz Republike Hrvatske na koji način birati u zajedničke institucije Europske unije. Puno je danas toga rečeno, možda i više od onoga što je trebalo. Govorili smo i o vjerodostojnosti Sabora i o nazočnosti naših kolega zastupnika i zastupnica u Hrvatskom parlamentu. Mislimo u ime Kluba zastupnika HDSSB-a da je ovo važno i ključno pitanje pred sam ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Mi ovaj Konačni tekst zakona u ovakvome predloženome tekstu ne možemo podržati jer smo, nije niti jedna primjedba koja je dana u prvom čitanju uvažena ali pozivamo hrvatsku Vladu da do, dakle malo je vremena ostalo i nije dobro što je samo par dana prije ulaska Hrvatske u Europsku uniju raspravljamo o ovom Zakonu. Pozivamo da u ovom ključnim člancima dakle 11.-tom i 8.-me i 4.-me izmijeni ovaj Konačni tekst Zakona. Imamo još vremena do petka i da Zakon učinimo prije svega dobrim Zakonom za sve građane i građanke Republike Hrvatske. Jer mi ovdje ne sjedimo, bila saborska stolica prazna ili puna zbog sebe samih nego sjedimo zbog odgovornosti i povjerenja koje smo dobili od naših građana. I siguran sam da to, odgovornost i povjerenje možemo opravdati samo kvalitetnim radom u Saboru i samom ulogom Sabora i samim zakonima koji će prije svega biti u interesu naših građana i ljudi koji žive u Hrvatskoj. A onda ono pitanje koje će se pokazati je li naš europski put ispravan put, je li članstvo Hrvatske u Europskoj uniji zaista dao doprinos prije svega našoj zemlji, našoj domovini, našim građanima. Ako to nije tako onda nismo baš učinili puno. Mi se nadamo da će se ovaj Konačni tekst Zakona do glasovanja promijeniti i da ćemo zbog interesa svih naći konsenzus u ovim ključnim pitanjima. Ako to ne bude tako mi ovaj Konačni tekst Zakona nećemo podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Replika Zoran Vinković.
Uvaženi kolega Salapić, jednostavno da vas dopunim a da imam i onaj svoj drugi alat, ispravak netočnog navoda vjerojatno bi onda bio kraći. S obzirom da su pokupili te pločice a na snazi je onaj Poslovnik. Ali evo, želim prije svega posebno apostrofirati ovaj članak 4. i ovaj članak 10. Dakle, članak 4. definitivno govori da ovlasti Sabora preuzima Odbor za europske poslove i tu je točka, nema više priče. Svi ovi dalje članci, govore o odnosu predsjednika Vlade i Vlade prema Odboru za europske poslove. Pa je tako i članak 10. koji kaže da Vlada je dužna izvijestiti Sabora ako odstupi od zaključaka iz članka 8. ovoga Zakona. Ali ne piše što se dešava, koja je da tako kažem kazna. Nema kazne. Dakle, može i ne mora. A najčešći će biti slučaj neću. Izvijestiti. E sada s druge strane možda je i ovaj, ova današnja blamaža Vlade Republike Hrvatske, ja ne bih rekao Hrvatske u cjelini i hrvatskog naroda nego hrvatske Vlade. Jer ovo nije koncert Beyonce pa je Beyonce otkazala ovaj posjet, ne posjet, nego koncert u Zagrebu nego je ovo posjet predsjednice Vlade savezne Republike Njemačke koja je otkazala isključivo iz ovoga razloga. Iz razloga javašluka kojega provodi ova Vlada. I to je to, to je jedina istina i jedina priča. Isto tako je ovaj Zakon diletantizam, javašluk i sve ono što hrvatski jezik u svim svojim vidovima može reći za ovako jedan Zakon koji degradira ovaj Hrvatski sabor.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Josip Salapić.
Hvala potpredsjednice. Kolega Vinković, puno smo puta danas to ponovili, istina je da smo danas učinili umjesto da to bude jedna konstruktivna, možemo reći, ovaj tjedan da bude svečani tjedan rada Hrvatskoga sabora pred par dana ulaska Hrvatske u Europsku uniju mi dobijemo ovakvu političku šamarčinu na jedan najgori mogući način a napravimo to sami sebi i to iz nepoznatih razloga. Oni koji su to učinili sami znaju a oni koji su to učinili vračaju Hrvatsku u prošlost a ne u budućnost. A mi svi se busamo u to da je naša budućnost u Europskoj uniji. Slažem se sa vama i mi smo to u ime Kluba zastupnika i govorili da mi ovim Prijedlogom zakona ne smijemo slabiti ulogu Hrvatskoga sabora jer to je, smo rekli i u raspravi, ali kroz Lisabonski ugovor upravo je drugačije spomenuto da uloge nacionalnih paralmenata treba jačati a ne slabiti. Zato smo i predložili drugačiju formulaciju članka 4., predložili smo drugačiju formulaciju članka 8., predložili smo ako već je tako s obzirom da mi kao oporba nemamo većinu ali možemo dati konstruktivnom raspravom svoj doprinos boljem zakonu da se ovaj Odbor pojača sa još dodatno stručnjacima iz reda onih koji se bave isključivo područjem europskoga prava. I to sve nažalost, svi naši prijedlozi Kluba HDSSB-a i ostalih oporbenih klubova nisu uvaženi u ovom Konačnom tekstu Zakona. I to je ono što nije dobro. Mi smo govorili da jednoj kvalitetnoj Vladi i kvalitetnim zakonima prije svega treba oponirati kvalitetna oporba. Mi svojim raspravama trebamo jačati kvalitetu i stručnost rada Vlade. Nije svaka kritika kritika bez veze. Neka kritika bi, neki prijedlog trebao biti i zbog razloga toga da ono što se predlaže i ono što će konkretno biti provedivo u Republici Hrvatskoj ima prije svega korist onih koji u našoj državi žive, to su naši građani. Ako to nije tako onda mi zaista pričamo sami sa sobom i ne činimo dobro nikome. Ni našoj zemlji, ni našim građanima, a činimo veliku blamažu i veliku dakle sramotu Hrvatskoj kroz ovakve neke povijesne dane koji su pred nama što sigurno nije dobro i siguran sam da se slažete u tome i vi i svi ostali zastupnici da to danas nam nije bilo potrebno. Hvala lijepa.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je kolega Branko Vukšić. Izvolite.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Pa zapravo ove prve tri točke o kojima samo govorili i jedna izvanredna koja je došla na dnevni red prekidom sjednice su jako povezane. One govore zapravo o vjerodostojnosti Sabora i zakon o kojem govorimo sada, a i Poslovnik o kojem ćemo malo kasnije govoriti odnose se na vjerodostojnost Sabora koja je sve manja. Vidi se koliko se uvažava mišljenje saborskih zastupnika, naročito zastupnika opozicije pa recimo na djelu je stalno spominjemo crimen nečinjenja. Opozicija govori stavovi vlasti ovdje u Hrvatskom saboru sve se rjeđe čuju pa tako je zbog crimena nečinjenja i napravljena jedna velika pogreška u četvrtak kada smo raspravljali o uhidbenom nalogu. Sad prelazim na, da ne bih bio opomenut da se ne držim teme mada je tema isto tako i ova izvanredna točka dnevnog reda, bila je li riječ o suradnji ili diktatu, to se može pitati. Ovim se zakonom bi trebali uređivati odnosi, obveze, određivati nadležnosti ali ne suradnja. Surađuju vjerojatno dvije susjedne zemlje, mogu surađivati, ne trebaju surađivati. Suradnja ne obvezuje. Ovim zakonom se ne uređuju odnosi Sabora i Europske unije. Nekoliko puta je spomenuto da smo ulaskom u Europsku uniju sasvim sigurno se lišili jedan dio političkih kompetencija i Sabora i Vlade, prenijeli smo na institucije Europske unije. Nacionalni parlamenti slabe, to je činjenica, ali ne samo u Europskoj uniji, nacionalni parlamenti uglavnom u svijetu slabe. Nacionalni parlamenti u Europskoj uniji ne slabe samo u odnosu na Europsku uniju nego slabe u odnosu na druge institucije u matičnim državama. Slabi moć i utjecaj parlamentarizma i u Europskoj uniji i u svijetu. U obrazloženju ovog zakona piše, evo pročitat ću vrlo kratak isječak, jačanjem uloge nacionalnih parlamenata Europska unija nastoji prevladati demokratski deficit. Pazite, u Europskoj uniji priznaju da ima demokratskog deficita, ne daj Bože da ovdje spomeneš demokratski deficit koji je itekako naglašen. Znači nastoji prevladati demokratski deficit nastao zbog percepcije udaljavanja Europske unije od svojih građana. Percepcija je točna, Europska unija se udaljava od građana kao što se i nacionalne Vlade udaljavaju od građana kako bi služile neoliberalnom kapitalizmu. Nacionalni parlamenti stoga osim što kroz različite nacionalne modele nadziru djelovanje svojih Vlada u institucijama Europske unije izravno sudjeluju u obavljanju europskih poslova itd. Znači i ovdje se kaže da bi trebao parlament nadzirati djelovanje hrvatske Vlade, ali kada govorimo o nadziranju hrvatske Vlade onda se nadzire u svim segmentima, i kada su u pitanju i europski poslovi. Tko se danas uostalom u Hrvatskoj plaši utjecaja Sabora, Hrvatskoga sabora, jer se plaše agencije. Je li rad agencije ovisi o našemu mišljenju, je li iti jedan direktor agencije, šef agencije smijenjen zato što je Sabor iznio loše mišljenje o radu te agencije, jel se moći i utjecaj Parlamenta i naših rasprava boje tajkuni, jel se plaše moći i utjecaja Hrvatskog parlamenta korporacije? Sasvim sigurno da se ne boje, ne plaše se zbog toga što o njihovoj sudbini ne odlučuje Hrvatski sabor. Ključ demokracije upravo leži u sudbini parlamentarizma koji slavi i prema ovom citatom iz obrazloženja i u Europskoj uniji su svjesni da današnji parlamentarizam nikad nije bio slabiji nego što je danas. Glasao sam za ulazak u Europsku uniju jer sam smatrao da samo ujedinjene države Europske unije mogu, da se one mogu oduprijeti korporativnoj demokraciji. Riječ korporacija i demokracija u suštini se potiru. Moć i utjecaj po ovome zakonu instalira se još u uži krug ljudi, Vlade koja je do sada bila jaka, ovim zakonom još više jača i odbora koji je zapravo smokvin list odbora u kojem većinu ima vlast, u kojem je opozicija tek ukras i u kojem se uveo čak i drugi potpredsjednik koji će, znači vlast će imati i predsjednika i potpredsjednika, da ne bi slučajno predsjednik bio odsutan pa ne daj Bože predsjedava sjednicom potpredsjednik iz manjine, parlamentarne manjine. Ovaj zakon, već sam prije u replikama citirao, namjenjuje Saboru ulogu promatrača i pratitelja. U članku 3. je nabrojano što sve prati i u čemu sve sudjeluje i o čemu sve ne odlučuje Hrvatski sabor. Prije je kolega Mondekar rekao da je u mnogim drugim parlamentima država u okružju članica Europske unije daleko gore, da tamo nema rasprave ni o čemu, donose se odluke na komadiću papira. Zanimljivo je kako uvijek gledamo u ona dvorišta koja su lošije uređena od nas a ne gledamo u one parlamente, u one političke sustave koji su daleko demokratičniji i daleko veći utjecaj imaju njihovi parlamenti u njihovim državama. Što donose kada i govorimo o raspravama koje je spominjao kolega Mondekar, što donose rasprave kada se glasa uvijek u pravilu protivno većini tih rasprava. Jer evo ima desetak dana kada nismo čuli od vlasti, znači saborske većine niti jednu jedinu riječ o nekoliko zakona. To samo znači da je većina ovdje u Saboru prihvatila šutke kancelarski sustav i da u potpunosti podržava ovaj Zakon koji degradira Hrvatski sabor. I još bih samo na kraju spomenuo da je nekoliko puta ovdje u Saboru spomenuto danas čini mi se dva puta, nekoliko puta prije kako je iznad ovoga Sabora samo Bog. Mislim da je to kolega Vinković rekao. Međutim, iznad Parlamenta u sekularnoj, laičkoj a i demokratskoj državi je samo narod. Osim u Hrvatskoj tu je iznad Sabora jedino Vlada.
Replika Zoran Vinković.
Evo neću kolege o narodu i Bogu, iako mislim da iznad Sabora treba biti i hrvatski narod i Bog. Ali ne morate se čuditi. Mene više čudi ova tišina, tišina koja dolazi evo s ove strane. To je doista jedan važan zakon. Moji kolege znaju da nisam ni šutio ni dok sam bio sa njima, a tako isto ne mogu ni sada šutjeti na ovu tišinu. A ovo je tišina koja pokazuje taj odnos, odnos onih koji su dobili na ovim izborima većinu i volju građana, da izvuku ovu zemlju iz krize. A sve ono što kaže očigledno predsjednik Vlade koji je Vladu očigledno pretvorio u jedan veliki klub SDP-a u kojem nemate pravo na demokraciju to u petak bude izglasano, kad se ove klupčice popune, kada ti saborski zastupnici ostvare pravo svojim dizanjem ruku na onu ne pomalu plaću i to je tako. A imam osjećaj ovako kad počnem ovako dizat ovu repliku da svakog predsjedavajućeg tamo zaboli glava. E bolit će vas još glava jer ovdje smo da govorimo o onome što je u ovom trenutku, a u ovom trenutku je ovo degradiranje. Ovaj zakon je degradiranje Hrvatskog sabora, hrvatskih zastupnika. Na kraju krajeva i hrvatskog naroda i hrvatskih građana koji su izabrali sve nas ovdje da sjedimo i primamo tu nemalu plaću. I problem, problem je ova tišina. A još me više zaboli kad vidim da je najednom nestao i zamjenik ministrice vanjskih poslova nakon otvaranja ove teme koja se provodila i rasprava provodila u četvrtak kad se ugase sve kamere, osim one na maxtv.
Hvala lijepa. Kolega Vinković, vrijeme.
Završavam. I ne bih volio da UDBA nam bude sudba, a da OZNA sve dozna.
Za ovo nije ni trebalo prekoračiti vrijeme. Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Da, kolega Vinkoviću slažem se ova tišina u Saboru para uši. Da, a tišina se nekad, ponekad i najviše čuje. I ova tišina je sasvim sigurno jedan stav i to vrlo jasan stav. Međutim, ja mislim da je zamjenik ministrice vanjskih poslova s pravom otišao iz Sabora, jer nadam se da Vlada sada zasjeda i razgovara upravo o onome o čemu smo mi govorili ovdje ili neki su govorili, drugi slušali o otkazivanju dolaska kancelarke Angele Merkel u Hrvatsku i da ćemo dobiti ono što je zatraženo od Kluba zastupnika Laburista pisanim putem očitovanje je li Vlada povukla taj zakon ili je li uvažila kao što je rekla zastupnica Kosor amandman i izbrisala onaj famozni datum iz zakona. Valjda ćemo to doznati. Ako nećemo doznati možda od zamjenika ministra, ministrice vanjskih poslova, saznat ćemo vjerojatno od nekog od vlasti ovdje u Saboru.
Kolegice i kolege, imamo još prijavljena dva pojedinačna zastupnika za raspravu, pa predlažem da to zaključimo prije stanke. Jel' se slažete? Kolega Miroslav Tuđman, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege već preko četiri sata raspravljamo o ovom Konačnom prijedlogu zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima. Svi zastupnici, svi oporbeni zastupnici suglasili su se o tome da je to redukcija utjecaja Sabora u korist Vlade sa ovom ili onom varijantom u toj ocjeni do toga da se reklo da je to i degradacija Sabora, zastupnika i hrvatskog naroda. Međutim, zapravo ne bi trebalo čuditi ovakvo ponašanje predlagatelja ili odbora u ime predlagatelja zato što je predsjednik Vlade Milanović na 1. zasjedanju ovoga Sabora rekao kad se išao mijenjati zakon, onaj Komadinin takozvani zakon, rekao je to nije protuustavno, to je dio našeg svjetonazora i to je legitimno. Mi imamo većinu. To ćemo donijeti. Prema tome, ovo što oni predlažu to je i danas legitimno i legalno, međutim to je sa nesagledivim posljedicama. Mi moramo voditi računa da danas više Vlada ne predstavlja većinu u Saboru ili na hrvatskoj političkoj sceni nego da predstavlja RH u EU, odnosno na europskoj političkoj sceni. Prema tome, donositi europske zakone nije kao donositi zakone u Hrvatskoj da ćemo nakon promjene vlasti to moći promijeniti. Tu se radi izravno ono što je kolega Salapić rekao o ugrozi nacionalnih interesa i o pitanju suvereniteta Hrvatske države. Zbog toga su ova rješenja napravljena zapravo tako da objektivno štete interesima Hrvatske. Jedna je stvar ako Vlada će u ovim pregovorima, razgovorima, procedurama koje se tiču političkih rješenja nastupati u svoje ime kao Vlada parlamentarne većine, a druga je stvar ako može nastupati i reći mi to govorimo u ime Hrvatskoga sabora, odnosno u ime svih političkih opcija. Hrvatska ima premalo zastupnika i premalo snage i političke i gospodarske i kakve god druge hoćete u EU, statistički 1% ako i to, a ako ide sa ovom podjelom ima i pola posto u odnosu na sve ovo drugo. I prema tome logika bi bila da Vlada govori i zagovara, može sa drugim vladama bez obzira na njihov politički sastav govoriti u ime nacionalnih interesa, u ime cjelokupne hrvatske političke scene, znači Hrvatskoga sabora i dogovarati, tražiti partnere sa drugim zemljama koje isto misle jer to znači da će ti stavovi biti trajni. Zbog toga mislim da treba uvažiti nešto što su, pa ću se i ja pozvati na ovaj članak 8. gdje govori se o odnosu Vlade i Odbora za europske poslove, tu sam i predložio amandman, a mislim da su to i drugi rekli na drugi način, da se treba uvažiti stajalište matičnih odbora. Da ne može Odbor za europske poslove donijeti svoje stavove ne uzimajući u obzir mišljenje matičnog odbora. Ako to povežemo sa ovom sljedećom točkom dnevnog reda gdje ne postoji izrijekom u Poslovniku o radu Hrvatskog sabora gdje ne postoji izrijekom navedeno da radna tijela, odnosno matični odbori su pretpostavka da bi neki zakon mogao doći na plenarnu sjednicu nego se samo tvrdi da matični odbori to raspravljaju onda jasna stvar da do punog izražaja dolazi ona realna opasnost da će ovaj Odbor za europske poslove biti jedini odbor i da će anulirati utjecaj svih drugih radnih tijela Hrvatskoga sabora. Mi možemo prihvatiti argumentaciju da zbog brzine neće uvijek biti moguće izvršiti te konzultacije ili da se provede cijela procedura, ali nije realno očekivati da će se o ključnim stvarima, da će se ključni zakoni ili ključne odluke donositi na takav način da neće biti vremena da i matični odbori rasprave to. U slučaju, Vlada je pretpostavljam, odnosno predlagatelj nije htio ovo uvažiti naprosto zbog toga što neki drugi matični odbori vjerojatno nemaju potpunu kontrolu pa se onda plaše da bi ti matični odbori mogli, drugi matični odbori mogli dati neko drugo mišljenje pa se predlaže zato da se ide na to da u slučaju oprečnih mišljenja i između odbora i Vlade i između matičnog odbora i ovog Odbora za europske poslove da se onda rasprava ide na plenarnu sjednicu i da se dogovori da se nađe rješenje. S druge strane ne uzimati u obzir ulogu matičnih odbora znači gubiti inicijativu u europskim poslovima. Jer mi još uvijek imamo logiku ovu da smo nekakva članica u pripravi ili u pripremi a ne da možemo imati i inicijativu pa prema tome da matični odbori mogu nešto inicirati pa da će to preko Odbora za europske poslove ići dalje u europske procedure. Prema tome, mislim da je reducirati odgovornost samo na jedan odbor znači gubiti na važnosti i ugroziti budućnost i ulogu Sabora ali i ulogu RH u EU. I čini mi se da zbog toga treba uvažiti i ovaj amandman, ali i većinu ovih primjedbi koje je danas oporba ovdje iznijela.
Hvala lijepa. Replika, Zoran Vinković.
Pa evo kolega Tuđman, ovdje je bitna namjera ovog zakona. A namjera ovog zakona je isključivanje Hrvatskog sabora iz cjelokupnih ja bih rekao poslova EU, ne europskih poslova jer postoje i zemlje na starom kontinentu koje još uvijek nisu članice EU pa da ne bi došli u određenu zabunu. Ali ovdje je članak 4. definitivno jasan, ovlasti Sabora iz ovog zakona izvršava Odbor za europske poslove. Čak u daljnjem tekstu odbor tako da predlagatelj se nije morao previše truditi, štedio je očigledno tintu. A samo izvješćivanje sabora o sastancima Vijeća EU posebno o ovom članku 10. Vlada je dužna izvijestiti Sabor o dokumentima EU i stajalištima RH ali nema nikakve zakonske odredbe što ako je Vlada pogriješila u tim stajalištima, a nije obavijestila niti odbor dakle prije samog zauzimanja stajališta i tu je velika opasnost da u ovom dijelu, ja bih rekao i pomalo izgubljenog dijela suvereniteta, jer nama svima mora biti jasno da je Hrvatska ulaskom u europsku asocijaciju izgubila ne dio teritorijalnog suvereniteta, nego dio suvereniteta koji se odnosi i na pravo i na moć odlučivanja itd. i da upravo ovim zakonom Vlada definitivno izbacuje Hrvatski sabor iz cjelokupnih tih poslova. Prebacuje dakle, netko je rekao na smokvin list. Ja ne bih rekao čak ni na smokvin list nego prebacuje na jedan odbor koji neće biti usuglašen niti sa klubovima zastupnika svih političkih opcija u Hrvatskom saboru niti sa drugim odborima nadležnih za određena pitanja. Npr. ako se radi o lokalnoj samoupravi matični odbor Odbor za lokalnu samoupravu nema nikakvu mogućnost niti davanja inicijativa niti predlaganja ma niti rasprave.
Odgovor na repliku Miroslav Tuđman.
Hvala gospođo potpredsjednice. Činjenica jeste da se ovim reducira utjecaj Sabora. Da li je to namjera ili neznanje ili bahatost, to su termini o kojima možemo raspravljati. Međutim ono što vjerujem da je ključno a mislim da ste i vi spomenuli, tu se radi o suverenitetu i s jedne strane o budućnosti ne samo Hrvatske nego i o budućnosti EU. Po mom dubokom uvjerenju EU će imati onoliko budućnosti i uspjeha koliko će zemlje članice biti zadovoljne u toj EU odnosno u kojoj mjeri će zadržati svoj suverenitet svoj identitet i nacionalni i politički i kulturni. Sa ovakvom jednom politikom da se ne vodi računa o tim interesima i takvoj jednoj politici, naprosto onaj koji će to raditi u budućnosti taj će gubiti jel sa ulaskom EU pravila legitimiranja pojedinih stranaka i stranačkih programa u hrvatskoj javnosti na izborima, oni koji će zagovarati samo svoje stranačke interese, a neće voditi računa o nacionalnim interesima ja vjerujem da neće imati puno šanse odnosno trebat će neko vrijeme da narod to shvati ali to će tako završiti. I upravo zbog toga da ne bismo produbljivali krizu u kojoj se nalazimo potrebno je da što više radimo na konsenzusu oko ključnih stvari kako bismo bili jači i na domaćem planu ali i na međunarodnoj sceni odnosno europskoj političkoj sceni.
Hvala. I kolega Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa zanimljiva je činjenica da u kratkom roku evo po drugi puta razgovaramo o Zakonu o suradnji Hrvatskom sabora i Vlade RH. interes rekao bih oslikava i broj zastupnika u Parlamentu u ovoj dvorani. Nažalost interes Vlade izgleda nikakav jer jedan jedini predstavnik koji je jedno vrijeme uspio slušati ovu raspravu je nestao iz ove dvorane, a vladajući osim što ih ima relativno malo nemaju ni interesa za uključiti se u raspravu. I to je ta bolna tema kada govorimo o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade, baš danas kada je taj zakon na dnevnom redu, vidimo kako vladajući zamišljaju suradnju Vlade i Parlamenta. Tako da Vlada nema potrebe saslušati uopće u Parlamentu što mi o tome imamo reći, ali zato dobijamo neskrivene prijetnje jednog arogantnog predsjednika Vlade koji svoje udobne udaljenosti s druge strane ovoga trga šalje poruke koje može okarakterizirati kao govor mržnje kada se to već može karakterizirati na taj način, jedino što će se on sigurno naći uvrijeđen i kada o njemu govorimo na taj način. Ja ne znam da li ste vi uspjeli poslušati ono što su zastupnici govorili, da li ste vi pozvali predstavnika ili predsjednika Vlade da se u ovom Domu očituje o ovim najnovijim događajima vezanim uz naše zakonodavstvo, pristupanje EU i proslavu pristupanja. Ne znam da li vi to telepatski možete urediti, nisam stekao dojam da osim što smo mi predlagali da se predsjednik Vlade obrati zastupnicima da se po tom pitanju išta postiglo. Zbog toga bih htio reći i ponovit ću nedopustiv šlamperaj Vlade kako se odnosi prema Parlamentu, nedopustivo je i ono što je parlamentarna većina nastojala riješiti, a to je priredi ovakav Zakon o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade. Pridružujem se onima koji temelj za donošenje ovog zakona nalaze u članku 144. Ustava i to izmijenjenog Ustava upravo zato da bismo ovakav zakon mogli donijeti koji ne govori o suradnji nego koji govori o nadzoru Parlamenta nad Vladom u europskim poslovima. A članak 4.koji se često koristi kao obrazloženje da je pitanje suradnje Parlamenta i Vlade ono na temelju čega se donosi ovaj zakon je samo jedna izlika vladajućima, mogućnost nalaženje nekih argumenata koji uzgred rečeno ne stoje jer podjela vlasti na izvršnu, zakonodavnu i sudbenu, pa tako i suradnja tih vlasti se očituje na mnoge načine, ne donošenjem ovakvih Zakona. Ovom Zakonu rekao bih je temelj članak 144. a on govori o nadzoru, ne o suradnji nego o nadzoru Parlamenta nad radom Vlade u pitanjima poslova vezanih uz Europsku uniju. Ponoviti ću ono što sam govorio u prvom čitanju ovoga Zakona što nije prihvaćeno naravno, ali ću apelirati još jednom da razmisli predlagatelj o mogućnosti da se umjesto Europskih poslova poslovi o kojima govorimo nazovu poslovima Europske unije jer mislim da je taj termin precizniji, da točnije govori o tome koji su to poslovi a i u raspravama ranije čuli smo da europski poslovi su puno širi pojam da obuhvaća i nešto što nema veze sa našim pristupanjem Europskoj uniji. Pa ću evo još jednom u svojoj raspravi zamoliti i podnijeti i amandman predlagatelju da umjesto europskih poslova sve ono gdje se govori u ovom Zakonu o odnosu Parlamenta i Vlade se naziva poslovima Europske unije. Nastavno tome u članku 3. stavak 2. kaže, Sabor može u skladu sa Ustavom Republike Hrvatske i Poslovnikom Hrvatskoga sabora razmatrati i druge europske poslove. On to sigurno može već temeljem Ustava pa je ovakva odredba potpuno nepotrebna. To što Sabor može to mu ne treba davati posebno ovaj Zakon. To je već Ustavom određeno pa mislim da je ovakva norma u ovom Zakonu potpuno nepotrebna. I nešto što pokazuje zašto sam rekao o nedosljednosti, o ishitrenosti, o tome da pet dana prije ulaska u Europsku uniju mi u drugom čitanju donosimo ovaj Zakon. To vam pokazuju u krajnjoj liniji i prijelazne i završne odredbe Zakona. koji u članku 17. kaže da ovaj Zakon će se objaviti u Narodnim novinama a stupa na snagu 1. srpnja 2013. godine. Ovo je još jedna novost u donošenju Zakona. Ovaj Zakon ne stupa danom objave u Narodnim novinama ali ne stupa ni ono što je rekao bih već doseg u uređenim sustavima a to da se ostavi određeno vrijeme da se svi mogu upoznati s tim Zakonom ili vacatio legis koji je u pravilu 8 dana od dana donošenja Zakona ovdje zbog ove ishitrenosti i u zadnji čak rješavanja pitanja nemate niti 8 dana za upoznavanje sa Zakonom. Jer Zakon će stupiti na snagu za 5 dana. To je jedan potpuno novi rok, nepotrebno takav, možda bi bilo bolje da ste ostavili i ovdje rok od 8 dana da taj Zakon stupi na snagu. Ali taj Zakon pokazuje sve ono o čemu smo govorili. Taj Zakon pokazuje da jednim Zakonom mi defacto mijenjamo dosadašnju razinu odnosa između Parlamenta i Vlade, da defacto mijenjamo Ustav jer je Ustav postavio drugačije odnose između Parlamenta i Vlade. Ali uvijek i isključivo na uštrb Parlamenta i u korist izvršne vlasti. I tako i s idućim točkama o kojima ćemo razgovarati, recimo o Poslovniku Hrvatskoga sabora, vidjeti ćemo trajnu tendenciju i namjeru Parlamentarne većine da omalovaži, obezvrijedi rad u Saboru i da na svaki mogući način da prednost u svim pitanjima odlučivanja izvršne vlasti, odnosno Vladi Republike Hrvatske. I kamo sreće da je Vlada to zavrijedila, ovoj Vladi ni ovakve ekshibicije u propisima nažalost neće pomoći. Pa sugeriram umjesto daljnjih rasprave o tom pitanju i pridružujem se ponovnom pozivu pozovimo predstavnike Vlade u Parlament. Imamo o čemu razgovarati jer je i tema dnevnog reda odnos Parlamenta i Vlade. Pa da čujemo uživo da tako kažem sve prijetnje našeg predsjednika Vlade koji uporno želi pokazati da će ratovati sa svima, da je za sada zaratio i sa poslodavcima i sa sindikatima, da ne govorim o političkim strankama, a u zadnje vrijeme ne samo sa ostalim karikama u društvu i nositeljima nekih ideja koje vrijedi razumjeti nego smo sada došli i do sukoba s našim, rekao bih europskim partnerima a nagovještaj tog sukoba smo dobili od obaviješću da kancelarka Merkel neće doći na proslavu našeg ulaska u Europsku uniju. Pa vas pitam možda je to na tragu onog obećanja da će Hrvatska pocrveniti, mislim da je pocrvenila od srama danas, samo je pitanje što ćemo sve trebati učiniti, na koji način da se operemo od svega ovoga što smo si priuštili zadnjih dana. Hvala lijepo.
Zoran Vinković, replika.
E kolega Mlakar pitanje poslova Europske unije je, prije svega Savezne Republike Njemačke je nedolazak ili nedolazak predsjednice Vlade u Hrvatsku nego je to prije svega njihovo unutarnje pitanje. Ali isto tako i naše. Jer Njemački Bundestag ima daleko veću ulogu u odlučivanju nego što ima, što ima Hrvatski parlament. Sada se ja pitam, obzirom da se ovdje doista radi o europskim poslovima ili poslovima Europske unije i suradnje Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske, ja ne bih pitao gdje je predstavnik Vlade, nego gdje je predsjednik Vlade u ovom trenutku. Dakle, najjači saveznik uz Vatikan je bila upravo Savezna Republika Njemačka od početka stvaranja neovisnosti i neovisne Republike Hrvatske dok nam, to je dovoljan znak kada netko ne želi doći na središnju proslavu. To je jednostavno okretanje leđa cjelokupnoj ovakvoj politici. Pa se ja pitam jel mi nije dovoljno jasno bilo, ako je već netko tjerao lisicu tko je onda doista istjerao King Konga, ali ne samo King Konga nego i Godzillu. I zovite predsjednika Vlade, zovite predsjednika Vlade jer ovo nije otkaz koncertnih nastupa po Hrvatskoj nego je ovo otkaz predsjednice Vlade Savezne Republike Njemačke i pitanje je tko će sve slijediti taj otkaz tako da tu proslavu ne bi pravili sami za sebe. Pa ako već ovdje ne bude nikog u Zagrebu slobodno dođite u Đakovo, tamo će biti itekako dobro i itekako velika proslava.
Odgovor na repliku, Davorin Mlakar.
Uvaženi kolega Vinkoviću, vi ste se pitali odnosno ne biste se pitali tko je od predstavnika Vlade ovdje nego gdje je predsjednik Vlade. Pa predsjednik Vlade kao što sam rekao iz nekakve sigurne udaljenosti šalje samo prijeteće poruke svima, prijeteće poruke je poslao mnogima, sada šalje i strankama, a ovi koji se malo manje plaše su mu već odgovorili na taj njegov način rada pa smo evo suočeni s činjenicom da naši partneri otkazuju dolazak u Zagrebu, samo je za nadati se da je to jedini otkaz. Bojim se da ne bi ovaj otkaz povukao i više, ali to samo pokazuje ono čega smo mi nažalost skoro od samog početka svjesni, da naš predsjednik Vlade živi u nekim SF filmovima ili u crtanim filmovima jer se poziva stalno na neke čudesne likove King Konga, vi ste spominjali Godzillu sada. Bojim se da je on samo kukavički podvio rep od svojih obveza i odgovornosti koje su donedavno bili glavna tema kada su govorili saborski zastupnici SDP-a. Ključna riječ je odgovornost. Ovo vam je rezultat te odgovornosti, ovo je rezultat odgovorne politike kada nakon preuzetih obveza nakon što se ispuni sve ono što ste očekivali vi odustanete od preuzetih obveza i mislite u svom stilu, nordijskom a ne bizantskom, da možete prtljat, varat, mijenjati odredbe zakona i onda za to optuživat nekog trećeg. A zaboravljate pritom da smo od početka govorili upravo o tome da će nam se osvetit ovakav stav vlade i ovakav način rada. To je samo u konglomeratu odnosa koje Vlada je nastojala do sada postaviti, nastavak tog njihovog posla. I kao što pet dana prije ulaska u Europsku uniju donosimo zakon o odnosima Vlade i Sabora tri dana prije doznajemo tko će ovdje biti, a tko ne.
Hvala. Kolega, ovdje često govorite o demokratičnosti sadašnje vlasti… … [[Upadica se ne razumije.]] Jest, da, bitno je. … [[Upadica se ne razumije.]] Bitno je, način kako govorimo o funkciji predsjednika Vlade. … /Buka u dvorani./… Josip Đakić, izvolite replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Pa kolega Mlakar, u pravu ste kad govorite da se sa druge strane Markovo trga poručuju prijetnje. E sad ćete vidjet, kaže premijer Zoran Milanović, sad ćete vidjet kad ste vukli lisicu za rep, istjerali ste King Konga. Sad ćete vidjeti tko će završit na sudu, tko će sa Markova trga završiti na sudu, a vi moji ministri vi nećete biti ni svjedoci, a kamoli osumnjičeni na bilo kojem sudskom postupku. Sad ćemo uključiti pravosuđe da ih sve progoni. To govori na sjednici Vlade jedan premijer, a mi govorimo o suradnji hrvatske Vlade i Hrvatskog parlamenta o europskim slučajevima i zakonima. Govori još k tome da ćemo vidjeti i kao stranka i stranku optužuje i kaže zakon će biti izglasan i nema tu dijaloga. Ne interesira ga ni Angela Merkel, ne interesira ga ni uhidbeni nalog, ne interesira ga ni tjeralica, ne interesira ga ni povišenje nagrade za svakoga onoga tko dojavi mjesto gdje se nalazi Perković. Zamislite si, u istom momentu kada mi govorimo o jednom zakonu događaju se ovakvi skandali i debakli jedne Vlade koju vodi Milanović, koji svojim histeričnim izjavama prijeti Hrvatskom saboru i njegovim zastupnicama i zastupnicima. Prijetio je cijeloj stranci, jasno sa sjednice Vlade govori kako će se on obračunavati, kako će on suditi i prosuđivati bez suda, jednako onako kao što su radili i oni za koje su raspisane tjeralice iz Savezne Republike Njemačke. Jednako tako se želi obračunavati danas s nama.
Hvala. Odgovor na repliku, Davorin Mlakar.
Kolega Đakić, sigurno ćemo opet čut ocjenu potpredsjednice o mojem govoru. Bilo bi dobro da onda daje ocjene svima, iako joj to pozicija ne dozvoljava. Ali ovo što ste rekli, predsjednik Vlade prijeti svima jer ima dobro iskustvo, njegova većina je preuzela parlament, njegove ideje su preuzete u parlamentu i zato mi danas sve manje možemo govoriti o parlamentu, a sve više o Vladi jer ona dominira parlamentom ali ne zahvaljujući svojoj kvaliteti nego zahvaljujući izmjenama svih zakona koje Vladi daju primat nad zakonodavnim tijelom. Pa je onda gospodin Milanović dobro zaključio, ako je mogao savladati na ovaj način rekao bih jeftini način parlament, zašto ne bi preuzeo i pravosuđe. Pa on već unaprijed zna tko će odgovarati, tko neće biti niti svjedoci u postupcima, a tko će biti suđen. Prema tome, možemo samo očekivati da svoju tu prekrasnu volju osim parlamentu nametne i cijelom pravosudnom sustavu. Nadam se da je naše društvo dovoljno zrelo da ovakve kukavičke poteze iz daljine slanjem poruka, prijetećih poruka svima koji ne misle na isti način da će i pravosuđe znati na odgovarajući način reagirati.
Ingrid Antičević Marinović, replika.
Evo kolega Mlakar, napomenuli ste u svom govoru, svojoj raspravi članak 4. Ustava i to stavak drugi ali ste govorili samo o međusobnoj suradnji, a govorili ste također i o potrebi nadzora Parlamenta nad Vladom što ništa nije sporno. Međutim, ja nadopunjavam odredbu članka, odnosno vaš istup sa čitavim stavkom drugim članka 4. koji izrijekom kaže da način diobe vlasti uključuje oblike međusobne suradnje što ste citirali, ali i uzajamne provjere nositelja vlasti što se upravo inkorporira o ovome svemu o čemu je bila riječ da ja sada ne govorim. Što se tiče također bih vam replicirala kad ste nekoliko puta rekli kako premijer prijeti. Premijer govori da će reći istinu, a to je problem kod nas. Ja mislim da se oko toga trebamo složiti, da je vrijeme za istinu i da se dugo vremena, da se istina i govor o istini smatrao prijetnjom. Ali davanje slatkih bombona, ulizivački odnos prema različitim skupinama i institucijama u društvu isto tako i laži i prijetvor doveo je Hrvatsku pa ja bih rekla i do financijskih poteškoća, ali prije svega do jedne krize, krize morala. Prema tome, hrabrost je danas, nema ni govora o kukavičluku. Kukavičluk je udvarati se pojedincima, pa jednima govoriti jedno, drugima govoriti drugo. Jedno govoriti javno, drugo govoriti tajno. Mislim da nam je dužnost svima govoriti istinu, a za to treba imati hrabrosti a to nije mjesto kukavičluka. I još bih vam nešto rekla. Puno ste rekli i evo gospođa Merkel ne dolazi. Ona je poslala svoga predstavnika. Prema tome, Njemačka država će biti zastupljena, dolazi i Schultz. Isto tako, jako ste zabrinuti što Njemačka potražuje jednog hrvatskog državljanina bilo komu je riječ, ali ste malo zabrinuti kada hrvatsko pravosuđe traži [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] gospodina Ivana Radoševića koji se hvali kao član CDU-a ugošćavao i da o tome ima snimku vas HDZ-ovaca [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa. Odgovor na repliku. Hvala.]] To vas uopće ne zabrinjava.
Molim vas Kolegice! Vrijeme je isteklo. Davorin Mlakar, odgovor na repliku.
Ja bih volio da ste i kolegici Antičević mjerili vrijeme kao što ste mjerili 5 sekundi koje sam ja premašio. Moram priznat kolegice Antičević da ja vaše replike nisam najbolje razumio. Ali vi niste vjerojatno ni razumjeli ono što sam ja govorio, pa je onda logično da živimo i dalje u nerazumijevanju. Govorio sam o članku 144. Ustava jer upravo on govori o nadzoru Parlamenta nad radom Vlade, upravo je taj članak 2010. izmjenama Ustava unesen u Ustav da bismo mi ostvarili sve preduvjete za pristupanje EU, a vi se pozivate na opća načela koja se oživotvoruju na puno drugačijih načina od ovih koje ste vi čitali i suradnje i međusobne provjere. Te suradnje i međusobne provjere nemaju veze s donošenjem pojedinih zakona kao u ovom konkretnom slučaju odnosa Parlamenta i Vlade. Što se pak tiče hrabrosti, pa prvo pristojnost, a o hrabrosti je daleko govorit bi nalagala predsjedniku Vlade da umjesto da šalje poruke političkim strankama i neistomišljenicima iz svoje zgrade Vlade, a pozvan je ovdje govoriti o svojoj lošoj politici zbog koje danas Hrvatska crveni bilo bi logično da se našao ovdje ne možda kao čin hrabrosti, ali barem kao čin pristojnosti. I na kraju ja nisam zabrinut niti za jednu osobu koju bi trebalo izručiti bilo hrvatskom, bilo nekom stranom pravosuđu, niti sam ja spominjao niti jedno od ovih imena a vidim da ste vi upućeni u to. Vjerojatno ste upućeni kao i vaš predsjednik i u to tko će od njih bit suđen, tko oslobođen, mada sud još o tim djelima ništa nije rekao.
Završno u ime … … [[Upadice sa strane, ne razumije se.]] Molim vas! Ma molim vas! U ime predlagatelja završna riječ predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kolega Peđa Grbin.
Zahvaljujem uvažena gospođo potpredsjednice, uvažene kolegice i kolege. Pa evo prije svega osvrnut ću se na jednu tezu koja se provlačila kroz raspravu, a to je da donošenje ovog zakona nije bilo transparentno. Takva je teza najblaže rečeno netočna. O ovom je zakonu provedeno javno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, provedena je internetska rasprava, o ovom se zakonu raspravljalo na 9 sjednica raznih parlamentarnih odbora, raspravljalo se u ovom Domu, usvojen je čitav niz primjedbi u raznim segmentima rasprave koje su prispjele što od zastupnika većine, što od zastupnika manjine, što od predstavnika civilnog društva. Što je u tome netransparentno? A što se tiče drugih primjedbi koje su iznijete, prije svega kolega Vinković govori da ovim zakonom Sabor razvlašćuje sam sebe i poziva se na članak 4. Ali članak 4. govori da ovlasti Sabora iz ovog zakona izvršava Odbor za europske poslove, Odbor za vanjsku politiku Sabora osim ako Sabor ne odluči drukčije. Hrvatski sabor u svakom trenutku ovisno o važnosti pojedine teme može donijeti odluku da se postupak parlamentarnog nadzora iz članka 144. Ustava i članka 3. ovog zakona provede i putem plenarne sjednice. I Sabor ovime nije razvlašćen, ali postoje razni dijelovi procedure i nadzora i drugih ovlasti koje su dane Saboru kroz ovaj zakon, ali i kroz temeljen ugovore EU koje ipak zahtijevaju malo stručniju raspravu nego što je ona koju smo danas i od vas bili svjedoci nego što je to dosada nažalost u Saboru bilo uobičajeno. Naravno, imat ćemo priliku, i vi ćete moći predložiti da se o nekoj točci dnevnog reda raspravlja ovdje, a ne pred odborima. Nadalje, Sabor nije razvlašten ni u odnosu na Vladu. I nije ovo nekakav pad ugleda Parlamenta u odnosu na ono što je bilo dosada. Prije svega, ovog zakona dosada nije bilo, ovo je nešto što uvodimo, što stupa na snagu 1. srpnja ove godine jer tada ulazimo u EU. Ne može stupiti na snagu niti 30. lipnja jer primjerice članak 144. Ustava RH do 1. srpnja ne vrijedi, niti bi bilo primjereno da stupi na snagu 2. srpnja jer upravo 1. srpnja ulazimo u EU i upravo od 1. srpnja na dalje treba nam zakon koji će regulirati suradnju između Sabora i Vlade. A u ovom zakonu Sabor nije postavljen u podložen položaj, dapače. Sabor donosi svoj radni program, Sabor a ne Vlada za njega, na temelju plana zakonodavne aktivnosti EU, na temelju plana predsjedavanja EU koju će donositi zemlje koje će predsjedati EU u određenom razdoblju te na prijedlog Odbora Hrvatskog sabora. Znači, Sabor sam odlučuje što će razmatrati, a u svakom trenutku tu svoju odluku može dopuniti. Neće Vlada odlučivati što će ovaj Sabor raditi nego Sabor. Nadalje, Sabor je taj koji sukladno Ustavu može donijeti zaključak. Taj zaključak je za Vladu obvezujući, međutim realnost je takva da postoji mogućnost da će Vlada od tog zaključka odstupiti. I u tom slučaju propisano je da će se u Saboru voditi rasprava. Ta rasprava može rezultirati zaključkom pa u određenim slučajevima ta rasprava može rezultirati i time da se Vladi izglasa nepovjerenje. A ja ne znam što bi bila alternativa? Da li možda da napišemo da ukoliko Vlada odstupi od zaključka Sabora automatski pada? Pa ja mislim da bi to bilo najblaže rečeno suludo. Dakle, u ovom zakonu nema stavljanja Parlamenta u povlašteni položaj, dapače. Što se tiče izvještavanja o Europskom vijeću, predsjednik Vlade će jednom godišnje obavijestiti Sabor o tome što se prošle godine dešavalo u europskim vijećima. Dakle, mi ćemo početkom zimskog zasjedanja imati dan gdje ćemo raspravljati o EU i o položaju RH u EU na temelju rada hrvatskog predstavnika u Europskom vijeću. I time će počinjati svaka parlamentarna godina. Ja ne vidim što je u tome loše, dapače na to nastavljamo Sabor će prije svakog Europskog vijeća biti obaviješten što će se tamo događati, a nakon svakog Europskog vijeća ovaj Dom će raspravljati o izvješću o tome što su hrvatski predstavnici tamo učinili. I ta rasprava može rezultirati raznim zaključcima. I opet i ta rasprava može dovesti ako ne budemo zadovoljni radom hrvatskih predstavnika tamo do glasovanja o povjerenju Vladi. Ali to ne možemo prejudicirati. I za kraj, Hrvatski sabor utjelovljen u njegovom predsjedniku na njegovu inicijativu ili na inicijativu odbora može pozvati predsjednika Vlade da dođe i da obrazloži ili ono što je učinio na Europskom vijeću ili ono što planira učiniti, naravno po potrebi. Jer postoje i situacije, postojat će nazovimo ih tako tehnička Europska vijeća gdje doista neće biti potrebe jer odluke neće biti toliko dalekosežne da je o njima potrebno dodatno raspravljati u Parlamentu. Ali o onim suštinskim, sudbinskim naravno da će se ovdje raspravljati i naravno da će upravo predsjednik Vlade biti taj koji će morati braniti svoje prijedloge i svoja stajališta. U svakom slučaju ovaj zakon jest korak naprijed, odnosno ovaj prijedlog u odnosu na ono što je bilo u prvom čitanju i po mojem mišljenju predstavlja dobar omjer između položaja Sabora i Vlade. Hvala.
Hvala. I replika Zoran Vinković.
Dakle kolega Grbin činjenica je da je igrom slučaja dakle predlagatelj ovog zakona Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav iako vrlo dobro znamo tko je ustvari pravi predlagatelj i tko je bio predlagatelj. Ostavimo internetsku raspravu, facebook, twitter i ostale stvari i vratimo se ovom članku 4. Dakle, ovlasti Sabora iz ovog zakona izvršava Odbor za europske poslove osim u pitanjima zajedničke vanjske i sigurnosne politike EU za koju je nadležan Odbor za vanjsku politiku ukoliko ovim zakonom ili Poslovnikom Sabora nije drukčije uređeno ili ako Sabor ne odluči drukčije. Dakle, u petak kad usvojite, dignete ručicu, tada Sabor ne mora više ponovno odlučivati jer je to definirano zakonom tko preuzima ovlast. S druge strane imate ovdje jednu po meni simpatičnu izmjenu za izvjestitelje na sjednici u prvom čitanju su bili svi predstavnici Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav tako je vjerojatno i kod Poslovnika, sada samo vas dvojica. To je isto jedna naznaka o načinu kako će se i na koji način će Sabor biti izvješten o poslovima. S druge strane ovdje je jedna velika da tako kažem igra i to je upravo članak 10. koji govori o suštinskim i sudbinskim pitanjima kako ste to nazvali Hrvatske države. Vlada je dužna izvijestiti Sabor, ali ne piše što se dešava kada se to ne napravi, a kada većina u Saboru kao što će to biti u petak a sad ste u manjini bude dignula ručice i ovaj zakon potvrdila kao i suštinska i sudbonosna pitanja RH.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Peđa Grbin.
Evo zahvaljujem. Pa evo volio bih da i mene upoznate tko je predlagatelj ovog zakona, ja sam do prije minutu bio u uvjerenju da je to Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav ali pretpostavljam da vi to znate puno bolje od mene. Međutim, vratit ćemo se materiji i govorit ćemo o članku 4., da ovim je zakonom definirano kako će se u pravilu postupati i u pravili će Odbor za europske poslove odnosno u pitanjima zajedničke vanjske i sigurnosne politike Odbor za vanjsku politiku biti taj koji će obrađivati pitanja europskih poslova u pravilu i to je dobro da bude tako. Mi ćemo delegirati jedno tijelo u kojem će biti ljudi koji će po prirodi stvari znati više o EU da obavlja te poslove. ali osim ta dva odbora u parlamentarnom nadzoru sudjelovat će i drugi odbori Hrvatskog sabora, matična radna tijela. Svako od njih će razmatrati pojedino pitanje iz djelokruga koji se tiče EU i davati svoja mišljenja. A kada se bude radilo o nečemu od izrazite važnosti tada će i Sabor odlučiti da o tome raspravlja. Podsjetit ću vas, ovdje govorimo o pripremi zakonodavnih akata. Oni od tih akata koji će se morati putem zakona ugraditi u hrvatski pravni poredak opet će se vratiti ovom Domu i o njima će tada prije nego što postanu zakoni raspravljati isključivo plenarna sjednica. To je nešto što ste možda izgubili iz vida. Ove odluke ovdje govorimo o njihovoj pripremi, a od pripreme do usvajanja i u konačnici provedbe treba proći još ohoho dug put. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. A sada određujem stanku do 15,00 sati. Hvala lijepa. STANKA U 14,04 SATI.
Idemo na izjašnjavanje o odrađenim točkama koje imamo uvjete za to. Konačni prijedlog zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima, drugo čitanje, PZ br. 373. Predlagatelj zakona je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora. Rasprava o tekstu zakona je završena, a amandmane su podnijeli prema tablici koja je podijeljena zastupnicima. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima. Molim amandman poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Amandman zastupnika Davorina Mlakara na članak 1. predlagatelj ne prihvaća. Naime, preciznost pojma europski poslovi osigurana je definiranjem njegova značenja u članku 2. konačnog prijedloga zakona kojim je jasno propisano značenje pojma europskih poslova.
Molim poštovanog zastupnika Davorina Mlakara da se očituje.
Poštovani gospodine predsjedniče. Smisao amandmana koji sam podnio na Konači prijedlog zakona o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske bio je da se u cijelom tekstu zakona pojam europski poslovi zamijeni pojmom poslovi Europske unije jer je to precizniji pojam i točno obuhvaća ono što je predmet ovoga zakona i što je u krajnjoj liniji odnos parlamenta i Vlade. Europski poslovi su puno širi pojam i obuhvaćaju i one poslove koje ne želimo obuhvatiti sadržajem ovog zakona. S obzirom da nisam zadovoljan s obrazloženjem predlagatelja tražim glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu poštovanog zastupnika Davorina Mlakar kojeg predlagatelj ne prihvaća. Molim tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 2 poštovanog zastupnika Andreja Plenkovića.
Amandman zastupnika Andreja Plenkovića na članak 3. stavak 1. podstavak 10. predlagatelj ne prihvaća. Obrazloženje. Praćenje provedbe svih obveza proisteklih iz pregovora s Europskom unijom je kontinuirani proces čiji je nastanak u interesu Republike Hrvatske i hrvatskog društva.
Poštovani zastupnik Andrej Plenković. Nema ga tu. Morat ćemo se izjasniti. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 2 poštovanog zastupnika Andreja Plenkovića kojeg predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 3 poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Amandman zastupnika Davorina Mlakara na članak 3. … kojim se predlaže brisanje stavka 2. predlagatelj ne prihvaća. Ovlasti Sabora iz članka 3. stavka 1. nisu isključive, stoga je potrebno zadržati odredbu stavka 2.
Molim poštovanog zastupnika Davorina Mlakara da se očituje predlagatelju amandmana.
Poštovani gospodine predsjedniče. Sad ću možda jednostavnije obrazložiti. Norma koju sam predložio da se briše iz ovog članka 3. stavak 2. je besmislena jer Sabor ima svoje ovlasti utvrđene Ustavom i te ovlasti Sabora ne možemo niti nadopunjavati niti smanjivati pojedinim zakonima kao što je to slučaj s ovim Zakonom o suradnji između parlamenta i Vlade. Sabor naravno da može raspravljati o svim pitanjima koja su mu stavljena u djelokrug Ustavom. S obzirom na tu činjenicu mislim da je ova norma besmislena i da je zbog toga treba brisati. Molim glasovanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 3 poštovanog zastupnika Davorina Mlakara kojeg predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 4 poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Amandman zastupnika Miroslava Tuđmana na članak 8. stavak 2. predlagatelj ne prihvaća. Način na koji će Sabor i radna tijela Sabora raspravljati i donositi svoje odluke uređeni su Poslovnikom Hrvatskog sabora. Tako je odredbom članka 154. Konačnog prijedlog poslovnika uređen način postupanja Odbora za europske poslove prilikom rasprave, odnosno odlučivanja o stajalištu Republike Hrvatske o dokumentu Europske unije. Odbor uzima u obzir mišljenje matičnog radnog tijela prilikom odlučivanja o zaključku i de facto ne može odlučivati bez da prethodno ne traži njegovo mišljenje. Također, odredbom članka 4. Konačnog prijedloga zakona jasno je propisano da Odbor za europske poslove izvršava ovlasti Sabora iz ovoga zakona. Naime, izvršavanje ovlasti u ovom slučaju nije i ne može biti apsolutno određeno jer se jasno zaključuje da SAbor u svakom trenutku može na sebe preuzeti odlučivanje.
Molim poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala gospodine predsjedniče. Ovo što je predlagatelj sada iznio kao obrazloženje zašto se ne prihvaća ova odredba je u kontradikciji sa ovim prijedlogom zato što se ovdje traži da Odbor za europske poslove mora uzeti u obzir stajalište matičnog odbora, odnosno da treba imati stajalište matičnog odbora. Obrazloženje je da bi to trebalo biti ako sam dobro razumio, prema tome ne vidim razloga zašto to ovdje nije uključeno, zašto se amandman ne prihvaća. A s druge strane, realno je za pretpostaviti da može doći do razlike između mišljenja matičnog odbora, Odbora za europske poslove i stajališta Vlade, pa prema tome normalno bi bilo da onda je obveza da se te razlike razmotre na plenarnoj sjednici. Zato molim glasanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 4 poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana kojeg predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj 5 poštovanog zastupnika Andreja Plenkovića.
Amandman zastupnika Andreja Plenkovića na članak 8. stavak 4. predlagatelj ne prihvaća. Predloženi članak 8. stavak 4. u potpunosti usklađen sa člankom 144. stavkom 3. Ustava Republike Hrvatske koji propisuje da Hrvatski sabor može donositi zaključke s tim prijedlozima na osnovi kojih Vlada djeluje u institucijama EU, pa stoga nije moguće upotrijebiti riječ koju je predložio zastupnik.
Molim da se očituje poštovani predlagatelj zastupnik Andrej Plenković.
Suprotno vašem stavu kolega Grbin kad kažete da je taj članak u potpunosti usklađen sa Ustavom to nije baš tako. Naime, formulacija u Ustavu govori o dokumentima EU. Formulacija ovoga članka govori o stajalištima hrvatske Vlade, a smisao rasprave na Odboru za europske poslove prije sastanaka Europskoga vijeća, prije sastanaka Vijeća je taj da odbor formulira stav o onome što hrvatska Vlada kao izvršno tijelo zastupa na tim sastancima u Bruxellesu. I logika je da odbor ima određeni zaključak, u krajnjoj liniji imate i članak 10. nakon toga u kojem govorite, da ukoliko Vlada odstupi od zaključaka što se događa. A ovdje ostavljate tu mogućnost neobavezno, … [[Govornik se ne razumije.]] zašto bi Sabor ne donosio zaključke o tako važnim temama kao što su pripreme hrvatskih stajališta za Europsko vijeće. U teoriji na način kako zakon sada izgleda to bi otprilike bilo da uz ovu jednogodišnju informaciju o sastancima Europskog vijeća Hrvatski sabor po ovome kako su formulacije zakona danas može o tome samo dobivati pismene informacije, da ako predsjednik Sabora ne pozove predsjednika Vlade on u biti nikada ne dođe i vladajuća većina može umjesto angažirane saborske rasprave o europskim temama cijeli ovaj međuodnos između Vlade i Sabora svesti na dopisivanje i to još čak bez zaključaka. To nije bio smisao europskoga angažmana i jačanja uloge Hrvatskoga sabora u procesu donošenja hrvatskih stajališta na europske teme. To je logika ovoga amandmana. Tražimo glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite o amandmanu poštovanog zastupnika Andreja Plenkovića broj pet kojeg predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj šest Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice.
Amandman Kluba zastupnika HDZ-a na članak 11. predlagatelj ne prihvaća. Predlagatelj smatra da uređenje sadržano u članku 11. konačnog prijedloga zakona omogućava Hrvatskom saboru odgovarajuće provođenje nadzora nad djelovanjem Vlade na sastancima Europskoga vijeća. Također predlagatelj ističe odredbu članka 6. stavka 7. Konačnog prijedloga zakona prema kojoj je Vlada na zahtjev Sabora obvezna dostaviti bez odgode i sve ostale dokumente i informacije iz područja europskih poslova koje Sabor zatraži.
U ime predlagatelja Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Andrej Plenković. Izvolite.
Dakle, nastavno na sve ovo što sam rekao, a kako nisam bio za vrijeme onog amandmana koji je bio ranije a koji se odnosio na obveze proistekle iz pregovora optika naših amandmana je optika dana stupanja na snagu ovoga zakona, a to je članstvo u EU. Članstvom u EU Hrvatska mora imati i samosvijest o ulozi Hrvatskoga sabora u tim okolnostima. To bi bila logika i onih obaveza iz pristupnih pregovora koji su činjenica da je Hrvatski ugovor o pristupanju dio primarnoga zakonodavstva Europske unije dio pravne stečevine. Prema tome, tamo smo ponovili nešto što smo već rekli. Logika ovoga amandmana je, dakle da imamo sastanke Europskoga vijeća i da imamo dolaske predsjednika Vlade pred Sabor i to na poziv predsjednika Sabora. Dakle, nismo željeli ovu novu dinamiku između odnosa Vlade i Sabora pretvoriti u jednu prigodu za hrvatsku javnost da prati europske teme puno bolje, puno tješnije nego što se to dogodilo u ovih 18 mjeseci od kada smo imali status promatrača. Danas i jučer je sastanak Europskoga vijeća. Tih sastanaka je od 9. prosinca 2011. bilo najmanje 7 ili 8. Mi kao država koja je imala status promatrača, a vidim tu i neke ministre koji su sudjelovali u sastancima vijeća nismo u godinu i pol dana održali niti jednu jedinu minutu rasprave o bilo kojoj temi sastanka tijela koje donosi odluke koje imaju pravne posljedice za nas od 1. srpnja. Ovi su svi amandmani usmjereni na uključivanje Hrvatskoga sabora i na poboljšanje teksta i zato predlažemo glasovanje o njemu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj šest Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice kojeg predlagatelj ne prihvaća. Molim tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Hvala lijepa. Molim dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim da se dizanjem ruke izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 78 glasova za, 5 glasova protiv i 35 glasova suzdržanih donesen Zakon o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege, evo ga, tri sata su prošla, prema tome red je da počnemo. Dakle sa, počinjemo sa Konačnim prijedlogom Poslovnika Hrvatskoga i sa Klubovima zastupnika. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Dragutin Lesar u ime Kluba Hrvatskih laburista. … [[Upadica se ne čuje.]] O pardon, ja sam mislio da je to obavljeno, jer ja nisam bio tu, oprostite. Oprostite, evo ga, ne, ne ja sam mislio da je već, izvolite, izvolite. Evo: - Konačni prijedlog Poslovnika Hrvatskoga sabora – Predlagatelj, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, drugo čitanje; Naravno predlagatelj akta je Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav. Vi ste svi primili, mislio sam da smo već to obavili prijedlog akta u pretince. Naravno kod donošenje Poslovnika primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za pravosuđe. I izvješća tih odbora ste primili na sjednici. I evo dajem riječ, oprostite još jedanputa predstavniku predlagatelja uvaženom zastupniku Peđi Grbinu.
Evo pred nama se nalazi Konačni prijedlog Poslovnika Hrvatskoga sabora, kao i u pogledu Zakona o suradnji Sabora i Vlade u Europskim poslovima i ovdje je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav između dva čitanja razmotrio primjedbe te je dio njih i prihvatio. U tom smislu, u ovom izlaganju orijentirati ću se na najvažnije razlike između ovoga Konačnog prijedloga Poslovnika koji se nalazi tu pred nama. I onog prijedloga koji je bio u prvom čitanju. Krenut ću od članka 234. koji je i u raspravama po odborima izazvao možda i najveće kontraverze te ću istaknuti da je usvajanjem određenih prijedloga predloženo da iznimno od određenog vremena za govor predsjedništvo Sabora može predložiti da raspravu o pojedinoj temi dnevnog reda može trajati točno određeno vrijeme u okviru kojeg će se vrijeme rasporediti prema političkim strankama, sukladno njihovom, sukladno njihovoj zastupljenosti u parlamentu. Imajući u vidu novu odredbu u članku 37 u kojem je predsjedništvo Sabora ovlašteno donijeti godišnji plan zasjedanja smatramo da bi dugoročno gledano ovakva odredba mogla omogućiti pravilniji rad Sabora u smislu da se unaprijed zna kada će se o čemu raspravljati, da se unaprijed zna kada će čija rasprava doći na dnevni red i kako bi zastupnici mogli znati i vrijeme i mjesto i sve vezano uz raspravu. Da nam se ne događa kao što se znalo već zadnjih godina često događati da se doslovce u hodu mijenja i raspored i da ne znamo kada tko treba govoriti, tko je na redu i slično. Dakle smatramo da bi dugoročno gledano ovakva iznimka mogla dovesti do dodatnog reda. I naravno njena intencija nije da nekome ograniči pravo na raspravu već da se donošenjem jedne odluke konkretno zna koliko će rasprava u pojedinoj točci dnevnog reda trajati a naravno unutar toga svaki klub će imati pravo sudjelovati u raspravi. Nadalje, što se tiče izmjena, izmijenjena je, odnosno izmijenjen je dio 8.-mi koji se odnosi na europske poslove. Kao što je već rečeno, u članku 4.-tom Zakon o suradnji Sabora i Vlade navedeno je da dio ovlasti Hrvatskog sabora iz tog Zakona iz tog Zakona izvršava i Odbor za vanjsku politiku. U skladu s time promijenjen je članka 155. Poslovnika na način da je jasno definirano da i Odbor za vanjsku politiku postupa na isti način kao i Odbor za europske poslove. Znači po primitku stajališta Republike Hrvatske isto upućuje matičnom radnom tijelu. Te nakon dovršetka tog postupaka donosi zaključak. Promijenjen je i način kolanja dokumenata na način da se oni prvo upućuju predsjedniku Sabora koji će potom rasporediti ono što ide u nadležnost Odbora za europske poslove tom Odboru, ono što ide u nadležnost Odbora za vanjsku politiku tom Odboru. A naravno i uz konzultaciju sa kolegama u predsjedništvu predložiti da određena točka s obzirom na njenu važnost bude raspravljena na plenarnoj sjednici Sabora a ne na pojedinom odboru. Nadalje, usvojen je i jedan mogu reći od čitavog niza primjedbi koje su se odnosile na godišnje izvješće Vlade na način da je isto preimenovano iz godišnjeg izvješća o radu Vlade i stanju u državi u godišnje izvješće Vlade. Sukladno onim primjedbama koje su govorile da bi možda izvješće koje bi se odnosilo na stanje u državi izlazilo iz okvira rada Vlade i zalazilo u ono što su ovlasti predsjednika, predsjednika Republike. Uz navedeno izmijenjene su odredbe koje su se ticale dostave dokumenata na način da je jasnije precizirane da se dokumenti čine dostupnim elektroničkim putem a ne da se dostavljaju putem internetske stranice Sabora. Izmijenjene su odredbe koje se tiču sastava Odbora za europske poslove na način da se na njega pored osoba kojeg su članovi, odnosno vanjski članovi obvezno pozivaju i članovi Europskog parlamenta koji su izabrani u Republici Hrvatskoj. Izmijenjene su odredbe koje se tiču Odbora za vanjsku politiku na način da će i taj Odbor ubuduće imati vanjske članove te još nekoliko sitnih korekcija. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Bojim se da ih niti nema, jer nažalost je u sali svega 10-ak uopće zastupnika. Ništa, idemo onda na raspravu u ime Kluba zastupnika. I u ime Kluba Hrvatskih laburista prvi će govoriti uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. U ovih 9 godina otprilike mi je 12-ta rasprava o temi Poslovnika, njegovih izmjena i dopuna ali doista se nikada još nije dogodilo da toj raspravi prisustvuje 15 zastupnica i zastupnika, od kojih je 5 iz kluba Hrvatskih laburista. Vjerojatno ova tema ne pobuđuje veliki interes niti među zastupnicima ni hrvatskoj javnosti jer su se svi već umorili od brzine usvajanja zakona i propisa i to sve zbog 1.7., mada ne vidim nijedan razlog žurbe kad je Poslovnik u pitanju. U Hrvatskoj se često hvalimo da smo postigli visoki stupanj zaštite različitih manjina, nacionalnih, rodnih, spolnih, socijalnih i slažem se s tvrdnjom da su to odlike demokratskog društva i dobro uređene države. Međutim i u ovom Saboru, u ovom parlamentu postoji većina i manjina, politička većina i politička manjina. Akt u kojoj ta većina štiti interese manjine je Poslovnik o radu Hrvatskog sabora, Poslovnik Hrvatskog sabora i zanimljivo je da ta politička većina u ovom Poslovniku političkoj manjini oduzima i ona prava govora koja je imala i do sada. Nastoji se učiniti sve i koriste se svi mehanizmi kako bi se manevarski prostor rada oporbenih zastupnika i klubova suzio što više. Nastavno na to, jača se uloga Vlade u odnosu na Sabor, a svi zajedno izražavamo svoje nezadovoljstvo ugledom kojega Hrvatski sabor, niskim ugledom kojega Hrvatski sabor uživa u očima javnosti i građana. Prilikom prvog čitanja Poslovnika, braneći određene odredbe upisane u Poslovnik, jedan zastupnik iz redova SDP-a je rekao da treba zaustaviti teror manjine nad većinom. Slijedom toga, ovaj Poslovnik očito ima za cilj da u sebi sadrži antiterorističke mjere, da treba zaustaviti taj teror. Na kojim točkama u ovoj sabornici i u odborima najčešće imamo konflikte, sukobe, nesporazume, izražavanja nezadovoljstva, protesta? Prva točka, Vlada diktira agendu parlamentu i teme i vrijeme i to je donekle razumljivo jer naravno da je izvršna vlast ta koja će putem svoje parlamentarne većine požurivati ono što je njima bitno i po sadržaju i po vremenu. Međutim, po ovom Poslovniku Vlada ima i ovlasti blokirati raspravu o svakom oporbenom prijedlogu i ne dozvoliti otvaranje te rasprave u vrijeme cijeloga jednog mandata Sabora, cijelog saziva od prvog do zadnjeg dana. Treće, način rada Sabora i uloga radnih tijela, odnosno odbora što je bio često argument u raspravama da ćemo dobiti veću kvalitetu ako podignemo kvalitetu rada radnih tijela i odbora. Načelno točno, kada dopune dnevnog reda ne bi bile rađene u toku tjedna po dva puta, odbori imali 24 sata vremena da rasprave neke točke dnevnog reda kako bi baš određenog dana baš u određeno vrijeme ta rasprava mogla biti otvorena, zatvorena i o njoj se glasalo jer tako Vlada traži. I četvrta točka prijepora je odnos većine prema oporbenim prijedlozima i to traje već godinama i očekivao sam da će pisanje novog Poslovnika biti iskorišten da demokratska vlast dokaže u tom Poslovniku da joj je stalo do stavova i mišljenja oporbenih zastupnika i oporbenih klubova i da će umjesto pokazivanja mišića u normi koja omogućava opstrukciju, otvaranje rasprave, koristiti argumente u raspravi i kasnije u glasanju. Međutim, ovaj Poslovnik u sebi sadrži takve odredbe da do glasanja i ne mora doći. I naravno, zadnja točka prijepora ovog Poslovnika je u tome da predsjednik Vlade dobiva poseban status u Saboru. On je neprikosnovena osoba koji ima pravo veće od bilo kojeg zastupnika u Hrvatskom saboru. Njegova je zadnja po svakoj ključnoj točci. Rekao sam to u prvom čitanju i ponavljam, ovakav Poslovnik pretvorit će se u Poslovnik zaštite lika i djela predsjednika Vlade, ma tko on bio. Pokušavali smo i na odboru i prilikom prvog čitanja upozoriti na te odredbe za koje smatram da su puno zla nanijele, puno sukoba stvaralo u radu parlamenta dosad i ponudili rješenja. Već sutra u 9 sati Odbor za Ustav će razmatrati sve amandmane koji će se dati na Poslovnik i najvjerojatnije ćemo sutra u 12 i glasati o ovom poslovniku. Jedna od tema koja je izuzetno važna su tzv. pročišćeni tekstovi zakona. Mi imamo sada situaciju da Odbor za zakonodavstvo pročišćeni tekst radi i objavljuje samo ako je u završnim odredbama tog 18, 19 ili 23 izmjene i dopune izrijekom upisano ili ako Sabor posebnim zaključkom to naloži. Smatramo da u članku 62. Poslovnika mora biti odredba da nakon treće izmjene i dopune svakog zakona Odbor za zakonodavstvo mora sačiniti i objaviti pročišćeni tekst zakona. Rokovi u kojim se Vlada mora očitati u oporbenim prijedlozima zakona ili drugih akata nulta su točka mogućnosti otvaranja parlamentarne rasprave. To je materija članka 119. i tako dugo dok se zapravo 122. i tako dugo dok se taj članak ne upiše rok da Vlada u roku od 30 dana mora se očitovati, mora dati mišljenje oporbenom prijedlogu ili prijedlogu kada ona nije predlagatelj ne postoji mogućnost otvaranja rasprave o radnim tijelima jer ni o toj raspravi i rokovima otvaranja te rasprave u Poslovniku nema odredbe. Dakle, nema odredbe u kojem Vlada mora dati mišljenje, nema odredbe u kojem roku radna tijela moraju raspraviti prijedlog koji su dobili. I naravno, nema roka odnosno postoji odredba o uvrštavanju u dnevni red koja se najčešće zloupotrebljava od strane predsjednika Sabora ili onoga tko utvrđuje prijedlog dnevnog reda, jer se rok od 30 dana tumači kao rok 30 dana unazad u trenutku sazivanja sjednice, a ne prijema prijedloga akta. Pa tako primjerice jedan naš zakon već 2 mjeseca čeka uvrštavanje u dnevni red. To je onaj zakon u kojem smo predložili kao što smo svim državnim službenicima i namještenicima umanjili materijalna prava i kasnije potpisala Vlada sporazum sa sindikatima da će pregovori o pravima biti otvoreni kada 3 mjeseca uzastopno bude bilježen rast bruto društvenog proizvoda taj zakon čeka jesensku sjednicu, jer se koristi odredba 30 dana prije sazivanja, a ne 30 dana od primitka. Zastupnik postavi ministru pitanje i dobije odgovor od ministra četiri minute. Ovaj Poslovnik predviđa da predsjednik Vlade ima pravo dopuniti odgovor od ministra, vjerovatno još 4 minute. O čemu se radi? Nepovjerenje prema ministrima ili izbjegavanje ili dovođenje situacije da kada pitanje iz oporbenih klupa ide točno određenom ministru premijer ima pravo dopunski odgovarati kako bi izbjegao situaciju da ga recimo na sljedećem aktualnom prijepodnevnu cijela oporba ignorira, da više premijeru ne postavljamo ni jedno pitanje, jer od njega nemamo što novo čuti. E da bi se to spriječilo sada ide odredba da premijer ima pravo dopunski odgovarati na pitanja svakog ministra koji je već odgovorio na pitanje zastupnika. Ili pak se radi o ogromnoj količini nepovjerenja prema članovima Vlade ili premijer nije siguran da li će oni točno odgovoriti. Točke dnevnog reda koje nisu raspravljene na sjednici, a predsjednik Sabora odluči da zaključi sjednicu da li je pošteno, da li je u cilju omogućavanja da teme koje Vlada nije predlagatelj budu raspravljene a odredba da onda te točke koje su preostale sa zaključene sjednice na narednoj sjednici moraju biti prva, druga, treća, četvrta, pa tako po redu. Ili će se ponovno na dnevni red uvrstiti pod točkom 92., tri, četiri, pet, 108., 115. i 120. Ponudili smo rješenje o amandmanima i oko toga i tražimo da točke koje nisu raspravljene na zaključenoj sjednici imaju prednost pred novo pristiglim materijalima, novim točkama dnevnog reda. Jer doista više nije prihvatljivo ne samo kad su oporbeni prijedlozi u pitanju, da u izvještajima nekih državnih tijela koji svoje izvještaje podnose Saboru samo zbog toga u 2013. raspravljamo o izvještajima od 2010., 2011. Jer većina tih izvještaja stoji na dnevnom redu mjesecima. To pogotovo zbog toga što smo uveli običaj da u godini dana imamo samo 3 aktualna prijepodneva, da imamo samo 3 zasjedanja, vjerovatno je to jedan od razloga i motiva i na taj način onemogućavaju se dopune dnevnog reda aktima koji su u međuvremenu stigli, a Vlada nije predlagatelj. I završavam sljedećim. Odredba po kojoj Predsjedništvo Sabora predlaže, a Sabor ali bez rasprave, piše bez rasprave odlučuje da se unaprijed za pojedinu točku limitira vrijeme rasprave je vrhunac cinizma demokratske vlasti. Minimum pokušaja civiliziranog odnosa vladajućih prema oporbi je rješenje da takav dogovor Predsjedništvo može postići samo uz koncenzus svih klubova zastupnika. To je minimum, mada i pod tim uvjetima smatramo da je došlo do bitnih povreda uvjeta rada u Saboru jer je ovaj sastav krenuo sa jednim Poslovnikom, novim Poslovnikom prava zastupnika se, pojedinačna prava zastupnika izuzetno reduciraju i to u svakoj onoj odredbi u kojoj piše da u raspravi mogu sudjelovati samo klubovi zastupnika. Gdje god se ta odredba koristi došlo je do bitne promjene pozicije saborskog zastupnika i mi u oporbi imamo dvije mogućnosti, ponašati se u skladu sa postojećim Poslovnikom, ignorirati ovaj novi ili izlagati se opasnosti dobivanja opomena i udaljavanja iz dvorane zbog nezadovoljstva vladajućih. Jednu od tih metoda ćemo morati primijeniti jer ovakav Poslovnik trpjeti nećemo.
Hvala lijepo. Sljedeće izlaganje bit će ono uvaženog zastupnika Gorana Beusa Richembergha u ime Kluba zastupnika HNS-a.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Unatoč ovom instant postupku kojega nismo baš često viđali da se u relativno kratkome vremenu obave dva čitanja i kvalificirana rasprava mislim da smo uspjeli u nakani da u raspravi koja je vođena nakon prvoga čitanja osobito kroz radna tijela dođemo do kvalitetnih rješenja koja će bitno unaprijediti kvalitetu ne samo temeljnoga teksta od kojega se pošlo nego i onoga teksta kojega smo raspravili u prvome čitanju. Prema nekoj gruboj evidenciji nakon što je provedeno prvo čitanje Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav prihvatio je 17 vrlo važnih, rekao bih čak i krupnih sugestija i prijedloga kojima se intervenira u tekst kako bi se procedura, a Poslovnik jest katalog naše procedure bitno unaprijedila. Naravno gledajući s točke na kojoj je pozicija i s točke na kojoj je opozicija rješenja koja se nude izgledaju drugačije. Da, činjenica je da neki instituti ovoga časa izgledaju rigidnije nego što se prije znalo koristiti pa se onda tu pozivamo na rješenje koje je definirano u ovome Poslovniku u svezi Godišnjega izvješća Vlade kao da zaboravljamo da njega uopće dosada nije bilo i da rješenje koje imamo u ovome prijedlogu dakle obveza predsjednika Vlade da podnese jednom godišnje izvješće ovome Visokome domu nije već samo po sebi ogroman korak naprijed. Sjetite se upravo je klub HNS-a prije nekoliko godina tražio od tadašnjega predsjednika Vlade da jednom godišnje dolazi u Hrvatski sabor i podnosi izvješće. Vlada u prošlom sastavu unatoč tome što je Sabor prihvatio zaključak kojega smo predložili je to odbila pravdajući se da je taj zaključak donesen tako da se odnosi samo isključivo na prijašnjega predsjednika Vlade, što je nonsens. Sada taj institut godišnjega izvješća unosimo kao obvezu, ali po nekim pravilima koja ne bi smjela uniziti niti pokvariti taj novi institut koji se uvodi. Otud ovakvo rješenje da govore predstavnici klubova, otud ovakvo rješenje da nema replika, ali ipso facto nema onda niti reakcije predsjednika Vlade na izlaganja klubova dok traje rasprava nego samo isključivo završni govor. Mislim da je to kvalitetan iskorak i da ćemo na jesenskome zasjedanju već iskušati po prvi put nakon silnih godina obvezu Vlade da dođe u ovaj Dom i da izvijesti o onome što radi. Dosad tu vrstu mogućnosti podsjećam kolege iz opozicije nismo imali. Što se tiče kluba HNS-a aktivno smo sudjelovali kako preko svojih predstavnika u radnim tijelima tako i izravno u davanju sugestija i primjedbi i obzirom na to da je većina onoga, ako ne i sve što smo predlagali da se neke stvari unaprijede i usvojena u tome smislu najavljujem da će klub HNS-a podržati donošenje novoga Poslovnika o radu Hrvatskoga sabora. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Na vaše izlaganje imamo jednu repliku i to uvaženog zastupnika Dujomira Marasovića.
Štovani gospodine dopredsjedniče Sabora. Kolega, ma vi ste rekli da će ovo biti kvalitetno da predstavnik jednog kluba nešto reče a da ja kao saborski zastupnik nemam pravo ništa reći. To ste na neki način opravdali da neće ni Vlada moći puno pričati samo preko predsjednika i gotovo. Hvala vama lijepo na tome. Ja se vama čudim koliko ne razumijete stvari. Mi jesmo predstavnička demokracija, mi govorimo ovdje u ime naroda, predstavljamo narod, a sad vi hoćete u Saboru opet predstavničku demokraciju preko kluba. Ne dam nikome moje pravo da bi imao pravo reći o nečemu zbog čega sam ovdje od naroda izabran. Gotovo! Točka! Nije to, to je korak natrag, to je milja natrag. Imam pravo reći o svemu i toga se ne odričem dragovoljno. I vama ne bih preporučio da to izglasujete jer to je korak natrag. Jer i vi ćete sutra biti oporba i tako dalje. Ovo je jedan tekst, jedan zakon koji određuje pravila igre sviju nas u različitim pozicijama. Ne odričem se svog prava dragovoljno, a vi ga uskratite. Hvala lijepa.
Evo odgovorit će uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh.
Vaša konstrukcija na pravi pogled shvatljiva ali je potpuno nelogična. Dakle kako može biti korak unatrag uvođenje jednog novog instituta koji do sada nije postojao. To može biti samo korak unaprijed. Da li je on dobar to je drugi par rukava. E sada, ako se radi o godišnjem izvješću Vlade onda je prirodno da se stavovi o tom godišnjem izvješću sublimiraju u stavove stranaka koje su zastupljene u Hrvatskome saboru, ali ovaj prijedlog dozvoljava da o tome svoje mišljenje i stavove kažu nezavisni zastupnici. O tome do sada uopće nismo imali. Druga je stvar što bismo mi htjeli možda to izvješće koje do sada nije imali pretvoriti u cjelodnevnu zabavu Parlamenta. Ja mislim da to nije bila svrha niti onoga tko je predložio da ubuduće premijer dolazi u ovaj Visoki dom a niti da bi se na taj način u javnosti stvorila jasna slika o tome što o tome što Vlada misli drže odnosno radi, misle pojedini klubovi zastupnika. Ovako će to biti koncentrirano što bi rekli esencijalno i svima jasno. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeća će biti rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženog zastupnika Davorina Mlakara.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Nažalost i Poslovnik je uspio u kratkom roku doživjeti da se nađe u drugom čitanju. Kažem nažalost jer između dva čitanja naše primjedbe, prijedloge uglavnom predlagatelj nije prihvatio. Ne čudi to jel saborska većina koja brani logiku da se PDV plaća prema broju riječi u novinskim člancima, a da to radi Porezna uprava vjerojatno ćemo takva zaduženja naći za carinsku upravu i tko zna za koga sve još ne. S obzirom da svakog dana slušamo ovakve novovalne tehnološke iskorake kao što je recimo određivanje stope PDV-a ne čudi ni ovakva rješenja u Poslovniku Hrvatskog sabora. Nažalost imali smo najbolju namjeru dajući primjedbe u prvom čitanju učiniti nešto da ovaj Poslovnik posluži svima nama za kvalitetniji rad i u radnim tijelima ali i na plenarnoj sjednici. Rukopis nakon odbijanja ovih primjedbi ostaje isti. Rukopis je taj da se od početka saziva ovoga Sabora borimo za to da jedino de facto ili jedno od vrlo rijetkih oruđa koje imamo ovdje kao zastupnici nam ne otmete. Jedna od stvari koju možemo raditi je predlagati u pisanoj formi zakone, a druga ili najvažnije gotovo rekao bih oružje je zastupati svoje biračko tijelo govoreći u Saboru govorom na radnim tijelima, govorom na plenarnoj sjednici. Od ovog saziva od tri instrumenta koja su zastupnici imali mogućnost rabiti ostao je samo jedan. Izbacili ste ispravak netočnog navoda jer je bio zloupotrebljavan tijekom godina kako smo bili prilike čuti i to je bio glavni argument zašto je jedan od tih instrumenata izašao iz Poslovnika Hrvatskoga sabora. Drugi je instrument koji je ostao, povreda Poslovnika, ali bitno reduciran u svojoj ako hoćete efikasnosti u svojoj primjeni jer nas upućuje na pisane primjedbe Odboru za Ustav itd. pa onda rješavanje dok već odavno vlak prođe odbor će rješavati o tome da li je u konkretnom slučaju povrijeđen ili nije Poslovnik. I treći jedini instrument koji je ostao zastupnicima svakodnevno da mogu uopće reagirati u ovom Domu je replika ali i replika doživljava a čuli smo najave već od ranije, promjene. Promjene nažalost na to da ograničavate ne samo broj javljanja nego ćete sada ograničiti vrijeme koje će biti na raspolaganju pojedinom zastupniku ili klubovima da ima prilike govoriti o propisanima koje dobivamo u dnevni red. To je besraman pokušaj vladajućih da dodatno rekao bih učinite potpuno neinteresantnim rasprave u Saboru, ako hoćete vulgarno da kastrirate sve zastupnike jer im onemogućavate da govore, a osobito zbog toga što njihovi govori često puta imaju kritički osvrt spram onoga što nam predlaže Vlada. Sada bih krenuo redom da ponovno ilustriramo ono što smo vam pokušali reći, a niste željeli slušati. Predlagatelji ponovno u članku 3.ovog Poslovnika govori o dvije kategorije zastupnika. O zastupnicima u Hrvatskom saboru i o izabranim zastupnicima. Pravno pa i zdravo logički takva podjela unutar tog jedinstvenog instituta ne postoji. Ustav ne poznaje Ustav ne poznaje mogućnost da budete izabrani, što znači u suprotnosti ili argumentum acontrario neizabrani zastupnik. Vi možete biti sukladno našem Ustavu i našim propisima jedino možete biti zastupnik. Ili nećete biti jer nećete biti izabrani ili ćete biti zastupnik. Izabrani i neizabrani zastupnici ne postoje. I ovo je oprostite mi na izrazu glupost da usprkos tome forsiramo termine koji niti ustavno, Zakonski a niti logički nisu održivi. A oni su uneseni u Poslovnik zato da bi predlagatelj pokušao riješiti pitanje mirovanja mandata tih istih zastupnika koji će biti izabrani u Sabor ali će se dogoditi da obnašaju nespojivu dužnost sa dužnošću zastupnika u Saboru. Stav je Kluba HDZ-a da je zastupničko mjesto najvažnije mjesto koje vam se može dogoditi u političkom životu. Da ga treba poštovati zbog činjenice da su vas ljudi na to mjesto birali. Mnogi kolege su ranije, vezano uz ranije zakone govorili da su izuzetno ponosni na činjenicu da su postali zastupnici svoje izborne jedinice, svoje izborne baze. I da imaju prilike na neki način verbalizirati sve ono što misli njihova izborna jedinica u Hrvatskom parlamentu u vrijeme dok se donose propisi o kojima nam svima ovisi život. I mi smo ponosni na činjenicu da smo zastupnici u Hrvatskom saboru. I ne možemo se složiti s prijedlogom da je to drugorazredna pozicija u političkom životu. A drugorazredna je zbog toga što vi morate riješiti sva pitanja prije nego što ćete riješiti svoj zastupnički mandat. Pa vam tako predlagatelj kaže da i prije nego što ste krenuli u mandat koji ste izborili na izborima morate predsjednika Sabora obavijestiti o namjeri da ćete staviti mandat u mirovanje. Obavijestiti o namjeri ili staviti mandat u mirovanje, ne znam u čemu je suštinska razlika. Ali još uvijek prigovaramo zdravoj logici da ne možete staviti u mirovanje nešto što još niste niti pokrenuli. Mandat nije počeo teći dok ga niste verificirali u Parlamentu pa ga onda ne možete ni staviti u mirovanje. I da ste to željeli riješiti na adekvatan način ne bi vam trebao ni suludi koncept izabranih zastupnika i zastupnika. Stoga ponovno apeliramo na predlagatelje da te primjedbe naše usvoji, da se odrekne ovakve nekorektne nomotehnike jer ona neće pomoći nikome. Međutim, ono što mislim da je puno važnije za današnju raspravu to su članci o kojima smo govorili u prvom čitanju koji također nisu nažalost doživjeli nikakve promjene, to je članak 119. ovoga Poslovnika koji govori o tome da buduće nakon što jednom postavimo Vladu u cjelini svaka nova izmjena pojedinog ministra više neće dolaziti na Plenarnu sjednicu. O tim ljudima neće se voditi rasprava na Plenarnoj sjednici nego će se voditi na za to nadležnim odborima, dakle ovisno o tome koji resor bi koji ministar pokrivao u adekvatnom saborskom radnom tijelu vodila bi se rasprava o njegovom imenovanju. I umjesto 150 o tome će odlučivati 5, 7 ili 12 članova pojedinog odbora. Mada, ukoliko će se tom istom ministru tražiti glasovanje o povjerenju, tada će ako ste htjeli sustavno rješenje onda bi trebalo biti riješeno na isti način, tada neće o tome odlučivati odbor nego će odlučivati plenarna sjednica. Da vam pokažemo koliko je nesistematski napravljen ovaj tekst, ako ste već htjeli u djelokrugu odbora dati i raspravu o mandatu pojedinog ministra onda ste u svaki odbor trebali upisati jer su taksativno navedeni poslovi odbora i činjenicu da će odlučivati o pojedinom ministru čiji resor pokriva taj saborski odbor. Ali toga u poslovima tih odbora nema, to nije navedeno. Dakle, s obzirom da držimo da je Sabor mjesto kojem odgovara Vlada i svaki pojedini član te Vlade neprihvatljivo smatramo rješenje kojim nadležnost plenarne sjednice prebacujete na pojedini saborski odbor i za takav dokument jednostavno ne možemo glasovati. Nadalje, ono što je bilo rečeno isto tako u prvom čitanju člankom 128. ovoga Poslovnika mi ponovno uzdižemo u nezaslužene visine samo jednu osobu, samo jednog dužnosnika u Republici Hrvatskoj ali uvijek istoga a to je predsjednik Vlade. I to ne bilo koji predsjednik Vlade jer je interesantno da se to upravo događa u vrijeme mandata baš i jedino Zorana Milanovića. Zoran Milanović kao predsjednik Vlade u ovom sazivu prema ovom članku Poslovnika jednom godišnje na početku redovnog zasjedanja ovog drugog dijela od 15.-oga rujna obratiti će se Saboru kako bi ga izvijestio o uočenim pojavama, problemima i stanju u društvu kao i aktivnostima Vlade i usmeno bi predstavio Saboru godišnje izvješće Vlade. Bilo bi barem logično da je polugodišnje izvješće ako se radi o toj godini s obzirom da je zasjedanje u 9-tom mjesecu. Ali bez obzira na to a to smo rekli i u prvom čitanju zakona ovo sugerira potpunu uspostavu kancelarskog modela vladavine. Ovo su pri nadležnosti koje su u polupredsjedničkim i predsjedničkim sustavima bile propisane ili pridodane predsjedniku Republike. I mislimo da nije ni vrijeme ni mjesto, niti da je odgovarajuća osoba da danas ono što bi eventualno trebalo pripadati predsjedniku države primjenom ovog Poslovnika a bez izmjena Ustava i sve ostalog što bi trebalo prethoditi vi sada dajete kao nadležnost predsjednika Vlade. Nažalost, vrijeme neumitno teče ali i vaše su ideje uvijek nove pa se u ovom čitanju ovog Poslovnika između dva čitanja dogodilo nešto što nismo imali prilike vidjeti u prvom čitanju ali držimo da je vrlo opasno i da je dodatno ograničenje prava na govor u parlamentu. Dakle člankom 234. unesen je novi članak koji kaže da Predsjedništvo Sabora može predložiti da rasprava o pojedinoj temi dnevnog reda može trajati točno određeno vrijeme u okviru kojega predlagatelj može govoriti najdulje do 20 minuta, a predstavnik matičnog radnog tijela, predstavnik Odbora za zakonodavstvo te predstavnici ostalih radnih tijela koja su razmatrala temu najdulje do 10 minuta. Ostalo vrijeme raspoređuje se klubovima zastupnika razmjerno postojećem sastavu Sabora na način da se zastupnicima iz pojedinog kluba ne može odrediti manje od 15 minuta za govor, a zastupnici koji nisu članovi pojedinog kluba mogu najdulje govoriti po 5 minuta. Odluke donosi Sabor bez rasprave. Ono što je najvažnije kod ove odluke je da umjesto vremena koje su do sada zastupnici imali na raspolaganju da bi govorili o svojem viđenju pojedine teme vi ste sublimirali ukupno vrijeme trajanja koje može biti recimo prema ovom prijedlogu 3 ili 4 sata u koje vrijeme se treba uračunati i pojedinačne rasprave i sve replike koje bi zastupnici iznosili na pojedinu temu. Na koncu, možda nije najmanje važno i kod ovog propisa ovaj puta ste pokazali iznimnu hrabrost pa za razliku od dosadašnjeg ovaj Poslovnik biste odlučili objavit u Narodnim novinama, a bit će objavljen u Narodnim novinama, a stupiti na snagu 1. srpnja 2013. godine. Ako je istina da vacatio legis od 8 dana nije mogao biti primijenjen na Zakon o odnosu Parlamenta i Vlade zbog našeg pristupanja Europskoj uniji, iako ne vidimo razloga da tri dana kasnije ne bi stupio na snagu, taj argument sigurno ne vrijedi kod Poslovnika i ako malo korektnosti postoji kod predlagatelja onda bi bio red da barem ostavi 8 dana rok za upoznavanje s propisima koji se objavljuju u Narodnim novinama. Nažalost, vrijeme mi ne omogućava da iznesem sve što sam kanio u ime kluba, želim reći ono što je rekao i kolega Lesar. Ukoliko inzistirate na ovakvom tekstu mi ćemo bit prisiljeni raditi po odredbama starog Poslovnika na temelju kojeg smo računali da ćemo raditi i kad smo kretali u izbore. Na temelju ovog Poslovnika jednostavno nije moguće raditi na demokratski način u Hrvatskom parlamentu. HDZ će bit sigurno protiv ovog poslovnika.
Hvala lijepo. Vaše izlaganje je izazvalo tri replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Branka Vukšića.
Uvaženi kolega Mlakar, teško je s vama se ne složiti. Ja ću u ovom moru iz mora argumenta koje ste vi naveli koji su protiv ovog antidemokratskog poslovnika pročitati članak 234. u svakoj replici, možda uđe u uho i zakonopiscu, zakonodavcu, a možda i narod shvati s kakvom vlašću ima posla. 234. članak glasi: Predsjedništvo Sabora može predložiti da rasprava o pojedinoj temi dnevnog reda može trajati točno određeno vrijeme u okviru kojega predlagatelj može govoriti najdulje do 20 minuta, a predstavnik matičnog radnog tijela, predstavnik Odbora za zakonodavstvo te predstavnici ostalih radnih tijela koja su razmatrala temu najdulje 10 minuta. Ostalo vrijeme raspoređuje se klubovima zastupnika razmjerno postojećem sastavu Sabora na način da se zastupnicima iz pojedinog kluba ne može odrediti manje od 15 minuta za govor, a zastupnici koji nisu članovi pojedinog kluba mogu govoriti najdulje 5 minuta. Odluku iz ovoga članka donosi Sabor bez rasprave. Ovo ukida sva dosadašnja prava jer Predsjedništvo Sabora može o svakoj točki dnevnog reda odlučiti tako kao što tu piše, većinu, jedino ako se stavi konsenzus svih klubova zastupnika onda može. Ovim člankom nema smisla nijedan drugi članak koji određuje prava saborskih zastupnika. Ovog članka se ne bi sramio ni Ceasescu, on je mrtav pa ga neću zazivat, a ni Lukašenko, a … samo fale brkovi. Ovo je prestrašno, ovim ste ukinuli demokraciju, ovim ste dokinuli Sabor. Nakon ovog ako se počne primjenjivat članak 234. pa Sabor nema smisla, pa vi ste ukinuli slobode u Hrvatskoj. Pa ovo je strašno, ovo je prestrašno, ovo je sramotno.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala vam lijepo kolega Vukšić da se slažete, mada je sada tu kolega Stazić i s tim bi bilo problema, a njegovo ime spominjem jer je on najavio upravo ovo što se dogodilo. Rečeno nam je niste dovoljno disciplinirani, ne odgovara saborskoj većini čuti i drugo, drugačije, a osobito ne kritičko mišljenje pa onda kad ne možemo vam potpuno uzet riječ ograničit ćemo vremenski koliko god je to moguće. Ovo je sraman pokušaj da se zatre bilo kakva kritička misao ili izgovorena riječ u parlamentu, to sam već rekao. Ono što bih želio ponovo naglasiti, mi nećemo raditi prema odredbama ovakvog Poslovnika jer dok smo kretali u izbore vrijedila su druga pravila. Prihvatili smo da tako kažem i zbog saborske većine da ne govorimo o diktatu. Umanjivanje prava pojedinim zastupnicima pravdajući to nekim drugim razlozima što je saborska većina govorila kada je ukidala neke od instrumenata koje smo imali na raspolaganju, a ovo je sada jedan korak od toga da nam još i policijom zabrane govorit. Onda šta će vam parlament? Dovoljni ste sami sebi. Dojadili ste i oporbi i građanima. Doći će za to naplata vrlo skoro. Ali na ovaj način ne da je blizu Ceaucecsua, rekao bih da je puno bliže Sjevernoj Koreji kako većina misli da bi trebalo raditi u Parlamentu.
Hvala lijepo. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar, dakle ovaj članak 128. i 129. najzornije govore da vladajuća većina želi jednog čovjeka dignut na visine na kojima još ni jedan političar u Republici bio bez obzira kako su mnoge nazivali i ovako i onako. Međutim, pogledajte predsjednik Vlade jedanput godišnje dođe u ovaj Visoki dom, govori nam što se događalo u proteklih godinu dana, on priča sat vremena. Međutim, saborski zastupnici nemaju pravo o tome raspravljati, nemaju pravo replicirati. Možete reći nešto u 20 minuta u ime kluba i to bi bilo sve. Ali kad zbrojite sve oporbene klubove, kad zbrojite a ovdje to ne piše u članku 129. da se predsjednik Vlade ne može javiti po odredbama ovog Poslovnika, a ima pravo na to poslije svakog govora kluba 5 minuta i onda još nakon 20 minuta. Dakle, taj čovjek može naprosto radit što hoće, ali ne daj Bože da se slučajno dogodi da jedan ministar iz njegove Vlade kaže nešto š to se njemu ne sviđa. On je automatski nezadovoljan tim odgovorom, diže se i počne kao što je tražio od predsjednika Sabora Poslovnik, počne tom ministru govoriti da on priča gluposti, da on ne smije govorit. Ali da se on ponaša tako prema svojim ministrima pa vidjeli smo kod izbora novog ministra turizma gdje mu je naprosto rekao nemaš ti šta odgovarat na ta pitanja, dosta je bilo. Prema tome, jasno nas se upućuje da će ovo biti parada jednog čovjeka. Samo gledajte, te parade nas skupo koštaju. Pitanje je uopće tko će doći na proslavu ulaska Hrvatske u EU.
Hvala lijepo. Na vašu repliku odgovorit će uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Uvaženi kolega Šuker, predsjednik Vlade je u nekoliko navrata rekao da su mu neki propisi glupi, da nisu dobri pa smo onda bili svjedoci da se brzo nakon te izjave, te propise išlo mijenjati. Čuli smo i da ne treba dozvoliti da se prigovora u izbornoj proceduri za ponovno brojanje glasova jer je to predsjedniku Vlade bilo blesavo. Vjerujem da će do idućih izbora i mogućnost kontrole izbornih glasova također otpasti. Danas vam se oglasio taj isti predsjednik Vlade, ali ne tamo gdje smo ga mi tražili, nego putem medija da bi priprijetio političkim strankama, da bi priprijetio neistomišljenicima i da bi rekao da je preuzeo dobrim dijelom pravosuđe, jer on zna koga će se tužit, koga će se sudit i tko će u kojem svojstvu sudjelovati u pojedinim sudskim procesima. To je samo refleks onoga što je svojim utjecajem uspio postići ovdje u Hrvatskom saboru da mi moramo provesti takve ideje, da mi svjesno sebi smanjujemo mogućnost djelovanja da bismo kao što ste rekli uzdigli jednog čovjeka jer on sebe vidi u posebnom svjetlu i vjerojatno misli da ima posebne zasluge koje mu daju za pravo da se mogu i propisi prilagođavati njegovim potrebama.
Hvala lijepo. I zadnja replika je uvažene zastupnice Đurđice Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa uvaženi kolega Mlakar, pa evo zaista ovaj Poslovnik mogao bi nositi naziv Poslovnik o ukidanju slobode govora saborskih zastupnika i tihoj eliminaciji Predsjednika Republike Hrvatske. Jer evo ga premijer i predsjednik SDP-a zaključio je da su njegovi poslušni SDP-ovi zastupnici toliko poslušni da oni nemaju što reći i šute cijelo vrijeme u Saboru, a nama će vjerojatno se dosjetiti pa će nam na ulazu kad se budemo registrirali podijeliti našu dozu flastera koju ćemo metnuti na usta i tako ćemo se i mi, on tako misli, pridružiti eto njegovim hvalospjevima samom sebi. Ali sigurna sam isto kao što ste rekli neće to tako biti i neće to biti tako dugo kao što on misli.
I odgovorit će uvaženi zastupnik Davorin Mlakar. Ne? Nije. Ja sam imao dojam da ste digli. Dobro. Hvala lijepo. Prelazimo na sljedeći klub. U ime kluba zastupnika HDSSB-a izlaganje će podijeliti uvaženi zastupnik Salapić i uvaženi zastupnik Vinković. A izgleda samo vi. Dobro. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Brzo smo dobili Konačni prijedlog Poslovnika na ponovnu raspravu, pa će se dio komentara koje ću u ime kluba HDSSB-a govoriti ponoviti u odnosu na ono prvo što smo rekli. Najvažnije je i ključno da nije dobro ovo što smo dobili ponovno na klupe, jer velika većina naših primjedbi, argumenata i razloga zašto nešto podržavamo ili ne podržavamo na žalost nije prihvaćeno. I ono što smo govorili danas sve je povezano, ova rasprava traje dugo. Pomalo je komorno, a ne bi tako trebalo biti jer su ovo važna pitanja za djelovanje Hrvatskog sabora u vremenu koje je pred nama a koje je vrlo važno za političku i svaku drugu budućnost naše zemlje. Tako da kad oporba sama sa sobom raspravlja, kad sami sa sobom komentiramo a vladajući ne baš puno o tome onda onako izgubi se smisao te nekakve rasprave općenito jer znajući da sve što se predloži neće biti prihvaćeno. To baš nije dobro za neki visoki stupanj demokracije. Ono što nas u onom dijelu u kojima smo govorili da bi se trebalo promijeniti posebno zabrinjava a to jesu ova pitanja oko članka 119. imenovanje naknadno imenovanje člana Vlade, dakle ministra na kojem se više neće govoriti, raspravljati ovdje na plenarnoj sjednici Hrvatskoga sabora, nego na onom matičnom odboru kojem dotični ministar po svojoj, dakle nadležnosti spada. Istina je da će se na odboru provoditi rasprava o tome, ali smatramo da je ipak prevažno pitanje, da je isto tako kao i imenovanje nove Vlade nakon izbora u Parlamentu, pa mislim da bi ista pravila trebala vrijediti i u ovome slučaju. Dakle, da se u Hrvatskom saboru treba i mora provesti rasprava oko imenovanja novog ministra. To je važno pitanje, prije svega za funkcioniranje Vlade ali i one politike i onog resora koji će budući kandidat za ministra voditi. Da se o tome ne kaže ni riječ ovdje u ovome Domu to smatramo da nije dobro i žao nam je što to nije prihvaćeno. Jer mi smo se zalagali za to da ipak treba se raspravljati u Saboru oko tako važnoga pitanja. Mi smo ispred kluba HDSSB-a podržali to da se predsjednik Vlade jednom godišnje obraća Hrvatskome saboru. To ne smatramo lošim to čak smatramo i potrebnim i to smo predlagali prije kad se nije govorilo o ovom Poslovniku jer ono što predsjednik Vlade odgovara na pitanja zastupnika i zastupnica na aktualnom prijepodnevu to se već pomalo zna kako izgleda i sve je to u svrhu nekakvog odgovaranja koje već možemo reći da se unaprijed i zna što će se po svakom pitanju u odgovoru reći. Nažalost, ni to nije prihvaćeno. Nije prihvaćeno to da smo mi predložili da je potrebno da se predsjednik Vlade obrati Hrvatskom saboru ali da se o tome vodi rasprava. O tome će govoriti po ovome dakle prijedlogu predstavnici klubova u onom vremenu od 15 minuta i objašnjenje, obrazloženje je da će se onda steći dakle dojam da je svaka politika, svaka stranka, svaki klub zastupnika rekao svoje mišljenje o tom političkom smislu oko rada i djelovanja Vlade vezano za izvješće koje će dati predsjednik Vlade Hrvatskome saboru. To možda u jednom dijelu i je tako ali u drugom dijelu, dakle rasprava o tome, širina rasprave, uključivanje zastupnika u raspravu to jest možda duže vremenski ali puno smislenije i važnije jer se onda dobiva smisao jedne kvalitetne rasprave. Mi ne možemo prihvatiti to da to nije prihvaćeno u ovom konačnome prijedlogu zakona. Što se tiče članka 234. tko god je to sada smislio i promijenio do ovog konačnoga prijedloga Poslovnika smatramo da je napravio veliku grešku jer možda neka namjera je postojala što se kaže dobra namjera ali put dobre namjere znamo kud je popločan. To nije dobro. Nije dobro ni ograničavati dakle raspravu u tom ukupnome vremenskome ograničenju jer ako ćete tako postaviti pitanje onda se zaista gubi smisao tog raspravljanja u Hrvatskome saboru a siguran sam i čvrsto vjerujem u to da to nije namjera predlagatelja ovoga Poslovnika da se na ovakav način ograničava rasprava jer se onda zaista gubi smisao općenito Hrvatskoga sabora, jedne demokratske rasprave i drugačijeg mišljenja. Drugačije mišljenje, mišljenje oporbe koje se ponekad i neće slagati sa mišljenjem većine sa djelovanjem Vlade može doprinijeti samo tome da se poboljša kvaliteta naše Vlade i ministara u Vladi. Većina saborska je čvrsta, nama je jasno, mi smo to utvrdili nakon izbora tko ima većinu i tko će biti odgovoran za rad Vlade RH ali i samim time tko će biti odgovoran i pred građanima. Jer ono što Vlada poslije izbora treba dakle čvrsto obavljati to je odgovornost prema građanima i odgovornost za svaku politiku koja je obećana i u predizbornoj kampanji i postizbornoj kampanji. A ono što ostaje na zastupnicima, da svaki od nas bilo u ime kluba, bilo pojedinačno u svojim raspravama zastupa interese svojih birača, svoje izborne jedinice, svoga grada, svoje općine, svoga mjesta gdje živi. To je dakle ono što ostaje na nama. I na nama je odgovornost da u Saboru govorimo ono što od nas očekuju naši birači, a to je da zastupamo interese kraja iz kojeg dolazimo. Ako će se u bilo kojem obliku po bilo kojem zakonu ograničavati ta rasprava zastupnika onda svodimo tu demokraciju na najmanju moguću mjeru a vjerujem i ponovit ću siguran sam u to da u kontekstu našeg punopravnog članstva u EU to sigurno nije bila namjera predlagatelja i taj članak amandmanima dakle treba popraviti do glasovanja. Mi smo spremni podržati sve ono što je dobro, što dolazi od strane predlagatelja i sigurni smo u to da se na ovome članku 234. mogu napraviti bolje promjene. Mi pozdravljamo ovaj članak 66. Poslovnika gdje je regulirano ovo pitanje pozivanja zastupnika iz RH Europskom parlamentu. To ide u kontekstu onoga što smo raspravljali o ovom zakonu koji je bio u odnosu Sabora i Vlade, a to je da će dakle biti pozivani zastupnici iz Europskog parlamenta što će uz sadašnji sastav Odbora za europske poslove koji po ovom Poslovniku dobiva drugačije nadležnosti dati svoj doprinos kvalitetnijem radu Odbora za europske poslove. To je po ovom Poslovniku dobro. Isto tako podržavamo ove nomotehničke izmjene koje su napravljene u odnosu na prvo čitanje. Drugačija nadležnost i veće ovlasti Odbora za zakonodavstvo su potrebne i u kontekstu promjena koje smo htjeli sa ovim Poslovnikom. Isto tako promjene nadležnosti Odbora za gospodarstvo kada je u pitanju zaštita potrošača koje je jedno od važnih pitanja politika u institucijama EU isto tako mi možemo podržati. Nažalost, dakle na ovih 3, 4 pitanja se ono lomimo i ne možemo dati podršku svoju. Ja vjerujem da to s obzirom na 7 glasova ne znači baš puno vladajućoj koaliciji, ali sigurno bi trebalo prihvatiti neke argumente jer ako se sa konsenzusom oko nekih važnih pitanja, a ovo su najvažnija pitanja za funkcioniranje Sabora, možemo dogovoriti onda je to sva vrlina demokracije u Hrvatskoj, onda smo stvarno na pravom putu da postanemo prava europska zemlja. Isto tako treba priznati da smo onim prvotnim najavama i ukidanjem ispravaka netočnog navoda imali namjeru dakle ukinuti bespotrebne rasprave i možda zlouporabu tog instituta koji je bio, ali uvođenjem umjesto ispravka netočnog navoda replike i produžavanje vremena replika na 2 minute, odgovora još 2 minute mislim da se samo bespotrebno odužila rasprava pa da je ispravak netočnog navoda kao jedan institut ostao mislim da bismo tu skratili raspravu, ubrzali dinamiku, imali životvorniji rad Sabora, ne ovako komorne atmosfere. A ovako smo s ovim promjenama odužili rasprave i onda to želimo popraviti s ovim člankom 234., a mislim da smo potpuno sa time dakle totalno krenuli u krivome smjeru. Evo, mi pozivamo predlagatelja s obzirom da ima ovdje rješenja koja jesu za podržati i koja jesu za prihvatiti s obzirom na rad Sabora koji se očekuje u vremenu koje je pred nama, ali s obzirom na ove ključne stvari dakle članak 119. i članak 234. mi nećemo podržati ovaj konačni prijedlog Poslovnika osim ako do glasovanja o tome ne postignemo dogovor. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I vaše izlaganje izazvalo je tri replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Branka Vukšića.
Poštovani kolega Salapiću, vjerojatno niste upamtili pa ću ja još ponoviti da u ovom podmuklo podmetnutom antiterorističkom aktu, a antiteroristički akt je zato što manjina terorizira većinu piše u 234.članku "Predsjedništvo Sabora može predložiti da rasprava o pojedinoj temi dnevnog reda može trajati točno određeno vrijeme u okviru kojega predlagatelj može govoriti najdulje do 20 minuta. Ostalo vrijeme raspoređuje se klubovima zastupnika razmjerno postojećem sastavu Sabora na način da se zastupnicima iz pojedinog kluba ne može odrediti manje od 15 minuta za govor. Odluka iz stavka 1.ovoga članka donosi Sabor bez rasprave, a vrijeme govora tih 15 minuta zastupnici mogu iskoristiti na način koji sami odrede". Baš im hvala nisu nam odredili kako ćemo mi 15 minuta odrediti. Recimo pitam se što će SDP-ovoj šutljivoj većini 2, 3 sata? Hoće li za ta 2, 3 sata koliko će dobiti pretpostavljam čitati panegirike velikom vođi. Što ćemo raditi 2, 3 sata ili se ne treba iskoristiti to vrijeme koje je određeno po klubovima. Ova suspenzija govora u Saboru je napravljena zbog toga što se vlast boji svake kritike. Vlast se boji istine i vlast se boji onoga što govorimo svakoga dana u Saboru. zbog čega? Zato što je neuspješna, zato što svakoga dana gubi i zato što nema niti jedan odgovor na niti jedno ključno pitanje u državi.
Hvala lijepo. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Vukšić vi ste ponovo naglasili taj članak 234.ja sam ga dobro isto tako pročitao i o tome sam govorio u raspravi. Namjera je sigurno ono što smo rekli, a to je da prvim promjenama Poslovnika i ukidanjem netočnoga navoda se željelo skratiti raspravljanje u Saboru i vjerojatno postići neku bolju dinamiku rada Sabora, a onda se vremenom kako je vrijeme prolazilo ispred nas i dolazili zakoni koji su vrlo važni i bitni vidjelo da se rasprava odužuje na nekoliko sati, na 5, 6 sati i onaj tko je predložio ovaj članak 234.sigurno je htio doskočiti tome između ispravka netočnog navoda i replike ili uživanja rasprave po procjenama vladajuće koalicije koje su bespotrebna skratiti to vrijeme raspravljanja pa uvesti jedan takav članak Poslovnika koji je sve samo ne demokracija, ne samo pravo da se govori nego nešto sasvim drugo. Onda je trebalo pošteno priznati da je taj ispravak netočnog navoda bio dobar institut pa ga vratiti nazad, to možemo. Rasprava je bila dinamičnija i ako se ruku na srce pogledamo prijašnji saziv Sabora i ovaj sada 7.vidimo da je tu kvaliteta rasprave spala na jednu veliku nulu jer kada s jedne strane imate tišinu jasno je da će većina u Saboru podržavati svoju Vladu i da će podržavati zakone i prijedloge i rješenja koja predlaže Vlada, to nije za zamjeriti. Ali kada se o ničemu ne govori i kada mi kao oporba već duže vremena ovdje u Saboru govorimo sa mi sa sobom to se potpuno gubi smisao svakoga raspravljanja pa se i tim načinom jedne tihe šutnje želi ubiti u stvari to govorenje u Saboru. i ako vama nitko ne odgovara na ono što govorite, ako nemate odgovor da li ste na pravom putu sa svojim argumentima, rješenjima onda se gubi smisao pred samim sobom što smo mi to rekli što je naš doprinos u tome. Ja sam za to da rasprava bude dinamična da saborske klupe budu pune da se čuju mišljenja lijeve i desne strane i nezavisnih pa da svi zajedno najbolje moguće rješenje donesemo u smislu onoga što očekuju od naši građani, ali je to dobro ili loše to će se pokazati na sljedećim izborima gdje će birači odlučiti tko je u Saboru zaista zastupao interese svoga naroda. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Damira Mateljana.
Ograničena rasprava po nekoj točki dnevnog reda je praksa recimo i u Slovenskom državnom zboru. To je praksa u EU parlamentu. Da li su te dvije institucije nedemokratske? Da li je to Južna Koreja? U SAD-u nakon izvješća predsjednika države nema rasprave. da li je SAD nedemokratska država? A na kraju svega u pravu ste sud o vama i o nama dat će javnost s tim da će za razliku od nas o vama dati sud i Državno odvjetništvo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Josip Salapić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa meni je drago kolega da ste vi sa ove strane vladajućih ipak digli repliku i rekli neku riječ o onome što sam ja govorio u ime Kluba zastupnika HDSSB-a samo mi je žao što niste rekli apsolutno ništa ono što sam ja zaista govorio. Ja smatram da se mi kao Hrvatski sabor ne trebamo u obrazlaganju argumenata pozivati na nikoga i na ništa. Mi trebamo donijeti Poslovnik koji će prije svega služiti nama zastupnicima i zastupnicama u Hrvatskom saboru, a posredno i hrvatskim građanima koji od nas očekuju učinkoviti rad u Parlamentu. Mi smo svjedoci a ne znam na koju smo se to zemlju ugledali da su naše saborske klupe u najvažnijim pitanjima i zakonima koji su od interesa za hrvatske građane, recimo prošli tjedan o Zakonu o obveznom osiguranju koji smo jedan bitan zakon, raspravljali nas 15, 16 u Saboru. dakle mi sami svojim djelovanjem šaljemo krivu sliku hrvatskoj javnosti i sami damo doprinos tome da građani daju najviše najnegativnije ocjene Hrvatskome saboru. U našim rukama su instrumenti na koji način ćemo najbolje raditi i u tom dijelu ne trebamo se ugledati na nikoga. Mi smo imali svoje dugogodišnje djelovanje Hrvatskoga sabora kroz povijest to nije teško za pratiti ili ne pratiti ali siguran sam a ne znam mislim da vi niste bili zastupnik u prošlom sazivu da je prošli saborski saziv bio puno dinamičniji i da je rasprava bila puno konstruktivnija i puno kvalitetnija bez obzira na neke ponekad i povišene tonove. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I sljedeću će repliku imati uvaženi zastupnik Davorim Mlakar.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Salapiću ja bih rekao da je pohvalan vaš ovaj smirujući ton i vaše izlaganje koje je išlo na neki način u prilog tome da predlagatelji prihvate ako se mirnije kaže nešto što možda ako je bilo malo sa više emocija je teže prihvatiti. Međutim, iskreno govoreći slušao sam pažljivo vaše izlaganje, nisam u potpunosti razumio. Vi ste na neki način rekli da je dobra činjenica da smo neke od instrumenata koji su bili na raspolaganju saborskim zastupnicima izbacili iz Poslovnika, sada govorite da su bile puno dinamičnije rasprave prije dok su oni imali na raspolaganju te instrumente. Da ne kažem da je vladajuća veličina tada jako dobro umješno koristila evo neću uzeti drugi termin, te iste instrumente koje je sada izbrisala iz Poslovnika. Ali nisam razumio da li ste vi ustvari za to smanjivanje prava osobito limitiranje govora na klubove i ukupnog vremena koje se može potrošiti na rasprave u Saboru o pojedinoj točki ili ste vi kao Klub oštro protiv takve prakse da nam se sada u ovom prvom valu propisuje koliko ćemo smjeti govoriti. Idući korak još jedino koji želim dočekati kada nam još i propišu što smijemo govoriti.
Hvala lijepo, s time smo, … [[Upadica se ne čuje.]] Oprostite, javili ste se, je točno, točno. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo kolega Mlakar, mislim da je moj umirujući ton možda vas uspavao pa da sam malo se derao tamo bilo bi možda bolje. Ja nisam rekao da sam ja za ukidanje onih instituta, ispravak netočnog navoda i povrede Poslovnika po prijašnjim rješenjima, nego sam rekao da je namjera predlagatelja bila ukidanjem tih instituta dati nekakve nove institute kao novi oblik replike koji smo dobili i da bi to trebalo biti bolje nego prije. Ja sam rekao upravo ono što ste vi sada rekli, mi smo na istom putu, razmišljanja, ja sam rekao da sa ovim replikama nismo postigli ništa nego smo samo bespotrebno odužili rasprave a došao je ovaj članak 234 kao rješenje koje bi trebalo to sve promijeniti koje je potpuno krivo. Tako da smo mi na istom putu što se tiče razmišljanja oko članka 234. instituta … [[Govornik se ne razumije.]] raspolaganje zastupnicima. I ja sam sigurno jedan od onih koji, ja mislim da nema smisla u Saboru da nekakva velika galama i dernjava to neće doprinijeti ničemu. Ja sam za jedne umirujuće i konstruktivne rasprave, za konsenzus o nacionalnim pitanjima. A kada se trebamo podijeliti na lijeve i desne onda se zna koje su to teme. Ako su ove teme, teme oko, kao jutros oko odnosa Sabora i Vlade u uvjetima našeg članstva u Europskoj uniji, Poslovnik Hrvatskog sabora kojime trebamo dakle djelovati u novim okolnostima kada, od ponedjeljka od 1. srpnja, onda sam siguran, tu sam za konsenzus i za umirujući dakle ton. Ako je u pitanju ono što se dogodilo jutros, nedolazak Angele Merkel pitanje dakle našeg stava i našeg odnosa prema Europskoj uniji onda jesam za dernjavu. Dakle, ja sam za procjenu situacije … [[Govornik se ne razumije.]] načina da se onda evo koriste instrumenti koji su na raspolaganju. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Sljedeći govornik biti će uvaženi zastupnik Mile Horvat. U ime Kluba SDSS-a, izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja sam i u ime, ja sam u ime Kluba SDSS-a i prvom čitanju rekao neke, nekoliko osvrta na prvi tekst ovoga, prijedloga ovoga Poslovnika. Pa ću sada nešto kraće reći nekoliko stvari za koje mislim da je potrebno istači vezano za ovaj Konačni tekst jer uostalom taj tekst će u petak vjerojatno biti usvojen i on je takav kakav jeste. Naše je, naše je da kažemo svoje viđenje ovoga problema. Prvo uz dužno poštovanje predlagatelja kolege koji ispred Odbora obrazlagao stanovišta, stajališta, razloge i motive zbog čega se donosi ovaj Poslovnik, ja se ipak ne mogu oteti nekakvom dojmu da poslije ovih, ovog Zakona koji smo danas raspravili odnos Vlade i Sabora i ovog Poslovnika kao tehničkog pitanja i 1. 7. kod ulaska u Europsku uniju više neće biti sve isto. Dakle, ni položaj Sabora, ovog Visokog doma neće biti jednak kao što je bio do sada. To je nekakav moj dojam, gubi mu se značaj, bez obzira koliko mi to prihvatili ili ne, ali iz ovih tekstova zakonskih i rješenja u tim tekstovima se to dade iščitati. Odbori jačaju, Sabor se na neki način marginalizira, … [[Govornik se ne razumije.]] i u javnoj percepciji i marginaliziran ali i defacto marginaliziran. Naravno ovdje se govorilo o gubitku suvereniteta, vjerojatno se tu radi i o gubitku jednog dijela suvereniteta. Prava zastupnika u pojedinačnom raspravljanju su se bitno reducirala. Praktično smo mi doveli u pitanje logiku jednog osnovnog alata parlamentarizma a to je javni govor. To je tako otkad postoje parlamenti antičkog, rimskog parlamentarizma pa sve do danas. Dakle, govor je glavni alat parlamenta. Dakle, vidimo da ulaskom Hrvatske u Europsku uniju se položaj Sabora mijenja, Odbori za europske poslove, Odbor za europske poslove postati će središnje tijelo za obavljanje europskih poslova. Prema tome, on će dobiti značaj veći nego što mi iz ovog teksta možemo iščitati. I dio zakonodavne aktivnosti Sabor prenosi na Vladu. Vlada zakonodavne prijedloge Europske unije i svoja stajališta dostavlja Saboru a Sabor u određenom roku o tim Zakonima Vladi šalje svoje mišljenje. Znači cijela aktivnost središnja aktivnost se dešava u Vladi. Mi smo zato i u prvom čitanju rekli nekakva svoja razmišljanja i prijedloge gdje smo rekli da je potrebno obvezati Vladu da dostavlja Saboru sve zakonske prijedloge, ostale akte i stajališta te propisati i utvrditi rokove za te aktivnosti da bi Sabor mogao pratiti i nadzirati aktivnosti Vlade u Vijeću EU. Sabor bi u svakom slučaju preko Odbora za poslove EU trebao iznositi obvezujuća mišljenja Vladi. To je na kraju tako uređeno i u drugim zemljama EU dakle oni su te odredbe u svoje poslovnike i ugradili. Mi smo imali niz prijedloga za korekciju određenih članova, neki prijedlozi su usvojeni, neki nisu. smatrali smo da se treba korigirati donošenje godišnjeg plana rada. U jednom dijelu je taj prijedlog usvojen, međutim kada se radi o tjednom zasjedanju i dalje vidimo da nismo definirali način da se raspored jednog zasjedanja definira na početku radnog tjedna nego je ostavljena mogućnost da se ono svaki dan mijenja što se pokazalo u praksi da nije baš najsretnije rješenje. U interpelacijama je jedan dio naših sugestija prihvaćen jer smo ukazivali da će se po ona tri koraka odnosno sa svim rokovima za provođenje interpelacije čekat će se na interpelaciju od 4 do 6 mjeseci. Mislim da ovim rješenjem koji je ovdje ponuđeno u ovom konačnom tekstu ta mogućnost donekle izbjegnuta. Sasma korektno je prihvaćena i naša sugestija da se proširi u jednom dijelu nadležnost Odbora za vanjsku politiku i to mi je drago što je predlagatelj prihvatio naše sugestije u smislu da Odbor za vanjsku politiku treba biti značajan jednako gotovo koliko i Odbor za poslove EU. Isto tako bih se pridružio i kolegama u razmišljanju praktično o kritici članka 234.da se ne ponavljamo ali definitivno mislimo da nije sretno, a isto tako ni spretno rješenje da se na ovakav način modelira to najjače oružje zastupnika, a to je pravo na riječ na govor. Dakle ograničavanja toga prava kao što je to rečeno u članku 234.naravno da nije za nas sretno rješenje u ovom Poslovniku. Jednako tako članak 119.je ostao u svojoj osnovi ne izmijenjen iako smo smatrali da treba da se korigira u dijelu kada se govori o naknadnom imenovanju člana Vlade odnosno ministra. I dalje je predlagatelj ostao na stanovištu da kod naknadnog imenovanja pojedinog člana Vlade rasprava o predloženom kandidatu se provodi u radnom tijelu Sabora. Mi smo predlagali mislili smo da se rasprava treba voditi na plenarnoj sjednici i da se ona mora voditi bar na nivou kluba stranačkih klubova ako ne pojedinačna rasprava, međutim to je odbijemo. Ali je interesantno obrazloženje kako je to odbijeno. Dakle članak 119.u svom obrazloženju Vlada otvara tri pitanja i definira ustvari svoju suštinu odnosa Vlade prema Saboru. Ona u prvom dijelu obrazloženja kaže da će se uređivanjem odredbe na ovaj način omogućit će se rasprava o predloženom kandidatu od strane stručne javnosti. Dakle postavlja se pitanje šta je to stručna javnost i postavlja se pitanje da li je kompetentnija stručna javnost da ocjenjuje rad budućeg ministra nego što su to saborski zastupnici odnosno jedno logično pitanje, kako je moguće da stručna javnost donosi ocjenu o sposobnosti budućeg ministra u Vladi RH, a to nisu u stanju saborski zastupnici. Druga stvar, u obrazloženju se kaže da će se istodobno time omogućiti svakom zastupniku koji želi sudjelovati u raspravi da to i učini. To je moguće ovako teoretski napisano, praktično. Ja postavljam pitanje kako će moći da prisustvuje odboru sjednici odbora 150 zastupnika? Kako će moći prisustvovati svih 150 zastupnika sjednici odbora, da postavljaju pitanja ministru i da ministar odgovara dakle budući ministar odgovara tim zastupnicima? Ja mislim da je to gotovo nemoguća misija, ali eto to je zvanično obrazloženje. I treća stvar obrazloženja članka 119.jeste da se na taj način osnažuje uloga radnih tijela Sabora koja sada postaju središnje mjesto na kojem se provodi tzv. saslušanje "budućih članova Vlade". Ja mislim da o ovome komentar posebno ne treba, dakle samo potvrđujemo ovu našu tezu koju smo rekli i koju ja smatram da nije dobra dakle da se osnažuje ulog odbora. Ona treba biti jaka, svaki odbor treba biti kompetentan, da bude stručno ekipiran, da bude snažan ali ne snažniji od Sabora, ne snažniji od saborskih zastupnika, ne snažniji od klubova parlamentarnih stranaka. Dakle to je još jedna potvrda marginalizacije Sabora u ovome Poslovniku. I dalje mi mislimo da ministre buduće ministre treba preispitati kako ovdje to kaže, saslušati na plenarnoj sjednici Sabora bar na nivou klubova parlamentarnih stranaka ako ne u pojedinačnim raspravama. I još jedna stvar na koju bi se ja ovdje osvrnuo to je članak 66., članak 65.je definirao Odbor za europske poslove kao najvažniji odbor naravno iz djelokruga propisani poslova se vidi da je to budući najvažniji odbor u radu Sabora." Odbor za europske poslove ima predsjednika, dva potpredsjednika i 14 članova, a još 6 članova imenuje se iz reda javnih, znanstvenih i stručnih djelatnika" Ja sam u prošloj raspravi rekao da je, mislimo da je potrebno definirati u samom članku 66. jasniju poziciju članova Kluba zastupnika nacionalnih manjina u ovom Odboru. U tom smislu smo i uputili amandman koji treba da glasi: "Odbor za europske poslove ima predsjednika, dva potpredsjednika i 14 članova. Od kojih je jedan predstavnik Kluba zastupnika nacionalnih manjina a još 6 članova imenuje iz reda javnih, zdravstvenih i stručnih djelatnika.". Naime, mislimo pošto je to najveći, najvažniji Odbor očito će u tom Odboru biti najveća stranačka kombinatorika. Očito će i najveći interes stranaka biti za članstvo u tom Odboru, dobro je da su prisutni i stručni i znanstveni djelatnici. Ali isto je tako dobro da u tom Odboru bar jedan član od njih 14 bude predstavnik Kluba zastupnika nacionalnih manjina. Zbog svih budućih tema koje će se dešavati, zbog svih budućih odnosa. I upravo zbog toga što je to odbor koji će biti najatraktivniji, gdje će biti i najviše međustranačkih kombinacija i pregovora mislimo da treba jedno mjesto definirati u korist jednog predstavnika Kluba zastupnika nacionalnih manjina. Ne prejudicirajući tko bi to bio niti iz koje stranačke opcije. To bi se, ta stvar bi se dakle ostavila na raspolaganje na dispoziciji samom Klubu zastupnika nacionalnih manjina koji bi onda predložio u tih 14 stalnih članova predložio jednog svoga predstavnika. Eto to su nekakva naša razmišljanja. Žao nam je što ona vjerojatno neće biti usvojena. Mislimo kada bi se ovaj razmišljanja prihvatila da bi onda i ovaj Poslovnik bio kvalitetniji. Dakle, u razmišljanjima smo, kako ćemo se postaviti kada se bude glasalo o ovom Poslovniku. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Branka Vukšića.
Uvaženi kolega Horvat, ja se nadam da ćete donijeti mišljenje da ne možete protiv svoga mišljenja ako ne uvaže vaša mišljenja ne možete glasati za onaj Poslovnik koji ne uvažava vaša mišljenja. Jer upravo čitav Poslovnik govori o tome da ne treba uvažavati saborske zastupnike. I vi ste se, gospodine Horvat referirali na članak 234. Vjerojatno kolege iz pozicije nisu upamtile taj članak, pa ću ja još jedanput pročitati: "Predsjedništvo Sabora može predložiti da raspravu o pojedinoj temi dnevnog reda može trajati točno određeno vrijeme u okviru kojega predlagatelj može govori najdulje od 20 minuta, ostalo vrijeme raspoređuje se klubovima zastupnika razmjerno postojećem sastavu Sabora na način da se zastupnicima iz pojedinog Kluba ne može odrediti manje od 15 minuta govora. Odluku iz stavka 1. ovog članka donosi Sabor bez rasprave. Vrijeme govora mogu koristiti zastupnici na način koji sami odrede.". Međutim, nije to jedino, prije ste vidjeli i trebao je predsjedavajući reagirati kada je predstavnik vlasti zaprijetio ovdje u Saboru što je velika pogreška, prijetio je DORH-u. Ne znam na koga se odnosilo, ja bih volio da DORH … [[Govornik se ne razumije.]] sređuje laburiste, rekao je vas će ionako i slijediti DORH. Prema tome, gospodine predsjedavajući protestiram zbog toga, znači ne samo da će nam ukinuti govor nego će nam poslati na vrata i policiju pa će nas policija strašiti da slučajno se ne bi usudili pred Saborom ili izaći iz Sabornice, morati ćemo sjediti ovdje jer će nam prijetiti DORH-om. Ovo je neviđeno. Mislim na taj način razgovarati sa opozicijom, bez obzira na koga se odnosilo na nas laburiste, na HDSSB, jer je valjda kolegi replicirao, gledao je mene. Ili HDZ. Prema tome, sve ovo što piše puno gore je od ovoga što piše. Puno lošije namjere ima ova vlast.
Hvala lijepo. Sada bismo prešli na sljedeći Klub a to je Klub zastupnika SDP-a i u ime Kluba će govoriti uvaženi zastupnik Josip Kregar.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Poslovnik Sabora je velika odgovornost svih nas. To je jedan od rijetkih akata kod kojih sami moramo osmisliti koncepciju i dogovoriti se o odredbama, dogovoriti se o tome šta ćemo regulirati. Tu nema drugih predlagača. To je jedan akt koji mi radimo sami za sebe. To je akt koji određuje naše osnovne odnose. Molim. Ono što u ovom slučaju je svakako dosta postalo vidljivo je da u tome nema potpunog slaganja. Ali dozvolite, pa to je sasvim prirodni dio jedne rasprave i procesa. Ovdje je rečeno uništava se rasprava ali rasprave je bilo itekako i kritike su bile vrlo teške čak teške riječi, kritike su upotrijebljene. Zbog toga ja ne sumnjam da će buduća praksa i nakon donošenja ovog Poslovnika biti vrlo živahna rasprava sa sučeljenim mišljenjima i mnogim postupcima i ponašanjima koji neće netko u ovoj sabornici naravno odobravati. Ali baš o tome se i radi kod Poslovnika sabora da dogovorimo one stvari koje će usprkos naših razmimoilaženja i razlike u interesima i političkim pogledima biti zajednički nazivnik pravi … [[Govornik se ne razumije.]] kojih ćemo se držati. Dozvolite da neke stvari u vezi s time istaknem. Prije svega trebalo bi pohvaliti one koji su najviše na Poslovniku i radili. Jer pogledajte, mi imamo dva poglavlja u obrazloženju koja govore o velikom broju primjedbi koji su nakon prvog čitanja podneseni. Kolega iz HNS-a je nabrojio 17 ja 14 onih koji su usvojene. I to su dalekosežne i važne primjedbe. Jedan veći dio primjedbi nije usvojen između ostalog i moja. Molim ali to smatram sastavnim dijelom rasprave kod kojih su predlagači pokazali da žele izaći u susret, razumjeti razloge i uvažiti argumentacije oni koji su bili za ili protiv nečega. Prema tome dogovor drukčije rečeno konsenzus i međusobno razumijevanje pretpostavka su svakog ovakvog akta. Poslovnik se zasniva ne na tome što je napisano na papiru već na onom što mi kao zastupnici pokazujemo svojim ponašanjem. I zbog toga kritike koje se tiču Poslovnika većim dijelom ne tiču se niti dosadašnjeg niti budućeg Poslovnika već se radi o onome što narod kako je rečeno ovdje vidi u našem ponašanju od praznih klupa do bahatosti, osornosti ili zapravo neimanja argumenata. Ali ovo kažem u kontekstu pohvale onima koji su uvažili neke i odbacili druge primjedbe. To je da bilo teških kritika i teških riječi naravno da se taj postupak nastavlja. Ali dozvolite kod pohvala jednu važnu stvar, glavni motiv izmjene Poslovnika je bila sasvim značajna ili vrlo značajna promjena koja nastupa kroz par dana ulaskom Hrvatske u EU. Budući da je zakonodavna aktivnost u EU iznimna mi moramo naći mehanizme i načine fleksibilnog, razumnog, legitimnog odgovora na tu činjenicu. Teško je plenum sabora zadužiti da se bavi svim europskim poslovima ali ja ne želim sada raspravljati o onom što je bila prethodna rasprava ali ovdje formiranje jednog novog odbora sa vrlo snažnim ovlastima zapravo delegiranom odgovornošću Sabora je jedna od važnih stvari čak glavni dio ovo Poslovnika. Zbog toga mi je žao da su u prvi plan došle primjedbe više ili manje opravdane, a ove pohvale ostale nezabilježene. Korekcije u djelatnosti odbora mislim rezultat su iskustva o tome da se na drugi, bolji način može regulirati njihova nadležnost. Ali zanimljivo je da činjenica oživljavanja djelovanja odbora nije naišla na priznanje. Odbori imaju veliki broj sjednica, ne samo zbog velikog broja zakona koji trebaju obraditi nego i česte ja bih rekao i poželjne prakse tematskih sjednica i to u ovom Poslovniku se toliko ne vidi ali korekcija nadležnosti upućuje u tom smjeru. Najviše rasprave ovdje izazvale su dvije stvari. Jedno se tiče onoga što je ovdje nazvano naglašavanje kancelarskog principa, a drugo je nazvano gušenjem slobode rasprave u Saboru. U pogledu izvješća predsjednika Vlade Saboru doista treba krenuti od činjenice da takvih obaveza do sada nije bilo. To nije prilika … predsjedniku vlade da pokaže svoju moć to je suprotno. prilika ovom Domu da raspravlja o njegovim odgovornostima. Sada reći ćete ali ta rasprava ograničena, jest jel ona mora biti argumentirana mora biti fokusirana na ono što je rečeno, a ne na sve predmete rasprave koje nam se mogu pojaviti. Nema pojedinačnih rasprava, pa da to je zbog toga što je iskustvo koje se iz drugih domova sličnih parlamenata prenosi ovdje da se radi o jednom trenutku velike odgovornosti doista jednom svečanom trenutku pa onda rasprava i snalaženje o njoj nije razina koju tu treba postići. Što se tiče činjenice da se ovdje pokazalo i govorilo o tome da bi bilo bolje da predsjednik Republike govori o stanju nacije, ja dijelim jedno takvo mišljenje ali ovdje se radi o napretku u sasvim konkretnim odnosima između Vlade i Sabora. Koliko puta se ovdje tražilo da premijer dođe, pa neka dođe, neka bude obavezan prema ovom Poslovniku da to i učini i da u jednom prilično dugom izlaganju da one osnove podatke o stanju u Hrvatskoj i o poslovima odnosno planovima svoje Vlade. Ja se kada se govori o tom članku 119.ne mogu složiti u potpunosti s gospodinom Horvatom niti onima koji misle da se rasprava o novim ministrima treba isključivo na plenumu voditi. Mi imamo dosta dobru praksu da se na odborima vrlo sadržajno raspravljalo sa kandidatima za različite funkcije, a to da će se baš 151 zastupnik pojaviti na sjednici odbora mislim da je nerealistično. Ali čak i tada može se ona ovdje održati. Ono međutim što bi bilo vrlo važno je da se ta rasprava usmjeri na kvalitete tih kandidata i na ono što oni trebaju napraviti. A odbori su radna tijela koja pokrivaju izvjesno područje je onda i prirodno mjesto za takvu raspravu. Konačno, pa neće nitko oduzeti pravo saboru da odlučuje o tome tko će biti ministar ili o njegovom opozivu. Članak 234.izazvao je mnoge nedoumice, možda s razlogom zbog toga što taj članak predstavlja izvjesni zik zloupotrebe, ali svaka većina u Saboru mora imati mudrost da ne zloupotrebljava, a skoro svaka odredba se može zloupotrijebiti odredbu koja ostavlja nekakvu mogućnost. Limitiranje rasprave kako je predviđeno u članku 234.što gospodin Vukšić citira već više puta, zapravo podrazumijeva jednu samoograničenje i mudrost onih koji vode Sabor da se takve mjere ne primjenjuju na ono što su najvažnija pitanja za koje je zrela jedna proširena i dugačka rasprava. Ali činjenica da imamo prazne klupe i slabo sudjelovanje govori o tome da ima i drugih tema o kojima Sabor odlučuje ali za koje nema interesa sudjelovanja u raspravi, ali ima u odlučivanju. I dozvolite da završim sa jednom tezom s kojom sam i počeo. Ovdje je rečeno vlast se boji kritike i zbog toga ta odredba članka 234. Vlast bi trebala priželjkivati kritiku ali ona je itekako obilno dobiva u ovoj dvorani. Nije lako se sigurno nositi sa ovako aktivnim zastupnicima koji imaju mnoštvo primjedba na zakonske tekstove. Još manje je, još je teže, još manje je moguće odgovarati u teškim uvjetima društvene i ekonomske krize na pitanja koja se tiču općeg stanja ili opće politike u Republici Hrvatskoj. Ali gospodo rasprave ima itekako i biti će je. Mudrost bi bila u tome da se ona usmjeri u kanale normalnog raspravljanja u Saboru u skladu sa Poslovnikom. I usput da kažem. Ne slažem se ni s time da su rasprave produžene zbog toga što smo Poslovnik izmijenili i izbacili ispravke netočnog navoda i slično. Pa mi pod replikama doista i imamo ispravke navoda. Ali bit je u tome da kod replike onaj koji nešto tvrdi ima mogućnost i pravo da na to odgovori. Odgovor na repliku je doista pravi instrument rasprave u Saboru. Dakle, replike će biti, rasprava će biti a Poslovnik nadam se poslužiti će svojoj svrsi.
Hvala lijepo. Evo kako ste završili sa replikom, imamo jednu repliku i na vaše izlaganje. A to je uvaženog zastupnika Branka Vukšića.
Uvaženi zastupniče Kregar. S većim dijelom vaše rasprave se mogu složiti. Sa jednim dijelom ne, rekli ste svaka vlast mora imati mudrost da ne zloupotrjebljava odredbe Poslovnika. Pa ste onda rekli vlast bi trebala priželjkivati kritiku. Očito ova odredba 234. će biti zloupotrjebljavana jer ne bi bila unutra i to je potpredsjednik Sabora gospodin Stazić najavio. Ja bih molio kada se uspoređujemo sa drugim demokracijama da uspoređujemo i sve ostalo što u tim demokracijama ima, na koji način, koliko dugo šišaju travu i kako se ophode prema opoziciji u tim parlamentima. Mi izvadimo samo jedan podatak i kažemo ali oni to imaju, pa onda kažemo kod njih je isto to ali imaju pet puta veću plaću, ali to ne govorimo o tome. Znači članak 234. koji sada neću ovaj puta citirati, onemogućava klubovima raspravljati. Klubovi dobivaju, kažu, ne manje od 15 minuta. Znači 15,5 možemo dobiti. Zar mislite da se može kvalitetna rasprava u 15 minuta, recimo, ja ću uzeti npr. naš Klub koji ima 6 zastupnika, da 6 zastupnika može raspravljati o nekoj određenoj temi. I zar ova praksa koju doživljavate u ovome Saboru, kao čovjek koji je nestranački na SDP-ovoj listi, niste se uvjerili da je stotinu puta zloupotrijebljen recimo institut hitnog postupka, koji nije trebao biti. Da u zakonima koje su imale EU oznaku su zloupotrijebljene pa se mijenjao zakon u onim stvarima u kojima se nije trebao pod tom oznakom. Znači imamo pravo sumnjati da će biti zloupotrijebljen ovaj Zakon jer nas na to prisiljava loša praksa u ovome Saboru.
Hvala lijepo. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Josip Kregar.
Započeti ću kao i vi najprije sa onim u čemu se slažem. A to je da nije dobro iz bilo kojeg tuđeg iskustva izvlačiti samo jedan element i smatrati ga snažnim dokazom. U Danskom parlamentu ne raspravljaju zastupnici nego predstavnici stranaka, isključivo klubova. To nije dobro po meni. Naravno i tu se onda slažem. Što se međutim tiče činjenice da imamo izvjesno rješenje koje može biti zloupotrijebljeno. Pa skoro da mi ne pada na pamet odredba koju se ne bi na neki način moglo zloupotrijebiti. Ali treba ju čitati onako kako piše. Treba čitati da taj 234.-ti članak koji ste toliko puta citirali nije obavezan nego je mogućnost predsjedništva Sabora da racionalizira raspravu. Moja je, … … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da, … [[Govornik se ne razumije.]] moja je nada u tome da se to neće zloupotrjebljavati. Moju nadu nemojte podcjenjivati jer mislim da je ne mudro, vi ćete možda i teži izraz naći da nije mudro zloupotrijebiti jednu takvu odredbu jer je ona previše važna za ukupno funkcioniranje Sabora. Nek se koristi kod trivijalnih stvari ali ne kod vaših rasprava. To je bilo ono što sam htio istaknuti. Što se tiče prakse donošenja Zakona po hitnom postupku da ja nisam oduševljen i pristališta te prakse i bojim se da ona doista dovodi do toga da imamo ubrzane izmjene već donijetih zakona i pad ukupne kvalitete. Ali mislim da ova Vlada se je našla u jednoj dosta teškoj situaciji da mora donijeti veliki broj akata u kratko vrijeme. Da se nalazi u raskoraku između onoga što se od nje a to je brzina, očekuje i onoga što može ponuditi kao kvalitetan zakonski prijedlog. Ali zato smo mi tu kao zastupnici da ne odglasujemo ono što nije dobro.
Hvala lijepo. Sljedeća rasprava u ime Kluba biti će u ime Kluba HSU-a, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče Odbora, poštovane kolegice i kolege. Vrlo je interesantna rasprava o Konačnom prijedlogu Poslovnika Hrvatskog sabora i naravno da je uvijek ima atribute dobre političke rasprave. Ja neću ulaziti u neke bitke koje su otpočele ovdje za ovom govornicom jer bi se rađe koncentrirao na konkretne popravke ili dakle one elemente koji su u žiži interesa Hrvatske stranke umirovljenika. Vezane su uz Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo da određene nelogičnosti pokušamo ispraviti, odnosno i na popravak određenih nelogičnosti kroz amandmane u drugim stavcima, odnosno člancima Poslovnika. Tako ću počet redom pa pokušat obrazložiti amandmane počevši sa amandmanom na članak 40. gdje koristimo riječ: "djelatnika" a bilo bi ispravno u stavku 5., a bilo bi ispravno govoriti sukladno Zakonu o državnim službenicima i namještenicima da se govori o državnim službenicima i namještenicima, a ne o djelatnicima. Isto tako u članku 41. doduše ne kroz koeficijente i spominjanje koeficijenata na neki način se indirektno uređuje povećanje plaće tajnika i zamjenika tajnika i oni se izjednačuju u pogledu prava sa zastupnicima koji imaju položaj predsjednika i potpredsjednika radnog tijela u Hrvatskom saboru. Ne bih imao ništa protiv ako promijenimo koncepciju i ako netko bude najprije izabran u Hrvatski sabor, pa da mjesto svom zamjeniku, a on postane tajnik odnosno zamjenik, pa možemo tako razgovarati ovako puko izjednačavanje čini mi se neprimjereno, a pogotovo je to neprimjereno u trenutku kada se svima skidaju plaće a nekoga dižemo. Dalje, u članku 52. gdje se predviđa uključivanje organizacije i stručnjaka u rad radnog tijela Sabora predlažemo da se to izbriše iz jednog razloga što je potrebno osigurati financijska sredstva. Da li će to bit posebna stavka u proračunu ili podstavka u proračunu Hrvatskog sabora, ali jedno je sigurno. Kako glasi članak 52. tih financijskih sredstava neće biti i prema tome nećemo moći na taj način financiranjem, odnosno plaćanjem uključiti znanstvene i druge organizacije i pojedine stručnjake u pripremu akata. No, mi predlažemo da se jednostavno briše zbog toga što ima premalo objektivnih kriterija da bi se ovo utvrdilo, da bi se utvrdila potreba angažiranja znanstvenih i drugih organizacija i pojedinih stručnjaka. I drugo, imamo nedostatak financijskih sredstava, a onda kaže kao alternativa, a može se predložiti Vladi da se ti poslovi povjere ministarstvima i drugim tijelima državne uprave. To uvijek može. Dakle, ta mogućnost uvijek postoji da Sabor zatraži mišljenje po pojedinom pitanju od ministarstava i drugih tijela državne uprave. Da radna tijela Hrvatskog sabora neće biti limitirana utjecaja stručne javnosti ukoliko izbrišem ovaj članak govori članak 57. gdje radno tijelo Hrvatskog sabora može na sjednice pozvati javne, znanstvene, stručne i druge osobe radi pribavljanja njihova mišljenja o temama o kojima se raspravlja na sjednici. Ako je doista nekom stalo da se određena materija prikaže u onom svjetlu u kojem je, ako je do ispravnog tumačenja određenog problema onda će se siguran sam i znanstvene i stručne i javne osobe odazvati na ovakav poziv, jer Hrvatski sabor baš nema tako nisku poziciju u hrvatskoj javnosti kako mi sami često želimo prikazati. Ja mislim da je svaki stručna i javna osoba da su počašćena, da bi bila počašćena ukoliko je pojedino tijelo, radno tijelo Hrvatskog sabora pozove da na neki način izrazi svoje mišljenje po pojedinom problemu. Jedino što u tom članku 57. nudimo amandman da govorimo o javnim, znanstvenim, stručnim i drugim osobama a ne djelatnicima. Dakle, amandman je isto tako formalne naravi. Dalje, imamo amandman na članak 83. Dakle, rekao sam unaprijed da je to u žiži interesa Hrvatske stranke umirovljenika zbog toga što se radi o djelokrugu rada Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. I mi predlažemo da se vrlo precizno utvrdi djelokrug rada, dakle nepogrješivo i da on glasi da je djelokrug, dakle da je Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo matično radno tijelo u područjima koje se odnose zapošljavanje, rad i radno-pravni status zaposlenih u javnom i privatnom sektoru mirovinskog osiguranja, zaštita na radu, socijalni dijalog i socijalno partnerstvo. Dakle, 4 podstavka ali 4 vrlo obuhvatna i vrlo važna podstavka s time da predlažemo da se sljedećim amandmanima neke stvari izbace koje sada pišu, a to je stambena politika koja definitivno spada. Ona djelomično može biti u djelokrugu rada ovog Odbora, ali samo u pitanjima koliko treba prosječnih plaća da bi se osigurao stambeni, riješio stambeni problem radnika ili koliko cijena stanovanja poskupljuje životne troškove. Ali smatramo da bi to stambena politika više pripadalo Odboru za graditeljstvo, moguće i Odboru za regionalni razvoj ali moguće i Odboru za socijalnu politiku. dakle ja sam ovdje molio u uređivanju ovog članka 83.i druge predsjednike radnih tijela dakle predsjednike odbora da budu susretljivi i iz pozicije i opozicije da pokušamo ovaj čvor raspetljati. Negdje sam dobio pozitivna očitovanja, negdje nisam ali eto željeli bi to i izbaciti van odnosno bolje formulirati. Dakle mi na taj način želimo amandmanom na članak 85.dakle Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku eksplicite reći da se doda novi podstavak 4.koji bi glasio prava osoba s invaliditetom. Zašto? Zato što prava osoba s invaliditetom su u djelokrugu Ministarstva socijalne politike i mladih stoga ne pripadaju u djelokrug ovog odbora. Naime, samo ona prava koja proistječu iz radnopravnog statusa položaj invalida rada, profesionalne rehabilitacija, pravo na invalidsku mirovinu su iz djelokruga odbora zato je neprimjereno i diskriminirajuće posebno izdvajati prava invalida jer ne izdvajamo primjerice prava žena i prava muškaraca. Sva prava iz rada i mirovinskog osiguranja primjenjuje se ravnopravno na sve osobe no nažalost većinu prava osobe s invaliditetom ostvaruje iz sustava socijalne skrbi što je zorno prikazano u izvješćima o radu pravobraniteljice za osobe s invaliditetom, kako iz prethodnih godina tako i u zadnjem izvješću iz 2012.godine, zato je logično da se u djelokrugu Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb i Odbora za ljudska prava. Dakle predlažemo da to ugradimo u taj Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. dobili smo načelnu suglasnost predsjednice Odbora. Nadalje, imamo amandman na članak 87.gdje u odboru za obitelj, mlade i sport imamo jednog uljeza koji glasi zaštitu žena na radu. Dakle mi predlažemo da se taj podstavak briše iz razloga što je u djelokrugu Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo zaštita na radu je izrijekom navedena. Suvišno je i suprotno Zakonu o ravnopravnosti spolova praviti razliku o spolu. Pravo na jednaku zaštitu na radu imaju svi radnici neovisno o spolu, a specifična zaštita žena definirana je Zakonom o radu i Zakonom o zaštiti na radu što je nadležnost odbora. Nadalje, zaštita na radu je sastavni dio organizacije rada te je dužan svaki poslodavac sukladno Zakonu o zaštiti na radu osigurati uvjete za rad radnika na siguran način. Stoga nije na radnom tijelu da uređuje radni prostor. Dalje imamo amandman na članak 91.gdje želimo prava bivših političkih zatvorenika dati u djelokrug rada Odbora za ratne veterane. Oni uostalom imaju zaštitu ostalih žrtava totalitarnih režima pa mislim da bi zaštita prava bivših političkih zatvorenika ovdje pripadala. I zadnji amandman da koji sam već rekao je ova stambena politika na članak 93.vidjet ćemo za sada sve ove prethodne amandmane su kolege predsjednici Odbora prihvatili osim za stambenu politiku. vidjt ćemo da li će to ostati u ovom Odboru za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo ili ćemo tražiti novu adresu. Na kraju želio bih reći nešto i o mojoj diskusiji o ovom poslovniku u prvom čitanju koja je bila usmjerena prema članku 29. Tu je konačni prijedlog doživio izmjene jer sada imamo poziciju dakle imamo pokriće za neke klubove koji već postoje u Hrvatskom saboru dakle kombinacija političkih stranaka i nezavisnih zastupnika što do sada nismo imali i to je za pozdraviti jer imali smo vjesnike a proljeće nije došlo. Evo konačno i proljeća tako da će ti klubovi imati svoj legalitet. Međutim nešto što ne bih prihvatio i nudimo kao amandman je pitanje zastupnika nacionalnih manjina, mi bi ovdje postavili jedno ograničenje da zastupnik iz redova nacionalne manjine ne može se proglasiti nezavisnim zastupnikom. Dakle sadašnji Poslovnik našem kolegi Furio Radinu nikako ne priječi da on bude član kluba IDS-a dakle on se može deklarirati kao manjinski zastupnik jer je tako i izabran. Izabran je po posebnim kriterijima u posebnoj izbornoj jedinici i on uvijek ostaje manjinski zastupnik, dakle nema nikakve potrebe da se proglašava nezavisnim zastupnikom i klub bi se sukladno ovom poslovniku mogao bez ikakvih problema zvati klub manjinskog zastupnika Furia Radina i IDS-a ili obrnuto IDS-a i manjinskog zastupnika. To je ovim korekcijama članka 29.popravljeno i mislim da se više ne trebamo prozivati mislim da treba pozdraviti jer nitko ne zna kakva nas sudbina i sve ostale čeka u životu. Ne moramo se slagati uvijek i u svakom trenutku sa svojim strankama i sa samima sobom. Prema tome doći će do situacije ili izbacivanja iz stranke ili istrčavanje iz stranke i biti će nezavisnih zastupnika, međutim ja bih predlagaču predložio ako ne za ovaj put neka to pripremi za jedan sljedeći put da i mi imamo jednu finu distinkciju između tih zastupnika s obzirom na način kako su izabrana jer mi u ovom trenutku imamo sve pod nezavisnih zastupnicima, dakle i onih koji su izbačeni iz stranke i onih koji su sami izašli iz stranke su nezavisni zastupnici. A i one koji su izabrani sa liste građana kao npr. lista dona Grubišića isto tako ih tretiramo kao nezavisnim, pod nezavisne zastupnike. Mislim da ima u nekoj budućoj promjeni, ne govorim u ovoj, u ovoj promjeni Poslovnika može se vrlo precizno taj dio urediti u člancima koji prethode ovom poglavlju, poglavlju 2. koji govori o zastupničkom imunitetu i klubovima zastupnika. Ja vjerujem nek ovo ostane zapisano pa u nekoj budućoj promjeni Poslovnika se može i to urediti da budemo u potpunosti precizni. Evo, Klub Hrvatske stranke umirovljenika će podržati, naravno nadajući se da će i jedan dio naših amandmana i nastojanja biti uvaženo podržati ovaj Konačni prijedlog Poslovnika Hrvatskoga sabora. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I sada prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva ona uvaženog zastupnika Branka Vukšića.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Naravno da ću početi od članka 234. koji mislim da je zapravo najveća prijetnja ovome Poslovniku i mislim da će aktivacijom ovoga članka biti porušeno sve ono što je dobro u Poslovniku. Sada ću reći nešto što se u potpunosti slažem, mada je jedan dobar dio oporbe govorio o tome kako je protiv da predsjednik Vlade podnosi izvješće Vlade Hrvatskome saboru. Ja sam za to da podnosi izvješće jer je sasvim logično jer je predsjednik Vlade izabran u Hrvatskome saboru i sasvim je logično da tijelu koje ga je izabralo podnosi izvješće. Ima zapravo jedna zamka koja je zapravo vodila se polemika o tome može li predsjednik Vlade podnositi izvješće kao što je pisalo o uočenim pojavama, problemima i stanju u državi pa je promijenjeno, pa kaže u stanju u društvu. Mislim da je to lošije rješenje. Vlada upravlja državom. I sasvim je logično da predsjednik Vlade podnosi izvješće o stanju u državi. Zbog čega se toga … [[Govornik se ne razumije.]] jer kaže preuzeo bi prerogative predsjednika države. Nije točno. Tko je pozvaniji od predsjednika Vlade da izvješćuje Sabor o stanju u državi. Mislim da bi trebalo vratiti onu formulaciju koja je bila u prvom, u prvom čitanju. Tolerantna, demokratska vlast odnosno politička većina nastoji ako jest uistinu demokratska političkoj manjini dati što više prava. Ne zato što će se i ona jednoga dana, nadamo se što prije naći u istoj poziciji u kojoj je sada manjina. Zbog toga, već zbog toga da stvarno bude demokratska i da razvijamo društvo u kojem evo vidjeli ste u prethodnom zakonu i Europska unija uočava manjak demokracije. I u samoj Europskoj uniji i u članicama Europske unije. Deficit kako kažu ono što smo mi i prenijeli u prethodnom zakonu. Jedna od velikih, jedan od velikih nedostataka je taj što Vlada može blokirati uz pomoć Sabora, inicijativu, prijedloge i aktivnost opozcije. I dalje se ono što predlažemo, zakonski akti, svi prijedlozi koji dolaze iz opozicije mogu nalaziti na dnevnome redu tri godine i 354 dana i nikada ne biti raspravljani u ovome Saboru. Pitam se zbog čega vlast tretira na taj način opoziciju koja također predstavlja one građane koji su je izabrali. Odnos prema … [[Govornik se ne razumije.]] i nepoštovanje tih građana Republike Hrvatske, a oni nisu u tako velikoj manjini. Mislim da je i degradacija ministara prijedlog da predsjednik Vlade dopunjava odgovor nadležnog ministra. Sasvim je logično da ministar koji odgovara na pitanje postavljeno da je kompetentan i da zna o pojedinom problemu i više od predsjednika Vlade. Međutim, ovim Poslovnikom je predviđeno da ga, da mu zapravo predsjednik Vlade može … [[Govornik se ne razumije.]] A i vidjeli smo kako to zvuči u Hrvatskome saboru kada to radi Zoran Milanović. Prije se govorilo u raspravama da će odbori preuzeti sve veću odgovornost. Da je intencija da se na odborima raspravlja, da se na odborima odlučuje i da na odborima mogu sudjelovati svi saborski zastupnici. Pa je tako netko rekao, čini mi se gospodin Kregar, da mogu doći svi zastupnici na odbor, što je logično i po prijašnjem Poslovniku. Znači može, mogu doći svi, njih 150, 151 saborski zastupnik može prisustvovati sjednici Odbora. A onda će Plenarna sjednica se održavati u dvoranama tamo gdje se održavaju odbori, to je logično. Sve što je drugima nelogično nama je logično. A koji je smisao toga? Da bude naopako. Zbog čega se stvarno o ministrima ne bi raspravljalo na plenarnim sjednicama? Jer točno je, postoje onda ministri prvog i drugog reda, ministri koji su bili predstavljeni na plenarnim sjednicama i ministri koji su predstavljeni na odborima osim ako neće na odboru biti 150 zastupnika. Ali opet će to biti odbor sa 150 zastupnika. Prije je možda bilo zamjereno, možda se predbacivalo oporbi da je nekad svadljiva, da možda i previše govori, da polemizira. Međutim, ja poručujem poziciji, odnosno vlasti pardon, vlasti govorite, svađajte se, polemizirajte, donosite svoje stanovište, raspravljajte s nama jer raspravljate ne zbog nas nego zbog onih koji su vas izabrali ali nemojte prijetiti, nemojte ono potvrđivat što mi znamo da upravljate i policijom iz ovoga Sabora pa prijetite da će nekome, bilo kome doći DORH na vrata, pokucati kao da se mi DORH-a bojimo. Ja sam nekoliko puta govorio i jedini sam glasovao protiv Bajićevog izvješća i smatram da Bajić treba otići. I čime nas vi to želite zaplašiti zapravo? Ovo što radite upravo ta poruka koja je bila rečena daje mi za pravo da ćete zloupotrebljavati članak 234. i da ćete ukinuti mogućnost govora u Hrvatskome saboru, a to je ono slažem se sa kolegama koji su prije govorili jedini naš alat, jedino oružje s kojim možemo i oruđe s kojim možemo baratati u ovome Saboru. Hvala. Ne vidim vrijeme, pa …
Ostalo vam je još dvije i pol minute po mojoj procjeni koliko sam vidio. Završili ste? Hvala. Imamo prijavljeno nekoliko replika, Josip Kregar. Izvolite kolega Kregar.
Ma mislim da nije dobro da do paradoksa dovedemo nešto što je tehničko i ja mislim korisno rješenje. Nije se do sada desilo da su tako brojno zastupnici dolazili na sjednice bilo kojeg odbora, ma šta bila tema i nikako nije ih bilo ni 150. Velika je rijetkost da dođe i jedan koji nije član odbora da bi čuo o čemu se raspravlja. Zato malo više umjerenosti kod procjene tog rješenja ne bi škodilo.
Hvala. Imamo odgovor. Kolega Vukšiću, izvolite.
Ja ću vrlo kratko odgovorit na kratku repliku. Riječ je ovaj puta o izboru, potvrđivanju ministra. To još na odborima nismo imali koliko ja znam i mislim da će interes biti puno veći. A druga stvar, niste odgovorili na ono pitanje zbog čega ne predstavljati ministre na plenarnoj sjednici. Ne postoji niti jedan jedini razlog. Da postoje dva kriterija za ministra. Jel' postoji ministar prvog i drugog reda to niste odgovorili, pa bih molio ako možete u četiri oka ako ne drukčije.
Zahvaljujem. Sljedeća replika potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite kolega Reiner.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Vukšić, ja se s vama slažem da nije dobro i to smo isticali u niz navrata u onoj nedavnoj, vrlo nedavnoj raspravi o prvoj verziji ovoga Poslovnika. Kažem, namjerno naglašavam nedavnoj zato jer se stječe dojam da se radi o istom čitanju, odnosno opet jednom hitnom postupku. Ovo je samo formalno razdvojeno, ali zapravo praktički bez promjena ili s minimalnim promjenama mi diskutiramo gotovo o istom tekstu. I na taj tekst, upravo na taj dio je niz nas imao primjedbe jer nam se činilo potpuno neopravdano starati doslovno dvije vrste ministara. Jedna vrsta koja će odmah biti izabrana plenarno i o kojoj će se diskutirati itd. I onda najedanputa sljedeća vrsta ministara koja je u nekom uskom krugu samo u jednom odboru gdje znate kako je ima 15 ljudi ili 12 ljudi, natpolovična većina nerijetko bude 7 ljudi recimo. Znači, 7 ljudi će s njim diskutirati, razgovarati o njemu itd. Svi smo to rekli o čem se u stvari radi. Radi se zapravo o želji da se izbjegnu situacije kakve su bile u ovom Saboru kada se opravdano kritizirala politika Vlade u pojedinim segmentima. E sad da bi se to izbjeglo i da bi se to sklonilo od očiju javnosti stvara se nešto što nije dobro niti za te ljude koji će biti izabrani, jer će oni biti izabrani po drugačijem kriteriju negoli oni ministri koji su izabrani na drukčiji način. I onda naravno imamo dvije vrste ministara što je jedan paradoks, neuobičajeno nešto i ponavljam nije dobro niti za te ljude, niti za Vladu u cjelini kakva god i čija god bila ta Vlada. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo odgovor na repliku, kolega Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Reiner, da evo vi ste sada govorili opet o jednoj zlouporabi. Rekli ste ne želi se doći u poziciju da se kritizira politika Vlade. Točno i to je zapravo namjera ne pred javnošću jer je pojašnjeno da se sjednice odbora ne mogu prenositi, sjednice odbora se rijetko izvještava, mada vjerujem da će se sa odbora na kojima će se ministri predstavljati i izvještavati ali bit će to u daleko pred manjim auditorijem. I pošto poto treba izbjeći kritiku Vlade, kritiku premijera i način na koji ova Vlada rješava probleme. To će se rješavati u intimnijoj atmosferi uz sedam ili osam članova odbora ili možda ako se pojača interes barem uz prisustvo opozicije jer zastupnici vlasti sasvim sigurno neće prisustvovati tome.
Hvala. Sljedeća replika je Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšiću, pokušajte si zamisliti kako bi izgledala ova sjednica Sabora ova tri dana, da je ovaj Poslovnik na snazi. Gledajte divnim čudom naša Vlada se sjetila da mi za par dana ulazimo u Europsku uniju. I da imamo još hrpu zakona koji, i uredbi koje nisu usklađene. I sada gledajte, Sabor to mora donijeti jer oni su danas imali sjednicu Vlade, uputili pet zakona i to se mora donijeti u petak. Pa upravo zbog toga ovo dakle što se događa ovih dana je jasno što Vlada želi postići sa člankom 234. Isto tako, neki koji su za određene odredbe Poslovnika za koje su se zalagale u proteklom vremenu tvrdili da je to vrhunac demokracije, vrhunac jačanja Sabora sada ne žele niti čuti za te odredbe, pa što se to u međuvremenu promijenilo. Zar stvarno netko misli da u ime kluba samo jedan može reći mišljenje. Sada u klubu imate 40-ak ljudi, po nekim točkama, pa sigurno njih 30, 40% želi raspravljati iz jednostavnog razloga što se te točke tiču njihovog života, njihovog … [[Govornik se ne razumije.]] otkuda su došli. Međutim gledajte, s druge strane imate interes Vlade da se o toj točki baš previše ne raspravlja, da se previše ne priča, jer će se možda neke stvari otkriti koje se predsjedniku Vlade i njegovim ministrima ne sviđa i onda predsjedništvo pod pritiskom Vlade donosi odluku da recimo se o toj točki raspravlja samo dva sata. Kažem, da je Poslovnik na snazi pokušajte ga preseliti na današnji dan, sutrašnji i preksutrašnji vi bi vjerojatno u ovom trenutku bili već negdje na 6.-oj, 7.-oj točki jer zbog žurnosti, zbog hitnosti da se ovi zakoni izglasaju do petka, praktički navečer mi bi ograničili vrijeme rasprave ovim točkama. Dakle, evo, ovaj tjedan, ovo što je Vlada danas napravila, nam najzornije pokazuje što se želi postići sa člankom 234. bez puno filozofije.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Vukšić izvolite.
Evo, u potpunosti se slažem, kolega Šuker, sve je zapravo matematika. Trebamo 20-ak točaka raspraviti do petka, izglasati te točke i bilo bi puno komotnije da smo to napravili po onima koji su pisali ovaj Poslovnik negdje do 3 sata i otišli mirno kućama. Ne bi bilo puno kritike. Međutim, mi smo odgovorni svoji glasačima. Mi moramo govoriti u ime svojih glasača, zastupati njihove interese. Međutim, ovaj Poslovnik nam ne daje mogućnost da radimo svoj posao ako ćemo biti ograničeni vremenom koje je ovdje predviđeno. A izgleda da će se izglasati to što se želi izglasati. Jer nikada nije uvažena niti jedna primjedba, važna primjedba opozicije. Tako da ćemo mi ubuduće ako će se zloupotrjebljavati a vjerujem da se hoće članak 234. jednostavno morate pronalaziti druge načine ili ne sudjelovati na tim sjednicama. Uglavnom dati jasnu poruku javnosti da za to snosi odgovornost ova vlast.
Hvala. Sljedeća replika Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić slažem se s vama da je ovaj Poslovnik korak unazad u hrvatskoj parlamentarnoj demokraciji. Da nam se sa druge strane većinom saborskih zastupnika pokušava oduzeti ono najviše, najbolji alat kojega imamo u svom radu a to je govor. I prilikom zadnje rasprave kada sam i pojedinačno raspravljao jasno sam stavio do znanja da na ono što oni nisu uspjeli odgovoriti a cijelo vrijeme govore da je to isto, a to je ova priča o imenovanju ministara, tj. rasprava o ministrima na saborskom odboru. Ako je moguće doći na saborski odbor, ako se može raspravljati, ako se može čak i prenositi to na televiziji, recimo jedna takva rasprava, u čemu je onda problem i zašto ne možemo uvažiti nekakvim dogovorom da to radimo na Plenarnoj sjednici kada sve to možemo i na Plenarnoj sjednici napraviti. Međutim, nije tako. Iako oni tvrde da je to isto, nije isto. Na saborski odbor dolaze oni koji su imenovani, njih ima 12, 13, 15 ovisi, onda ih glasa samo jedan određeni broj, ne glasaju svi. Onda je vjerojatnost da ćete doći na takav saborski odbor vrlo mala jer je uglavnom u vremenu kada se održavaju Plenarne sjednice. Onda ima još niz tih malih momenata koji vas onemogućavaju da uopće raspravite o nekom ministru. Mi smo zadnji puta imali jednu vrlo dinamičnu i živu raspravu o ministru turizma. I mislim da je to bilo dobro za hrvatske građane da znaju tko će nam voditi jedan takav resor. I moglo se saznati u gotovo 6 sati sve što se trebalo saznati. Međutim, danas je odlučeno da to više tako ne treba biti, jer da je to u interesu kako smo čuli hrvatske demokracije, da je to napredno, da to imaju i druge zemlje itd., itd.. Moje je mišljenje da je ovaj Poslovnik jednostavno skrojen po mjeri većine, da im je trenutačno očito prednost, možda će im za godinu, možda i prije, možda ili za dvije godine biti možda i najveća mana ili nedostatak i sigurno će možda tada težiti da ga promijene.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Vukšić izvolite.
Uvaženi kolega Boriću, da bilo bi namjera poštenija da se stavila odredba da u vrijeme Plenarnih sjednica se ne mogu održavati sjednice odbora, a naročito ne sjednice odbora kada se rješava o tako važnim pitanjima, onda bi bila jasna namjera. Znači … [[Govornik se ne razumije.]] možemo svi doći. Ali to nigdje ne piše. I vjerojatno će se stavljati sjednice u neka nevremena kada većina nas ne može doći na tim, sjetite se, na te sjednice odbora. Sjetite se šta je bilo na početku kada je kukuriku koalicija preuzela vlast gdje je bilo rečeno ponedjeljak klubovi, utorak odbori, u srijedu Plenarna sjednica četvrtak i petak. I da će se toga držati i da će konačno uvesti red u rad Sabora. Međutim, tko se toga pridržava? Nitko. I sada imamo još jednu takvu odredbu na kojem će se stvarno u krucijalnim pitanjima Republike Hrvatske kao što su imenovanje ministra raspravljati u odborima dok će zasjedati Plenarna sjednica. Možda netko će reći neće zasjedati Plenarna sjednica, kako znamo kada ne piše u tome.
Hvala. I zadnja replika Gordana Sobol. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa poštovane kolege i kolegice, moram kazati da me zaprepašćuje činjenica da cijeli dan ili makar u onom dijelu kad govorimo o Poslovniku pojedini kolege zastupnici uporno ja ću izreći tu riječ manipuliraju sa time što pojedine odredbe ovog Poslovnika donose. Sjedim u ovom Saboru već 4 mandat. Odredba o kojoj se govori članka 234. stoji u Poslovniku Sabora evo od kad ja pamtim. Ako tu ima kolega koji su i kolegica zajedno sa mnom iz tog razdoblja neka mi netko kaže da li se ta odredba Poslovnika ikada do sada koristila niti u vrijeme tadašnje koalicijske Vlade, niti HDZ-ove Vlade, a nitko ne želi kazati da iznad tog članka prijedloga Poslovnika stoji iznimka, iznimka koju nitko nikada do sada u ovom Saboru nije koristio. A da sve ostalo što se tiče govora i navodnog ograničavanja govora nije ništa drugačije nego što je upravo sada u ovom času. I vi kolega Vukšić ćete i nadalje moći na baš svako izlaganje kao što činite imati repliku bilo na klub, bilo na pojedinog zastupnika iz istog kluba, iz nekog drugog kluba, oporbenog, vladajućeg i ne znam kojega. I vi uporno tvrdite da mi ograničavamo slobodu govora u ovom Saboru. Za mene je to obmanjivanje i netočno govorenje u Saboru, da ne kažem nešto drugo obmanjivanje birača naših, vaših, kojih god hoćete. Drugo što se tiče ministara i njihovog predstavljanja na odborima. Glasam za to zato što ovdje na plenarnoj sjednici nisu to ministri jednog ili drugog reda. Kad je predstavljanje Vlade i svih ministara tada govori predlagatelj mandatar, a kada eventualno dođe do promjena ministara onda nema nikakvog razloga da na nadležnom ili nadležnim odborima zastupnici koji smatraju da ga imaju šta pitati kandidata za budućeg ministra pitaju iz domene koju će on sutra imati u Vladi [[Upadica Batinić: Vrijeme.]] a ne ovdje na plenarnoj sjednici govorit o svemu i svačemu samo ne o onom resoru za kojeg se predlaže dotični ministar.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Vukšić. Izvolite.
Uvažena kolegice, nekoliko puta ste govorili o obmanjivanju birača. Ja raspravljam o Poslovniku kojeg imam na stolu. Ja nisam četiri mandata i ne zanima me što ste vi četiri mandata radili i koliko ste vi obmanuli hrvatsku javnost obećanjima u Planu 21, a koliko mi obmanjujemo javnost to će vrlo brzo prije 2 i pol godine prosuditi ponovo birači. Govorite da nema ministara prvog i drugog reda. Kako to da se biraju i predstavljaju na dva različita načina. Kako? Mislim kako onda nema razlike, u čemu, kad se na dva. To je isto ko da igrate nogometnu utakmicu po dva različita pravila. Jedno poluvrijeme igrate po ovakvom, a drugo poluvrijeme po onakvom pravilu. Znači, vi tu niste kontradiktorni i vi ne obmanjujete javnost nego obmanjuje javnost opozicija. Ništa, to je dovoljno.
Hvala. Sljedeći za raspravu se prijavio Goran Marić. Izvolite Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Beus Richembergh je malo prije ovdje ustvrdio da smo do ovog prijedloga zakona došli u istant proceduri. Iako se obično u instant procedurama dolazi i do instant proizvoda ne mogu tvrditi da je ovo instant proizvod. Ovo je prijedlog zakona koji bi samo mogao biti još bolji. Da se slušalo sve što se predlagalo racionalno i da se čak prihvatilo ono što se i obećalo prihvatiti ovdje predlagatelj je pri prvom čitanju kazao da je prihvatljivo u svezi onih koji u ime predlagatelja dolaze u Sabor definirati tko može, tko ne može dolaziti i da će se na odborima uskratiti rasprava o zakonu ukoliko dođe u ime predlagatelja netko tko nije predložen zakonom. Toga nema nikako iako ste kazali da ćete to ugraditi. Nekoliko samo opaski i sugestija. Članak 38. gdje opisuje Predsjedništvo Sabora što radi. Normalno bi, logično bi, prirodno bi bilo da se dopuni peti stavak da on predlaže skraćivanje vremena za raspravu sukladno članku 234. Jer to po novom sada radi, ali nije mu u opisu poslova. Prema tome, trebalo bi tu dopuniti svakako taj prijedlog. Procedura je temelj demokracije, a demokracija podrazumijeva slobodu govora. I sve ono što ide na uskraćivanje govora umanjuje prostor demokraciji. Ne znam tko to ima pravo, a ovim prijedlogom zakona će se to pravo priskrbiti da oduzme pravo govora zastupniku, da oduzme pravo replike i rasprave. Dobro je da predsjednik Vlade podnosi godišnje izvješće Vlade, ali nije dobro da se o tome ne raspravlja pojedinačno i da nema replika. Zamislite kako bi bilo kad bi se raspravljalo o godišnjem izvješću Hrvatske agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, a da ne može nitko govoriti osim predsjednika klubova, kad se raspravlja o godišnjem izvješću državnog odvjetnika a da nitko nema pravo na repliku niti na raspravu osim klubova. Kad se govori o izvješću HANFA-e, HAMAG-a ili bilo koje druge institucije, državnog revizora, glavnog državnog revizora bilo koje institucije koja odgovara izravno Saboru. To bi bilo nezamislivo. To je samo zamislivo kada predsjednik Vlade podnosi izvješće Hrvatskom saboru. Pa ako je tako onda neka pročita to izvješće na konferenciji za tisak ili u obliku priopćenja onda ne moram ga ovdje nama čitati jer mi možemo to i preko drugih sredstava doći do spoznaje što je htio reći predsjednik o stanju u državi. Ovaj Prijedlog Zakona ima dosta i tehničkih nejasnoća i pogrešaka čak, usudio bih se kazati. Iako evo u jednom članku 132. čak mislim da za postavljanje pitanja, kada zastupnik postavlja pitanja predstavniku Vlade ili predsjedniku Vlade da je do dvije minute traje postavljanje pitanja, ne dulje od dvije minute a odgovor i objašnjenje, izražavanje zadovoljstva ili nezadovoljstva traje do dvije minute. Ne znam koja je razlika između do dvije minute i ne više od dvije minute kada je to jedno te isto. Ali pitanje se može postaviti i za jednu minutu, ne treba dvije minute. Ali možda čak dvije ili tri minute bi bilo potrebnije za odgovor na pitanje koje izražava zadovoljstvo ili nezadovoljstvo. Ali pitanja moraju biti jasna, nedvosmislena, izravna i zato nema potrebe za tolikom minutažom za postavljanje pitanja. Ne znam gdje je pohađao i hrvatski jezik onaj koji je jezično ispravljao ovaj Prijedlog Zakona, koju gimnaziju je išao, ali ovo nema baš puno doticaja sa hrvatskim jezikom. Ne bih htio previše detaljizirati ali samo ću dva, tri primjerka. Članak 174. kaže da će predlagatelj Zakona, obavezan je izvijestiti predsjednika Sabora tko će u radnim tijelima i Saboru davati obavještenja. Još nisam nigdje pročitao u duhu hrvatskog jezika da netko daje obavještenja. Toga nema. Ne znam otkuda se takva konstrukcija rečenična nametnula ovdje. Kada je u pitanju članak 232. koji govori o temi utvrđenog dnevnog reda ako se govornik udalji od teme dnevnog reda predsjedatelj će ga opomenuti da se drži teme dnevnog reda. Može samo stajati u ovom smislu da će ga predsjedatelj upozoriti da se drži dnevnog reda ali ako će ga opomenuti onda glasi ako se govornik udalji od teme dnevnog reda predsjedatelj će ga opomenuti točka. To je u duhu hrvatskog jezika, ali ne može ga opomenuti da se drži točke dnevnog reda, može ga samo upozoriti. Ako je opomena onda nema, onda se već unaprijed navodi zbog čega ga je opomenuo. Ima jedna izreka ne dvaput o istom. Predlagatelj nije uzeo u obzir jednu bitnu stvar koja se događa u praksi da primjerice neko izvješće se raspravi na matičnom odboru ali ne dođe na plenarnu sjednicu u raspravu. U međuvremenu se raspusti Sabor, hoće li se po ovom Poslovniku ne predviđa se što će se dogoditi kada se sazove novi saziv Sabora konstituira jel se ponovo o istom raspravlja na novom odboru ili se samo prosljeđuje na plenarnu raspravu. Do sada je bio slučaj da se u 99% slučajeva sve što je raspravljeno samo nastavi u raspravi na plenarnoj sjednici a samo u 1% slučajeva se gdje nije odgovaralo predlagatelju ili stav odbora ponavljao i raspravljalo ponovno o istom izvješću. O tome nema ni riječi. Ovakve dvojbe i nedoumice Poslovnik bi morao definirati da ne bi došlo do različitog tretmana istih izvješća. Volio bih čuti odgovor na pitanje što se događa sa izvješćem koje je prihvaćeno na matičnom Odboru za poljoprivredu a nije došlo u plenarnu raspravu. A što se događa ako nije prihvaćeno izvješće a isto tako došlo je, nije došlo na plenarnu raspravu. Vjerojatno ovisi i o tome jel se podnositelju izvješća dopao stav ili nije odbora. Ima slučajeva kada se ponavljalo i dva puta raspravljalo na odboru o istom izvješću. To pravilnik, Poslovnik o radu Sabora nije do sada predviđao a ne predviđa ni ovaj. Što je sa mišljenjima Vlade ne definira. Zašto bi Vlada davala mišljenje Saboru o izvješću agencija koja odgovara isključivo Saboru. Jedino da služi kao putokaz za raspravu. Ali to nije dobro. Ako odgovara Vladi neka izvješće ide u Vladu, ako odgovara Saboru onda čeka se rasprava na odborima, mišljenja Vlade, nije došlo mišljenje Vlade a to agencija ili institucija odgovara isključivo Saboru. Mislim da je i te stvari trebalo definirati. Možda, nemam ništa protiv mišljenja ali da nije obvezujuće, da ne koči proceduru, da ne koči … [[Govornik se ne razumije.]] Inače Poslovnik po mom uvjerenju ima previše odbora i nisu usklađeni. 29 odbora. Imamo recimo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Nije usklađeno sa ministarstvima. Imamo Ministarstvo za kulturu a imamo Ministarstvo za obrazovanje, znanost i šport. Mislim da odbori, matični odbori i matična ministarstva ne odgovaraju jedno drugom i vrlo često dolazi do mimoilaženja u tome. Ovdje su navedene i da je nešto prihvaćeno a nešto nije, međutim, kazano je da od kolege Stazića nije prihvaćen prijedlog da će se skraćivati rasprave a u međuvremenu novi članak 234. je upravo dokaz da je prihvaćena ta Stazićeva opaska koja je navedena da nije prihvaćena. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić, vidite vrlo interesantno je usporediti odredbe starog poslovnika i novog poslovnika. Upravo u ovom dijelu o kojem ste vi govorili, o tome koliko zastupnik može trošiti vremena na postavljanje pitanja, da je jasno definirano 2 minute ali za predstavnike Vlade su ubačene dvije novine. Jedna je da na postavljeno pitanje ako se postavi ministru ukoliko predsjednik Vlade nije zadovoljan kako ministar odgovara može i on odgovorit na to pitanje, međutim vrlo interesantna je dužina, vrijeme odgovora na to pitanje. Dakle dosad je bilo točno ovako, veli odgovor na postavljeno pitanje u pravilu traje 2 minute, a ako je zbog složenosti pitanja potrebno odgovor može trajati do 4 minute. Međutim, u novom poslovniku se ovo do 2 minute izgubilo i postalo je do 4 minute. Znači još jedna odredba novog poslovnika koja je stavila predstavnike Vlade u prednost u odnosu na saborske zastupnike. Međutim vrlo interesantna je odredba ovoga članka 234. gdje se želi reći da je to oduvijek bilo tako. Nije to oduvijek bilo tako nego u starom članku Poslovnika 212. se kaže iznimno Predsjedništvo Sabora uz suglasnost svih predsjednika klubova zastupnika i to je ključno kad se govori o ograničenju vremena da se Predsjedništvo Sabora dogovori sa predsjednikom kluba zastupnika kao što se danas predsjednik Sabora i Predsjedništvo Sabora sa predsjednicima klubova zastupnika dogovorilo da ćemo recimo spojiti ove četiri poljoprivredne točke i da ćemo imati jedinstvenu raspravu. To je dakle odredba starog poslovnika koja se koristi itekako. Tako isto je bilo ne jedanputa da kad su bila izvješća predsjednika Vlade ili nekih ministara da su se dogovorili da će raspravljat samo …. Ali imate jednu ključnu odredbu u članku 234., a to je da je u ovom novom članku 234. u odnosu na članak 212. izbačena mogućnost da klubovi govore svakako 15 minuta, a ostatak vremena se dijeli na ostale članove kluba. Toga u članku 234. nema. Prema tome, velika razlika.
Hvala. Imamo odgovor, Goran Marić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Kolega Šuker pa i jučer i danas je zapravo u prvoj točki dnevnog reda, a i sada često smo čuli ovdje konstataciju o podređenom položaju Sabora u odnosu na Vladu. Pa i ovaj prijedlog zakona mene više podsjeća da je predlagatelj Vlada, a ne saborsko tijelo jer više brine o tome kako ugoditi članovima Vlade u Saboru kad posjete ovaj Parlament nego dati pravo zastupnicima za ono što imaju pravo. Ovaj prijedlog zakona daje doduše pravo zastupnicima ali da šute, međutim mi nismo odabrali šutnju kao neki koji isključivo šute i na najvažnije prijedloge zakona čak i u obrazloženju predlagatelja ne koriste ni trećinu predviđenog vremena jer je taktika što brže, što jednostavnije i što manje govoriti pa misle tako da ćemo i mi ušutjeti. Ali vratimo se samo malo na ovaj Poslovnik sada koji recimo ne govori uopće gdje sjedi i je li kad je predlagatelj netko drugi, a ne Vlada, je li predstavnik Vlade u Saboru ili nije. Nema o tome ni riječi. Ako dođe ima li pravo doći, ima li pravo sjediti, gdje će sjediti, ima li pravo govoriti. Toga nema. Jutros smo vidjeli, čak smo ovdje i prigovarali zašto je i otišao. To Poslovnik ne definira, mislim da bi trebao definirati gdje predlagatelj sjedi za vrijeme cijele rasprave, na svom mjestu ili tamo. I to ne definira. Poslovnik izbjegava sve ono što bi moralo se jasno razlučiti da svi znamo se ponašati i imati proceduru. Samo brine o tome da ne bi slučajno netko nešto predsjednika Vlade ili ministra upitao ili ako ga upita da ima što manje vremena za raspravu ili za repliku.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, Miroslav Tuđman. Izvolite kolega Tuđman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja neću ponavljati ovo što je do sada rečeno nego ću podsjetiti na neke prijedloge koji su u prvom čitanju iznijeti, a koji nisu usvojeni ili su usvojeni na jedan dvojbeni način. Prvo što mislim da je na neki način rečeno, ali ne u onom duhu kako je primjedba iznijeta u prvom čitanju, usput da posjetim na ono što je gospodin Marić rekao. Predsjedništvo Sabora, članak 37. kaže se prihvaća pokroviteljstva itd., a onda odjednom se nekakav čudan glagol, utvrđuju godišnji plan umjesto utvrđuje godišnji plan zasjedanja Sabora. E sad, to je onaj prijedlog o kome sam ja govorio da bi trebalo poput svih drugih zemalja imati terminski plan ili kalendar zasjedanja Sabora. Utvrđuje plan, znači može se svesti na to da Predsjedništvo Sabora kaže bit će 4, 5 ili koliko sjednica godišnje u kalendarskoj godini, to se može zvat plan. Ovdje je rečeno i smisao i duh je da se utvrdi kalendar zasjedanja Sabora kako bi točno svi unaprijed za cijelu godinu kojim danima će Sabor zasjedati. To je čini mi se nešto što bi trebalo ispraviti ako želimo uvesti reda što ova koalicija stalno se poziva na uvođenje reda. Druga odredba koja čini mi se je važna, upravo vezano za to u članku 228. jeste da kaže po prilici ovako da nakon što je dnevni red utvrđen predsjednik Sabora na odgovarajući način objavljuje utvrđeni dnevni red. Na početku svakog radnog dana zasjedanja predsjednik Sabora u pravilu objavljuje po kojim točkama dnevnog reda će se raditi, a na kraju dnevnog zasjedanja predsjedatelj će u pravilu objaviti o kojim će se točkama raspravljati. Drugim riječima teorijski može se dogoditi to da se navečer na kraju kaže jedan dnevni red, a sutra ujutro to više ne vrijedi, nego bude drugi. I zato mislim da bi taj trebalo, taj stavak izmijeniti i da taj stavak glasi redoslijed rasprava točaka dnevnog reda kako je utvrđen u pravilu se ne mijenja u tekućem tjednu zasjedanja. Ako ga usvojimo u petak kakva je bila praksa do narednog petka taj dnevni red bi trebao vrijediti. Nadalje, ono što mislim da je itekako važno možda za jedan zdrav razum je to sadržano ovdje ali čini mi se da s obzirom da pravo se može nekad tumačiti na ovakav ili pravni propis, na ovakav ili onakav način. Mi imamo u članku 179. ovoga prijedloga Poslovnika da su predsjednici matičnih odbora dužni uvrstiti u dnevni red matičnog odbora određene zakone, odnosno za koje to radno tijelo matično i podnijeti izvješća predsjedniku Sabora. Međutim, ne postoji odredba da bez mišljenja matičnog radnog tijela se ne može provesti rasprava na plenarnoj sjednici. A mi, barem ja iz ovoga kratkog iskustva što sam ovdje u sabornici bilo je nekoliko puta da smo imali raspravu na plenarnoj sjednici, a da nismo imali izvješće matičnog odbora. Prema tome, taj duh u ovom, odredbi ovih zakona postoji ali nije taksativno naveden i mislim da ga treba navesti. Nadalje, što se tiče ovoga odredbi odgovornosti, prava i dužnosti matičnih radnih tijela kada se radi o ovome Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost prijedlog je bio što meni se čini da je normalno da sigurnosna politika EU bude predmetom rasprave Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Jer pitanje sigurnosne politike EU po logici stvari je pitanje nacionalne sigurnosti i ne vidim razloga da to se ne uvede i kao obveza ovdje ne osporavajući i intencije da se i drugi odbori i namjeru i potrebu da se i drugi odbori bave sa tim pitanjem. Jasna stvar da se priključujem i onima koji zagovaraju da rasprava o izborima ministara koji se naknadno, kad dolazi do promjene ministra da se provedu i na plenarnoj sjednici. Argument koji smo ovdje čuli da na matičnim odborima ionako nema puno ljudi da neće doći 151 zastupnik da o tome razgovara. Upravo je argument po mom mišljenju da se o tome raspravlja na plenarnoj sjednici i u najmanju ruku da u raspravi imaju pravo sudjelovati barem predstavnici klubova zastupnika ako ne već i svi zastupnici. S tim mislim, e da još jedan, još jedna odredba a to je da je bilo nužno da se u, da svaki predlagatelj zakona mora navesti, odnosno da bude to pretpostavka da bi se moglo doći raspraviti u zakonu da navede koja je sve procedura provedena, tko je sve raspravljao o prijedlogu određenoga zakona kako bi ta rasprava bila što kvalitetnija i da ono što se toliko koristi da je već izgubilo na značenju da postane transparentno da bismo znali koje, svi oni koji su zainteresirani za određene zakonske promjene ili nove zakonske odredbe da vidimo što su oni iskazali, kakvi su njihovi stavovi da bi se u Saboru preciznije i lakše o tome moglo raspravljati i odrediti. Evo toliko. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Goran Marić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Kolega Tuđman primijetili ste jednu vrlo važnu stvar na koju moramo još dodati nekoliko rečenica. Čuo sam ovdje da se ovim prijedlogom Poslovnika daje još veća važnost radnim tijelima i odborima. Pa nisam baš primijetio da se baš na tome radi, jer ako može doći na raspravu plenarnu zakon, izvješće ili prijedlog zakona koji nije bio na matičnom radnom tijelu, onda u čemu se sadržava ta važnost matičnog radnog tijela ako to čak nije ni ono temeljni preduvjet rasprave na Saboru. Dakle, nužno bi bilo da je mišljenje matičnog radnog tijela preduvjet rasprave na plenarnoj sjednici i izvješća i prijedloga zakona ili izmjene zakona. Nužno bi bilo da matična radna tijela ne smiju zasjedati u dane kada je plenarna rasprava, jer nema zakona i nema tog izvješća koje je u Saboru koje je nevažno i koje treba na brzinu odraditi za 5 minuta. I ako želimo da još postanu važnija ta radna tijela i odbori onda da bismo osigurali da je što više nazočnih zastupnika i onih koji su zainteresirani za sudjelovanje, a mogu sudjelovati, iako nisu članovi odbora onda bi to moralo biti uvjet plenarne rasprave i da nije u dane kad se održavaju plenarne rasprave. Inače u ovom Poslovniku predviđa se da je predlagatelj dužan izvijestiti predsjednika Sabora o tome tko će na matičnim tijelima i u plenarnoj raspravi zastupati i obrazlagati prijedlog zakona ili izvješća, međutim nije navedeno a koje su to osobe, ne imenom i prezimenom nego po funkcijama. Tako primjerice dođe ovdje ministar sa svojom cijelom svitom od 6, 7 suradnika od najviše do najniže razine, sjede tu i govore, obrazlažu, čak polovica njih nije ni navedena da u ime predlagatelja mogu govoriti ali tu sjede. To mora se ovim ograničiti. Ili, bio sam svjedokom da se na matičnim radnim tijelima raspravljalo, a da predlagatelj nije bio onaj tko je naveden u prijedlogu zakona.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Tuđman. Izvolite.
Hvala. Vidite, ova sumnja da se zapravo može i bez matičnog odbora je opravdana jer ako se ne varam u prethodnom Poslovniku je bilo i u parlamentarnoj praksi je bila opstrukcija pa se onda blokirao rad Sabora zato što neki predsjednici odbora nisu htjeli održavati sjednicu sa tom točkom dnevnog reda, ali je u onome Poslovniku bilo što se onda događa, kako se saziva taj sastanak i postoji nekakav redoslijed. Ako se ne varam to sada nema ovdje, brisano je, pa drugim riječima stvarno se računa ako netko misli ići tim putem da ga se zablokira i da se može raspraviti neovisno o tome i reći da je to u sklopu ne znam da većina ipak odlučuje da je ona važnija od matičnog odbora. Međutim ako, i to je jedan argument i još jedna redukcija oporbe da ne može iskazati svoje mišljenje, ne može djelovati koristeći sve ove parlamentarne metode. Međutim, ima još jedan problem što je sa ovim vezan i zato ga čini još težim, a to je vezano za onaj zakon koji smo raspravljali danas o odnosu Vlade i Sabora o europskim poslovima gdje se isto tako ne želi staviti da Odbor za europske poslove treba konzultirati i treba imati mišljenje matičnih odbora. Drugim riječima, računa se samo na Odbor za europske poslove, tamo parlamentarna većina ima predsjednika i svoju većinu prema tome sasvim svejedno je što matični odbori će govoriti. I na taj način uloga Sabora se i dalje razvodnjava, odnosno postaje sve beznačajnija, Sabor postaje sve beznačajniji i gubi na svojoj snazi.
Hvala. I zadnji za raspravu potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite potpredsjedniče.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa ja bih zapravo se vratio na ono što je rekao poštovani zastupnik Kregar, mi ovim prijedlogom uređujemo način funkcioniranja Sabora, uređujemo svoju kuću. I ako je to točno onda sasvim sigurno nije dobro ono što se događa i čemu upravo svjedočimo. Kao prvo ako mi uređujemo svoju kuću bilo bi dobro da je uređujemo konsenzusom, da se probamo dogovoriti oko načina koji najbolje odgovaraju svima nama. Međutim, to se ne događa. Događa se ponovno odlučivanje većine u Saboru koja naravno ima to pravo, ali je li to dobro? Silom ostvarivati nešto što bi trebalo zajednički kuću urediti? Ja mislim da nije dobro. Da je tome tako najbolji dokaz je to da eto mi sad o tom već satima raspravljamo, ovdje u dvorani je od vladajuće koalicije 10 zastupnika, nijedan se nije javio za razgovor. Zapravo, naravno čovjek ima osjećaj da je to ionako besmisleno raspravljati o tome. To vjerojatno i jest u ovom trenutku tako i čini se tako iako vjerojatno zbog javnosti ipak nije baš potpuno tako, ali svi mi koji smo o tom raspravljali smo svjesni da će što god mi rekli ovdje i kako god možda pametne i konstruktivne prijedloge iznijeli na kraju umjesto ovih deset sutra ovdje sjediti osam ili devet puta više ljudi i svi će oni lijepo dići ruke za to, za rješenja koja i njima, ja sam duboko uvjeren, neće odgovarati. Jer zapravo ovaj zakon nije smišljen ovdje, on je diktiran s druge strane Markovog trga, a ovdje će se samo poslušno dići ruke za njega. A što tu nije dobro? Ja sam recimo očekivao da će se, a to je i smisao Poslovnika, bolje urediti rad Sabora. Da će se tu naći članci koji će govoriti o onome što se i najavljivalo i što bih ja svesrdno podržao, a to je da unutra stoji da se recimo plenarne sjednice održavaju srijedom, četvrtkom i petkom, da se glasovanja u pravilu odvijaju petkom, da se klubovi sastaju ponedjeljkom, da utorkom se sastaju odbori, da se odbori ne mogu održavati u vrijeme održavanja plenarnih sjednica. Sve ono što smo se mi bili i na predsjedništvu Sabora dogovorili i što bi uredilo ovaj rad Sabora, poboljšalo ga, jer sad je neuredan sad je kaotičan često. Međutim, toga nema. Zašto nema? Ne znam, valjda nekom se čini da je bolji nered, ali ja mislim da nije. Postoji jedan cijeli niz kontradiktornih priča unutra. Recimo pitanje, više kolega je spomenulo pitanje kako se određuje dnevni red. Pa sad sa dnevnim redom imate svega i svačega. U članku 38. priča da predsjedništvo Sabora raspravlja o dnevnom redu sljedeće sjednice Sabora. Što je zapravo potpuno nepotrebno tu jer ga isti članak 224. potpuno derogira jer on kaže da predlaže predsjednik Sabora koji onda može na samoj sjednici mijenjati prijedlog dnevnog reda i da izostavlja pojedine teme ili dopunjava teme itd. dakle to derogira onaj članak prethodno, a sasvim sigurno to nije dobro. I bez obzira na to ja osobno izuzetno cijenim sadašnjeg predsjednika Sabora kao što sam i neke bivše predsjednike vrlo cijenio međutim mislim da to nije dobro jer to njih stavlja u poziciju i to se nažalost događa da opet majorizacijom Vlade nad Saborom kako dođe neki zakon on ga mora staviti na dnevni red, mijenja se redoslijed točaka dnevnog reda često puta. Pa vi znate da mi ne znamo ponekad šta ćemo za sat vremena o čemu ćemo raspravljati, naravno kakva će kvaliteta takvih rasprava onda biti svakom je prilično jasno. Što još me iznenadilo moram priznati? Iznenadila me jedna nevjerojatna površnost u tome. Evo članak 121.koji kaže da ako na raspravi nije nazočan predstavnik Vlade radno tijelo može raspravu prekinuti ili odgoditi, o tome će Sabor odlučiti bez rasprave. kako? Kojom procedurom? To tu ne piše. Članak 123. Vlada je obvezna na zahtjev Sabora izvijestit Sabor o svom radu o politici koju provodi itd. opet kako? Po kojoj proceduri? Tko to potanke na koji način? Dakle tu ništa unutra ne piše iako bi trebalo pisati. Priče o tome da je dobro ili nije dobro da predsjednik Vlade jednom godišnje daje usmeno predstavlja izvješće Vlade se predstavlja na različit način. To bi eventualno bilo dobro da se nakon toga može provoditi opsežna rasprava, ovako je to puzajući ulazak jednog kancelarskog sustava jer se stječe dojam da se želi postići ono što Obama recimo govori, nakon toga nema rasprave ali Obama je predsjednik u predsjedničkom sustavu. Mi smo odavno se odrekli i polupredsjedničkog sustava, a sada tu imamo premijera koji govori o stanju u društvu. On može govoriti o stanju u državi jer je zato odgovoran. Stanje u društvu pa o tome govore sociolozi uglavnom a čini mi se da nijedan premijer do sada to nije bio. Dakle očito se želi dati pozicija premijeru vrlo značajna na govor predsjednika Vlade nije dopuštena replika, a te poruke će onda biti odaslane po cijeloj Hrvatskoj i svi ćemo ih sa udivljenjem slušati. … nametanje uloge premijera ovdje najbolje se vidi iz članka 136.gdje kaže da na postavljena pitanja Vladi odgovara predsjednik ili član Vlade na pitanja postavljena pojedinom članu Vlade odgovara taj član Vlade, a odgovor može dopuniti predsjednik Vlade. Dakle to je zapravo za mene nešto neshvatljivo, to nikad nije bilo do sada u ovih 23 godine postojanja Hrvatskog sabora. Da li je to dodatno zato jer se misli a priori da su ministri u Vladi nesposobni, mutavi ili što, ja ne znam, ali zašto ministar ne bi iz svog područja bio kompetentan, najkompetentniji da to odgovori ja ne znam. Ili se zapravo misli na ono da se odredbama Poslovnika omogući situacija kakve smo nažalost ovdje viđali, kažem nažalost jer vidjela ih je i cijela javnost i jasno o tome dala svoj sud. Ponovo neurednost, nejasnost članak 149.gdje u interpelaciji se priča zastupnici mogu izabrati svog predstavnika koji ima pravo obrazložiti interpelaciju. Koliko dugo? Neke stvari se silno precizno izrađuju, tu sada ništa ne piše. Ili pak kada predsjednik Vlade odnosno pojedini ministar kada se interpelacija odnosi na rad ministarstva imaju pravo na sjednici usmeno obrazložiti izvješće Vlade povodom interpelacije. Opet ne piše koliko dugo. Dakle u nekim stvarima se ide u čudnovatu preciznost u drugima onima vrlo važnima apsolutno se ništa o tome ne govori. Cijeli niz nepreciznosti, članak 233.gdje kaže iznimno zbog važnosti teme Sabor može odlučiti da pojedini predstavnik kluba zastupnika ili zastupnik može govoriti i dulje. Kojom se to procedurom ostvaruje? Pa to treba pisati u Poslovniku. Tko će o tome odlučivati? Onda ćemo se mi prepucavati ovdje i govoriti tko je jači ili tko nije jači. Članak 234.nemojmo manipulirati, slažem se i ja ali recimo onda jasno šta je u njemu izmijenjeno. On je sličan ali sa vrlo bitnom razlikom postojao odavno, ali bitna razlika je ta i on se nije upotrebljavao, slažem se s time, međutim vrlo bitna razlika je bila da je to trebalo uskladiti sa klubovima zastupnika primjenu toga. on se nikad nije upotrijebio ali ovako ja nisam siguran da se neće upotrebiti. Bili smo svjedoci različitih zlouporaba pa nas je uistinu opravdano strah. Kolika je zbrka sa dnevnim redom je u članku 228.gdje kaže da predsjednik Sabora nakon što je dnevni red utvrđen objavljuje taj utvrđeni dnevni red, a na početku svakog radnog dana zasjedanja govori o kojim će se točkama tog dana. Pa kakav smo mi to Sabor da se to mora ujutro reći o čemu će se raspravljati tog dana? Pa zar mi ne možemo barem tjedan dana unaprijed to isplanirati? Pa ja sam uvjeren da ako iole želimo funkcionirati normalno i u redu onda bi to trebalo barem tjedan dana unaprijed se znati. Međutim naravno i tu se ide niz dlaku Vladi koja u svojoj totalnoj nesposobnosti i kaosu šalje svakog dana nekakve dokumente, zakone ma evo svjedoci smo dobit ćemo sutra isto na klupe nekakve tekstove o kojima prekosutra se mora glasovati, dan prije ulaska u EU pod firmom da se to mora napraviti zbog ulaska u EU. Pa ako Vlada nije shvatila još dan ranije da mi ulazimo u EU i da se te neke točke nisu mogle riješiti prije 2, 4 ili 6 mjeseci onda je uistinu ne znam, to samo govori o jednom sveopćem neredu za koje sam ponavljam očekivao da će ovaj pravilnik riješiti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imamo tri replike, prvi se javio Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega Reiner, ja se s vama slažem i logično bi bilo da ovim Poslovnikom puno … [[Govornik se ne razumije.]] i logično bi bilo da ovim Poslovnikom želimo unaprijediti rad ovoga Visokog doma. I da u principu svi ono što u kuloarima govorimo da se s nečim ne slažemo da na određeni način smo to trebali ugraditi u Poslovnik. Nova odredba članka 234. gledajući ovu sabornicu kako izgleda svaki dan u popodnevnim satima i sigurno je da je ovih 8 zakona o kojima ćemo raspravljati večeras, još koje moramo raspraviti, neće raspravljati praktički nitko osim Kluba HDZ-a ili možda eventualno još tu i tamo koji klub. Pa bi možda bilo logičnije da smo na sve to skupa u članak 234. ugradili nekakve zastupničke obveze. Pa da znamo što trebamo rediti. A isto tako tvrditi da ovaj članak 234. identičan bivšem članku 212. je u najmanju ruku smiješan jer kažem dvije ključne odredbe su izbačene. A to je da nekada je predsjedništvo Sabora u dogovoru sa predsjednicima klubova. I druga stvar, u tom skraćenom ili određenom terminu za raspravu po pojedinim točkama predstavnici klubova su imali a toga nema u ovom članku 234. pravo na 15 minuta a onda se onaj ostatak vremena dijelio prema dogovoru. Dakle to su dvije vrlo bitne Sabor i predsjedništvo Sabora nije moglo na svoju ruku donijeti odluku da se ograničavaju. I bilo je jedanput ili dvaput izvješće predsjednika Vlade gdje se dogovorilo sa predsjednicima klubova da o tome raspravljaju ili prilikom imenovanja ministra, da o tome samo raspravljaju predstavnici klubova, ne i ostali zastupnici. Ali ovaj Poslovnik jasno ukazuje na jedno, želi se jednu osobu u liku predsjednika Vlade dignuti na pijedestal, on može sve, vi ne možete ništa. Onda bi bilo najbolje da nam napišu što smijemo i kako smijemo govoriti a da mi onda svojim govorničkim egzibicijama pokušamo reći ono što mislimo reći.
Hvala. Imamo odgovor, potpredsjednik Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Šuker, pa ja se naravno s vama slažem. Nedvojbeno je da su neke stvari napravljene tako da se u najmanju ruku mogu koristiti da se oporbi začepe usta i da se ona ušutka. Hoće li se to dogoditi ili ne teško mi je reći. Ali u našem narodu postoji izreka "kog je zmija ujela taj se i gliste boji". Prema tome onda za očekivati je naravno da će neke stvari koje se tako uporno guraju u ovaj Poslovnik, očito s nekom namjerom da će se one i primjenjivati. Jedna od bizarnosti i na tragu onoga što ste vi rekli da se želi dopustiti premijer, Vladi, da mogu raditi što god hoće, s nama saborskim zastupnicima, ne samo s nama, oporbenim nego i sa vama dame i gospodo, tzv. vladajućim. Namjerno kažem tzv. jer vam netko drugi vlada. Članak 228. tijekom sjednice iznimno može promijeniti redoslijed rasprave ili odlučivanja predsjednik Sabora ako za pojedinu točku dnevnog reda nema izvješća nadležnih radnih tijela predlagatelja ili Vlade. Pa pomislite o kakvoj mi bizarnosti govorimo. Dakle mi govorimo o tome da ako onaj koji predlaže neki zakon se nije udostojao ovdje uopće doći. Ako matično tijelo o tome nije raspravljalo da onda se može promijeniti redoslijed rasprave pa neka ga netko namoli da ipak dođe. Pa bilo bi normalno da se onda … [[Govornik se ne razumije.]] automatizmom skida s dnevnog reda i da do kraja dnevnog reda ne može ta točka doći na dnevni red. Pa ja sam bio u mnogim tijelima u kojima se uvijek tako postupalo. Kada onaj koji treba nešto braniti predlaže, valjda je njemu najviše stalo do toga. Kada on se ne udostoji doći onda on gubi pravo na govor. Pa i mi gubimo pravo ovdje ako se prijavimo a ne dođemo. A sada se "izvijaju bijesne gliste" kako bi narod rekao samo da se uspije domamiti premijera ili ministre da obrane ono što bi trebali po funkciji obraniti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća replika Peđa Grbin. Izvolite.
Evo bez obzira što ću govoriti na kraju u ime predlagatelja osjetio sam potrebu replicirati na jednu tezu koju ste iznijeli u svojoj raspravi. Kolega vi ste pa na neki način i uvrijedili zastupnike, nazovimo ih tako većine kada ste rekli da nitko iz redova većine nije raspravljao o ovoj točci dnevnog reda. Raspravljali su primjerice kolega Hrelja, kolega Kregar, kolega Beus, sudjelovali su u raspravi i kolegica Sobol, kolega Mateljan, da nabrojim samo neke i oni za mene nisu nitko kako ste ih vi nazvali. Oni su sudjelovali u raspravi. Možda nisu govorili dugo, opširno, ponavljali dva ili tri ili četiri puta ono što su kolege prije njih iz njihovog kluba govorili, ali su govorili. I kolega u konačnosti možda nije bitno o nečemu govoriti 10, 15, 20 ili 30 minuta, nekada je bitno reći nešto konkretno pa makar to trajalo i samo dvije ili jednu minutu. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor, potpredsjednik Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja sam uistinu preskočio jednog ili dva zastupnika, ostale ne, ostali su govorili u ime klubova, pa ja nisam naravno računao na to, nisam ni vas spomenuo, naravno, vi ste u ime predlagača govorilo. Ali u pojedinačnoj raspravi, oprostiti ćete, začuđujuće da od ogromnog broja zastupnika nitko nije osjetio potrebu da o tome govori. A mi, ponavljam, dakle riječi zastupnika s vaše liste, uređujemo time svoju kuću. I kada govorimo o konkretnim ja sam naveo jedan cijeli niz vrlo konkretnih primjedbi na koje, a te sam primjedbe rekao i prigodom prvog čitanja i ništa se nije dogodilo, ja sam ih sada samo ponovio, ukazujući na njih, smatrajući da bi se s time mogao popraviti ovaj Poslovnik. Ali očito je to potpuno svejedno, vi ćete očito to sutra izglasovati. Ali budimo svjesni da to nije dobro. To nije dobro zbog svih nas. Ne zbog nas oporbe samo, vjerujte mi to nije ni zbog vas dobro. A prije ili kasnije ćete vidjeti da to nije dobro i da se moglo napraviti bolje, da se uzelo malo više vremena, da su se saslušali neki konstruktivni prijedlozi i barem neki od njih uvrstili, ja sam uvjeren da bismo dobili bolji Poslovnik i da bismo uspješnije radili. Ali međutim, vi po običaju ne želite to slušati, i provesti ćete svoju volju kao i svaki put. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I zadnja replika, Miroslav Tuđman. Izvolite kolega Tuđman.
Hvala najljepša. Kolega Reiner je govorio često o ovom dnevnom redu. Ja ću dati samo današnji primjer. U ponedjeljak je Vlada dala svoje prijedloge, odnosno za dopunu dnevnog reda, odnosno najavljeno je koje će točke dnevnog reda ući pa tako i Zakon o nadzoru državne granice. Jučer je bio državni blagdan, jutros je bio prvi mogući rok kada smo mi mogli sazvati sjednicu, sjednica je održana u 14 sati zato što sada treba doći ova točka dnevnoga reda. Bilo je pitanje kako dovesti predlagatelje koji su došli, drugi članovi odbora u punom sastavu zapravo nismo mogli biti ni u ludilu zato što su bili drugi odbori isto imali sjednice. Prema tome, isti problem su vjerojatno imali sa drugim točkama dnevnog reda. I sada vas ja pitam kako mi izgledamo u očima javnosti kada nemate vremena niti pripremit za tu raspravu, niti proučit zakon, niti se konzultirati sa drugima. Prema tome taj postupak, takav način je da diskreditira, uništava dignitet i ugled i ovoga Sabora, ali i Vlade zato što radi na taj način jer ona to sa svojim ponašanjem dovodi do takvih situacija. Nema razloga zašto se to nije planiralo i zašto se ne ostavlja dovoljno vremena da se te stvari mogu odraditi onako kako bi trebale. Ovaj Poslovnik u osnovi ništa neće promijeniti da se ovakve stvari ne događaju ponovo. Nema te odredbe koja neka mi netko kaže koja je to odredba, koje su to procedure da se to ponovo ne događa. Prema tome što smo radili, ništa i to je problem. Prema tome, prigovori kako ovdje nema zastupnika naprosto su irelevantni u odnosu na način organizacije funkcioniranja Sabora.
Hvala. Imamo odgovor, potpredsjednik Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa je, profesore Tuđman, ja sam upravo taj aspekt i naglašavao. Ja sam očekivao da će ovaj Poslovnik riješiti jedan cijeli niz neriješenih pitanja koje sve nas muče, koje nas muče zbog organizacije rada ovdje, zbog želje da se dobro pripremimo za diskusije, zbog želje da prostudiramo materijale, zbog želje da se posavjetujemo možda sa ljudima koji nisu članovi Sabora, ali više znaju o nekoj problematici nego mi za što naravno u ovakvom kaotičnom pristupu niti ima vremena niti ima mogućosti. I jasno je da onda time na neki način diskreditiramo i sebe i ovu kuću jer raspravljamo nepripremljeni jer često raspravljamo, a da nismo potpuno sigurni u svoje stavove, upravo zbog toga što se nema vremena, što se ne zna doslovno o kojim će se zakonima raspravljati u sljedeća dva ili tri sata, a kamoli sljedeći dan ili dva dana. Oni koji su dulje u ovom Saboru, a ima ih nekoliko ovdje se sjećaju da je do 2000. godine su zastupnici dobivali početkom zasjedanja jedan mali kalendarić na kojem su točno bili označeni tjedni, odnosno dani kad Sabor radi, a kad ne radi. Toga više nema. To postoji u ozbiljnim parlamentima gdje se točno zna koji se tjedni rade za cijelu godinu unaprijed, koji se dani rade, kada se radi i zna se okvirni plan. Mi toga ništa nemamo. Mi ne znamo da li se radi plenarno petkom, ponedjeljkom, utorkom, srijedom, jedan tjedan se radi ponedjeljak, drugi se počne radit utorak, treći se tek srijedom počne raditi. Dolaze zakoni, a dokumenti kako se tko sjeti, pa evo vidite i dan i pol prije ulaska u Europsku uniju najedanputa je Vlada otkrila da treba uskladiti još neke stvari i onda nam šalje dakle sa sjednice Vlade koja je održana danas da raspravljamo o tome sutra i onda prekosutra ili sutra moramo, prekosutra valjda izglasovati, dan prije ulaska u Europsku uniju. Dakle to je sve neozbiljno i ja sam očekivao da će taj pravilnik zapravo to riješit, međutim on to ne čini. Hvala.
Hvala. I završno u ime predlagatelja Peđa Grbin, predsjednik odbora.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Pa evo danas kroz raspravu provlačila se jedna teza da se ovim Poslovnikom guši demokracija, srećom nisam čuo da je u rangu onih poslovnika kakvi bi valjda bili u Sjevernoj Koreji kao što je to bilo u prvom čitanju, ali svejedno nas se optužuje da ovim Poslovnikom pokušavamo ušutkati Sabor i tko zna što sve ne. Međutim, to naravno nije tako. I krenut ću kroz one odredbe koje su bile najspornije. Npr. odredba članka 119., kaže se time će se spriječiti da se čuje ili da se raspravlja o novim ministrima. Pa to naprosto nije istina. O novim ministrima će se raspravljati pred odborom, svaki će saborski zastupnik ukoliko to želi moći otići i raspravljati, a za razliku od dosadašnje procedure ministar će biti dužan, odnosno pardon kandidat za ministra biti će dužan odgovoriti na postavljena mu pitanja. Dakle, moći ćemo saslušati i vidjeti koji su stavovi kandidata za ministra što do sad nije bio slučaj i javnost će to moći saznati. Ako je to gušenje demokracije, svaka čast. Nadalje, članak 128. Gušimo demokraciju tako što uvodimo obvezu da predsjednik Vlade jednom godišnje podnosi izvješće, da se obraća zastupnicima i čitavoj hrvatskoj javnosti gdje govori šta je radio, šta je Vlada radila u zadnjih godinu dana i time gušimo demokraciju. A nakon toga će o tome moći raspravljati predstavnici svih političkih opcija zastupljenih u Hrvatskom saboru putem svojih klubova. To nije gušenje demokracije. I konačno, članak 234. opet govorimo o gušenju demokracije. Ali ne, niti to nije istina. Članak 234. kao što je kolegica Sobol govorila predstavlja jednu iznimku. Mi ćemo vidjeti u praksi da li će se i koliko primjenjivati, da li će zaživjeti. Na koji način će djelovati, ali niste uzeli u obzir da taj članak svojim odredbama primjerice itekako ide u korist zastupnika i povećava njihovo vrijeme diskusije u odnosu na ono koje je predviđeno za predlagatelja. Predlagatelju je njegov govor ograničen na 20 minuta i to je to. Predlagatelj se više neće moći javljati kao što je do sada bio slučaj svakih 5 minuta, odnosno nakon svakog zastupnika i govoriti. Ne, zastupnici će imati itekakav prioritet kroz primjenu tog članka prema predlagatelju. Tako da niti tu ne vidim gušenje demokracije. I za kraj kolega Reiner je govorio o više stvari koje su po njemu sporne u Poslovniku, ja ih takvima ne vidim, a jedna od njih je primjerice pitanje kako se provodi rasprava i koliko može govoriti predstavnik predlagatelja kod interpelacije. Pa 30 minuta, to izričito piše u Poslovniku, a predstavnik Vlade koja nije predlagatelj interpelacije može govoriti 15 minuta i to je jasno propisano i tako je bilo i do sada i tu se gotovo ništa nije mijenjalo. Evo ja bih tu dovršio. Obavijestio bih vas da je prispio čitav niz amandmana. Odbor za Ustav će ih sutra razmotriti. Ja sam uvjeren da će dio tih amandmana biti i usvojen i nadam se iako se tu sigurno nećete sa mnom složiti, da ćemo time dobiti puno bolji Poslovnik i da će rad Sabora biti uspješniji nego što je bio do sada. Hvala.
Hvala i vama. Imamo prijavljene 4 replike. Prvi se javio Josip Borić. Izvolite kolega Borić.
Pa uvaženi kolega Grbin, evo vi ste se u svom završnom obraćanju kao predlagatelj osvrnuli i rekli da ovo nije gušenje demokracije. Pa evo možda bi se mogli složiti i u tome da ovo nije gušenje demokracije, da je ovo prigušivanje iste ili raznim dosjetkama onemogućavanje saborskih zastupnika da govorom izražavaju tamo gdje to mogu svoje stavove i mišljenja na način na koji su to radili do sada jer to vama ne odgovara. Praktički vlast je iz ovih saborskih klupa i nestala. Na početku mandata stalno se govorilo da nema oporbe, da nema oporbe. Međutim, činjenica jest da ima oporbe, da nema rasprava od strane vladajućih. Sve što dolazi iz vaše radionice kao predsjednika saborskog Odbora za Ustav, Poslovnik ovih nekoliko zadnjih desetak dana pa i mjesec dana izaziva dvojbe pa i podjele, čak i dvojbe među onima koji su i ustavni stručnjaci, pa i vaše omalovažavanje ovih 7 stotina tisuća, 700000 i više potpisa za referendum, pa i ove svojevrsne ucjene izvolite dignuti ruku za Ustav, za recimo ovaj zakon koji je danas aktualan ili izvolite predložiti amandman jednostavno su jedan novi način komunikacije vlasti i oporbe. Evo slušao sam gospodina Reinera, on je potpredsjednik ovog Doma, ovog Sabora i on izražava nezadovoljstvo. Ovako još mi saborski zastupnici koji nemamo toliko utjecaja i nemogućnosti. To su ljudi iz Predsjedništva Sabora. Pa zbog čega se nije htjelo postići jedan minimalni konsenzus oko nekih najvažnijih stvari, pa da se to donese s nekakvim dogovorom i zajedničkim razgovorom, nego se na silu nameću nekakva rješenja kao vrhunac demokracije, a znamo da to nije tako nego da se prilagođavaju dnevnim potrebama ove hajmo reći loše politike koju vodi Vlada Republike Hrvatske.
Hvala. Imamo odgovor Peđa Grbin, izvoltie.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo nas iz opozicije otpočetka mandata optužuju za gušenje ili prigušivanje demokracije ali to naravno na kraju ne ispadne tako. Kada se Poslovnik prije godinu, nešto više od godinu dana mijenjao i kada se uvodila replika koja će sveobuhvatno zamijeniti ispravak netočnog navoda rekli ste da će to prigušiti demokraciju, da će to spriječiti raspravu u Saboru, a vidimo rasprava je zbog toga postala dinamičnija. I upravo je oporba ta koja puno više koristi taj institut. I on danas nikome ne smeta što je zamijenio ispravak netočnog navoda. A što se tiče nedostatka konsenzusa i rasprava odnosno prijedloga koji dolaze samo s ove strane još početkom ožujka ove godine kao predsjednik Odbora za Ustav uputio sam svim klubovima, pa i Klubu zastupnika HDZ-a prijedlog, odnosno molbu da dostave svoje prijedloge i intencije šta smatraju da bi trebalo mijenjati u Poslovniku, šta smatraju da bi trebalo u Poslovniku dopuniti i da predlože neka solucija, neka rješenja. Znate koliko je prijedloga došlo? Ovoliko. Niti jedan. I onda govorite da ne pokušavamo razgovarati. Pa to nije istina! Trudimo se, ali na poziv da dostavite prijedloge, da date sugestije niste odgovorili. A kada pročitate obrazloženje i Zakona o suradnji i Poslovnika Hrvatskog sabora vidjet ćete koliki je broj primjedbi i opozicije i vladajućih prihvaćen, a koliki je odbijen. Nije bilo razlike da li prijedlog dolazi sa jedne ili druge strane sabornice. Svaki je razmotren i kada je to bilo moguće usvojen je bez obzira na to tko ga je predlagao. Nemojte zato molim vas govoriti o nedostatku suradnje, koncenzusa i razgovora.
Hvala. Sljedeća replika Miroslav Tuđman, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ove ocjene o demokraciji ipak više vrijede, odnosno imaju veću težinu od oporbe jer vladajući zapravo tu nisu u toj mjeri relevantni upravo zato što imaju većinu pa onda mogu izglasati što žele. Kad se govori o ovim ministrima da je to zapravo sad povećanje demokracije i rasprave ostalo je neodgovoreno tko onda obrazlaže zašto je određeni ministar smijenjen. I koje su promjene u Vladi i strategijama Vlade. Gdje će to na odboru biti obrazloženo? I tko će to govoriti? Novi ministar? Prema tome, nestaje cijeli jedan segment o čemu se treba raspravljati na plenarnoj sjednici. S druge strane preskačete stalno ono što je upozoreno. Taj sporni članak koji ide na redukciju vremena treba postojati suglasnost svih predsjednika klubova da će se to dogoditi kao što je u postojećem Poslovniku. Međutim, toga naprosto nema. Drugim riječima reducirate sve one opcije koje su dosada postojale, a tvrdite da taj Poslovnik nije dobar. Ako to reducirate onda znači da će ovaj biti još gori. Ja sam vam maloprije dao primjer što će se dogoditi, odnosno što se dogodilo s ovim zakonom danas i sa ovim odborom, da li se može po novom Poslovniku to izbjeći. Niste to ni spomenuli. Niste spomenuli ni one ključne stvari da se utvrdi kalendar zasjedanja Sabora što je i akademik Reiner govorio, što sam i ja spominjao itd. to uopće preskačete kao nešto da nije bilo rečeno. Prema tome, ključ je ipak u tome da se reduciraju ove opcije, a ako želite mogli bi tvrditi jednu nakaradnu tezu da tvrdimo evo vladajući mogu odmah izglasati čim dođe prijedlog, bude izglasan, a da mi iz oporbe pismeno možemo dati svoje primjedbe pa smo na taj način riješili i imali demokraciju i svatko je rekao što misli i što želi.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Grbin. Izvolite.
Pa počet ću od svojih pogleda na demokraciju. Mislim da imam puno pravo govoriti o demokraciji u Hrvatskoj, ali to pravo nemam samo ja, to pravo imaju svi saborski zastupnici i svi građani RH i mislim da netko zato što je u opoziciji ili nije nema veće ili manje pravo govoriti o tome. Isto se odnosi i na pitanje poziva koji je upućen da se primjedbe dostave. Naravno da takav poziv ne isključuje pravo da se govori o primjedbama na plenarnoj sjednici ili pravo da se o primjedbama govori samo na plenarnoj sjednici. Ali mislim ako se želi ozbiljno govoriti i ako se želi ozbiljno pristupiti promjenama Poslovnika da se primjedbe moglo uputiti bilo kada do početka prvog čitanja. Međutim, to se nije učinilo. E sad, pitali ste što s obrazloženjem tko predlaže novog ministra? Pa jasno je tko predlaže novog ministra i taj predlagatelj mora doći i predstaviti ga i na odboru, odnosno predstavnik kojeg predlagatelj odredi. Pa to uopće nije sporno. To uopće nije sporno. Što se tiče plana zasjedanja, ja sam se na plan zasjedanja osvrnuo već u svojem uvodnom izlaganju gdje sam govorio o novoj odredbi članka 37., obvezi predsjedništva da donese plan zasjedanja i nadi da će taj plan, Godišnji plan zasjedanja, dovesti do toga da nemamo situacije kakve su bile sada pogotovo ovih zadnjih tjedana u svjetlu pristupanja EU. Pa ja neću zanijekati da stvari koje su se dešavale, pa i ovo što će se desiti sutra sa dopunom dnevnog reda, nije dobro. Pa to bi bilo suludo, pa ne pada mi na kraj pameti da kažem da je ovo dobro i da je to pravi način rada. Ali, nadam se i želim vjerovati da će se to između ostalog i zbog donošenja ovog novog Poslovnika promijeniti. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeća replika, Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo. Pa kolega Grbin vi i ja očigledno imamo različit Poslovnik u rukama. Jer u ovom cijelom poglavlju koje govori o interpelacijama nigdje se ne govori koliko tko ima pravo govoriti, to su opće odredbe Poslovnika gdje je definirano koliko predlagatelj ima govoriti itd., to su dakle opće odredbe. A ako tu analogiju primijenite na članak 234. ono što ste vi govorili u članku 234. se ne spominje da predlagatelj nema pravo poslije svakog govornika govoriti 5 ili 10 minuta kako je to određeno općim odredbama ovog Poslovnika. Toliko o dosljednosti. A kad govorite o tome kako se ovaj Poslovnik može primijeniti baš me zanima sad kad bude prijedlog bio za novog potpredsjednika Vlade umjesto gospodina Mimice hoće na svih 20 i koliko već imamo odbora ići prijedlog da oni raspravljaju i oni imenuju ga jer gospodin Mimica nema resora koji pokriva, on je praktički pokrivao kompletno sva područja. Koji je njegov matični odbor? Tko će njega predložiti? A što se tiče da predlagatelj može poslati svog predstavnika da brani prijedlog ministra ne predsjednik Vlade ne može poslat svog predstavnika jer jedan je mandatar za sastav Vlade, a to je predsjednik Vlade. Prema tome, on ne može poslati nikoga nego on dođe u Sabor braniti bez obzira da li je to na plenarnoj sjednici ili na odboru dolazi braniti prijedlog za novog ministra. Prema tome, puno kontradiktornosti u vašem izlaganju. A što se tiče zapravo toga da ste poslali predstavnicima klubova da daju svoje primjedbe na Poslovnik pa logična je stvar ako netko nešto radi da pošalje nekakav radni materijal i da onda temeljem radnog materijala se svi ostali izjašnjavaju o tome. Ali koliko ste vi željeli uvažiti naše primjedbe i prijedloge najbolje se vidi i po ove dvije rasprave koliko ste spremni na to.
Hvala. Imamo odgovor, Peđa Grbin. Izvolite kolega.
Zahvaljujem. Pa evo ja ću reći srećom kolega Šuker i ja ne mislimo ne često nego gotovo uvijek isto tako da evo to je nešto što me čini i sretnim kolega. Pa tako i u pogledu članka 234. vrlo jasno piše da predlagatelj ima 20 minuta na raspolaganju. Da li će on tih 20 minuta upotrijebiti odjednom ili će ih razdijeliti to će proizlaziti iz njegove odluke. Isto kao što će biti pravo klubova da svojih 15, 20, 30, 50 minuta razdijele sukladno svojoj odluci. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Šuker ja vas molim [[Upadica Grbin: Kolega Šuker članak 234.]] Ja vas molim, molim vas kolega Šuker nemojte, birajte riječi.
… /Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.
A što je rekao nisam čuo? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, ali ja vas molim vi ipak birajte riječ kolega Šuker.
Članak 234.predstavlja iznimku od pravila koje se upotrebljava na sve rasprave tako i primjerice članak 119.iznimka i članak 128.predstavlja iznimku. Što se tiče zamjenika gospodine Mimice vidjet ćemo da li će biti predložen i u kojem obliku će biti predložen i koji će biti njegovi resori. Ako on bude predložen sukladno članku 119. Poslovnika, ako bude iz jednog resora raspravljat će se pred jednim odborom, ako bude iz više resora pred zajedničkom sjednicom tih odbora, više odbora čije resore pokriva, a ako bude predložen za ministra bez portfelja tada će to biti nadležnost Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Hvala.
Hvala i vama. I zadnja replika Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Grbin već nekoliko dana vi iz vladajućih baš ono plačete i stenjete, ne znate ni sami što bi i kako vi ste zatečeni ovim što mi sada ulazimo u EU, takav je dojam. I moram vam reći vaše prve rečenice koje ste govorili kolegi Šukeru ja vam osobno moram reći da sam ja sretna kao starija žena da se u puno toga ne slažem s vama, a ne zato što ne poštujem mlade osobe nego smatram da zaista govorite na jedan čudnovat način poimajući čudnovato demokraciju jer kolega Grbin u muci se poznaju junaci. Pa ono što su govorili da nas taj Poslovnik bi trebao rješavati i ove probleme danas o kojima vi sami kažete da vam nisu dragi, pa zašto tu to nije riješeno, pa mi govorimo o vrlo važnim zakonima u svakih 5 minuta. Nemamo si vremena ni kada, nema rasprave, nema ničega. Pa da je tih nekoliko stotina zakona se radilo prije 3 godine da smo tako pokušali završiti pregovore nikada vlada HDZ-a na čelu sa gospođom Kosor kojoj niste imali snage dati ni priznanje za to uopće jer ne daj Bože morali bi priznanje dati onda i HDZ-u i njihovim ministrima da su zaista vrijedno i pošteno radili i da smo ovdje u Saboru o svakoj točki koja je bila P.Z.E.usklađivali ju da smo raspravljali ne jedan dan i pet minuta, ali nama je bio Poslovnik drugačiji. A što govorite i ne govorite točno što se tiče replike, mi smo vas upozoravali upravo o ovome što se sada dešava da mi replikom jedino možemo govoriti, a ukinuli ste ispravak netočnog navoda ali sada ukidate i govor ja neću reći slobodu jer na slobodu ne možete ukinuti, govor možete, možete što god hoćete u stvarnosti ali ne dugo kolega Grbin, vidjet ćete vrlo kratko.
Hvala. Imamo odgovor kolega Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Situacija što se ne slažemo očito nas oboje čini sretnim tako da evo barem nešto što udovoljava svima. Što se tiče odluka koje se donose nazovimo ih tako pod stiskom i koje moraju biti ubačene na dnevni red zbog nekakvih viših razloga pa to je situacija koju nećemo izbjeći. Ako ste pratili zadnjih nekoliko godina krize i one države članice EU koje su bile u krizi i koje su trebale pomoć i one države članice EU koje su dale takvu pomoć. Nekad su morali i preko noći zasjedati i na svojim parlamentima donositi zakone da bi se izbjegle posljedice krize. I to je situacija koju ne možemo niti predvidjeti niti si ja kao predlagatelj mogu dopustiti da u Poslovnik ugradim mehanizme koje će takvo odlučivanje ako dođe do izvanredne situacije spriječiti. To je što se tiče dijela o postupcima i kako je bilo do sada. I za kraj evo moram se osvrnuti na ovo što ste rekli za gospođu Kosor. Mislim da je gospođi Kosor najveće priznanje za njen rad da upravo vaš HDZ kada ju je isključio iz članstva. Hvala.
Zahvaljujem. Izvolite gospođo Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Dignula sam ovu pločicu povrede Poslovnika jer od vas najmanje koji ste predsjednik Odbora za Ustav nisam očekivala ovakav način. Povrijedili ste i uvrijedili ste sve zastupnike HDZ-a, uvrijedili ste i mene zbog toga jer vas vrijeđa jedna najobičnija istina, a onda se služite čim.
Kolegice Sumrak molim vas vi dobro znate da nema povrede Poslovnika i zlorabili ste taj institut. Ma nemojte bezobraštinu ovo je sve pitanje percepcije što govorimo u sabornici. Znači vi ste to percipirali na jedan svoj sebi svojstven način, određeni broj vas. Zlorabili ste povredu Poslovnika, nije dobro. Nadam da će ovaj poslovnik da ćemo mu dati priliku da saživi pa ukoliko bude se vidjelo da ne funkcioniraju neke stvari dobro imat ćemo ga prilike korigirati. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Idemo na Konačni prijedlog Poslovnika Hrvatskog sabora. Predlagatelj akta je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora. Rasprava o tekstu Poslovnika je završena. Amandmane su podnijeli, posebna tablica podijeljena je zastupnicima. Molim predsjednika predlagatelja da se očituje o amandmanima. Idemo po redu. Amandman br. 1. poštovanog zastupnika Boris [[Upadica Blažević: Svi su povučeni.]] Amandmani su povučeni? Ok, hvala lijepa. Idemo na amandman br. 2. poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Amandman zastupnika Davorina Mlakara na članak 4. predlagatelj ne prihvaća. Obzirom na značenje pojmova izabranog zastupnika, zastupnika, obzirom na način potvrđivanja mandata na konstituirajućoj sjednici Sabora te na utvrđeni izbor i djelovanje Mandatno-imunitetnog povjerenstva smatramo da je odredbu bilo potrebno urediti upravo na predloženi način.
Molim poštovanog zastupnika Davorina Mlakara da se očituje.
Poštovani gospodine predsjedniče smisao amandmana koji sam predložio na članak 4. je u tome da za razliku od dosadašnje formulacije da se Sabor konstituira izborom predsjednika Sabora na prvoj sjednici na kojoj je nazočna većina izabranih zastupnika prijedlog je bio da se Sabor konstituira izborom predsjednika Sabora i potvrdom većine mandata zastupnika tog određenog saziva Sabora jer smo mi koliko je meni poznato kolegijalno tijelo propisan sastav Ustavom od 100 do 160 zastupnika i od jezičke pa do pravne logike nalaže nam dakle zdrava logika da se to tijelo može konstituirati kad je izabrana većina članova tog tijela, a ne samo jedan onaj prvi među jednakima i da time Sabor stupa u svoj puni mandat. S obzirom da je i ovo obrazloženje predlagatelja neprihvatljivo molim da se glasuje o amandmanima.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 2. poštovanog zastupnika Davorina Mlakara kojeg predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 3. je povučen. Amandman br. 4. Kluba zastupnika HSU-a.
Amandman Kluba zastupnika HSU-a na članak 29. predlagatelj ne prihvaća. Amandman predlagatelj nije prihvatio iz razloga jer je … [[Govornik se ne razumije.]] potrebno omogućiti a ne uskraćivati jednake uvjete u smislu proglašenja zastupnika nezavisnim zastupnikom.
Molim predstavnika predlagatelja.
Povlačimo amandman.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Amandman br. 5. poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Amandman zastupnika Miroslava Tuđmana na članak 37. predlagatelj ne prihvaća. Predlagatelj nije prihvatio predmetni amandman jer je odredbom jasno određena ovlast predsjedništva Sabora.
Molim podnositelja amandmana poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana da se očituje.
Hvala gospodine predsjedniče. Ovim amandmanom se zapravo traži da Sabor se ponaša, odnosno barem po onakvom redu i rasporedu kao što vrijedi za osnovne škole. Da se zna kada počinje i po kakvoj satnici radi, odnosno kojim danima zasjeda. Prema tome izraz, ovdje riječ plan traži se da se zamjeni kalendar jer postoji vrlo precizno odnosno značenje koje ove riječi imaju. Prema tome, pretpostavka je da budemo da se počnemo ponašati onako kako se svi drugi parlamenti u EU ponašaju da imaju svoj plan rada, da zastupnici mogu planirati svoje aktivnosti i da znamo kako možemo surađivati sa svojim drugim partnerima, drugim parlamentima, drugim odborima jer danas je to naprosto nemoguće organizirati. Prema tome, mislim da je ovo minimum jednoga minimuma da uvedemo red u funkcioniranje Sabora. Zato tražim glasanje o ovom.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 5. poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana kojeg predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 6. je povučen. Amandman br. 7. je povučen. Amandman br. 8. Kluba zastupnika HSU-a. Poštovani predsjedniče odbora?
Amandman Kluba zastupnika HSU-a na članak 40. odbor ne prihvaća. Predlagatelj nije prihvatio predmetni amandman jer nije moguće u svim člancima riječ djelatnika zamijeniti riječju državnih službenika i namještenika jer bi prihvaćanjem amandmana primjerice odredba članka 63. konačnog prijedloga Poslovnika glasila: "Odbor za zakonodavstvo ima predsjednika, potpredsjednika, 11 članova iz reda zastupnika i još 6 članova imenuje se iz reda javnih, znanstvenih i stručnih državnih službenika i namještenika."
Hvala gospodine predsjedniče. Povlačim amandman.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Amandman br. 9. Kluba zastupnika HSU-a.
Amandman Kluba zastupnika HSU-a na članak 41. predlagatelj ne prihvaća. Obzirom da je odredbama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika propisano kako su tajnik Sabora i zamjenik tajnika Sabora državni dužnosnici predmetnu odredbu bilo je potrebno urediti na predloženi način.
Molim predstavnika predlagatelja.
Povlačim amandman.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Amandman br. 10. je povučen. Amandman br. 11. je povučen. Amandman br. 12. Kluba zastupnika HSU-a u Hrvatskom saboru.
Amandman Kluba zastupnika HSU-a na članak 52. predlagatelj nije prihvatio budući da smatramo da je predmetni amandman nepotreban jer je odredba o kojoj se radi određena na jasan način … [[Govornik se ne razumije.]]
Molim predstavnika predlagatelja.
Povlačim amandman.
Hvala lijepo. Amandman br. 12. je povučen. Amandman br. 13. Kluba zastupnika HSU-a.
Amandman Kluba zastupnika HSU-a na članak 57. predlagatelj ne prihvaća. Predlagatelj nije prihvatio predmetni amandman obzirom da djelatnici sukladno odredbama Zakona o radu nisu djelatne vojne osobe. Naime, u skladu s odredbom članka 2. stavka 1. predmetnog zakona radnik/djelatnik je fizička osoba koja obavlja određene poslove za poslodavca.
U ime predlagatelja?
Povlačim amandman.
Povučen amandman br. 13. Amandman br. 14. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista.
Prihvaća se.
Prihvaća se?
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman br. 15. Kluba zastupnika SDSS-a.
Amandman Kluba zastupnika SDSS-a na članak 66.predlagatelj nije prihvatio. Naime, odredbom članka 46.konačnog prijedloga Poslovnika propisano je kako sastav radnog tijela Sabora odgovara sastavu Saboru, stoga predlagatelj nije mogao prihvatiti predmetni amandman.
U ime predlagatelja.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Upravo je to razlog vaše obrazloženje je razlog zašto mi tražimo da se ovim amandmanom i osigura i definira participacija jednog predstavnika Kluba zastupnika manjina u onoj kvoti od 14 članova odbora. Dakle ako je odbor koji je zasigurno od danas najvažniji odbor za poslove EU ima 17 stalnih članova, ima 6 vanjskih članova dakle čini jedno veliko tijelo od 23 člana i zasigurno će sutra biti predmet jer učešće u tom odboru će biti politički najatraktivnije i sigurno će biti predmet mnogih međustranačkih dogovora mi mislimo da upravo na takav način ovim amandmanom treba osigurati participaciju bar jednog predstavnika Kluba zastupnika nacionalnih manjina među ovih 14 i ne vidimo razloga zašto se to ne bi uradilo.
Tražite glasovanje poštovani zastupniče Mile Horvat? Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 15 Kluba zastupnika SDSS-a kojeg predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 16.poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Amandman zastupnika Miroslava Tuđmana na članak 69.predlagatelj ne prihvaća. Predlagatelj nije prihvatio predmetni amandman jer je sigurnosna politika EU kao sastavni dio zajedničke vanjske i sigurnosne politike EU ovim konačnim prijedlogom određena u nadležnost Odbora za vanjsku politiku.
Molim poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana da se očituje.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Naime u djelokrugu odnosno prava i dužnosti Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost spada i pitanje informacijske sigurnosti, poslovi vezani uz sigurnosne službe, poslovi vezani uz policiju, pitanje kritičke strukture, pitanje cyber-sigurnosti, pitanje uređenja shengenskog prostora, a sve su to elementi sigurnosne politike koje su u korelaciji i vezi sa sigurnosnom politikom EU. Prema tome nije racionalno ne te poslove koji su vezani za ovaj odbor ne odrediti da su pitanja sigurnosne politike i EU ne osporavajući da i ovaj Odbor za vanjsku politiku ima svoje ingerencije ali ovaj segment spada u Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Prema tome molio bih glasanje.
Tražite glasovanje. Molim da se očitujemo o amandmanu broj 16.poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana kojeg predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 17 poštovanog zastupnika Tomislava Ivića.
Predlagatelj prihvaća amandman.
Nisam razumio.
Prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman broj 18 poštovanog zastupnika Tomislava Ivića.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga. Amandman broj 19 Kluba zastupnika HSU-a.
Amandman broj 19 Kluba zastupnika HSU-a na članak 83.odbor djelomično prihvaća i to u izmijenjenom obliku na način da članak 83.mijenja se i glasi: "U djelokrugu su Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo poslovi utvrđivanja i praćenja provođenja politike, a u postupku donošenja zakona i drugih propisa ima prava i dužnost matičnog radnog tijela u područjima koja se odnose na zapošljavanje, rad i radnopravni status zaposlenih u javom i privatnom sektoru, mirovinska osiguranja, zaštitu na radu, socijalni dijalog i socijalno partnerstvo, stambenu politiku". Amandman nije prihvaćen u dijelu u kojem se predlaže brisanje djelokruga odbora u odnosu na stambenu politiku obzirom da predlagatelj smatra kako stambena politika i zapošljavanje moraju ostati u djelokrugu odbora bez obzira na djelokrug Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja.
Molim predstavnika kluba HSU-a.
Prihvaćam djelomično obrazloženje.
Hvala lijepo. Ostali dio je povučen. Hvala lijepa [[Upadica: Da.]] Amandman broj 20 Kluba zastupnika HSU-a.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio konačnog prijedloga. Amandman broj 21 Kluba zastupnika HSU-a.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman broj 22 Kluba zastupnika HSU-a.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Amandman broj 23 istog Kluba zastupnika HSU-a.
Ne prihvaća se s obzirom na obrazloženje dano vezano uz amandman broj 19.
Molimo očitovanje.
Povlačim amandman.
Hvala lijepa. Amandman broj 24. Poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Amandman zastupnika Davorina Mlakara na članak 119.predlagatelj ne prihvaća. Uređivanjem odredbe na ovaj način omogućit će se rasprava o predloženom kandidatu od strane stručne javnosti te se istodobno omogućiti svakom zastupniku koji želi sudjelovati u raspravi da to i učini. Osim toga na ovaj način se osnažuje uloga radnih tijela Sabora koji sada postaju središnje mjesto na kojem se provodi tzv. saslušanje budućih članova Vlade o kojima se naknadno odlučuje na sjednici Sabora.
Molim poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Poštovani gospodine predsjedniče. Obrazloženje predlagatelja je potpuno neprihvatljivo. Radi se o sljedećem. Predlagatelj traži da umjesto odgovornosti i rasprave o ministrima koja se do sada vodila sukladno Ustavu i rekao bih demokratskim dosezima ovog Parlamenta zadnjih 22 godine, dakle rasprava koja se vodila na plenarnoj sjednici sada se ovim prijedlogom prebacuje na sjednicu pojedinog odbora. Govorio sam o tome kada sam govorio o ovom zakonu, čak niste upisali niti u nadležnosti tih pojedinih odbora da uopće odlučuju o pojedinom ministru kada pogledate strukturu Poslovnika vidjet ćete da niti jedan odbor nema u svom djelokrugu poslove potvrde i saslušanja kandidata za ministre, a s druge strane držimo da je ovo nedopuštena delegacija nadležnosti Plenarne sjednice na pojedini saborski odbor. Obrazloženje da time jačate ulogu radnih tijela Sabora je potpuno neprihvatljivo. Jedna od osnovnih zadaća Parlamenta da nadzire rad Vlade. Ono o čemu smo već govorili. Uputiti ću vas ponovno na članak 81. Ustava. I tražimo kao što je to rekao sam u demokratskim dosezima ovog Parlamenta bilo i do sada da se o svakom pojedinom ministru bez obzira da li se glasuje o povjerenju koje dolazi na zahtjev određenog broja zastupnika ili ga se predstavlja prvi puta u Parlamentu da se o njemu glasuje i vodi rasprava na Plenarnoj sjednici. Na ovaj način želite u stvari izbjeći raspravu o svojim kandidatima jer ste očito poučeni dosadašnjim iskustvom bili nezadovoljni kada se mistificirala priča oko imenovanja pojedinih ministara koje ste imali do sada. Nismo zadovoljni i ne prihvaćamo ovo obrazloženje. Molim glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 24. poštovanog zastupnika Davorina Mlakara kojeg predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 25. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista, poštovani predsjedniče Odbora.
Amandman Kluba zastupnika Hrvatski laburista i Stranke rada na članak 119. Odbor ne prihvaća. U osnovi iz istih razloga kao i kod amandmana br. 24. predlagatelj smatra kako je predmetna odredba uređena na dovoljno obuhvatan i jasan način te da je nije potrebno mijenjati.
U ime Kluba Hrvatskih laburista podnositelj amandmana, poštovani zastupnik Lesar Dragutin.
Ovim Poslovnikom u potpunosti se i mijenja način i procedura odlučivanja u Hrvatskom saboru o novim članovima ili članicama Vlade kada dolazi do rekonstrukcije. Ako je blagi pomak u kvaliteti bilo to da na radnom tijelu saborski zastupnici, članovi Odbora mogu pitati nešto ministra u završnoj varijanti Poslovnika na svu sreću sada piše da on mora i odgovoriti na pitanja jer u prethodnim tekstovima je pisalo da može ako želi odgovoriti na pitanje, smatramo praktički nedopustivim praksu da se rekonstrukcija Vlade obavlja na radnom tijelu, matičnom odboru ili eventualno na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. A da na plenarnom zasjedanju Sabor o tome odlučuje bez rasprave. Gdje će premijer predstaviti kandidata novog, kandidata za člana Vlade? Na radnom tijelu, Odboru ili na plenarnom zasjedanju? Ako saborski zastupnici imaju po ovom novom modelu mogućnost propitivanje, ispitivanje ministra na odboru onda na plenarnoj raspravi a prije odlučivanja se mora omogućiti rasprava barem u ime klubova. Ovaj amandman je dakle pokušaj nuđenja kompromisa, dogovora između vlasti i oporbe na koji način ćemo se odlučivati o novim članovima Vlade. I ovaj kompromisni prijedlog vam nije prihvatljiv jer bježite od pokušaja svake rasprave o novom članu Vlade u toku mandata. A odbori će valjda raditi na tajnim zaključenim sjednicama da slučajno netko ne znam da je uopće novi član Vlade bio na saslušanju pred Odborom. Tražim glasanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 25. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg Vlada ne prihvaća. Molim tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 26. istog je sadržaja, o tome smo već odlučili, mislim da nema potrebe. Idemo na amandman br. 27. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista, poštovani predsjedniče Odbora.
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada na članak 122. predlagatelj ne prihvaća. Vladi odrediti rok u kojem je dužna Saboru dati mišljenje o aktima kojih nije predlagatelj moglo bi se krivo tumačiti da Sabor i rada tijela izravno ovise ne samo o sadržaju već i o dinamici rada Vlade što nikako nije prihvatljivo. Osnovna Ustavna zadaća Hrvatskog sabora kao nositelja zakonodavne vlasti je donošenje Zakona i drugih akata. Upravo ta njegova ovlast zahtijeva samostalnost u raspravljanju i odlučivanju, donošenju akata. Vodeći računa o nužnosti očuvanja samostalnosti Hrvatskog sabora u provođenju svojih ustavnih i poslovničkih ovlasti te uvažavajući neobvezujuću prirodu mišljenja Vlade predlagatelj nije prihvatio predmetni amandman.
U ime predlagatelja Kluba zastupnika Hrvatskih laburista poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Da bi i drugi razumjeli o čemu se radi, dakle radi se o odredbi Poslovnika koja obavezuje, odnosno daje mogućnost Vladi da da svoje mišljenje o aktu kada ona nije predlagatelj. Poslovnik predviđa obavezu predsjednika Sabora da svaki akt kojega je primio od ovlaštenog predlagatelja to mogu biti i zastupnici, Klubovi zastupnika mora dostaviti i Vladi. Poslovnik predviđa da Vlada daje mišljenje o aktu kada nije predlagatelj. Ali u toj odredbi nema roka. Dakle Vlada pisati mišljenje o oporbenom prijedlogu može 3 godine i 11 mjeseci i 29 dana. I mi smo samo predložili da to razmišljanje Vlade može trajati najdulje 30 dana. Mislim pristojni rok. Ali obrazloženje zašto se to ne prihvaća je nevjerojatno. Pazite, da bi se to moglo tumačiti da Vlada diktira dinamiku i sadržaj rada Sabora, ako bi se naš amandman prihvatio, i da je mišljenje Vlade neobavezujuće. Sada vas ljubazno molim, unatrag 9 godina nađite jedan oporbeni prijedlog koji je bio raspravljen na radnom tijelu, matičnom odboru i otvorena plenarna rasprava a da prije toga vladajuća većina nije tražila mišljenje Vlade, čekala mišljenje Vlade i odbijala stavljanje te točke na raspravu uz obrazloženje da se čeka mišljenje Vlade. Pa dobro ljudi što radimo? Vlada, dakle mišljenje Vlade nije obvezujuće, ali dok ono ne dođe mi u Parlamentu o oporbenim prijedlozima nećemo raspravljati. Da ste samo rekli da odbijate izgledalo bi puno pametnije. Tražim glasanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 27 Kluba zastupnik Hrvatskih laburista koji predlagatelj ne prihvaća. Tko je za? Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 28 poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Amandman zastupnika Davorina Mlakara na članak 128. predlagatelj ne prihvaća. Predlagatelj nije prihvatio predmetni amandman obzirom da predlagatelj smatra kako je uvođenjem ovoga instituta u konačni prijedlog poslovnika i uređenjem odredbi na predloženi način omogućeno svim političkim opcijama da izraze svoj stav, uvažavajući pritom kvalitetu rada na sjednicama Sabora.
Molim poštovanog zastupnika Davorina Mlakara da se očituje.
Poštovani gospodine predsjedniče, iskoristit ću ovu priliku da pozovem i kolege iz pozicije da shvate ozbiljnost ovakvih intervencija u Poslovnik Hrvatskog sabora. Mi se ovdje borimo za zaštitu ono malo pozicije Parlamenta koliko je još ostalo svim ovim silnim intervencijama naše koalicijske Vlade. Radi se o sljedećem. Radi se o tome da ponovo želite na pijedestal nedodirljivosti podići jednu osobu, osobu predsjednika Vlade i njemu omogućiti da po vlastitom nahođenju dolazi u Parlament, drži govore ne samo o radu Vlade nego i o stanju u državi pojavama, problemima itd., na nekom roku koji je određen ovim poslovnikom i da na neki način izdignete predsjednika Vlade u značaju iznad Parlamenta kojem on odgovara. Naš amandman je išao u tom smjeru da omogućimo predsjedniku Vlade da govori o radu Vlade, ali isključivo i jedino na poziv predsjednika Sabora kojemu Saboru taj predsjednik Vlade i odgovara. Pa je tako naš amandman glasio da na poziv predsjednika Sabora predsjednik Vlade jednom godišnje usmeno predstavlja Saboru izvješće o radu Vlade, da to predstavljanje može trajati najduže jedan sat i da se nakon govora predsjednika Vlade ono što očito predsjednik Vlade ne želi, otvori rasprava i raspravlja o tom izvješću. Vi ovdje štitite svi zajedno s nama u oporbi dignitet ovog parlamenta. Puna su vam usta dignitet parlamenta, povremeno kada se njega na neki način dovodi u pitanje. Ovo vam je prilika da ne dozvolite da imamo supremaciju Vlade nad Parlamentom i da izglasate ovaj amandman koji smo predložili.
Tražite glasovanje? … [[Upadica se ne razumije.]] Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 28 poštovanog zastupnika Davorina Mlakara kojeg predlagatelj ne prihvaća. To je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebu većinu. Amandman broj 29 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista, poštovani predsjedniče odbora.
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada na članak 129. predlagatelj ne prihvaća u osnovi uz isto obrazloženje kao što je bilo vezano uz amandman uvaženog kolege Mlakara.
U ime predlagatelja poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Znači predsjednik Vlade dolazi u Hrvatski sabor i podnosi izvješće o radu Vlade u vremenu od 60 minuta. O njegovom izvješću prema ovom predloženom Poslovniku mogu raspravljati samo klubovi zastupnika. Što je s mandatom zastupnika? Tko je išao na izbore, klubovi zastupnika ili ljudi imenom i prezimenom na listama stranačkim, nestranačkim i bilo kojim drugim. Tko snosi ili podnosi račun biračima, klubovi zastupnika ili zastupnici? I ako jednom godišnje premijer dolazi pred Sabor da bi dao izvješće o tome što je Vlada radila, a uskratiti pravo zastupnicima da o tome vode raspravu je stvaranje igrokaza, predstave, zadovoljavanje forme. Jer na kraju kada se klubovi očituju još 20 minuta predsjednik Vlade ima pravo govoriti, bez prava replike i na njegovo izlaganje i bez prava replike na njegovu završnu riječ. Jel to parlamentarna rasprava o radu Vlade ili igrokaz, predstava za javnost koja će sigurno biti prenošena na televizijama svih mogućih, a nijedan drugi značajni zakon u ovim stampedo koje smo imali unazad mjesec dana nije bio prenošen i zadovoljit će i reći ćemo da imamo visoki stupanj demokracije u Hrvatskom saboru. Naravno, kada se promijeni vlast onda će ta odredba mnoge žuljati. Tražim glasanje o amandmanu.
Hvala. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 29. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 30 poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Amandman zastupnika Davorina Mlakara na članak 129. predlagatelj ne prihvaća iz istog obrazloženja kao i amandman 28 uz koji je ovaj amandman vezan.
Molim poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Moram priznat gospodine predsjedniče da me danas loše krenulo. Evo kod predlagatelja nisam uspio proći ni sa jednim amandmanom do sada predloženim. Ovaj amandman je posljedica onog prijašnjeg, a radi se o tome da ponovo dozvoljavate da ćemo dozvoliti kao Parlament Vladi da ima važniju ulogu u državi nego što ima Parlament i da umjesto odredbe Ustava da Vlada odgovara Parlamentu mi se sve više približavamo tome da Parlament odgovara Vladi, odnosno neće moći baš puno ni odgovarati jer smo mu za to skratili, reducirali vrijeme pa i osobito pojedinim zastupnicima mogućnost da uopće iznesu ne samo svoja stajališta ponovit ću to, nego stajališta svoje izborne jedinice zbog koje se oni nalaze ovdje u Parlamentu. Nedopustivo je da kao većina u Parlamentu dozvoljavate da svakim novim člankom Poslovnika, pojedinim zakonima koji se nalaze pred Parlamentom umanjujete važnost, vrijednost ovog Parlamenta i to u korist Vlade koja bi tom Parlamentu trebala odgovarati. Ne možemo dopustiti da predsjednik Vlade bude posebna osoba u državi izvan bilo kakve regulative jer to u krajnjoj liniji ne dozvoljava ni hrvatski Ustav. S obzirom na to da ste odbili i prethodni amandman nemam uopće nikakvih iluzija, ali svejedno tražim glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 30. poštovanog zastupnika Davorina Mlakara kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 31. poštovani predsjedniče odbora, Kluba zastupnika Hrvatskih laburista.
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista – stranke rada na članak 136. predlagatelj ne prihvaća. Kako bi se u svakom slučaju omogućilo dobivanje što obuhvatnijeg i preciznijeg odgovora predlagatelj nije prihvatio predmetni amandman budući smatra da je predloženo rješenje u redu.
U ime predlagatelja poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Radni nadnaslov nad ovim amandmanom mogao bi biti dajte mi Poslovnik, sjedni Zorane. Aktualno prijepodne zastupnici postavljaju pitanje nekoj ministrici ili ministru, imamo za to dvije minute, a oni imaju 4 minute za odgovor. Dobro, ali sada dolazi nastavak. Da na svaki odgovor koji je dao član Vlade kojemu je zastupnik postavio pitanje predsjednik Vlade ima pravo dopuniti odgovor, naravno još 4 minute. Ali znate iz koliko obrazloženja? Radi što obuhvatnijeg i preciznijeg odgovora. Ja sam zabrinut za zdravlje, sposobnost, obuhvatnost i preciznost ostalih članova Vlade. Jer ako premijer ili većina u Parlamentu smatra da ministri ne znaju obuhvatno i precizno odgovarat na zastupnička pitanja, nego trebaju tutora koji će dopunjavati njihove odgovore onda je to besmisleno, onda takvo aktualno prijepodne zapravo nije ni potrebno. Onda sva pitanja moraju ići samo predsjedniku Vlade i nikom drugom. Nije li to pametnije rješenje, demokratskije, čišće, jasnije? Jel' mogu promijenit amandman? Zastupnici mogu postavljati pitanja samo predsjedniku Vlade nikom drugom. Naravno da tražim glasanje o ovom amandmanu. Ali nemojte zaboraviti podsjećam vas, vidjet ćete uskoro u kakvu situaciju ćete dovesti premijera već na prvom aktualnom prijepodnevu. Napravit ćemo vam cirkus.
Hvala lijepa. Tražite glasovanje. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 31. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista koji predlagatelj nije prihvatio. Molim tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 32. poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
O amandmanu zastupnika Davorina Mlakara odbor se sukladno odredbi članka 171. stavak 6. Poslovnika Hrvatskog sabora nije očitovao budući je identičan amandmanu Hrvatskih laburista.
Molim podnositelja amandmana, poštovanog zastupnika.
Evo to je gospodine predsjedniče još jedno blistavo obrazloženje. Naime, ovo što je kolega Grbin rekao je da nisu razmatrali ovaj amandman jer je on sličan, nije baš identičan amandmanu kolega Laburista, pa onda odbor s obzirom da radi prema Poslovniku plenarne sjednice nije uopće o tome raspravljao. To je poseban slučaj i problem za odbor, za Ustav da on zatire isto tako svaku raspravu jer ju ograničava isključivo strogošću Poslovnika plenarne sjednice. Ali ovo nije prilika da o tome šire govorimo, ali to je čisto za razumijevanje svima ostalima. Međutim, želio bih reći da se sada vidi nešto iz pozicije vladajućih kao što je kolega Lesar rekao. Doći će vam to glave vrlo brzo. Naime, pojavio se u Hrvatskoj jedan renesansni lik i to u osobi Zorana Milanovića, pa je onda zaključeno ne samo da može u Parlamentu govoriti koliko hoće, kad hoće i na žalost i ono što hoće, nego je još dana mogućnost da može dopunjavati i odgovore na pitanja koja zastupnici postavljaju pojedinim ministrima, a predlagatelj pritom zaboravlja da naš Poslovnik ionako omogućava da mi predsjednika Vlade ukoliko želimo možemo pitati i postaviti pitanje. Pa onda ako imamo pravo postaviti pitanje predsjedniku i potpredsjedniku Vlade koji se zadnji puta tome čudio pa i pojedinom ministru ne vidim razloga zašto bi kad odlučimo pitati pojedinog ministra na njegovo pitanje odgovarao predsjednik Vlade, osim ovog dopunjavanja ili jasnijeg tumačenja kao što je govorio kolega Lesar. Ovo je besmislena, nepotrebna odredba, odredba koja najviše šteti vama koji to predlažete sugeriramo da tu dopunu predsjednika Vlade brišete zbog svojeg vlastitog dostojanstva i predlaganja ovakvih propisa. Tražimo glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 32. poštovanog zastupnika Davorina Mlakara kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 33. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista. Molim predsjednika odbora.
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada na članak 146. predlagatelj ne prihvaća s obzirom da predlagatelj ga ne prihvaća iz razloga što je odredbom članka 148. konačnog prijedloga Poslovnika omogućeno uvrštavanje interpelacije u dnevni red sjednice Sabora odmah po dostavljenom izvješću.
U ime predlagatelja poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Dosada prema Poslovniku kada netko pokrene interpelaciju o radu Vlade rokovi slanja iz Sabora Vladi očitovanje Vlade na interpelaciju i vraćanje u Sabor bili su 8 dana. Sada se tih 8 dana povećava na 15 dana. Iz kojeg razloga, u čemu je problem? To da se popravlja na svu sreću i ona odredba da će se interpelacija uvrstiti u dnevni red tekuće sjednice za razliku od prvotnog rješenja tek na narednu sjednicu nije argument odbijanja amandmana da se Vlada na interpelaciju mora očitovati u 8 dana i da predsjednik Sabora u 8 dana kada primi interpelaciju to mora dostaviti Vladi. Koji je argument? Što je to da to treba povećavati na 15 dana? I nije mi jasno kolega Grbin govorite sad ono što doista vjerujete ili što su vam rekli da morate govoriti? Tražim glasanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnite o amandmanu br. 33. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista koji predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 34. istog kluba zastupnika. Molim predsjednika odbora.
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada na članak 147. predlagatelj ne prihvaća uz isto obrazloženje koje je dano uz članak, pardon uz amandman br. 33.
Molim predstavnika predlagatelja poštovanog zastupnika Dragutina Lesara.
Uz isto obrazloženje kao i maloprije tražim glasovanje jer doista argumente, razloge odbijanja amandmana ne možemo razumjeti, shvatiti nakanu, volju, ciljeve takve opstrukcije parlamentarne tobože demokratske većine kada se radi o interpelaciji o radu Vlade za koju sam siguran da oni nikad neće pokrenuti jer to uvijek radi oporba. Ljubazno molim glasanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 34. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman br. 35., taj je povučen. Amandman br. 36. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista. Poštovani predsjedniče odbora?
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista- Stranke rada na članak 178. predlagatelj nije prihvatio. Smisao propisivanja predmetnih rokova ogleda se u činjenici uvrštavanja i rasprave predmetnih akata na dnevni red sjednice. Obzirom na potrebu donošenja pojedinih akata, dinamiku rada u radnim tijelima i na sjednici Sabora trebalo bi što samostalnije moći koordinirati predsjednik radnog tijela, odnosno predsjednik Sabora. Osim toga, ne postoje poslovničke zapreke da se prijedlozi akata koje donosi Sabor uvrste u dnevni red sjednice Sabora te rasprave i donesu bez podnesenog izvješća radnog tijela, a čak i ako radno tijelo podnese izvješće Sabor uvijek može odlučiti drukčije.
Molim predstavnika kluba predlagatelja poštovanog zastupnika Dragutina Lesara da se očituje.
Da, jedna riječ, a zapravo dvije, u pravilu mogu jako utjecati na kvalitetu pravne norme u Poslovniku. Dignitet Hrvatskog sabora je narušen, mi nemamo ugled, ljudi nam sve manje vjeruju. Kako su izgledale rasprave i tijek sjednice u zadnja dva tjedna? Kada smo saznavali o točkama dnevnog reda kada će se o kojoj raspravljati? Tražili smo da u Poslovniku postoji odredba da navečer prilikom završetka sjednice predsjednik Sabora ne u pravilu, mora, mora reći o čemu ćemo sutra početi, a ujutro na početku sjednice izdiktirati ili na ovim ekranima objaviti točke dnevnog reda o kojima će se raspravljati toga dana. Ne u pravilu, nego da je to obaveza ubuduće. Ni to dakle, ni to da ujutro u 9,30 znate o kojim točkama ćemo danas raspravljati i obaveza da o tome izvijestite saborske zastupnike vam nije prihvatljiva. A ova riječ u pravilu doista u pravilu znači da nikad ništa ne znamo. Pa da ne bi zaboravili tko je bio protiv i za tražim glasanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 36. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman br. 37. istog kluba zastupnika. Poštovani predsjedniče odbora?
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista Stranke rada na članak 179. predlagatelj ne prihvaća iz istih razloga kao i amandman br. 36.
Molim predstavnika predlagatelja poštovanog zastupnika Dragutina Lesara da se očituje.
Krenulo me, jedva već govorim, dajte na glasanje i odbacite sve pametne prijedloge.
E pa molim da se izjasnite o amandmanu br. 37. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 38. poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Amandman zastupnika Miroslava Tuđmana na članak 179. predlagatelj ne prihvaća. Odrediti da Sabor ne može provesti raspravu bez mišljenja radnog tijela značilo bi da Hrvatski sabor izravno ovisi ne samo o sadržaju već i o dinamici rada radnih tijela što vodeći računa o nužnosti očuvanja samostalnosti Hrvatskoga sabora u provođenju svojih ustavnih i poslovničkih ovlasti nikako nije prihvatljivo.
Podnositelj amandmana poštovani zastupnik Miroslav Tuđman.
Hvala gospodine predsjedniče. Nismo dosada imali tu odredbu kako se postupa, naime vi imate odredbu ovdje da predsjednici matičnih radnih tijela su dužni prijedloge zakona staviti i uvrstiti u raspravu i raspraviti to na matičnim odnosno radnim tijelima. Što se događa ako predsjednici ako se to ne uvrsti ili ako se rasprava ne održi? a dajete onda ako to nije bitno onda ukinite ta radna tijela. Čemu ona služe? Koja je to logika? Do sada ste imali proceduru ako predsjednik ne sazove onda predsjednik Sabora može sazvati postoje određeni rokovi i to je definirano. Prema tome ovo je još jedan dokaz da se želi anulirati i uloga matičnih tijela. I kada gledamo druge članke zakona ovih drugih ovoga prijedloga o odnosu Vlade i Sabora vezano za europske poslove onda se de facto sve svodi na to mi imamo većinu, dosta nam je svega svih ovih mogućih opstrukcija koja smo mi koji nismo bili u Saboru imali prilike izvana pratiti kako je bilo u prošlom sazivu kada je potpredsjednik Stazić čini mi se radio tu opstrukciju, ali su bile definirane procedure. Prema tome ako ste onda definirali u stavku da su dužni predsjednici to staviti onda izvolite reći što se događa ako se to ne dogodi. Prema tome molim glasanje, a ovo je stvarno već prešlo svake granice pristojnosti, a kamoli pameti.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 38 poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 39 poštovane zastupnice Marije LUgarić.
Amandman zastupnice Marije Lugarić na članak 223.predlagatelj prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga. Idemo na amandman broj 40 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista poštovani predsjedniče odbora.
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada na članak 224.predlagatelj prihvaća.
Postaje sastavni dio konačnog prijedloga poslovnika. Amandman broj 41 poštovani predsjedniče.
Amandman zastupnika Miroslava Tuđmana na članak 228.predlagatelj prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga poslovnika. Amandman broj 42 poštovani predsjedniče.
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada na članak 228.predlagatelj ne prihvaća. Predlagatelj nije prihvatio predmetni amandman kako bi obzirom na dinamiku rada na sjednici Sabora rad na sjednici što samostalnije mogao koordinirati predsjednik Sabora.
U ime kluba predlagatelja poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Ja pak ne prihvaćam obrazloženje odbijanja amandmana i zato tražim glasanje.
Molim da se izjasnimo o amandman broj 42 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 39 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru predsjedniče odbora.
Amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada na članak 234.predlagatelj ne prihvaća. U cilju povećanja kvalitete i bolje organizacije rada na sjednicama Sabora uređena je predmetna odredba te nije prihvaćen predmetni amandman. Osim toga odredbom članka 37. Konačnog prijedloga Poslovnika određeno je kako predsjedništvo Sabora utvrđuje godišnji plan zasjedanja Sabora i to će zajedno još više doprinijeti boljoj organizaciji rada, a time i većoj sigurnosti u rokove za raspravljanje svih tema na sjednici Sabora uz posebnu naznaku da se ovdje radi o iznimci a ne o pravilu.
Molim u ime kluba predlagatelja poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
E sada da si razjasnim jednu stvar, dakle vi ste odbili i govorili o razlozima odbijanja amandmana koji govori o pravu predsjedništva Sabora da Saboru predloži koji bez rasprave može odlučiti da o nekoj točci dnevnog reda Sabor raspravlja sat vremena. jel to taj amandman? Dakle do sada je bilo rješenje da iznimno uz suglasnost svih klubova zastupnika Sabor može zaključiti da će o nekoj točci raspravljati jedan dan. Sada se uvodi odredba da na prijedlog predsjedništva Sabora, a podsjećam da u predsjedništvu Sabora parlamentarna većina uvijek ima većinu, Sabor bez rasprave može odglasati da se o državnom proračunu rasprava vodi tri sata i matematički tu podijeliti tu vrijeme na klubove zastupnika. To je demokratski iskorak, to je razvoj parlamentarne demokracije, to je uvažavanje činjenice da imamo različite stavove i suštine da saborski zastupnik u Saboru ima pravo govoriti. Kalendarom će se urediti što, ne razumijem. Predsjedništvo će isplanirati svaki dan sjednice i onda predložiti da o svakoj točci ograničava raspravu bez da se ikakve konzultacije i dogovori s i kim vode. Tražim glasanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 42 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 34 poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Amandman zastupnika Davorina Mlakara na članak 234.predlagatelj ne prihvaća iz istih razloga kao i amandman broj 43.
Molim poštovanog zastupnika Davorina Mlakara.
Šteta gospodine predsjedniče evo ni posljednja prilika da popravimo Poslovnik Hrvatskoga sabora. Smisao mog amandmana bio je da se ne može dozvoliti predsjedništvu Sabora da ograniči vrijeme za rasprave po pojedinim točkama dnevnog reda čime ne samo da će ograničiti nastupanje pojedinim zastupnicima nego im sasvim i uzeti pravo govoriti o pojedinoj temi ukoliko se već predviđeno vrijeme iscrpi prije nego svi koji bi htjeli o nečemu govoriti dođu na dnevni red. I mada je ova vladajuća koalicija bez ikakvih granica u svojoj maštovitosti kada predlaže pojedine odredbe pa ste tako i predložili da u lokalnim izborima više ne treba čovjek imati poslovnu sposobnost da bi birao ili bio izabran na određenu dužnost. Prema Zakonu koji vrijedi za izbor zastupnika u Saboru još uvijek saborski zastupnici osim što trebaju biti državljani i imati 18 i više godina života moraju imati i poslovnu sposobnost. Predsjedništvo Sabora je skup prvih među jednakima. A nama još nitko nije oduze poslovnu sposobnost pa da bi predsjedništvo Sabora umjesto zastupnika trebalo odlučivati koliko ćemo, kada i o čemu govoriti. To je smisao amandmana i to je smisao nečega što, evo upućujem i kolegama iz pozicije. Nemojte dozvoliti da pet ljudi u predsjedništvu Sabora odlučuje o tome kada ćete i koliko ćete govoriti. I rekao sam u raspravi o ovom Poslovniku fali nam još samo jedna odredba da nam propišete i što smijemo govoriti. Tražim glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 44. poštovanog zastupnika Davorina Mlakara kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 45. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista, poštovani predsjedniče Odbora.
Amandman br. 45. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada na članak 250. predlagatelj ne prihvaća u osnovi iz istog razloga kao i kod amandmana br. 42.. Predlagatelj nije prihvatio predmetni amandman obzirom da zbog potrebe donošenja pojedinih akata dinamiku rada na sjednici Sabora trebao bi što samostalnije koordinirati predsjednik Sabora.
Molim predstavnika predlagatelja poštovanog zastupnika Dragutina Lesara.
U Poslovniku imamo odredbu da sjednica završava u pravilu kada se iscrpe sve točke dnevnog reda u pravilu. Međutim, u pravilu se događa to da sa svake sjednice barem 30 točaka dnevnog reda ostanu neraspravljene. I uvijek iste, zna se, … [[Govornik se ne razumije.]] moraju to biti oporbene točke dnevnog reda. I one se unose na dnevni red iduće sjednice. Na idućoj sjednici, na prvom pročišćenom dnevnom redu su od točke 35. pa nadalje, u drugom pročišćenom dnevnom redu su od broja 85 nadalje. I završavaju otprilike na kraju na 159 mjestu. Kada bi riječ Poslovnika poštivali i sjednice završavali kada se iscrpe sve točke dnevnog reda koje je predsjednik predložio i Sabor usvojio na dnevni red onda ovaj amandman ne bio potreban. I što nudimo amandmanom? One točke koje su na jednoj zaključenoj, završenoj sjednici ostale neraspravljene da na idućoj sjednici moraju biti na prioritetu od mjesta broj 1. pa do mjesta koliko točaka je ostalo neraspravljeno. Kako bi izbjegli da čak i izvješća državnih tijela koje Saboru podnašaju godišnje izvješće, izvješće o godišnjem radu raspravljamo tri godine nakon proteka kalendarske godine i naravno kako bi izbjegli manipulaciju da oporbeni prijedlozi ispadaju iz dnevnog reda svake sjednice jer se stalno pomiču. Naravno da se većina uvijek može svaki taj prijedlog odbiti nakon rasprave i tu pokazati snagu većine ali vi snagu većine i mišića pokazuje tako da se igrate sa dnevnim redom. Ako prihvatite ovaj amandman pokazati ćete da imate barem minimum političke pristojnosti prema političkoj manjini u Saboru. Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 45. Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg predlagatelj nije prihvatio. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. I na kraju amandman br. 46. kao zadnji amandman poštovani predsjedniče Odbora.
Amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 295. predlagatelj prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio Konačnog prijedloga Poslovnika. Izvolite poštovani zastupniče Davorin Mlakar.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, radi se o jednom od temeljnih akata a sasvim sigurno temeljnom aktu po kojem rade svi Klubovi, svi zastupnici u ovom Parlamentu. S obzirom da smo evo doživjeli ponovno da je predlagatelj odbio sve naše amandmane tražimo stanku od 15 minuta za sjednicu Kluba.
Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Temeljem članka 225. Poslovnika Hrvatskoga sabora tražim stanku od 15 minuta kako bi se Klub dogovorio o načinu glasanja nakon ovog sramotnog odbijanja kvalitetnih amandmana za popravak Poslovnika Hrvatskoga sabora 1. 7. članica Europske unije s Poslovnikom iz 19. stoljeća.
Hvala lijepa. Dajem stanku u trajanju od 15 minuta, nalazimo se ovdje u 12,45. … [[Upadica se ne čuje.]] E, može može. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Vidimo se u 12,45. STANKA U 12,25 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,40 SATI]] Poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, možemo nastaviti s plenarnom sjednicom. Molim predstavnika kluba HDZ-a u Hrvatskom saboru da u ime kluba iznese svoja stajališta. Poštovani zastupnik Davorin Mlakar u ime kluba HDZ-a. Izvolite poštovani zastupniče Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvjeren sam da hrvatska javnost danas očekuje sasvim drugu raspravu, da je ona senzibilizirana na pitanju europskog uhidbenog naloga i to je prevladavajuća tema i u svim našim razgovorima i u svim našim medijima tako da je rasprava o Poslovniku rekao bih od drugorazrednog značaja za hrvatsku javnost. Međutim, taj Poslovnik kao osnovni instrument rada hrvatskih zastupnika nama nije od drugorazrednog značaja. On je nezanimljiv vladajućima jer su oni već utvrdili kako će se dalje raditi u ovom parlamentu. Moram reći ocjenu kluba HDZ-a, ovo je sramna izmjena Poslovnika koja se čini tehničkom, ali je u svojoj suštini duboko antidemokratska. Ovo je intervencija u Poslovnik Hrvatskoga sabora kojom dodatno želite uništiti pravo na slobodu govora, slobodu mišljenja i izricanja svojih stručnih i političkih stajališta i to je ono zašto mislimo da je ovakva intervencija u Poslovnik nedopustiva. Da li će se on ponovo morati mijenjati za godinu dana ili prije zbog svih ovih intervencija koje ste unijeli to ostaje za vidjeti, ali na ovaj način ovako kršiti propise, kršiti već ustaljenu demokratsku praksu u Parlamentu i u krajnjoj liniji kršiti namjere i ideje hrvatskoga Ustava je nešto što vam se ne može dozvoliti. A činjenica da ovim intervencijama Poslovnika, ponovit ću to po tko zna koji put, stavljate prioritet u političkom životu ove države na Vladu, na izvršnu vlast, a zanemarujete vrijednost Parlamenta je nešto što mi kao saborski zastupnici ne možemo tolerirati. Još uvijek vrijedi načelo parlamentarne demokracije da Vlada odgovara Parlamentu i bez obzira na vaše maliciozne pokušaje da taj odnos promijenite samo zbog toga što imate očito nalog svoje Vlade da joj date više prostora u Parlamentu i da ju poštedite opravdanih kritika je nešto što Parlament ne smije izglasovati. Zbog toga sam apelirao obrazlažući amandmane i ponovo pozivam kolege iz pozicije, to je danas nešto što odgovara možda Vladi, Vlada misli da joj odgovara da ne čuje kritičko mišljenje i da ne čuje drugačije mišljenje od onoga što ima sama, ali u tome griješite i za godinu dana bit će problem zbog toga što ste donosili ovakav Poslovnik jer nećete biti u prilici artikulirati stavove svojih izbornih jedinica tada kad će bit potrebno. Nije moguće jednim aktom koji je ranga nižeg od Ustava drugačije urediti odnos Parlamenta i Vlade nego što to propisuje hrvatski Ustav. I dok je taj Ustav na snazi Vlada će odgovarati Parlamentu, Vlada će polagati račune pred Parlamentom i ne može biti obratno. I zbog toga je nedopustivo da umanjujete važnost Hrvatskoga sabora, da umanjujete značaj koji je on kao zakonodavno tijelo imao u svojih 20 i nešto godina života u samostalnoj Republici Hrvatskoj. Umanjujete se ono što je bio teškom mukom izboren status Hrvatskog sabora i kada nismo imali vlastitu državu. Neki koji su ušli u povijesne govore u ovom Parlamentu se danas spominju zbog zalaganja za značaj Hrvatskog parlamenta, a vi ga danas rušite rekao bih jednim običnim poslovnikom. Ta rabota će se svima nama osvetiti, ali mi kao hrvatski zastupnici u Parlamentu takvu vašu ideju nećemo podržati. Ustat ćemo svim sredstvima protiv ovakvog kršenja demokracije i sloboda u Parlamentu i nećemo sudjelovati u ovakvim činima koje vi nama prezentirate. Stoga smo rekli i ponovit ćemo, nećemo se držat ovog Poslovnika, izglasujte si ga sami, a mi ćemo raditi prema bivšem Poslovniku jer smo na temelju takvih propisa i ušli u ovaj Parlament zalagati se za vrijednosti zbog kojih smo u Parlament izabrani. Hvala vam lijepa. [[Pljesak.]]
Hvala i vama. U ime kluba Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, gospodine predsjedniče. Dali su mi prigovor kada sam maloprije rekao da ovim Poslovnik se vraćamo u 20 stoljeće, u 19 zapravo. Kažu u 19 stoljeću je Poslovnik Hrvatskog sabora bio demokratski, dvadesetom je bilo problematično. Ispričavam se zbog tog svog povijesnog zaborava. Prije nekoliko dana na Odboru za Ustav vanjski član Odbora prof. Smerdel kada smo otvorili raspravu o amandmanima na Poslovnik rekao je da on svoje studente uči i da piše da je Poslovnik Parlamenta jednak po snazi značaju i karakteru organskog zakona. To je njegov stručni stav. I on doista, iako se zove Poslovnik u najvećem dijelu uređuje demokratske odnose većine i manjine u Saboru. Ponosimo se što smo drugim zakonima i propisima većina uzela u zaštitu svu vrst manjina u Hrvatskoj. Međutim, ovim Poslovnikom većina onemogućava političku manjinu da djeluje i radi sukladno ne samo Ustavu kolega Mlakar, nego i prisezi koju smo kao saborski zastupnici dali. Tekst prisege koji me obavezuje na poštivanje zakona, Ustava, rada i odgovornosti u Saboru morate sad izmijeniti, ugraditi unutra dvije, tri riječi da mogu raditi, govoriti i predlagati kada mi politička većina to odobri. Inače ne. Nemate pravo predlagati zakone, ni druge akte, jer vam nećemo stavljat na dnevni red. Kada i stavimo na dnevni red nećemo otvoriti raspravu, a ako slučajno otvorimo raspravu naravno da ništa vašeg nećemo prihvatit. To piše na koricama novog Poslovnika. Predsjednik Vlade nema replike, odnosno na govor predsjednika Vlade nema replike. On odgovara završno na sva pitanja članovima Vlade. Vlada se rekonstruira bez rasprave na plenarnoj sjednici i to nazivate racionalizacijom, boljim radom Sabora. Ja vam onda dajem jedan drugi prijedlog. Hajmo korak dalje. Molim vas unesimo u prijelazne i završne odredbe samo još jednu točku. Na dan kada Sabor utvrdi točke dnevnog reda vladajuća većina odmah izglasa sve zakone, a oporbeni zastupnici pisanim putem u Tajništvo Sabora mogu dostaviti svoje prijedloge i razmišljanja ako se ne koriste elektronskom poštom ili Infodoc službi Sabora ako se koriste elektronskom poštom. I tada smo racionalizirali rad Sabora do maksimuma. Ovaj sarkastičan prijedlog je prijevod sadržaja Poslovnika ako on takav bude usvojen. Vi možete odmahivat glavom, možete mi replicirati, možete se dodvoravati onima koji su vam naredili da ovakav Poslovnik morate usvojiti. Istinu, suštinu, zatiranje prava oporbenih zastupnika nećete moći sakriti niti opravdati. I zbog toga pozivam sve zastupnike koji se ne slažu sa ovakvim Poslovnikom da napuste dvoranu, da ne sudjeluju u glasanju ne bi li i time pokazali ne samo svoje neslaganje nego javnosti pokazali da je samo dio Sabora donio i usvojio ovakav Poslovnik. A oni koji su ga pisali i koji inzistiraju da se ovakav usvoji prije ili kasnije će se sramiti, jer će vidjeti do kakvih sve novih konflikata ćete nas natjerati u radu da bi se izborili za svoja prava i da poštujem prisegu koju sam dao. Klub Hrvatskih laburista – stranke rada napušta dvoranu za vrijeme glasanja o ovom sramotnom, bezobraznom nametanju nedemokratskog Poslovnika.
Hvala lijepa. [[Pljesak.]] U ime kluba Socijaldemokratske partije Hrvatske poštovani zastupnik Igor Dragovan.
Demokratska praksa u ovom Parlamentu je pokazala različitost u različitim fazama pogotovo različito kada su bile i druge parlamentarne većine. Što se tiče ove parlamentarne većine onda kad je bila u parlamentarnoj većini uvijek pokazivala dosljednost i ista pravila igre. I kad je htjela mijenjat pravila igre radila je to otvoreno, pošteno, transparentno i pred političkom javnošću. Za svaki potez koji vučemo, za svaki zakon i odluku koju donosimo u ovom Parlamentu svoje račune polažemo hrvatskim građanima. Tako smo naučili, tako ćemo se ponašati i u buduće za razliku od onih koji teško mogu prihvatiti činjenicu da je povjerenje hrvatskih građana na zadnjim parlamentarnim izborima iskazano drugoj parlamentarnoj većini nego njihovoj, a vjerojatno zato postoje razlozi koji i dan danas na žalost moramo gledati pred hrvatskim sudovima. Pred nama je novi izazov, Hrvatska ulazi u EU, pred nama je potpuno novo iskustvo u radu i ovog Parlamenta, u radu Parlamenta u okviru EU i ako bude potrebe da i još neke stvari mijenjamo u Poslovniku pa to nije sveto pismo. Mi ćemo to i promijeniti. Prema tome, u ovom trenutku kao poruka hrvatskoj javnosti je naše mišljenje da sa ovom vrstom Poslovnika ćemo ubrzat, pokazat dići naš rad u kvalitetnijem smislu, bit ćemo puno dinamičniji, a ako izazovi pokažu da trebamo još neke stvari mijenjati, pa ćemo ih mijenjat. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim da dizanjem ruke se izjasnite. Za Poslovnik je potrebna većina od svih zastupnika u Hrvatskom saboru u skladu sa člankom 226. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim da se izjasnite. Tko je za? Hvala lijepa. Ima li netko protiv? Hvala lijepa. Ima li netko suzdržan? Hvala lijepa. Možemo li dobiti rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 76 glasova za, 1 glas protiv i 3 suzdržana glasa donesen Poslovnik Hrvatskog sabora u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 411 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. izvješća ste primili na sjednici. S nama je zamjenik ministra zdravlja gospodin Marijan Cesarik. Zamjeniče ministra uvodno. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle zakonom se u pravni poredak RH prenose direktive. Direktiva 2005/36 EZ EU parlamenta i Vijeća od 7.rujna 2005.godine o priznavanju stručnih kvalifikacija. Zakonski prijedlog uređuje sustav priznavanja kvalifikacije zdravstvenih radnika sukladno direktivi koja jamči osobama koje su stekle stručne kvalifikacije u jednoj od država članica pristup istoj profesiji i ista prava prilikom obavljanja te profesije u drugoj državi članici kao i državljanima te države članice. Zatim direktiva 2011/24 EU Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2011. godine o primjeni prava pacijenata u prekograničnoj zdravstvenoj zaštiti u dijelu koji se odnosi na odgovornost države da osigura sve zdravstvene radnike koji neposredno u vidu zanimanja pružaju zdravstvenu zaštitu stanovništva od štete koja bi se mogla, koja bi mogla nastati u provođenju zdravstvene zaštite. Zatim, direktiva Vijeća 2010/32 EU OD 10. svibnja 2010. godine o provođenju Okvirnog sporazuma o sprječavanju ozljeda oštrim predmetima u bolničkom sektoru i zdravstvu na način da se kao jedna od mjera zdravstvene zaštite u vezi sa radom i radnim okolišem uvodi mjera zaštite radi sprječavanja nastanka ozljeda oštrim predmetima za zdravstvene radnike koji neposredno u vidu zanimanja pružaju zdravstvenu zaštitu. I za nezdravstvene radnike koji se mogu ozlijediti oštrim predmetima. Zakonski prijedlog uređuje rad tijela zdravstvenih ustanova za vrijeme postupaka sanacije. Zakonskim se prijedlogom uređuje zatečeni sustav zakupa u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i u novi jedinstveni oblik. I zakonskim prijedlogom propisana je mogućnost da zdravstveni radnici u privatnoj praksi, zdravstvene ustanove i trgovačka društva koja obavljaju zdravstvenu djelatnost sukladno posebnim propisima mogu pružati zdravstvene usluge u turizmu za koje imaju odobrenje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Da li izvjestitelji Odbora žele uzeti riječ? Ukoliko ne, otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite potpredsjedniče.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Pa evo, pred nama je dakle Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti koji ima oznaku P.Z.E. i zbog toga mi danas raspravljamo o tom Zakonu. Gotovo je 7 sati, četiri dana pred ulazak u tu Europsku uniju. I na prvi pogled moglo bi se naravno postaviti pitanje ono koje se svima nama postavlja već zadnjih tjedana zašto Zakon koji znači usklađivanje sa Europskom unijom za koju mi znamo da ćemo ući mjesecima i mjesecima, godinu dana, godinu i pol zašto on nije ranije došao pred nas ako je to usklađivanje sa Europskom unijom. Deklarira se da je to usklađivanje sa direktivama Europske unije i to sa tri direktive, jednom donesenom u rujnu 2005. godine, drugom donesenom u svibnju 2010. godine i trećom donesenom u ožujku 2011. godine. Pa za sve to vrijeme nije bilo vremena uskladiti tih nekoliko članaka sa direktivama i riješiti to a ne čekati evo 7 sati četiri dana pred ulazak formalni u Europsku uniju. Međutim, želim vrlo jasno reći, pod … [[Govornik se ne razumije.]] P.Z.E. se tu uvaljuje i podvaljuje jedan cijeli niz drugih članaka osim usklađivanja sa ove tri direktive. To je ruku na srce najmanje ovdje važno. Pa hajmo vidjeti o čemu se zapravo ovdje radi. Dakle, prvo u ocjeni stanja se spominju neke stvari koje baš ne stoje primjerice da je obrazovanje za zdravstvene radnike 5 reguliranih profesija usklađeno sa direktivom na način da je integrirani kurikulum obuhvatio i praktičnu nastavu i oni neće biti slijedom ovoga Prijedloga zakona u obvezi obavljanja pripravničkog staža i polaganja stručnog ispita. Dozvolite mi da vam prevedem šta to znači. Prvo nije točno da postoji integrirani kurikulum. Sasvim izvjesno ne postoji u svim sveučilištima i u svim medicinskim fakultetima u Hrvatskoj. Ako ne postoji onda ćemo imati situaciju da se ovim Zakonom ukida staž, obavezni pripravnički staž i ukida se polaganje državnog stručnog ispita. Koje će to posljedice imati ne usuđujem se ni pomisliti. Zato jer će time se proizvesti liječnici koji će bez jednog jedinog dana praktičnog staža moći odmah konkurirati i možda sutradan teorijski dobiti specijalizaciju iz recimo neurokirurgije ili kardiokirurgije a da nisu jednog jedinog dana radili u praksi sa pacijentima. Da nisu prošli neki državni ispit koji će ih, koji će im dati potvrdu da vladaju određenim liječničkim, ne studenskim, liječničkim vještinama, da poznaju zakone iz tog područja. To se ne uči na studiju. Zakoni i Ustav i to se polagalo na državnom stručnom ispitu. Sada više nema državnog stručnog ispita. Prema tome, sve zemlje, želim vrlo jasno reći, imaju neki oblik praktičnog rada nakon studija i nakon toga neki oblik provjere. Ne zove se svugdje to staž. Recimo u Španjolskoj se pripremaju mladi liječnici godinu dana za njihov državni stručni ispit. Mi ga sada nemamo. Neki oblik provjere liječničkog znanja, ponovno naglašavam, ne studenskog koje se stječe tijekom fakulteta nego praktičnog znanja postoji u velikoj većini zemlja. Nema ga možda Ukrajina, Gruzija i još neke zemlje. Ali recimo, ako se uspoređujemo sa onim zemljama u čiji krug ulazimo za 4 dana onda ga one sve imaju. Neke traže čak dvije godine pa to zovu kliničko iskustvo recimo. Npr. u Švicarskoj ako želite raditi kasnije u bolnici onda morate to kliničko iskustvo stjecati u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. I obrnuto ako želite raditi u primarnoj morate to u bolnici. U Nizozemskoj je to malo drugačije usmjereno ali sve one to imaju. Mi to više imati nećemo. Do sada smo ga imali, više to nećemo imati. Onda, što još imamo, veliki dio ovog Zakona posvećen je sanaciji. Nema nikakve veze sa ulaskom u Europsku uniju, zato kažem da se to podvaljuje jedan cijeli niz. Raspravlja se o sanacijskom vijeću gdje se definira da će ono upravljat ustanovom za vrijeme, slušajte dobro, trajanja sanacije i dvije godine nakon donošenja odluke o završetku sanacije. Što to znači, to znači da se postavlja prinudna uprava u kojoj se unaprijed kaže da će nakon što završi jednog dana sanacija koja može završit za pola godine ili za godinu, da će još dvije godine oni biti tamo na svojim pozicijama. Smaknuti su ravnatelji, smaknuta su upravna vijeća, po političkoj podobnosti postavljeni sanacijski upravitelji i sanacijska vijeća kojima se sada ovdje daje legitimitet nakon što su postavljeni, nakon što su postavljeni ovim zakonskim odredbama. Nikakve veze sa Europskom unijom to nema. Ali budući se zna i ja sam o tome više puta ovdje govorio, da ta nazovi sanacija neće ništa riješit u hrvatskom zdravstvu nego će se potrošiti nitko živ ne zna, sad se govori o 3,3 milijarde pa se govorilo o 5 milijardi, govorilo se da su dugovi 7 milijardi. Nitko živ ne zna, o tom smo i kolega i Šuker i ja više puta ovdje raspravljali. Ali u svakom slučaju, potrošit će se milijarde, a budući da se ništa nije riješilo sistemski u sustavu zdravstva novi će se dugovi stvarati. To je potpuno izvjesno. I sanacijski upravitelji koji su po političkoj podobnosti stavljeni će se vrlo brzo, za pola godine, najkasnije za godinu dana naći u istoj situaciji u kakvoj su bili njihovi prethodnici jer naravno kad je premalo financiranje, a troškovi sve veći i veći, naravno da će se stvarati dodatni dugovi. E sad, međutim da se ne bi netko usudio reći da oni nisu sposobni onda ih se u ovom članku 14. ekskulpira unaprijed jer kaže, ako u obavljanju djelatnosti zdravstvene ustanove nastane gubitak koji … osnivač sukladno članku 56. ovog zakona, osim u slučaju gubitka zbog kašnjenja u dinamici ostvarivanja planiranih prihoda. U tom i je problem što se planirani prihodi ne ostvaruju, pa zato su sve te ustanove u deficitu. A sad se ovdje kaže eto oni mogu, ako se to dalje nastavi tako oni mogu i dalje biti, dakle njih nećemo maknuti kao što smo rekli da se moraju maknuti prethodni ravnatelji jer nisu valjali, jer su stvarali dugove. Ovi kad stvaraju dugove onda je to opravdano. Dakle to je članak 14. U nekoliko članaka, recimo u članku 20. govori etičko povjerenstvo zdravstvene ustanove u postupku sanacije može imenovat sanacijsko vijeće i čini ga najmanje 5 članova, od toga najmanje 40 članova podzastupljenog spola. To sigurno nije dobro rješenje tako napisano. Šta znači podzastupljeni spol? Ako se mislilo reći da moraju biti balans između oba spola, onda je to tako jasno trebalo reći jer podzastupljeni spol u zdravstvu su u ovom času muškarci. Ima daleko više žena u zdravstvu nego muškaraca, prema tome ne znam šta se s time htjelo postići ali bojim se da se neće postići ono što ja mislim da se htjelo postići, a što bi bilo dobro postići, a to je da bude u najmanju ruku pola žena u tome, ali to nije iz ovoga razvidno nažalost i to ne jamči. Ono što je loše je gdje se govori o Povjerenstvu za kvalitetu i u članku 22. kaže se u Povjerenstvu za kvalitetu moraju biti zastupljeni predstavnici svih djelatnosti. To može biti tako u županijskim bolnicama možda, ali kad gledate klinički bolnički centar koji ima 20 i nešto djelatnosti, mislim 27 ili koliko još i više, onda ćete stvorit jedno glomazno tijelo koje neće biti funkcionalno i koje neće obavljati onaj posao koji bi trebalo obavljati. Ima naravno i dobrih stvari, ja sam sretan što u članku 28. se stavlja organizirano promicanje zdravlja i što se spominju mjere promicanja zdravlja i čuvaju unapređenje zdravlja stanovništva itd. E onda dolazimo na članak 32. koji je vrlo zanimljiv. On je napravljen vrlo jasno da kažemo zato da se smijeni sadašnje Nacionalno zdravstveno vijeće. To je jedini razlog zašto je on stavljen i u formulaciju su unesene par manjih izmjena. Jedna je ta da treba najmanje 40% osoba podzastupljenog spola opet i spominje se izrijekom Nacionalno zdravstveno vijeće daje mišljenje vezano uz promjenu spola. Ja vam želim vrlo jasno reći da je sadašnje Nacionalno zdravstveno vijeće koje će se slijedom ovoga, a onda se to vrlo jasno u članku 54. kaže da će u roku od 60 dana ministar predložiti Saboru i izglasovat onda novo Nacionalno zdravstveno vijeće, sadašnje Nacionalno zdravstveno vijeće je u više navrata upozoravalo da ono ne bi trebalo uopće davat mišljenje o promjeni spola nego da bi o tome trebale odlučivati i donositi rješenje na temelju propisane dokumentacije službe Ministarstva zdravlja. Zašto je to tako, zato jer kad se radi o odlučivanju o pravima stranke potrebno je stranci omogućit pravo na podnošenje žalbe ili tužbe, a to je moguće samo ako se provede upravni postupak koji Nacionalno zdravstveno vijeće ne može provoditi, ali Ministarstvo zdravlja može. Budući da Nacionalno zdravstveno vijeće donosi mišljenje na propisanom obrascu, ali bez memoranduma i pečata jer ih ni nema, to mišljenje ionako samo po sebi ne može biti osnovica za izmjenu temeljnog upisa u matične knjige i onda je bespredmetno uključivat Nacionalno zdravstveno vijeće, a ono odmah recimo po svom sastavu nije i ne može biti kvalificirano da stručno procjenjuje vrijednost medicinske dokumentacije o promjeni spola. I stoga smo mi predlagali da to uopće ne bude predmet, predmeti ili skupina predmetima o kojima će odlučivat Nacionalno zdravstveno vijeće jer na kraju Nacionalno zdravstveno vijeća ima sasvim drugu ulogu po dosadašnjem zakonu. Ono postoji prvenstveno radi proučavanja zdravstvenih problema, davanja i predlaganja stručnih mišljenja iz područja planiranja, programiranja, razvoja i drugih bitnih pitanja iz zdravstva koja su od važnosti za Republiku Hrvatsku. E sad vidite, u tom jest problem, niti jedno jedino od tih pitanja Nacionalno zdravstveno vijeće nije rješavalo jer usprkos svojih zahtjevima nije dobivalo to na mišljenje od Ministarstva zdravlja uključujući niti famoznu Nacionalnu strategiju razvoja zdravstva od 2012. do 2020. niti jedan drugi dokument kojim bi mogli ostvarivati ovo u zakonu definirano pitanje davanje, predlaganje mišljenja o planiranju, programiranju, razvoju iz pitanja zdravstva. Dakle, međutim sada se to mijenja i sada će se baviti valjda isključivo promjenom spola, ne znam za što niti je kvalificirano niti može to dobro raditi. Članak 47. nas vraća na ono pitanje koje sam u početku spomenuo, a to je problem na žalost da ćemo stvoriti, a time se izvjesno stvaraju dvije vrste zdravstvenih djelatnika. Jedni pod navodnikom po novom programu koji neće imati potrebu niti staža niti državnog ispita i drugi koji će morati ići na staž. Dakle, mi ćemo imati dvije vrste zdravstvenih djelatnika i silno zakomplicirati stvar u situaciji u kojoj ponovo kažem za četiri dana ulazimo u EU. I samo da vam kažem danas na današnji dan je 10 mladih kolega došlo u Hrvatsku liječničku komoru i zatražilo da odu, uvjete da odu u Norvešku iz Hrvatske u situaciji u kojoj nam nedostaju liječnici a mi stvaramo situacije u kojima će biti nekoliko vrsta kadra sa stručnim ispitom, bez stručnog ispita, sta stažom, bez staža itd. Ako se već htjelo pod firmom EU i P.Z.E-a osim ove tri minorne stvari progurati nešto više onda su možda se mogli popraviti postojeći članci koji nisu najsretnije riješeni. Recimo članak 8. ili 9. recimo, sadržaj i ovlasti države i jedinica područne i lokalne samouprave gdje su odredbe neprecizne, zbrkane, proturječne, netransparentne za provedbu itd. Na primjer, to se moglo promijeniti, ali to se nije promijenilo. Pitanje recimo postojećim režimom, na primjer u postojeći članak 40. do 43b. važećeg zakona, dakle postojećim tim režimom za javnu zdravstvenu službu u obliku koncesije može obavljati samo za određene djelatnosti u primarnoj zdravstvenoj zaštiti što nije niti transparentno, niti sukladno europskoj, svjetskoj praksi koja omogućava koncesiju gotovo svim zdravstvenim djelatnostima koji se tretiraju kao javna zdravstvena služba. Mi ih u postojećem zakonu dijelimo. To je recimo moglo se poboljšati. Ili se moglo preispitati postojeći režim osnivača i prilagodit ga europskim i svjetskim iskustvima u praksi, recimo u članku 44. važećeg zakona [[Upadica Batinić: Vrijeme.]] tako da dom zdravlja recimo može osnovati grad itd. što je mogao po zakonu iz 2003. godine. Dakle, cijeli jedan niz stvari se mogao popraviti ali se nije popravio nego se išlo zadirati u neke stvari koje sa ulaskom u EU uopće veze nemaju. Hvala vam lijepo.
Hvala potpredsjedniče. Evo imamo 4 replike, bit će prilike. Prva se javila Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Reiner, kad ste govorili o stažu i polaganju državnog ispita, odnosno stručnih ispita pa svi imamo takve upite i vrlo često i ne znamo odgovoriti da li treba ili ne treba, a ovdje nam jasno govore članci 36. odnosno 37. ovoga zakona gdje kaže tko zapravo ima obvezu staža, odnosno polaganja stručnog ispita. Isto tako ste spomenuli, a ovdje i piše integrirani kurikulum. Međutim, problem je što u Hrvatskoj jedino mislim splitski studij medicine je proveo taj integrirani kurikulum i u pravu ste kad ste rekli da zapravo imat ćemo dvije vrste zdravstvenih djelatnika koji će završiti i nije svejedno da li ste završili u Splitu, odnosno da li ste završili u Zagrebu ili na nekakvom drugom sveučilištu. Međutim, ja moram podsjetiti ta to nije stvar od danas, odnosno da to nije stvar sadašnje vlade, odnosno sadašnjeg zakona jer vi znate da je nedostatak doktora koji je evidentan da se zapravo razmišljalo o jednostavnijem načinu, tako da se zapravo taj staž izbjegne pa se govorilo da će, zapravo se i ukinuo nekakvim zakonskim prijedlogom. Međutim, mišljenja sam da to nije stav da ili ne, da su to dublje stvari jer ako nije dovoljno stavljeno u integriranom kurikulumu adekvatno ono što smo kad završavamo fakultet jer mi znamo svi koji smo studirali takve fakultete da moramo priznati da ima puno više teorije nego prakse. I kad sad završimo fakultet onda znamo, stanemo pred zid pa nemamo prakse u sebi. Prema tome, pitam se da li je to stvar integriranog kurikuluma, da li je adekvatno onome što smo prolazili kroz cijelu godinu staža odnosno državnog ispita. Međutim, to nije stvar niti Ministarstva zdravstva, nego je to naravno stvar i Ministarstva znanosti i pitamo se [[Upadica Batinić: Vrijeme.]] zbog čega zapravo nije ni provedena reforma studija koja se trebala provesti. Jer znamo i sami ste spomenuli da je ova jedna direktiva od 2005. godine koja upravo govori o profesijama, odnosno [[Upadica Batinić: Hvala.]] ista prava da trebaju imati sve profesije koje su slične. Hvala lijepo.
Hvala. I odgovor na repliku, potpredsjednik Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, pa ja se slažem naravno sa svime što ste vi rekli jer se zapravo oko toga slažemo. Ono što, s čim ja nisam sretan. Ako imamo nesređenu situaciju, a imamo je očito onda nije li bolje je prvo srediti, pa onda napraviti temeljitu izmjenu zakona, nego sad sa dva, tri članka probat nešto djelomično riješiti, a zapravo ne riješiti ništa, nego stvorit nove probleme. I u tom smislu sam ja govorio. Dakle, mi imamo neriješenu situaciju to je jasno. Naš kurikulum nije integriran, a pravimo se da je i sad na jedanputa imamo to da ne ukidamo staž, ukidamo državni ispit umjesto da smo sačekali i da probamo naći rješenje tog problema nevezano od toga kad je uzrokovano, tko ga je uzrokovao ali da ga probamo riješiti. A ovako ga nećemo riješiti, ovako ćemo si samo zakomplicirati život ne sebi, zakomplicirat ćemo ga tim ljudima koji će po tom trebati raditi. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika Ana Komparić Devčić. Izvolite kolegice.
Hvala potpredsjedniče. Ma kolega Reiner moja replika je zapravo vrlo slična od kolegice prije mene, a žao mi je zapravo što niste ostali danas, što ste morali otići sa odbora jer očito dio vašeg kluba ne razmišlja kao vi. Danas smo imali priliku na odboru slušati gospodina Milinovića i gospodina Marasovića koji su užasno to hvalili gdje gospodin Milinović se hvalio da je upravo u njegovom mandatu Splitsko sveučilište išlo na integrirani model i da je to jako dobar model i da zapravo je problem u tome što Riječko, Zagrebačko i Sveučilište u Osijeku to nisu učinili a da je njegova ideja upravo bila ta da se ukine i staž i državni ispit. Tako da ja sad ne znam što u klubu HDZ-a misle o tome jer danas smo imali prilike čuti potpuno suprotno mišljenje od vašeg. A druga moja replika ide da Direktiva iz 2005. godine vi ste spominjali Direktivu iz 2005. godine da su, to ćete morati pitati zašto netko drugi do 2011. nije odnosno 2013. uveo tu direktivu jer se ta direktiva nije morala uvesti sada, mogla se uvesti od 2005. do 2011., a mislim da je neka druga Vlada tada bila na vlasti. I rekli ste da su zapravo minorne stvari u ovim direktivama. Jedna od stvari za koju ja želim istaknuti mislim da nije uopće minorna, a morat ćete se složiti sa mnom, to je osiguranje zdravstvenih djelatnika od odgovornosti. Ja mislim da je to izuzetno važno, da to nije nimalo minorna stvar i danas na odboru je upravo za tu direktivu bilo puno pohvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Željko Reiner potpredsjednik Doma.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa prvo ja se zapravo sam naravno ovdje iznosio svoje mišljenje i ne moramo svi isto misliti, mi barem u klubu ne moramo svi isto misliti, ne znam možda drugi neki moraju ali mi ne moramo isto misliti. A što se tiče toga, upravo u tom jest problem. Ako se nešto uvede, bez obzira što ja osobno o tome mislio, bilo to dobro ili ne, onda ima smisla to dograđivati, implementirati u zakon ako je stvarno provedeno, ali i vi se slažete i ja da to nije provedeno jel'. Ako je jedno sveučilište to provelo ili barem kaže da je provelo, a druga nisu onda nije sretno rješenje praviti se da su sva to provela i takve stvari uvesti u zakon. Dakle, tu ćete se sa mnom složiti. Prema tome, to sigurno nije sretno rješenje. Što se tiče ovoga ja se slažem ja kad sam govorio minorno sam mislio pod oštrim predmetima. To je i vama bilo jasno. Što se tiče osiguranja to je dobro, jasno da je uvedeno. Srećom mi uglavnom imamo takva osiguranja i bez zakona provedena jer je nužda nas sve natjerala na to, tako da je to nešto, ali mislim to je sigurno dobro što je u ovom zakonu. Međutim, ponovno kažem te tri stvari su u odnosu na ove druge stvari uistinu minorne i uistinu manje važne jer dozvolit ćete da recimo pitanje sanacije i sanacijskih vijeća i cijeli taj koncept koji se sad tu lijepo ispod da tako kažem pulta uvukao u nešto što je usklađivanje s EU da to nema nikakve veze sa ulaskom u EU. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani potpredsjedniče Doma. Na redu je poštovani zastupnik Ivan Šuker i njegova replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] najvećim dijelom se odnose na sanacijsko vijeće i na sanacijske upravitelje al' sa tim da mi do dan danas ne znamo koliko će se novaca na tu sanaciju potrošiti i ono što svi ljudi koji se bave i ovim fiskalnim dijelom, a isto tako i medicinskim tvrde da ova sanacija u principu neće ništa napraviti jer se u zdravstvu neće ništa promijeniti. Ali je vrlo interesantno da je Vlada donijela odluku da se zdravstvo sanira sa 3 milijarde i 250 milijuna, danas čitamo da je ravnatelj HZZO-a isplatio neovlašteno ili protuzakonito 3 milijarde i 200 milijuna. Međutim, ono što smo postavili prošli tjedan kad je bila rasprava o Zakonu o zdravstvenom osiguranju i to danas treba … temeljem koje odluke je zadužilo se s te 3 milijarde 250 milijuna i temeljem koje odluke koju je ovaj Visoki dom usvojio je isplaćena ta sredstva? Jer niti u državnom proračunu niti u Financijskom planu HZZO-a, a Financijski plan HZZO-a pokriva samo hladni pogon da tako kažem Zavoda za osiguranje nema troškove, nije navedeno. Druga stvar, u Zakonu o izvršenju državnog proračuna nema kredita, a isto tako nema niti navedeno jamstvo iako se tamo spominju izvanproračunski korisnici. Dakle, iz jedne strane se pod krinkom sanacijskih vijeća i sanacijskih upravitelja žele izvršiti smjene po bolnicama i uvesti jedan novi način upravljanja, a s druge strane oni koji pričaju toliko o transparentnosti totalno netransparentno posuđuju novce i navodno saniraju zdravstvo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Željko Reiner, potpredsjednik Doma.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Šuker naravno mi smo o tome, i vi i ja, više puta raspravljali, međutim naravno vi gledate taj financijski aspekt što je i logično jer ste iz te profesije, a ja gledam ovaj suštinski problem, a taj je da upravo zato što nisu nijedna sistemska reforma napravljena, nijedna stvarna promjena u načinu organizacije funkcioniranja zdravstva da će se zapravo sve nastaviti isto kao i dosada. Jer kad imate način financiranja kakav imamo mi u Hrvatskoj, kad imate situaciju da evo jučer na mojoj klinici za jednog bolesnika za kojeg se potrošilo negdje oko milijun i 400 tisuća kuna se može zaračunati, odnosno dobit će se otprilike 100 puta manje, ja ne pretjerujem nego 100 puta manje, dakle oko 14 tisuća kuna, a potrošilo se objektivno se potrošilo na lijekove, na skrb oko tog bolesnika itd. dakle 100 puta više novaca mi nemamo o čemu dalje što razgovarati. Naravno da će se to nastaviti dalje, naravno da se neće prestati takvi teški vrlo ugroženi bolesnici liječiti, sustav ostaje isti kakav je samo će generirati "nove" gubitke. Nisu to gubici to je potrošen novac na skrb o bolesnicima, ali budući da sustav ostaje isti kakav je nepromijenjen, dugovi će se i dalje kreirati.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Reiner pa rekli ste o sanaciji koja je u ovom zakonu stavljena kao europska norma. Naime, sanacija i sanacijska vijeća su pomno planirano preuzima županijskih bolnica, a sljedećim načinom smanjenjem za 4 milijarde 126 milijuna 310 tisuća kuna proračunskih sredstava koja su zakonom vezana uz proračun o zdravstvenom osiguranju s jedne strane, s druge strane pomno planiranim oduzimanjem mjesečnih i godišnjih limita, vrijednosti boda jednako tako i … sredstava. Dovedene su župnijske bolnice u nemoguću situaciju samo kako bi se uvela sanacijska vijeća, preuzela upravljanja i daljnji nastavak dugovanja. Samo ću jednu stvar reći, vrijednost boda za očnu mrenu cijena koštanja je bila 4500 kuna sada je pala na 1400 kuna. Pa zamislite si kolika je to razlika i kakav je to sustav koji je mogao u godini dana sa takve razine spustiti na ovakvu razinu, koliko treba više napraviti operacija, potrošiti materijala, struje, radnih sati i svega ostalog da bi se postigli isti efekti. Tu su problemi kako se došlo do tegoba bolnica kroz umanjenje sredstava i u državnom proračunu, jednako tako u smanjenjima limita na mjesečnoj razini tako da bolnice više nemaju ni za plaće. Sanacijski upravitelji nisu uvedeni, sanacijska vijeća nisu počela raditi, nastalo je opće bezvlašće, kaos i u bolnicama više nema ni za plaće a kamoli za osnovna sredstva.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Željko Reiner. Izvolite.
Poštovani kolega Đakić ja vam moram reći to nije problem samo županijskih bolnica, to je problem bolnica u vlasništvu države dakle KBC-a itd. Je, točno je da je u zadnjih negdje godinu dana otprilike 4 puta čini mi se smanjen u 4 navrata, smanjivan budžet odnosno limit bolnica, dakle sve manje i manje novaca je davano za funkcioniranje bolnica. Cijene koje određuje HZZO po principu kadija tuži, kadija sudi, oni određuju onoliko koliko imaju novaca, nevezano da li se objektivno potroši daleko više novaca, ali oni budući da nemaju novaca kažu da neka pretraga ili zahvat košta toliko, toliko novaca daju. To što to ne pokriva nije naravno niko ne može riješiti i na taj način se stvaraju dugovi i županijski ali i kliničkih bolnica i kliničkih bolničkih centara. I ponavljam, budući da nije napravljen niti jedan jedina sustavna promjena, niti jedan sistemski zahvat u sustavu zdravstva naravno dugovi će se nastavljati i dalje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na redu je Klub zastupnika SDP-a i poštovana zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Izmjene i dopune iznimno važnog Zakona o zdravstvenoj zaštiti potaknut je potrebom da se postojeći zakon uskladi s odredbama direktiva EU parlamenta i Vijeća. Međutim kao što je to uvaženi kolega Reiner i sam primijetio zakon donosi i neke dodatne izmjene koje nisu vezane za odredbe direktiva koje se u obrazloženju zakona spominju. Mi u klubu SDP-a ih podržavamo iako idu pod oznakom P.Z.E. iako idu u hitnoj proceduri jer smatramo da te nisu suštinske, da te izmjene nisu reformske. A osim toga pokazalo se da su i potrebne. Smatrali smo da ćemo se oko njih složiti. Te izmjene imaju za cilj bolje funkcioniranje, jasnije definiranje i otklanjanje eventualnih nejasnoća i u tom smislu smatramo da su bez obzira što nisu tema direktiva koje se spominju ipak dobrodošle. I tako se kao što se kolega Reiner rekli u zakonu spominju tijela zdravstvenih ustanova koje su u tijeku sanacije, dakle kao što znate dobro Ministarstvo financija je donijelo Zakon o sanaciji javnih ustanova, međutim pokazalo se da su potrebna neka dodatna pojašnjenja koja se prije svega odnose na reguliranje ovlasti sanacijskog upravitelja, sanacijskog vijeća, stručnog vijeća zdravstvene ustanove u postupku sanacije. I mi vjerujemo da bez obzira što se u ovom trenutku i o tome govori, da će ta dodatna pojašnjenja biti svakako korisna. Zakon također propisuje mogućnost da zdravstveni radnici u privatnoj praksi do zdravstvene ustanove i trgovačka društva koja obavljaju zdravstvenu djelatnost sukladno posebnim propisima, mogu pružati zdravstvene usluge u turizmu. I istina je, to također nije o tome se ne govori u direktivama. Međutim držimo jako dobro, da je pozitivno ukloniti sve barijere koje je moguće da bi zdravstveni turizam postao još važniji i snažniji segment industrije u Hrvatskoj. Mislim da odnosno mi u klubu SDP-a smatramo da je zadnji trenutak da Hrvatska pokrene jednu dinamičniju i sustavniju inicijativu za uključivanjem u svjetski medicinski turizam odnosno u svjetsko medicinsko tržište koje i dalje raste po godišnjoj stopi većoj od 15%. Dakle trend rasta će se zasigurno nastaviti i u budućnosti. I vjerojatno se radi o jedinoj industriji koja u godinama recesije nije zabilježila negativne trendove. Naša zemlja, vjerujem da ćemo se oko toga složiti posjeduje iznimne ali nažalost i nedovoljno iskorištene resurse koji se temelje na brojnim prirodnim, ljekovitim svojstvima. Npr. Njemačka realizira preko 100 milijuna noćenja na godišnjoj razini i 30 milijuna eura prihoda. Slovenci bi nam ipak, bi nam također trebali biti jako dobar primjer koji sa 15-ak slovenskih Termi realizira tri milijuna noćenja i oko 200 milijuna eura prihoda. Nasuprot tome Hrvatska se ne može niti usporediti, nemojmo se uspoređivati sa Njemačkom, pokušajmo to učiniti barem sa Slovenijom. Dakle, brojke govore u prilog tome da Hrvatska u tom segmentu nije iskoristila sve svoje potencijale. U Hrvatskom, mislim da su to podaci za 2011. godinu od ukupno 12 milijuna noćenja i 7 milijardi eura prihoda hrvatska liječilišta realiziraju svega 200 tisuća noćenja i oko 0,6 milijuna eura prihoda. Dakle, ne zaboravimo da ulaskom u Europsku uniju inozemni pacijenti će imati pravo liječenja u Republici Hrvatskoj, našim zdravstvenim ustanovama a potom će moći refundirati trošak od svoje osiguravajuće kuće. Stoga smatramo u Klubu SDP-a da treba pozdraviti svako uklanjanje barijera i stomatologiji i plastičnoj kirurgiji i ortopediji i fizioterapiji i svima, svima koji će pomoći da medicinski odnosno zdravstveni turizam postane i u Hrvatskoj najbrže rastući segment industrije. Svakako sve resurse za to imamo. Spomenula sam neke segmente, dakle koje ovaj Zakon regulira a koji nisu direktno vezani za direktivu, mi ih podržavamo jer kao što sam naglasila na početku imaju za cilj isključivo bolje funkcioniranje, jasnije definiranje i otklanjanje eventualnih nejasnoća. Što se tiče, što se tiče direktiva već smo čuli, jedna uređuje sustav priznavanja kvalifikacija zdravstvenih radnika. Danas je bilo jako puno govora i o stažu i o dakle pripravničkom stažu i o državnom ispitu. Tu su dvije problematike mogla bih reći potpuno odvojene s jedne strane a na tragu onoga što je i kolegica prije replicirala kolegi Reineru, pitanje je što želimo. Činjenica jest da studij medicine traje 6 godina, da nakon toga slijedi godina dana pripravničkog staža, da nakon toga slijedi 4 do 5 godina specijalizacije, dakle, jedan mlad čovjek nakon što upiše studij medicine mora proći još 12, minimalno 12 godina prije nego što dobije, prije nego što uđe praktički na tržište rada. Da li želimo to promijeniti, da li želimo da ne znam imamo docente kada govorimo o znanstveno-nastavnim djelatnostima, liječnike docente, želimo li ih imati sa 45 godina ne znam, možda odlučimo da to tako želimo. Ali ako želimo stvari mijenjati onda moramo biti tolerantniji i prihvatiti neke novine. Što se tiče priče oko staža, dakle kome će se, tko neće morati ići na pripravnički staž, kome će studijem integriranim kurikulumom priznat pripravnički staž a kome neće, ja bih rekla da je to opet jedna klasična hrvatska priča. Naime, sve to je krenulo 2010. godine. U Hrvatskoj imamo četiri medicinska fakulteta, sva četiri Medicinska fakulteta su 2010. godine se morali uskladiti sa Europskom direktivom i morali su započeti sa integriranim programom. Pa ja vas sada pitam ako smo 2010. godine počeli o tome razgovarati na koji način je netko u Hrvatskoj mogao imati gotove studente po tom integriranom programu. To nije bilo moguće, moguće je bilo samo to da netko na studentima 4 godine primijeni nešto što su drugi započeli 2010. i da ima rezultat koji ima. Dakle, mislim da stvari moramo nazvati pravim imenom. Sve u svemu smatramo da su izmjene ovoga Zakona vrlo dobre i Klub SDP-a ih u potpunosti podržava. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Sada imamo na replike. Na vaše izlaganje prva replika i poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog Sabora. Pa evo kolegice Romana rekli ste da dodatna pojašnjenja će biti korisna, no nismo čuli kako pojašnjavate te sanacije koje su proistekle iz smanjenja 40% smanjenja vrijednosti … [[Govornik se ne razumije.]] , jediničnih vrijednosti za 20%. Smanjenjem … [[Govornik se ne razumije.]] sredstava, smanjenjem ukupnih sredstava Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje u visini od 4 milijarde i 126 milijuna kuna. Želite reći da bolja subvencioniranja, jasnije definiranje problema, o tome ste govorili i rekli ste da ćete to sve pojasniti. Recite mi kako mislite planiranjem prihoda koji su državnim zakonima jasno definirani a uzeti su u zdravstvu želite poboljšati zdravstveno osiguranje i to stavljate danas u nekakve europske, usklađenja i zakone što apsolutno nema veze s vezom. Recite mi kako za cijenu od 3 tisuće i 100 kuna manju se može postići isti efekt smo u jednoj djelatnosti a to je oftalmologiji, znači operacija očne mrene? Gdje je, gdje su kukovi? To su sve smanjene vrijednosti 40% vrijednosti boda pa jedinične vrijednosti. Kako to, evo to jednostavno objasnite kako mislite postići sanacijskim upraviteljima, njihovim stručnim vijećima nove vrijednosti … /Govornik isključen./… koje su županijske ustanove, koje su i poznatih vlasnika. Kada ste im tako onemogućili apsolutno rad koji su imali kvalitetan, korektan, popunjene odjele, koji su imali službenike koji su bili vrijedni i marljivi, koji su ušteđivali na svim mogućim stavkama, dok danas gospodin Linić najavljuje ne trebaju više domari, ne trebaju vozači, ne trebaju kuhinje u bolnicama. Ništa to više ne treba, to će sve raditi vanjski servisi za koje će stečajna vijeća raspisivat natječaje. Što mislite da će bit oni jeftiniji od ovih koji rade za minimalne plaće u tim ustanovama i ostvaruju sve ono što je potrebno našim pacijentima.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đakić, radi se o dugovima koji sustav generira jako dugi niz godina. Radi se o dugovima koje je generirala i HDZ-ova Vlada, radi se o dugovima koji neće tek tako nestati i ja se s vama mogu složiti da za saniranje dugova su potrebne velike promjene i reforme. Već smo se naslušali i nagledali brojnih reformi koje nisu dale učinka, međutim što da radimo, da zabijemo glavu u pijesak kao noj. Smatramo da će sanacija javnih zdravstvenih ustanova naprosto biti jedan proces koji zahtijeva da se snimi postojeće stanje, da se vidi u kom segmentu se mogu postići racionalizacije. Dakle dok u isto vrijeme se radi i na reformi i na suštinskim reformskim promjenama, u isto vrijeme moramo snimiti postojeću situaciju. Dakle ovaj zakon spominje sanaciju zdravstvenih javnih ustanova u onom segmentu u kom je potrebno dodatno pojasniti ovlasti pojedinih tijela zdravstvenih ustanova. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nova replika i poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Jerković, rekli ste da osim usklađivanja s direktivama EU neću spominjati, morali su se donijeti još neki novi članci, dopuniti radi pojašnjenja. Pa morali su kolegice. Mi danas u 19 evo i gotovo 30 raspravljamo o ovom zakonu, a Vlada je imenovala sanacijske upravitelje na temelju kojega zakona 13. lipnja za Sisačku opću bolnicu, a neke i danas. Pogledajte na stranicama Vlade. I čudo da je neke koji su napravili velike dugove, a primili su 2005. Opću bolnicu u Sisku u plusu sa 3 milijuna 800 kuna, danas 10 puta veću u minusu ostavila, a neke npr. u karlovačkoj bolnici smijenila. Ipak se radi tu i o nekakvoj politici kolegice Jerković, nije sve samo usklađivanje. Zanima me kome služe ova pojašnjenja i kome služe ovi dodatni članci u Zakonu o zdravstvenoj zaštiti o kojem i danas 26. lipnja u 19,23 raspravljamo, a Vlada je tjedan dana prije već imenovala sanacijskog upravitelja, prema kojim kriterijima, prema kojem zakonu, u masi općih bolnica u Republici Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Željko Reiner. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] samo dvije stvari koje ste vi spomenuli. Jedno je, ja se s vama slažem apsolutno da Hrvatska nikako ne iskorištava svoje potencijale u zdravstvenom turizmu. To je točno i nažalost mi smo neusporedivo u tome lošiji i od Slovenaca, a kamoli od Mađara ili Austrijanaca ili Nijemaca itd. Međutim, da li vi uistinu vjerujete da će dva stavka jednoga članka zakona to promijeniti i to stavci koji kažu iznimno od stavka 4. ovog članka trgovačko društvo za zdravstvene usluge u turizmu ne mora raspolagat prostorom za obavljanje zdravstvene djelatnosti prigodom podnošenja zahtjeva za donošenje rješenja iz stavka 4. ovog članka. To će riješit zdravstveni turizam u Hrvatskoj i priskrbit nam milijarde. Nažalost ne, puno je složeniji problem i to neće pomoći cijeloj priči. A kad smo kod sanacije, ja se slažem s vama, reforma koja bi trebala bit napravljena, s čim se i vi i ja slažemo je dug proces, međutim mora se imati vizija. Godinu i pol dana se vizije nije imalo, sad se radi sanacija, a i dalje se vizije nema nego će se tek počet snimat sad nakon godinu i pol dana situacija i onda nakon ne znam koliko vremena će se valjda smisliti i u što će to ići, u kojem smjeru će to ići. U međuvremenu će se stvorit novi dugovi, ja o tome govorim i to je šteta. Šteta je što nije se imala prvo vizija, napravio neki koncept, a onda išlo u sanaciju jer ovako nažalost će se puno novaca dati u plaćanje dugova, a novi će se i dalje kreirati, sasvim izvjesno. Hvala.
Hvala i vama. I odgovor na repliku, poštovana zastupnica Romana Jerković.
Hvala lijepo. Kolega Reiner, ako je taj dio koji se odnosi na turizam u zakonu toliko nevažan i po vašem mišljenju ništa neće ni na dobro ni na loše promijeniti, onda tim više ne razumijem zbog čega vam toliko smeta. Dakle ja sam rekla u svom izlaganju da te izmjene koje se donose nisu suštinske i nisu reformske i da smo bili sigurni da ćete ih bez problema prihvatiti. Naravno, da su one suštinske i reformske onda bi se donio novi zakon o zdravstvenoj zaštiti. Dakle onda je primjedba s vaše strane na neki način lar pur lar. A što se tiče sanacije, rekli ste da će bolnice, da ovo sve skupa nema smisla, dakle postupak odnosno ulazak u sanaciju zdravstvenih ustanova nema apsolutno nikakvoga smisla jer nismo proveli suštinske reformske stvari koje bi dovele do toga da se dugovi u zdravstvu više ne generiraju. Ja u to ne vjerujem naprosto. Kao što sam rekla vjerujem da je ovo početak jednog procesa da će sanacije zdravstvenih ustanova dugo trajati, a sigurna sam da ministar sa svojim najužim timom radi na reformskim promjenama. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Na redu je poštovana zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Pa evo ga, ja ću pokušat biti što je moguće kratka s obzirom da imamo još dosta točki dnevnog reda. U svojoj raspravi ću se fokusirati na članak 32. kojeg je govoreći u ime kluba HDZ-a spomenuo i kolege zastupnik Reiner, potpredsjednik Sabora. Naime, u spomenutom članku se određuje da će Nacionalno zdravstveno vijeće davati mišljenje vezano uz promjenu spola. To je inače situacija koja se sada unosi i u Zakon o zdravstvenoj zaštiti, a do sada je bila regulirana pravilnikom. I taj pravilnik je donio HDZ na samom kraju prošlog, zapravo predložila ga je Vlada premijerke Kosor gotovo na samom kraju prošlog mandata. I do sada je situacija bila takva da je Nacionalno zdravstveno vijeće odbilo apsolutno sve zahtjeve koji su išli vezano uz promjenu spola, tako da je u ovom trenutku u stvari de facto nemoguće dobiti od Nacionalnog zdravstvenog vijeća potvrdu da vam je omogućena promjena upisa spola u državnim maticama što je po mojem mišljenju na neki način i očekivano s obzirom na sastav Nacionalnog zdravstvenog vijeća u kojem u ovom trenutku ne sjedi ni jedna osoba koja je ekspert za rodnu disforiju. Moram priznati da me u određenom, u određenoj mjeri iznenadila ovakva odredba zakona s obzirom na činjenicu da se ona do sada pokazala u stvari neučinkovitom i što izaziva naravno i dosta velike probleme kod osoba sa rodnom disforijom i nešto malo nade pruža podatak da će se temeljem ovog zakona promijeniti sastav Nacionalnog zdravstvenog vijeća pa će u njemu možda sjediti i osobe koje imaju nešto možda malo više senzibiliteta za ovu problematiku, te da će u sastavu novog Nacionalnog zdravstvenog vijeća se koristiti ova odredba iz stavka 2. istog članka zakona a koja govori o tome da će se u obavljanju poslova iz stavka 1. ovog članka Nacionalno zdravstveno vijeće moći zatražiti mišljenje drugih stručnjaka. To je i sada bilo tako i bez obzira na sva mišljenja stručnjaka za rodnu disforiju do sada Nacionalno zdravstveno vijeće nije odobrilo niti jedan zahtjev od osoba sa rodnom disforijom. Smatram da bi se ovo pitanje trebalo riješiti na drukčiji način i nadam se da će u budućnosti Ministarstvo zdravlja razmisliti o tome da na drukčiji način riješi ovo pitanje. Naime, neke europske države ovaj problem rješavaju na način postojanja posebnog akta bez obzira na to da li se radi o zakonu ili o podzakonskom propisu, a koji se odnosi na sustavnu skrb osoba sa rodnom disforijom, gdje jedna komisija sastavljena od interdisciplinarnog tima stručnjaka za rodnu disforiju odlučuje o različitim pitanjima vezana uz rodnu disforiju, dakle ne samo ova pitanja vezana uz promjenu upisa spola u državnoj matici. Ja se nadam da će, evo ga Ministarstvo zdravlja donijeti propis kojim će se regulirati ovo pitanje i na taj način omogućiti normalan tako da kažem kvalitetan život ovih osoba koje na žalost u Hrvatskoj još uvijek bez obzira na sve žive u velikim problemima da ne kažem paklu.
Hvala lijepa. Ima jedna replika, poštovani zastupnik Željko Reiner potpredsjednik Doma i replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolegice Holy, meni je jako žao. Vi ste očito krivo informirani. Nije točno da nije Nacionalno zdravstveno vijeće nikome odobrilo upis u maticu, odnosno promjenu spola. To naprosto nije točan taj naziv, pa provjerite od svojih pouzdanih izvora pa ćete vidjeti. Ali točno je ono što ste vi rekli da je Nacionalno zdravstveno vijeće će s ovim biti smijenjeno. Dakle, ono će biti smijenjeno zbog toga što nije podobno. To je točno. Ali ne zbog toga što nije nikome dalo promjenu spola da tako kažemo odnosno upis u maticu. Međutim, hoću vrlo jasno još jedanput ponoviti. Dakle, Nacionalno zdravstveno vijeće je u nekoliko navrata se prvo deklariralo da po sastavu kakvom je nije stručno osposobljeno da daje u potpunosti takve procjene. I dapače, predlagalo je promjenu pravilnika, odnosno predlagalo je kao prvo da u pravilniku uopće Nacionalno zdravstveno vijeće o tom ne odlučuje jer smo držali da to nije uloga Nacionalnog zdravstvenog vijeća. I dalje to mislim, i dalje to mislim i nije sretno ovo što je sad napravljeno iz tog razloga. A drugo, ako se to želi iz upravo to da bi Nacionalno zdravstveno vijeće je predložilo da bi moralo moći pozvati odgovarajuće liječnike specijaliste i druge stručnjake na sjednicu kad se na sjednici razmatra dokumentacija kako bi mogli dat svoje stručno mišljenje. U tom se mi potpuno slažemo. Međutim mi smo to, upravo je Nacionalno zdravstveno vijeće to predlagalo a ništa se nije dogodilo i događalo ništa dosada kad će se smijeniti Nacionalno zdravstveno vijeće. Ne zbog toga što nikome nije dalo jer je dalo. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Mirela Holy.
Poštovani kolega ja ni nisam rekla da će Nacionalno zdravstveno vijeće biti smijenjeno zbog toga što nije izdalo nijedno rješenje, odnosno odobrilo niti jedan zahtjev. Prema informacijama sa kojima ja raspolažem Nacionalno zdravstveno vijeće nije odobrilo niti jedan zahtjev, možda ste odobrili zahtjev gdje je već napravljena kirurška operacija promjene spola što uopće nije sporno i nije bilo potrebno jer je u postojećem Zakonu o državnim maticama već postojala mogućnost da matičari promjene znači upis temeljne oznake spola na temelju same kirurški provedene operacije promjene spola. Ovo se odnosi na potpuno druge probleme i vi vrlo dobro znate o čemu se radi. Dakle, radi se o osobama kod kojih je nedvosmisleno od strane stručnjaka utvrđena rodna disforija. I kod takvih osoba nije moguće promijeniti upis promjene spola u državnoj matici zbog toga što Nacionalno zdravstveno vijeće nije odobrilo niti jedan zahtjev kod takvih osoba. Drugim riječima te osobe se prisiljava da idu na kiruršku operaciju promjene spola što je suprotno apsolutno bilo kakvim standardima svjetskima vezanima uz rodni identitet. I zbog toga je neprihvatljivo da Nacionalno zdravstveno vijeće koje slažem se s vama nije kako da kažem kvalificirano odlučivati o ovim pitanjima ali nije uzimalo u obzir onu medicinsku dokumentaciju od i endokrinologa i stručnjaka poput psihijatra i psihologa koji su utvrdili rodnu disforiju kod takvih osoba vi niste odobravali takve zahtjeve. I to je činjenica.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih za ovu raspravu. Da li predstavnik predlagateljice želi? Ne. Hvala lijepa. Rasprava o tekstu zakona je završena. Glasovat ćemo o konačnom prijedlogu zakona kad se steknu uvjeti za to. Idemo na sljedeću točku dnevnog reda. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 411. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je završena. Vlada je podnijela amandman nakon roka utvrđenog Poslovnikom Hrvatskog sabora. U skladu sa člankom 166. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade RH. Molim da se izjasnite. Tko je za to? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Nema. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 81 glasom za prihvaćeno da se raspravlja i odlučuje o amandmanima Vlade RH. Molim predstavnika predlagateljice da obrazloži amandman Vlade RH. Zamjenik ministra zdravlja poštovani Marijan Cesarik. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Na temelju članka 85. Ustava RH i članka 163. Poslovnika Hrvatskog sabora Vlada Republike Hrvatske na konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti podnosi sljedeće amandmane: Amandman br. 1. članak 27. mijenja se i glasi: "U članku 100. podstavku 23. riječi "i liječenja" brišu se. Iza podstavka 34. dodaje se podstavak 35. koji glasi: "Može obavljati stručne poslove zaštite okoliša sukladno posebnim propisima vezano za zaštitu okoliša i zaštitu zraka."
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu Vlade RH br. 1. Tko se javlja za riječ? Nitko. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman Vlade RH br. 1. Tko je za? Hvala lijepa. Ima netko protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat o amandmanu br. 1. Vlade RH. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za, 18 glasova protiv i 1 suzdržanim glasom prihvaćen amandman br. 1. Vlade RH i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 2. Vlade RH. Poštovani zamjeniče ministra?
Hvala lijepo. Članak 28. mijenja se i glasi: "U članku 101. stavku 2. iza riječi "mora imati" dodaju se riječi "organizirano promicanje zdravlja", a riječi "prevenciju i izvanbolničko liječenje" zamjenjuje se riječima "te prevenciju". U stavku 3. iza podstavka 15. dodaju se podstavci 16. 17. koji glase: "može obavljati stručne poslove zaštite okoliša sukladno posebnim propisima vezano uz zaštitu okoliša i zaštitu zraka. Obavlja i ostale poslove za potrebe obavljanja javno-zdravstvene djelatnosti sukladno posebnim propisima." Predloženim amandmanom nomotehnički se usklađuju odredbe članka 27. i 28. konačnog prijedloga zakona radi preciznijeg definiranja obavljanja javno-zdravstvene djelatnosti.
Hvala lijepa zamjeniče ministra. Otvaram raspravu o amandmanu br. 2. Vlade RH. Nema zainteresiranih za raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman br. 2. Vlade RH. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za, 2 glasa protiv i 22 glasa suzdržana prihvaćen amandman br. 2. Vlade RH i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman br. 3., poštovani zamjeniče ministra?
Hvala lijepo. Dakle, Vlada Republike Hrvatske na konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti podnosi sljedeći amandman: iza članka 35. dodaje se članak 35.a koji glasi: "U članku 131. stavku 1. iza riječi "traje" dodaje se riječ "do". Predloženim amandmanom omogućuje se trajanje pripravničkog staža zdravstvenih radnika da se provodi sukladno Pravilniku iz članka 136. Zakona o zdravstvenoj zaštiti.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Otvaram raspravu o amandmanu Vlade RH. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman Vlade RH. Molim da se izjasnimo. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za i 26 suzdržanih glasova prihvaćen amandman br. 3. Vlade RH i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se dizanjem ruke izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 79 glasova za, 27 protiv i 1 suzdržanim glasom donesen Zakon o izmjenama i dopunama zakona o zdravstvenoj zaštiti u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sada prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. - Konačni prijedlog Zakona o nadzoru državne granice, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 418; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona primili ste u pretince. U skladu s člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik ministra unutrašnjih poslova Evelin Tonković. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici ja ću nastojat vrlo kratko pokušati jedan sažetak ovog zakona. Ovaj sada važeći Zakon o nadzoru državne granice donesen je na sjednici Hrvatskog sabora 15. listopada 2003. godine i stupio je na snagu 8. studenog 2003. godine. Nakon toga radi usklađivanja materije nadzora državne granice sa pravnom stečevinom EU osnovni tekst Zakona o nadzoru državne granice je više puta opsežno mijenjan i dopunjavan i to u tijeku 2006., 2007., 2008. i 2011. godine. Navedenim izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice tijekom pretpristupnog razdoblja u hrvatsko zakonodavstvo preuzeto je više direktiva i uredba Vijeća EU i Europskog parlamenta koje se odnose na obvezu prijevoznika da dostavljaju podatke o putnicima, pravila prekograničnog kretanja osoba Zakon o schengenskim granicama te pravila o malograničnom prometu na vanjskim granicama država članica. Preuzimanje odredbi iz uredbi EU koje se odnose na navedenu materiju učinjeno je radi upotpunjavanja pravnih praznina u nacionalnom zakonodavstvu nastalih zbog nepostojanja normi koje reguliraju ovu materiju kako bi se na taj način osigurala uspostava sposobnosti za njihovu primjenu i provedbu. Međutim, kako će uredbe EU s danom pristupanja Republike Hrvatske EU izravno primjenjivati i odmah postati dio nacionalnog pravnog sustava potrebno je Zakonom o nadzoru državne granice izmijeniti na način da se izostave ranije preuzete odredbe uredbi EU kako ista materija ne bi bila normirana u dva različita propisa. Također, u predloženi zakon u odnosu na sadržaj uredbi EU uvrštene su odredbe kojima se određuje tijelo nadležno za njihovu provedbu kao i odgovarajuće prekršajne odredbe kojima se sankcionira ponašanje suprotno pravilima koja uspostavljaju uredbe EU. Za istaknuti je kako u odnosu na sadržaj važećeg Zakona o nadzoru državne granice predloženi zakon ne donosi neke važnije novine, a izradu novog zakona umjesto izmjena i dopuna pristupilo se radi lakšeg nomotehničkog uređenja teksta s obzirom da je važeći zakon doživio niz opsežnih izmjena i dopuna te bi njegove daljnje izmjene i dopune svakako doprinijele nepreglednosti sadržaja i otežanoj primjeni od strane njegovih adresata. Ono što je najvažnije za istaći, a o čemu se uvijek postavlja pitanje jeste zaštita podataka, odnosno osobnih podataka koji se temeljem ovog zakona prikupljaju u posebnim zbirkama propisanim ovim zakonom. Prikupljanje navedenih podataka propisano je Zakonikom o schengenskim granicama, a imajući u vidu važnost ove materije posebno u odnosu na zaštitu ljudskih prava ove odredbe su ostale kao bitne u ovom zakonu, odnosno u Glavi 8 i one su iste, odnosno kompatibilne sa pravnom stečevinom EU te svih policija država članica EU koje ih prikupljaju na isti način, na istovjetan način, na propisani način a sve u cilju zaštite granice i građana EU. Navedene zbirke podataka vode se u pisanom ili elektronskom obliku mogu se čuvati najduže do 10 godina od dana unosa, a što će se urediti posebnim pravilnikom koji donosi ministar unutarnjih poslova. Odredbe koje su propisane u glavi 8 odnose se načelno na sve putnike koji se moraju podvrgnuti graničnoj kontroli. Međutim ističe se da prema građanima EU pa tako znači državljanima RH od 1.srpnja 2013.godine primjenjuje se samo osnovna granična kontrola koja podrazumijeva brzu i izravnu provjeru valjanosti putnih isprava i otkivanja postojanja znakova krivotvorenja. Iznimno ako postoji sumnja na nezakonite migracije, ugrozu javnog poretka odnosno nacionalnu sigurnost, provjera se izuzetno može obaviti korištenjem tehničkih uređaja te provjeravanjem u zbirkama podataka o ukradenim, provjerenim, izgubljenim ili poništenim ispravama. Skeniranje osobnih iskaznica odnosno putnih isprava građana EU uključujući i naših državljana može se obaviti samo iznimno dakle na nesustavnoj osnovi temeljem profiliranja putnika, a nikako svakog pojedinačnog putnika. Policijski službenik neće više građanima EU postavljati pitanja o mjestu odredišta, svrsi putovanja i posjedovanja sredstava za uzdržavanje. Na svim graničnim prijelazima gdje za to ima uvjete za građane EU znači i državljane RH Europskog gospodarskog prostora i Švicarske konfederacije odredit će se posebne trake za pristup graničnoj kontroli dakle prioritetni pristup graničnoj kontroli u odnosu na državljane trećih država. S tim u svezi ističe se da državljani RH kao građani EU od 1.srpnja 2013.mogu sa valjanim osobnim iskaznicama izdanim nakon 1.1.2003.godine prelaziti granice država članica EU te trećih država u našem okruženju BiH, Crne Gore, Makedonije i Srbije. Za državljane Crne Gore, Makedonije i Srbije važi dosadašnji način prelaska državne granice s putovnicom, dok je jedina promjena u odnosu na BiH koji od 1.srpnja 2013.godine mogu prelaziti državnu granicu s biometrijskom putovnicom bez vize u tom slučaju odnosno na raniju putnu ispravu moraju pribaviti vizu ako imaju što je usklađenje sa zahtjevima EU. Predloženi zakon podijeljen je u 10 glava, ja vam ne želim sada zamarati sa tim detaljima, 1. glava govori o općim odredbama, 2.glava govori o tijelu i ovlastima za nadzor državne granice, 3.govori o prelasku državne granice i graničnim prijelazima, 4.o graničnoj kontroli, 5.o graničnoj crti i zaštite državne granice. A ono što bih želio samo kazati možda malo šire u glavama 6.i 7.propisuju se poslovi granične policije u unutrašnjosti države te međunarodna granična suradnja sa službenicima stranim tijela sigurnosti. U glavni 8 propisuje se prikupljanje, pohrana, obrada, korištenje i zaštite podataka potrebni za obavljanje policijskih poslova u svrhu nadzora državne granice te obavljanja drugih poslova propisanim predloženim zakonom. Glava 9 sadrži prekršajne odredbe na temelju kojih se sankcionira kako ne pridržavanje odredbi predloženog zakona tako i nepridržavanje odredbi dviju prethodno navedenih uredbi EU. Na kraju u glavi 10 prijelazne i završne odredbe propisuju se rokovi u kojima se Vlada RH i nadležni ministri obvezni donijeti provedbe i propise, provedbene propise potrebne za provedbu ovog zakona. Dakle predloženi zakon, na kraju da još jednom istaknemo, ne donosi novine u pogledu normiranja materije nadzora državne granice, već s ovim prijedlogom zakona na odgovarajući način pregledno sistematizira njegov ranije utvrđeni sadržaj te se ujedno ispunjava obveza uklanjanja nacionalnih pravila koji dupliciraju sadržaj EU uredbi u svjetlu predstojećeg članstva RH u EU. Kako bi se s jedne strane osigurala učinkovita provedba tih uredbi, a s druge strane poslovi kontrole prelaska državne granice, granične kontrole i zaštite državne granice nastavljale obavljati u skladu s odredbama nacionalnog zakonodavstva te odredbama EU koje će se izravno primjenjivati. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Da li predstavnici radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. na redu je Klub zastupnika HDZ-a i poštovani zastupnik Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče ministra gospodine Tonkoviću, kolegice i kolege. U ime kluba HDZ-a želim reći na početku da će klub HDZ-a podržati ovaj zakon. no iskoristit ću ovu prigodu upozoriti na nekoliko stvari koje bi se mogle dogoditi odnosno primjene ovog zakona bi se mogle omogućiti. Kaže se u ocjeni stanja da je za istaknuti kako u odnosu na sadržaj važećeg Zakona o nadzoru državne granice predloženi zakon ne donosi neke važnije novine, a izrada novog zakona umjesto izmjena i dopuna da bi se pristupilo radi lakšeg nomoteničkog uređenja teksta s obzirom da je važeći zakon doživio niz opsežnih izmjena i dopuna te bi njegove daljnje izmjene i dopune svakako doprinijele nepreglednosti sadržaja i otežanoj primjeni od strane njegovog adresanta. Naime, dužan sam upozoriti da pogotovo u onom najužem dijelu RH od Vrlike, preko Sinja, Imotskog, Vrgorca i preko Dubrovnika na dio koji se veže za glavu 3 odnosno malogranične prijelaze. U prelasku državne granice i graničnih prijelaza kaže se da ministar uz prethodno mišljenje ministarstva nadležnog za poslove financija i nadležnog tijela susjedne države može rješenjem odrediti privremeni granični prijelaz ako je to potrebno za održavanje kratkotrajnih djelatnosti kao što su kulturne, vjerske, znanstvene, stručne i turističke aktivnosti. Još u petak smo govorili o Izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljstvu pa smo rekli da trebamo učiniti sve kako bismo punili državni proračun a s time u vezi moram upozoriti na prelaske upravo na ovim malograničnim prijelazima u kojima je sada onemogućeno da se kontinuirano može raditi o provozu, o provozu putnika i automobila barem u turističkoj sezoni. Pa vas stoga molim ukoliko je moguće da upravo po ovoj Odluci ministar može donijeti odluku da se to i dogodi tijekom ove ljetne sezone što svakako ide u prilog i punjenju državnog proračuna Republike Hrvatske. A i zapravo omogućiti će olakšan prijelaz preko granice upravo u tim spornim područjima. Ono što nije vidljivo iz ovog Zakona a radi se o sljedećem s obzirom da smo iz prakse znademo da upravo na ovim graničnim područjima imamo česte požare, ne moguće je prelaziti državnu granicu ukoliko nije dopušten provoz vatrogasnim vozilima. To govorim i iz prakse prošle i pretprošle sezone koja nam se dogodila na području Bosne i Hercegovine. Mislim da bi se i to moglo urediti ovim Zakonom. Vjerujem da ćete podržavajući ovaj članak 10. omogućiti da ovo ljeto na malograničnim prijelazima od Vrlike, Sinja, Imotskog, Vrgorca i Dubrovnika se mogu prolaziti stanovnici, odnosno putnici i automobili. U toj vjeri, kažem još jednom podržavamo ovaj Zakon. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Da li predstavnik predlagateljice želi? Hvala lijepa. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti za to. Konačni prijedlog Zakona o nadzoru državne granice, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 418. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 108 glasova za donesen Zakon o nadzoru državne granice u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Zahvaljujem štovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege saborski zastupnici. Prvo ukratko o setu Zakona vezano za problematiku hrane. Govorimo o Konačni prijedlog Zakona o hrani, Konačni prijedlog Zakona o higijeni hrane, mikrobiološkim kriterijama za hranu i Konačni prijedlog Zakona o službenim kontrolama koje se provode sukladno o propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja. Sva tri Zakona se donose radi usklađivanja sa zakonodavstvom u Europskoj uniji, odnosno radi provedbe relevantnih uredbi i uredbi i odluka Europskog vijeća i Parlamenta te Europske komisije. Ova tri zakonska prijedloga zapravo zamjenjuju do sada važeći Zakon o hrani iz 2007. godine koji je normativno sadržavao uredbe i odluke koje u uvjetima članstva imaju izravan učinak. Opći ciljevi uredbi i akata Europske unije radi kojih se donose sva tri Zakona su: dati temelj za osiguranje visoke razine zaštite zdravlja ljudi, interesa potrošača u vezi sa hranom, posebno uzimajući u obzir razlike u opskrbi hranom uključujući i tradicionalne proizvode. Nadalje, osiguranje učinkovitog funkcioniranja unutarnjeg jedinstvenog tržišta Europske unije čijim dijelom od 1. srpnja ove godine postaje Republika Hrvatska, nadalje utvrđivanje općih načela kojima se uređuje hrana i hrana za životinje, a posebno sigurnost hrane i hrane za životinje na razini Europske unije i nacionalnoj razini. Zatim uspostava osnovnih načela i odgovornosti, sredstva za stvaranje jake zdravstvene osnove, učinkoviti organizacijski mehanizmi i postupci koji podupiru donošenje odluke u vezi sa sigurnosti hrane i hrane za životinje, utvrđivanje općih pravila higijene hrane i mikrobioloških kriterija za hranu i s tim u vezi obveza subjekata u poslovanju s hranom. Nadalje, osigurati poštivanje propisa o hrani, hrani za životinje te propisa o zdravlju i dobrobiti životinja i uspostaviti opća pravila organizacije i provedbu službenih kontrola koje se provode radi provjeravanja poštivanja propisa o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, identičnim onim po propisima Europske unije. Nekoliko rečenica samo o Zakonu o hrani. Zakon se donosi kako bi se u potpunosti osigurala provedba Uredbe broj 178/2002 Europskog parlamenta i vijeća od 28. siječnja 2002. godine o utvrđivanju općih načela i uvjeta Zakona o hrani o osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u području sigurnosti hrane. Ovim se zakonom osigurava provedba i drugih propisa Europske unije, ukupno osam uredbi i odluka, a kojima se uređuje sljedivost hrane i hrane za životinje, sustav brzog … za hranu i hranu za životinje, upravljanje krizom u području sigurnosti hrane i hrane za životinje te suradnja s Europskom agencijom za sigurnost hrane. Zakon regulira područje sigurnosti kvalitete hrane i hrane za životinje na način da se propisuju odredbe na nacionalnoj razini kojima se utvrđuju tijela nadležna za provedbu politike sigurnosti hrane, to su Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravlja i njihove zadaće. Nadalje, nadležnosti u području analize rizika, djelatnosti tijela Hrvatske agencije za hranu koja ne nacionalna referentna točka za procjenu rizika u području sigurnosti hrane i hrane za životinje, sustav brzog … za hranu i hranu za životinje te opća pravila upravljanja krizom u području sigurnosti hrane i hrane za životinje, tijela nadležna za provedbu službenih kontrola i nadležne inspekcije, u ovom slučaju Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo zdravlja i Državni inspektorat, postupanje osoba ovlaštenih za provedbu službenih kontrola inspektora, ovisno o utvrđenim nesukladnostima, nacionalne mjere za provedbu politike sigurnosti kvalitete hrane te upravne mjere i prekršajne odredbe. Drugi zakon u ovom setu, Zakon o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu zapravo predstavlja u potpunosti usuglašavanje i provedbu Uredbe EZ br. 852/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od travnja 2004. godine o higijeni hrane i Uredbi Komisije broj 2073/2005 iz studenog 2005. godine o mikrobiološkim kriterijima za hranu. Ovim se zakonom osigurava provedba dvije uredbe Europske komisije kojima se propisuje odobravanje objekata koji proizvode klice te praćenje temperature u prijevoznim sredstvima i prostorima za skladištenje i čuvanje brzo smrznute hrane. Zakon regulira opća pravila higijene hrane i mikrobiološke kriterije za hranu na način da se propisuju odredbe na nacionalnoj razini kojima se utvrđuju obveze subjekata u poslovanju s hranom u odnosu na higijenu hrane, tijela nadležna za provedbu zakona i uredbi, Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravlja, njihove zadaće, tijela nadležna za provedbu službenih kontrola i nadležne inspekcije. U Ministarstvu poljoprivrede to su veterinarski inspektori, poljoprivredni inspektori, u Ministarstvu zdravlja sanitarni inspektori, postupanje osoba ovlaštenih za provedbu službenih kontrola inspektora, ovisno o utvrđenim nesukladnostima te upravne mjere i prekršajne odredbe. I treći zakon je Zakon o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja. Zakon se donosi kako bi se u potpunosti osigurala provedba Uredbe broj 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. godine o službenim kontrolama koje se provode radi verifikacije postupanja u skladu sa odredbama propisa o hrani, hrani za životinje te propisa o zdravlju i dobrobiti životinja. Ovim se zakonom osigurava provedba i tri odluke Europske komisije kojima se propisuje uspostavljanje smjernica koje predviđaju načela za provedbu revizije, smjernice za pomoć državama članicama u pripremi jedinstvenog integriranog višegodišnjeg nacionalnog plana službenih kontrola te smjernice za pomoć državama članicama u pripremi godišnjeg izvješća o jedinstvenim integriranim višegodišnjem nacionalnom planu službenih kontrola. Zakonom se uređuje područje službenih kontrola hrane, hrane za životinje, zdravlje i dobrobit životinja na način da se utvrđuju nadležna tijela i njihove zadaće vezano uz organizaciju, koordinaciju, provedbu službenih kontrola obavlja Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo zdravlja i Državni inspektorat, uređuje provedbu … kontrola hrane, hrane za životinje, zdravlje i dobrobit životinja, uređuje se način i suradnja i komunikacija između nadležnih tijela te po potrebi drugih tijela vezano uz planiranje, provedbu i izvješćivanje u službenim kontrolama, uređuje se sustav službenih i referentnih laboratorija, propisuje postupak uzorkovanja i analize, propisuje obveza subjekata čiji poslovanje podliježe službenim kontrolama i pripisuje obvezu donošenja jedinstvenog višegodišnjeg nacionalnog plana službenih kontrola te izradu izvješća o provedenim službenim kontrolama. Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe broj 2003/2003 o gnojivima. Uređuje se i utvrđuje potpuna primjena uredbe Europske unije koja se odnosi na proizvodnju i promet mineralnih gnojiva. Naime, samom uredbom je riješeno da se gnojiva s oznakom EZ gnojiva mogu staviti na tržište Europske unije uz puno uvažavanje slobode kretanja robe na tržištu Europske unije. To vrijedi za sve proizvode porijeklom iz zemalja članica i za one koje su podrijetlom iz trećih zemalja, a ispunjavanju kvalitetne uvjete i označeni su kao EZ gnojivo. Pored ovog važnog elementa uredba cjelovito uređuje i kakvoću gnojiva označenu oznakom EZ gnojivo, obveze proizvođača koji gnojivo stavljaju na tržište, pakiraju ili gnojivo koje se na bilo koji način mijenja, način označavanja gnojiva, vođenje evidencije o gnojivima, sadržaj i izgled Deklaracije gnojiva, karakteristike pakovanja gnojiva, tolerantna odstupanja od definiranog sadržaja … za pojedini tip gnojiva, uvjete za ovlaštenje laboratorija za obavljanje kontrole kakvoće gnojiva te metode uzorkovanja i utvrđivanje kakvoće gnojiva. Stoga se u cilju provedbe ove uredbe ovim zakonom uređuju sljedeća pitanja: određeno Ministarstvo poljoprivrede kao nadležno tijelo za provedbu uredbe, utvrđene su zadaće nadležnog tijela, zabrana stavljanja gnojiva na tržište, obavještavanje Europske komisije zemalja članica o ovlaštenim laboratorijima te donošenju novih i izmjeni postojećih propisa. Nadalje nadležnost nad nadzorom na tržištu povjerava se Poljoprivrednoj inspekciji. Utvrđeni su laboratoriji za provedbu inspekcijskog nadzora, a to su laboratorij RH ovlašteni temeljem Zakona o gnojivima i poboljšivačima tla i laboratoriji EU ovlašteni temeljem Uredbe 2003/2003 uređene su ovim zakonom i prekršajne odredbe. Istovremeno za gnojivo koje ne nosi oznaku EZ gnojivo kao i za poboljšivače tla na snazi ostaje postojeći nacionalni zakonodavni okvir Republike Hrvatske definiran Zakonom o gnojivu i poboljšivačima tla i pripadajući podzakonski akti. Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Hvala i vama poštovani ministre. Da li predstavnici predsjednici radnih tijela Odbora Hrvatskog sabora žele uzeti učešće? Ne podnose izvještaj, dobro. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika. Na redu je klub Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite poštovana zastupnica.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora, uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama je danas set zakona, neću reći da je kasno 8 sati je navečer. Međutim, uvijek mi je jako žao što se ovi poljoprivredni zakoni kad god dođu u većini slučajeva su uvijek kasno navečer i uvijek su objedinjeni i vrlo često nemamo mogućnost niti jedne prave rasprave jer evo nema ni zastupnika. Ali evo mi smo ovdje valjda koje nas interesira, nadam se da ćemo se u budućnosti drugačije odnositi prema ovoj prevažnoj grani u Hrvatskoj. Pa ja ću započeti naravno ovu raspravu sa ova prva tri seta Zakona o hrani i sigurna sam da se je dobro prisjetiti i zašto u stvarnosti možemo objedinite ove sve zakone je upravo zbog toga jer smo mi svoju zakonsku regulativu uskladili sa regulativom Europske unije, uskladili smo ju 2003. godine, 2007. godine govorim o Zakonu o hrani. Ovi se zakoni odnose na poglavlje 12. – Sigurnost hrane, veterinarstvo i fitosanitarni nadzor i moram reći da je to jedno bilo od težih poglavlja za uskladbu. Imamo barem preko sigurno 500, 600 pravilnika koji su nakon što se uskladio zakon donesen i evo neki pravilnici danas su van snage. Međutim, vezano uz ovaj zakon, uz ovaj set od tri zakona ja ću sad prvo reći bitno je reći da su oni sada usklađeni tako da se mogu i provoditi od 1.7. a to je za par dana kad postajemo punopravna članica EU. Zašto su važni ovi zakoni? Pa naravno važni su ne samo za zdravlje nas ljudi, nego i za zdravlje životinja, odnosno sprječavaju i rizik nas kao potrošača pri odabiru hrane. Ono što bih u početku rekla da svi mi kao potrošači već smo tijekom ovih godina smo odlično educirani o tome, educirani o svim. Oprostite molim vas kolegice može samo malo tiše. Oprostite nemojte se ljutiti [[Upadica predsjednik: Izvolite.]] Hvala vam. Da su potrošači dobro informirani i o nutritivnim i o protektivnim, daklem svojstvima hrane, da važnu ulogu su imali u tome ne samo nadležna ministarstva, rekla bih u ovoj i Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravlja, moram reći i Ministarstvo gospodarstva ali moramo reći da su važnu ulogu o tome imale i civilne udruge, a posebice udruge potrošača. Da se iskazuje sve više i veći standardi i zahtjevi u pogledu odgovornog i istinitog označavanja, odnosno deklariranja hrane također je i to važno naglasiti vezano uz ova tri zakona koje smo objedinili. Također je bitno reći da globalizacija tržišta i urbanizacija i općenito promjena filozofije i koncepta načina života povećali su i rizike od biološke, kemijske i fizikalne kontaminacije hrane. Važno je također naglasiti da smo bili svjedoci 90.-tih godina, pa sad već mogu reći prošlog stoljeća različitih epidemija zoonoza. Dakle, bolesti od kojih jednako obolijevaju i životinje i ljudi, dakle prelazili su sa životinja na ljude. Zatim različitih zaraznih bolesti od kravljeg ludila, dioksina u hrani za životinje, patvorenja maslinovog ulja itd. koji su na taj način i utjecali na zdravlje ljudi i koji su nanijeli i velike ekonomske štete nacionalnim ekonomijama. Sve je to dovelo u EU do zaokreta u području sigurnosti hrane, pa je tako kroz Bijelu knjigu o sigurnosti hrane iz 2000. godine promovirane su nove koncepcije o sigurnosti hrane, napušten je stari pristup u kojem je naglasak bio na analizi i na kontroli konačnog proizvoda dok novi pristup koji je implementiran u zakonsku regulativu 2007. godine i u prijedlogu Zakona o hrani nije više usmjeren samo na kontrolu konačnog proizvoda. Uvedena je nova koncepcija sigurnosti hrane pod motom od polja do stola, odnosno od farme do stola koja stavlja naglasak na odgovornost svih u lancu prehrane od primarne proizvodnje, prerade, transporta do trgovine i potrošača, odnosno sigurnosti hrane te kontrolira se i prati se hrana kao kontinuitet kao jedan neprekinuti lanac. Isto tako u novoj koncepciji imamo i horizontalni pristup, naime u sustavu nadzora sigurnosti hrane više se ne prave razlike između hrane životinjskog i neživotinjskog podrijetla. Isto tako sigurnost hrane temelji se na nezavisnoj, na znanstvenoj, na javnoj procjeni rizika i prema prijedlogu i Zakona iz 2007. godine koji je usklađen ali evo ga moramo reći sada i provedbi taj bi posao u budućnosti a sada će ga i raditi Hrvatska agencija za hranu i radila ga je, a ta Hrvatska agencija za hranu osnovana je 2003. godine, upravo je 2007. bila preduvjet za otvaranje pregovora. I da ne dužim, kad govorimo dakle o hrani, osobito uzevši u obzir da je briga o zdravlju u današnje vrijeme postala imperativ govorimo o sveobuhvatnom procesu čiji krajnji je rezultat prehrambeni proizvod koji kupujemo u trgovinama ili na tržnicama i koristimo ga u ishrani. Mora proći taj proizvod kroz nekoliko faza koje nazivamo kao što sam već rekla od polja do stola. Znajući za postojanje sve većeg broja izvora zagađenja koji utječu na zdravstvenu i higijensku ispravnost prehrambenih proizvoda i predstavljaju rizik za pojavu bolesti nužno je u proizvodnji krenuvši od uzgoja, prerade pa sve do prometa i distribucije hrane za životinje koja se daje životinjama za proizvodnju hrane koristila se pravila koja će svojom primjenom spriječiti slučajno ili namjerno zagađenje hrane pa time spriječiti i svaki negativni utjecaj na sigurnost i zdravstvenu ispravnost hrane. Današnjom raspravom o predloženim zakonima i usvajanjem predloženih zakona RH u potpunosti prihvaća europski pravni okvir za područje sigurnosti i kvalitete hrane i hrane za životinje vezano uz Zakon o hrani i s čijim usklađivanjem je RH počela već donošenjem Zakona o hrani 2003., odnosno 2007. godine kada je preuzela odredbe Uredbe 178/2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta Zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupka na područjima sigurnosti hrane pa time i načelo sigurnosti hrane, zahtjeve higijene i standarde kvalitete u cilju osiguravanja visoke razine zaštite zdravlja ljudi i interesa potrošača ali i osiguranje učinkovitog funkcioniranja tržišta. Dakle, stvoren je temelj za potpunu prilagodbu europskom pravnom okviru. Svima nam je najsvježije u pamćenju ostao problem iz veljače ove godine s povećanom koncentracijom aflatoksina M1 u mlijeku koji je bio razlogom isključivanja iz prodajne mreže velike količine mliječnih proizvoda te time prouzročio velike štete za proizvođače ali i izazvao nesigurnost istih potrošača. Stoga kriteriji EU koje je RH prihvatila dopuštaju koncentraciju od 0,05 mikrograma po litri mlijeka pa iako neke zemlje poput SAD-a ili Rusije kao dopušteno dozvoljavaju 10 puta veću koncentraciju dobro je znati, a to nam i daje sigurnost i činjenicu postojanja kontrolnih mehanizama koji pravovremeno alarmiraju potrošače o sigurnosti hrane koju konzumiraju, ali i proizvođače o mogućim uzrocima koji su doveli do istog, odnosno o uzročno-posljedičnoj vezi između hrane kojom je stoka hranjena i krajnjem rezultatu povećane razine npr. aflatoksina u mlijeku. Ovo je samo jedan od primjera u početku svoje rasprave sjetila sam se '90-e i navela nekoliko drugih primjera. Primjera je dakle dosta, a probleme koje oni mogu uzrokovati po zdravlje ljudi i životinja već su detektirani. Pa je stoga vrlo važno osigurati odgovornost svih čimbenika proizvođačko-prehrambenog lanca, onih u primarnoj proizvodnji, preradi i distribuciji. Važno je ovdje reći da naš proizvođač već sada zna što je kvalitetno, ali nažalost mora birati ono što si može priuštiti ali usklađivanjem i u stvarnosti provedbom ovih uredbi može biti i on siguran da neće doći do nekog zagađenja za koje on neće znati u hrani. Što se tiče kontrole, konačni prijedlog Zakona o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja vezan je uz Zakon o hrani pa je RH još tijekom 2007. godine preuzela odredbe Uredbe 882/2004. i ugradila ih u Pravilnik o službenim kontrolama koje se provode radi verifikacije postupanja u skladu sa odredbama propisa hrani i hrani za životinje te propisa o zdravlju i zaštiti životinja. U srpnju 2011. godine Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja te Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, Državni inspektorat, Hrvatska agencija za hranu izradili su višegodišnji Nacionalni plan službenih kontrola za razdoblje od srpnja 2011. do srpnja 2015. godine kojima su na 200-njak stranica kao posebne ciljeve u ostvarenju općeg cilja zaštite zdravlja ljudi, životinja i biljaka i zaštite interesa potrošača istaknuli unaprjeđenje sustava sigurnosti i kakvoće hrane i hrane za životinje, učinkovitu organizaciju službenih kontrola u području sigurnosti i kakvoće hrane i hrane za životinje, zdravlja i zaštite životinja, djelotvornu zaštitu zdravlja životinja, dobrobiti životinja i veterinarske zaštite okoliša i učinkovitu zdravstvenu zaštitu bilja. Ovaj prijedlog zakona u svom članku 29. stavku 1. predlaže kao nadležne za donošenje jedinstvenog višegodišnjeg Nacionalnog plana službenih kontrola Ministarstvo nadležno za poljoprivredu, Ministarstvo nadležno za zdravlje i Državni inspektorat. Ako je prijedlogom Zakona o hrani Hrvatska agencija za hranu definirana kao nacionalna referentna točka za procjenu rizika u području sigurnosti hrane i hrane za životinje a njena djelatnost između ostalog obuhvaća znanstvenu procjenu rizika u području sigurnosti hrane i hrane za životinje, izradu znanstvenih studija u području sigurnosti hrane, davanje znanstvenih mišljenja u ovom području, uspostavu i koordiniranje nacionalne mreže institucija. Osim toga Hrvatska agencija za hranu kontakt točka je za suradnju sa Europskom agencijom za sigurnost hrane u području procjene i rizika surađuje sa drugim državama članica, međunarodnim institucijama i organizacijama, institutima, zavodima, akademskom zajednicom i laboratorijima, dakle sa svima koji su uključeni u sustav sigurnosti hrane i hrane za životinje u RH. Pa na neki način pitam se zbog čega je ta agencija odnosno zbog čega joj je uskraćena mogućnost da Agenciji za hranu za sudjelovanje u izradu višegodišnjeg nacionalnog plana službenih kontrola kako se to predlaže članak 29.stavak 1.prijedloga zakona, čini mi se da s obzirom na vrlo širok spektar i aspekt djelatnosti Hrvatske agencije za hranu ona itekako svojim sugestijama, prijedlozima, iskustvima ostvarenim u razmjeni informacija međunarodnih institucijama i organizacijama može pridonijeti kvaliteti izrade višegodišnjeg nacionalnog plana službenih kontrola. Što se tiče trećeg zakona koji se odnosi na mikrobiološke na higijenu i mikrobiološke kriterije za hranu ovim prijedlogom zakona RH vrši završno usklađivanje sa europskim zakonodavstvom. Propise u području higijene hrane i mikrobioloških kriterija za hranu RH ugradila je 2007.u Pravilnik o higijeni hrane i 2008.u Pravilnik o mikrobiološkim kriterijima za hranu. Prvi je preuzeo odredbe Uredbe 852/2004 o higijeni hrane, a drugi odredbe Uredbe 2073/2005 o mikrobiološkim kriterijima za hranu. Preventivni pristup kroz provođenje mjera dobre higijenske prakse odlična je mjera koja pruža sigurnost potrošačima, a naši proizvođači su već upoznati s načelima sustava za upravljanje sigurnosti hrane kroz HASAP alatom koji pomaže proizvođačima hrane prilikom identifikacije, procjene i kontrole opasnosti koje mogu biti vezane uz određeni proizvod. Ovo je osobito važno zbog činjenice da primarnu odgovornost za sigurnost hrane snosi subjekt u poslovanju s hranom i mislim da to nije potrebno naglašavati kako bi ovo certificiranje utjecalo na tržišno usmjeravanje proizvođača i na njegovu konkurentnost. Klub HDZ-a će naravno podržati sva tri ova prijedloga zakona zato jer smo vrlo ponosni na sve što smo učinili u prošlom razdoblju i sigurna sam da ćemo biti ponosni i u budućnosti jer zaštita zdravlja ljudi i zaštita zdravlja životinja je od općeg nacionalnog interesa svima u Hrvatskoj. Željela bih reći da smo dobili i to me isto zanima i pitala sam na odboru našem.
Hoćemo produžiti raspravu na 20 minuta?
Pa možete još 5minuta samo ovo kratko.
Dobro.
Dobili smo jedan prijedlog od HGK moje pitanje je bilo, a sada je tu ministar pa ću ga još jedanput ponoviti. HGK predlaže da i ona uđe u upravno vijeće jer svojim obrazloženjem kažu da se predložena izmjena se odnosi na sustav članova upravnog vijeća Agencije za hranu te jasniji izričaj u predlaganju članova Vladi RH. Umjesto dosadašnjih 5 članova predlaže se 7 članova upravnog vijeća, 2 nova člana odnose se na predstavnike instituta, zavoda, akademske zajednice, laboratorija i drugih pravnih osoba uključenih u sustav sigurnosti hrane kako je navedeno u članku 26.stavka 2.ovog zakona. Ovaj prijedlog u skladu je sa odredbom Vijeća članka 25.stavka 1. Uredbe EZ 178/2002 EU parlamenta i Vijeća EU kojom se utvrđuje sastav upravnog vijeća Europske agencije za sigurnost hrane. Pa bi se na ovaj način omogućilo da se u Upravnom vijeću hrvatske agencije za hranu jednako kako je to u Upravnom vijeću europske agencije za sigurnost hrane budu i predstavnici instituta, zavoda, laboratorija kao i predstavnici subjekata u poslovanju hranom ključnih dionika u sustavu sigurnosti hrane. Njihovo bi svakako znanje, stručnost i iskustvo zacijelo doprinijelo kvalitetnom radu upravnog vijeća i omogućili bi širu perspektivu pri donošenju odluka. Odgovor je na odboru bio da je to zbog racionalizacije, ali evo ja mislim da ima još malo vremena da se ministar ipak može vezano uz to očitovati i da uzme ovaj prijedlog Hrvatske veterinarske komore. Što se tiče ova dva zakona Prijedloga zakona o provedbi Uredbe EZ 2003/2003 o gnojivima i prekograničnom prijenosu GMO-a neću puno dužiti, naravno reći ću da ćemo ovo podržati, naprosto zbog toga jer je to jednako tako usklađivanje i provedba svega onoga što je već ugrađeno u zakonsku regulativu do sada. klub HDZ-a će i ovo podržati i obzirom da je ministar u svom obrazloženju vezano za ova dva zakona zaista rekao ono što je najbitnije mislim da to nema smisla ponavljati. Hvala.
Hvala i vama. Na redu je Klub zastupnika SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru i po pola vremena predviđenog poštovana Đurđica Plančić i Marija Vukobratović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ispred našeg kluba vrlo ću kratko se osvrnuti na prva tri predložena zakonska prijedloga. Prvi je zakonski prijedlog ovoj raspravi je Zakon o hrani s Konačnim prijedlogom zakona. dostupnost dovoljne količine hrene visoke kakvoće osnovna je ljudska potreba, a kvalitetniji propisi o hrani su temelj za osiguranje visoke razine zaštite zdravlja ljudi i interesa potrošača. Normativni sadržaj uredbi EU iz područja sigurnosti i kvalitete hrane iz 2003., 2004.i 2005.godine preuzeti su hrvatskim Zakonom o hrani iz 2003.odnono 2007.godine. Donijeti su i brojni provedbeni propisi kojima se detaljnije uređuje područje sigurnosti i kakvoće hrane i hrane za životinje. Svejedno je i nužno izmijeniti važeći Zakon o hrani. I to zato da bi se u potpunosti nacionalni zakonodavstvo uskladilo sa zakonodavstvom Europske unije te osigurala pravna osnova za daljnje donošenje i provedbu propisa i primjenu uredbi i odluka Europske komisije. Ovim Prijedlogom Zakona definiraju se pojmovi koji će se nakon pristupanja Hrvatske Europskoj uniji imati isto značenje u svim zemljama članicama. Uspostavljaju se osnovna načela sigurnosti hrane, analiza rizika, upravljanje rizikom i procjena rizika. Te načelo predostrožnosti, transparentnosti i zaštita interesa potrošača. Zakonom se uređuju opće obveze u trgovini hranom i hranom za životinje i opći zahtjevi propisa o hrani, te zahtjevi sigurnosti, prezentiranja, odgovornosti nadležnih tijela i subjekata u poslovanju s hranom, te zahtjevi slijedivosti hrane i hrane za životinje. Iako u većini slučajeva Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravlja usuglašeno djeluju precizno su podijeljene nadležnosti među njima za provedbu pojedinih područja politike i sigurnosti hrane te zadaće svake od njih. Tako su na primjer u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede opće i posebna pravila higijene hrane a u nadležnosti Ministarstva zdravlja hrana za … [[Govornik se ne razumije.]] prehrambene potrebe i brzo smrznuta hrana. Tijela za provedbu službenih kontrola su spomenuta ministarstva a pored njih i državni inspektorat. Jasno su definirana postupanja inspektora, upravne mjere i prekršajne odredbe. Ono što je naročito važno, ovim se Zakonom na nacionalnoj razini definira sustav brzog uzbunjivanja i upravljanja krizom i hitne mjere za hranu i hranu za životinje. Koordinacija sa istim tijelima u Europskoj uniji, u Europskoj komisiji doprinijeti će bržem, efikasnijem i sigurnijem djelovanju u kriznim situacijama. A Zakonom se propisuje djelatnost Hrvatske agencije za hranu koja je ujedno i kontakt točka za suradnju sa Europskom agencijom za sigurnost hrane. Te surađuje sa međunarodnim institucijama koje imaju slične djelatnosti. Zadužena je za uspostavu i koordinaciju nacionalne mreže institucija uključenih u sustav sigurnosti hrane i hrane za životinje. Izdavanje znanstvenog mišljenja te pružanje zdravstvene i tehničke pomoći. Drugi Prijedlog Zakona je Prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu s Konačnim prijedlogom Zakona. Cilj ovog Zakonskog prijedloga je osiguranje visoke razine zaštite zdravlja ljudi kroz osiguranje, higijene i mikrobioloških kriterija za hranu, te osiguranje slobodnog kretanja hrane u Europskoj uniji. Zakon osigurava preventivni pristup kroz provedbu dobre higijenske prakse temeljene na načelima HASAP sustava. Prijedlogom se utvrđuju nadležna tijela i zadaće nadležnih tijela u poslovanju s hranom a to su kao i u Zakonu o hrani Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravlja. Propisuju se obveze subjekata u poslovanju s hranom, provedba službenih kontrola provedbe, uredbe i Zakona, upravni nadzor, propisuju se prekršaji za pravne i fizičke osobe te novčane kazne za počinitelje prekršaja. I konačno treći Prijedlog Zakona je Zakon o službenim kontrolama koje se provode u skladu sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja sa Konačnim prijedlogom zakona. Prijedlog ovoga Zakona predstavlja temelj za osiguranje poštivanja propisa o hrani i hrani za životinje te propisima o zdravlju i dobrobiti životinja. Zakonom se utvrđuju nadležna tijela i njihove zadaće vezano uz organizaciju, koordinaciju i provedbu službenih kontrola. Sama provedba tih kontrola, načini suradnje, komunikacije, izvještavanja, te uređuje sustav službenih i referentnih laboratorija. Službene kontrole provede se u području obuhvaćenim propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, te o zdravlju bilja i ostalim područjima u kojima se posebni propisi povezuju, pozivaju i na provedbu službenih kontrola u skladu sa ovim Zakonom. Prijedlogom Zakona definiraju se pojedini pojmovi upućivanjem na odgovarajuće uredbe Europske unije koje će se nakon pristupanja Republike Hrvatske uniji izravno primjenjivati. U skladu sa Uredbom br. 882/2004. ovim prijedlogom Zakona određuju se pristojbe i naknade u vezi sa službenim kontrolama prilikom uvoza robe i to za pokriće nastalih troškova. Ovi predloženi zakoni zamjenjuju važeći Zakon o hrani, osiguravaju provedbu pravne stečevine Europske unije, njima se daje mogućnost fleksibilne i trajne prilagodbe nacionalnog zakonodavstva, zakonodavstvo Europske unije i zato će ih Klub SDP-a podržati. Hvala.
Hvala i vama. I drugi dio u ime Kluba poštovana zastupnica Marija Vukobratović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Nastaviti ću ovu raspravu sa Prijedlogom Zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 2003/2003 o gnojivima. Dakle, riječ je o još jednom Zakonu iz područja poljoprivrede kojim se zakonodavstvo Republike Hrvatske usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije. Danom pristupa Republike Hrvatske Europskoj uniji odredbe Uredbe br. 2003/2003 o gnojivima biti će u potpunosti primjenjivane u Hrvatskoj za sva gnojiva koja nose naziv, oznaku EZ gnojiva. Ovom Uredbom se detaljno propisuje kakvoća gnojiva koja se stavlja na tržište, obveze proizvođača, način pakiranja i vođenja evidencije kao i odstupanja koja se toleriraju. Svjedoci smo da su mnoge europske države razvijene poljoprivrede ali i kemijske industrije nekontroliranom upotrebom mineralnih gnojiva i ostalih agrokemikalija zagadila svoja tla podzemne i pitke vode. Doduše, tla nešto manje, s obzirom da na svu sreću tlo ima dobru … [[Govornik se ne razumije.]] sposobnost i uglavnom uspije neutralizirati sva negativna djelovanja ljudi, ali podzemne i pitke vode i zrak da. Te države danas imaju veliki problem ali i potrebu za snažnom kontrolom kakvoće gnojiva koja su u uporabi. Uredbom je omogućeno svakoj zemlji članici da privremeno zabrani stavljanje na tržište gnojiva za koja sumnja da predstavljaju opasnost za zdravlje ljudi, biljaka i životinja ili da predstavlja opasnost za okoliš, što je iznimno dobro. Mineralna gnojiva. Uglavnom zbog sirovina od kojih se proizvode mogu biti izvor toksičnih kovina prije svega kadmija i radionuklida. Dok prekomjerna količina korištenja gnojiva u krivo vrijeme ili krivih formulacija može biti veliki zagađivač pitkih voda nitratima i fosfatima. Organska gnojiva uz sva dobra svojstva i sve koristi koje donose mogu biti izvor zaraze biljnim, animalnim i humanim patogenim mikroorganizmima i teškim kovinama. Na sreću ili nesreću neki će reći, uglavnom zbog visoke cijene gnojiva u Hrvatskoj količine … količina gnojiva po hektaru nisu nikada bile pretjerano velike. Zbog toga se doduše ne možemo uspoređivati po ostvarenim prinosima sa najrazvijenijim europskim zemljama, ali smo naša tla i naše vode sačuvali čistima. Ulaskom u Europsku uniju naše će tržište vjerojatno biti preplavljeno gnojivima različitih proizvođača, različite kakvoće i pretpostavljam nižih cijena. Zato je iznimno važno da nacionalno zakonodavstvo ima dobro definirano pitanje kakvoće gnojiva koja se stavljaju na tržište, ali ne samo mineralnih već i organskih gnojiva i poboljšivača tla. Ovo je područje do sada u Republici Hrvatskoj bilo regulirano Zakonom o gnojiva i poboljšivačima tla i sa tri provedbena pravilnika. Tim se dokumentima uređuju kakvoća gnojiva, kontrola kakvoće, označavanje, promet i nadzor u prometu gnojivima te proizvodnja i nadzor organskih gnojiva i poboljšivača tla. Dobro je što će ovaj zakonski okvir i dalje ostati na snazi za sva gnojiva koja ne udovoljavaju odredbama uredbe i koja ne nose oznaku EZ gnojiva. On bi trebao zaštititi našu poljoprivredu od uvoza gnojiva loše kakvoće jer u njemu jasno stoji da se gnojiva "moraju koristiti u skladu s načelima dobre poljoprivredne prakse što podrazumijeva obavljanje gnojidbe određenom vrstom i količinom gnojiva u skladu s potrebama biljaka i tla, uzevši pri tome u obzir raspoložive hranjive tvari u tlu, organsku tvar tla, klimatske uvjete područja i uvjete sjetve i sadnje". U srhu očuvanja naših tala i voda važno je da se ovih principa i dalje držimo. Prijedlogom zakona o provedbi uredbe dodatno se uređuje stavljanje na tržište amonijsko-nitratnih gnojiva s visokim sadržajem dušika, više od 28% i obavezno predočenje dokaza o uspješno provedenom ispitivanju njegove otpornosti na detonaciju. Naime, amonijski nitrat se koristi i kao sastojak u proizvodnji eksploziva pa je u slučaju njegove aljkave kontrole moguća ugroza sigurnosti zdravlja ljudi koji njima rukuju. Uredbom je detaljno definirani inspekcijski nadzor i uvjeti kojima moraju udovoljiti ovlašteni laboratoriji koji vrše kontrolu kakvoće gnojiva. Zbog svega navedenog klub SDP-a će podržati Zakon o provedbi Uredbe br. 2003/2003 o gnojivima. Hvala.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu po ovoj četiri teme. Da li predstavnik predlagateljice želi završnu riječ? Poštovani ministar Tihomir Jakovina, završna riječ u ime predlagateljice. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Koristim priliku zahvaliti klubovima na podršci na ova četiri zakonska rješenja. Zapravo sam htio samo dodatno odgovoriti na pitanje štovane kolegice Sumrak vezano za Zakon o službenim kontrolama, čini mi se da je to bila vaša opaska ili primjedba na članak 29. stavak 1. zbog čega agencija nije uvrštena, Agencija za hranu. Vrlo jednostavno, službene kontrole moraju biti odvojene od procjene rizika i zbog toga Agencija za hranu ne može biti uključena u izradu Višegodišnjeg nacionalnog plana jer prema Uredbi 188/2002 proces upravljanja rizikom mora biti odvojen od procjene samoga rizika. To je razlog zašto nisu stavljeni nego su stavljene ove tri institucije ministarstva. I čini mi se da je u Zakonu o hrani članak 28. bio upit vezano za zahtjev Gospodarske komore, zašto, da jedan od razloga je bio ušteda ali dosad smo imali upravno vijeće koje je gotovo brojalo jednako kao i djelatnici same Agencije, ne 7 nego 9, šalim se, malo i više djelatnika agencije je bilo ali smo i zbog financijskih razloga, ali i zbog funkcionalnosti i boljeg načina rada. Zašto ne udovoljiti tom zahtjevu? Zato što ne vidim razloga da i predstavnici Hrvatske poljoprivredne agencije, obrtničke, Hrvatske poljoprivredne komore, Obrtničke komore, Veterinarskog instituta i neki drugi ne bi trebali bit pa da vrlo jasno i plastično kažem predstavnici instituta i predstavnici subjekata u poslovanju s hranom trebaju biti i biti će članovi savjetodavnog vijeća koje će biti osnovano sukladno statutu kako je navedeno u zakonu. Tako da će u svakom slučaju imati priliku svoje stručno znanje ugraditi i u relevantne dokumente koje će izrađivati, samo sukladno onome što trebaju raditi kao …. Još je jedna stvar kod imenovanja, nadležni ministar za poljoprivredu daje prijedlog za dva člana. Nigdje ne piše da to ne može biti, da moraju biti obavezno iz Ministarstva, može biti netko iz ugledne znanstvene zajednice. Jedan od ta dva prijedloga pa je to između ostalog isto postoji mogućnost. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani ministre. Time smo raspravu o tekstu zakona PZE br. 410 i PZE br. 416 i PZE br. 415 i PZE br. 414 završili. O ovim zakonima glasovat ćemo kad se steknu za to uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o hrani, hitni postupak prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 410. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika predlagateljice poštovanog ministra poljoprivrede Tihomira Jakovine da se očituje. Amandman broj 1.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Nomotehničke izmjene popravak izričaja u zakonu prihvaćamo uključujući svih 5 amandmana … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepa ministre. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 112 glasova za donesen Zakon o hrani u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sada prelazimo na raspravu o - Konačni prijedlog zakona o morskom ribarstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 419 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o konačnom tekstu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar poljoprivrede poštovani Tihomir Jakovina u ime predlagateljice. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Novim Zakonom o morskom ribarstvu omogućuje se preuzimanje Uredbi EU iz područja zajedničke ribarstvene politike na nacionalnoj razini, te se određuje nadležnost i nacionalni mehanizmi za njihovu provedbu u okviru zajedničke ribarstvene politike. Zakonom o morskom ribarstvu utvrđuju se i gospodarenje i zaštita obnovljivih bioloških bogatstava mora, načini i uvjeti obavljanja ribolova, praćenje ulova i uzgoja kroz prikupljanje podataka, potpore u ribarstvu i uređenje tržišta, nadzor i inspekcije kao i druga pitanja bitna za morsko ribarstvo. Zakon postavlja okvire i podloge za donošenje i podzakonskih propisa potrebnih za donošenje planova upravljanja biološkim bogatstvima mora kao i plana prikupljanja podataka te godišnjih izvješća o stanju ribarstva. Nadalje, novi zakon propisuje nadzor i kontrolu nad provedbom svih odredbi na način sukladan EU pravnom poretku što se odnosi na kaznene odredbe prema kojim su prekršaji kategorizirani u tri skupine. Također se osigurava učinkovit nadzor i kontrola, te povezanost i koordinacija svih tijela ovlaštenih Zakonom za obavljanje inspekcija, a značajna novina je i propisivanje usklađivanja procedura i izvješćivanja radi preuzimanja obveze iz punopravnog članstva sa EU. Preuzimanjem provedbi uredbi EU iz područja ribarstva uređuju se svi segmenti politike od upravljanja živim resursima mora preko inspekcije i kontrole, potpora u ribarstvu i tržišta. Jedan od osnovnih ciljeva prilagodbe sustava upravljanja resursima i flotom te sustava nadzora i kontrole i ostvarenja odgovarajućih pravnih okvira radi uključivanja hrvatskog sektora morskog ribarstva u sustav zajedničke ribarstvene politike EU u okviru kojeg je obvezna primjena jedinstvenih mjera. Ovim zakonom preuzimaju se i uredbe EU o strukturnoj politici i uređenju tržišta, te državnih potpora čime se daje pravni okvir za određivanje nadležnih tijela i njihovih zadaća u navedenim segmentima, te ustavljaju mehanizmi za provedbu strukturnih i državnih potpora u sklopu politike ribarstva. U dijelu potpora u ribarstvu do sada je kroz postojeće zakonodavstvo bilo omogućeno uspostaviti sustav za provedbu strukturnih mjera i državnih potpora, te organizaciju tržišta u ribarstvu sukladno zajedničkoj ribarstvenoj politici. Sudionici korisnici potpora u ribarstvu kao i nadležna administracija su tijekom predpristupnog razdoblja stekli uvid u osnovne elemente i način djelovanja i kontrolu dodjele potpora u ribarstvu što će im omogućiti daljnju provedbu mehanizama zajedničke ribarstvene politike u segmentu potpora i organizacije tržišta. Ovim zakonom omogućava se potpuno preuzimanje uredbi koje reguliraju strukturnu i tržišnu politiku Unije, te državnih potpora kao i određivanje nadležnih tijela i njihove zadaće u tom segmentu. Nadalje, ovaj zakon omogućava provedbu odredbi iz pristupnog ugovora Republike Hrvatske kojim se dopušta obavljanje malog ribolova za 2000 nositelja odobrenja u prijelaznom razdoblju do 1. siječnja 2015. godine. Mjere zaštite bioloških bogatstava mora kao regulacija ribolova, te odredbe o uzgoju riba i drugih morskih organizama ne donose posebne novine u ribarstvu Republike Hrvatske obzirom da su tijekom pristupnog razdoblja uglavnom ugrađene u pravni sustav Republike Hrvatske. Ovim zakonom se uvodi i kapacitet ribolovne flote izražen u zbroju snage pogonskih strojeva i tonaže plovila koji postavlja pravni okvir za donošenje mjera regulacije i održivih upravljanja ribarskom flotom. Ovaj mehanizam sastavni je dio provedbe zajedničke ribarstvene politike EU, a do sad nije bio pravno uređen u Republici Hrvatskoj. Ovaj zakon postavlja i pravni okvir za pružanje institucionalne podrške i obvezuje državna tijela kao i Ministarstvo poljoprivrede kao nadležno za ribarstvo i druga tijela i ustanove koje su povezane sa Sektorom ribarstva na međusobnu suradnju. Ovo je također značajan iskorak u odnosu na postojeći pravni okvir. Participatorni pristup donošenja i usvajanja mjera upravljanja resursima jedna je od temeljnih odrednica zajedničke ribarstvene politike, a ima dalekosežnu ulogu u pozicioniranju ove djelatnosti. Naime, kroz značajniji angažman niza sudionika od predstavnika lokalne, regionalne samouprave do sektorskih asocijacija omogućava se pravovremeno pozicioniranje djelatnosti u obalnom prostoru, omogućava pristup i uređivanje kopnene logistike i infrastrukture, stvaraju se uvjeti za bolje pozicioniranje sektora na jedinstvenom tržištu, te omogućava ravnopravno sudjelovanje u procesu donošenja odluka od strane izravno zainteresiranih subjekata. Na kraju napominjemo da je radi preuzimanja pravne stečevine iz područja ribarstva izrađen jedinstveni prijedlog zakona koji uključuje sve segmente zajedničke ribarstvene politike i time zamjenjuje, tj. objedinjuje sadašnja dva propisa Zakon o morskom ribarstvu i Zakon o strukturnim potporama i organizaciji tržišta u ribarstvu. Poveznice ova dva zakona vidljivi su kroz odrednice općih ciljeva i kroz sadržaj strateških dokumenata. Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Hvala i vama ministre. Da li predstavnici radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele podnijeti izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub Hrvatske demokratske zajednice i poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, gospodine pomoćniče ministra. Pa evo pred nama je još jedan prijedlog zakona koji usklađujemo sa pravnom stečevinom EU, te na nacionalnoj razini utvrđujemo gospodarenje i zaštitu obnovljivih bioloških bogatstava mora, način i uvjete obavljanja ribolova i uzgoja, praćenje ulova i uzgoja kroz prikupljanje podataka potpore u ribarstvu, uređenje tržišta, nadzor i inspekciju. Moram reći da ovaj zakon ili se bar tako meni čini donosi se nekako u jednom ozračju gdje nisam bar ne u medijima, ali niti izvan medija osjetio da je neka živost vezano za njegovo donošenje tim više što su ranije aktivnosti oko ribarstva i u dijelu kojemu smo usklađivali i pregovarali sa Europskom komisijom oko statusa Hrvatskog ribarstva u EU svakako izaziva kud i kamo veće tenzije, više zainteresiranosti i o tome je kroz javnu raspravu čini mi se bilo više i tenzija i rasprava. Ali je to na određen način rezultiralo i usvajanjem određenih programa koji su svakako u proteklih nekoliko godina pomogli hrvatskom ribarstvu. Naime, činjenica je da je ribarstvo za otočane ali i za stanovnike obalnog prostora ne samo tradicionalna djelatnost već i izvor egzistencije pa onda samim time na nama je obveza ovdje u Hrvatskom saboru ako govorimo o hrvatskim otocima itekako velika odgovornost ne bi li tu djelatnost osnažili i jasno onda omogućili lakši taj izvor egzistencije svima onima koji žive uz ribarstvo. Bilo da ono njima jest osnovna djelatnost ili da im je to djelatnost koju obavljaju uz neku drugu osnovnu djelatnost. Ribarstvo je ne samo zbog toga važna djelatnost jer na nju je povezano, barem tako u samom objašnjenju zakona piše, oko 14 tisuća osoba koje su direktno ili indirektno vezane uz ribarstvo. Ali je činjenica da je jedna od rijetkih djelatnosti barem u ovom dijelu koji se odnosi na proizvodnju hrane koja donosi RH jedan vanjskotrgovinski suficit. Nije veliki, ali 55 milijuna dolara ne treba smetnuti s uma. I zbog toga svakako da je važno i trenutak u kojem ovaj zakon donosimo, ali i rješenja koja ovaj zakon donosi kad je u pitanju obavljanje ribolova, kad je u pitanju uzgoj marikulture. Kada govorimo o ribarstvu onda jasno da ne možemo promatrati samo ribarstvo kroz ovaj zakon, da je ono komplementarna gotovo interdisciplinarna djelatnost koja se vrlo, vrlo blisko povezuje sa pomorstvom, odnosno sa brodarstvom rekao bih s jedne strane, a s druge strane i sa pomorskim dobrom. Naime, kad sam u uvodu i govorio o toj jednoj živoj raspravi koja se odvijala u vrijeme kada smo vodili pregovore oko zaključivanja upravo ovog poglavlja u okviru pristupanja Republike Hrvatske EU kada smo govorili o položaju ZERP-a, kada smo govorili o položaju hrvatskih ribara u odnosu na talijanske ribare koji s nama u najvećoj mjeri dijele to ribolovno more u Jadranu onda smo svakako htjeli kroz program obnove i izgradnje ribarske flote pomoći hrvatskim ribarima. I čini mi se da je to bio jako dobar projekt, jako dobar program u kojega je samo iz državnog proračuna uloženo preko 150 milijuna kuna, transferirano iz 3 ministarstva – Ministarstva pomorstva, Ministarstva gospodarstva i Ministarstva poljoprivrede. I da je ako to čini, a čini oko 30% ukupnih sredstava koja su uložena u obnovu i izgradnju flote onda je u tom segmentu u proteklih evo 5 ili 6 godina uloženo negdje oko 450 milijuna kuna. Što držim da je i pripomoglo da se kroz to vrijeme izgradilo kroz taj program 22 nova ribarska broda, a da ih je 11 obnovljeno. Što je ipak, ja sam moram reći očekivao još i bolje rezultate ali očito da vjerojatno i kriza na svjetskom tržištu, kriza u Hrvatskoj u svakom slučaju i cijenu sredstava koje su ribari trebali platiti da bi mogli uopće ući u ovaj posao, ovaj postupak, ovaj projekt je u svakom slučaju demotivirala i taj projekt nije do kraja razvijen. On je čini mi se s njime se zastalo i svega 53 broda su ili u postupku gradnje ili u postupku obnove. No, i to držim da je pomoglo hrvatskim ribarima. Ono što se odmah jasno vezuje uz izgradnju i obnovu ribarske flote svakako je pitanje jesmo li i na koji način odgovorili sa zahtjevom da će se diljem Jadranske obale izgraditi ribarske luke. Bio je izvorni prijedlog da bi se u svakoj od obalnih županija krenulo sa izgradnjom ribarskih luka u lukama državnog značaja. Čini mi se niti na tom dijelu da nismo napravili puno. Bilo je krenuto sa ribarskom lukom "Torpedo" u Primorsko-goranskoj županiji, govori se o izgradnji "Komiže", govori se o drugim lukama. Čini mi se da je to sada nekako sve zajedno polako stalo i da bez izgradnje ribarskih luka ne možemo govoriti o uzletu ribarstva odnosno ribolovne djelatnosti u RH. Da se malo vratim konkretno na zakon, kada govorimo i kada spominjem luke onda jasno da u tom smislu su definirana iskrcajna mjesta i to upravo člankom 43. zakona gdje se govori da je iskrcaj riba i drugih morskih organizama iz gospodarskog i malog obalnog ribolova na moru može se obavljati samo na iskrcajnim mjestima koje odredi ministar, uz suglasnost ministra nadležnog za pomorstvo. Nisam siguran da ovdje ovim člankom zakona nije zaboravljen još jedan ministar ili bar ako ne ministar ne znam da li su sa ovakvom formulacijom samog članka 43. zadovoljni lokalni gradonačelnici, odnosno načelnici. Čini mi se da je ministar nadležan za pomorstvo važan, ali ne manje važan je i ministar za prostorno uređenje jer iskrcajno mjesto nije samo mjesto koje se nalazi u okviru luke otvorene za javni promet već često puta je to iskrcajno mjesto na prostoru pomorskog dobra koje je izvan luke otvorene za javni promet gdje je u svakom slučaju vrlo važno pitati ili ministra nadležnog za prostorno uređenje ili gradonačelnika, odnosno načelnika jedinice lokalne samouprave na čijem se području vrši ovaj iskrcaj riba, odnosno na čijem području je definirano iskrcajno mjesto. Prema tome, čini mi se da bi u tom dijelu trebalo to usuglasiti jer se bojim da bi, a znajući iz vlastitog iskustva što se događalo kada smo radili naredbu o utvrđivanju iskrcajnih mjesta što su o tome znali govoriti župani, gradonačelnici, odnosno načelnici gradova i općina koji su prioritetno bili određeni, usmjereni prema turizmu što im je iskrcajno mjesto značilo. Pa prema tome držim da bi taj članak trebao sadržavati i mišljenje ili resornog ministra za prostorno uređenje ali i vjerojatno lokalnih čelnika jedinica lokalne samouprave. Ministar je u svom uvodu govorio da ovaj Zakon o morskom ribarstvu stavlja van snage dva zakona, stavlja van snage dva podzakonska akta. Ali mi se čini da posve je logično da stavlja zakon van snage dosadašnji Zakon o morskom ribarstvu međutim on stavlja van snage i Zakon o strukturnoj potpori i uređenju tržišta u ribarstvu. Koliko sam ja uspio iz iščitavanja ovog zakona vidjeti taj nadomjestak ili kompenzacija stavljanju van snage Zakona o strukturnoj potpori i uređenju tržišta u ribarstvu u ovom se zakonu sveo čini mi se na dva, tri članka u kojima nije po mojoj mjeri dovoljno riješeno pitanje strukturnih potpora i uređenja tržišta u ribarstvu, položaj agencije za plaćanje, što je sa lokalnim potporama u ribarstvu itd. Ne znam da li sami izvorni zakon koji ima negdje oko 50-ak članaka može biti dovoljno kompenziran rekao sam sa nekoliko članaka ovoga zakona i čini mi se da je zakon prioritetno okrenut morskom ribarstvu a da je u manjoj mjeri ovaj Zakon o morskom ribarstvu usmjeren k rješavanju pitanja strukturnih potpora bez čega ne može se ispuniti omogućavanje financiranja ciljeva ribarske politike u Hrvatskoj. Ja mislim da je u tom dijelu zakon trebao više participirati onih članaka i onih obveza odredaba kojima je uređeno tržište u ribarstvu u RH. Ja ću u ime kluba odnosno ja i moj kolega iz Dubrovačko-neretvanske županije gospodin Frano Matušić uložiti amandman na članak 51.stavak 3., a to sukladno i prijedlogu Obrničke komore. Naime, čini mi se da članak 51.stavak 3.ovako kako ga je Vlada predložila u svom rješenju odnosno u ovom prijedlogu zakona nije do kraja na tragu zaštite proizvodnje školjaka. Naime, ako u članku 51.u 3.stavku imamo namjeru štititi i zaštititi proizvodnju školjaka onda mi nije jasno zašto tu zaštitu proizvodnje školjaka odnosno ovlašteniku povlastice za uzgoj omogućujemo samo ovlašteniku povlastice za uzgoj ukoliko ima i povlasticu za gospodarski ribolov, a zašto to onda ne omogućujemo ako nam je cilj zaštititi proizvodnju školjaka ne omogućujemo i drugim ovlaštenicima povlastice za uzgoj školjaka ukoliko posjeduju i ovlaštenje odnosno povlasticu za mali obalni ribolov na moru ili ukoliko imaju dozvolu za rekreacijski ribolov ili ukoliko imaju dozvolu za sportski ribolov. Dakle ako nam je cilj zaštititi to područje gdje se koncesionirano područje pomorskog dobra gdje ovlaštenik koncesije za uzgoj dobije povlasticu za uzgoj iako uz put ima povlasticu za gospodarski ribolov može štititi to svoje polje zašto to ne mogu štititi i drugi ovlaštenici povlastica bilo za mali obalni ribolov, bilo ukoliko posjeduje dozvolu za rekreacijski ribolov ili za sportski ribolov. Jasno, on bi svoje polje štitio onim ribolovnim alatima koji su u njemu sukladno dopusnici odnosno sukladno povlastici omogućeno ovim zakonom da ih posjeduje i ako ih on posjeduje nije mi jasno da on može loviti negdje vani, a da ne može loviti upravo oko svog polja gdje uzgaja školjke i gdje tim ribolovom štiti to polje u kojem uzgaja školjke. To mi se čini da nije ujednačeno i ja moram reći ne vidim logičnog obrazloženja zašto ne bismo dozvolili i drugim ovlaštenicima da štite svoje polje u kojemu uzgajaju školjke. I još jedna stvar koju sam govorio ministru zaštite okoliša, a odnosi se na zaštićena područja prirode odnosno konkretno na rezervate kao što je Malostonski zaljev. Naime, čini mi se da ovaj zakon sada ovako kako je predložen ne usklađen sa Zakonom o zaštiti prirode ili je zakon o zaštiti prirode koji je donesen prije usvojen u petak dakle prije nekoliko dana nije u skladu sa ovim Zakonom o morskom ribarstvu odnosno članak 4. Zakona o morskom ribarstvu nije usklađen sa člancima 113., 114., 115. Zakona o zaštiti prirode. Naime, u ovom Zakonu o morskom ribarstvu u članku 4.se podrazumijeva da je u kategoriji posebnog rezervata kao što je Malostonski zaljev dopušteno obavljanje ribolova i uzgoja ribe i drugih morskih organizama, jasno uz prethodnu suglasnost ministra i to podzakonskim aktom kojeg uz prethodnu suglasnost ministra nadležnog za poslove ribarstva donosi ministar zaštite okoliša i prirode. Prema tumačenju vašeg članka, članka 4.ovog zakona bi se dalo zaključiti i to da je obavljanje ribolova omogućeno u posebnom rezervatu kao što je Malostonski zaljev. U isto vrijeme Zakonom o zaštiti prirode dozvoljena je samo djelatnost uzgoja marikulture dok ribolov nije dozvoljen odnosno može biti dozvoljen ako ga ministar zaštite okoliša i prirode dozvoli. Prema tome do tada sam dao amandman prošli petak ministru zaštite okoliša i prirode da taj svoj zakon uskladi upravo sa ovim zakonom koji smo taj dan i dobili na klupe ovdje u Saboru kako dva zakona koja donosimo u svega nekoliko dana razlike ne bi bila neusklađena na ovaj način kada donesemo u petak ovaj zakon u ovakvom tekstu kako ste ga predložili, biti će s njime utvrđeno da je u posebnom rezervatu moguće obavljati ribolov, jasno uz određena ograničenja, dok u onom Zakonu o zaštiti prirode taj ribolov izrijekom nije propisan, on se možda može … ako to dopusti ministar zaštite okoliša i prirode uz suglasnost ministra nadležnog za poslove ribarstva. Sve u svemu klub HDZ-a će podržati donošenje ovog zakona ali predlažem amandman kojega bi bilo jako dobro da se usvoji jer držimo da je logičan, a da je ovo rješenje koje je sada u zakonu nije logično sa aspekta zaštite uzgoja školjaka u Malostonskom zaljevu primjerice.
Hvala lijepa. Na redu je klub HNS- i poštovani zastupnik Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege, vi najuporniji i najprincipijelniji, uvaženi gospodine ministre sa pomoćnikom. Pred nama je Nacrt prijedloga Zakona o morskom ribarstvu koji je zapravo direktna konzekvenca onoga što se ima desiti za par dana a to je ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Prije nego što pređem na ocjenu sadržaja i zapravo ocjenu naravi ovog zakonskog dokumenta kazati ću nešto što je danas izrečeno na samome i saborskom odboru, ako postoji i najgori dio pravne stečevine Europske unije, ako postoji najgora politika Europske unije onda je to sigurno zajednička ribarstvena politika Europske unije common fisheries policy koja u posljednjih 25 godina europska lovišta dovela u katastrofalno stanje i mnoga poznata nekad svjetska lovišta pretvorila u Mrtvo more. To je jedan od najopsežnijih segmenata europske pravne stečevine iz vrlo jednostavnog razloga što je svaki ribolov specificum za sebe. I potpuno jasno je da pokušavajući pratiti zahtjeve vremena i rada na terenu i sama europska birokracija donosila je uredbe koje su se odnosile na Sjeverno more. One koje su se odnosile na mediteran, one koje su se odnosile na Atlantik, na Crno more. I u tom moru zakonskih dokumenata stvorila se jedna zbrka zbog koje smo i mi morali bez obzira što se vršilo konstantno usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom u poglavlju ribarstva. I evo sad pred sam ulazak u Europsku uniju donositi jedan prijedlog Zakona po hitnom postupku. Šta reći o naravi ovog Zakona, njegova je temeljna intencija omogućiti i direktnu primjenu pravnih propisa Europske unije koje Europska komisija zahtjeva da se primjenjuju u ribarstvu. Ovaj Zakon je po mišljenju nas iz Hrvatske narodne stranke koji ćemo ga naravno podržati a i po mom osobnom mišljenju kao čovjeka od struke vrlo korektno složen dokument. On se u najvećem dijelu referira na obveze koje smo preuzeli u poglavlju 13 a tiču se sadržava Europske uredbe broj 1967/2006 famozne mediteranske uredbe koja našim ribarima zadaje najviše glavobolje. Naime, čak i ta uredba koja je napisana posebice da bi zadovoljila potrebama onog europskog mediteranskog dijela ribarstva ne poznaje određene kategorije i tehnike ribolova koje su kod nas tradicionalne. I ono s čime će se naši ribari a i mi morati suočiti to je djelomična promjena pristupa ribolovu u budućim godinama. I to je nešto o čemu se ne raspravlja. Jednostavno znamo pravila igre. Na nama je da nizom mjera i provođenje odgovorne ribarstvene politike osiguramo očuvanje bioloških bogatstava kao temeljni zadatak, održivost ribolova i da osiguramo mogućnost hrvatskim profesionalnim ribarima da i u slučaju prilagodbe i korekcije svog pristupa i tehnike ribolova mogu i dalje ostvarivati egzistenciju. Činjenica je da i našim internim zakonodavstvom zadnjih par decenija nismo odgovorili na zadatak očuvanja bioloških bogatstava u jednom dijelu. Koliko su nam stokovi sitne plave ribe relativno stabilni toliko mogu s punom odgovornošću tvrditi i neću prihvatiti ničiji sud bez obzira na reference gospode znanstvenika koje duboko cijenim i od kojih su mi i neki bili profesori da se u … [[Govornik se ne razumije.]] naseljima nije desilo ništa. U … [[Govornik se ne razumije.]] se desila devastacija zato što je u ribarstvenoj politici vladala plutokracija odnosno vladavina velikih gazda, zato što se nisu provodile mjere na koje je ukazivala većina profesionalnih ribara, zato što se nije uvažio naš zahtjev još iz 1999. godine da se ograniči broj licenci za profesionalni ribolov. Mi smo to obrazložili onako pučki vrlo jednostavno a to je da moja cipela broj, noga broj 45 ne može ući u žensku salonku broj 39. Tako ni prebildana flota, preveliki ribolovni kapacitet ne može ribariti u Jadranu koji je oligotrofno more, izuzetno osjetljiv eko sustav. I danas imamo to što imamo a to je vrlo zahtjevan zadatak pred resornim ministarstvom, upravom za ribarstvo ali i pred nama dame i gospodo koji moramo stvoriti političku podlogu za takve aktivnosti. To se desilo između ostalog zato što Hrvatska politika generalno, pri tome ne mislim ni na jednu stranku nego na sve, nije imala karaktera proglasiti zaštićeni ekološko ribolovni pojas odnosno gospodarski pojas. Ono što se desilo u tom kontekstu je nacionalna sramota, sramota hrvatske politike, nešto što se kosi u konačnici i sa Ustavom i temeljnim načelima čak i temeljnim načelima pravne stečevine Europske unije. U toj smo priči dopustili biti diskriminirani, dopustili smo biti neodgovorni, dopustili smo ignorirati vlastite temeljne postulate funkcioniranja pravne države i demokratskog društva. Otuđili smo dio suvereniteta i danas imamo situaciju koju imamo. Ono što jest sreća a to je šta Europljani postaju svjesni vlastitih propusta u zajedničkoj ribarstvenoj politici i što se priprema potpuno novi set pravnih propisa koji trebaju odrediti ribarstvenu politiku od 2014. do 2020. Tako da ovaj Zakonski prijedlog je zapravo još jedno usklađivanje i pokušaj da sustignemo trku u produkciji propisa EU-a kada je u pitanju ribarstvo. Ono što je kolega Bačić govorio, govorio je o nekim programima kojima se pokušavalo, ja ću biti vrlo direktan kompenzirati ribarima ono što je napravljeno sa ZERP-om između ostalog. Da, točno je, utrošeno je jako puno novaca za obnoviti Hrvatsku ribarsku flotu, odgovorno tvrdim da smo sa tim novcima mogli napraviti duplo više brodova. Međutim, nije se slušalo struku nego se ponovo udovoljavalo partikularnim ambicijama pojedinih poduzetnika, nismo radili flotu koja je standardizirana, prilagođena tehnički i tehnološkim potrebama jadranskog ribolova nego smo radili butik flotu i umjesto da naručimo određeni broj kvalitetnih konfekcijskih brodova koji će udovoljiti zahtjevima hrvatskog ribarstva mi smo radili brodove po želji, a to je dame i gospodo puno skuplje, kao i kad radite odijelo po želji, a ne kupujete konfekciju. To je samo jedan od primjer u hrvatskoj politici kako se neracionalno ponekad pod okriljem dobre ideje i dobre informacija inicijative za svaku pohvalu trošilo proračunska sredstva na neodgovoran način. Detalji koji će se pokazat spornima s obzirom da je ribarstvo takva djelatnost, rješavat će se i mogu se rješavat kroz podzakonske akte. Što se tiče problema ribarskih luka i iskrcajnih mjesta ono što je najoportunije i najjednostavnije, a to je da se prema određenom rasporedu iskoriste bivša vojna uporišta, takvih ima i još uvijek nisu sva u funkciji i da se naprave ribarska privezišta jer govoriti o ribarskoj luci s aspekta struke u hrvatskom ribarstvu malo je preambiciozno. Naime, jako se dobro zna što znači u struci ribarska luka, kojim uvjetima mora zadovoljavati i koliki godišnji prekrcaj mora osiguravat da bi imala kategoriju ribarske luke, pa makar i onu najnižu. Naše ribarstvo je daleko od toga. I ono što je za nas bitno, bez obzira na sadržaj ovog zakona, bez obzira na to što mnogi kolege ribari će osjetiti strepnju jer ovaj zakon, kao i budući planovi upravljanja koje smo temeljem preuzetih obveza u pregovorima u poglavlju 13. dužni napraviti, mijenja životni pristup nekima od njih. Ono što jest prednost i u čemu moramo inzistirati od resornog ministarstva, izvršne vlasti, to je da intenzivno koristi poziciju za nekoliko dana članica Europske unije i da naši pregovarači, odnosno naši predstavnici jer oni više nisu pregovarači u klasičnom smislu riječi, vrlo intenzivno prionu poslu pozicioniranja hrvatskog ribarstva na ono mjesto koje mu pripada u zajednici europskih ribara. Pitanje amandmana i problema koji je evidentiran u sadržaju članka 51., a tiče se zaštite uzgajališta školjaka u Malostonskom zaljevu, ja bih se usudio reći nije u pitanju samo Malostonski zaljev, u pitanju je Limski kanal, u pitanju je i estuarij rijeke Krke. Sve poznate lokacije na kojima se uzgajaju školjke odista su mjesta vrlo intenzivne sezonske predacije sparida koji čine veliku štetu uzgajivačima. Međutim, pročitavši ovaj amandman HDZ-a ja moram izraziti skeptičnost, odnosno određene dvojbe kad je u pitanju sadržaj toga amandmana. Pokušat ću to za kraj obrazložiti. Radi se o sljedećem, u članku 51. stavku 3. je predlagatelj zakona omogućio korištenje mreža stajaćica onim ovlaštenicima koji imaju upisane mreže stajaćice i imaju povlasticu za obavljanje gospodarskog ribolova. Tražiti rješenje kao konačno rješenje korištenjem alata iz rekreacijskog i sportskog ribolova je, nemojte se poštovani kolega Bačiću naljutiti, kao predstavnik vašeg kluba vi ste predložili to, ja sam malo skeptičan znate kad masa orada naiđe, krene u predaciju dagnji na pergularima da će lov povrazom ili lov vršama riješiti problem zaštite uzgajališta. Mreže stajaćice jednostruke su jedini alat koji može djelovati, a ne iščitava mi sadržaj ovoga članka da bi bilo onemogućeno uz pristanak ovlaštenika povlastice za uzgoj da drugi ovlaštenik, profesionalni ribar koji posjeduje mreže za orade lovi na tom području. Ako dobro iščitavat članak 51. stavak 3. nigdje ne piše, piše da se zabranjuje obavljanje ribolova koje bi ometalo proces uzgoja. Međutim, ako je vlasnik uzgajališta taj koji želi zaštititi svoju proizvodnju i ima tu izvanrednu situaciju predacije sparida na pergularima nitko mu ne brani da pozove kolegu ribara kojemu je lov na orade core biznis, kako što je ovome core biznis uzgoj dagnji, i da profesionalac koji plaća porez, koji je registriran i plaćen za to da lovi orade na taj način osigura svoju egzistenciju. To je puno poštenije i puno efikasnije. Ovako ukoliko bi koristili vaše rješenje mi bi stvorili zapravo ekskluzivne akvatorije i događalo bi se da oradu kao ciljanu lovnu vrstu love oni kojima to nije core biznis, koji bi tim ostvarivali extra dohotke, a da oni koji bi trebali … registrirani su, plaćaju porez, plaćaju pomorski doprinos, uložili su alate za izlov orade, ne mogu tu istu oradu lovit. Normalno, di će bit orada nego tamo di joj je lipo. Dakle u ovome članku i ovome stavku ostaju mogućnosti, a to da će netko loviti povrazom sa dvi udice i olovo, tolike količine orade da zaštiti dagnje to je malo preambiciozno. U svakom slučaju, nas i predlagatelja ovog zakona čeka, njih čeka posao izrade i ažuriranja budućeg Zakona o morskom ribarstvu koji će s obzirom na brzinu kojom se odrađuju određene stvari u europskoj birokraciji i pri Europskoj komisiji mi ćemo možda već, a sigurno u ovom sazivu, a možda već i za godinu dana imati ponovo pred sobom novi modificirani zakon prilagođen novim prijedlozima i dokumentima Europske unije, dotle klub HNS-a i moja malenkost smatraju da je ovo vrlo korektno odrađen zakonski prijedlog i mi ćemo ga u HNS-u svakako podržati. Hvala lijepa na pažnji.
Hvala i vama. Poštovani zastupniče imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Poštovani zastupnik Branko Bačić i njegova replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Baranoviću, dakle ako govorimo o istoj stvari govorimo o dijelu u kojemu je omogućen uzgoj školjaka. To je prioritetno Malostonski zaljev, govorite Limski kanal, govorite ušće Krke. Ali ja sada govorim o onome što je dole na, u mojoj županiji gdje sam i od predsjednika ceha uzgajivača školjaka je dobio taj amandman. Naime, o čemu se ovdje radi? Ovdje se radi o tome da mi ovim prijedlogom zakona omogućujemo ovlašteniku povlastice za uzgoj, da ukoliko je i ima povlasticu za gospodarski ribolov može čuvati svoje koncesijsko polje, a svoje koncesijsko polje koje ima ovlaštenik za mali obalni ribolov ili mali ribolov to se ne može napraviti a isto jedan i drugi imaju mrežu s kojom mogu to, jednostruka mreža stajačica je omogućena i jednom i drugome samo što ovaj ima ograničen ulov prema ovom zakonu na određeni broj kilograma ulova dnevno, a ovaj drugi to nema. Imaju istu mrežu, dozvoljena je i jednom i drugom ista mreža, jedan i drugi imaju koncesionirano polje, jedan i drugi uzgajaju školjke. Ovaj koji je, dole živi u Stonu je li i koji se ne bavi profesionalnom djelatnošću ribolova nego je ovlaštenik za mali obalni ribolov ne može čuvati svoje polje od ribe predatora od komarče kako ste vi rekli malo prije, a onaj drugi može. Po meni to nije isti pristupi i ja mislim da ukoliko smo omogućili da ima povlasticu za mali obalni ribolov, da onda još i više i usput je koncesionar za uzgoj školjaka da može to isto, to isto područje koncesionarno štiti. Evo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Bačiću, ja vas potpuno razumijem i jednako kao što razumijem zabrinutost uzgajivača svjestan kao čovjek koji poznaje njihov život, njihov rad i probleme da odista trpe štete. Kolega Antun Pavlović je isti dopis posla i na naš klub i na moje ime kao zastupnika. Želim vam ukazati na sljedeći problem. Idemo zaključiti da se to može riješiti samo i isključivo primjenom jednostrukih mreža stajačica. Tu se možemo složiti. Te mreže stajačice koriste a) ovlaštenici za gospodarski ribolov što je sasvim normalno i koji mogu neograničeno izlovljavat količine sparida a to je efikasna borba za zaštitu uzgajališta i mogu ih koristiti ovlaštenici, ali u puno manjoj mjeri za mali obalni ribolov jer su limitirani na 5 kg. Šta ćemo postić kad ulovu 5 kg, kad ostalih tonu i pol … [[Govornik se ne razumije.]] navali na dagnje? Dakle rješenje je u primjeri gospodarskog ribolova. Ukoliko ovlaštenik povlastice za uzgoj, nije ovlaštenik ujedno i povlastice za obavljanje gospodarskog ribolova, ima upisane takve mreže rješenje je u samom sadržaju koje nigdi izričito ne brani ovlašteniku povlastice za uzgoj da pozove kolegu profesionalnog ribara da mu potamani nametnike. Pročitajte dobro članak, nigdje ne piše da je zabranjeno. Samo piše … … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] [[Upadica predsjednik: Molim vas bez dobacivanja radi zapisnika.]] Pročitajte malo bolje, a možemo i kasnije sist pa ćemo pogledat. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Iscrpili smo listu prijavljenih klubova za raspravu po ovoj temi. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Na redu je poštovani zastupnik Mladen Marelić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvaženi ministre, pomoćniče ministra. Mislim da smo dobili ipak jedan zakon koji se dugo čeka i da je zakon dosta prilagodiv i dosta dobar za morski ribolov naročito za nas otočane i priobalje. Jer ovim zakonom se na nacionalnoj razini utvrđuje gospodarenje u zaštitu obnovljivim biološkim bogatstvom mora, načini i uvjeti obavljanja ribolova, uzgoju, praćenja ulova i uzgoja kroz prikupljanje podataka, potpora u ribarstvu i uređenje tržišta, nadzora i inspekcija kao i druga pitanja bitna za morski ribolov. Ovim zakonom smo definirali tri stavke. Znači, odvojili smo profesionalno ribarstvo, malo i obalno ribarstvo i sportski rekreacioni ribolov. Prijedlog zakona o morskom ribarstvu je jedan od zakona koji je najteže ispregovaran i po dužini i po težini pregovora. Nama je jedan problem što ovim zakonom ipak Hrvatska je zemlja sa tisuću otoka i sa dosta različitih fondova ribe, tako da mi teško možemo imati ciljani ulov ribe. To smo mi jutros i na odboru raspravljali, da ciljani ulov ribe ne može imat kao i druge zemlje di imaju puno manje otoka i puno manje fond riba, kvaliteta riba kao i vrsta riba. U svojoj raspravi bih se malo potaknuo više na otočke probleme. Prilagodbom europskog zakona bit će otežano za nas otočane jer tradicija je značajna. Stotine godina je bila aktivno i od ribara, ljudi, žitelja doli uvaženo malo ribarstvo tako da su se ljudi s time i prehranjivali u dosta značajnim vremenima, mislim i teškim vremenima. Ali je veći problem što je za vrijeme pregovaranja kad je od 8000 povlastica koje su imali mali ribari mi moramo skinuti 6000. Znači, ostajemo na 2000, tako da će to bit mislim stvarno otežani problem. I ja bih stvarno zamolio ali mislim da sad nije ni mogućnost da je zakon tu pred nama ali u sljedećem periodu da se vidi mogućnost da se otocima smanji kriterij za dobivanje povlastica za mali ribolov i mislim da smanje i njihovu dob. Znači, sama dob i dohodovni cenzus. Za zaštitu ribljeg fonda uvesti što više lovostaja na područjima ribolovnih zona sa zamjenom u krugu koji je bio od dvije do tri godine da bi bio lovostaj, tako da bi mogli imat što kvalitetniji zaštitu i znači više zaštite ribe da bi se mogao uzgoj bit i ulov sutra što bolji. Što se tiče zakona od iskoristivosti, odnosno ribarstvo zaštite u Malostonskom zaljevu, mislim članak 51. stavak 3. stvarno nam daje tu mogućnost i dobro je da se vlasnici koncesija koji dobiju da oni mogu tamo ribarit jer kad bismo svi tamo ribarili došlo bi do neugodnih situacija jer čovjek koji plaća koncesiju na određeno područje može tu ribariti, može imat zaštite svojih školjaka, a znamo da mali ribolov, sutra … ribolov da ćemo 5 kg moći, a znamo svi da sada su orade tamo otprilike po 2-3 kg u svakom. Znači dvije orade možemo ulovit i da bi to bilo neefikasno i zakon bi bio učinkovit kao što se predlaže da se profesionalno ribarstvo, znači oni koji imaju povlastice profesionalno mogu izlovljavat u tom području. Tako da se može doći do uništavanja tih predatora koji stvarno uništavaju masovno te školjke. Ali Zakon o zaštiti parkova prirode koji smo imali i u tom parku prirode smo imali jednu nesređenu situaciju tako da smo imali situacija, sad ima već otrag nešto vremena se ne izdaju ni dozvole što će sad s ovim zakonom biti uređeno jer imali smo situacija da je određeni gradovi ili otoci imali su … zaštitu 45 povlastica, 40 bi dobili svoji, znači domaće stanovništvo, 5 su dobivali van tog područja, npr. Lastovo, Korčula. 5 dobije Korčula, kako su ih dobivali nitko ne zna te kriterije jer bilo je dosta zahtjeva, a nisu udovoljavali ni onima najbližima koji su bili preko puta njih. Oni su bili stavili sa strane. Mislim ovaj zakon koji ide da će doći dobro svima jer ako je zaštita park prirode jedan otok to je otok prirode, nije 10 km dalje otočići su zaštita u prirodi. Mislim da će bit nije zaštita morskog ribolova, znači da ćemo moći ribarit u tom morskom području koje nije zaštićeno, nije ni sastavni dio tog otoka, mislim fizički more je ipak od kopna različito. I mislim da je ovo zakon koji će pomoći za razvijanje i razvoj ribarstva na ovim područjima. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljenu repliku poštovanog zastupnika Branka Bačića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Marelić, čini mi se da smo se nas dvojica složili oko toga da bi bilo dobro da uzgajivači školjaka u Malostonskom zaljevu se mogu bavljenjem ribarstvom sačuvati ta svoja polja gdje uzgajaju školjke, ali to ovaj zakon tako ne govori. Ovaj zakon tek omogućuje jednom malom, ne znam točno, možda bi gospodin Kučiš znao točno koliko, mislim da je negdje oko 250 koncesioniranih polja u Malostonskom zaljevu. Od njih 250 koncesionara možda svega njih nekolicina, a ne znam da li dvoje ili troje, ne znam točno, ima u isto vrijeme i povlasticu za gospodarski ribolov i samo oni mogu čuvat svoja polja. Ostalih 217, 220, koliko ih ima, temeljem ovog zakona svoja polja čuvati i nije u pravu kolega Baranović kad govori da on može iznajmit onog drugog ribara da mu on čuva svojim mrežama stajaćicama. Ne može. Ovaj zakon kaže da ukoliko ima povlasticu za uzgoj školjaka i ukoliko ima povlasticu za gospodarski ribolov može čuvati svoje polje, inače ne može. To je razlika. Tu vas molim da me podržite, dakle da mogu svi koji imaju bilo kakvu dozvolu za ribolov iako imaju povlasticu za uzgoj školjaka čuvat svoj kavez. Eto ništa drugo. To je inače prema ovom zakonu će samo jedan ili dva ribara moći čuvati svoje polje i to nije dobro.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Marelić.
Kolega Bačić, mislim da ovaj zakon to dozvoljava, ne samo jedan što je rekao kolega Baranović, da na koncesiji koju je iznajmio uzgajivač školjke da može dovest profesionalnog ribara, čut ćemo tumačenje, da može dovest profesionalnog ribara da mu štititi područje jer tko misli sa izmjenom tog što tumačite vi da bi došlo do narušavanja kompletnog Zakona o malom ribarstvu i priobalnom ribarstvu. Mislim da je malom priobalnom ribarstvu došlo bi do narušavanja kompletnog zakona tako da bi to sve poremetilo. Mislim da je ovaj zakon i da će ipak predlagač dati to tumačenje. Hvala.
Možete li vi nama … reći hoćete li vi lovit ili nećete?
Pa ja sam daleko od toga, ja sam daleko od toga, inače nemam dozvolu za lovljenje i ne mogu lovit.
Dobro, to je najvažnije, niste nam rekli. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu. Da li predstavnik predlagatelja želi? Ne želi. Time smo raspravu o konačnom tekstu zakona završili. Glasovat ćemo kad se steknu za to uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o morskom ribarstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 419. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i zastupnici Branko Bačić i Frano Matušić. Molim predstavnika predlagatelja.
Amandman se ne prihvaća. Predlagatelj, odnosno Vlada Republike Hrvatske člankom 51. stavak 3. već omogućila za potrebe zaštite proizvodnje školjkaša od predatora obavljanje gospodarskog ribolova jednostrukim mrežama stajačicama kao ribolovnim alatom čije tehničke karakteristike to najbolje omogućuju. Ovim predloženim amandmanom se predlaže korištenje ribolovnih alata čije tehničke karakteristike ne omogućavaju zaštitu proizvodnje školjkaša od predatora isto kao i predloženi oblici ribolova koji su ograničeni u vrstama i količinama ribolovnih alata i neomogućuju zaštitu ove proizvodnje.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, svrha ovog članka koji je dio Zakona bila je da se zaštite uzgajivači školjaka od riba, predatora koji prave štetu upravo na tim uzgajalištima. Prema vašem Zakonu ako ga projiciramo u Malostonski zaljev gdje ima preko 200-tinjak koncesioniranih polja i preko 100-tinjak koncesionara koji se bave uzgojem školjaka samo njih 6, samo njih 6 brojkom i slovima će moći braniti, štititi svoje školjke. Dok preostalih 97 i 8 uzgajivača to neće moći temeljem ovog vašeg Zakona. Moj amandman i to će moći samo oni koji su profesionalni ribari koji su uz to što su uzgajivači i profesionalni su ribari, odnosno bave se, bave se gospodarskim ribolovom. Svi drugi a to su oni koji imaju povlasticu za mali ribolov, koji imaju odobrenje za sportski i rekreacijski ribolov, a to su gotovo svi, njih … [[Govornik se ne razumije.]] , 7, i 8, neće moći štiti svoje školjke od orada i drugih riba predatora. Stoga je ovaj amandman išao za time da se i njima omogući da oni svojim alatima kada je u pitanju, kada su u pitanju ribari koji imaju … [[Govornik se ne razumije.]] za mali ribolov oni imaju iste mreže koje imaju i profesionalni ribari. Prema tome, barem ste njima to mogli dopustiti. A niste u pravu kada govorite da je najefektiniji način obrane od tih riba jednostruka mreža stajačica. Nego su upravo udičarski alati kao što je parangal i … [[Govornik se ne razumije.]] najefektniji i vrše najefektniji način obrane od tih riba. Stoga smo ovakav amandman zajedno sa cehom ribara, odnosno udruženjem uzgajivača školjaka i ponijeli kako bi svim uzgajivačima školjaka u Malostonskom zaljevu omogućili obranu od riba predatora. Ovaj način i ovaj članak ako ostane kako ste ga vi predložili će napraviti ogromnu štetu osobama koje od toga žive. Zato tražim glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu poštovanih zastupnika Branka Bačića i Frane Matušiće kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Hvala lijepa ministre. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za, 39 glasova protiv i 1 suzdržanim glasom donesen Zakon o morskom ribarstvu u tekstu kako ga je predložila predlagateljica, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sada idemo 15% zastupnika u Hrvatskom saboru odraditi još jedan zakon, a to je - Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe br. 1946/2003 o prekograničnom prijenosu genetski modificiranih organizama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 417 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave u skladu s člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o konačnom tekstu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode, Odbor za zdravstvo i socijalnu politika. Izvješća ovih radnih tijela primili ste u pretince. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Zamjenik ministra zaštite okoliša poštovani Hrvoje Dokoza. Izvolite poštovani zamjeniče.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane zastupnice i zastupnici. Ovim će se Prijedlogom zakona o provedbi Uredbe o prekograničnom prijenosu genetski modificiranih organizama stvoriti okvir za provedbu uredbe EU parlamenta i Vijeća iz 2003.godine o prekograničnom prijenosu GMO-a. Ta uredba iz 2003.godine u europsko zakonodavstvo prenosi odredbe protokola o biološkoj sigurnosti tzv. Kartagenskog protokola uz Konvencije o biološkoj raznolikosti. U smislu namjernog prekograničnog prijenosa ova uredba uređuje isključivo pitanje povezanost s izvozom GMO-a iz država članica EU u treće zemlje. Uredba također utvrđuje obveze izvoznika ovisno o svrsi zbog koje se GMO-a izvozi i obavezni sadržaj dokumentacije koja prati izvoz pošiljki GMO-a u treće zemlje. GMO-a se izvozi u znanstvene i eksperimentalne svrhe u svrhu kultivacije odnosno namjernog uvođenja u okoliš ili zbog uporabe kao hrana, stočna hrana i za daljnju preradu. Osim navedenog uredba utvrđuje obveze država članica po pitanju razmjene informacija. Države članice imaju obvezu odrediti nadležno tijelo za provedbu protokola i propisati odgovarajuće prekršajne odredbe u slučaju povrede odredbi uredbe. RH je stranka Protokola o biološkoj sigurnosti od 2003.godine, a sukladno Zakonu o potvrđivanju protokola nadležno tijelo za njegovu provedbu je Ministarstvo zaštite okoliša i prirode. Trenutno je pitanje prekograničnog prijenosa GMO-a što uključuje uvoz, izvoz i provoz uređeno Zakonom o GMO-u i Uredbom o prekograničnom prinosu GMO-a iz 2010.godine. Nacionalna uredba sukladno zadnjoj noveli toga zakona prestaje važiti danom stupanja RH u punopravno članstvo EU. Ovim zakonom utvrđuje se nadležno tijelo, a to je Ministarstvo zaštite okoliša i prirode kao poslovi nadležnog tijela. Određuju se i ostala tijela s kojima ministarstvo surađuje u provedbi uredbe, a to su Ministarstvo zdravlja, Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta, Carinska uprava te njihove uloge. Zakonom su propisane odgovarajuće prekršajne odredbe svrstane u dva raspona novčanih kazni od 100 tisuća kuna do 200 tisuća kuna i 20 tisuća do 120 tisuća kuna za postupanja koja su protivna odredbama Uredbe o prekograničnom prijenosu GMO-a. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu, a poslove koje predviđa obavljat će se u okviru naših redovitih poslova. S obzirom da se radi o EU zakonu traži se njegovo donošenje po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Da li izvjestitelji radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele uzeti riječ? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Raspravu krećemo po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine oprostite ne znam, zamjenik ministra nadležnog ministarstva, uvažene kolegice i po koji kolega. Evo obzirom da sam ja već u onoj prethodnoj raspravi rekla da ću podržati ovaj zakon mi ćemo ga zaista u klubu HDZ-a podržati i naravno osim ovog cijelog usklađenja o kojem ste vi govorili jako je bitno i ove prekršajne odredbe i ne tako niske novčane kazne. Mi ćemo i dalje inzistirati u HDZ-u, a sigurna sam i većina zastupnika u ovom Hrvatskom saboru ali i većina i poljoprivrednika i potrošača u Hrvatskoj da Hrvatska i dalje ostane jedna od oaza zemalja slobodnih od GMO proizvoda u ovom slučaju ovdje se radi o sjemenu. Pa ja sam eto prije u brzini ove rasprave išla nešto malo pretraživati i naišla sam na jednu jako dobru prezentaciju iz 2013.godine u kojoj se govori ima li GMO-a proizvoda u hrvatskom tržištu, pa kaže nema. Nema jer nitko ne do 6.mjeseca 2013.još nije podnio nijedan zahtjev za stavljanje GMO proizvoda na tržište. A na koji način smo došli do takvog saznanja? Došli smo upravo ono o čemu ste vi govorili to je granična inspekcija, državni monitoring, kontrola sjemena, kontrola hrane za životinje. U Hrvatskoj još uvijek i ne postoje nasadi GMO, analize uzoraka granične veterinarske inspekcije, inspekcije Ministarstva zdravlja koje ovim zajedničkim radom odnosno svojim ovim zajedničkim radom raspodijeljenim u 5 ministarstava godišnje prikupe negdje oko 800 uzoraka raznih proizvoda, a 99% slučajeva pokazuju da ne sadrže GMO. Zbog nedostatka GMO nasada GMO pelud se ne širi pa primjerice i med koji kupujemo od domaćih pčelara ne sadrži GMO, kao što je to možda slučaj u Njemačkoj ili u nekim drugim zemljama gdje vrlo često možemo naći u medu pelud koji u sebi sadržava GMO. Od '98.godine u Hrvatskoj su počela zakonska ograničenja i uvođenje povjerenstava za nadzor, provedbu a kasnije i za zabranu pokusa sa GMO biljkama. GMO se na području Hrvatske ipak smije registrirati ali još nije došao također nijedan zahtjev za registraciju tih usjeva, a što se tiče proizvoda od kojih su slučajni ili tehnološki neizbježni tragovi dopuštenih GMO-a ne mogu se takvi tragovi isključiti. Uredbom je utvrđena razina od 0,9% iznad koje se ti proizvodi ne moraju biti označeni kao GMO proizvodi, a sadrže li više od toga moraju imati oznaku GMO. Ovih 0,9% je u znanstvenim skupinama jedna velika rasprava od kuda taj 0,9, da li je to nekakav relevantan ili nije podatak. Ono što moramo biti zadovoljni da smo unutar nekoliko zadnjih godina 21 županija u Hrvatskoj proglasila se slobodnom od GMO-a i da u Hrvatskoj čak 80% građana se izjasnilo protiv GMO-a. Ja sam sigurna da će različitim edukacijama ali i svim zakonskim regulativama koje smo do sada donesli i uskladili Zakonom o hrani i svemu drugome uspjeti zadržati ovaj status jedne od rijetkih država koje smo slobodne od GMO i da naši seljaci neće saditi usjeve bez obzira što se jedan incident prije nekoliko godina desio. I sasvim slučajno, odnosno ne bih rekla su oni posadili, zasadili sjeme kukuruza i tada se pojavila jedna velika eto ga, rasprava u Hrvatskoj i to je bio jedan veliki incident i nakon toga su se županija i počele proglašavati slobodne od GMO. I evo ga, ja ću završiti ovo i podržati ćemo naravno ovaj Zakon. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Da li predstavnik predlagateljice? Ne. Hvala lijepa. Ovime ćemo završiti raspravu o tekstu Zakona. O njemu ćemo glasovati kada se steknu uvjeti za to. Sada ćemo današnje zasjedanje Hrvatskog sabora prekinuti, nastaviti ćemo. … [[Upadica se ne čuje.]] Previše? … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala vam, bili ste uporni, bili ste konstruktivni. Hvala vam lijepa. Molim zastupnice i zastupnike da pogledaju svoje pretince. Dobili ste novi Prijedlog Zakona kojega ćemo sutra uvrstiti u dnevni red Hrvatskog sabora, vjerojatno ih sutra i prekosutra ih čak raspraviti. Počinjemo sutra u 9,30. A na dnevnom redu počinjemo sa točkom 11. dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trošarinama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, također P.Z.E. Dobro se odmorite. Hvala. SJEDNICA JE PREKINUTA U 21,28 SATI Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe br. 1946/2003 o prekograničnom prijenosu genetskih modificiranih organizama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 417. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 121 glasom za, donesen Zakon o provedbi Uredbe EZ br. 1946/2003 o prekograničnom prijenosu genetskih modificiranih organizama u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.