Poštovani predsjedniče tražim stanku 10 minuta u ime kluba MOST-a o stanju na HRT-u.
Poslovnik je takav da vam stanku moram dati a najradije ne bi. Tako da je stanka do 19,50 sati. [[STANKA U 19,40 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 19,55 SATI]] Nastavljamo s radom, molim kolegu Nikolu Grmoju da u ime kluba MOST-a nezavisnih lista govori u trajanju od 5 minuta.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Sazvao sam ovu stanku zbog jednog lošeg stanja na HRT-u, svi smo svjedočili ovim nagodbama koje su bile posljednjih dana koje su se provlačile po medijima čime je oštećen javni servis. Ključnu ulogu je igrao tu prijatelj Darinka Kosora, jednog našeg kolege, saborskog zastupnika, znači Mislav Stipić, njega su najviše zagovarali isto naš kolega Jasen Mesić i Darinko Kosor, mediji neki pišu o pozitivnoj ulozi koju je imao naš predsjednik Sabora oko cjelokupne te situacije na HRT-u što pozdravljam ako je istina, a ja sam u više navrata već kolegu Jasena Mesića upozoravao na utjecaj Mislava Stipića na HRT-u ali nažalost, on je također dobio od novog Ravnatelja HRT-a Kazimira Bačića jednu visoku funkciju, i ta moja upozorenja prema kolegi Mesiću nisu naišla na plodno tlo. Međutim, ono što je puno gore je to da HRT ne ispunjava svoju osnovnu ulogu javnog servisa, a to je objektivno informiranje. Imamo činjenicu da je HRT potpuno u službi ove Vlade, ja mislim da svatko tko malo bolje gleda Dnevnik HRT-a može uočiti na koji način oni pristupaju obradi određenih tema i događanja koji se događaju na hrvatskoj političkoj sceni. Da premijer Plenković ima najmanje 15 uvodnih minuta svakog Dnevnika a ono što je jedna ogroman problem, ja to moram, ja sam morao sazvati stanku kad sam ovo vidio. Znate li koja je tema večerašnjeg Otvorenog? Tema je Podržavate li uvođenje drastičnih kazni za šetnju u kupaćem kostimu ulicama turističkih središta? Znači na dan kada izlazi u jednom tjedniku dokumentacija koja pokazuje da je ministar Marić znao za izloženost Agrokora odnosno društava koji su povezani sa Agrokorom, da je morao o tome upozoriti kolege ministre koji su glasovali za to na Nadzornom odboru, a on im je u biti iznio i on ih je gurnuo da odobre to, a onda je rekao da se on izuzima jer je on u sukobu interesa. Znači, a on im je praktički kao predsjednik naložio da to naprave. Evo naša kolegica Ivana Ninčević kao članica Nadzornog odbora nije se pojavila jer su dokumentaciju dobili dva dana prije. I dobro je kolega Panenić istaknuo, ne može se očekivati od političara, ministara koji imaju svoje resore, ogroman posao da dobiju jednu opsežnu dokumentaciju da to prouče i onda za dva dana glasuju o tome. Ministar Marić je sve to znao. I na dan kada je cjelokupna oporba ovdje ustala u Hrvatskom saboru, zatražila ostavke ministra, premijera koji i dalje brani ministra Marića, mi u Otvorenom imamo o kupaćim kostimima u turistički središtima. Pa stvarno ovo je previše, ovo je čak previše i za HRT, smijenjen je jedan od urednika Otvorenog Domagoj Novokmet jer kao nije pozvao USKOK u emisiju, a svi znamo da se oni ne odazivaju novinarima, da ne žele na taj način sudjelovati u takvim emisijama i znači, njemu su to našli, tražili su mu prvi krivi korak kako bi ga smijenili i kako bi onda imali prvoborca Togonala, prvoborca HDZ-a i sada Smrtića koji će odrađivati teme, znači upravo kada imamo ovakve situacije koje zahtijevaju propitivanje da onda plasiraju ovakvu nekakvu benignu temu, ljetnu temu koja će zabaviti gledateljstvo. Znači tema je razotkrivanje, večeras u Otvorenom ali nažalost, nije pravo razotkrivanje ovo koje zanima hrvatske građane, znači razotkrivanje kriminala u Agrokoru, a to je ono razotkrivanje kojeg se boje i ministar Marić i ministrica Dalić i premijer Plenković. Mislim da je vrijeme da svi, ja sam razgovarao sa ministricom Obuljen dok su bili pregovori HDZ-a i MOST-a, i ja sam bio uvjeren da ta žena shvaća koncept javne televizije i toga da to mora biti nepristran i objektivan medij, ali očito da je to bila samo priča, imamo nikad goru partijsku televiziju iz onih najcrnjih komunističkih vremena.
Prije nego što nastavimo, kolega Hajdaš Dončić je tražio. Kolega Maras je tražio riječ. Izvolite.
Tražimo stanku, pa kolega tu je zabilježio, mislim meni nije problem ali on zabilježava. … [[Upadica se ne čuje.]]
A čekajte malo, pa dogovorite se, tko traži stanku.
Sve OK. U ime kluba SDP-a tražimo stanku, tema je dakle Marić i kredit u HBOR-u. Hvala lijepo.
Koliko? 10 minuta dovoljno? [[Upadica: Da, da.]] Dobro. Gospodin Glasnović.
Tražim stanku također po pitanju situacije u hrvatskoj diplomaciji.
Dobro. Dajem 10 minuta… … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro izvolite gospodin Bulj, lijepo dignite ruku tako da vas vidi.
Uvaženi predsjedavajući, znači evo prvi sam digao ruku, ajde to ste prošli pa ste dali dvojci iza a to je vaš pomoćnik tu vidio i sada na kraju ispada da ste zamalo rekli da mi nemamo stanku u ime kluba MOST-a. Pa bih zamolio službe da kada se javljamo, prvi sam dignuo, to zna evidentno cijeli Sabor ali to je najmanji problem ali molim vas da vodite to bar donekle u redu.
Da skratimo, gospodine Bulj, dobiti ćete prvi riječ, tako da riješimo stvar. Oko čega tražite, oko čega tražite?
Evo, stanka u ime kluba MOST-a od 10 minuta, znači trenutno aktualna politička situacija po pitanju Agrokora i ministra Marića, novih dokaza koji su iscurili u javnost. Hvala lijepa.
Hvala. Budući da imate puno svjedoka, dobiti ćete prvi riječ. Ima li još tko? Nema. 10 minuta stanke i onda prvo gospodin Bulj, onda gospodin Hajdaš Dončić, pretpostavljam, gospodin Hajdaš, nema ga, onda Maras i treći gospodin Glasnović. Hvala. STANKA U 9,35 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Dobro, svi smo ovdje. Prvi će govoriti u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, gospodin Božo Petrov. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici, dragi građani. Danas je u medijima izašla dokumentacija iz HBOR-a, po kojoj je vidljivo da je Zdravko Marić sve znao što se događa u Agrokoru. Prešutio je članovima odbora situaciju, on se izuzeo stvorivši tako situaciju da se kredit od 48, 3 milija eura odobri. Iako se nije smio odobrit. Zdravko Marić došao je na ministarsko mjesto pomoći Ivici Todoriću i pomogao mu je. Kroz HBOR, kroz manjak poreznog nadzora, sve se to zna. Sve što smo o njemu trebali reći, rekli smo prije 3 mjeseca, o njemu nemamo što pričati ako ima mrvu poštenja, sam će danas dati ostavku. Što reći o čovjeku koji je sve znao, o Zdravku Mariću, i apsolutno ništa nije napravio? Što reći o čovjeku koji ne da nije ništa napravio, napravio je da ga sačuva paraliziravši cijelu zemlju na dva mjeseca. Govorim o čovjeku koji obnaša prvu, najvišu izvršnu funkciju u državi, Predsjednik Vlade. Predsjednik Vlade je prvo, zanemario je, prečuo, odbio sve informacije i argumente zbog čega Zdravko Marić ne može biti ministar. Pa je tako prečuo da porezni nadzor nije ušao u Agrokor d.d. već 10 godina. Ali u Saboru ga je branio pogotovo za ovaj HBOR-ov kredit. Ako laže koza, ne laže rog. Drugo, prekinuo je suradnju sa MOST-om jer smo se tome usprotivili. Optužio nas je da smo remetalački faktor, da smo nekolegijalni, da smo mogli izaći na pet minuta, zapalit cigaru, zažmiriti. Treće, zbog toga što je predsjednik Vlade bez obzira na sve dokaze pokrivao ovakvog ministra dva mjeseca su ministarstva vodili državni tajnici. Saborski zastupnici, četvrto, bili su kupovani na način da i dan danas možete osjećat zbog toga muku. Peto, zbog toga su građani još jednom prevareni za lokalne izbore jer im se cijelo vrijeme lagalo da nema koalicije HDZ-a i HNS-a. Šesto, zbog ovakvog predsjednika Vlade i njegovih postupaka saborska većina je danas tolika da svako glasovanje u Saboru petkom je triler uživo hoćemo li imati kvoruma ili ne. Ali zato je 572 puta predsjednik Vlade u mjesec dana izgovorio riječ stabilnost. Stabilnost za gospodarski kriminal u Agrokoru, stabilnost za ovakve koncesije, stabilnost za prodaju HEP-a 572 puta. Predsjedniku Vlade je u ovom Domu konstatirao da Marić uživa njegovo povjerenje i da u HBOR-ovom kreditu nema ništa sporno. Hoće li predsjednik Vlade danas uzeti pet minuta pauze, prošetati, zažmiriti kad bude trebao odgovoriti na pitanje što je radio Zdravko Marić u HBOR-u. Vjerujem da već imaju spreman odgovor nešto u stilu stabilnosti, nešto poput da je stabilnost potrebna da bi se građani osjećali stabilno moramo osigurati za naše građane stabilnu situaciju, da bi oni stabilno mogli procijeniti što ih očekuje u budućnosti. Stabilnost i odgovornost je stoga iznimno važna 573 put. Nakon ovih dokumenata koji su izašli danas jasno je da smo bili u pravu i oko ovoga i oko koalicije HDZ-a i HNS-a, ali nije više pitanje može li Zdravko Marić biti ministar, nego hoće li premijer Plenković snositi odgovornost. Danas je vrijeme razotkrivanja, danas je trenutak da se pokaže tko ima obraz, trenutak o kojem Andrej Plenković treba nakon svega dati ostavku na mjesto predsjednika Vlade. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Gordan Maras Klub zastupnika SDP-a.
Hvala lijepo. Dame i gospodo, ovo nije smiješna tema, ovo je ozbiljna tema. Možda netko će to prihvatiti neobavezno, možda mu je zanimljivo, možda će razmišljati kao vjerojatno šta to razmišljaju u HDZ-u baš nas briga, imamo većinu, možemo raditi šta hoćemo. Ali mi kao zastupnici o tome ne smijemo šutiti. Ja predlažem svim gledateljima koji danas ovo vide da kupe danas medije, jer će vrlo jasno vidjeti kako je jedan ministar obmanuo hrvatsku javnost, odnosno njih građane, nas u Hrvatskom saboru i kako je Vlada RH također napravila isto. Ja ne mogu znati da li je premijer Plenković pročitao ova izvješća, vjerojatno nije jer to nije njegov posao. Ali ministar Marić bez obzira šta je izuzet od glasanja on je ove materijale kao predsjednik Nadzornog odbora dobio. Svi ministri u Vladi koji su sjedili tamo su ove materijale dobili. I kada pogledate u tim materijalima niti jedan od tih trgovačkih društava nema bezuvjetno, odnosno pozitivno mišljenje za davanje kredita, niti jedan od tih trgovačkih društava, niti jedno od tih trgovačkih društava se ne uklapa u programe za koje su dobili kredit. I šta je najveći paradoks ja sam to mogao sad ovako ad hoc na brzinu ujutro pogledati, glavna primjedba tamo ljudi koji rade u HBOR-u je analiza oko davanja tih kredita je da nisu dostavljena izvješća HROK-a. Znači državna banka, HBOR je dala kredit a da nije vidjela sve obveze po kreditima koje ta grupa i te tvrtke imaju. E sad da vam ja pojednostavim, građani moji koji nas gledate. Kada vi dižete kredit osnovni preduvjet je da date to izvješće kako bi ljudi koji analiziraju rizik da li ćete vi taj kredit moći vratiti vidjeli da li ste negdje zaduženi. U ovoj situaciji se polazi od toga da to nije dano. Pa kako je to moguće? To izgleda zbilja kao da ste ušli u Konzum i uzimate nešto na rasprodaji po ovoj ili po onoj cijeni bez ikakve odgovornosti i bez ikakve ekonomske logike. Ovo je nemoguće. Znači ja vjerujem da je ovaj dokument ministar Marić vidio. Nemoguće je da netko nakon toga kaže da ništa o kreditu nije znao. Nemoguće je da nije bio upoznat sa ovim rizicima bez obzira što nije glasao. Ako i nije glasao trebao je napraviti sve kako bi spriječio druge ministre da glasaju za taj kredit i da ne izgubi RH 50 milijuna eura. Znači, ako on nije glasao, ako se izuzeo on je neformalno trebao utjecati na sve ministre koji sjede tamo, članove Nadzornog odbora i reći im nemojte glasati za taj kredit. To nije dostojno rizika u koji ulazimo. Ja sam izložen kao bivši zaposlenik, ja sam se sam izuzeo, ali vi nemojte glasati. Ja bih volio da građani RH shvate broj jedan da nije istina ono što smo ovdje slušali kada je bila rasprava o ministru Mariću, kada je on govorio da nije uopće bio upoznat o kreditu, da nije istina ono što je govorila ministrica Dalić, da su to bile besprijekorne tvrtke, koje su bez problema mogle dobiti kredite, jer se po ovim izvještajima vidi da to tako nije. Znači lagali su nas i ministar Marić i ministrica Dalić. Za premjera Plenkovića ne mogu reći, ali očito je da ni on vjerojatno nije znao za te informacije, koje su mu najvjerojatnije zatajene od ministrice Dalić i ministra Marića, jer ukoliko nisu, onda i premjer Plenković treba dati ostavku. Ovdje su odgovorni po linijskoj formacijskoj odgovornosti ministrica Dalić i ministar Marić. Njihova odgovornost je takva, da bi oni danas trebali biti razriješeni. Kao što je to napravio premjer Plenković sa ministrima iz svoje Vlade, konkretno ministrima Mosta. Tražimo od njega danas, da razriješi ovo dvoje ministra koji su znali informaciji, koji su svjesno lagali javnost i koji su izgubili u RH 50 milijuna eura. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Glasonović, da, Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku. Izvolite.
Poštovani kolege … [[Upadica se ne čuje.]] hvala vam mister Šuker, bili ste 20 godina ovdje mogli ste rokati [[Upadica Radin: Molim vas, pustiti gospodina Glasnovića da govori.]] pozdrav Hrvatima izvan domovine, u domovini, u BIH. Ovako, rečeno je da je bit politike kadrovska politika. Šta je onda sa hrvatskom diplomacijom, zadnjih 20, 30 godina, od samostalnosti hrvatske države? Šta se događa? Pogledajmo unatrag malo, kakvi su kadrovi bili tamo postavljeni, kockari, jedan je pola milijuna kuna tamo potrošio na kockanju u Las Vegasu, u Sidneyu, veleposlanik je maznuo namještaj iz veleposlanstva, stavio u kontejner sa skupim kartonima vina i poslao za Hrvatsku. Imamo također ne samo šverc vina, imamo također seksualne pristupnika, gdje je jedan pipao sobaricu u Izraelu, dobio premještaj itd., nedavno imamo slučaj zufilije. Zastrašujuće, Europski parlament, šta samo dobili? Nismo dobili, od hrvatske diplomacije smo dobili izolaciju hrvatske dijaspore, gdje su te … [[Govornik se ne razumije.]] investicije, nema ni jedna. Što je sa ekonomskom diplomacijom? Opet, ponavljam, totalna izolacija hrvatske dijaspore, 3 godine ljudi čekaju za državljanstva, zadnji stop je Črnomerac, gdje se uvuklo tamo u MUP-u, imate bivših kadrove UDBE tamo, oko 700 se uvuklo u MUP i tajne službe. Ljudi to vide, dijaspora nije otelečena kao prije. Nije prije kad su govorili neki nasljednici koji sjede meni lijevo ovdje, štampa, najmoćnije oružje naše partije, ljudi vide što se događa. Nedavno, u Frankfurtu, u Njemačkoj je pokrenuta istraga protiv veleposlanika, ustvari konzulnog predstavnika gore, gdje je bio suradnik bivše državi UDBE. Kako je moguće da ti ljudi mogu raditi vani? Jer to je jedna kriminalna organizacija, koja je izvršila više atentata izvan domovine, ustvari u Europi nego sve službe bosanskog pakta. Da tako je i tamo sjede vani i ljudi to gledaju. I šta može misliti jedan prosječni Hrvat kad vidi takve spodobe, bivše udbaše, Kosovce, itd., koji … [[Govornik se ne razumije.]] u hrvatsku dijasporu? Nemoguće. Imate sad npr. isti primjer u sudstvu. Imate jedan dokument ovdje, ljudi se kandidiraju za Ustavni sud, za Vrhovni sud, pa evo imam jedan dokument ovdje koji je obrađivala naša tajna služba 93' godine, kodno ime Vrbnik, suradnik Kosa, vojnog tužiteljstva itd. Ta čarobna riječ frustracija nema veze sa ovaj, kako kažu neki ovdje da se bavimo sa prošlošću, je to, taj aparat koji danas vlada Hrvatskom, to lijevo, desno krilo UDBE, on mora otići. Nemaju moralno pravo da rade išta u ime hrvatskog naroda, jer ako to dopustimo, taj rat je bio uzalud. Hvala mister Bulj, ja vas slušam ovdje mogli ste mene, ja vas slušam svaki dan, vi biste 30 sekundi mogli slušati. Ako to vas ne zanima, ima jedan čovjek ovdje koji govori da on je onaj pratitelj jedne teorije zavjere, koji govori da saborski zastupnik, da ljudi gušteri vode globalnu politiku, prerušeni u ljudski oblik. A tu su ljudi gušteri u nas ti bivši kadrovi bez kojih mi ne možemo naprijed. Oni su nas ono zadali 20, 30 godina. I ja vas podsjećam, da je danas također dan Svetog Benedikta zaštitnika Europe, i ja mislim što je rekao sveti Benedikt, da oni koji su sijali otrov ovdje da će sam popiti taj otrov, jer kako ide sada, ide nabolje izgleda, dolazi do tog ekstrosizma i jako brzo će biti trg krvavog bravara tamo gdje mu je mjesto, na Jakuševcu, treba to za njega imenovati tamo to smetlištu, dolje. Kakvu ima budućnost država, gdje glavni kadrovi i politika vode ljudi kao budolončar, šef … [[Govornik se ne razumije.]] sa Ugljana. Kako je to moguće? Šta mi imamo raditi sa takvom državom? U svim drugim državama osim postkomunističkim u Europi, EU, svi su izvršili neke vrste ilustracije, a neki koče to i oni znaju šta će biti kad se sazna istina. Oni su nas unazadili. Mi smo danas umjesto da smo Singapur, jugoistočne, srednje Europe, mi smo danas, ja bi rekao Gvatemala južne srednje Europe. Tu nema nikakve kapitalnih investicija, zato radi lopovluka, nama vode državu općenito, ne svi, ima pojedinaca, imaju lažne akademske titule. I tu se još napreduje, ne po integritetu, profesionalnosti nego po vezama. Mene zanima koliko ljudi sjede ovdje koji imaju lažne akademske titule? To isto treba raščistiti. Opet ponavljam, zaključku ti ljudi više nemaju … [[Govornik se ne razumije.]] režima, [[Upadica Radin: Hvala lijepa, gospodin Glasnović, isteklo je vrijeme, hvala.]] nemaju više mjesta u ovoj državi.
Dobro. Gospodin Pernar izvolite.
Hvala predsjedavajući. Molio bi stanku, kako bi progovorio o prikrivanju slučajeva seksualnog zlostavljanja djece od strane katoličkih svećenika, a koje provode državne institucije na čelu s pravobraniteljicom za djecu Ivanom Milas Klarić. Hvala.
Jel se osjećate dovoljno sigurni da sada odmah nastupate ili moramo pauzu održati? [[Upadica Pernar: Možemo i odmah.]] Izvolite.
Hvala vam. Uvažene dame i gospodo, 6.7. znači prije par dana, na Novoj TV, u emisiji Provjereno, vodila je emisiju Ivana Parađiković, bila je priča o jednom šokantnom slučaju, znači slučaju gdje je biskupov tajnik, svećenik sodomizirao dječaka. I to ne samo da ga je sodomizirao, nego ga je pritom i rezao žiletom. Dječak kaže da je zlostavljanje počelo, kada je on imao samo 13 godina i na kraju kada je to sve dobilo sudski epilog, prvotno je taj svećenik bio osuđen samo na godinu dana zatvora. I tu dolazi nova pljuska, jer se kasnije presuda preinačuje u rad za opće dobro. Znači imamo očiti slučaj pedofilije. I sad što se događa? Javnost za taj slučaj ne zna, žrtva o tome ne govori van, znači ponavljam, javnost, za to ne zna, žrtvo o tome ne govori javno. I što se događa? Mislite da je svećenik maknut iz službe? Ne, nije maknut iz službe, nego je samo premješten u drugu župu i tamo opet zlostavlja nekog drugog dječaka sodomizira. E sad što se događa, kada je taj prvi dječak to vidio, da ovaj i dalje zlostavlja i čini zlo drugoj djeci, izašao je u javnost. Progovorio je za emisiju Otvoreno. E sad ono što mene zanima, jest zašto hrvatska javnost ništa ne zna o tom slučaju zlostavljanja? Zašto istraživačke emisije, umjesto državne institucije se bave takvim slučajevima. Znači, za očekivati je da će katolička crkva prekrivati pedofiliju unutar svojih redova. Oni to rade po svim zemljama svijeta. To je za njih uobičajena praksa. Međutim, ono što je šokantno jest da državne institucije šute o tome. Šokantno je da pravobraniteljica za djecu, Ivana Milas Klarić, do današnjeg dana se nije javno oglasila o tom slučaju. O tom ozbiljnom slučaju kršenja svih dječjih prava zapravo i teškog zlostavljanja. Umjesto takvim slučajevima gdje se radi o sodomiziraju djece i rezanju žiletom, koji se očito ponavlja, ona se bavi time je li se Ivan Pernar slikao s nekim djetetom. Znači njoj je sporno kada neki učenik zaustavi mene i kaže „Pernar jel se mogu slikati s tobom?“ E u tome pravobraniteljica Ivana Milas Klarić vidi problem. A u isto to vrijeme i optužuju mene ne znam da zloupotrebljavam djecu itd. A u isto to vrijeme svećenik sodomizira djecu i vrši nasilje nad njima, e o tom ne govori, o tome Ivana Milas Klarić šuti i onda ona ne poziva institucije zaustavite tog svećenika ne može on raditi više s djecom, ona to ne govori, ne, što će reći da nju stvarno nasilje nad djecom ono najgoreg oblika zapravo uopće ne zanima. Suvišno je za reći da je dijete koje je bilo žrtva tog nasilja koje se godinama događalo da je pokušalo samoubojstvo. Teze tih svećenika da su djeca to sama htjela to su monstruozne teze, ali na taj način se ti svećenici brane. Znači svećenik se na sudu brani da dijete od 13 godina da je dobrovoljan bio čin, da nije se tu radilo o silovanju, da je dalo suglasnost. Eto, tako se brane i ta obrana im prolazi, dobivaju samo godinu dana rada za opće dobro. A zapitajte se dame i gospodo da je kojim slučajem netko od vas saborskih zastupnika odnosno od nas saborskih zastupnika godinama sodomizirao neko dijete i rezao ga žiletom, da li bi vi odnosno mi dobili kaznu zatvora odnosno rad za opće dobro? Ne da ne bi dobili rad za opće dobro dobili bi kaznu zatvora i bili bi kaznu zatvora i bili bi razapeti od svih medija ali kada to radi svećenik katolički onda je on zaštićen. A zašto je zaštićen, e to je pitanje koje treba postaviti pravobraniteljici za djecu Ivani Milas Klarić koja bi prva o takvim slučajevima trebala govoriti, ali čini se da o tome će progovoriti svi prije nje. Zašto? Zato jer joj interes djece nije na prvom mjestu, zato jer iskorištava djecu kako bi ostvarila neke svoje osobne ciljeve i umjesto da se bavi stvarnim nasiljem nad djecom, užasnim i odvratnim slučajevima zlostavljanja, bavi se Milanom Popovićem, Ivanom Pernarom itd. Zašto? Zato da bi stvorila privid da nešto radi, da bi stvorila privid da se tobože zalaže za djecu, a jasno je da su joj djeca na zadnjem mjestu. Iz tog razloga pozivam sve ukoliko imate imalo savjesti da kada dođe glasanje o njenom opozivu odnosno njenoj smjeni da ju podržite jer njoj više nije mjesto da bude pravobraniteljica za djecu, ona kao takva osoba jednostavno nesposobna, neodgovorna ili je korumpirana i pokvarena pa i dalje šuti kao što sam rekao o ovakvim najmonstruoznijim slučajevima o kojima i mediji govore, ali ona šuti i ne oglašava se. Hvala.
Dobro, ja vas nisam zaustavio nemam ovlasti za to, ali imam svoje mišljenje o tome zašto je danas došao na dnevni red taj vaš nastup, ali to je vaše pravo. Idemo dalje.
Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora u ime kluba SDP-a molim vas za stanku od 10 minuta kako bismo izrazili svoje negodovanje načinom rada i bojazan da nećemo uspjeti ovakvom dinamikom kako ste zamislili proći sve danas predviđene točke.
Dobro. Naravno izvolite. Zbog čega?
Potpredsjedniče, lijepo molim stanku u ime Kluba nezavisnih, skoro sam krivo rekla, nezavisnih i HSU-a iz istih razloga što je uvažena kolegica rekla današnjim radom Sabora i točkama koje su predložene dođu u dnevni red u kasnim večernjim satima.
Naravno ja ću dati stanku, jasno. Onda se vidimo u 16,30 minuta. STANKA U 16,15 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,25 SATI]] Evo kolegice i kolege, istekla je stanka, pa će prvo u ime Kluba SDP-a govoriti uvažena zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, Klub SDP-a tražio je stanku iz razloga što smatramo da bez obzira na činjenicu da predsjednik Sabora želi da do ljetne ustavnom zajamčene stanke završimo jedan dobar dio točaka, pa smo si i nabili popriličan tempo i vjerujem da nama, barem koji su u ovoj sabornici i kolegama koji su prisutni svaki dan, nije problem biti ovdje i raspravljati o točkama, ako treba i do dugo u noć. Međutim, današnja situacija, s obzirom da je sada 16,30 da radimo cijeli dan bez stanke, a da smo na drugoj točci dnevnog reda koja je predviđena za današnju sjednicu, da klubovi nisu još iznijeli svoje stavove, mi smo u situaciji da u 16,30 imamo za raspraviti još 4 točke koje su bile predviđene za današnji rad. Dvije točke koje su prebačene s jučerašnje sjednice to je Prijedloga Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o vodi za ljudsku potrošnju i Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2016. godini … [[Upadica se ne čuje.]] aha zaštita svjedoka. Dobro. Znači imamo 4 točke, do kraja dana, ako izuzmemo ovo što je prebačeno od jučer za danas, s tim da ste napravili još jednu neobično zapravo, neobičan prijedlog, a to je da se danas, bez da je to bilo planirano do kraja tjedna raspravlja o Prijedlogu strategije regionalnog razvoja do 2020. godine. Po svemu sudeći, ta točka će doći na dnevni red duboko, duboko ovu noć. To je prevažan dokument, koji se tiče, popriličnog broja hrvatskih građana i jedinica lokalne samouprave i smatramo da bismo ovu točku trebali skinuti iz dnevnog reda, današnjeg zasjedanja, jednako tako zbog velikog interesa javnosti i zbog važnosti, smatramo da bismo i Prijedlog Zakona o pravobranitelju za djecu, s konačnim prijedlogom zakona trebali premjestiti možda za sutra ujutro. Jer, ako guramo ovako bitne točke, dugo, dugo u noć onda se postavlja pitanje što zapravo želimo sakriti kroz tu strategiju regionalnog razvoja 2020. godine. Vrlo je jasno da mi sada u 16,30, na drugoj smo točki dnevnog reda, nema šanse da prije, ne znam 2, 3 ujutro ako ne i kasnije počnemo tek raspravljati o Prijedlogu strategije regionalnog razvoja za 2020. godinu i o Prijedlogu zakona o Pučkom pravobranitelju. Mislim da nije ni vama u interesu da se stvara taj dojam da želite namjerno izbjeći raspravu pa gurati to kasno u noć, kada javnost spava, kada je ovdje mali broj zastupnika i evo ja vas molim da uvažite naš apel, možemo mi to sve stići do petka, moramo se malo bolje organizirati. Znam, da se dinamika rasprava ne može predvidjeti jednako kao ni za ove današnje dvije točke. Ali sad vidimo gdje smo, koje nam je prijelazno vrijeme, pa hajmo se prilagoditi tome, ajmo napraviti neke ustupke i malo se drugačije reorganizirati, odnosno organizirati.
Hvala lijepa. Sljedeća u ime Kluba nezavisnih zastupnika i HSU-a, će govoriti uvažena zastupnica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle, pola 5 popodne, mi se nalazimo u situaciji da nam danas u raspravi su još dvije točke, odnosno brdo točaka, ali ono što želim ukazati je na Konačni prijedlog Zakona o pravobraniteljici za djecu i strategiji regionalnog razvoja. Mi nemamo ništa protiv, da dobijemo dnevni red za cijeli tjedan. Mislimo da je to izuzetno dobro. Dobijemo, pripremimo se, znate u renesansi su postojali ljudi koji su se razumjeli u sve. Mi si tu osim možda nekih ne utvaramo da se razumijemo u sve. Nastojimo se pripremiti, nastojimo raspravljati i zaista postoje bez da želim nekako napraviti hijerarhiju više ili manje važno. Sve je važno. No, međutim, sigurno da raspravljamo o konačnom prijedlogu zakona, riječ je o pravobraniteljici za djecu, dakle da donosimo ponovno jedan lex vezan uz jedno prezime kasno navečer, nije slučajno, nego ja bih rekla, da je odlučeno tako. Biti će kasno, neće dobiti baš nekakvu javnost, ljudi će otići, nas će malo otići, netko će biti umoran, netko neće biti umoran i ispod radara će to proći, riječ je o izuzetno važnom zakonu. Ali ljudi moji, nema nikog, mi se ovdje možemo razlikovati, ali kad je riječ o strategiji regionalnog razvoja, po prvi put od kad je hrvatske države, mi donosimo strategiju regionalnog razvoja. To je toliko važan dokument, koji traži cjelodnevnu raspravu, da se mi dobro pripremimo, da se raspravljamo. Što želimo? Želimo da ona dođe u ponoć na dnevni red ili u 1 u noći? Da ostanu samo oni koji mogu dugo slušati, pa će tu biti 2, 3? Ili još gore, da se o tome ne raspravlja. Da li imamo uopće obraza, da li imamo uopće snage da o strategiji regionalnog razvoja ne raspravljamo. Mi ju možda na kraju jednoglasno usvojimo. Ali ljudi moji, mi moramo raspraviti, ne zbog nas da bi tu sad mi skupljali nekakvu minutažu rasprava, nego zbog Hrvatske. Hrvatske se nalazi u situaciji demografske katastrofe. Jedan od razloga je izaći iz tog jedne od stvari su strategije jer temeljem toga radimo akcijski plan. Imamo strategiju regionalnog razvoja, prvi put. Gdje moramo definirati, kako, koji je potencijal pojedinih regija. U kojem smjeru se pojedine regije, trebaju razvijati. Što nam se to dešava sa Slavonijom da nemamo to silno iseljavanja? A što mi radimo? Mi lijepo zaključimo da ćemo ju staviti tamo negdje iza ponoći sa idejom možda će ostati troje, četvoro međusobno će dati dvije, tri replike i to će proći imat ćemo formalnu strategiju. Ja i naš klub ne želimo imati formalnu strategiju. Mi nemamo problem za dobru strategiju dići ruku, ali imamo veliki problem da ona ne dobije važnost koju treba dobiti, da o njoj ne raspravljamo i da ona ne dobije ni svjetla javnosti koje treba dobiti. Samo oni najuporniji će nas gledati, ali to je manje važno tko nas gleda ili ne gleda, tko nas sluša ili ne sluša, važno je da po prvi put donosimo Strategiju regionalnog razvoja i umjesto da smo se odlučili jedan cijeli dan raspravljati pa eventualno onda ostaviti neke izmjene i dopune zakona koji mijenjamo članak ili dva, što se me odlučujemo, staviti ju iza ponoći. E pa nemojte to činiti, lijepo vas molimo nemojte to činiti. Dajte strategiji dovoljno svjetla koja treba imati, a jednako tako Zakon o pravobraniteljici za djecu dajmo raspraviti sutra ujutro. Ima tu novinara po hodnicima koji onako izbezumljeno to ćete imati ili nećete imati, novinari o našem radu govore, ono što novinari govore vide i naši građani. Naši građani su nas birali da raspravljamo, birali su da donosimo odluke i ajdemo to učiniti, pravobraniteljicu sutra ujutro. Ja lijepo molim, dajte strategiji važnost koju ona treba imati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Dakle ja samo mogu reći da je dnevni red takav kakav je predložen, da činjenica da je mali broj zastupnika sada ovdje, mali broj zastupnika bio je nažalost i prijepodne ovdje pa se vodila diskusija o mnogim stvarima koja se i možda i nije morala po mom ukusu voditi, ali to je pravo zastupnika da vode i govore o čem god žele i kako god žele. Prema tome, nije do mene da procjenjujem da li su se javljali ljudi oko stvari oko kojih se možda nisu morali, to je pravo svakog zastupnika da govori. Bilo je predviđeno sedam točaka, tri točke su skinute i tri točke su stavljene, prema tome ostalo se na istom broju točaka kakav je predviđen po planu. Nije se nijedna nije se povećao broj točaka. Molim vas nećemo vikati, nećemo vikati sa klupa nego ćemo nastaviti raditi da budemo što efikasniji da što prije idemo na te prave točke. Ako vi mislite da ovo nisu važne točke onda ne moramo o njima raspravljati, možemo mi skratiti rasprave. O nama ovisi koliko dugo ćemo raspravljati neku točku, ako o nečemu što neki kažu da su „manje važne“ točke raspravlja jako puno onda nećemo možda imati vremena dovoljno raspravimo one „više važne točke“.
Dobro: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 164 Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen svima u pretince. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku, sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastruktura i izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Državni tajnik Tomislav MIhotić iz Ministarstva mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Cijenjeni potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni saborski zastupnici. Važeći Zakon o elektroničkim komunikacijama donesen nje 2008. godine te je u proteklu razdoblju mijenjan i dopunjavan 4 puta, ponajprije zbog potrebe usklađivanja s izmjenama mjerodavne pravne stečevine EU u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga. Ovim se prijedlogom predlaže peta izmjena i dopuna Zakona o elektroničkim komunikacijama kojima će se zakon dodatno uskladiti sa zakonodavnim aktima EU. Temeljna pitanja koja se uređuju zakonom. Ovim se zakonom predlaže urediti sljedeća najvažnija pitanja, prenošenje preostalih odredbi direktive 2014/61 EU o mjerama za smanjenje troškova postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina kojima se uređuje fizička infrastruktura unutar zgrade prilagođena elektroničkim komunikacijskim mrežama velikih brzina te pristup toj infrastrukturi, utvrđivanje pravnog okvira za djelotvornu izravnu primjenu u domaćem pravnom poretku Uredbe EU 2015/2120 o pristupu otvorenom internetu i Uredbe Eu 2017/920 o roamingu u pokretnim mrežama odnosno ukidanju maloprodajnih naknada za roaming, dodatno usklađivanje odredaba o jedinstvenom europskom broju za hitne službe 112 i e-pozivu s mjerodavnom pravnom stečevinom EU, propisivanje uvjeta gradnje elektroničke komunikacijske infrastrukture i mreža velikih brzina javnim sredstvima u skladu s operativnom programom Konkurentnost i kohezija 2014-.2020. i važećim programima razvoja širokopojasnog pristupa u RH, usklađivanje odredaba o osiguranju sredstava za obavljanje poslova Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti HAKOM-a sa smjernicama za izradu Državnog proračuna RH za 2017. i projekcija za 2018. i 2019. na temelju kojih će HAKOM postati proračunski korisnik državnog proračuna od 1. siječnja 2018. godine odnosno prijeći iz postojećeg sustava računovodstva neprofitnih organizacija u sustav proračuna. Ciljevi koji se postižu donošenjem zakona, donošenjem ovog zakona uklonit će se prepreke postavljanju elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina do krajnjih korisnika usluga, a koje se ponajprije odnose na nepostojanje ili neprikladnost postojeće fizičke infrastrukture unutar zgrada te otežani pristup operatorima elektronički komunikacijskih mreža koji imaju namjeru postavljati elektroničke komunikacijske mreže velikih brzina u više stambenim zgradama. Time će se osigurati sve zakonske pretpostavke za ispunjavanje temeljenog cilja, a to je smanjenje troškova i olakšanje postavljanje elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina što dodatno potiče i ubrzava dostizanje ciljeva iz digitalne agende za Europu. Također propisivanjem uvjeta za poticanje gradnje elektroničke komunikacijske infrastrukture i mreža velikih brzina javnim sredstvima na komercijalno neisplativim područjima država omogućit će puna provedba Strategije razvoja širokopojasnog pristupa u RH u razdoblju od 2016.-2020. godine i Okvirnog nacionalnog programa za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, a za koji su već alocirana sredstva u okviru Operativnog programa Konkurentnost i kohezija od 2014.-2020. Donošenjem ovog zakona osigurat će se pravni okvir za iskazivanje tržišnog interesa za gradnju navedene infrastrukture kao i odgovarajuće prekršajne sankcije u slučaju ne ispunjavanja preuzetih obveza. I još jedna dopuna, prihvaća se amandman Odbora za zakonodavstvo, on je bio izmjena u izričaju u članku 36. iza riječi: „RITT oprema“ i riječi: „zaštita i spašavanje“ dodaju se riječi: „u određenom broju i padežu“. Nomotehnički se dorađuje izričaj što prihvaćamo. Hvala.
Hvala vam lijepa gospodine državni tajniče. Imate pet replika, prvi je gospodin Marko VEšligaj. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege saborski zastupnici. Imam pitanje u vezi ovoga zakona, Zakona o elektroničkim komunikacijama, zbog čega je u članku 28. u odnosu na nacrt prijedloga zakona brisana odredba da se osim upravitelja općeg dobra i vlasnika nekretnine i sam upravitelj nekretnine može pred agencijom pokrenuti postupak utvrđivanja infrastrukturnog operatera za elektroničko komunikacijsku infrastrukturu koja je izgrađena na općem dobru ili na nekretninama iz članka 27. stavka 1 ovoga Zakona. Te znači utvrđivanje količine i vrste takve infrastrukture i visine naknade za pravo puta. O čemu se zapravo radi? Radi se o tome da upravitelji nekretnina su najvećim dijelom jedinice lokalne samouprave kojima je operater a to je društvo, Hrvatski telekom dužan plaćati naknadu za pravo puta. I mi sada umjesto da pojednostavimo taj postupak i omogućimo lokalnim jedinicama ali i RH da lakše ostvare ono pravo na koje ga potpuno imaju prema zakonu, mi ovim zakonom to otežavamo. A u Nacrtu prijedloga zakona iz ožujka, odnosno iz veljače 2017. godine ta odredba je stajala. Smatram da se time direktno pogoduje operateru Hrvatskom telekomu koji ionako ne plaća ili plaća naknade lokalnim jedinicama u puno manjem iznosu nego što bi to prema zakonu trebao. Evo moliti ću predlagatelja da mi odgovori na ovo pitanje i objasni zbog čega je došlo do ovih izmjena. Hvala.
Hvala i vama. Druga replika gospodin Nikola Grmoja.
Poštovani potpredsjedniče, znači ja neću postavljati pitanja, ja sam uočio to još jučer da onaj zakon koji je bio u e-savjetovanju nije isti onaj zakon kojeg smo mi ovdje danas dobili o kojem raspravljamo. Znači imali smo u savjetovanju upravo ovaj pojam upravitelja nekretnine. Bila je primjedba sa strane HT-a i Hrvatske gospodarske komore, Ministarstvo je odbacilo tu primjedbu da bi pred nas došao Zakon u kojem tog pojma nema jedino što se promijenilo u tom periodu je da je održan sastanak u Vladi, predsjednika uprave i njegove bliske suradnice gospođe Mišetić sa predsjednikom Vlade. To je jedino što se promijenilo u ovom periodu i došao je pred nas ovakav zakon. Ja neću postavljati pitanja, ja imam konkretne amandmane koje ću priložiti, koji će omogućiti jedinicama lokalne samouprave da ostvare naknadu kako se ne bi i dalje izvlačio novac iz Hrvatske, kako HT ne bi izbjegavao plaćati općinama i gradovima ove naknade i kako ne bi gospodin Tomašković i ostala ekipa iz uprave Hrvatskoga telekoma ostvarivala bonuse na to izvlačenje novca iz Hrvatske od strane općina i gradova, u konačnici od naših građana, ali to ću tijekom rasprave iznijeti.
Hvala vam. Gospodin Saša Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolege prije mene i kolega Vešligaj i Grmoja su primijetili u biti glavni problem ovoga zakona jer ovaj zakon iako na oko izgleda možda neinteresantan javnosti i gledateljima koji nas prate preko televizije, on je u biti direktno nakon sastanka u Vladi 9. lipnja ove godine premijera sa predsjednikom uprave T-com-a krenuo u smjeru direktnog pogodovanja bonusu bonusu gospodina Tomaškovića i to je ono što pokazuje kakva je ova Vlada HDZ-a a to je Vlada koja konstantno iako se poziva na domoljublje izdaje hrvatske nacionalne interese i ovo sada više nije slučajno budući da u zadnjih par mjeseci imamo nekoliko zakona koji su okrenuti direktno protiv hrvatskih građana kao što je npr. lex Agrokor kojim se pogoduje jednom čovjeku na uštrb cijele Hrvatske. Pa onda imamo situaciju od prije tjedan dana Zakon o koncesijama koji je preko noći na tiho gurnut u ovaj Sabor na glasanje, da ne bi bilo reakcija i sada ovo. I to sada više ne može biti slučajno. I mene samo zanima kako će predsjednik Vlade gospodin Plenković pogledati u oči svojim kolegama iz HDZ-a, gradonačelnicima i načelnicima općina diljem Hrvatske kojih ima najviše u Hrvatskoj upravo iz redova HDZ-a a on njima direktno uzima sredstva lokalnih samouprava. Mislim oni će ta sredstva dobiti samo ih se ovim zakonom tjera na dugotrajne sudske postupke za koje mnoge naše općine pogotovo u nerazvijenim krajevima Hrvatske kao što je Slavonija i Dalmatinska zagora nemaju uopće sredstava da bi pokrenuli neke sudske sporove, ni da se natežu sa T-com-om sljedećih 5 godina a natežu se već od 2008. do danas. Ali uglavnom HDZ-ova Vlada je Vlada koja pogoduje krupnom kapitalu, pogoduje bankama i to sada već vidimo da je to agenda rada ove Vlade. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Miro Bulj.
Hvala lijepa predsjedavajući. Evo vidimo zakon koji smo, raspravljamo vrlo bitan zakon koji je u biti trebao biti u zaštiti naših interesa, interesa lokalnih samouprava, pojedinaca, Zakon o elektroničkim komunikacijama, u biti je ništa drugo nego nastavak pogodovanja stranim tvrtkama ili teleoperaterima a to je vidljivo iz govora mojih prethodnika gdje se sve čini na štetu naših lokalnih samouprava, znači ovim izbacivanjem upravitelja nekretnine u biti najveći dio novca gdje se koriste naše površine u Hrvatskoj otići će u Njemačku, otići će tamo, ili će kupovati u Crnoj Gori, T-com se proširivati ili će Davor Tomašević odlučivati gdje će ići taj novac. Interes lokalnih samouprava je da se puni proračun, da na tome području izgrađuju infrastrukturu, da se naplaćuje ono šta nam je oduzelo napravedno a to je naša telefonska infrastruktura koju su platili naši očevi i vi stariji koji nas slušaju. Međutim ne radi se u interesu hrvatskog čovjeka, premijer je iz ovoga sastanka i vi kolege koji ovo predstavljate, pogodujete stranim teleoperaterima koji otpuštaju naše djelatnike, naše ljude i svu svoju dobit prebacivaju u druge države i hvaleći se kako kupuju na drugim prostorima i šire svoje mreže. Ovo je jedan, sramotno izbacivanje da poslije javne rasprave se ukida jedan dio koji je vrlo velik, koji se može mjeriti u milijardama na štetu Hrvatske. Ne samo šta smo im to prodali, tj. dali za ništa, našu telefonsku infrastrukturu, ovo je i pokazatelj da će i optička mreža ići u strane ruke i narod će trebati to spriječiti. Sve zakone koje donosimo ovdje isključivo se radi zbog interesa pojedinaca kako bi se pozicioniralo u Europskom vijeću a na teret lokalne i regionalne samouprave i državne samouprave i svakog čovjeka u Hrvatskoj, sramota [[Upadica Radin: Hvala vam, hvala gospodin Bulj, isteklo je vrijeme.]]
Gospodin Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja vas molim, znači nakon 6 replika koje će biti jedne te iste da se dignete i odgovorite, to niste ni spomenuli u raspravi, zbog čega toga nema. Zbog čega novac koje naše jedinice lokalne samouprave su do sad dobivale od operatera više ne bi trebale dobivati. Pogotovo kada se radi o opremi koju su naši ljudi gradili desetljećima svojim novcima plaćavši priključke i pogotovo zato šta to nije privatizirano, mada jedan operater govori sustavno da to je privatizirano, ali to nije privatizirano i pod razvojem poslovne klime jednostavnosti, jeftinijem investiranju, ukidati ovakvu jednu odredbu da bi nekome pogodovali, tu se radi o desecima i stotinama milijuna kuna. Najveći gradovi, naravno imaju najveće prihode od toga, meni je čudno da će recimo stranka koja je dio vladajuće koalicije poduprijeti taj prijedlog a u gradu Zagrebu će izgubiti desetak milijuna kuna godišnje prihoda na konto tih naknada. Znači s te strane prvo našim ljudima treba objasniti zašto idemo u korist operatera, zašto im ukidamo naknadu koja je pravična jer oni nisu gradili tu mrežu prije devedesete godine nego su je gradili ljudi svojim uplatama za telefonske priključke i ono što sam siguran sada da treba država investirati u optiku i digitalno povezivanje, i da ta infrastruktura treba biti dio jednog nacionalnog interesa i jednako dostupna svim operaterima. Znači, ne smijemo se više nikada dovesti u situaciju da jedna tvrtka ma kako se ona zvala, ima monopol nad digitalnim prijenosom podataka i ja se nadam da će to Vlada konačno shvatiti a vas molim, da odgovorite nakon 6 replika na to pitanje. Hvala lijepo.
Gospodin Grmoja ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Krajem 2015. godine bilo je uhodano reguliranje odnosa između naših općina i gradova, jedinica lokalne i regionalne samouprave i HT-a na način da jedinice lokalne samouprave podnose zahtjeve HAKOM-u u cilju uređenja imovinsko-pravnih odnosa glede elektroničke komunikacijske infrastrukture koja prelazi preko nekretnina a u njihovom vlasništvu, odnosno pod njihovim upravljanjem. I ostvarivanje prava na naknadu koja im je pripadala sukladno odredbama Pravilnika o potvrdi i naknadi za pravo puta. Po donošenju rješenja od strane HAKOM-a, pristupilo bi se sklapanju ugovora između općina, gradova i HT-a uz primjenu pojedinih odredbi zakona i korištenje naknada propisanih Pravilnikom o potvrdi i naknadi za pravo puta. Uvjeti služenja nekretninama općina i gradova i visina naknade po metru kvadratnom usuglašena je sporazumno, međutim negdje sredinom ožujka 2016. HT u potpunosti s uređenjem odnosa sa općinama i gradovima, te jednostrano mijenja sporazumne dogovorene uvjete te na sve moguće načine počinje opstruirati uređenje imovinsko-pravnih odnosa s jedinicama lokalne samouprave. HT danas više ne plaća nikakvu naknadu skoro nikome, o tome je Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture bilo detaljno upoznato s obzirom da je preko 60 jedinica lokalne samouprave iz svih krajeva RH poslalo dopise kojima su zabranili HT-u i svim ostalim operaterima služenje nekretnina u njihovom vlasništvu i pod njihovim upravljanjem bez ikakve zakonske osnove, i bez uređenih imovinsko-pravnih odnosa. Od strane ove gospode koja ovdje sjedi, od istoimenog ministarstva, nije poduzeto apsolutno ništa. Državna revizija je od 2012. upozoravala jedinice lokalne samouprave, znači općine i gradove da moraju uprihoditi sredstva s predmetne osnove jer u protivnom postupaju na štetu općina i gradova. Znači gradonačelnici i načelnici su morali uprihoditi ta sredstva. Također, mnoge jedinice lokalne samouprave proglašene su područjima od posebne državne skrbi a ne mogu u skladu sa važećim propisima urediti svoje odnose sa HT-om, čime direktno oštećuju znači, državni proračun jer iz istog dobivaju sredstva u obliku raznih potpora a sami ne mogu uprihoditi ono što im po zakonu pripada. Koliko je, ja ću postaviti jedno jednostavno pitanje, Državni proračun oštećen i tko će za to odgovarati? Znači HT obilato koristi nesređeno zemljišno-knjižno stanje u RH te je iz te osnove ukrao RH, jedinicama lokalne samouprave, fizičkim i pravnim osobama nekoliko milijardi kuna od njihova dolaska, znači od dolaska Deutsche telekoma u RH i to nastavlja činiti svakodnevno. Svake godine RH, jedinice lokalne samouprave, fizičke i pravne osobe su pokradene i zakinute za stotine milijuna kuna, a država se znači, zadužuje po svijetu a mi imao te novce koje ne uzimamo od HT-a odnosno Deutsche telekoma Koliko milijuna kuna još treba izgubiti RH i jedinice lokalne samouprave da bi se nešto poduzelo? Ja postavljam pitanje evo ministru Butkoviću ovdje, znači prisutnim predstavnicima Ministarstva prometa, tko će odgovarati za pokraden milijarde kuna s ove osnove koja je izvučena kao dobit Deutsche telekoma i koliko će biti bonus Davora Tomaškovića i ostalih iz Uprave HT-a za ove izvučene novce? I ovim izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama koje su bile u raspravi u prvoj polovici 2017. ponovo se na jedan izrazito netransparentan način pokušava pogodovati HT-u. Naime, zakon koji je dan u e-savjetovanje i ovaj zakon o kojem mi danas raspravljamo drage kolegice i kolege nisu isti zakoni. Naime, iz tog zakona koji je bio u e-savjetovanju članku 28. stavak 6. izbačen je pojam upravitelja nekretnina. Što se dogodilo da HT odnosno Deutsche telekom HT i Hrvatska gospodarska komora tijekom savjetovanja ulože primjedbe. Te primjedbe ministarstvo odbije, a onda znači izbace, odnosno postupe po njihovom zahtjevu i mi ovdje na naše klupe dobijemo ovakav zakon. Što se dogodilo u tom periodu? Dogodilo se to da su se u petak 16.6.2017. sastali u Vladi predsjednik uprave HT-a Davor Tomašković u društvu svoje bliske suradnice direktorice Sektora Ureda predsjednika Uprave Hrvatskog telekoma Arijane Bazale Mišetić čija je kćer Tena Mišetić zamjenica predstojnika premijerova kabineta. Javnost i danas ne zna koja je bila tema tog sastanka i je li posljedica tog sastanka ovakav prijedlog zakona. Znači, tijekom javne rasprave ili e-savjetovanja stigle su primjedbe HT-a i Hrvatske gospodarske komore na ovaj pojam upravitelj nekretnine. Međutim, Ministarstvo prometa je tu primjedbu odbilo. Ali zamislite u zakonu koji je došao danas pred nas kao saborske zastupnike tog pojma nema. S obzirom na izneseno i trenutnu situaciju u kojoj HT ništa i nikome ne plaća u RH po ovoj osnovi i da ministar Butković i premijer Vlade Plenković ne namjeravaju ništa poduzeti kako bi se zaštitio nacionalni interes, te kako bi Republika Hrvatska, naše općine i gradovi, u konačnici naši građani ostvarili svoja zakonska prava na način da urede imovinsko-pravne odnose i da uprihode pravičnu novčanu naknadu ja ću dati amandman na ovu izmjenu i dopunu zakona kojim bi se olakšalo ishođenje potvrda o pravu puta, te bi jedinice lokalne samouprave lakše ostvarile pravo na ovu zakonsku naknadu. Znači, amandmanom ću predložiti odredbu po kojoj naknada za pravo puta pripada jedinici lokalne samouprave na čijem se području nalazi nekretnina ako je vlasnik nepoznat. U biti to znači sljedeće. Dok se ne utvrdi vlasnik nekretnine naknada pripada gradovima ili općinama. Kad se utvrdi vlasnik i upiše u Zemljišne knjige naknada će ići njemu, a on ionako ne može retroaktivno tražiti naknadu od HT-a nakon što se utvrdi njegovo pravo vlasništva, pa se ovakvim amandmanom nikoga ne oštećuje osim što naše općine i gradovi, a time naši građani dobivaju novac koji ostaje u Hrvatskoj, a ne odlazi u Njemačku i da se na osnovu tog novca koji odlazi u Njemačku da dobiva bonus Davor Tomašković, da određene beneficije ima i gospođa Mišetić. I ja postavljam ovdje pitanje i tog mogućeg sukoba interesa. Znači, potrebno je naglasiti da pravo na novčanu naknadu pripada kako pravnim, tako i fizičkim osobama, te da prema grubim procjenama u slučaju nedonošenja predloženih izmjena i dopuna godišnji gubitak, znači Republike Hrvatske, jedinica lokalne samouprave, općina i gradova, znači to je moja gruba procjena iznosi oko 250 milijuna do 350 milijuna kuna s tim da više od polovice tog iznosa pripada, znači upravo jedinicama lokalne samouprave. Hoće li Plenkovićeva Vlada prestati pogodovati Deutche telekomu odnosno HT-u i osobnom budžetu Davora Tomaškovića i ostalih članova Uprave HT-a. Naime, do sada se od Hrvatskog telekoma propustilo naplatiti negdje oko 4 milijarde kuna. Zamislite koji je to iznos koji je izvučen iz Hrvatske i na osnovu tog iznosa ta ekipa je ostvarila bonuse. Bez tog novca, znači ostala je Republika Hrvatska, naše općine i gradovi, a taj novac je završio u rukama Deutsche telekoma. Gospodo kada će više biti dosta? Ja ću sada ovaj amandman ovdje dati, znači čisto da budu upoznati o čemu se radi, a naravno uputit ću ga u proceduru. Hvala.
Hvala i vama. Imate pet replika. Prva gospodin Saša Đujić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Grmoja, vi ste jako dobro prikazali cijelu situaciju oko ovog zakona i ovih izmjena i u biti mogu reći samo da se slažem sa vama. Ali znate što mene brine još uz ovaj zakon? Brine me šutnja gospodina državnog tajnika da nakon šest replika, da nakon vaše rasprave nitko ništa ne govori. Znači da je sve ovo istina. Mislim ja znam da je istina, ali i oni su svjesni da je istina i opet će to gurati glavom kroz zid do kraja. Postavili ste na kraju pitanje hoće li Plenkovićeva Vlada prestati pogodovati Deutsche telekomu i gospodinu Tomaškoviću? Neće. Neće zato što ova Vlada cijelo vrijeme pogoduje krupnom kapitalu, pogoduje bankama, pogoduje razno raznim gazdama itd. I to vidimo iz tjedna u tjedan sa svakim nekim njihovim novim zakonskim prijedlogom ili nekom njihovom novom izmjenom. I kada mislimo da je gotovo nije gotovo. I kad dođe jedan naoko ovako benigni zakon koji uređuje samo nekakve odnose onda se u biti iznenadimo šta se iza brda valja. Uglavnom ovo je zabrinjavajuće, ali je na nama oporbenim zastupnicima da o tome govorimo, da ukazujemo na to i da jasno kažemo da su ove izmjene nakon pod čudnim okolnostima, nakon sastanka premijera Plenkovića sa predsjednikom Uprave HT-a Tomaškovićem, pa se onda prihvati ono što je prije toga ministarstvo samostalno odbilo. Znači direktno vam je netko naredio da sad to morate promijeniti i gurate tu nama, direktno se pogoduje bonusu gospodina Tomaškovića. To treba jasno reći. Znači, gospodin će ubrati na svoj konto na kraju godine značajan iznos novca hrvatskih građana i gradova i općina RH. I baš me zanima kako će gradonačelnici i načelnici iz redova HDZ-a u ovom Saboru glasovat o ovom zakonu i hoće li podržat amandmane kojih će iz redova oporbe biti? Znači direktno će svoje novce ostavljati nekakvim tamo menadžerima iz Njemačke. Hvala lijepo.
Ste tražili odgovor? … [[Upadica se ne čuje.]] Grmoja, oprostite, ispričavam se. Gospodin Grmoja izvolite. A dobro, gospodin državni tajnik je, hoćete vi to reći? … [[Upadica se ne čuje.]] Odgovoriti će na sve replike, na kraju rasprave … [[Upadica se ne čuje.]] Da ispričavam se, sad je odgovor na repliku. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega, apsolutno ste u pravu. Mislim da građani uopće ne znaju o kakvim se milijunskim bonusima radi i kolike i kakve bonuse imaju članovi uprave HT-a i gospodin Tomašković, a izvrsno ste primjetili da kupuju vrijeme, znači gospoda kupuje vrijeme. Ne znam, jeste li vidjeli kako su se uznemirili čim smo mi počeli ovdje iznositi ovo, digli su se čak, otišli tamo, kolega Borić se ustao iz klupa, bio je dogovor tamo iza, što i kako odgovoriti, jer ni sami ne znaju što se događa, jer im je ovo vjerojatno protureno, da ni oni ne znaju, jer se njih vjerojatno ništa ne pita. Tako da je očito da smo uboli u pravu stvar i sad je velika uznemirenost i čeka se sami kaj kako bi se našao nekakav odgovor na ovo pitanje, jer odgovora nema. Ovdje se radi o direktnom pogodovanju, možda sintagma upravitelj nekretnine, nije pravno najsretnija, ali zato ja u ovom amandmanu imam rješenje na koji način pomoći našim jedinicama lokalne samouprave, našim općinama i gradovima, a ne ići u korist HT-a i budžeta gospodina Tomaškovića i ostalih Hvala.
Gospodin Grmoja i ja se moram vama ispričati, ali u međuvremenu je iz klupa predlagatelja, došla vijest da će odgovoriti na sve nakon svih replika, tako da sam dužan to reći, jer je bio direktno upitan. Ispričavam se. Gospodin Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grmoja, sve što ste rekli, ste u pravu. Mislim potpisujem i to je poznato i to znaju i kolege iz HDZ-a, gradonačelnici, načelnici HDZ-a, da je činjenica da u pravu služnosti, gradovi i općine gube velika sredstva, a poglavito na ovaj način, zbog imovinskih pravnih odnosa. Evo ja se još 2012. godine, pisao paukovoj mreži iznad Sinja koja se ne može dogoditi T-Comu u Njemačkoj, jer bi odgovarao za ovo. Pa stavljaju po infrastrukturi gradskoj, stupovima, zgradama, kulturnim dobrima, čak na alkarskom trkalištu, kroz stoljetnih maruna, drvoreda, stavljaju svoje kabele, bez plaćanja, bez pitanja suglasnosti. Također ne govorim latinskim stupovima i baznim stanicama i činjenica je da je pogodovanje T-Comu danas izraženije nego onda kada je privatiziran. Jer danas, očito osobni interesi su nadvladali, naravno bonusi, pred članova uprave, a također i naših Briselaca koji žele upravljati u Vijeću i pogodovati i dodvoriti se Angeli Merkel. Da li će gradonačelnici, načelnici, liječnici iz onih koji će podržati ovaj zakon, ili ne podržati vaš amandman, a imati će jako baznih stanica određene amandmane, to ću u raspravi kazati. Jer također, krše se svi zakoni, propisi i nismo isti kao u Njemačkoj, prema tome, smatram da bi ministar Oleg Butković, najmanje što je morao napraviti, doći ovdje pre nas saborske zastupnike, odgovarati, davati odgovore na vaše upite i upite svih zastupnika, davati rješenja u interesu naroda i lokalnih samouprava, jer je činjenica i spomenuli ste da su brojne jedinice kao i moj Sinj, nisu više … [[Govornik se ne razumije.]] područja, izumiru, jedino što ih eksploatira T-Com uz pomoć naših vlasti i ministra koji bi zbog ovoga morao dati ostavku, a koji je znao ministar Butković morao pretpostaviti, ovo je … [[Govornik se ne razumije.]] stranim investitorima.
Hvala lijepo. Odgovor gospodin Grmoja. Izvolite.
Kolega Bulj, ja sam uvjeren da ministar uopće nije znao, niti je on zna što piše u ovom prijedlogu zakona. Očito je da većinu naših zakonskih prijedloga i ono što mi ovdje izglasavamo da se pišu negdje drugdje, da ih pišu određeni interesni lobiji i da. Znate zašto Most doživljavaju kao nekakav remetilački faktor? Pa mi njima remetimo njihove krugove. Mi njima njihove krugove remetimo. Ti krugovi su uspostavljeni i mi se sad pojavili, a vi kažete e nećete. Onda naravno da ste vi problem kolega Bulj. Vi ste problem. Jer Tomašković se sada znoji što će biti s ovim. Jer ste vi upozorili, a znoji se i ova ekipa ovdje, vidjeli smo kako su se uznemirili, kako su tamo išli na konzultacije s Borićem. Znoje se jer smo prepoznali što rade i cijelo vrijeme to pokušavaju raditi. Cijelo vrijeme trebaju nekome pogodovati. Ja sam mislimo da ću se barem malo, u oporbi da će nam biti lakše dok smo bili u Vladi, stalno smo ih morali upozoravati nemojte raditi ovo, to nije dobro za Hrvatsku, nemojte raditi ovo. Pa evo i u oporbi imamo isti zadatak. Jer nitko od kolega iz HDZ-a nije upozorio na ovo, a ima i gradonačelnika i načelnika. I opet mi smo ti koji upozoravamo na ovakve nepravilnosti i pogodovanja. I zanima me i to sam ponovio više puta, što će biti sa optičkom mrežom? Hoće li Hrvatska graditi agregacijsku optičku mrežu u svom vlasništvu, da je daje svim operaterima pod jednakim uvjetima, da u konačnici naši građani imaju povoljnije cijene. Tu će se vidjeti za čije interese radi Andrej Plenković ili on po potrebi znači radi samo za nečije strane interese, a vidjeli smo kako ga doživljavali ti kojima se nastoji dodvoriti. Pa nema komu šamar nije opalio. Znači, evo Njemačka mu je opalila nekoliko šamara. Andrej Plenković je ispao mali miš u toj vanjskoj politici, odnosno u diplomaciji, a hvali se da je veliki političar, da poznaje vanjsku politiku, nema tko mu šamar nije opalio.
Imate još 3 replike, pa ćete moći nadoknaditi sada. Gospodin Marko Vešligaj. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Evo kolega Grmoja, da ovo sve što ste rekli je točno. Ja ću još samo dodati, znate na koji je jedini način na koje lokalne jedinice mogu barem doći do dijela ovih sredstava, jer teško da će se ako se vratimo skroz unatrag od kada postoji to pravo za ovim naknadama. Jedini način je da pokrenu upravne postupke u kojima se utvrđuje visina naknade za pravo puta. Ha moje pitanje, čemu zapravo pokrećemo upravne postupke za nešto što je pravo lokalnih jedinica? Ja to znam iz konkretnoga slučaja s obzirom da sam i čelnik lokalne samouprave koja je također pokrenula upravni postupak po ovome pitanju. No ono što bi još želio reći, puno puta smo ovdje u Hrvatskom saboru raspravljali pa i složili se oko toga kako sa svih strana političkoga spektra kako sa malim prihodima raspolažu jedinice lokalne samouprave. Evo i sada kada imamo jedan konkretan razlog da svi donesemo jednoglasnu odluku, da napravimo jedan mali korak prema decentralizaciji i omogućimo veće prihode jedinicama lokalne samouprave ne na uštrb države ili državnog proračuna nego samo time da dignemo ruke ovdje u Hrvatskom saboru za izmjene zakona za amandman koji će također i klub SDP-a predložiti. Reći ću još samo za kraj da nažalost operater sklapa raznorazne nagodbe sa općinama i gradovima nudeći puno manje iznose nego što bi trebao po zakonu plaćati. Dakle novci su već velikim dijelom iscurili da se tako izrazim i na nama je da sada to spriječimo i da konačno lokalne jedinice dobe ono što im pripada prema zakonu. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku gospodin Grmoja.
Kolega, vi ste izravno zainteresirani za ovu temu i zato ste ustali i upozorili na ovaj problem i to mi je apsolutno jasno i uredu je od vas da kao čelnik jedinice lokalne samouprave gledate kako uprihoditi što veća sredstva za vašu jedinicu i u konačnici za vaše građane. Mene čudi zašto nema reakcije gradonačelnika i načelnika iz HDZ-a, zašto oni ne reagiraju? A ovdje se radi o njihovom proračunu o novcu koji će oni moći uložiti u razvoj svojih općina i gradova, oni ne reagiraju i to je ono što je veliki problem. I ponovno ponavljam, zakonski prijedlozi koji dolaze ovdje pred nas očito se pišu negdje drugdje, interesni lobiji traže sastanke, vrše pritiske. Sada imaju izravni link do premijera preko gospođe MIšetić i evo nije im nikakav problem organizirati sastanak i zatražiti da se ovaj pojam makne iz zakona i da onda imamo štetu za naše jedinica lokalne samouprave. Evo mi smo ovdje ustali protiv toga, evo vidimo stižu već prvi amandmani, ja ću morati ići isto ovaj svoj koji sam pripremio uputiti i ja se nadam da će to biti prihvaćeno od strane ministarstva. Ako ne bude prihvaćeno očito je kome se pogoduje, što se radi i koja je namjera. Ali to nije nikako dobro. I evo ponovno pozivam ovdje sve zastupnike, zajedno stanimo tražimo od Vlade, dajmo potporu premijeru, on sam nema snage ali dajmo mu potporu da se suprotstavi Njemačkoj i Deutsche Telekomu i da Hrvatska krene u gradnju svoje optičke agregacijske mreže. U tome će koliko god ga kritizirao imati moju punu podršku jer se tu radi o nacionalnom interesu i ovo je pitanje ne samo jednakog tržišta za sve, nižih cijena za naše građane, ovo je pitanje nacionalne sigurnosti. Poduprimo svi premijera u tome i ja se nadam da će on usprkos ovim pritiscima ići u tom smjeru. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Grmoja, možda još jednu dimenziju da nadodamo na ovu vašu raspravu, dakle i novac kao i tokovi rijeka ima svoj tok, ako ne ide u javnu blagajnu onda postoji velika opasnost da ide u privatne kasice prasice pa da otvori prostor za korupciju. Istina je, mi smo i na Odboru za promet razgovarali danas 31.12.2016. je stupio na snagu Zakon o mjerama za smanjenje troškova postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina u pravni poredak RH. Riječ je o Direktivi 2014/61 i predstavnik predlagatelja je objasnio da je ovo nastavak implementacije te direktive u Zakon o elektroničkim komunikacijama gdje se to odnosi na zgrade. Nisam u tom trenutku imamo informaciju vi ste je sada iznijeli, mi smo se prije same sjednice o tome razgovarali, dakle ovo je vrlo ozbiljno pitanje vi govorite o 4 milijarde, pa to je ogroman novac. … kolega Đujić je upozorio dobro pod krinkom benignih promjena se zapravo uvode takve odredbe koje će oštetiti jedinice lokalne samouprave i mislim da je to nedopustivo. Sve ono što je obilježilo poslovanje Hrvatskog telekoma ovdje u Hrvatskoj može se opisati, u Slavoniji postoji izraz kao mrak na tavanu, ništa se ne vidi, osjećaš se ugodno. Dakle dok god su neriješeni imovinskopravni odnosi dok god je takva situacija kakva je možemo reći da je ovdje EL Dorado za ubiranje javnog novca i to treba spriječiti. I da samo zaključim, dakle iako sam na odboru glasao za ovaj prijedlog zakona ako se ne usvoje ovi amandmani neću dati glas za prijedlog zakona. Hvala.
Odgovor na repliku gospodin Grmoja.
Kolega Žagar, niste odgovorni. Vidim kolega Borić se smije ali niste odgovorni. Kao je u e-savjetovanju bio jedan prijedlog zakona, ako je ministarstvo odbilo primjedbe u e-savjetovanju HT-a i HGK i onda nam podvalilo ovakav prijedlog zakona u kojem je to izbačeno, to nije vaša odgovornost. Pa ne možemo mi imati kapacitete da ovako opsežne zakone iščitavamo, uspoređujemo što je bilo, gledamo ako je samo ministarstvo to odbilo i mi smo se nadali da je tu ministar Butković i premijer Plenković da su pokazali HT e nećete više ovako, nećete se više ovako ponašati mi ćemo našim jedinicama lokalne samouprave omogućiti da uprihoduju sredstva. I onda se dogodi nešto ovako. Pa ja računam ako je netko hrvatski premijer da štiti interese hrvatskih građana, da štiti interese naših gradova i općina. Ja želim takvog premijera, ja bih volio da je premijer Plenković takav premijer. I ja još želim da on promijeni taj smjer i bude takav premijer jer on je i moj premijer i zato mu želim dati potporu. Ali sam svjestan da je slab, svjestan sam da njega vrše pritiske određeni interesni lobiji, svjestan sam da on nema sam hrabrosti suprotstaviti se Njemačkoj i njenim interesima. Ali zato mi svi moramo stati ovdje uz njega dok god je hrvatski premijer, mora imati našu podršku za ono što je pitanje od nacionalnog interesa i uvijek će imati moju podršku ako bude išao u tom smjeru. Ali ću isto tako uvijek glasno upozoriti na one nepravilnosti i ona pogodovanja koja uočim. Naravno da kao saborski zastupnici ne možemo sve uočiti, ali ono što uočimo dužnost je da o tome obavijestimo i naše kolege ovdje ali i ukupno cjelokupnu javnost da obavijestimo o onome što smo uočili. Evo ja sam to uočio, uočile su još i druge kolege, iznijeli to ovdje i to je dobro. Ja se nadam sada da će i oni koji su predlagatelji, ali i zastupnici nas u tome podržati.
Zahvaljujem. I na kraju gospođa Ivana Ninčević.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Grmoja, iznijeli ste zapravo zastrašujuće informacije jer po ovome ispada da mi zapravo potičemo financijski HT ili da budem jasnija, mi im dopuštamo da ne plaćaju milijarde kuna na štetu naših gradova i općina. Međutim, problem ne staje samo tu, ovaj problem ide i dalje a dolazi sve do naših građana a pogotovo mladih i malih poduzetnika. Ja ću vam dati primjer iz svoje okoline gdje jedan mladi poduzetnik se okuražio upravo u ovo vrijeme danas, otvoriti svoju firmu, sam izaći na tržište, zaraditi svoju plaću, ne samo svoju plaću, nego i doprinose kojima se puni državni proračun i od kojih zapravo mi svi ovdje imamo svoju plaću. A sve što je njemu trebalo za obavljati njegovu djelatnost je jedan metar kabela od HT-ove šahte do adrese njegove tvrtke gdje obavlja svoju djelatnost. Naravno HT treba osigurati tu uslugu a općina treba dati, odnosno uvjete da se iskopa tih metar kabela. Općina nije dala suglasnost za to što je sasvim logično obzirom da HT ne plaća pravo služnosti na kompletnu infrastrukturu općini i zašto bi im plaćali nešto, zašto bi im dopuštali da rade nešto što ne plaćaju već godinama. Međutim što u toj situaciji se dešava sa našim poduzetnicima, tko će se zauzeti za njih? Da li to zapravo znači da mi kada dođemo u situaciju da biramo između našeg malog poduzetnika i HT-a, mi ćemo zapravo izabrati HT. Puna su nam usta bila poduzetništva i poticanja poduzetnika ali očito to samo ostaje u kampanji.
Izvolite gospodin Grmoja.
Kolegice vi ste iznijeli jedan primjer gdje spor koji postoji između HT-a i jedinice lokalne samouprave i zbog tog spora trpi mladi, odnosno mali poduzetnik, zbog tog spora. Upravo zato jer HT na sve načine pokušava izbjeći plaćanje jedinicama lokalne samouprave. Ali znate što je najgore? Najgore je što HT-u pogoduje hrvatska Vlada, Ministarstvo prometa, ovi ljudi ovdje koji sjede, koji su se jako uznemirili, ja ih pratim i cijelo vrijeme se došaptavaju, jako su uznemireni jer smo otkrili ovaj problem i ovo što nam nastoje progurati. A ja bih volio da se oni više brinu o tome kako će taj mladi poduzetnik, kako ćemo mu omogućiti da ima sve uvjete za razvoj svoga biznisa a kako će našim jedinicama lokalne samouprave, našim gradovima i općinama omogućiti da se naplate od HT-a a ne kako će HT-u omogućiti da izvlači novce iz Hrvatske i da Tomašković ubire bonuse. To je cjelokupan problem Hrvatske i to nije samo u ovom segmentu, to je svugdje. Takvu situaciju imamo svugdje i to je problem, dok to ne riješimo Hrvatska neće ići naprijed.
Hvala lijepa. Predlagatelj je tražio 5 minuta da kaže svoje mišljenje najvjerojatnije u vezi tih replika, intervencija raznih oblika intervencije koje su bile u sklopu rasprave.
Hvala. Upravitelj nekretnina, to je bio glavni spor ovdje i promjena do koje je došlo od provedbe javnog savjetovanja pa do upućivanja Zakona u proceduru. Proveli smo dodatne analize i onda nakon toga dostavili ovakav prijedlog. Nakon dodatnog usklađivanja sa Zakonom o vlasništvu i drugim stvarnim pravima koje takav pojam ne poznaje, to je bio jedan razlog zašto to nije prihvaćeno i zašto nije uvršteno. A drugo je, brisanje pojma je i u skladu sa praksom Visokog upravnog suda u provedbi njegove kontrole nad rješenjima HAKOM-a. Inače ovo sve skupa je poticaj jedinicama lokalne samouprave, normalno da upišu svoja prava vlasništva, jer da su upisana prava vlasništva do ove dileme ne bi došlo. Oni bi imali pravo temeljem toga dobiti tu naknadu koju bi onda upravitelji trebali, operateri trebali platiti. Netočna je izjava da operateri nikome ništa ne plaćaju. Na temelju izdane potvrde o pravu puta HAKOM-a plaćaju svim vlasnicima nekretnina i upraviteljima općeg dobra. I nadalje će tako plaćati temeljem odredbi ovoga zakona. Što se tiče agregacijske mreže graditi će je odašiljači i veze u skladu sa nedavno dobivenim odobrenjem Europske komisije te će ta veza ostati u državnom vlasništvu. Tu su bespovratna europska sredstva od preko 70 milijuna eura. I na kraju ovaj zakon nema nikakve veze sa Zakonom o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. To je jedno što konzumiraju i naplaćuju i sada jedinice lokalne samouprave. Eto hvala.
Moram pisati sve replike koje su bile i još, ispričavam se, jer replika ima, naravno. Znači prva replika gospodin Bulj. Izvolite.
Kolega Mihotić, ja ne znam je li ovo vama pisao predsjednik uprave pa vam poslao sada mailom pošto ste bili uznemireni, jer činjenica a vi to znate jer često dolazite u Sinj, znate gdje je alkarsko trkalište. Ajde provjerite šta je na Marunima, stoljetnim, gdje ponosno dolaze na alku premijeri, ministri, vidjeti će, mreža paukova bez ikakvog prava, bez služnosti, nebriga ih, rade što žele, ja bi osobno, ja sam to i govorio i uzeo sjekiru i to odsjekao, ljudima će Internet pa će me ljudi napasti zašto nema interneta. Rade šta god hoće, vi ste im dozvolili. A vi sad branite ovdje da lokalna samouprava naplaćuje. Ajde provjerite koliko ste naplatili prava služnosti, koliko kilometara onoga što je naš narod napravio, šta je u privatizaciji dato na način kako je dato. HDZ-ova Vlada je počela, SDP-ova završila privatizaciju T-COM-a, to je činjenica. I to znamo. Ali vi na ovaj način kazati da T-COM plaća lokalnoj samoupravi, pa provjerite, molim vas koliko plaća, a s ovim skidanjem… [[Govornik se ne razumije.]] nekretnine, baš vi se uplićete u ovaj dio da bi se trebali riješiti imovino-pravni odnosi. Znate koliko ima nerazvrstanih cesta koje nisu upisane? Platit će se onome tko je asfaltirao, lokalnoj samoupravi. I slični primjer. Prema tome, štitite lokalnu samoupravu, štitite pojedinca, poduzetnika zbog metra kabela koji ne može otvoriti svoj obrt. Oni jedino šta rade, izvlače novac pa se hvale da u Crnoj Gori HT proširuje svoje djelovanje ulaganja. Znate koliko je smanjen broj ljudi koji rade na terenu u T-COM-u? Na području Cetinske krajine, Mućke krajine, par ljudi je opstalo od nekad velikog broja ljudi. Njima interes izvlačenje para, prav radnika su ugrožena, na području Hrvatske, sigurno nije tako u Njemačkoj. Vi ste oni koji morate štititi, ne europske činovnike i njihove ovdje podobnike, nego narod. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Grmoja.
Poštovani, vi ste bili ovdje jako uznemireni, ja sam mislio reći tu da vam dodaju čašu vode, vidio sam da ste jedva ovo izgovorili, dobro je kolega Bulj, primijetio da vam je netko ovo napisao, a vidim sad su se javili Borić i oni su se grupirali… [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Boriću ja govorim, pa ti ćeš meni odgovoriti, dao si repliku pa mi možeš odgovoriti [[Upadica Radin: Znate, gospodin Grmoja, znate da se ne smije razgovarati na taj način, izvolite gospodine Grmoja nastaviti govoriti…]] Predsjedavajući, hoćete li vi opomenuti kolegu Borića koji je jako nervozan i koji mi dobacuje ovdje? [[Upadica Radin: Izvolite.]] Kolega Borić, vi ste načelnik i trebalo bi vam biti u interesu da znači, podržite ovo što mi ovdje tražimo a ne da me napadate. Znači radi se ovdje o vrlo jednostavnoj stvari. Vi ste iznijeli istinu da možda upravitelj nekretnine, ono što sam ja rekao u svom izlaganju, da možda nije najsretniji pojam. Ali vi tada, na te primjedbe HT-a ste odgovorili sa se njihova primjedba odbija i onda ako ste utvrdili u toj analizi da to nije najsretniji pojam, onda ste trebali naći nekakvo drugo rješenje koje će ići u korist naših općina i gradova. A ne u korist HT-a da samo izbacite taj pojam koji je možda pravno problematičan, znači o tome se radi.
Vidite gospodine Grmoja, vi ste se sad obratili gospodinu Boriću, koji ne može vam sad odgovoriti, on će doći poslije na red, pa će vam odgovoriti i vi nećete moći odgovoriti njemu i kakva će to rasprava onda biti, oprostite? Gospodin Saša Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine državni tajniče, meni niste isto djelovali baš uvjerljivo, ja neću reći da vam je bilo slabo i da vam treba čaša vode, ali niste mi djelovali kao osoba koja je uvjerena u ono šta priča. Rekli ste da primjedbu koju je dao T-COM i Hrvatska gospodarska komora, pa ju je ministarstvo odbilo pa ju je kasnije uvrstilo, da je to rezultat dodatne analize i konzultacija. Ja jedino to vam vjerujem. To je rezultat dodani konzultacija premijera Plenkovića i gospodina Tomaškovića, Predsjednika Uprave HT-a. I onda nakon toga smo dobili zakon koji ide direktno na štetu jedinica lokalne i regionalne samouprave. Rekli ste da nije istina da T-COM ništa ne plaća. Plaća, ali znate kako vam to izgleda? Ja sam razgovarao sa nekim načelnicima koji su me kontaktirali zbog ovog. Znači, prvo su postigli dogovor na 600 tisuća kuna a onda nakon promjene vlasti u Hrvatskoj im je došao T-COM i rekao 60 tisuća kuna, oćeš-nećeš, tuži me. E to vam tako izgleda, 10 puta manje im daju. Vi kažete treba biti poticaj jedinicama lokalne samouprave da upišu svoje vlasništvo. Pa kao da oni to ne bi upisali da mogu' pa imaju miliju problema, od DUUDI-ja, sada Ministarstva imovine, suglasnosti Hrvatskih cesta, milijun problema imaju. Nemaju ni kapaciteta sve gradovi i općine da to odrade. Umjesto da im država pomogne, vi sada im donosite zakon koji im izbija novce i ubacuje ih u džep Predsjednika Uprave T-COM-a i govorite da im to treba poticaj. Bravo. Super. Ja ne znam šta bi vam rekao na to. To je to. Hvala.
Hvala lijepa, gospodin Marko Vešligaj.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo ja ću vam samo replicirati po onom djelu gdje ste se dotaknuli vlasništva. Vlasnikom nekretnine se osim vlasništva u zemljišnim knjigama ima smatrati i vlasnik kojemu vlasništvo proizlazi na temelju samoga zakona, recimo jedinice lokalne samouprave se pojavljuju kao vlasnici na temelju više zakona, najčešće je to Zakon o cestama. Također, jedinica lokalne samouprave je ovlaštenik naknade za pravo puta i kao upravitelj općeg dobra kada u okviru obavlja komunalne djelatnosti općim dobrom, obavlja prema propisima koje uređuju komunalno gospodarstvo. Nešto smo predložili slično u amandmanu koje je klub SDP-a uputio, ja mislim da bi se time riješile ove pravne dileme i da, složit ću se s vama u onom vašem dijelu da treba urediti zemljišne knjige, da ih treba urediti jedinice lokalne samouprave, međutim upravo ovo što je pričao kolega Đujić, sredstva s kojima raspolažu jedinice lokalne samouprave posebno u sjevernoj Hrvatskoj su nedostatna. Ona su nedostatna uopće da obavljate one osnovne funkcije koje su dane lokalnoj samoupravi od predškolskoj odgoja, komunalne infrastrukture i ostaloga, a kamoli da bi mogli o tome razmišljati. Dajte nam omogućite određena sredstva, sufinancirajte barem dijelom pa ćemo krenuti sa sređivanjem zemljišnih knjiga. A sada ako imamo pravo da se, ako imamo pravo na tu naknadu dajte to da zakonom definiramo i dajte da naplatimo od operatera ono što nam pripada. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Vidimo da smo danas ovdje pod posebnim prismotrom dvoje kolega iz MOST-a. Oni cijelo vrijeme procjenjuju tko je dobre volje, tko je loše, tko se trese, tko treba vodu itd. Spominju ljude kojih ovdje nema. Kad ti ljudi dođu ili kad dođe premijer Plenković, kad im odgovori na pitanje koja mu postave oni se uvrijede i izađu van iz sabornice, jer naravno nije uvijek onako kako oni znaju. Jer kad bi svo znanje stalo u gospodina Miru Bulja i gospodina Grmoju sve službe u Hrvatskoj bi bile beskorisne. Tako i u ovoj priči gdje se pokušava stvoriti problem tamo gdje ga nema. Na žalost, činjenica je da izgovorena riječ ne može se zaustaviti. I sada kad smo čuli objašnjenje predlagatelja sad ide malo reteriranje. Zašto? Jer i do sada smo imali Zakon o elektroničkim komunikacijama iz 2012. godine. Jesu li lokalne samouprave naplatile sve ono što su mogle naplatiti temeljem tog zakona? Nisu. Pa smo ušli u sporove o kojima govorite. I ja sam u sporu sa HT-om i dogovaramo se i pokušat ćemo se dogovoriti temeljem mojih vlasničkih odnosa koji vladaju na području moje općine koji su neriješeni, koji su naslijeđeno neriješeni i njihovih razmišljanja što oni žele tu platiti. I to je činjenica i to se neće riješiti samo tako u sljedećem vremenu. Izaći će novi Zakon o cestama. A sad ja vas pitam u MOST-u i SDP-u vaši su zastupnici danas glasali za ovaj prijedlog zakona. Zašto ste neusklađeni? Zašto? Niste čitali kako treba? U čemu je problem? Problem je u tome što ćemo se sutra pojaviti sa HEP-om, sa njihovom infrastrukturom. Hoćemo li primijeniti isto to na njihovu infrastrukturu? Hoćemo li iste odredbe? Ja mislim da bi onda to isto bilo pravedno. I oni imaju svoju mrežu unutar nerazvrstanih cesta svih ostalih puteva na području lokalne samouprave. Hoćemo li to uzeti kao grijeh, kao uslugu ili nešto što doprinosi razvoju i tog mjesta i ljudi koji tamo žive. Zato budimo oprezni kad ovdje pričamo neke stvari, ne izmišljajmo, ne lažimo, već [[Upadica Radin: Hvala gospodine Borić, isteklo je vrijeme.]] stvaramo teorije urote koje kao rješenje dolaze na temelju nekakvih zakona koje ste ovdje predložili.
Hvala vam lijepa. Bila je povreda Poslovnika gospodin Bulj. Gospodin Đujić prije, onda gospodin Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 238. Poslovnika, odstupanje od uobičajenog ponašanja u sbornici. Kolega Borić je sada prozivao zastupnike SDP-a i zastupnike MOST-a i ja vidim da je on nervozan, a malo prije se ljutio što se njega proziva. Ja recimo nikad ne prozivam druge zastupnike imenom i prezimenom, ali kolega Borić je jako nervozan. Znači da je ovo sve što mi govorimo tu je istina. I optužuje nas da lažemo i da izmišljamo, a u biti očito on ne govori istinu, odnosno svjestan je da to ne govori. I naslijedio je probleme od svog prethodnika i to znam da je naslijedio, mora vraćati dugove koje je njegov prethodnik digo protupravno u općini i znam da ima nervozu jer je svaki dan pod pritiskom. Evo, pa molim vas samo ga upozorite da nas ne proziva.
Hvala lijepo gospodine Đujić. Vi ste samo ponovili ono što sam ja najavio da će se dogoditi kad je gospodin Grmoja počeo prozivati. Na žalost je to tako, tako ide dalje poslije. I onda naravno da to izaziva kršenje Poslovnika s potpunim pravom, kao što će i sad i gospodin Bulj reći. Izvolite.
Povrijeđen je članak 238. svih sedam stavaka isključivo zbog toga što je rekao da ga netko proziva. Ja vas nisam prozivao. Onoga zastupnika pozovite kojega prozivate, on je prozvao mene nevezano da lažemo. Ništa nije lagano. Činjenica je evo, ja ću vas dovesti u Sinj kad dođete na Sinjsku alku, sve vas pozivam, pa ćete vidjeti kud se kabeli provlače, da li se plaća pravo služnosti, paukova i mreža je po gradu, koriste se javne površine gdje su poznati upravitelji. I rekli smo jednu činjenicu i ja vam govorim u svom području kao u svom. Evo upravitelj nekretnine je izbrisan zbog čega? Da se pogoduje T-Comu i to je izbačeno nakon sastanka sa članovima Uprave i premijerom. To je lako vidljivo. To je bilo u javnoj raspravi. Ja nisam vidio ni jedan razlog zbog čega je to trebalo biti izbačeno niti na … [[Govornik se ne razumije.]] kazao. Prema tome, ja bih vas samo zamolio, vi ste mene u ovome slučaju prozvali, a vas je prozvao gospodin Grmoja. Znači njemu se očitujte, a ne meni. Hvala.
Hvala i vama. Nastavimo sa replikama. Gospodin Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče. Dakle, možemo se složiti da mi danas ipak razgovaramo u okviru ovog zakona o novcu, o novcu koji treba biti uplaćen jedinicama lokalne samouprave. I sad se postavlja zapravo ključno pitanje je li izmjena ovog zakona, taj postupak, a ovdje smo čuli da neki zastupnici tvrde da su i do sad jedinice lokalne samouprave mogle naplaćivati pravo služnosti i naplaćivale su. Sad je samo pitanje hoće li ovaj prijedlog zakona njima pomoći da to lakše naprave ili će im odmoći? To je ključno zapravo pitanje. Mi smo ovdje čuli od kolega koji upozoravaju na to vrlo ozbiljno da će ovaj zakonski prijedlog zapravo odmoći da još teže naplaćuju ta svoja prava. I u tome je sad cijeli problem. A to se pravda sa tom činjenicom da je obrisana ova riječ „upravitelj nekretnine“ s tim što vidjet ćemo sad prijedlozima ovih amandmana koji dolaze iz opozicije hoćete li ih prihvatiti da se zapravo pomogne jedinicama lokalne samouprave da lakše naplate taj novac. O tome je tu cijela zapravo priča. Slažem se sa vama mi imamo prenormiranost, imamo neujednačenu sudsku praksu. Ali ono što je sigurno vi ste tu rekli neka jedinice lokalne samouprave rješavaju svoje imovinsko-pravne odnose, a na terenu vam je situacija nije baš tako sjajna. Puno općina nisu riješili ni svoje mrtvačnice, svoje domove. Znači, nemaju zašto, ne rješavaju jer nemaju novca. To je postupak koji košta. I cesta, kažu rijeke se pomiču u prostoru, pomiče se i cesta u prostoru. Evo to su neke stvari o kojima treba voditi računa. Hvala.
Želite li odgovoriti na repliku sada? Izvolite.
Dobro, mogu samo odgovorit. Znači, ovaj zakon ne zadire u pravo služnosti, ni pravo građenja. On ne ulazi u ta prava i na nikaki način ne derogira to pravo da se to naplaćuje.
Imamo i zadnju repliku gospodin Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, jučer u kasnim popodnevnim satima raspravljamo o točki dnevnog reda, izmjeni, dopuni Zakona o zemljišnim knjigama. I svi vi, ne želim nikoga prozivati, koji danas raspravljate ovdje, ste trebali biti junaci i doć o ovoj temi raspravljati jučer. Jer uz puno poštovanje kolegice i kolege koje su bili tu. Jer to je tema koja se rješava tu. I onda bi došli do spoznaje, da je jedan od najvećih problema Hrvatske danas, kako na državnoj, tako na lokalnoj razini je puno neuknjižene imovine, koja je eksploatirana, oduzeta itd. Preko te imovine, poležena komunalna infrastruktura i sada treba vidjeti, s obzirom da imamo situaciju u Hrvatskoj kako imamo, kako riješiti to prijelazno razdoblje, koristiti ovaj termin, ali ga jasno definirati šire što to znači? Jer na ovakav način raspravljati, reći da netko pogoduje, da netko želi nešto uzeti je naprosto smještano. Al kažem, jučer su trebali biti junaci. Zašto? Jer kad raspravljamo o zemljišnim knjigama i kad raspravljamo o izradi tih zemljišnih knjiga ja se slažem u potpunosti sa Vešligajem, ima puno jedinica lokalne samouprave koje to nisu u stanju same napraviti. Ali kolegice i kolege, jučer smo imali raspravu o izvršenju državnog proračuna. Onda kada raspravljamo o državnom proračuna, sjetimo se ovih junačkih rasprava i recimo da Ministarstvu pravosuđa treba dati toliko i toliko novaca da se riješi zemljišnih knjiga. A ne, mi zaboravljamo, da donosimo, tzv. vezane zakone. I ako u jednoj zakonu koristite jedan termin, onda u svom zakonima koje donosimo u ovom Visokom domu, moramo koristiti isti termin. Zašto? Jer jedino na takav način stvaramo pravnu sigurnost. Jer na ovakav način s tolikim raspravama stvaramo pravnu nesigurnost u Hrvatskoj. Zar, vi stvarno mislite, da netko pogoduje. Pa zar nije logično da je naš HRT razvio nekakvu mrežu a ne da svi moraju plaćati MAX TV koliko ga plaćaju jer ni jednu utakmicu ne mogu pogledati bez tog MAX TV-a ili nečeg sličnoga.
Hvala vam gospodin Šuker, hvala. Idemo dalje sa klubovima. Gospođa Anka Mrak-Taritaš, Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče Mihotić sa suradnicima, kolegice i kolege saborski zastupnici. Pred nama je došao jedan, po hitnom postupku, dakle je o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama. I kad malo čitate obrazloženje i u tom obrazloženju kaže da je cilj ovog zakona smanjenje troškova i olakšanje postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina, što dodatno potiče i ubrzavanje ciljeva iz digitalne agende za Europu i jednako tako da je riječ o tome da se omogući provedba strategija razvoja širokog pojasnog pristupa u RH i na komercijalno neisplativim područjima RH. I kad to pročitate, i taj dio vidite, kažete ok, evo još jednog zakona koji će to pospremiti. No, međutim, povijest je učiteljica života. Pa ajmo ono što smo do sad kroz povijest u Hrvatskoj napravili ne ponoviti. Mi smo imali, tamo negdje početkom 90' godina prošlog stoljeća uvođenje svjetlovodne mreže u Hrvatskoj. To je bio jedan veliki projekt gdje se na području cijele Hrvatske to radilo, i budući da smo imali neriješene imovinske pravne odnose, da nismo znali kako je u zemljišnim knjigama, onda je bila jedna odluka da to napravimo relativno brzo, napravili smo brzo, imali smo projektne dokumentacije, nisu se za to nikad ishodile odgovarajuće dozvole i probalo se je to u nekoliko navratit pospremiti legalizirati i nikad se nije legaliziralo. Onda imamo drugi projekt koji je bio izuzetno važan. Drugi projekt koji je bio važan je bio u trenutku kad smo krenuli razvijati GSM mrežu, pa su krenuli prvi, je bio HT, krenuo je postavljati antene da bi mi svi zajedno moglo dobro čuti na svoje mobitele, pa su te antene postavljane na različitim zemljištima. Nije se ni za to rješavalo imovinski pravni odnos i kad se znalo tko je. Dio toga je bio bespravno, pa je došao drugi VIPNET, pa je postavljao i on, i onda kad je došao TELE 2, e onda je nastao problem. TELE 2, više nije imao gdje postaviti. I što smo onda radili? Petljali, prtljali, radili svašta i onda smo zakonom rekli, da na jedan stup, GSM mreže moraju doći svi operateri koji jesi iz jednostavnog razloga jer smo to morali regulirati. Pri tom, paralelno s tim, vezano uz pojedine općine i gradove, općine i gradovi su radili svoju DTK mrežu. I isto kao što je mreža vodovoda ili bilo koje druge infrastrukture i onda je tu nastao rat. Nastao je rat, kad se krenulo uvođenje u te postojeće, dakle, DTK mreža vam je betonski šaht koji ide i tu je krenuo rat. Po noći je jedan postavio, drugi nije postavio. A što je rezultat toga? Nitko nikom nije ništa plaćao i to nastavimo dalje, ljudi moji. Dakle, ajmo vidjeti, nema nikog u ovom sabornici, ja to svaki put volim ponoviti i oko stvari oko kojih se možemo dogovoriti. Dal se mi svi deklarativno zalažemo za decentralizaciju? Zalažemo. Što znači decentralizacija? Decentralizacija znači, ne samo decentralizaciju posla, nego decentralizaciju, odnosno omogućiti sredstva. Općine i gradovi su onoliko moćni i onoliko mogu raditi koliko imaju dotok svojih sredstava u proračun, bez toga nema decentralizacije. Ja uvijek volim govoriti jedan primjer, primjer, kad smo mi radili projekt, odnosno, temu legalizacije koje nema veze do kraja s ovom, ali uvijek ima veze, onda je dio sredstava išlo za rad ureda i to je decentralizacija, dali ste posao i dali ste novce s kojim možete raditi. Kad je riječ ovdje dakle, nije slučajno da mi svi raspravljamo cijelo prijepodne od kad smo krenuli o toj odredbi članka 28. Općine i gradovi imaju mogućnost dobiti dio sredstava i to ne samo dio, nego ozbiljna sredstva. Mi im to ne omogućujemo. Ljudi moji, uloga svih nas saborskih zastupnika, je uloga kad dobijemo zakon, koja daje mogućnost, da naše općine i gradovi, jer tamo se to dešava, tamo se to gradi, tamo je riješ o mreži, da im osiguramo, da adekvatna sredstva dobiju. Vrlo je indikativno, ja neću ulaziti u to što su moje kolege rekli svako je imao drugačiju retoriku i ne želim zaista ulaziti u to s kim se premijer sastao ili nije. Ja mislim da se premijer treba dnevno barem s deset različitih ljudi sastajati, to je značaj premijera koji upravlja zemljom, i što je na tom sastanku bilo tko je šta kome rekao, indikativno je da je taj sastanak dobio dosta veliku važnost u medijima, ali i oko medija treba biti oprezan. No međutim ono što odgovor nije dao državni tajnika, a bilo bi dobro da daje odgovor na direktnu primjedbu u javnoj raspravi HT-a koja je došla u ministarstvu je primjedbu odbilo. Dakle u obrazloženju je odbilo, iza toga je došla druga odredba zakona pa oko te odredbe zakona treba definirati i treba reći. Ja samo mislim da ja se inače zalažem za opciju, ne mislim da postoji čarobni štapić, ne mislim da postoji idealno rješenje, bez obzira svako poboljšanje je hvale vrijedno i o tom poboljšanju treba voditi računa. Dakle i ovo kada ste dobili ovo obrazloženje i posljedica zakona mi se deklarativno slažemo. No međutim ono o čemu treba voditi računa, da greške koje smo napravili ajdemo ih više ne ponavljati. A greške kada je riječ uopće od svjetlovodnih kablova do danas smo ih napravili puno. Mi još uvijek nemamo regulirano to i to je još jedan problem … za postojećoj mreži kada neko ulazi u postojeću mrežu obveze koje treba dati prema jedinicama lokalne samouprave. Ja moram priznati da se pitam jednog dana možda ćemo imati i temu vode da ćemo imati različite distributere vode, šta ćemo raditi sa vodovodnom mrežom? Vodovodnu mrežu smo platili svi odnosno kroz proračun jedinica lokalne samouprave platili smo svi mi. Što ćemo jednog dana taj koji će imati vodovod je malo nezgodan primjer, ali je moguće, što ćemo činiti? Dakle ono što je naša zadaća, ajdemo zaštititi naše jedinice lokalne samouprave, ajdemo kroz zakone koji dođu i donositi na način da njima omogućujemo da pune svoje proračune. Najgora opcija je da kada oni ovise o državnim proračunima iz državnog proračuna koliko će imati ili ne, puno bolja opcija kada oni to mogu sami napraviti. Ovaj zakon inače ima i niz stvari koje su definirane vezano uz više stambene zgrade, one su više tehničke naravi. Dakle taj dio koji je tehničke naravi može biti malo bolje ili malo lošiji ali je korektan. Ali ono što morate znati i tu ja mislim da je kolegica govorila o jednom mladom poduzetniku, i odredbe kada je riječ o građenju dakle osnovna mreže podliježe Zakonu o gradnji, a ono kada dođe do vaše katastarske čestice po katastarskoj čestiti što spajate je temeljem Zakona o jednostavnim radovima. Jednako tako mi zaista već dugo imamo i ove odredbe koje govore o više stambenim zgradama, … koji je, ali to u ovom trenutku tko su tehničke stvari i to ćemo tehnički riješiti. Ajmo vidjeti i razgovarati o suštini. Nemojmo ponoviti greške koje je ova zemalja već napravila. Za kraj ja moram zaista iskoristiti ovu priliku, mi smo išli u veliku legalizaciju vezano uz zgrade, ono što nam je sigurno potrebna nam je legalizacija vezana uz infrastrukturu. Pri tom ja ne mislim da to treba biti nekakav financijski prihod nego bi bilo puno bolje da se snimi, legalizira. Ali ono što je važno, važno je da zna se tko upravlja tom infrastrukturom i važno je da oni koji je koriste za to što se je cijelo vrijeme iz državnog proračuna, lokalnih proračuna ulagalo u nju da dobijemo odgovarajuću naknadu. Hvala.
Hvala i vama. Gospođo Mrak-TAritaš imate pet, šest replika. Prva gospodin Miro Bulj.
Evo kolegice, jasno da je interes riješiti problem da ne bilo kao što se kroz povijest oko telekomunikacija događalo. Sve vlade su sudjelovale, jedna je počela i kazao sam HDZ-ova, SDP-ova je završila tu privatizaciju nesretnu koja je bila na štetu hrvatskog čovjeka … čovjek ulagao u kompletnu telekomunikacijsku mrežu. Činjenica je kazali ste da je dobro da se premijer sastaje sa svakim, da, ali je činjenica da je pisalo u javnoj raspravi u ovome prijedlogu izmjena zakona po četvrti put što je činjenica da se često mijenja zakon, upravitelj nekretnine da ima se pravo služnosti i upravitelj. Međutim, poslije toga je bez ikakvoga razloga, bez objašnjenja izbrisano, ali to je ogroman dio. Vi znate bili ste ministrica gdje nisu riješeni imovinskopravni odnosi ali je veliko područje upravljanja tim primjera nerazvrstanim cestama koje gradovi i općine asfaltirale, uređivale i naravno da bi oni to trebali platiti. To je prvo. Drugo, imamo članak 30. oko postavljanja antenskih stupova gdje su svi teleoperateri postavljali gdje ih je volja, a ne jedan antenski stup pa ga svi koriste i u skladu sa propisima kao u drugim državama. Međutim čak ga nisu sada dali niti u izmjenu da bi ne mogli utjecati mi amandmanima. Ja ću dati svakako amandman da mogu obrazlagati, bez obzira što je ciljano vidljivo da ovaj zakon nije išao detalje se mijenjati da pogoduje isključivo teleoperaterima u ovome slučaju jer članak 30. je ostao u potpunosti ne mijenjan, a mi nemamo pravo davati amandmane. Znači da se štite teleoperateri, da je poslije razgovora s premijerom čelnika uprave izbrisan ovaj upravitelj nekretnine kao da se ne plaća pravo služnosti. Znači indikativno je da se i ovaj put ne štiti hrvatski prostor …
Hvala gospodin Bulj, hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Bulj, kao što ste imali prilike čuti u mojoj raspravi ja zaista ne mislim da sve kreće s nama. Krenulo je to znatno prije i imamo niz stvari koje smo već znatno prije imali i ja mogu koristiti samo ovaj trenutak da ponovim nešto što sam i prije rekla, a to je kada je riječ o postavljanju antenskih stupova riječ je o samostojećim, oni moraju biti planirani u dokumentima prostornog uređenja. Jednako tako jučer smo imali tu jednu zanimljivu raspravu o zemljišnim knjigama i činjenica je 6% Hrvatske je sređeno katastarski i u zemljišnim knjigama i to je činjenica i o tome moramo voditi računa. No međutim, kada bi mi čekali da se sve to riješi i sredi nema niti jedne jedine investicije. I ja razumijem da investicije idu i da moramo odgovarati i voditi računa o činjenicama koje jesu ali i to je razlog zašto je ova moja rasprava i bila usmjerena na, o nečem o čemu moramo voditi računa. Naša je obveza da vodimo računa o našim jedinicama lokalne samouprave. I kada imamo priliku da oni dobiju nešto u svoj proračun, tu priliku ne smijemo propustiti. Hvala.
Hvala i vama. Druga replika gospodin Miro Totgergeli.
Poštovana zastupnice, spomenuli ste u svojoj raspravi članak 14. odnosno članak 28. postojećeg zakona. I ja ustvari pitam je li ne mislite da je krivo uopće što raspravu vodimo o dvije riječi o ovom zakonu jer na taj način smo ustvari preusmjerili cijelu pažnju i intenciju zakona, donošenje ovog zakona koji je a to je da ubrzamo izgradnju infrastrukture u područjima gdje to baš i ne ide najbrže. Pa kada gledamo ove članke zakona, dakle sporno nastaje, dvije riječi oko upravitelja općeg dobra ili vlasnik nekretnine a u postojećem zakonu kojeg sada mijenjamo je isto tako upravitelj općeg dobra ili vlasnik nekretnine, dakle i temeljem postojećeg zakona imamo primjere gdje su pojedine općine i gradovi uspjele naplatiti od operatera naknadu. Naravno, naknadu je lakše naplatiti u područjima gdje operater ima veći interes izgradnje mreža. Tamo, u onim općinama gdje toga i nema, tamo on kada vidi koje sve probleme ima u izgradnji mreže prije odustane od izgradnje mreže nego što krene u razrješavanje ovih problema. Radeći u HEP-u imao sam jedan primjer gdje kada hoćete postaviti stup i kada hoćete ishoditi i lokacijsku i građevinsku dozvolu za izgradnju te mreže onda dođete u situaciju da Hrvatske ceste kažu to je naš pojas i trebate to regulirati s njima a onda odete u gruntovnicu i vidite da je tamo upisana neka baka ili njezin nasljednik i da bi uopće riješili problem i izgradili taj stup onda to morate rješavati i sa jednima i sa drugima. Možda jedna riječ a pogotovo kada vidim i ovaj amandman sada koji je SDP dao ne vidim da će u potpunosti riješiti problem o kojem cijelo vrijeme danas raspravljamo.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Totgergeli svaka riječ je važna. Važno je kao što sam uvodno i rekla da ne vidite samo taj dio, apsolutno jedan zakon gdje vodimo računa i o ubrzanju i onom vezno uz elektroniku, dakle sve ono što nam je bitno i važno. No međutim, svaka riječ je važna i mi se dovodimo u situaciju da jedinice lokalne samouprave koje su bogatije imaju mogućnosti i dalje biti takve a one koje su siromašnije da budu još siromašnije. To ne trebamo raditi, to ne trebamo činiti. Dakle ono što je zadaća zemlje i zadaća svih nas je zaista da svi naši građani bez obzira gdje žive dobiju isti, barem približno iste uvjete. I ovo je jedan od projekata o kojima je riječ. Dakle ono što je zanimljivo, zanimljivo je i koji nismo dobili odgovor od državnog tajnika, što se je to desilo da se je u javnu raspravu kada je bila ta primjedba odbila a mi smo dobili prijedlog zakona u kojem to nema. Što je to razlog? I mi naravno nikada ne bi ni napravili ove autoceste da smo išli rješavati imovinsko pravne odnose, zato smo i imali posebne zakone i toga moramo biti svjesni i to moramo jasno reći da za neke stvari trebate imati poseban zakon da ga morate riješiti. No, međutim, jučer kada je bila rasprava o ovom zakonu o zemljišnim knjigama, tamo je jedan mali pomak napravljen i svi koji smo raspravljali smo raspravljali na način što i kako riješiti. Ali kada imamo priliku nešto napraviti, tu priliku ispuštamo i ovim zakonom tu priliku ispuštamo.
Hvala vam lijepa. Zadnja replika gospodin Ivica Mišić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolegice Taritaš, slušao sam vaša izlaganja i potpuno se mogu složiti s onim što ste vi govorili. Imali smo svjetlovodne mreže … [[Govornik se ne razumije.]] mreže, VIP, Tele 2 praktično sve bez dozvola. Jasno nam je bilo svima da poslije rata smo si željeli svi imati nekakve moderne telefone, moderne mreže da bi se mi svi priključili, svi se čuli i sve napravili i na kraju smo vidjeli da smo ipak nešto napravili, da smo od svih stvari koje su se desile, najbitnija je stvar da smo mi približili se Europi, modernizirali naše mreže, koliko toliko o tome. Međutim, nije pitanje tko upravlja tim mrežama, pitanje je koliko Hrvatska ima koristi od tih mreža i hrvatski narod. I ja vjerujem da ima, jako, jako puno. Neki dan smo donijeli zakon o koncesijama pa smo postavili pitanje zašto smo to napravili. Dobro ste spomenuli autoceste. Za koliko bi mi stigli do Splita ili do Ploča ili do Vinkovaca da nismo uzeli kredite i napravili autoceste? I ja kao privrednik u potpunosti sam svjestan da mi sami ne možemo riješiti probleme sve u državi bez koncesija. Daj Bože da mi možemo, imamo tisuću otoka, napraviti po tisuću hotela, na svakom otoku zaposliti po 100 radnika i 100000 radnih mjesta gdje u ovoj Hrvatskoj državi nedostaje 500000 radnih mjesta gdje mi Hrvati to ne možemo isfinancirati ako ne dovedemo prave koncesionare, evo danas je u nekakvim novinama izašlo neki milijarder želi uložiti milijardu dolara u Hrvatsku. Mi moramo ovo vrijeme turizma iskoristiti i postaviti tisuće hotela na Jadran da budemo prva destinacija u Europi. Ako to ne iskoristimo u ovo vrijeme, bojim se za 10 godina nismo mi prvi već ima i neki drugi koji će to iskoristiti. Prema tome nisu koncesije sve zlo, to ima i dobro ali svakako za interes Hrvata treba to dobro voditi računa … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala vam.
Gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Ja ću kolega Mišić krenuti možda sa kraja vaše replike iako to nije tema, 1000 hotela na Jadranu, da imamo 1000 hotela na Jadranu, Jadran više ne bi bio ono što treba biti. Dakle, održivi razvoj, ravnomjerni razvoj znači voditi računa o tome koliko prostor trpi da ne uništimo što su bazične vrijednosti našeg Jadrana, a to su prirodne ljepote. Ali to nije ovaj čas tema. Ja zaista i slažem se s vama u dijelu, ono što je vrijedilo '94., '95., pa '98. pa i 2000. kad smo zaista morali dostići neke uvjete uopće za zemlju, to su uvjeti i sigurnosti, ne samo korist naših građana, ne treba vrijediti danas. Danas smo u 2017., s tim što ovdje nitko ne osporava izgradnju, dakle nitko ni ne osporava činjenicu da se propisuju uvjeti gradnje elektroničkih komunikacija velikih brzina i pripadajuće infrastrukture, kaže „javnim sredstvima u skladu s pravilima o državnim potporama.“ To nitko ne dvoji. I nitko o tome nema ništa, stvar je samo u tome kad se to napravi i kad se koristi, kad netko koristi da jedinice lokalne samouprave od toga trebaju, i to treba ići u proračun njihov. Mi o tome raspravljamo ovaj čas. Prema tome, da nije ovo tema, mi tu ne bi ni raspravljali i vjerovatno bi svaki klub par rečenica i deklarativno. Ovo je prilika kad mi zaista imamo mogućnost da proračun jedinica lokalnih samouprava a ne država iz svog državnog proračuna, i to je velika razlika između recimo HEP-a i HT-a. HEP je državna firma, on svoju dobit uplaćuje u državni proračun, odnosno za dalje, ovo je privatna firma koja će svoju dobit na račun nama iskoristiti pojedinačno, a naša uloga je da ono što zarade u Hrvatskoj i dalje ostane u Hrvatskoj u najvećoj mogućoj mjeri.
Hvala. Gospodin Marko Vešligaj.
Hvala potpredsjedniče. Evo drago mi je kolegice Mrak-Taritaš da ste u svojem izlaganju dali naglasak zapravo na jednu decentralizaciju oko koje sve svi slažemo. I sad kad imamo situaciju da zapravo pokažemo i na jednom konkretnom prijedlogu, do toga ne dolazi. Gledajte, državni tajnik je spomenuo oko ovih presuda Visokog upravnog suda. Nemate niti jedne presude da upravitelj nekretnine nema pravo na naknadu za pravo puta. I to ćemo zapravo u dokazati upravnim sporovima koji su sve lokalne jedinice pokrenule već i u postupku su. I složit ću se također s vama, da HT je privatna tvrtka, ona je kupila naše vlasništvo, vlasništvo koje su gradili naši građani kroz bivše državne firme, dakle još od PTT-a, pa onda nakon toga do HPT-a. i tu je velika razlika u odnosu na HEP koji je još uvijek u državnom vlasništvu i nadam se da će ostati GEP infrastruktura u državnom vlasništvu jer ako će ikada biti u privatnom onda i HEP infrastruktura također bi trebala plaćati te iznose za pravo puta. Mislim da HT naplaćuje itekako kroz račune građana svoja ulaganja u infrastrukturu koja nažalost, nisu prevelika. Evo, hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Vešligaj, za pravo, kroz ovu repliku ste jednako tako naveli neke teme i neke razlike. Dakle, kad je riječ o HEP-u, ja bih se uvijek zalagala da ono što vezano uz distribucijsku mrežu HEP-a da to ne ide u privatizaciju, nego da to nije tema privatizacije nego da ostane u vlasništvu države ali bit će šta će biti. Mi imamo sad ovdje sad jedna drugi primjer, primjer je vrlo jasan. I da je ostala ona odredba zakona koja je bila u javnoj raspravi, mi sigurno ne bi imali međusobno ovoliko replika i ne bi međusobno razgovarali. Mene stvarno što se je tu desilo, ali jednako tako, već sad znamo da će izazvati određene upravne sporove u koje tjeramo jedinice lokalne samouprave, pa nemojmo ih tjerati u posao za koji već sad znamo i stvari koje će činiti, pa ajdemo malo glas zdravog razuma i naći nekakvo rješenje koje će za pravo biti prihvatljivo. Ovaj zakon za razliku od nekih drugih zakona ide po hitnom postupku. Inače sam ja i jučer pohvalila i rekla sam da nama dolaze niz zakona u dva čitanja, inače mislim da je dobro da dođe dva čitanja, da bude iznimka hitni postupak, prema tome, ovo je samo poboljšanje zakona i moguće amandmanima. Na stol smo već dobili jedno 3, 4 amandmana. Iskustvo koje imamo dosada, Vlada će amandmane odbiti. Naša molba je, ajde malo razmislite o tim amandmanima, možda su ti amandmani ipak poboljšica pa da vidimo da postoji situacija u kojima se amandmani oporbe prihvaćaju.
Hvala. Zadnja replika gospodin Ante Sanader.
Hvala gospodine potpredsjedniče, pozdravljam državnog tajnika i suradnike. Kolegice Mrak-Taritaš, vi ste rekli ono točno s čim se svi slažemo i apsolutno svi mi želimo da naša lokalna uprava naplati sve što se može naplatiti da povučemo sredstva i da jačamo lokalne proračune. I dali ste jedan dobar primjer. Mi ovdje raspravljamo o upravitelju sad, hoćemo, nećemo ga, dali ste dobar prijedlog, zašto ne napravimo legalizaciju te DTK infrastrukture? Kao što smo napravili legalizaciju bespravnih objekata, tako napravimo recimo Zakon o legalizaciji kompletne infrastrukture. Spomenuli ste i vodovodno stanje. Pa znate da pola ih ne zna kud prolaze vodovodne cijevi. Možda neki stari radnik koji je tamo radio pa je on to polagao, pa to čuva jer je to njemu licenca dobro dok radi da ima privilegiju na poslu, a slično je i sa telekomunikacijskom i ovom DTK infrastrukturom. Koliko gradova uopće zna kud mu prolazi ta infrastruktura? Jako mali broj, ali znaju ovi iz operatera, jasno. Ali ajmo napraviti tu legalizaciju pa se onda više neće raspravljati je li to državni put, lokalni put ili dobro, ako je nečije privatno, ne možemo legalizirati, ali može se naplatiti. Međutim, drugi problem je kad mi to sve legaliziramo i kad damo operater, pokušamo od njega naplatiti, tko će na kraju to platiti, tu povećanu cijenu? Opet će to platiti građani. To je opasnost. Znači, mi se ovdje možemo izboriti protiv operatera, neka oni to plate, neka se silna sredstva daju lokalnoj upravi, ali onda će to na kraju platiti građani, i to je jedna također opasnost o kojoj treba razmišljati jer neće oni to sigurno na svoju štetu naplaćivati, neće na svoju štetu ta sredstva koje moraju platiti jedinicama lokalne samouprave iz svojih vlastitih sredstava i iz ovog bonusa o čemu su govorili prethodnici nego sigurno na teret naših građana. I tu treba vidjeti koji je interes i čiji je naš interes.
Hvala vam lijepa na odgovoru. Gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo kolega Sanader na ovoj replici, jer ste otvorili ono što sam ja vrlo nježno rekla u raspravi ali što je veliki problem. Veliki je problem to što naša infrastruktura bez obzira da li je riječ o državi, jedinici lokalne samouprave stvarno je nelegalna. Ja kad sam krenula tamo raditi, odnosno nešto kao mlada inženjerka obaveza je bila kad ste išli po uporabnu dozvolu da se snimi kompletna infrastruktura, da se to preda u katastar i da se vodi katastar vodova. No međutim, po putu je to malo zaboravljeno i toga nemamo. Imamo jedno tri, četiri općine, grada u Hrvatskoj koji to imaju kako treba, ali ovi drugi nemaju. 2015. dakle već kad su bili izbori teze Zakona o legalizaciji i infrastrukture, ali ta teza zakona vezana uz legalizaciju infrastrukture se nije odnosilo samo na, dakle na površinsku nego na podzemnu. Odnosilo se i na jednu stvar koja je, jada je riječ bilo o koncesijama zapravo i o legalizaciji onog što je napravljeno na pomorskom dobru je tu strašno puno napravljeno ja sam te teze kad sam predavala ministarstvu predala ministru. I kao što sam bila vrlo korektna i tad sam rekla ja bih jako voljela da na tim tezama napravite zakon, dobit ćete podršku jer je taj zakon neophodno potreban. Ja se nadam da će se uspjeti i s tim zakonom jer je to jedno od rješenja. Dakle, rješenje je da imamo legalnu infrastrukturu, olakšat će život svima. Olakšat će život državi, olakšat će život općinama i gradovima i komunalnim poduzećima u vlasništvu općine i gradova kao i državnim. No međutim, ostaje i dalje tema, tim trebaju upravljati sigurna sam jedinice lokalne samouprave, a oni koji koriste trebaju plaćati. Hvala.
Hvala i vama. I na kraju zadnja replika gospodin Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolegice Taritaš, vi ste sa svojom raspravom da kažem sportskim rječnikom spustili loptu na zemlju. Raspravljali ste prije nekoliko dana i kad smo raspravljali o prostornom planiranju i o zemljišnim knjigama, a i danas o ovoj točki. Dakle, sva ova rasprava je posljedica jednog užasnog nesređenog stanja. I kako mi možemo govoriti o racionalnom, gospodarskom upravljanju državnom imovinom i imovinom jedinica lokalne samouprave ako ona nigdje nije evidentirana, ako hrpa infrastrukture nigdje nije zavedena. Pa ne jedanput se dogodi kad ide netko nešto kopati da potrga ovaj ili onaj vod. A mi se danas ovdje ponašamo kao da je sve čisto i jasno i u toj jednoj savršenoj slici netko hoće biti sluga nekome i omogućiti nekome da zaradi pare. Da li jedna nomotehnička promjena i želja da u svim našim aktima se koristi isti izričaj, želja da se pomogne nekome i da se napravi reda? To je osnovno pitanje. Jer koliko vi cesta imate gdje su 50-tih i 60-tih godina ljudima oduzete zemlje, napravljena cesta. Pa po toj cesti je povučena nekakva infrastruktura. Međutim, svi ti ficleki koji su otrgnuti nekome od njegove njive nikada nisu prevedene niti u vlasništvo općina tadašnjih, niti u vlasništvo države. Isto tako ta infrastruktura koja je nekada rađena kad nije trebalo tražiti pravo služnosti ništa je postavljena, ni ona nije evidentirana. A oko ove infrastrukture o kojoj govorimo, dakle naprosto tu infrastrukturu nikad nitko nije spominjao niti u procesima privatizacije, ničega. Jedan dio te infrastrukture su radile jedinice lokalne samouprave. Imate negdje po tri rupe, negdje po šest one blokove betonske kroz koje ta mreža ide. Dakle, imamo jednu totalno neriješenu situaciju. I ovako neurotično raspravljati o takvoj jednoj neriješenoj situaciji kao da je sve čisto naprosto nas vodi negdje da svatko tko želi investirati u Hrvatsku će si postavit pitanje a gdje to ja dolazim.
Hvala lijepa gospodine Šuker. Hvala, odgovor Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Šuker i ja dobro znamo da nije riječ samo o nomotehnici, jer da bi bila riječ o nomotehnici ne bi sigurno toliko raspravljali. No međutim, imate opciju da imate to što imate. I sad bi mogli reći ljudi moji 250 godina nema u Hrvatskoj ništa, dok mi to ne sredimo. Pa kad nakon 250 jer sam otprilike toliko izračunala jučer, nakon 250 godina mi to sredimo dođite. I zato postoje ovakovi zakoni i zato postoje suštinski zakoni koji daju mogućnost da netko nešto i gradi i radi. Zato sam namjerno spomenula autoceste, jer da smo to sve zajedno čekali i da smo krenuli u proces o tome tako ne bi bilo. Znate što smo zadnje tako radili, a to smo zaboravili? Projekt plinifikacije Hrvatske. Kad je išao projekt plinifikacije Hrvatske onda smo se dogovorili da to treba i tad smo razmišljali o nečem drugom o čemu danas ne razmišljamo, a to su bile plinske elektrane koje su trebale biti vezano uz more i sve zajedno. I tad smo isto to tako napravili. Bio je jedan veliki projekt, projekt je provodio PLINACRO. Bili su zaduženi, dakle ljudi koji se bave imovinsko-pravnim pitanjima. Bio je i zakon koji je rekao kako to regulirati i to smo regulirali. Mi ovdje samo ukazujemo na jednu činjenicu gdje molimo zapravo za razumijevanje ili imamo različiti način na koji komuniciramo. Ja nekako zaista apeliram i molim, ljudi moji hajde razmislite. Ovo je nešto što može pomoći našim općinama i gradovima, hajdemo im pomoći, hajdemo im pomoći. Naš zadatak je da pomognemo našim građanima, općinama i gradovima. Nije naš zadatak baš do kraja da pomognemo privatnim investicijama. Svjesna sam ja toga da bez privatne investicije nema razvoja. Ali hajmo to napraviti na razuman način.
Hvala lijepa. Sad nastavljamo sa raspravom po klubovima. Gospodin Marko Vešligaj, Klub zastupnika SDP-a.
Hvala potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama je Zakon o elektroničkim komunikacijama koji uređuje korištenje elektroničkih komunikacijskih mreža i pružanje elektroničkih komunikacijskih usluga, pružanje univerzalnih usluga kao i zaštitu prava korisnika usluga, gradnju, postavljanje, održavanje i korištenje elektroničke komunikacijske infrastrukture. Mogu reći da je zakon naravno u najvećem dijelu korektan, jer ide u smjeru otklanjanja prepreka postavljanju elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina i postizanju digitalne agende za Europu i otvara mogućnosti za velika ulaganja u široko pojasnim infrastrukturu u područjima gdje ne postoji dostatan komercijalni interes gdje su za ta ulaganja osigurana i sredstva iz ESI fondova u okviru operativnog programa konkurentnost i kohezija i to ne samo za agregacijsku mrežu nego i za pristupnu mrežu, gdje se nadam da će ova sredstava iz ESI fondova također, država se uključiti i dati određene državne poticaje, da nam tu pristupnu mrežu, gdje će biti interesa grada, recimo lokalne jedinice, lokalna samouprava, a ne operateri. No, u jednom malom dijelu, kojega evo, o kojemu danas cijeli dan ovdje i raspravljamo, zakon nije dobar. Mi ga zapravo svi možemo ispraviti jer on je izuzetno štetan, prvenstveno za jedinice lokalne samouprave, ali i za regionalnu samoupravu i RH. Radi se o toliko spominjanom članku 28. stavku 6. ovoga zakona, koji kaže da samo upravitelj općeg dobra ili vlasnik nekretnine može pred agencijom pokrenuti postupak utvrđivanja infrastrukturnog operatera za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu koja je je izgrađena na općem dobru ili na nekretninama iz članka 27. stavka 1. ovog zakona. Te utvrđivanje količine i vrste takve infrastrukture kao i visine naknada za pravog puta. Zbog čega smatram da je navedeni članak nepotpun i pogoduje operaterima koji su dužni plaćati naknadu za pravog puta, recimo lokalnim jedinicama. Čak i ako oni nisu upisane kao vlasnici nekretnina u zemljišnim knjigama, pa zato jer se vlasnikom nekretnine, osim vlasnikom u zemljišnim knjigama ima smatrati vlasnik, kojem vlasništvo proizlazi iz samog zakona. Dakle, jedinice lokalne samouprave se pojavljuju kao vlasnici nekretnina temeljem više zakona, a najčešće na temelju Zakona na cestama. Jedinica lokalne samouprave je ovlaštenik naknade za pravog puta i kao upravitelj općeg dobra kada u okviru obavljanju komunalne djelatnosti, općim dobrom upravlja prema propisima koje uređuju komunalno gospodarstvo ili općem dobru vodi brigu o zaštiti i o održava ga na temelju propisa koje uređuje pomorsko dobro i morske luke. No navedeni prijedlog zakona, je iz sasvim nepoznatih razloga, te argumente nije uzeo u obzir, i umjesto da se kao što je bilo predloženo u nacrtu prijedloga ovoga istoga zakona u veljači 2017. godine izmjeni osnovna odredba od pravog puta, kojem bi ovlaštenici, naknade za pravog puta, što su prema članku 27. stavku 1. jedinice lokalne samouprave, ali i RH, sa manje teškoća i brže ostvarili ovu naknadu na koju imaju neosporno pravo i zapravo ovlaštenje zahtijevati naknadu da to pravog puta bude prošireno i jasnije definirano. Pa da osim osoba koje su sada ovlaštenici naknade, kao što su upravitelj općeg dobra i vlasnik nekretnine, to bude upravitelj nekretnine, odnosno, upravitelj javnih površina. To nažalost nije učinjeno. Dakle, izmjene su napravljene bez ikakvih razloga, ili evo, postavilo se i ovdje pitanje ipak s nekakvim razlogom, ja ne bih ulazio u te špekulacije, no izravno su oštećene i RH i jedinice lokalne samouprave jer zakonodavac zapravo i dalje ostavlja sudskoj praksi, koja je inače vrlo neujednačena, da tumači ili različito tumači tko je ovlaštenik naknade za pravog puta javnih površina koje se nalaze na području jedinica lokalne samouprave. Dakle, na ovaj način izostankom, predloženih izmjena, bez obrazloženja, možemo zapravo reći da se pogoduje samome operateru, iz razloga što će lokalne jedinice, to svoje pravo ostvariti tek negdje u budućnosti i što će vjerojatno doći do zastare, dijela nakane na koje imaju pravo. Dakle, Hrvatski telekom već je sada zapravo na štetu države i jedinica lokalne samouprave iako u cijelosti koristi njihove nekretnine za pružanje usluge elektroničkih komunikacijskih usluga, ne plaća tu naknadu za pravo puta u iznosima koji su propisani i utvrđeni. A zbog ovakvog nepotpunog zakonskog uređenja, niti u odnosu na sve nekretnine koje koristi. Tko je i po čijem nalogu je sastavio izmjene i dopune propisa, ja ne znam, čuli smo i neka objašnjenja od državnog tajnika, nisu baš bila uvjerljiva, no možemo zapravo sumnjati da se pogoduje privatnom interesu na štetu općega ili javnoga interesa. No, imamo ovdje kao saborski zastupnici, da se ove dvojbe oko tumačenja, osnovne odredbe o pravog puta, da ih uklonio. I to na način, da se odredba koja se odnosi na izmjene u zakonu, znači to je članak 14. da se kroz taj članak promjeni članak 28. i da on glasi da upravitelj općeg dobra, što je upravitelj javnih površina, kojima upravlja sukladno propisima u komunalnom gospodarstvu, a i upravitelj pomorskog dobra, te vlasnik nekretnine, što je vlasnik javnog dobra u općoj uporabi i javnog dobra u javnoj uporabi, može pred agencijom pokrenuti postupak utvrđivanja infrastrukturnog operatera za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu, koja je izgrađena na općem dobru ili na nekretninama iz čl.27 stavka 1. ovog zakona, te utvrđivanje količine i vrste takve infrastrukture i visine naknade za pravog puta. Dakle, Klub zastupnika SDP-a, uputio je amandman u ovakvom obliku, kako bi se naknada koju su operateri dužni plaćati a prihod su državnog, županijskog, lokalnoga proračuna, gradskog, općinskog, dakle, naplaćivala pravovremeno, bez ikakvih dvojbi i mogućnosti za izbjegavanje ili odgađanje od strane samoga operatera. Navedenim izmjenama zakonsko rješenje, bilo bi potpuno i uklonilo bi se dvojbe koje se u praksi pojavljuju oko tumačenja sporne odredbe, ali bi se i al također bi se uskratilo privatnom interesu da šteti javnome. Evo ja ću za kraj apelirati, na sve vas kolege saborski zastupnike i zastupnice, u prvom redu načelnike i gradonačelnike iz svih opcija često smo se ovdje u Hrvatskom sabora bez obzira na političke boje raspravljali i složili oko puno stvari koje se odnose na lokalnu samoupravu. Naravno, najviše oko toga da lokalna samouprava raspolaže sa premalim sredstvima u odnosu na sve ono što je u njezinoj nadležnosti ali i u odnosu na očekivanja koja ljudi imaju od nas kao načelnika i gradonačelnika. Zato vas sve pozivam da podržite ovaj amandman na Prijedlog zakona o elektroničkim komunikacijama i da omogućimo da u prvom redu lokalne jedinice jednostavnije dođu do onoga što im po zakonu pripada, a to je godišnja naknada za pravo puta koji je HT dužan plaćati lokalnim jedinicama, a to nažalost u velikoj većini ne radi ili plaća puno manje iznose nego što bi on trebao. Umjesto toga znamo ti novci idu u dividendu, idu u dobit, odlaze u inozemstvo. Nemojmo to dopustiti, dajmo da se taj novac pametnije i racionalnije iskoristi u gradnju dječjih vrtića, gradnju komunalne infrastrukture, više novaca za učenike, studente i sve ono što je potrebno u našim lokalnim sredinama. Hvala.
Hvala i vama. Imate pet replika. Prva je gospodine Miro Totgergeli.
Kolega VEšligaj, pročitali ste sada amandman kluba SDP-a i nakon riječi upravitelj općeg dobra po tom amandmanu trebalo bi brisati ili i onda se navodi opet upravitelj te vlasnik. E sada na temelju onog primjera kojeg sam već naveo kolegici Mrak-TAritaš jel to znači da bi onda bilo koji operater sada pričamo o telekomunikacijama, možemo to svesti na druge operatere, kada ide nešto graditi trebao platiti i vlasniku i onome tko upravlja tim dobrom. A dao sam onaj primjer Hrvatskih cesta gdje je pojas Hrvatskih cesta i Hrvatske ceste ti ne dozvole da staviš stup jer je to u njihovom pojasu, dok to ne reguliraš s njima. A to reguliranje s njima znači i plaćanje neke naknade. A s druge strane čestica je gruntovno u vlasništvu privatne ili pravne osobe, svejedno je, i ta privatna ili pravna osoba temeljem toga što je gruntovni vlasnik te čestice isto potražuje naknadu. Pa ispada da trebaš platiti dva puta naknadu i da bi to riješio ne možeš to ni riješiti dok sa svim njima ne sklopiš sporazume pa tek onda ideš ishoditi lokacijske odnosno građevinske dozvole i ostalo.
Odgovor na repliku gospodin VEšligaj.
Hvala. Ha evo ja sam već u nekoliko svojih replika spomenuo da moramo razlikovati privatnoga investitora odnosno privatnu kompaniju i javnu, ona koje je u pretežno državnom vlasništvu naravno da ne podliježe tomu. A ono što ću reći oko amandmana jest da je on sukladan Zakonu o vlasništvu i Zakonu o zemljišnim knjigama, tako da ova vaša primjedba ne stoji.
Hvala. Druga replika gospodin Saša Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega VEšligaj, vi ste dobro to sve obrazložili i rekli ste da u suštini ovaj zakon nije loš i nije loš, ovaj zakon je većim svojim dijelom dobar osim ovog članka 28. stavka 6. i to je jedno kukavičje jaje koje je nama ovdje uvaljeno, a iz razloga da T-com ne bi plaćao gradovima i općinama ono što mora plaćati i nikako to nije duplo plaćanje. Oni ne plaćaju ni ono što moraju, a kamoli da bi nešto duplo plaćali. Ja se tu za njih uopće ne bojim, oni imaju jake pravne službe, a očito imaju suradnike u Vladi. Ali ono što mene zanima je upravo ovo što ste vi rekli, znači nama je državni tajnik rekao da je nakon dodatnih analiza i konzultacija došlo do izmjene ovoga. E sada ja bih volio da nakon završetaka ovih replika da se opet javi državni tajnik i da nam kaže, koje su to točno analize, koje konzultacije, s kime i zbog čega, da nam date jasan odgovor. Znači mi sada već opet sat vremena pričamo o tome da nam niste dali jasan odgovor i niste i ja bih volio da konačno čujemo pa možda nas uvjerite da je to uredu. Ali još jedanput kolega Boriću mislim, evo još jedanput, da ali nisu to neistine, mene zanima sada isto kako ćete vi glasati o ovome budući da ovo ide direktno na štetu jedinica lokalne samouprave. Ja mogu razumjeti vas da ste vi tu tek friško mjesec dana pa se možda niste još upoznali kolika je to vama šteta u vašoj općini, ali da se ne bi kasnije tukli glavom u zid evo ja vam otvaram oči da vidite.
Gospodine Đujić, ne može vam odgovoriti sada onda nemojte se sada obratiti zastupniku kada vam ne može odgovoriti. Onda će on tražiti repliku već je tražio pa onda će on vama reći ali vi nećete moći odgovoriti. to će biti razgovor između gluhih.
Gospodine predsjedniče, dajte mi zaustavite vrijeme, prošlo mi je 10 sekundi, potpredsjedniče. Ne bi ja kolegi Boriću ništa govorio da on mene stalno … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Nemojte se obratiti pojedinom zastupniku jer to izaziva niz poslije.
Kako mislite, evo nas je ovdje 50 u ovoj dvorani nisam se obratio nikome nego njemu, zato što mi stalno radi gestikulacije … /Govornici govore u isto vrijeme./ … Pa nisam se obratio evo kolegi Hrgu. … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Dopustite da vam nešto kažem, jedno malo pravo s ovog stola imam da vam nešto kažem. Prije ste protestirali upravo za to, upravo zato ste protestirali prije da zapravo to izaziva probleme. Ja vam ništa drugo ne kažem nego uzvraćam isto što ste rekli vi, slažemo se oko toga i nastojimo da to ne provociramo.
Samo neka mi se ne cereka, evo sve uredu. … /Govornici govore u isto vrijeme./ … Hvala lijepo. Evo sada ste me vi potpredsjedniče izbacili iz takta, sada više ne znam šta sam htio reći. Kolega Borić me pokušava izbaciti iz takta cerekanjem cijelo vrijeme i ne uspijeva i onda me vi koji sam ja smiren čovjek u biti sa svim što ste rekli što je točno izbacite iz takta, evo ja sada više neću govoriti. Hvala lijepo. Evo samo vas molim da upozorite kolege pojedine da se ne cerekaju i da nas ne ometaju. Evo to je to kojeg nećemo spominjat.
Hvala lijepa. Ja bih molio sada da prestanemo sa time jel u daljnjem jel kada ćete uzeti riječ evo sada obraćam se vama gospodine Boriću nemojte iskoristiti priliku pa da odgovorite jer to će izazvati niz takvih, nema razloga. Govorimo o stvarima ne govorimo o ljudima. Oprostite sada sam se ja izgubio. Odgovor na repliku.
Hvala potpredsjedniče. Evo, kolega Đujić ono što ste rekli danas se cijelo jutro vrtimo oko te jedne stvari, jedne stavke, jednoga članka koja je sporna. Ja znam da će se sada s druge strane pojaviti mnoštvo pravnih interpretacija, sigurno su konzultirali i svoje pravne stručnjake stranačke i da će pokušati osporiti to na sve moguće načine. Ali suština ostaje zapravo ista. Suština je taj, još jedanput ću ponoviti da smo otežavamo lokalnim jedinicama nešto na što one imaju pravo. I tu zapravo cijela priča staje. Možemo se sada dobacivati, koristiti nekakve pravne iznose što bi bilo, nekakve pravne iznose što bi bilo da je ovako, da nije onako, ali mi danas možemo nešto napraviti za lokalne jedinice, možemo napraviti nešto za lokalnu samoupravu i možemo napraviti jedan mali korak prema decentralizaciji. Imamo tu moć u našim rukama, na nama je hoćemo li je iskoristiti. Hvala.
Hvala i vama. Gospođa Branka Marinčev-Juričev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Vešligaj, ja bih još jedanput podcrtala ovu rečenicu koja je očito sporna. Upravitelj općeg dobra ili vlasnik nekretnine može pred agencijom pokrenuti postupak utvrđivanja itd.. Da li vi znate da ja na vašem zemljištu mogu pokrenuti postupak ishodovanja lokacijske dozvole za obiteljsku kuću? Mogu, ali ne mogu dobiti dozvolu za građenje. Znači ovaj članak ne isključuje drugi članak u Zakonu o cestama, koji jasno kaže, još na snazi je od 2011. „Nerazvrstana cesta je javno dobro u općoj uporabi u vlasništvu jedinice lokalne samouprave na čijem se području nalazi.“ I nerazvrstana cesta, nadalje, se ne može otuđiti iz vlasništva jedinice lokalne samouprave niti se na njoj mogu stjecati stvarna prava osim prava služnosti, prava građenja i tako uz suglasnost te općine ili grada. Vi govorite tu čitavo vrijeme kako neki ne plaćaju ili plaćaju manje iznose. Pa to je na čelniku jedinice lokalne samouprave. Kada bilo tko dođe sa zahtjevom gradu ili općini da treba prokop te nerazvrstane ceste pa nećete mu dati suglasnost ako vam je dužan i gotovo. I stvar riješena. Meni se čini da se tu jako manipulira sa našim građanima i sa javnošću da se skroz isključuje Zakon o cestama i nešto što obvezuje nas kao čelnike da i vlasništvu i sve ono što nam nalaže da moramo na najbolji način našu imovinu staviti na raspolaganje i građanima pa u ovom slučaju i operaterima i to naplatiti. Kada se govori o iznosima koje treba uplatiti u proračun jedinice lokalne samouprave neki će reći nisu sve dovoljno financijski sposobne. Ali je valjda mudro od čelnika uložiti u izradu elaborata i prema Zakonu o cestama knjižiti tu cestu kako bi mogla naplatiti naknadu od operatera. To je sigurno bolje uložen novac nego ga potrošiti za nešto drugo gdje ne možete kunu izvući natrag.
Hvala lijepo. Odgovor, gospodin Vešligaj.
Pa iz ovoga što ste rekli, ja bih sada tu čak shvatio da ste vi dijelom osporili Zakon o cestama ali dobro, nije sada to toliko važno. Ja vas razumijem, dolazite iz jednoga drugoga podneblja, raspolažete sa visokim izvornim prihodima i vjerujem da ste vi to kod sebe u gradu napravili. I evo skidam kapu, svaka čast. Da raspolažem sa takvim prihodima, izvornim prihodima po stanovniku, a ja recimo kod sebe u gradu raspolažem sa 1800 kuna, vaši iznosi su sigurno blizu 10-ak tisuća kuna, vjerojatno nisam puno promašio, onda bi se također odlučio na tako nešto, da tako nešto uredim. Jer složiti ćemo se svi, zemljišne knjige su neuređene, imamo tu velikih problema s time. I naravno da bi bilo puno jednostavnije da imamo te zemljišne knjige uređene, da imamo u tim zemljišnim knjigama upisani, da smo mi upisani kao gradovi i općine kao vlasnici, onda ne bi uopće o tome raspravljali ali nažalost nemamo. Veliki dijelovi Hrvatske to nemaju jer taj postupak nisu mogli napraviti jer ne mogu, jedv da ispunjavaju one osnovne funkcije koje moraju. Kod nas roditelji plaćaju 800 kuna dječji vrtić, negdje recimo ne plaćaju ništa roditelji za dječje vrtiće, znači za svoju djecu, pogledajte. A sada nam se nudi kroz zakon mogućnost. Bio je prijedlog zakona, dakle postojala je ta odredba unutra i očito postoji mogućnost na koji način lokalne jedince mogu brže doći do sredstva koje im pripadaju. I netko će reći, pa daj mi, idemo sad mi to urediti pa ćemo to kroz godine, OK. Ali gledajte lokalna jedinica mora živjeti, ona mora živjeti od danas do sutra. Ja sam pozdravio i poreznu reformu i pozdravljam ovu poreznu reformu koja će otvoriti više prihoda lokalnim jedinicama i doći do ovih ujednačavanja. Ali nisam pozdravio krajem 2016. godine jer smo sada u 2017. zamrznuli 2016. godinu, a mi smo 2017. morali također preživjeti. Također smo morali i financirati i predškolski odgoj, održavati ceste, itd..
Hvala lijepa. Gospodin Josip Borić, replicira gospodinu Vešligaju.
Hvala lijepo. Kolega Vešligaj, najprije da odgovorim klubu SDP-a kako ću glasati, glasati ću za ovaj zakon jednako kao što je i SDP i njegovi čelnici tada u Saboru glasali za Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak kada je potezom pera uzeto 2 milijarde kuna lokalnoj samoupravi, nisu ni trepnuli tada. Tako da ne sekirajte se. Zašto to kažem? Zato jer vi i ja znamo znači da kada uđemo u spor sa HT-om ili za pravo služnosti koja je skuplja naknada ili za pravo puta koja je jeftinija, onda se s njima moramo dogovarati, je li tako? Jer bez dogovora kuća se ne može izgraditi pa ni dogovor se ne može izgraditi i činjenica je da ja recimo isto imam problema sa tim operaterom i pokušavam to istjerati na svoj način. Prvo je bilo zabrana pristupa infrastrukturi na području moje općine za što god njima to treba. Znači ako žele prekopati 10 metara lokalne ceste oni to neće napraviti. Neću im dozvoliti jer znaju da imaju prema toj općini određeni dug. I nisu napravili i neće napraviti dok god ne riješe situaciju koju smo dobili tek 2012. godine zakonom koji je predložio tada SDP i koji je po prvi puta uveo ta prava koja možemo ostvariti. I onda su krenule priče, to je jedno pravo koje su čelnici saznali tek naknadno. Znači nisu oni baš svi znali što se tu događa nego su naknadno saznali i onda je bilo uhvatimo tko šta zna i može jer su i oni sami bili svjesni da nemaju uređeno imovinsko-pravne odnose. I tu priča počinje, onaj tko ne želi platiti lovi se neuređenih imovinsko-pravnih odnosa. Mi koji želim naplatiti, lovimo se članka zakona i vrtimo se opet u sustavu dogovora. Sve ovo što je danas ovdje ispričano je bilo u funkciji da stvori jedna mala platforma gdje treba nekoga za nešto optužiti jer je tobože netko negdje bio na sastanku. I imamo ovu priču koju imamo. Ja osobno smatram da ovom zakonu lokalna samouprava ne gubi svoja prava, kako ćemo ih ostvarivati, i do sad smo imali probleme. Mislim da kroz izmjene Zakona o cestama, kroz ove izmjene o vlasničko-pravnim odnosima, kroz nedavno izmijenjeni Zakon o katastru i infrastrukturi, koji je postao obvezan za svih, shvatiti ćete da pomalo uređujemo sustav u kojem će lokalna samouprava dobiti ono svoje ali po zakonu onako kako treba, bez puno dogovora.
Hvala. Odgovor gospodin Vešligaj.
Hvala potpredsjedniče. Evo kolega Borić, nisam niti očekivao da ćete vi podržati ovaj zakon, znao sam da ćete izvući nekakav SDP-ov zakon pa ćete raditi komparaciju. Ja bi isto tako sada mogao otići u 2007. kad ste vi recimo izglasali također zakon kojima je kompletno porez na dobit oduzeta jedinica lokalne samouprave, ali mislim da to uopće nije sad važno tu da o tome raspravljamo, mi smo sad na ovom Zakonu od elektroničkim komunikacijama. Ali tu ste ušli u onako jednu malu kontradikciju, prvo ste spomenuli da se moramo dogovarati, znači mi se moramo dogovarati sa operaterom za nešto što imamo pravo, a s druge strane ste onda rekli treba pomalo graditi sustav, po čemu se slažem s vama. Naravno da trebamo graditi sustav, ali onda ga nemojmo graditi kroz nekakve dogovore i sitne ustupke koje HT radi sad po terenu i sa brojnim lokalnim jedinicama potpisuje raznorazne sporazume, pa se onda ajde utvrdi se barem godišnje naknada u nekakvom otprilike realnom iznosu pa se onda još nešto da za 2, 3 godine unatrag, pa smo mi sklopili nagodbu. Pa tko je tu izgubio, tko je izgubio? Izgubili su građani. A nudili su i puno manje iznose, ja znam konkretni primjer jedne lokalne jedinice gdje je HT nudio iznos koji je 10 puta manji od onog iznosa koji je dobivan nakon što je pokrenut upravni spor. Dakle, temeljem ovoga da je upravitelj nekretnine samo, dakle nemate niti jedne presude, još jedanput ponavljam, Visokog upravnog suda koja će vam reći da nemamo pravo na naknadu kao upravitelji nekretnina. Hvala.
I na kraju zadnja replika, gospodin Nikola Grmoja.
Poštovani kolega, evo kolege iz HDZ-a nastoje umanjiti ovo sve ovdje što je izneseno, nitko ovdje ne želi govoriti o nekakvim motivima, o sastancima, mi smo samo iznijeli činjenice da je očito da je nakon tog sastanka došlo do promjene u stavu ministarstva. Bila je primjedba HT-a i primjedba HGK-a na ovaj pojam upravitelj nekretnine, ministarstvo je odbilo tu primjedbu, da bi pred nas došao ovakav zakonski prijedlog u kojem to pojma nema. Klub SDP-a dao je svoj amandman, dali ste nekakvo rješenje, ja sam isto uputio amandman, morat ćemo dobro razmisliti koji od ovih prijedloga, odnosno amandmana ide više u korist jedinica lokalne samouprave ako je bolja ova vaša formulacija i rješenje, ja ću to rado podržati, i odustati od ovog svog amandmana. Ja sam išao u smjeru da ako je vlasnik nekretnine na kojoj postoji to pravo puta ne pozna da naknada iz stavka 1. ovog članka da se plaća jedinici lokalne samouprave na čijem se području nekretnina nalazi, a ako se nekretnina nalazi na području dvije ili više jedinica lokalne samouprave, plaća se onoj jedinici lokalne samouprave na čijem području se nalazi najveći dio nekretnine. Ja ne znam je li ovo bolji način ili je bolje ovo što ste vi predložili, naravno, nisam pravnik, treba vidjeti, ali definitivno ne možemo se složiti sa kolegama iz HDZ-a da trebaju općine to dokazivati, nego moramo naći onu formulaciju koja će ići više u korist jedinicama lokalne samouprave kako bi onu tu naknadu lakše ostvarili. I to je bio i zadatak predlagatelja , međutim oni su samo izbacili ovaj pojam a nisu nikakvo rješenje ponudili koje će jedinicama lokalne samouprave omogućiti da lakše naplate ono na što imaju pravo.
Hvala. Gospodin Vešligaj, odgovor.
Hvala potpredsjedniče. Pa dobro oko ovoga mislim da se mogu složiti da moramo vidjeti, svi ćemo se složiti da su zakoni zapravo samo jedno sredstvo a cilj je valjda svima tu da osiguramo da se ovo pravo naknade za korištenja prava puta i služnosti ostvari, da ga ustvari lokalne jedinice ostvare. Sve je rečeno, zapravo na potezu smo svi mi saborski zastupnici da ove amandmane prihvatimo i još jedanput ponavljam, olakšamo ostvarivanje već ove godine jedinicama lokalne samouprave na ono što imaju potpuno pravo. Evo, hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa klubovima zastupnika, gospodinom Mirom Totgergeli ispred kluba HDZ-a. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Dakle, pred vama je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama koji je ustvari iz 2008. godine koji je dosad doživio 4 izmjene, i zadnja je bila iz lipnja 2014. U prosincu 2016. godine raspravljali smo i donijeli Zakon o mjerama za smanjenje troškova postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina i tada smo govorili stanju primjene širokopojasnog interneta i mogućnosti korištenja velikih brzina pristupa internetu na području RH. Prema podacima HAKOM-a za rujan 2015. godine samo 52,9% kućanstva u RH koristilo se brzinama pristupa većima od 2 megabita u sekundi pri čemu se manje od jedan i pol posto kućanstava koristilo brzinama pristupa od 30 megabita u sekundi i više. Prema mjerodavnim pokazateljima Europske komisije u prosincu 2014. godine Republika Hrvatska nalazi se na začelju država članica EU u dostupnosti mreža koje omogućavaju brzine pristupa veće od 30 megabita u sekundi i ta dostupnost je iznosila 47,5% i to isključivo u urbanim područjima. U istom razdoblju dostupnost u državama članicama EU iznosila je u prosjeku 68%. Dakle, u RH uglavnom su zastupljene mreže većih brzina u urbanim područjima, dok je u ruralnim područjima njihova dostupnost samo 10% što predstavlja veliki nesrazmjer između urbanih i ruralnih područja RH. Da je to tako vidi se i iz podataka HAKOM-a iz prosinca 2015. godine gdje broj širokopojasnih priključaka gledano po županijama, naravno da je najveći u gradu Zagrebu 248422, a najmanji u Ličko-senjskoj županiji 9509, dok je ukupno u Republici Hrvatskoj 986215 priključaka. Ako to gledamo prema gustoći priključaka što je onda i međusobno usporedivo Zagreb je naravno i dalje na prvom mjestu sa 31,45% a zadnja je Virovitičko-podravska županija sa 13,79% dok je prosjek u RH 23,02%. Dakle, Direktiva 2014./61EU ima za cilj olakšati i potaknuti uvođenje elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina koje omogućavaju pružanje usluga širokopojasnog interneta brzinama od najmanje 30 megabita u sekundi, te smanjiti troškove njihovog postavljanja. Najvažnija pitanja koja proizlaze iz prenošenja odredbi direktive, a koja su uređena spomenutim zakonom u prosincu 2016. godine su uvođenje obveza davanja pristupa fizičkoj infrastrukturi mrežnih operatora pogodno je za postavljanje elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina, zatim uvođenje dostupnosti i transparentnosti osnovnih podataka o postojećoj fizičkoj infrastrukturi operatorima javnih komunikacijskih mreža putem jedinstvene informacijske točke, uspostavu koordinacije građevinskih radova, uvođenje obveze koordinacije prigodom izvođenja građevinskih radova koji su u potpunosti ili djelomično financirani javnim sredstvima, uvođenje obvezne transparentnosti podataka o planiranim građevinskim radovima stavljanjem na raspolaganje osnovnih podataka o tim radovima na ciljanom području putem jedinstvene informacijske točke, odnosno putem mrežnog operatora na zahtjev operatora javne komunikacijske mreže u prijelaznom razdoblju do uspostave jedinstvene informatičke točke. Ubrzavanje postupaka izdavanja dozvola potrebnih za postavljanje elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina, objedinjavanjem svih značajnih informacija o postupku izdavanja dozvola za građevinske radove putem jedinstvene informacijske točke. Propisivanje posebnih postupaka rješavanja sporova u vezi s pristupom i zajedničkim korištenjem fizičke infrastrukture pristupom podacima o fizičkoj infrastrukturi i podacima o uvođenju građevinskih radova kao i sa zahtjevom za koordiniranje građevinskih radova, te određivanjem HAKOM-a tijelom nadležnim za rješavanje navedenih sporova. A ovim prijedlogom zakona o elektroničkim komunikacijama predlaže se prenošenje članka 8. i 9. direktive kojima se uređuje fizička infrastruktura unutar zgrade, te propisuju obveze investitora novoizgrađene zgrade u pogledu izgradnje kabelske kanalizacije, pristupne točke i fizičke infrastrukture unutar zgrade, prilagođenje mreže velike brzine kao i zajedničkog antenskog sustava za prijem zemaljskih radijskih televizijskih programa vertikalnog i horizontalnog kabliranja, te postavljanja druge potrebne opreme. Primjena navedenih obveza odnosi se i na opsežne radove na obnovi zgrada. Isto tako, ovim prijedlogom izmjena i dopuna utvrđuje se pravni okvir za djelotvornu izmjenu, primjenu u domaćem pravnom poretku uredbe EU 2015/2120 kojom se osigurava zaštita jednakog i nediskriminirajućeg postupanja s prometom u pružanju usluga pristupa internetu, mjere transparentnosti za osiguravanje pristupa otvorenom internetu i zaštita povezanih prava krajnjih korisnika usluga, te se uspostavlja novi mehanizam za određivanje maloprodajnih cijena za regulirane usluge roominga na razini EU u cilju ukidanja maloprodajnih dodatnih naknada za rooming koje su ukinute u državama članicama EU i državama europskog gospodarskog prostora od 15. lipnja 2017. godine. Posebno treba naglasiti izmjenu članka 51. stavak 1. kojim se proširuje pravo krajnjih korisnika usluga na podnošenje zahtjeva za rješavanje spora pred agencijom i na spor koji se odnosi na prigovor zbog povrede prava u vezi sa zaštitom pristupa otvorenom internetu. Zastara osporene tražbine ne teče za vrijeme rješavanja spora pred agencijom, a operator javnih komunikacijskih usluga za to vrijeme ne smije pokrenuti postupak prisilne naplate niti ustupiti osporenu tražbinu. Prijedlogom izmjena i dopuna zakona dodatno se usklađuje odredba o jedinstvenom europskom broju za hitne službe 112 i EU pozivu kao i drugim pozivnim brojevima hitnih službi u RH s mjerodavnom pravnom stečevinom EU. Donošenjem predloženog zakona uklonit će se prepreke postavljanju elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina do krajnjih korisnika usluga, a koje se ponajprije odnose na nepostojanje i neprikladnost postojeće fizičke infrastrukture unutar zgrada, te otežani pristup operatorima elektroničkih komunikacijskih mreža koje imaju namjeru postavljati elektroničke komunikacijske mreže velikih brzina u više stambenim zgradama. Nadalje, propisivanjem uvjeta za poticanje gradnje elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina i pripadajuće elektroničke komunikacijske infrastrukture javnim sredstvima u skladu sa pravilima o državnim potporama na komercijalno neisplativim područjima RH omogućiti će se puno, provedba, strategija razvoja širokopojasnog pristupa u RH, u razdoblju od 2016.-2020. i okvirnog nacionalnog program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja. RH, je javna sredstva za gradnju navedene elektroničke komunikacijske infrastrukture i mreža velikih brzina putem europskih, strukturnih i investicijskih fondova, te se donošenjem ovog zakona, osigurava pravni okvir za iskazivanje traženog interesa, za gradnju, a propisuju se i rokovi, obveze, koje investitor mora ispuniti na temelju iskazanog tržišnog interesa, kao i odgovarajuće prekršajne sankcije u slučajno ispunjavanje preuzetih obveza. Ovim konačnim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o elektroničkim komunikacijama, taksativno se propisuje nadležnost HAKOMA za obavljanja poslova nositelja okvirnog nacionalnog programa za razvoj infrastrukturne, širokopojasne mreže, u području u kojima ne postoji dostatni komercijalni interes za ulaganja. Primjena Zakona o mjerama za smanjenje troškova, postavljanje elektroničkih komasacijskih mreža velikih brzina iz prosinca 2016. i ovaj prijedloga izmjena i dopuna Zakona o elektroničkim komunikacijama, trebaju pridonijeti promjeni stanja pristupa širokopojasnom internetu, koje sam naveo na početku svoje rasprave i približiti nas ostvarenju ciljeva digitalne agende za Europu, odnosno, da do 2020. godine, svaki građanin RH, ima mogućnost pristupa internetu brzinom od najmanje 30 megabita u sekundi. A najmanje 50% kućanstava da ima pretplatu na pristup internetu brzinom od 100 megabita u sekundi. To je cilj EU, pa je logično i pozitivno da i mi težimo tom cilju. Hvala.
Hvala li vama. Imate 4 replike. Prva replika gospodin Darko Perić.
Zahvaljujem gospodin potpredsjedniče. Poštovani kolega, kad pričate o zastupljenosti širokopojasnog interneta u Hrvatskoj, iz perspektive većine Hrvata, to vam izgleda kao da ja kažem da nas dva imamo zajedno 1000 kuna, s tim da vi imate 980, a ja 20 kuna. Tako vam širokopojasni Internet izgleda iz perspektive manje-više svih osim Zagreba, Splita, Osijeka i Rijeke. A to je zbog toga što zadnjih 27 godina, privatni telekom operateri ulažu i grade isključivo tamo gdje im se isplati, odnosno, tamo gdje ima najviše ljudi, gdje mogu najbolje i najbrže prodati usluge i gdje će im se najprije, sve ono što ulože vratiti. A to su upravo navedeni gradovi, odnosno, urbane sredine. I zbog toga imamo situaciju kakvu imamo. Imamo situaciju, da u Zagrebu imate sve, alternativa 5, 6, 10, 15 koliko god hoćete, ali 100 km od Zagreba nemate ništa ili imate samo jedan jedini način pristupa koji nije ni blizu onome što bi danas, u skladu s vremenom trebali imati. Međutim, upravo je poanta bila na europskim fondovima, EU, da sav taj novac iz europskih fondovima, iskoristimo, da izgradimo infrastrukturu tamo gdje je nema. I prije nekoliko godina je Vlada ondašnja poslije nastavile su i druge Vlade, donijele su odluku o objedinjavanju preko 8000 km optičke infrastrukture u državno vlasništvu, stavile pod nadzorom odašiljača i veza i Ministarstva mora, prometa i infrastrukture i to je trebao biti jedan od projekata koji bi bili temelj, nositelj, cijele ove buduće izgradnje infrastrukture na mjestima gdje ih danas nema, od otoka, do ruralnih naselja … [[Govornik se ne razumije.]] i svega ostaloga. Pa evo ja koristim priliku da vam to napomenem, a ujedino koristim i priliku da na ovaj način pitam i predlagatelje zakona i da nam daju izvješće, da li danas ili u nekoj pisanoj formi, u kojoj fazi se nalazi projekt objedinjavanja optičke infrastrukture, što se dešava s tim i koja je uloga svega toga u ovoj prići sa strukturnim fondovima? Hvala.
Hvala, hvala lijepa. Odgovor na repliku. Izvolite.
Slažem se s vama kolega, upravo sam to i naveo, dakle, Ličko-senjska županija ima mali broj priključaka jer imaju mali broj stanovništva, ali recimo Virovitička-podravska ima najmanji postotak, kad podijelimo broj priključaka u odnosu na broj stanovništva. Ličko-senjska je negdje u sredini čak RH. Dakle, otprilike tamo interes operatera i to sam i kroz replike već prijašnjim kolegama koji su raspravljali danas govorio, interes operatera će uvijek biti tamo gdje ima najviše onih koji su spremni se priključiti i gdje vrlo brzo mogu vratiti uložena sredstva. A otprilike po ruralnim općinama se onda svodi na to da su općine spreme i same dati prostor i infrastrukturu, samo da dobiju širokopojasni Internet u usporedbi sa recimo cijelom ovom raspravom koju danas imamo oko naknada, pa onda često puta, da bi uopće govorili operatere da grade nešto i u općinama koje su na ruralnim prostorima, naši načelnici i gradonačelnici idu u pregovore sa operaterima i daju im i bez naknade da mogu graditi na njihovom području, samo da uspiju i oni imati mogućnosti, da njihovi građani imaju mogućnost priključenja na širokopojasni Internet, barem slično kao što je to u većim gradovima. A u većim gradovima, ili čak u srednjim gradovima, operateri, naravno da su spremni i tamo je puno lakše i naplatiti tu naknadu o kojoj danas cijeli dan raspravljamo, nego što je to u malim općinama i malim mjestima, gdje u principu, vam se iselilo veći broj stanovništva i ostalo vam je 10, 15 kuća. Naravno da tamo nije u interesu operateru da dovuče. Tu se potopno slažem s vama. Tu trebamo uskočiti sa ovim EU fondovima i zato ovaj zakon je početak, na neki način da i koristimo europska sredstva za izgradnju širokopojasnog interneta.
Hvala, hvala lijepa. Gospodin Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Miro, mi smo danas svjedočili jednom pokušaju da se jedan dobar prijedlog zakona, na neki način samo radi jedne odredbe skrene u sasvim drugom smjeru i sama rasprava, ali i sama bit ovog zakona. Htjelo se svaliti na ovaj prijedlog zakona, sve možda propušteno ili sve možda loše u proteklih 25 ili 27 godina kad govorimo o području telekomunikacija ili elektroničkih komunikacija. Pokušavamo evo jednom argumentiranom raspravo kao što ste i vi to sada napravili ispred kluba HDZ-a dokazati da ovaj zakon ima itekako vrijednih, dobrih odredbi koje služe samo unapređenju cijelog sustava i pokušavaju ostvariti bolje procedure kako bi konačno počeli koristiti ono što nam stoji na raspolaganju, a to su novci europskih fondova, tj. EU u smislu izgradnje širokopojasnog interneta. I što mi danas slušamo? Slušamo priču o tome da netko nešto gubi, uglavnom jedinica lokalne samouprave. Mi odgovorno s ove strane tvrdimo ne gubi i pokušavamo raščiniti to na način da argumentirano tvrdimo da ovaj zakon ne priječi nikoga da ostvari svoje pravo naknade na način da pokušavamo konačno stvoriti procedure koje će izbjeći sve ono u što smo upali sada i kao čelnici lokalne samouprave u odnosu prema operaterima i da te stvari postanu jasne. Mislim da priča evo imamo priču HAKOM stoji puno novaca, tamo su nezakonitosti itd. uvodimo ih ponovno u državni proračun. Zašto? Želimo kontrolirati njihovo trošenje novaca. Nitko im ne brani pravo da kao agencija ostvaruju sve na što imaju pravo temeljem naknada i svih ostalih propisa, ali imaju konačno ponovno nadzor državnog proračuna u smislu da se ne događaju neke stvari kojima smo možda svjedočili u proteklom vremenu, ali i niz drugih stvari koje ste sada ovdje spomenuli ovo je dobar prijedlog zakona.
Hvala. Odgovor na repliku.
Kolega Boriću u potpunosti se slažem s vama i već kroz replike tijekom ove rasprave pokušao sam upravo ukazati na to da jedan dobar zakon pokušavamo kroz raspravu građanima prikazati kao nešto gdje neko nešto protiv nekoga želi napraviti odnosno kroz ovu dugačku raspravu ispada kao da su jedinica lokalne samouprave na neki način suprotstavljene svim operaterima koji na njihovom području djeluju. A iz iskustva svako tko se nešto malo bavio takvim poslom po terenu može znati da ustvari su to suradnici, svi operateri međusobno na terenu i lokalna samouprava. Tamo gdje to nisu suradnici tamo onda ta općina ili grad se ni ne razvija, temo se ništa ni ne gradi i tamo ni nema nekog napretka. Tamo gdje su našli zajednički jezik i gdje su suradnici i gdje zajednički za građane grade i operateri i lokalna samouprava e tamo imamo napredak. Tako da ovaj pokušaj gdje se nekome nešto uzima, a kao nekim operaterima koj isu u privatnom vlasništvu se pogoduje, s druge strane se pokušava kroz replike dati primjer da je jedno tamo gdje je privatno vlasništvo, a drugo je gdje je državno vlasništvo. Krenuli smo u otvaranje tržišta električne energije, krenuli smo u puno toga, nakraju krajeva imamo bezbroj operatera za plin u Hrvatskoj. Teško je ograničiti šta je više privatno, kojem operateru u zakonu treba omogućiti da ima pogodnosti, a kojem ne jer ovaj je državni, a onaj je privatni. Mislim da ne možemo na takav način pisati zakone i da smo tu ušli u jednu veliku zamku kroz ovu raspravu, a sve u stilu samo da stvorimo jedan politički igrokaz.
Hvala. Posljednja replika gospodin Miro Bulj.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolegi rekli ste četvrta izmjena ovoga zakona. Pa vi vidim branite ovaj zakon tj. pročitali ste ono što je predlagatelj u biti četiri puta se mijenja zakon, ali npr. članak 30. se također trebao mijenjati zbog antenskih stupova koji se postavljaju gdje god žele i gdje god mogu. Međutim nije se mijenjao isključivo zbog toga što se štite teleoperateri da rade na način kako rade do sada u RH, a bazne stanice tj. antenski stupovi da se postavljaju kako god hoće, bez građevinske dozvole, bez mjerenja zračenja. To je vidljivo u mom kraju u vašem kraju gdje god dođete. Kažete ovaj zakon je dobro prilagođen prema današnjim uvjetima, prema razvoju, strategiji. Pa zbog čega ne bi oni plaćali na cijelom teritoriju RH pravo služnosti T-Com, zbog čega je se ta odredba promijenila van savjetovanja … savjetovanje bilo ovaj dio upravitelj nekretnine, zbog čega lokalna samouprava ne bi to utržila. Pa pogledajte slike, evo ja ću vam pokazati jednu sliku malo prije sam imao šta rade, gledajte, evo ovo vam je nova tehnologija T-Com-a rade ovako gdje god hoće i tako po kulturnome dobru. … u ovome slučaju Sinja i to se ne naplaćuje, rade što žele, koriste infrastrukturu grada, koriste postavljene stupove tj. … koje gradi … jel je teško živi oduzeto mu je sve što mu je država oduzela, a mi pogodujemo teleoperaterima koju dobit HT ulaže u Crnu Goru. Koliko imamo manje radnika danas od prije 15 godina u HT-u, provjerite vi to sigurno znate i da li su date dionice vašim roditeljima, evo kolegi Mišiću … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala gospodine Bulj. Odgovor na repliku.
Kolega Bulj, prvo članak koji cijeli dan o njemu raspravljamo se ne mijenja u odnosu na zadnju izmjenu zakona. Dakle i dalje kao što smo to već nekoliko puta naglasili i dalje mogućnost naplate lokalnoj samoupravi kao što je to bilo i do sada, ostaje da naplati svoju naknadu. Pokazali ste neke slike koje govore o stanju kako to operateri ponekad moraju odraditi na terenu jer kada dođete i hoćete staviti u neku zgradu opremu da dobijete širokopojasni Internet onda naravno da će neko reći, ja to ne želim da to bude, a neko kome je u interesu da dobije taj priključak će dopustiti pa onda se na takav način kao što ste vi to na slikama prikazali improviziraju priključci jer onome tko želi se spojiti na Internet, a recimo ja dolazim isto tako jednog rada gdje je 30 megabita u sekundi je samo san, a ne stvarnost meni ne bi smetalo da na moju kuću stave opremu koja bi omogućila mi onda da se mogu spojiti sa 30 megabita u sekundi. I vjerojatno ne bi u tom slučaju ni tražio naknadu za takvu opremu. Međutim, pravo i svakoj privatnoj osobi da traži naknadu kao i lokalnoj samoupravi ostaje u ovom zakonu. I neke stvari koje se inače događaju kod nas u društvu pokušava se sa kroz ovaj zakon ići rješavati, mijenjanjem tih tri riječi u jednom članku. A mislim da čak i ovaj amandman što sam i replicirao kolegi iz SDP-a ovako kako je napisan bi samo još izazvao dodatne probleme jer kao što sam i naveo primjer, često puta imate situaciju da netko upravlja a gruntovni je vlasnik netko sasvim drugi pa bi onda ispalo da jedan i drugi trebaju dobiti naknadu za postavljanje bilo koje opreme na toj čestici.
Hvala. I sada prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi je gospodin Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Znači pred nama je Zakon, uvaženi tajniče sa pomoćnicima, koji se dugo iščekivao gdje su bile i rasprave i u javnosti, međutim došlo je do značajnih promjena gdje se očito pogoduje određenim skupinama, da ne ulazimo sada u povijest samog našeg znači telekomunikacija na koji su način privatizirane da ne … nikoga, HDZ je počeo a u kasnim '90.-tim a u 2000. je SDP završio tu privatizaciju. I sjećam se baš u vremenu kada se je uhićivalo generala Gotovinu jer je i prošlo je to ispod žita ta 25+1 dionica i naravno da su nanesene velike štete Hrvatskoj državi, lokalnoj samoupravi, regionalnoj samoupravi, hrvatskim ljudima koji su to stvarali, koji su to plaćali jer je činjenica da ljudi koji su plaćali infrastrukturu, koji su vlasnici infrastrukturu, koji su vlasnici zemljišta, lokalne samouprave koje su vlasništvo zemljišta da nisu dobile, da nisu obeštećene, tj. da im nisu dane dionice. Jednostavno, to je jednim potezom, velikih gospodarstvenika mudrih Mudrinića i ostalih koji su jednostavno iskoristili dati pogodak, ono šta smo mi stvarali, tj. naši očevi, naše generacije dano je Deutche Telecomu. Zbog čega, to treba pitati njih. Činjenica koja je ovdje nepobitna a to sam ukazao još evo iz svoga kraja 2012. godine gdje infrastruktura se gradi gdje god im padne na pamet pa sam kazao, evo spomenuti ću još jednom, pa donio sam ovdje i slike i primjere kako se uzorpira prostor što ne mogu raditi u Njemačkoj. Evo na kulturnome dobru u središtu grada, pogledajte sliku i ne plaćaju kunu za ovo. Ali također pogledajte ove mreže po cijelome gradu, središtu grada, pa čak sam kazao i kada dođete na Sinjsku alku ići ćete po starom stoljetnom drvoredu maruna koji su posađeni prije 100 godina. Znači jedan ogroman hrvatski krimen koji su napravile političke elite i u ovome Parlamentu koji sada isto temeljito brane ovaj prijedlog, tj. izmjenu nakon sastanka predsjednika uprave i Plenkovića jednu izmjenu koja će u biti oštetiti lokalne samouprave i regionalne samouprave, pa i državne samouprave pa i hrvatske ustanove, državne, javne koje su vlasnici prostora i neće moći otvarati pravo služnosti baš zbog ovoga dijela šta joj se pravo služnosti ukida, znači na najvećem dijelu, najvećem dijelu u biti, jer najveći dio je imovinski i ne riješen. Imate brojne znači puteve, asfaltirane, ne asfaltirane, koji nisu uknjiženi a održavaju ih lokalne samouprave. A preko tog prostora prolazi znači infrastruktura Deutche Telecoma, tj. naša hrvatska, tj. hrvatska koju su oni oduzeli i činjenica je da mi to moramo zaštiti i da micanjem ovoga dijela u biti, micanjem jednoga dijela … [[Govornik se ne razumije.]] pokazuje da je nakon sastanka sa predsjednikom uprave T-com-a, Plenković i on su očito nešto dogovorili, šta. Jer je vidljivo da je upravitelj nekretnine prije bio naveden u e-savjetovanju, nije bilo primjedba, molio bih tajnika da još jednom izađe ovdje i da kaže javno i da kaže tko je dao primjedbu, možda telefonski poziv gospođa ili gospodina, tog predsjednika uprave … [[Govornik se ne razumije.]] , Deutche Telecoma, Tcom-a, tj. jedne grane od Deutche Telecoma, mi smo to predali u ustavne ruke. I nadam se da ćemo mi ovdje saborski zastupnici podržati amandmane koji su u interesu zaštite lokalne samouprave jer je činjenica da pravo služnosti u Hrvatskoj lokalne samouprave ne naplaćuju u dovoljnom broju, u dovoljnoj vrijednosti isključivo zbog zakona koji imamo. Također da se je bilo ovim zakonom, imalo namjere ići u boljemu smjeru onda bi se mijenjao zakon članak 30, postavljanje antenskih stupova ili baznih stanica. Međutim nije, ja sam dao amandman, reći će sada kršenje Poslovnika, ja sam ga dao isključivo, neka ga slobodno odbiju da se vidi da se štite i ovdje teleoperateri, da se nije imalo namjeru urediti ovaj dio baznih stanica koje brojne udruge, pa poglavito Hrvatska udruga elektromagnetskog zračenja je godinama upozoravala pa i nekada prethodni saborski zastupnici, evo gospođica Mirela Holy je također u bivšim mandatima o tome dosta pričala o štetnosti i u biti o svemu što bazne stanice, tj. teleoperateri rade a u svojim državama ne rade. Ne treba im suglasnost lokalne samouprave, suglasnost susjeda, nisu u, ne spadaju u prostorne planove, ne trebaju biti, jednostavno rade šta žele i šta hoće. I nama u biti uništavaju okoliš i naš prostor, ugrožavaju naše zdravlje i ne ulažu u infrastrukturu nego koriste postojeće infrastrukturu kao što su putovi, postavljanje nove struje, novih kabela i tako i da bi se ulagalo, u biti netko bi zarađivao, od projektanta do izvršenja radova. Ovaj zakon je zakon koji je vidimo u biti u zadnjem trenutku promijenjen, promijenjen je nakon sastanka Predsjednika Uprave T-COM-a i predsjednika za Hrvatsku i Vlade Plenkovića i time je dokazano da je izmjena i nestanak e-savjetovanja tj. cijele javne rasprave, toga jednoga članka gdje bi vlasnici tj. upravitelji toga prostora bi dobili mogućnost naplatiti što bi bilo normalno jer brojne lokalne samouprave kao što je cijela Dalmatinska zagora, Lika, koje lokalne samouprave ne mogu platit održavanje zimske službe, vatrogasne postrojbe, ne mogu riješiti niti jedan problem, jednostavno T-COM im oduzima to pravo. Prema tome, u Hrvatskoj dobit očito kao i kod banaka za brojne naknade i milijarde odlaze iz džepova građana, tako u i u ovome slučaju još jednom se nastavlja loša praksa, loša politika i zbog toga bi evo zamolio saborske zastupnike da amandmane koje su dali klubovi i SDP-a i MOST-a pa nadam se i drugi da će dati i iz HDZ-a saborski zastupnici, poglavito gradonačelnici, načelnici, u svrhu zaštite svojih lokalnih proračuna i interesa lokalnih da pune svoju prihodovnu stranu, da mogu ispuniti obaveze, da će također podržati to ili ako imaju hrabrosti dati taj amandman ili će predlagatelj sam uvidjeti da je bez i nakon javne rasprave u biti skinut je jedan vrlo bitan dio onoga što bi trebalo plaćati prema hrvatskoj državi telekomunikacije. Međutim, očito tu zasada nema interesa jer vidimo da brojni zastupnici brane ovaj zakon, brane ga na način da je on dobar, da je on napredan, ali je činjenica da to nije tako i da ovaj zakon treba sveobuhvatnu izmjenu tj. da treba jedan novi cjeloviti zakon, koji bi u biti štitio interese, jer onaj zakon koji se mijenja svako malo, ovaj 4 puta, znači da nije dobar i zakon koji će štiti interese građana a ne da i dalje mi budemo u biti ono što ne bi trebalo, da pogodujemo stranim interesima a povijest nam govori kod svih privatizacija a poglavito u ovom slučaju kod mrežnih djelatnosti da smo pogodovali strancima. Također i regulatorna agencija tu mora odraditi svoj dio posla, poštivati zakone međutim i sam čelni čovjek je očito otišao, draže mu je da vrijeđa svoje djelatnike, čelnik HAKOM-a, znači čovjek koji je dužan skrbiti da putuje u inozemstvo na duhovne obnove, da plaća najskuplje prostore u državi, iznajmljuje za svoju agenciju nego da regulira ta prava u zakonu, tako da jedan sveobuhvatan i ljudski potencijal koji loše upravlja, znači kao regulator a i ovaj zakon jednostavno pogoduje stranom tele-operateru gdje je očito uključen vrh države. Žao mi je, volio bi da premijer Plenković ima snažan gard, da upotrijebi sve svoje prijatelje na koje se često poziva nakon Vijeća Europe, a koji ga šamaraju gdje ga god stignu, di ga god uhvati po svakom pitanju, od Savudrije u ovome slučaju sada, u svakom slučaju je mi smo gubitnici, ali ako će stati na stranu Hrvatske… [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Sad će valiplicirati 3 zastupnika, tako da možete i završiti ono što ste mislili reći. Prvi je gospodin Grmoja.
Poštovani kolega Bulj, apsolutno ste u pravu znači da je ovaj cijeli proces savjetovanja oko ovog zakona kompromitiran, ali niste točno iznijeli informacije. Naime postojale su primjedbe od strane HT-a i HGK-a na ovaj pojam upravitelj nekretnine, i ono što je još zanimljivije, ministarstvo je odbacilo te primjedbe da bi onda na kraju odigralo u korist HT-a i izbacilo taj pojam upravitelj nekretnine. I nitko ne tvrdi što nama želi imputirati kolega Borić i kolege HDZ-ovci, da se ne mogu naplatiti jedinice lokalne samouprave, ali moraju pokretati upravne sporove, to je jedan dugotrajan proces koji košta i ono samo što mi želim ovdje i očekivali smo potporu od svojih kolega, posebno ako su oni načelnici i gradonačelnici, da se olakša jedinicama lokalne samouprave da oni ta svoja prava, pravo na naknadu lakše ostvare. I nama nije bitno hoće li biti prihvaćen ovaj moj amandman koji sam ja dao, čujem da ćete i vi dati, upravo ste me upoznali s tim da ćete i vi dati amandman, ili hoće li biti prihvaćen amandman kolega iz SDP-a, evo Vlada ima sve instrumente u svojim rukama, ima stručne službe neka Vlada da amandman kojima će se jedinicama lokalne samouprave omogućiti da lakše ostvare to svoje pravo na naknadu. Nije nama nužno da mi na nekakav način ovdje profitiramo niti mi želim prozivati Vladu, kolege svoje iz HDZ-a, mi želimo da se gradovima i općinama omogući da što lakše ostvare to pravo. Nije ovo nikakvo politikanstvo, prozivanje bilo koga, mi ćemo rado ako Vlada pripremi takav amandman, podržati i ovo što pokušava kolega Borić i HDZ-ovci, apsolutno nije istina, znači da nam imputiraju… [[Govornik nije uključen.]]
Hvala lijepa. Gospodin Mišić, a oprostite, odgovor na repliku.
Hvala lijepo što ste me upozorili da je bilo primjedbi i to od strane HT-a, koje je ministarstvo odbilo. Pa evo tajnika bi zamolio, zbog čega je ministarstvo odbilo ovo po pitanju upravitelja nekretnine da trebaju platiti pravo služnosti. Zbog čega je ministarstvo odbilo primjedbu evo javno, evo ja bih vas molio da odmah to napravite primjedbu HT-a i na kraju je izbrisano, ostala je znači tijekom cijele rasprave, izbrisano nakon sastanka predsjednika Uprave HT-a i premijera Plenkovića uz još nekakve dvije gospođe na ovdje, ja ne mogu se sad sjetit prezimena. Jedna je gospođica Mišetić. Gospođa, pardon. Zbog čega je to nestalo, a odbili ste kao neosnovano od strane HT-a. I kolega Grmoja, tu ste u pravu i ovdje treba vratiti ovaj dio da iđe i upravitelja nekretnine, da se plaća upravitelju pravo služnosti upravitelju nekretnine koji to lokalna samouprava ili bilo tko drugi. I na taj način će to biti pravedno i pravično da se napokon, jer inače se nikada neće nepravda prema hrvatskom narodu koju su napravile političke elite koje sjede ovdje i mrko gledaju, a napravile su veće štete nego brojni okupatori na području Republike Hrvatske, brojnije štete. Pa ne samo telekomunikacije. Pogledajmo more, pogledajmo Jadran, gospodarski pojas. Pogledajmo za sve što smo ginuli generale. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ista stvar, ista stvar, iste su strukture [[Upadica Radin: Gospodin Glasnović nemojte iz klupe govoriti.]] Iste strukture su napravile to i u Hrvatskoj. … [[Upadica Glasnović, ne razumije se.]] [[Upadica Radin: Molim vas nemojte! Nemojte, ponašajte se vojnički! Izvolite gospodine Bulj.]] Generale ako ste vi bili vojnik, bio sam i ja. To od vas nije vojnički ne šuti se, nego iste strukture. To je se vidjelo kod otvaranja arhiva, kod otvaranja arhiva zakona gdje smo mi to napravili iz MOST-a da nije nitko bio u ovoj sabornici [[Upadica Radin: Gotovo je.]] i nemojte me prekidati. Čast vama kao generalu [[Upadica Radin: Gospodin Bulj, gotovo je vrijeme. Isteklo je vrijeme.]] Nemojte štitit i one prije, a ti prije devedesete su samo nastavili.
Isteklo je vrijeme. Najprije ćemo nastaviti sa replikama, onda ću vam dati riječ gospodine Pernar. Samo replike da završimo. Gospodine Mišić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulj, u nekim stvarima se sa vama mogu složiti ali u većini ne. Sjetimo se prije 25 godina da nismo imali interneta, telefone, nismo imali ništa. U ratu kad smo bili nismo se internetom mogli ni telefonom, mobitelom pozvati. Pričamo tko dobiva, tko gubi. Ja bih rekao da ovdje svi dobivaju, a investitor istina najviše. Kako uzeti investitoru da ne zarađuje toliko to je pitanje. Da. Rekao si stubovi i pokazao si slike da postoje tamo kod vas. To je istina, ali to je stara infrastruktura. Zamisli za 20 godina ili za 10 kad ne bude više stubova, kad bude satelit slao sve informacije i kad se budu mreže te skidale vjerojatno za 10, 15 godina će to desit se. Jer prije 20 godina nismo imali ni pojma kako to sve izgleda. A danas kad gledamo tko gubi, svi dobili. Zašto? Zamisli sada da netko lubenicu prodaje iz Metkovića u Osijek? Taj bi morao ići prvo na poštu, pa pošta u Split, pa Split u Zagreb, pa Zagreb u Osijek. To je proces koliko vremena. Danas taj isti naručioc iz Osijeka ili bilo ovdje gdje internetom naruči, internetom to plati i večeras šleper vozi za destinaciju koju god hoće. E to je napredak, a mi želimo napredovati. Kako tim interesnim skupinama kao i telekomu, HT-u uzeti novac? To ćemo morati vjerojatno regulirati prema europskim zakonima. I sigurno ja sam pristalica toga koliko zarađuju u Europi da to rade i kod nas, da toliko budu impulsi, da toliko bude jeftino našim građanima. Prema tome, ja mislim da smo mi napredovali, [[Upadica Radin: Fala vam lijepa. Fala.]] a ne možemo samo pričati o problemima. Hvala.
Gospodin Bulj, izvolite.
Kolega Mišiću, najveći dio rasprave nisam razumio. Sad je li se to dogodilo zbog toga šta ste govorili o 20 godina prije. Mi govorimo o pravu služnosti, da se plaća znači lokalnoj samoupravi, vama kao vlasniku zemljišta jer ste vi platili recimo da iđe preko vašeg zemljišta telefonska infrastruktura. To pravo služnosti onoga što je narod stvorio. Jel' kužite? Znači mi vama, vi govorite o internetu, o brzini interneta. Pa nitko nije o internetu, mi ovdje govorimo, mi se borimo i vi bi tribali, znam da ste sad na vlasti, tj. jedan dio vaše stranke je na vlasti, jedan je u oporbi. Prema tome, mi se borimo da optičku mrežu sagradi Hrvatska i da bude u hrvatskom vlasništvu i da Hrvatska ima. I to je vid nacionalne sigurnosti. Mi smo dali kompletne veze smo dali stranim investitorima. Hrvatska država je tribala štititi svoje interese i to bit u hrvatskom vlasništvu i Hrvatska naplaćivati od drugih distributera. Ali to je dato stranom investitoru bez kune. Pa vi ste gospodine Mišiću morali platiti ka i moj otac da bi priključio telefon, da mu se do kuće napravi infrastruktura ali sve je to vlasnik Nijemac. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ne može biti gotovo, ne vridi to pravilo što ste sad rekli. Ne vridi to pravilo. Hrvatski interesi i sigurnosni i interesi što se tiče same dobiti, jer to je hrvatskoga naroda, po hrvatskom teritoriju, po slobodnoj Hrvatskoj državi [[Upadica: Ne možemo pratit tehnologiju.]] Tehnologiju, mislim gledajte ne mogu vas razumit šta hoćete reći. Stvarno od kad ste ušli u vlat ja vas ne mogu razumjeti. Profesor Lovrinović jedno govori, vaš drugi potpredsjednik stranke gospodin Martinović treće. Mislim dogovorite se, pa iznesite klub. Hvala.
Hvala lijepa. Posljednja replika gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Bulj. Dakle, ovdje mislim da je danas tema i ono oko čega se mnogi zastupnici zapravo čega se boje, a to je hoće li ovaj zakon koji spada u grupu zakona koji trebaju postaviti jasni zakonodavni okvir na koji način jedinica lokalne samouprave, općine, gradovi, mogu doći do svojih potraživanja kojim prema zakonima pripadaju. Ako zakon nije dobar, ako postoji pravna nesigurnost, a neke kolege su ovdje koji su gradonačelnici, načelnici upozoravali. Kolega Bulj, slušajte me, nećete znati što sam rekao. Kolega gradonačelnici, načelnici su upozoravali da zbog te pravne nesigurnosti, čak teleoperateri određuju sami koliko će im faliti, toliko sam danas shvatio, umjesto čak desetorostruku manje iznosi im nude i to su stvari koje trebaju biti zakonski riješene da se do toga ne dolazi. Što se tiče baznih stanica ovdje u Saboru je u više navrata na to upozoravano, jer ne zna se zapravo koliki je utjecaj na štetnosti, na zdravlje ljudi. Pogledajte, mi smo u Slavoniji, umjetnici, uspjeli smo u Slavoniji uništiti mlinarsku industriju. Sreća što imamo silose, pa ti silosi služe sad kao, kao mjesto na kojima su postavljaju bazne stanice. I znate što sam primijetio? Na silosima više nema niti golubova. Neki kažu možda zato što nemaju šta jesti, a možda im baš i te bazne stanice smetaju, pa možda nas i golubi upozoravaju da neke stvari baš i nisu, nemaju dobar utjecaj na zdravlje ljudi. U tom smislu, zakonski prijedlozi moraju biti jasni i dorečeni da bi se zaštitilo i javni novac, a onda kasnije i zdravlje ljudi. Hvala.
Hvala. Gospodin Bulj, odgovor na repliku.
Evo, ja ću krenuti od kraja. Znači bazne stanice su priča za sebe. Naravno silose su ispraznili, žito je preko većre nestalo, preko noći u jednoj noći na brzinu i sad se koristiti to za bazne stanice. U Hrvatskoj državi, to nije u Njemačkoj, to nije ni u Švedskoj, dakle, dolaze teleoperateri, točno se zna procedura, kako se postavljaju antenski stupovi, a kod nas nema nikakvih kriterija. Znači, vi kod izmjene određenog balkona … [[Govornik se ne razumije.]] u svojoj zgradi, morate tražiti suglasnost od svojih susjeda, morate nekakve izmjena, dozvola. Ovdje čak o jednostavnih pravila, od jednostavnih građevina se ne nalaze bazne stanice. Tako da ne oštećuju i prostor, ono što imamo. Što se tiče zdravstvene federacije svjetske, ona je već 2013. upozorila o štetnosti na zdravlje ljudi, a poglavito djece i povećani broj tumora u krugu od 400 metara, od 200 i 400 najviše, znači to je dokazano. Naravno, u nas pravilnici i Ministarstvo zdravlja i Ministarstvo graditeljstva kojim sam uputio, oni to neće da implementiraju, pa ni ovim zakonom, sada čl. 30 nisu promijenili, ja sam dao amandman, bez obzira što će reći da nije po poslovniku, samo da dokažem da ovaj zakon nije imao indiciju pomoći, u biti pomoći lokalnim samoupravama, zaštiti zdravlje ljudi. To je na baznim stanicama vidljivo. Što se tiče lokalnih čelnika, lokalni čelnici naravno da upozoravaju. Evo ja sam tu pokazao, ja sam kao vijećnik prije 7, 8 godina, slao dopise, ukazivao na nered u prostoru zbog infrastrukture koja se koristi T-COM a nenaplaćiva lokalna samouprava. Znači, ogroman nered, a ogromne milijarde ostaju u džepovima HT-a, tj. Deutsche telekom. Tako da ovim zakonom mi moramo podržati amandman, ovaj zakon je očito, kao što je rekao premijer Plenković usmjerio onako kako je njemu odgovara.
Hvala, hvala vam lijepo gospodine Bulj. Gospodine Maras, pojedinačna rasprava. Nema ga, gubi pravo. Gospodin Borić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja želim nešto reći o Konačnom prijedlogu Zakona o elektroničkim komunikacijama jer osim izvješća HAKOM-a mi imamo vrlo rijetko priliku govoriti upravo o ovim temama i mislim da je današnja rasprava pokazala da postoji dovoljno velika zainteresiranost među zastupnicima da bi progovorili o tom segmentu društva koji se često podcjenjuje i čini ga se možda nebitnom, a čini jedan veliki dio hrvatskog gospodarstva u samim prihodima, ali i u samoj važnosti za gospodarstvo. Ja neću ići na razinu u kojoj se danas pričalo jer smatram da ova država ima svoje akte koji jasno usmjeravaju priču o elektroničkim komunikacijama. I činjenica jest da je u prošlosti bilo puno propusta i propustili smo zaista puno, posebno u tri godine članstva od 2013. do 2016. kada nismo imali uopće osnovu da se možemo kandidirati za bilo koji program iz europskih fondova da bi razvijali našu elektroničku infrastrukturu odnosno širokopojasni Internet. Tek 2016. godine donesena je Strategija razvoja širokopojasnog interneta u RH do 2023. godine u kojoj se jasno navodi da nam na raspolaganju stoji negdje oko 690 milijuna eura ili gotovo pet milijardi kuna koje trebamo upotrijebiti da bi mi danas izbjegli neke rasprave koje su se danas ovdje vodile. Međutim, na što se to sve svede? Na kraju svi znamo da imamo mobitel u ruci i vrlo smo sretni onog trenutka kad on funkcionira, kada smo dostupni, kada možemo s njime komunicirati. Međutim u onom trenutku kada mobitel ili aparat ne funkcionira počinju se tražiti krivci. Da li su to operateri, da li je to predsjednik Vlade, da li je to predsjednik države ili saborski zastupnik, uglavnom znamo brzo pronaći krivca. A krivac često nije kriv i zbog toga svjedočimo raspravama kojima smo svjedočili danas. Imali smo pokušaj da se jedan dobar prijedlog zakona svede na to da li lokalne samouprava može ili hoće ili treba dobivati određenu naknadu od operatera za prava služnosti ili prava puta ili će se to ovim zakonom onemogućiti. I slušali smo nekoliko varijacija, pogledali smo i neke slike, iako je jasna uloga lokalne samouprave u cijelom tom postupku. Onaj tko dolazi iz lokalne samouprave zna na kakve probleme nailazi. Mi smo te probleme imali i nakon 2008. kada je donesen prvi zakon i nakon 2012. kada je izmijenjen taj zakon i nakon 2014. i lokalna samouprava nije samo s ovim zakonom u problemu nego sa mnogim drugim zakonima jer mora ulaziti ili dogovore ili u sporove. D li su svi uspjeli ostvariti svoje pravo? Nisu, ni temeljem postojećeg zakona, očito da će biti problema i temeljem ovog zakona. Ali procedure treba propisati kako bi smanjili prostor da netko bude samovoljan, da radi ono samo što on želi, da iskorištava onoga kome čini možda i nekakvu štetu jer i do sada je bilo jasno na koji način se može doći do prava služnosti tj. do naknade koju bi operater koji koristi određenu infrastrukturu u određenoj općini trebao platiti takvu infrastrukturu, tj. pravo korištenja određenih nekretnina ili prostora kroz koje ta infrastruktura prolazi. I onda smo čuli pitanje danas, tj. tvrdnju, nitko nikome ništa ne plaća. I tu ima istine. Onda smo čuli da ovaj zakon dodatno centralizira a ne decentralizira odnose između Vlade, tj. odnose između države i lokalne samouprave. I zaboravljamo što se kaže do sada događalo. Vi ako ste čelnik lokalne samouprave imate i svoje općinsko ili gradsko vijeće koje je vlasno donositi određene odluke u odnosu prema ne znam operateru koji ima infrastrukturu. I ako se ne možemo naći ili dogovoriti kolika je ta naknada a naravno da i operater uvijek želi i temeljem postojećeg zakona bez ovih izmjena platiti što manje troškove onda dolazimo u odnos koji je sukob. Da li se u odnosu sukoba na tom prostoru općine ili grada događa razvoj infrastrukture? Ne događa se. Zašto se ne događa? Jer općina ili grad … [[Govornik se ne razumije.]] je zabraniti pravo pristupa infrastrukturi tj. bilo kakvoj izgradnji dodatne infrastrukture tog operatera dok ne riješi ovaj odnos recimo. I mnoga vijeća su pribjegla upravo tome i načelnici i gradonačelnici, da su zabranili pravo pristupa nekim infrastrukturnim objektima u svome vlasništvu ne bi li došli do sporazuma. I to se događalo. Mi imamo činjenicu da općinsko vijeće ovlasti načelnika i gradonačelnika da može uopće potpisati takvu nekakvu, sporazum ili ugovor jer su ti iznosi često iznad iznosa s kojima oni mogu samostalno raspolagati. Znači da u općinskom vijeću i gradskom vijeću sudjeluju sve opcije, nema tu samo jedna strana, znači svi donose nekakvu odluku. Da li dolazi do druge strane do zlouporabe neke svoje pozicije o kojoj smo danas dosta čuli? Dolazi. Ali smatram da je ovaj zakon plus Strategija razvoja širokopojasnog interneta pravi temelj da možemo početi koristiti sredstva koja nam stoje na raspolaganju. Nama godišnje stoji 120 milijuna eura ili gotovo milijardu kuna koje još uvijek ne možemo koristiti da bi imali brže mreže, da bi kolega zastupnik iz Sinja mogao biti dostupan svagdje, gdje god se on nalazi u tom trenutku. I da nema na slikama ovo što je on pokazao. Ali tu se postavlja pitanje i odgovornosti i lokalne samouprave zašto je dozvolila da ovako izgleda jedan dio infrastrukture na svom području. Tko je tamo na vlasti i što oni to rade da ne mogu to urediti? Ja s takvim slikama nemam problem. Jer puno toga ovisi o lokalnoj samoupravi. I svaliti sve samo na jednu stranu i tražiti od te iste strane i brzinu i dostupnost i sve moguće benefite koje možemo imati kada govorimo o elektroničkim telekomunikacijama naprosto nije korektan odnos. Jer svi želimo brže, pokazuju izvješća HAKOM-a da Hrvati vole sada sve više surfati, da gigabajti rastu u nebo svake godine po desetke milijuna gigabajta više trošimo, sve manje razgovaramo ali više trošimo na Internet. Koga to obvezuje? Obvezuje operatere da ulažu upravo u ovo o čemu govorim. I oni su to shvatili i moraju ulagati jer njihovi prihodi padaju u dijelu kada govorimo o razgovorima ali i rastu u dijelu kada govorimo o korištenju interneta. I shvatili su oni to, mi smo od prosječnih cijena za 1GB u nekoliko godina došli na nekakve ajmo to tako nazvati razumne cijene, one još nisu dobre ali će biti još i manje jer konkurencija konačno čini svoje. Pogledajmo prihode 2010., pogledajmo prihode ne znam sva tri operatera ili ulazak trećeg operatera u područje mobilnih komunikacija kako je djelovao na sve odnose unutar cijelog sustava. To su teme o kojima treba razgovarati ali ne ovako, ovo ništa ne valja, jedan članak nije dobar, netko je u Vladi imao sastanak i to je to. Teorija urote koja treba uvjeriti one koji ne čitaju ovaj zakon da ovdje ništa ne valja. Ti isti koji, eto viču na HAKOM a mi ga uvodimo u proračun, da ga korigiramo, tj. da ga kontroliramo u troškovima ali to nije dobro, dobro je to, dobre su i sve druge odredbe. I jasno je da će i nakon ovog zakona i nakon ovih odredbi biti upravnih sporova i lokalne samouprave i operatera, biti će ih sigurno, kao što ih je bilo i do sada. I konačno će i upravni sudovi morati početi donašati određene odluke. Ali ne možemo ni mi sami reći da je na našem području sve lijepo uređeno, da imamo uređen katastar, da imamo uređene imovinsko-pravne odnose, da je svaka nerazvrstana cesta jasna ako da da nema drugog vlasništva osim vlasništva jedinice lokalne samouprave što nije točno. I kroz mnoge druge zakone pokušavamo upravo urediti taj sustav. Jer što se desi kada dođe revizija? Prvo mišljenje koje ćete dobiti kao uvjetno mišljenje je, niste riješili pitanje vlasništva na nerazvrstanim cestama. Oni ne pitaju imate li vi novaca za to, imate li novaca da otkupite ne znam dvanaestinu vlasništva u desetak njih koji su vlasnici, imate li novaca za platiti sve te elaborate i provedbu svega toga nego evo vam uvjetno mišljenje, vi to niste riješili jer vam je zakon to naložio. A onda dođemo na ovu priču a što to naplaćujete a nije vaše. Pa čujemo da bi neki živjeli od rente na dijelu gdje mu je infrastruktura počela ili prošla kroz njegov dio zemlje. To nije moguće u pravno uređenoj državi. Znači pokušavamo riješiti kompletan problem. Početak je strategija, nastavak je ovaj zakon. A još ono što je rekao i kolega Šuker, niz povezanih zakona koji rješavaju pitanje infrastrukture. Nedavno smo govorili, to sam danas spomenuo, o Zakonu o katastru nekretnina. Mi prođemo pored toga ali zaboravimo. Tko je sada vlasnik, to ucrtati, tko je vlasnik dati podatke da bi kompletno rješavali sustav. Ali ova država mora biti bolja sutra nego šta je bila jučer. I to je intencija ovog zakona. Ne ova priča tko koga želi prevariti ili zavariti na teoriju urote tko je s kime sjedio na nekom sastanku. Hvala lijepa.
Hvala lijepa imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Boriću shvaćam vaše dobre namjere i plemenite namjere u rješavanju problema u ovome pitanju i naravno da elektroničke komunikacije su vrlo bitne i to je nešto danas bez čega se ne može. Međutim je činjenica da je tijekom rasprave na upravitelja nekretnine, da se odnosi pravo dužnosti i obaveza da se plaća pravo služnosti, da je jedino dao prigovor, ja molim još jednom da potvrde iz ministarstva… [[Govornik se ne razumije.]] Znači telekom je jedini onaj koji je dao prigovor šta je ministarstvo odbilo kao neosnovano, jesam u pravu? Znači to je lako provljerljivo sve. Nakon toga događa se sastanak u Vladi, briše se, odjedanput nestaje taj podatak upravitelj nekretnine. Tu je osnovni problem. Mi govorimo o pravu služnosti upravitelju nekretnine. Onaj tko se brine jer znamo da su imovinsko-pravni odnosi u RH katastrofalni, od Austro-Ugarske države, evo Ivan Šipić može potvrditi, na našem području, od Austro-Ugarske su nam još uvijek gruntovnice, sve nam je prije 100 godina. vrlo malo je toga riješeno imovinsko-pravno i s ovim upraviteljem nekretnine i taj bi se dio riješio. Jer brojne lokalne samouprave su asfaltirale, održavale brojne puteve kud prolaze telekomunikacije, to one održavaju, a nije njihovo vlasništvo, stotinama godinama nije prenošeno vlasništvo, a one upravljaju time i održavaju to na trošak lokalne samouprave. Koji je onda razlog da HT ne plaća pravo služnosti lokalnoj samoupravi? Ali to je ogroman dio kolača, tu se radi o milijardama, na području RH koji ostaje u džepu, znači, u ovome slučaju T-COM-a. Još jednom evo pitao bi tajnika da objasni ovaj slučaj oko primjedaba na ovaj zakon.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Borić.
Hvala lijepo. Kolega Miro, još jedanput ovaj zakon ne ukida pravo na naknade. Ne ukida pravo naknade koji lokalna samouprava treba dobiti od operatera, nego utvrđuje način kako doći do naknade. Do sada smo imali situaciju slijedeću. Znači kao čelnik lokalne samouprave, tražio si od HAKOM-a da postupa po Zakonu o elektroničkim komunikacijama te da izda operateru nalog da sklopi ugovor sa lokalnom samoupravom o pravu služnosti ili o pravu puta. Operater bi ponudio ugovor koji bi došao načelniku ili gradonačelniku s kojim bi on išao na vijeće gradsko ili općinsko da ga usvoji. I onda bi ga onu usvojili ali operater bi opet malo zavlačio, i on gleda svoje interese. Pravo služnosti imaju skuplje, pravo puta mu je jeftinije, imaju oni svoje tarife. Ali mnoge lokalne samouprave su ostvarile to svoje pravo, i naplaćuju, godišnje. Oni nisu mali iznosi, 300 tisuća, 500 tisuća, ovisi o veličini lokalne samouprave i uspostavljenoj infrastrukturi. I ovaj zakon to ne ukida, on samo podrobnije uređuje drugačiju proceduru koja će opet završavati na Upravnom sudu kao što su kao što su završavale procedure i na ovom sudu. Po ovom zakonu. Znači, nemojmo govoriti krivo, kako bi ja to rekao, znači s namjerom da govorimo krivo, da bi bili važni, ili da bi ispali pametni. Mi smo sve to prošli i jednostavno će nakon ovoga opet biti sukoba između lokalnih samouprava i operatera jer će svatko štititi svoj interes, interes je općine da dobije sredstva i interes je operatera je da da što manje, očito. Ali uvijek ima odluku onaj načelnik i općinsko vijeće koje u jednom trenutku ako on nije zadovoljan, bez problema zabrani pristup infrastrukturi u njegovom vlasništvu, i kaže nećeš više ovdje raditi to što si radio do sada, dok ne riješimo naše odnose. Znači, postoje modeli, ali to nije način. Mi moramo razvijati infrastrukturu. I to ovaj zakon temeljem Strategije o razvoju širokopojasnog interneta, to radi. I nemojmo buniti ljude koji nažalost ne pročitaju svi zakon ali kad slušaju ovdje moglo bi doći do drugačije priče.
Hvala lijepa. Sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, završno govoriti uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa predsjedavajući, uvaženi tajniče sa pomoćnicima. Evo pred nam je bio sad znači vrlo bitan Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama, znači četvrti put je izmjena ovoga zakona što samim tim govori da ovaj zakon bi trebalo odraditi na jedan način da bi novi zakon koji će štititi i javno dobro i lokalnu samoupravu i koja će štititi državu i regionalnu samoupravu. Ovdje je osnovni problem gdje se dogodilo, znači trebamo riješiti te odnose pravne, između tele-operatera tj. HT u ovome slučaju kao monopol u hrvatskoj državi, nećemo govoriti o privatizaciji koja se dogodila koju je počeo HDZ a završio SDP, o tom slučajevima nećemo govoriti. Ali ćemo govoriti o tome da je u ovoj raspravi postojala znači, da se plaća pravo služnosti upravitelju nekretnina, da je prigovor samo dao HT a da ministarstvo je odbilo prigovor HT-a, tajniče ako se ja ne slažem, ja ne znam smijete li vi to potvrditi, ali to je činjenica, kolege zastupnici da je jedini prigovor, jedan od ključnih prigovora na ovo upravitelja nekretnine da se znači trebalo biti vlasništvo, jer vlasnički odnosi u RH nisu dobro riješeni, poglavito na lokalnoj samoupravi, zbog toga vas pozivam i dao sam amandman i ja i kolega Grmoja, i brojni drugi zastupnici da podržite ovaj amandman, da se vrati ovaj dio. Jer najveći dio je imovinsko-pravni neriješen, a veliki dio naši gradovi, lokalne samouprave, one to upravljaju, one to održavaju, kako sam rekao, nerazvrstani putevi koje asfaltiraju doslovno, koji vrše čišćenje i održavanje toga područja i činjenica je da oni ne mogu biti Bog na zemlji i da jednostavno nakon sastanka, to je činjenica, premijera, dajemo mu potporu, ako se on ovome odupre nakon sastanka premijera i Predsjednika Uprave HT-a, ovaj dio upravitelj nekretnine je izbačen. Van procedure. U e-savjetovanju je to vrlo vidljivo i lako provjerljivo. To javnost mora znati. To su ogroman novac koji odlazi stranom investitoru, tj. stranom vlasniku koji ne vodi baš brigu o hrvatskom razvoju, više to vodi u Njemačkoj, ne ponaša se na način da bazne stanice postavlja ili antenske stupove u Njemačkoj, kao što u nas postavlja, to čak ovim zakonom nije mijenjano. I osobno ću dati amandman na članak 30. oko baznih stanica bez obzira što će kazati predlagatelj. To nije u skladu sa Poslovnikom. Zbog čega? Da pokažem da treba mijenjati cijeli ovaj zakon i zaštititi i zdravlje po pitanju baznih antenskih stupova ljudi. To je zakon koji je prebačen jedan dio na Ministarstvo zdravlja i jednostavne građevine koje bi trebalo prebaciti na Ministarstvo graditeljstva apsolutno ne tribaju ništa teleoperateri kod postavljanja baznih stanica osim što je postave kod vašega prozora gdje su vaša djeca ne pitajuć vas nađu nekoga tko je vlasnik tog zemljišta, iznajme i to je to. Mi kao obični građani to sebi i ljudi ne mogu dozvoliti. Prema tome, ovdje triba poštivati samo zakon. Za svakoga je isti i ništa drugo. I prema tome, na ovaj način ćemo ojačat brojne lokalne samouprave koje su ispale iz potpomognutih područja, a ne ostvaruju pravo vlasništva nad tim, nemaju pravo vlasništva zbog nesređenih odnosa u vlasničkim knjigama koje su zapostavljene. I to je jedan od većih problema katastarske knjige u Republici Hrvatskoj. Na ovaj način upravitelj nekretnine ostvario bi pravo da uprihodi na stranu u lokalnoj samoupravi i razvoj svoje jedinice i to bi bio manji teret i državi i lokalnoj samoupravi koja bi mogla rješavati svoje komunalne probleme kroz ono što stvarno koristi ovaj Hrvatski telekom koji je u vlasništvu stranom, samo eto zove se hrvatski, koji ulaže svoju dobit u Crnu Goru, u druge države, naše ljude otpušta. Sve manji i manji je broj radnika. To možete isto lako provjeriti. Prema tome, smatram da ovu izmjenu koja je otišla u jednom trenutku i da je treba vratiti. Ja znam da ćete amandman podržati s tim da se nadam da će i optičku mrežu graditi Hrvatska i da će biti u vlasništvu Hrvatske, hrvatske tvrtke, a ne da će biti njemačka i da se ne tribamo dodvoravati jednostavno i zbog resursa i potencijala i zbog nacionalne sigurnosti mi moramo naše veze imati u hrvatskom vlasništvu. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Evo samo sam htio pitati kolegu završno, s obzirom da je završno u ime MOST-a imamo i zastupnika Grmoju koji je podneso amandman koji stavak 6. mijenja i glasi isto kao i u prijedlogu zakona. Zašto mijenjamo stavak 6., pišete da stavak 6. mijenja se i glasi, a glasi isto kao i u prijedlogu zakona. Kolege Grmoje. A nisi vidio? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Piše isto što i u zakonu i cijelo vrijeme to napadate danas i ponudite isto kao amandman ono što je Vlada ponudila. Mislim pokušavam shvatiti što vi želite od ove rasprave osim ostaviti dojam da vi stalno nešto štitite, a da svi drugi nešto napadaju. I ponekad si i ja dođem u dvojbu da li nama treba uopće više Vlade i bilo čega, Sabora, države kad Miro Bulj i gospodin Grmoja štite sve u Hrvatskoj od neba, gora, planina, zemlje, dobra, svega ostaloga. Mislim pa nije dovoljno nešto izgovoriti, ali ponudili ste nam amandman jednak onome koji piše ovdje u prijedlogu zakona. I što bih ja sad trebao misliti o tome što ste vi danas cijeli dan ovdje htjeli napraviti kad opet tvrdimo da pitanje naknade nije u pitanju. Jer dali ste isto što piše i ovdje. I vi nas uvjeravate kako lokalna samouprava sa ovime sve gubi, a samo propisujemo drugačiji način utvrđivanja određenih procesa koji se trebaju događati. E pa sad vi meni objasnite što ste mislili sa ovim amandmanom koji je identičan prijedlogu teksta zakona?
Hvala lijepa [[Upadica Bulj: Kolega Grmoja …]] Kolega Bulj, prvo niste zatražili riječ, a drugo vam je ja nisam dao. Dobro, možda ja nisam vidio, iako dosta dobro vidim. Ali sigurno vam je nisam dao, prema tome ja ću je dopustiti ipak. Izvolite.
Isprika. Kolega Boriću, ne znam šta je kolega Grmoja koji amandman dao. Ja znam koji sam ja dao, da se vrati kao što je bilo u e-savjetovanju isto ono što je ministarstvo predložilo taj će amandman uskoro stići na klupe pa ćete ga vidjeti. Kolega Grmoja je predložio svoj amandman. Raspravit ćemo o njemu. I činjenica, ja ne znam kako ćete se vi vratiti u svoju lokalnu samoupravu i svoje lokalne samouprave i objasniti da gdje nije vlasnika, gdje upravlja gradska, lokalna samouprava ili općina da neće imati pravo služnosti. Ja ne znam kako ćete vi objasniti. Jednostavno ja ću vam dati amandman. Ako nećete amandman podržati taj gospodina Grmoje, podržite moj sad kad dođe, amandman gdje jednostavno se vraća upravitelj nekretnine. Ne treba biti vlasnik, ali ako je put nerazvrstani nije u vlasništvu grada uknjižen da se plati. Jednostavno! Činjenica da je to ministarstvo prihvatilo na prigovor Hrvatskog telekoma, ali nakon sastanka Plenkovića i čelnika Uprave HEP-a, HT-a naravno da je to on promijenio. Tako će biti i sa optičkim, mrežom. Nisu … [[Govornik se ne razumije.]] štitimo. Jer da ste vi radili svoj posao, vaše prethodne kolege saborski zastupnici Miro Bulj sigurno ne bi bio zastupnik. Miro Bulj bi bio sad kod svoje kuće na Suhaču kod Sinja i bavio se sa onim s čime se bavi. A vi ste doveli ovu državu da ste je prodali za sitne škude, interese poglavito kod telekomunikacija. O tome bi mogli razgovarati kako su otišle i u čije vlasništvo, a tko ih je financirao. Financirali su ih ljudi, građani naši, očevi u markama i to debelo da bi dobili telefon, u svoju kuću priključak a danas su u stranom vlasništvu a to se iđe preko njihovih čestica i priko javnih čestica. I ovaj zakon se pogoduje, tvrdim javno tajniče, pomoćniče, također gospodine Šariću koji ste iz Cetinske krajine tvrdim da se ovdje pogoduje i da je skinuto nakon javne rasprave i nakon e-savjetovanja [[Upadica Reiner: Hvala.]] da je skinuto nakon sastanka Plenkovića i predsjednika Uprave HT-a.
Hvala lijepa. Sada ćemo dati riječ uvaženom državnom tajniku u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture gospodinu Tomislavu Mihotiću. Izvolite.
Još jedan put ponovit promjena nakon savjetovanja, što je razlog zašto je do nje došlo, da nije više u tekstu koji je bio onda u prijedlogu prije savjetovanja naveden upravitelj nekretnina. Od provedbe javnog savjetovanja, pa do upućivanja zakona u proceduru proveli smo dodatne analize i dostavili ovakav prijedlog, jer je nakon dodatnog usklađivanja sa Zakonom o vlasništvu i drugim stvarnim pravima utvrđeno da takav pojam taj zakon ne poznaje. Također, ovo brisanje pojma je i u skladu sa sudskom praksom Visokog upravnog suda. U provedbi njegove sudske kontrole nad rješenjima HAKOMA, uvijek je Visoku upravni sud imao istu praksu, tj. jedinstveno stajalište, da upravitelji nekretnina nisu ovlaštenici naknada za pravo puta. To mogu i citirati jednu od presuda koju ovdje imam. Također, obveza infrastrukturnog operatera, na plaćanje naknade za pravog puta, postoji isključivo prema vlasniku nekretnine na kojoj je izradio elektroničku komunikacijsku infrastrukturu. Znači temeljem te dvije činjenice mi smo ispustili, ovo je riječi upravitelja nekretnina. E sad bio je čitav niz komentara, vezano na kakav način stvoriti uvjete da se uknjiži vlasništvo i da se onda naknada može legalno ubirati, između ostaloga Zakon o cestama daje tu mogućnost, da se na javnim cestama, o tome smo govorili izvrši uknjižba javnih cesta. To su pojedine općine napravile i temeljem toga mogu bez problema ovu naknadu naplatiti. Mislim ja sada ne nabrajam sve, možda ću neke ispustiti, ali znam ih dosta koji su to napravili i temeljem toga stekli i realizirali to pravo. Ali, normalno, složen je postupak, dugotrajan je, Hrvatske ceste su temeljem Zakona o cestama radile pilot projekt i provele to kroz katastre i zemljišne i došli u konačnosti do rješenja, koje je to reguliralo. Također, je cijenjena gospođa Mrak-Taritaš spomenula i legalizaciju u infrastrukturnih objekata, koja bi također olakšala reguliranje svega ovoga o čemu govorimo. Osim, toga i Državna geodetska uprava ima postupak koji je u tijek, tj. projekt koji je u tijeku i koji se realizira sredstvima Svjetske banke, temeljem kojega se vrši uknjižba infrastrukture. Još nekoliko stvari je bilo navedeno u raspravi, vezano za pogodovanje. Ovaj zakon sigurno ne pogoduje nikome pogotovo ne teleoperaterima, već je primarna zadaća zakona dodatno usklađivanje sa pravnom stečevinom EU i normalno, ovo sve skupa je dodatni poticaj svim jedinicama lokalne samouprave, a i ministarstvo će u tome pripomoći koliko je god moguće da se upišu prava vlasništva i da dalje ovakvih sporova ne bude. Gospodin Bulj je spominjao anarhiju u postavljanju atenskih stupova. Postavljanje atenskih stupova uređeno je posebnom uredbom Vlade, a čiji sastavni dio je plan postavljanja stupova koji je sastavni dio ove uredbe, dok je zaštita od elektromagnetskih zračenja propisana pravilnikom koji je u nadležnosti Ministarstva zdravstva. Što se tiče vlasništva nad pristupnom mrežom, bilo je i takvih pitanja. Tu je maksimalna odluka na jedinicama lokalne samouprave. Vlasništvo nad pristupnom mrežom izrađenom sredstvima europskih fondova se realizira na 3 modela. Jedan je privatni model kad mrežu grade operateri i ona ostaje u njihovom vlasništvu. Zatim, drugi je javni model, kad mrežu gradi jedinica lokalne samouprave i mreža ostaje u javnom vlasništvu i na njoj operateri samo pružaju svoje usluge. A treći je model, privatnog, javnog partnerstva. Odluku o jednom od ova 3 modela, samostalno donosi jedinica lokalne samouprave. I ono u konačnosti što je bilo pitanje, odnosilo se na izradu eventualnog novog zakona. U EU je u tijeku izrada EU zakonika o elektroničkim komunikacijama kojim će se u cijelosti revidirati važeća regulativa i okvir EU, te će slijedom toga i Hrvatska kao i sve druge države, kroz godinu, dvije, prilagoditi tome i donijeti će se novi Zakon o telekomunikacijama koji će sve to uvažavati. Hvala.
Hvala lijepo. Na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnik Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi tajniče Mihotiću. Činjenica je da ste rekli nakon javne rasprave da je u biti vaš odgovor na T-COM, tj. Hrvatskog HT, da ste vi dali odgovor dali da je ostalo, da niste brisali u biti ovaj dio o kome mi govorimo, znači upravitelj zemljišta, upravitelj nekretnine da se briše. Vi ste, izbrisano je poslije, vi na prigovor, to je ključni problem. Znači upravitelj nekretnine, nakon prigovora HT-a vi ste odgovorili da to HT-u da to vi ne prihvaćate. Da nije pravno utemeljene, nakon sastanka u Vladi premjera Plenkovića i direktora HT-a upravitelja je to brisano. To mi pojasnite zbog čega niste HT-u odgovorili na ovaj način kao sada nego poslije sastanka premijera Plenkovića i direktora HT-a. Što se tiče baznih stanica, da imamo zakon u Ministarstvu zdravlja u Ministarstvu graditeljstva, imamo uredbu u Ministarstvu prometa ali i ovdje se također u članku 30. mogu stvari mijenjati, mogu se stvari dijelom mijenjati. Jel u Hrvatskoj mogu raditi teleoperateri po baznim stanicama šta god žele. Primjer, na … kod Sinja, ujutra je preko noći osvanula bazna stanica ljudima ispod prozora, bez najave susjedima, bez mjerenja štetnosti zračenja Svjetska zdravstvena federacija je donijela dokaze tj. dokazala je u ispitivanjima i istraživanjima da je štetno po zdravlje. I sada djeca tih ljudi moraju tu živjeti. To je ne samo ekocid nego to je genocid što se dozvolilo teleoperaterima u Hrvatskoj i na štetu ljudi i to ne plaćaju niti lipe niti lokalnoj samoupravi niti ima u prostornim planovima. I kod prosvjeda ljudi apsolutno ne reagiraju kako bi trebali reagirati niti inspekcije niti ova regulatorna agencija uopće ne reagiraju jel je u interesu teleoperatera. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Saše Đujića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine državni tajniče, situacija u Hrvatskoj je danas takva da T-Com plaća jedinicama lokalne samouprave otprilike nekakvih milijardu kuna po procjenama, a trebao bi plaćati dvije milijarde kuna. Onda su došle ove izmjene i dopune zakona koje su u prvoj polovici ove godine prošle javnu raspravu predlagatelj je vaše ministarstvo, onda ste ju objavili na e-savjetovanju i formirali nekakav prijedlog. I taj prijedlog je obuhvaćao upravitelja nekretnine i ta formulacija koju ste vi predložili kao ministarstvo je trebala uvelike olakšati naplatu svog prava zakonsku naknadu koju T-Com mora plaćati jedinicama lokalne samouprave i primjedbu na taj zakon dao je T-Com i HGK. I onda ste vi to kao ministarstvo odbili kao neosnovano da bi se onda kasnije to izbacilo van i sada se i ovaj postupak još dodatno otežao jedinicama lokalne samouprave. E sada slučajno se možda dogodio sastanak premijera sa predsjednikom uprave HT-a, e sada nije problem da se oni sastanu, nek se oni sastanu, ali da je to ostalo tajno, da iza tog sastanka javnost nije upoznate o čemu su tamo razgovarali, šta se tamo dogodilo, koje teme su bile sastanka i onda se dogode ove izmjene koje direktno sada omogućuju HT-u da ne mora više plaćati odnosno ne mora plaćati nego otežava poziciju gradovima i općinama. Ako HT sada više ne mora plaćati ni ovo šta plaća, to znači da će ta tvrtka imati veću dobit, a ako ima veću dobit koju iznosi van Hrvatske onda će i predsjednik uprave koji se sastao sa premijerom imati veći bonus. E sada ako to nije pogodovanje HT-u kao tvrci, predsjedniku uprave HT-a onda ja ne znam šta je. I niste dali odgovore na pitanja koja smo postavili.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Marka VEšligaja.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo kolega državni tajniče, ja ću reći prvo da mi je drago da ste barem najavili nekakvu pomoć jedinicama lokalne samouprave u sređivanju ove problematike. Dakle svi smo se složili da trebamo ići sa sređivanjem zemljišnih knjiga da bi mogli ostvariti ova prava. Ali nema niti jednoga razloga se ove predložene izmjene koje su bile u prvotnom prijedlogu zakona, a sada ste ih dobili ovdje i svi saborski zastupnici kroz amandmane da se one ne uvrste, jer lokalne jedinice bez obzira ima li svoje nekretnine upisane u zemljišnim knjigama, dakle imali upisano vlasništvo ili ne imaju pravo ostvariti ovu naknadu. I niste bili u pravu naveli ste prije još jedanput ću ponoviti, nemate niti jedne presude Visokog upravnog suda da upravitelj nekretnina nema pravo na naknadu, toga nema i to jednostavno nije točno. I nažalost, zahvaljujući tome javljaju se mnoge sumnje koje su danas iznesene ovdje u Hrvatskom saboru i ja ih također izražavam jer ograničavamo, otežavamo zapravo jedno pravo koje može biti jedan mali korak prema decentralizaciji jer u lokalnim sredinama svaka kuna je izuzetno važna, lokalne sredine svoj novac troše puno racionalnije nego što radi to središnja država. Još ću se kratko osvrnuti na ovaj vaš također ovo što ste iznijeli oko pristupnih mreža, izgradnje pristupnih mreža dakle spomenuli ste tri modela, bojim se da će nam ostati na kraju isto samo ovaj prvi model, a to je da pristupne mreže opet rade samo privatni operateri jer kod toga drugoga modela točno je da je osigurano 50% iznosa od strane ESI fondova, međutim onih 50% ispravite me ako krivo govorim, trebala bi osigurati lokalna samouprava ona ih nema. očekujem tu također da barem država da i ovdje određene poticajne mjere da možemo graditi tu infrastrukturu. Hvala.
Hvala lijepa. S time bih zaključio raspravu, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 164. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika SDP-a, zastupnik Nikola Grmoja i zastupnik Miro Bulj. Pregled amandmana podijeljen vam je na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima, s nama je državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture Tomislav Mihotić. Molim vas da dođete tu, krećemo sa amandmanima, prvi amandman zastupnika Nikole Grmoje. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje, ovaj amandman u dijelu koji se u članku 28. stavku 4. Zakona o elektroničkim komunikacijama predlažu dodatne riječi. Jedinici lokalne samouprave ne može se prihvatiti iz razloga što jedinica lokalne samouprave koja nije vlasnik nekretnine ne može biti ovlaštenikom naknade za pravo puta na toj nekretnini s obzirom na opće propise o vlasništvu i drugim stvarnim pravima te važeću upravno sudski prasku u skladu s kojom obveza infrastrukturnog operatera na plaćanje naknade za pravo puta postoji isključivo prema vlasniku nekretnine na kojoj je izradila elektroničku komunikacijsku infrastrukturu. S druge strane, jedinice lokalne, područne, regionalne samouprave koje jesu vlasnici nekretnina već su obuhvaćene postojećom odredbom. U drugom djelu ovaj je amandman nepotreban zato što je sadržajno istovjetan s izmijenjenom odredbom članka 28. stavka 6. koja se predlaže člankom 14. konačnog prijedloga zakona.
Kolega Grmoja, želite se očitovati? Izvolite.
Ne slažem se sa obrazloženjem, naime iz prijedloga zakona koji je bio u javnom savjetovanju i na primjedbe koje su došle iz HT-a, i HGK-a da se makne pojam upravitelj nekretnine, Ministarstvo prometa je odbilo te primjedbe da bismo mi pred nas dobili zakon u kojem to pojma nema što je direktno pogodovanje HT-u odnosno Deutsche telekomu i onemogućavanje jedinica lokalne samouprave da naplate ova potraživanja, jer dobro znamo, a to dobro zna i Deutsche telekom da nisu riješeni u RH imovinsko-pravni odnosi. Ovo je direktno pogodovanje Deutsche telekomu od strane Ministarstva prometa. I tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada RH ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova, pa prelazimo na amandman broj dva uvaženog zastupnika kolege Mire Bulja.
Amandman se također ne prihvaća. Ovaj amandman koji se u odredbama članka 28. Zakona o elektroničkim komunikacijama predlaže dodatni pojam upravitelja nekretnina uz postojeće pojmove upravitelja općeg dobra i vlasnika nekretnine, ne može se prihvatiti iz istih razloga zbog kojih nije prihvaćen i prethodni amandman na članak 14. konačnog prijedloga zakona. Dakle, pravna ili fizička koja nije vlasnik nekretnine, ne može biti ovlaštenikom naknade za pravo puta na toj nekretnini. S obzirom na opće propise o vlasništvu i drugim stvarnim pravima te važeću upravno-sudsku praksu, u skladu s kojom obveza infrastrukturnog operatora na plaćanje naknade za pravo puta postoji isključivo prema vlasniku nekretnine na koju je izradio elektroničku komunikacijsku infrastrukturu.
Očitovanje kolega Bulj, ako želite.
Hvala lijepa predsjedniče. Nakon e-savjetovanja gdje je bila primjedba HT-a da se upravitelj općega dobra izbaci i to što vi govorite, i da se definira pravo i obaveze da plaća služnosti HT na tu primjedbu, baš vi, ako predlagatelj, baš vi, žao mi je šta nije ministar ovdje ste to odbacili kao neosnovano jer je ogroman novac Deutsche telekom izvlači iz Hrvatske na taj način što je naše opće dobro gdje nisu vlasnički odnosi riješeni, a primjera lokalne samouprave održaju prometnicu neku koja je nerazvrstana i naravno da je obaveza HT-a da to plaća. E, ali to se promijenilo da bi se pogodovalo nakon sastanka Tomaškovića sa premijerom Plenkovićem. To je jednostavno nestalo. Nakon vašeg odbijanja HT-u, bio je sastanak u Vladi direktora HT-a sa premijerom i nakon toga to odbacujete. A vi ste rekli HT-u u odgovoru, vi kao predlagatelji, Ministarstvo prometa da je to neosnovan prijedlog. Molim vas, zbog lokalne samouprave, zbog regionalne samouprave, zbog crpljenja novca i svega što je napravio Deutsche telekom preko političara koji su sjedili u ovom Parlamentu dosada, molim vas zaštitite javno dobro, da nam novac ne curi kroz prste stranim investitorima. Tražim glasanje i očekujem od saborskih zastupnika, poglavito od gradonačelnika, načelnika, predstavnika regionalnih samouprava, županijskih vijećnika koji su ujedno i saborski zastupnici da će ovo podržati u interesu svojih lokalnih samouprava. Hvala lijepo.
Dajem na glasovanje amandman koji Vlada RH ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova, pa prelazimo na amandman broj tri, Kluba zastupnika SDP-a
Amandman se ne prihvaća. Ovaj amandman koji se u člankom 28. stavku 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama predlaže dodatno definirati pojam upravitelja općeg dobra i vlasnika nekretnine ne može prihvatiti iz razloga što je pojam općeg dobra te javnog dobra u općoj uporabi javnog dobra u javnoj uporabi već sustavno uređen Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima.
Tko će? Kolega Vešligaj. Izvolite.
Kolegice i kolege saborski zastupnici, poštovani državni tajniče. Dakle, nema niti jedne zakonske zapreke da se ovaj amandman ne ubaci u konačni prijedlog zakona. Opće dobro nije vlasništvo, opće dobro ne ulazi u vlasnički režim. Dakle, ovaj amandman je usklađen sa svim zakonima, sa Zakonom o vlasništvu, sa Zakonom o zemljišnim knjigama. Usklađen je i sa Zakonom o uređivanju imovinsko-pravnih odnosa u svrhu izgradnje infrastrukturnih građevina. Dakle, onemogućuje se naplata ove naknade za ona poduzeća koja su u pretežno državnome vlasništvu. Sudska praksa također pokazuje da nema niti jedne presude Visokoga upravnoga suda kojima bi se dokazalo ovo što ste tvrdili. Jedini razlog zapravo zbog kojeg odbijate ovaj amandman jest pogodovanje društvu Hrvatski telekom na uštrb jedinica lokalne samouprave, regionalne samouprave i Republike Hrvatske. Dakle, ovim prijedlogom zakona, ovim izmjenama i dopunama zapravo izbit ćete lokalnoj samoupravi, regionalnoj i Republici Hrvatskoj milione kuna iz proračuna. I žao mi je, a volio bih da se varam što će i kolege s ove strane koji su neki jesu načelnici, gradonačelnici, neki su to bili svi dolaze iz neke od jedinica lokalne samouprave, a izbit će upravo njima lijepa sredstva kojima su se mogle napraviti škole, vrtići, komunalna infrastruktura, potpomoći civilno društvo ili stipendiranje učenika i studenata. Tražim glasanje o ovom amandmanu. Hvala.
Molim da pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio dovoljan broj glasova, pa idemo sada na amandman broj 4. zastupnika Nikole Grmoje.
Amandman se ne prihvaća. Ovaj amandman koji se u članku 29. Zakon o elektroničkim komunikacijama predlaže urediti plaćanje naknade za pravo puta u slučaju kad je vlasnik nekretnine nepoznat. Ne prihvaća se iz razloga što je postupanje u odnosu na nekretnine za koje nije moguće utvrditi vlasnika već uređeno provedbenim propisom kojim se utvrđuje način plaćanja naknade za pravo puta u skladu sa važećom odredbom članka 29. Zakona o elektroničkim komunikacijama.
Hvala. Kolega Grmoja, izvolite.
Ne slažem se sa obrazloženjem. Ponovno znači se želi kroz odbacivanje ovog amandmana pogodovati Hrvatskom telekomu. Ja mislim da ste vi i stručne službe u Ministarstvu prometa stručni i časni ljudi. Kao što ste tijekom e-savjetovanja odbili primjedbu Hrvatskog telekoma, tako ste mi i ovdje tijekom rasprave rekli da će Hrvatska graditi svoju agregacijsku optičku mrežu. Međutim, isto kao što se u međuvremenu vi ste odbili taj prijedlog, odnosno zahtjev HT-a došlo je do ovog sastanka o kojem je govorio kolega Bulj. I ovaj pojam upravitelj nekretnine je izbačen čime će se oštetiti jedinice lokalne samouprave. U konačnici proračuni naših gradova i općina i bez tog novca će ostati naši građani, a taj novac će završiti u Deutsche telekomu, a odnosno najveći profit i bonus će ostvariti Davor Tomašković. Ovim je Vlada odlučila pogodovati Hrvatskom telekomu, odnosno Deutsche telekomu i bonusima uprave, a ne hrvatskim građanima. Nadam se da ponovno onaj stav koji ste bili iznijeli oko gradnje agregacijske optičke mreže koji je stručan i pošten stav neće biti promijenjen zbog utjecaja Hrvatskog telekoma na premijera Plenkovića.
Dajem na glasovanje i ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova, pa prelazimo na amandman broj 5. zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Ovaj amandman kojim se u odredbama članka 29. Zakona o elektroničkim komunikacijama predlaže dodatni pojam upravitelja nekretnine uz postojeće pojmove upravitelja općeg dobra i vlasnika nekretnine ne može se prihvatiti iz istih razloga zbog kojih nije prihvaćen ni amandman na članak 14. konačnog prijedloga zakona. Dakle, pravna ili fizička osoba koja nije vlasnik nekretnine ne može biti ovlaštenikom naknade za pravo puta na toj nekretnini. S obzirom na opće propise o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, te važeću upravno-sudsku praksu u skladu s kojom obveza infrastrukturnog operatora na plaćanje naknade za pravo puta postoji isključivo prema vlasniku nekretnine na kojoj je izradio elektroničku komunikacijsku infrastrukturu.
Molim očitovanje kolege Bulja.
Činjenica da i ovaj amandman govori da su potrebne, da su ovo četvrte ili pete ili čak više izmjena zakona i dopuna o elektroničkim komunikacijama i da se do sada svim zakonskim propisima pa i ovim sada izmjenama bilo da se pogoduje stranim tele ,operaterima poglavito kad govorimo o baznim stanicama gdje je nesređeno i prostorno i zdravstveno. Ljudi nisu zaštićeni zbog uvjeta u kojima se postavljaju bazne stanice i zbog zračenja i dokaza Svjetske zdravstvene federacije da su štetne. To mogu raditi samo u Hrvatskoj. Što se tiče samoga pogodovanja, pogodovanja kod postavljanja baznih stanica potrebno je, niti jedan dokument, ni suglasnost lokalne samouprave ni susjeda im nije potrebna. Također kod znači Hrvatskog telekoma je činjenica da radi što god želi, pa tako gospodo draga ja sam to rekao u raspravi. Ako ne prihvatimo ovaj amandman uzurpiraju naše javno dobro, a ne plaćaju kune lokalnoj samoupravi, regionalnoj samoupravi, pa čak niti vlasnicima koji nemaju sređene vlasničke odnose. Primjer ću vam navesti, vi to gospodine tajniče znate, žao mi je što ovdje nije ministar jer bi trebao doći oko ovih bitnih stvari ovdje. U Sinju, na alkarskom trkalištu, gdje su stoljetni stabla, stoljetni drvored, oni su svoje kabele objesili pod tim marunima. Sad kad dođete na Alku, u to dobro obratite pozornost. Bez ikakve dozvole, bez ičije suglasnosti i nitko im ništa ne smije. To je katastrofa. Molim vas podržite ovaj amandman, da nam ne iskorištavaju naše dobro protiv interesa lokalne samouprave i svih nas zajedno.
Hvala. Glasujmo o amandmanu koji Vlada RH ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova pa prelazimo na amandman broj 6. Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća. Radi se o.
Dobro, ne morate obrazlagati i on postaje sastavni dio zakona. To su amandmani koje smo izglasovali. Ima još jedan amandman zastupnika Mire Bulja, na novi članak 16. no on nije podnesen u skladu s Poslovnikom Hrvatskog sabora. Žao mi je. Tako da prelazimo na glasovanje. Končani prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama. Molim glasujmo. Utvrđujem da je sa većinom glasova 79 za, 44 protiv, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničnim komunikacijama, sa prihvaćanim amandmanom.
Sada ćemo prijeći na sljedeći zakon, to je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 163. Predlagatelj akta je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članaka 172., 204. i 206. Poslovnika hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode, njihova izvješća primili ste na sjednici. Želi li predstavnik podnositelja dodatno obrazložiti izvješće? Da. Uvaženi Mile Horvat državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskoga sabora. Ja ću ispred predlagatelja dakle ispred Ministarstva zaštite okoliša i energetike pokušati objasniti intenciju ovih izmjena i dopuna Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Zakonom o održivom gospodarenju otpadom koji je objavljen u Narodnim novinama br. 94 od 2013. stupio je na snagu 23. srpnja 2013. godine i usklađen je u jednom dijelu sa odredbama Direktive 98. iza 2008. godine koja regulira Zakon o otpadu. Napominjem da do sada nije bilo izmjena i dopuna ovoga zakona no ono što je bitno ovdje reći ministarstvo je poduzelo radnje i kreće u proces donošenja novog i cjelovitog teksta Zakona o gospodarenju otpadom gdje će se uglavnom definirati generalna politika provođenja gospodarenja otpadom u skladu sa europskim direktivama i gdje će se definirati politika gospodarenja otpadom RH u narednom periodu. Izradi izmjena i dopuna Zakona o održivom gospodarenju otpadom pristupilo se radi tri osnovna razloga. Prvi je postupak povrede prava EU i to Direktiva br. 0637 iz 2016. godine i Direktiva 2160 iz 2015. godine u kojima je utvrđeno da nisu na pravilan način u nacionalni sustav prenesene pojedine odredbe Direktive 98 koje reguliraju otpad. Drugi razlog je utvrđenje pravnog okvira za primjenu uredbe komisije br. 1357 od 2014. o opasnim svojstvima otpada. I treći razlog zbog čega ministarstvo predlaže ove izmjene i dopune zakona jeste zbog osiguranja kontinuiteta gospodarenja posebnim kategorijama otpada u RH radi ispunjenja ciljeva koje RH ima na temelju obvezujućeg zakonodavstva EU. Dakle prvi razlog, idemo redom, pokušati malo pojasniti razloge za donošenje ovih izmjena, postupci povrede prava EU br. Direktiva br. 0637 od 2016. i 2160 od 2015. tim postupcima povrede prava prethodio je pilot broj 6981/14 od 15. lipnja 2014. godine. Dakle upozorenje da nismo implementirali u nacionalno zakonodavstvo obvezujuće direktive EU. Vezano za povredu br. 0637 od 2016. je bitna činjenica da nije prenesena direktiva Komisije EU br. 1127 od 2015. od 10. srpnja 2015. godine koja se odnosi na izmjenu priloga 2 Direktive 98 od 2008. godine o otpadu. U prijedlogu zakona je dopunjen dodatak 2, postupci koji govore o postupcima oporabe otpada u dijelu koji se odnosi na postupak R1 odnosno korištenje otpada uglavnom kao goriva ili drugog načina dobivanja energije u smislu dopune koja se odnosi na klimatski i korekcijski faktor koji se mora uzeti u obzir pri izračunu energetske učinkovitosti postrojenja za spaljivanje otpada. To je regulirano, ove izmjene su regulirane člankom 22 i 21 Izmjena i dopuna. Druga povreda direktive 2160 od 2015. govori o tome da nisu na pravilan način u nacionalni sustav prenesene odredbe Direktive 98 od 2008. Europske direktive o otpadu i to članka 2. stavka 2, članka 2. stavka 3, članka 10. stavka 2, članka 18. stavka 2, članka 23. stavka 3, članka 28. stavka 2, članka 29. stavka 1, članka 29. stavka 2 i članka 34. stavka 2. U prijedlogu zakona su dopunjeni izmijenjeni pojedini članci koji se odnose prvenstveno na odvajanje, sakupljanje i skladištenje otpada čija se vrijedna svojstva mogu iskoristiti, svojstva koja otpad čine opasnim, definicije pojma otpada, sadržaj plana sprječavanja nastanka otpada, postupke miješanja određenih vrsta otpada, uvjete vezano za okolišne dozvole i određene uvjete za metode, za pojedine postupke gospodarenja otpadom u odnosu na njihov utjecaj na okoliš i energetsku oporabu biljnih otpada. To je regulirano člancima 1, 2, 3 i 4, 7, 8, 16, 17, 18 i 21 da budemo precizni. Nadalje, u razdoblju od usvajanja Zakona o održivom gospodarenju otpadom donijeta je Uredba Komisije broj 1357 iz 2014. godine kojom se propisuju svojstva otpada koje ga čine opasnim. A ovim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona se utvrđuje pravni okvir za provedbu te uredbe, odnosno njezinu izravnu primjenu koje do sada nismo imali. Tu se radi o člancima 1, 3, 5 i 24. I treći razlog zbog koga predlagatelj, odnosno ministarstvo poseže za ovim izmjenama i dopunama je namjera da se osigura kontinuitet gospodarenja posebnim kategorijama otpada u RH. Konkretno u sustavu sakupljanja i obrade posebnih kategorija otpadom kojima upravlja Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost prestaju važiti postojeći ugovori koje je fond zaključio sa sakupljačima i obrađivačima za otpadna ulja, za vozila, za baterije, akumulatore, električni i elektronički otpad koji su sklopljeni na temelju prethodnog Zakona o otpadu a koji je prestao važiti donošenjem sadašnjeg aktualnog Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Ovdje moram napomenuti zbog jasne informacije, ovi ugovori ističu za 7, 8 mjeseci, zavisi o kojoj se kategoriji radi. Dakle, postupci odabira novih sakupljača i dodjeli ovlaštenja za obradu sukladno Zakonu o održivom gospodarenju otpadom nisu završeni čim je onemogućeno sklapanje novih ugovora sukladno sadašnjem aktualnom Zakonu o gospodarenju otpadom. Ovdje ću isto tako reći da postupak odabira novih sakupljača i dobivanja ovlaštenja za obradu sukladno zakonu, po nekakvom našem iskustvu traje u pravilu najmanje 12 mjeseci. Dakle, donošenje uredbe i pravilnika koji se trebaju još pripremiti, provođenje samog postupka natječaja i ostavljanje prostora za eventualni žalbeni rok, otprilike iskustvo govori, struka kaže da takvi postupci bi trajali najmanje 12 mjeseci. Zato je potrebno naglasiti činjenicu da temeljem zakonodavstva EU-a na području gospodarenja otpadom, ciljevi sakupljanja i uporabe odnosno recikliranja određene posebne kategorije otpada koje je RH ostvarila, i ispunila u proteklom razdoblju, ne smiju biti ugroženi i zbog toga se ovim prijedlogom zakona osigurava kontinuitet gospodarenja posebnim kategorijama otpada na način da sklopljeni ugovori važe do sklapanja novih ugovora na temelju Zakona o održivom gospodarenju otpadom koji će se završiti prema politici ministarstva u što kraćem roku. Iz ostalog dijela izmjena izdvojio bih izmjene članka 12., 13. i 20. gdje su generalno izmijenjeni članci koji se odnose na izmjenu Državnog inspektorata u tržišnu inspekciju. Druga stvar, dodan je članak kojim se utvrđuje da se na sakupljanje i predaju i prihvat otpada s brodova, primjenjuje aktualni Pomorski zakonik. I treća stvar, treća izmjena, izmijenjen je članak 25. stavak 2. Zakona o gospodarenju otpadom, o roku zabrane odlaganja otpada na neusklađenim odlagalištima na način da se utvrđuju zahtjevi koji moraju ispuniti odlagalište i povezuju se sa zahtjevima iz ugovora o pristupanu RH u EU, gdje se nalaze ugovorena prijelazna razdoblja. Naime, za ostale članice EU-a, rokovi za usklađivanje odlagališta si bili definirani prije nego što je RH pristupila EU-u, te su zbog toga rokovi za RH drugačiji u odnosu na direktivu i važe po aktualnoj direktivi do 31.12.2008. godine uz specifične iznimke. Člankom 25. stavak 2. Zakona o gospodarenju otpadom je predviđena zabrana odlaganja otpada na neusklađena odlagališta u RH nakon 31.12.2017. godine što je izuzetno nepovoljno za RH. I s tog razloga ovim izmjenama RH mora odlagališta otpada uskladiti sa direktivom odlagalištima, odnosno Pravilnikom o načinima i uvjetima odlaganja otpada, kategorijama i uvjetima rada za odlagališta otpada koji su objavljeni u Narodnim novinama 114/2015 koji je usklađen sa direktivom što znači moraju biti usklađeni, opremljeno u smislu opremljenosti prihvata otpada, kontrole , dozvole, vrste otpada koji se odlažu i slično do 31.12.2018. godine. Bitno je reći, ona odlagališta koja u tom roku ne zadovolje propisane uvjete, smatrat će se neusklađenima, i moraju biti sanirana i zatvorena najkasnije godinu dana od dana puštanja u rad centara za gospodarenja otpadom za područje županije na čijem se području nalaze, regulirano člankom 10. I zaključak, dakle, donošenjem ovih izmjena i dopuna Zakona o gospodarenju otpadom, osiguravaju se po našem viđenju, pravilan prijenos odredbi Direktive 98/2008 Europske zajednice o Europskog Zakona o otpadu, u nacionalno zakonodavstvo te se time ispunjavaju obaveze RH vezano za povrede prava EU-a i uklanja se mogućnost izricanja sankcija EU-a prema RH zbog ne usklađenja sa dokumentima EU-a. Uspostavlja se pravni okvir za provedbu Uredbe Komisije br. 1357/2014 o opasnim svojstvima otpada, i osigurava se kontinuitet gospodarenja posebnim kategorijama otpada u RH i ispunjavanje ciljeva na temelju zakonodavstva EU-a. Potrebno je ovdje reći da za provedbu ovog zakona nisu potrebna osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu i mi mislimo da je hitan postupak potreban upravo zbog ovih rokova iz članka 1. i članka 25. izmjena i dopuna ovoga zakona. Ja ću ovdje samo kratko se osvrnuti na jučerašnju sjednicu matičnog Odbora za zaštitu okoliša i prirode gdje se išlo sa vrlo ozbiljnom raspravom i predložen je jedan amandman gdje se članak 25. prihvaća ali se dodaje rečenica „najduže 12 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga zakona“. Mi apsolutno uvažavamo razloge zbog kojih je matični odbor da treba rok za trajanje postojećih ugovora ograničiti, i mislimo da treba vezati datumom, odnosno rokom, ali upozoravamo da bi ova formulacija i to će biti naše mišljenje prema Vladi, da ova formulacija glasi na način da se u roku od 12 mjeseci započnu postupci radi sklapanja ugovora i sakupljanju i sklapanju Ugovora o obradi. Zašto? Zato što sam uvodno rekao da praksa govori kad bi sad išli u novo raspisivanje natječaja treba nam po redu svih onih zakonskih rokova najmanje 12 meseci da se ti ugovori realiziraju. Hvala još jedanput i molili bi da uvažite ove razloge hitnosti za donošenje ovih izmena i dopuna zakona.
Hvala lijepa. Vaše je izlaganje izazvalo više replika. Prva je uvaženog zastupnika Hrvoja Zekanovića. Izvolite.
Uvaženi gospodine dopredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom s konačnim prijedlogom zakona, kao što ste rekli ovo je uglavnom usklađivanje sa raznim direktivama EU. Međutim, mi imamo jedan problem ovdje u našem društvu da se često neke stvari usklađuju na papiru sa direktivama, a u praksi je to jako teško provedivo. Ovdje sam primijetio, već sam zapravo i ranije upozorio jednu stvar koja je dosta sporna i na kojoj ćete morati dobro poraditi, pa malo ipak da javnost bude upoznata o čemu se radi. Naime, u članku 25. govori se o najvećoj dopuštenoj masi otpada koja se godišnje odlaže na svim neusklađenim odlagalištima u RH. I problem je što eto nismo uspjeli u ovih 5 godina koliko smo se obvezali da ćemo to napraviti smanjiti tonažu, odnosno iznos otpada na neusklađenim odlagalištima. Naime, nama je prema ovome što piše u zakonu lani konkretno trebalo biti odloženo samo milijun tona otpada na usklađena odlagališta, a bilo je odloženo milijun i 872000 tona što je skoro duplo više. Tako da je to jedan problem koji treba pod hitno rješavati. I moj prijedlog je da ono što je isto zakonom regulirano, a to je da je Inspekcija zaštite okoliša ovdje postupa dosta što rigoroznije može, odnosno da se prisile u konačnici i lokalne samouprave koje su i zadužene za taj problem, tako da se ovaj iznos, znači odložen na na neusklađena odlagališta smanji. Inače, tek tako da znate iznos koji je bio prilikom potpisivanja znači kod našeg prvog obvezivanja prema EU je bio milijun i 963000 tona [[Upadica Reiner: Hvala.]] a danas je pao tek, znači za 100 tisuća tona, odnosno na milijun i 872 000 tona.
Hvala lijepa. Uvaženi državni tajnik.
Zahvaljujem se. Kolega Zekanović, ja ću samo kratko odgovoriti. Vjerojatno taj cijeli problem traži jednu širu elaboraciju, dakle potpuno nam je jasno da smo dozvoljene količine odlaganja prebacili iz razloga što imamo premalo odvojenog selektiranog otpada. Dakle, kad stvorimo pretpostavke i stvorimo takvu opću društvenu kulturu da trebamo selektirati otpad, onda ćemo riješiti ovaj problem prekoračenja dozvoljenih kvota za otpad. Inače nam za to u nekakvom funkcioniranju nam trebaju i alati, trebaju nam i određene uredbe. Mi uredbe o komunalnom otpadu imamo, ali sada smo u izradi i druge uredbe, a to je uredba o odlagalištima. I to očekujemo da ćemo u vrlo kratkom roku poslije ove stanke ljetne u skladu sa onim zakonskim rokovima i donijeti.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Mladena Mađera.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicom pozdrav. Vjerojatno ste vi upoznati da kasnimo sa svim ovim na žalost odlukama, pa da vas upozorim da je Italija platila 40 milijuna eura kazne zbog nepoštivanja ovih zakona. Tko će platiti u Hrvatskoj tu kaznu? Na jednom sastanku ministarstva je rečeno da će to biti raspoređeno na jedinice lokalne samouprave. Da li će opet jedinice lokalne samouprave morati platiti kaznu zbog sporosti državnog aparata? Ali ima jedan članak 36. koji nije obuhvaćen ovdje, stavak 3. koji glasi: „Radi provedbe mjere iz stavka 1. točke 2. ovog članka komunalni redar rješenjem naređuje vlasniku, odnosno posjedniku nekretnine ako vlasnik nije poznat na kojem je nepropisano odlagan otpad uklanjanje tog otpada, odnosno osobi koja sukladno posebnom propisu upravlja određenim područjem ako je otpad odložen na tom području. Znači članak 36. stavak 3. koja traži da komunalni redar rješenjem naređuje vlasniku, odnosno posjedniku nekretnine da odloži otpad. Ukoliko nije poznat tko je odložio otpad platit će kaznu vlasnik nekretnine. Znači time praktički pozivamo rečeno da ne odlažu na državno zemljište i država neka plati kaznu koju će kazniti komunalni redar u jedinicama lokalne samouprave.
Odgovor uvaženog državnog tajnika.
Zahvaljujem se. Prvo pitanje, dakle odgovor na prvo pitanje je, u svakom slučaju je RH odgovorna za plaćanje kazni. Vjerojatno će, ako dođemo do te situacije, će državni proračun biti nositelj te kazne. Druga stvar, dakle ovo što ste vi rekli članak 36a. apsolutno nije predmet ovih izmjena i dopuna zakona. Mi bi sad mogli onda na tu temu otvoriti raspravu o cijelom konceptu zakona. Tako da ja o ovome sad ne bih širio temu na način da razgovaramo i odgovaramo na pitanja izvan ovih izmjena i dopuna.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Startali ste u ovom svom novom poslu sa vrlo osjetljivom temom koja će vas pratiti naravno kroz čitavo vrijeme, pa ja mislim da mi u gospodarenju otpadom u principu cijelo vrijeme radimo dosta krivo i da smo otišli krivo i da će to imati dosta teške posljedice upravo za građane RH koji u krajnjem slučaju moramo ovo sve platiti. Taj sustav gospodarenja je toliko iz birokratiziran, toliko je prenormiran da jednostavno u komunalnim poduzećima koji se bave sakupljanjem i prikupljanjem otpada i njegovom pohranom ili oporabom dalje, danas treba zapošljavati samo nove ljude koji će voditi evidencije, koji će u principu raditi analize i koji će pisati izvješće. Imali smo u Hrvatskoj i imamo u Hrvatskoj nekoliko gradova koji su dobro riješili program gospodarenjem otpadom, koja su riješili i sanirali svoja odlagališta i pripremili ih, koji su napravili reciklažna dvorišta, koji dakle, recikliraju otpad. Nažalost, kad se je kretalo u nekakvo konačno plansko gospodarenje, to se nije uzimalo baš u obzir i sve će to pasti u vodu, dok se ne otvore kao ti regionalni centri. Oni su sad tu. To je o tome bespotrebno govoriti, ali na kraju će sve to poskupjeti hrvatskim građanima jer sigurno da će koštati znatno više nego što košta sada, dok se to rješavalo i spremalo bliže mjestu stanovanja. Vi ste spomenuli Fond zaštite okoliša i njegovu ulogu i zato sam se javio za repliku. Ja nažalost, sam uvjeren da Fond u narednom vremenu, a to je vrijeme nekoliko godina, zbog onih dubioza, koje ima, u financiranju svojem, koje su napravili za vrijeme Vlade Zorana Milanovića i ministra Zmajlovića, neće baš moći puno sudjelovati u ovom dijelu, pa će tu biti potrebno neki novih sredstava i bojim se ovih vremenskih rokova koji su zadani da si opet nedamo prekratke rokove i da u njima ne uspijemo riješiti ono što smo si zadali.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog državnog tajnika.
Zahvaljujem se uvaženi kolega Hrg, odnosno zastupniče Hrg. Dakle, opet bi mogli tu pričati o problematici gospodarenju otpadom na lokalnim nivou, lokalnoj razini, definitivno, naše je mišljenje da razvoj sustava gospodarenjem otpadom košta. Da li će on opteretiti dodatno proračune domaćinstava, da li će to utjecati, u svakom slučaju će utjecati na negativnu socijalnu sliku ljudi, pogotovo na rubnim perifernim prostorima, ali je to rok, dakle, to je činjenica koju moramo kao društvo graditi i moramo biti spremni da određeni standardi iz gospodarenja otpadom koštaju. Što se tiče Fonda, mi kao ministarstvo, dakle, od nekog vremena nismo tu dugo, unazad mjesec, dva dana, pokušavamo sad ući u poslovanje strukturu Fonda za zaštitu okoliša, u kadrovsku strukturu, pa i ovu problematiku o kojoj ste vi rekli i bilo bi sad s moje strane vrlo neozbiljno kad bi vam dao nekakav konkretan odgovor vezano za financijsko stanje Fonda i perspektive Fonda, ali ćemo u svakom slučaju sad ući u cijeli taj problem, dakle, ministar ulazi u taj problem sad za koji dan. I tad ćemo imati onda presjek stanja o Fondu i nemojte zamjeriti ako vam ne mogu sad ovog trenutka konkretno odgovoriti na ovo.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa predsjedavajući. Državni tajniče, da održivi razvoj, očuvanje prirode i okoliša, odlaganje otpada, reciklažna dvorišta, kompostiranja, sve ok. Međutim, kad država samo, tj. mi ovdje u Parlamentu dobivamo samo direktive EU, a u istom trenutku, ta ista država dozvoljava betonizaciju nacionalnog parka Plitvice, gdje hrvatski branitelji, po 2 put, spašavaju naš održiv razvoj i naš nacionalni park. Oni koji su davili živote 91' i zapamtimo što je napravio 91' tu je i agresor ubio i prvoga našega redarstvenika i danas ti njegovi suborci, brane našeg Josipa Jovića, naš nacionalni park. Šta ste poduzeli po pitanju zaštite hrvatskog simbola priznatog od svih institucija. Po svijetu je poznato da u svijetu, to je nacionalni park Plitvice, što ste poduzeli po tom pitanju da se zaštiti od sustava betonizacija, izgradanja, nekontrolirana toga našega simbola, jer hrvatski branitelji, već tamo, skoro mjesec dana u šatoru stoje. Po drugi put moraju braniti od okupatora, znači Plitvice, a 91' su uspjele od četničkoga, nadam se da će ovaj put od tih investitora pokušati spasiti. Također, kada govorimo o državnom razvoju i more je također, dio teritorija, od stranih brodova, zbog neproglašene isključivoga pojasa ispiru svoje rezervoare. Na moru imamo mrlju veličinu grada Splita, prema tome, što poduzimate po tom pitanju? A poglavito zbog hrvatskih branitelja, koji brane Plitvička jezera, šta poduzimate i koje korake slijede da se zaustavi betonizacija toga područja, simbola Hrvatske, nacionalnog parka Plitvice?
Kolega Bulj, vi ste primijetili, ja vas nisam prekinuo iako sve što ste govorili apsolutno ništa ni jedna jedina riječ nije imala veze s ovom točkom, bez obzira slagao se ja s vama možda ili ne ali ne možemo tako. Ne možemo tako funkcionirati da govorimo pod firmom replike o temama koje se ne tiču ovoga o čemu je sada točka, u čemu je povreda poslovnika. Molim vas. … [[Upadica se ne čuje.]] Tko je povrijedio Poslovnik? Vi, ali sad vi recite svoje.
238. svi stavci, svi, povrijedili ste sve zbog toga što sam govorio u okviru temu održivog razvoja, gospodarenja otpada, direktiva EU, a sama sustav je dozvolio da se uništava naš okoliš u nacionalnom parku Plitvice, prema tome …
…/Upadica Rainer: Kolega Bulj, vi zlorabite sad ponovno Poslovnika./…
ovdje vi ne vidite, vi gospodine predsjedniče ne vidite od stabla šumu, tj. od jednoga lista, jer se ugrožava simbol i vi bi trebali dati potporu kao čelnik sada u ovome trenutku saborskim zastupnicima, da odgovornoj osobi govore o ključnoj temi i dolje branitelji … [[Govornik se ne razumije.]] po drugi put brane Plivačka jezera …
…/Upadica Rainer: Kolega Bulj, nemojte to raditi, vi sad ponovno kršite Poslovnik./…
sustava kojega ste vi stvarali. Hvala.
I zlorabite Poslovnik, bez obzira ja sam vam rekao, bez obzira slagao se ja osobno s vama ili ne, ali ovo nema veze s ovom točkom. I vi ste dva puta svjesno kršili Poslovnik. Pa nemojte to raditi.
… /Upadica Bulj: Svjesno vi kršite Poslovnik jel vas je očito pogodila istina. Hvala./ …
Kolega Bulj, vi se prvo ne možete sa mnom na taj način razgovarati, a drugo … [[Upadica se ne razumije.]] mogu i moram jer poštujem Poslovnik, a vi ga kršite svjesno. Pa pročitajte si onda konačno Poslovnik pa ga naučite već toliko ste vremena zastupnik ovdje, molim vas. Pročitajte Poslovnik pa ćete biti svjesni u čemu ga kršite. Kolega Grmoja u čemu je kršen Poslovnik i tko ga?
Predsjedavajući, vi kršite Poslovnik članak 238. često zastupnici …
… /Upadica Reiner: Što konkretno?/ …
...ne dopuštate zastupniku da govori.
Ja sam zastupniku pustio da govori.
Da, i onda sada vi dajete repliku na njegovo izlaganje.
Nemam ja repliku. Ja ga upozoravam na to, nemojte molim vas sada izvoditi šou iz toga. Znate i jedan i drugi da radite loše. … /Govornici govore u isto vrijeme./ … Da naravno jer nemate pravo.
Kako nemam pravo?
Tako jer nemate pravo jer nemate pravo.
Pa mogu li ja reći pa ćete vi reći jeli ta povreda postoji ili ne? hoćete vi meni dopustiti da nešto kažem?
Recite mi koji stavak članka.
Često zastupnici odlutaju od teme ali se ovdje kolega Bulj držao teme gospodarenje otpadom, zaštite okoliša i nije u tolikoj mjeri odstupio od teme da biste vi na taj način intervenirali.
Ja sam mu dozvolio da govori do kraja iako sam bio od prve riječi svjestan da govori potpuno mimo teme i pustio dam da govori do kraja, ali onda sam barem očekivao korektnost od vas. Kolega Bulj, molim vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Izvolite nemojte se sa mnom diskutirati o tome jer vam dajem opomenu. Sada ćemo ići dalje na sljedeću repliku na koju se javio uvaženi zastupnik Ivan Kirin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. Sve što je ljudski rod stvorio i što će stvoriti teoretski je otpad ili će biti otpad, to je jasno. Postoje dvije vrste otpada, to je komunalni i industrijski otpad. Među industrijskim otpadom posebno je interesantan radioaktivni otpad koji je pun aktivnih izotopa i konačno produkt je goriva u nuklearnim elektranama. Pitao bih državnog tajnika što misli o ideji o skladištenju tog radioaktivnog otpada u Trgovskoj gori? A drugo, postoji klasični način zbrinjavanja otpada na koga smo mi naučeni, to su deponiji, to su i oni ne organizirani deponiji odnosno otpad, to su smetlišta, ali postoji nešto što se pojavilo na kraju 19. stoljeća i početkom 20. stoljeća zbog nemanja prostora za skladištenje otpada, to su spalionice otpada. Njemačka, Engleska, a u Hrvatskoj se to prvi puta pojavilo na početku 20. stoljeća u Rijeci. Ovdje nema gradonačelnika Bakra, tamo je bila nekada koksara, bila je sva spremna infrastruktura za pokretanje spalionice otpada o čemu smo govorili, no došlo je jednostavno do destrukcije. Taj dimnjak i sve što je bilo spremna infrastruktura kao posljedice koksare to je porušeno. I što državni tajnik misli o ovom načinu zbrinjavanja otpada jer znamo i svi smo čuli i vidjeli u Beču spalionicu otpada koja uz određene filtere ne zagađuje bitno Beč i grad.
Hvala. Uvaženi državni tajnik. Izvolite.
Zahvaljujem se. Spalionice, Plan gospodarenja otpadom ne predviđa za ovaj period. Dakle znamo šta Plan gospodarenja otpadom predviđa, odvojeno sakupljanje, centri za gospodarenje i saniranje odlagališta u propisanim rokovima i to je to što o čemu danas možemo razgovarati, vezano za radioaktivni otpad. Dakle naše ministarstvo nije nadležno za radioaktivni otpad, za to je nadležan Državni ured za nuklearnu sigurnost i s njima bi bilo dobro onda porazgovarati o ovim stvarima o kojima ste vi sada rekli.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista govoriti uvaženi zastupnik Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege. Poštovani predstavnici ministarstva. Dakle čuli smo tri osnovna razloga od predlagatelja zašto se ide u hitnu izmjenu Zakona o održivom gospodarenju otpadom. To je jučer i raspravljeno na Odboru za zaštitu okoliša. Dakle ukratko radi se u prvom redu o povredi prava EU, dakle zbog toga što su slabo ili nisu prenesene određene odredbe. Zatim isto tako postoji problem slabog prijenosa, dakle priloga 2 direktivi u nacionalno zakonodavstvo. Tu ima više stvari, između ostaloga i tiče se odredbi koje definiraju pitanja opasna svojstva otpada. I treće što nam je predlagatelj rekao je pitanje kontinuiteta u gospodarenju posebnim kategorijama. Mi smo, dakle postoji i jučer je usuglašen jedan amandman, danas smo čuli da bi se to u jednoj izmijenjenoj verziji uvrstilo. Mislim da to nije neki posebni problem prihvatiti, dakle u principu ja mogu reći da u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih liste ćemo biti skloni prihvatiti dakle ovaj Zakon o održivom gospodarenju otpadom, odnosno ove hitne izmjene. No, popravljanje zakonskih rješenja sasvim sigurno neće bitno promijeniti stvari po pitanju gospodarenja otpadom u RH. Naime, mi smo sigurno svi svjedoci ako malo pogledamo da otkad je Hrvatske u stvari po pitanju gospodarenja otpadom idu loše. Uostalom i Zakon iz '95. godine, Zakon o otpadu je propisivao hijerarhiju vrijedna svojstva otpada, bio je koncept … izbjegavanja otpada, vrednovanje pa onda odlaganje. I onda su se zakoni mijenjali, međutim praksa odnosno provedba na terenu nije bog zna šta polučila. I zato mi i danas govorimo o tome da postoji niz problema, čuli smo ono što je preneseno iz pristupnog ugovora, dakle obveza smanjivanja otpada koji se odlaže ne dokučivo u ovim okolnostima, dakle definitivno previše otpada odlažemo, premalo se odvojeno prikuplja i reciklira, to možemo vidjeti po tome što smo na začelju zemalja EU, bio otpad kao posebna kategorija koji je posebno apostrofiran isto tako i u pristupnom ugovoru a i u direktivi o odlagalištima se vrlo slabo odvaja. Sustav izbjegavanja otpada kao jedan novi koncept kod nas se vrlo slabo koristi, odnosno on je u samom začetku. Problematični otpad i opasni otpad koji bi se trebao skupljati u reciklažnim dvorištima također preslabo je zaživio. Osim toga ono što je sasvim sigurno jasno da je vrlo slaba koordinacija između države, regionalne razine i lokalne samouprave zato to možemo vidjeti po mnogim primjerima gdje postoji sukob i neslaganje dakle oko provedbe i odnosno politike gospodarenja otpadom u pojedinim krajevima. No, definitivno puno je toga za napraviti promijeniti. Ja sam kao ministar nastojao promijeniti politiku, donesen je plan gospodarenja otpadom u siječnju ove godine gdje je kao temelj postavljena promjena u smislu, dakle ne tranzicija iz odlaganja u mehaničko biološku obradu dominantno nego tranzicija u održivo društvo, dakle u društvo koje će nastojati otpadne tvari u maksimalnoj mjeri reciklirati, ponovno upotrijebiti prije toga, dakle i sanirati bez potrebe da se bavimo sa pomiješanim otpadom ili smećem. No, ono što, tamo u tom planu dosta toga stoji, postoji plan izbjegavanja, to se sada spominje i u ovom zakonu, to je sve u redu. Međutim, ja moram reći da mene malo brine izjava dakle ministra, novoga zaštite okoliša i energetike koji je rekao da mu je ustvari imperativ jačanje financiranja odnosno povlačenje novaca iz europskih projekata i izgradnja centara za gospodarenje otpadom. Dakle takva izjava s obzirom na sve okolnosti ukazuje da vjerojatno tu postoji i još možda neki problem nerazumijevanja. Ja ću vas podsjetiti sve da praksa, odnosno politika u kojoj se sve rješava izgradnjom centara za gospodarenje otpadom nije dobra. Evo, odite u dva naša sada izgrađena centra Mariščina i Kaštijun, pogledajte šta je to, dakle to su centri u kojima je utrošeno prilično novaca, dakle preko 30 milijuna eura, dakle samo europskih novaca, odnosno to je njihova cijena uz mnoge dodatne troškove koji tamo postoje. Međutim to su objekti koji ne mogu zadovoljiti ciljeve, dakle s njima se ne postižu ciljevi koje su pred Hrvatsku postavljeni u pogledu recikliranja. I dakle naprosto trebamo mijenjati tu paradigmu, dakle izgradnju centara, mora se uspostavljati sustav reciklažnih dvorišta koji će omogućiti da će taj miješani otpad biti bitno kvalitetniji odnosno manje problematičan. Zato smo i mi pripremili javni poziv, dakle još u siječnju mjesecu tako da i on je otvoren. Ja vjerujem da jedinice lokalne samouprave će u maksimalnoj mjeri koristiti novac koji je na raspolaganju radi uspostave mreže reciklažnih dvorišta. Isto tako postoje reciklažni centri koji su nužni, dakle to su sortirnice bez kojih nema kvalitetno gospodarenje otpadom. Dakle u Vladi Zorana Milanovića je postojala praksa da se onim gradovima koji su došli do toga da im to treba i tražili su financiranje da im je to odbijeno, zbog toga obrazloženje da se gradi centar za gospodarenje otpadom. Dakle ja vas molim da svi razumijemo, dakle papir i plastika koju građani odvoje moramo voziti na sortirnicu u obližnje reciklažno, da li dvorište, da li reciklažni centar, mali, blizak, koji sadrži sadrži sortirnicu a sve ono što se pomišlja i vozi se u centar za gospodarenje otpadom kojih je bitno manje, stvara negativnu vrijednost, tamo se to plaća. Dakle, to je način da prvo ispunimo ciljeve koji su pred Hrvatsku stavljeni, koji smo potpisali, i drugo da sustav bude jeftiniji za građane. Naravno da je tu potrebna participacija građana, ali ja stalno ponavljam da mi podcjenjujemo građane i njihovu spremnost u čak dobrovoljnom participiranju, dakle sudjelovanju shemama odvojenog prikupljanja. I zato, ja bih jako volio da ministar prihvati potrebu da se europski nova u maksimalnoj mjeri troši i za reciklažne centre sa sortirnicama i kompostišta jer reciklažna dvorišta i program edukacije i centri za ponovnu upotrebu, to sve može u godinu dana ili možda malo više bitno reformirati sadašnji sustav gospodarenja otpadom. Dakle, u Hrvatskoj koji definitivno nije dobar i treba mijenjati. Dakle, budemo li ga mijenjali samo na način da sve drugo pustimo neki ide spontano, govorim o državnoj razini, a mi ćemo opredijeliti za velike centre za koje ćemo uglavnom potrošiti sav EU novac, onda neće biti dobro. Dakle, ja odgovorno tvrdim sa ovoga mjesta. Dakle, ja apeliram da se ovi napori koji se nisu mogli čuti u izjavi ministra ipak otkriju i da se postave, dakle to nije nečija platforma, dakle to nije patentno pravo MOST-a ili mene kao ministra, to je obveza danas, obveza odgovornog ministra u zemlji članici EU-a, bez toga nema odgovornog gospodarenja otpadom. Stoga, definitivno ću završiti s ovim da je vrijeme opravdanja kako netko nije znao da se može ovako ili onako nego evo desilo se da smo izabrali samo ovu jednu opciju, dakle to vrijeme takvih jeftinih opravdanja je prošlo, dakle sada definitivno možemo uvijek govoriti o bitno težim kategorijama. Dakle, više neka opravdanja. Evo, time bih završio, što se možda posebnih kategorija otpada tiče, to definitivno treba temeljito revidirati jer posebno u pojedinih tih kategorija recimo staklu, ja sam ustanovio da taj naš sustav povratne naknade stagnira, odnosno stoji na svega 50% efikasnosti i mislim da postoje rješenja, mi smo na tom jednom rješenju na pripremi, radili, da se to promijeni. Dakle, sve što ne treba, što nije dobro, nije dovoljno efikasno, treba mijenjati dakle to je naravno dio odgovorne politike. Ja se zahvaljujem.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo više replika, prva je uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolega Dobroviću, kazali ste o gospodarenju otpada, razdvajanja otpada, onim što bi trebalo učiti ljude od vrtića, našu djecu, da se tome teži, da se mi naučimo znači razdvajati otpad u svojim domovima, i na taj način to da funkcionira. Međutim, činjenica je da sve ove europske direktive, sve sankcije koje nam daju u biti ne utječu puno na sustav, ne samo u slučaju gospodarenja otpadom, a vi ste stručnjak za održivi razvoj za očuvanje prirode, s tim se bavite, to je vaš život, svi volimo prirodu, volimo našu Hrvatsku, kako vi komentirate pošto mi maloprije predsjedavajući u biti, rekao da sam van teme kod održivoga razvoja, očuvanja naše prirode, gospodarenja otpadom, ono što i resorno ministarstvo radi, kako vi tumačite ovu betonizaciju i udare uz sve to šta moramo poštivati direktive a sustav omogućuje uništavanje naše prirode, najvećeg bogatstva koje je vrlo teško obranjeno '91. od istih ljudi koji sad čuvaju Nacionalni park Plitvice, koji ne smijemo zaboraviti, trideset dana, kolege, gospodo zastupnici, već su šatorima i brane nacionalni park. Vi ste se očitovali među prvima, tj. prvi u ovome Parlamentu, na koji način vi komentirate da sustav hrvatski dozvoljava tj. lokalna samouprava, meće u građevinska područja nacionalne parkove? Ispiru se tankeri na moru. Kako objasniti, što se poduzeti naš tajnik. Jer znamo da smo se mi obranili '91., da je Josip Fiolić prva žrtva Domovinskoga rata bila, baš u Nacionalnom parku Plitvice. I sad ti isti ljudi opet brane od koga? Znači da smo mi gori od agresora, devedesetih. Naš sustav je dozvolio da se betonizira i uništava priroda, znači ne samo direktive prepisivati nego štititi održivi razvoj i naša prirodna bogatstva kroz sustav, pa molim vas da mi date odgovor. Hvala.
Hvala lijepa. Vi ste naravno ponovili ono zbog čeg ste dobili opomenu, ovaj iako sam vam ja to dozvolio da vi to govorite, ali i vi ste sami svjesni da to nije u redu i da to nije tema onoga. Pokušali ste i kolegu provocirati, prema tome, recite u čemu je povrijeđen, tko je povrijedio Poslovnik osim vas i u čem je povrijeđen?
Povreda Poslovnika svih točaka. Pa vi ste se svaki put gospodine predsjedavajući, kad se spomenu Plitvice, kad se spomene ovdje održivi razvoj, kad se spominje nepoštivanje sustava očuvanja prirode, bez obzira je li se radi o otpadu [[Upadica Reiner: Ne radi se o otpadu.]] vi se uhvatite k'o pijan plota, tumačite šta je netko želio reći ili netko želio pitati tajnika ili bivšeg ministra, vi to nemate pravo. Ja ću spominjati Plitvice kao saborski zastupnik, pitat ću tajnika Ministarstva okoliša i energetike bivšega ministra to je moje pravo, to je pravo zbog onih ljudi koji sad doli stoje u šatoru [[Upadica Reiner: Kolega Bulj, kao prvo …]] Ja nisam povrijedio niti jedan članak. Vi povrjeđujete članak. Vi dajte sami sebi opomenu. Ja ne znam što vas frustrira toliko spominjanje nacionalnog parka Plitvice. Šta vas to frustrira?
Mene ništa ne frustrira osim toga što vi svjesno kršite Poslovnik. I ja vas molim da to ne činite. Ja vas molim da to ne činite, jer to nije tema. I vi znate dobro da to nije tema i mislim nema smisla. Govorimo o gospodarenju otpadom. Vi govorite o nečem drugom, o nečem drugom što je važno, u čem se nas dva čak i slažemo. Ali to nije tema sada. Vi to znate. Nemojte to raditi, molim vas. Naravno da nije povrijeđen Poslovnik. Izvolite kolega Dobrović, izvolite. Izvolite kolega Grmoja u čemu je povrijeđen Poslovnik i koja točka.
Članak 236. znači konstantno imate potrebu nakon izlaganja kolege Bulja da tumačite je li on van teme ili nije. Malo pratite onda, ja ću gledati sad ozbiljno na način na koji vodite sjednicu i gledat ću hoćete li svim ostalim zastupnicima na taj način gledati jesu li se malo ili nisu odmakli od teme. Kolega Bulj je znači bio i govorio o održivom razvoju gospodarenju otpadom, očuvanju okoliša i to je dio također ove teme.
To nije dio ove teme. Vi znate da sam ja vrlo širok u interpretaciji, dakle o tome šta, tko se drži teme, tko ne. Ali ako se uopće ne držimo teme, onda moram intervenirati. Prema tome, nemojte ni vi zlorabiti molim vas povredu Poslovnika. Zgodno djeluje, show je lijepi. Vjerojatno ćete dobiti i tako, ali nemojte. Nemojte molim vas!
Kako mislite show kad se spomenu Plitvice vi govorite da je show?
Kolega Bulj, molim vas smirite se.
Slobodno mi dajte opomenu, izbacite me zbog Plitvica. Nisam povrijedio niti jedan članak. Uzeli ste sebi za pravo da tumačite iza svakog mog izlaganja, da vi tumačite šta sam ja htio reći šta se nalazi u zakonu. To vi nemate pravo!
Kolega Bulj, pročitajte Poslovnik. Vi ne možete odgovarati na ono što ja govorim. Neću vas izbaciti van, dat ću vam opomenu, drugu opomenu sa zabranom govora. Sad ćemo prijeći na kolegu Dobrovića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Kolega Bulj, točno je održivi razvoj obuhvaća sve ove teme. Dakle, gospodarenje otpadom ima itekako puno prostora u mijenjanju stupnja održivosti današnjeg društva. I zato se snažno ide u jačanje odvojenog prikupljanja i recikliranja. Prije toga i ponovna upotreba svega onoga što je moguće ponovno upotrijebiti. I to su najvrjedniji oblici recikliranja. I to diže, može podići stupanj održivosti našeg društva. Mi moramo ipak biti nesebični prema generacijama koje dolaze, prema našoj djeci, njihovoj djeci. Stoga je promjena ponašanja nužna. Nekadašnja tehnologija spalimo ono što nam ne treba nije dobra, jer spaljivanje uništava materiju čak i kada se koristi energija koja se pritom može dobiti. Moramo znati da je količina energije kod spaljivanja i kod najvrjednijeg otpada, dakle plastike koju dobijemo je neusporedivo niža u odnosu na energiju koju možemo dobiti reciklirajući tu istu plastiku. Dakle, to su fakti, to su činjenice zbog kojih postoji hijerarhija postupanja otpadom i zbog kojih je to sve ugrađeno u zakone. Kažem još od prije 20 i više godina. I jedino što treba promijeniti je ponašanje. Dakle, želja, htijenje da se postupa po tome. Dakle i zakon '95. je to omogućavao. Zato jedinice, neke jedinice lokalne samouprave jesu došle i do preko 50% odvojenog prikupljanja, a neke se nisu pomakle s mjesta. Sada to mora biti državna politika, moramo svi puhat u istom smjeru i mislim da možemo nekamo doći. Problem devastacije, betonizacije također je važan segment održivog razvoja i o tome moramo vodit brigu makar ne konkretno u okviru ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tulia Demetlike. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Dobroviću, u vašoj raspravi spomenuta upravo '95. i ja ću reći za Istarsku županiju da već tada '95. počeo raditi na strategiji na koji način zbrinuti otpad. Spomenuli ste i zakon koji je donesen 2013. I spomenuli ste program gospodarenja otpada koje ste vi kao ministar donijeli u siječnju ove godine. I sada prozivaju se jedinice lokalne samouprave da ništa ne rade, da ništa ne poduzimaju oko gospodarenja otpadom, a vidimo kako država funkcionira. I činjenica je da mijenjaju se ministarstva, mijenjaju se ministri i svaki ministar dođe sa novom idejom i nametne neke nove propise i zakone. Tako ste i vi kad ste došli rekli da MBO, a to ste danas ponovili ne vrijedi. Mehaničko-biološka obrada da li je Kaštijun i Marinšćina izgrađeni po programu gospodarenja otpadom Republike Hrvatske i po zakonima RH i da li su sredstva koja su odobrena od Europske komisije kroz IPA program iz 2008. do 2010. bili ugrađeno. I da li je to sada program i zbrinjavanje koji ja tvrdim da ispunjava sva četiri cilja koja smo mi preuzeli od europske direktive, sva četiri cilja od smanjenja deponiranja i recikliranja i ponovne oporabe korisnog otpada. Hvala lijepo.
Evo odgovor uvaženog zastupnika Slavena Dobrovića.
Hvala lijepo. Hvala lijepo na replici. Dakle, da pojasnimo. MBO je mehaničko-biološka obrada koja ide sa ciljem, koja se dešava s ciljem smanjenja šteta prema okolišu i eventualnom iskorištenjem nekih vrijednih svojstava. Time možemo napraviti minimalni uvjet po pitanju odlaganja na usklađena odlagalištima, to je točno. Međutim, ne možemo postići uvjet recikliranja, koje imamo a to je 50% do 2020. Naprosto ne možemo, jer morate znati da papir i plastika koja se doveze u NB-ov pogon, jedan ili drugi koji ste naveli, ne vrijedi, odnosno, on nije dovoljno dobar, da bi ga industrija papira, odnosno, industrija plastika, reciklažeri preuzeli. Dakle, on može ići u RDF gorivo, međutim, to nije recikliranje, to je eventualno oporba energije, dakle iz otpada, međutim to je daleko niže razine valjanosti u odnosu na ono što možemo postići. Ja ponavljam, kada plastiku, spalite, dobijete iz recimo … [[Govornik se ne razumije.]] 45 megabila po kilogramu bruto, kada to u uvjetima spaljivanjima svedete na neto vrijednost, to je niže, kad to konventirate u električnu energiju, koja je najvrjednija energija onda možete izvući 10, 15% van. Toplinsku energiju, s time bi eto digli, ali pitam se koga ćemo grijati u Istri 10 mjeseci i da li se isplati voditi, izgrađivati sustav centralnog toplinskog grijanja. Dakle, jedno s drugim, trećim ukazuje na to da je najvrijednije tu plastiku i papir odvojiti na sortirnicima koji će biti po gradovima, po Istri i onda vratiti u industriju. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika, uvaženog zastupnika Davora Vlaovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče i uvaženi kolega Dobrović i sami ste rekli da ovim zakonom izmjenama i dopunama zakona se usklađujemo sa europskim direktivama. Pitanje je moje prema vama, zašto je RH trebalo 4 godine da se uskladimo sa europskim direktivama, da izbjegnemo plaćanje penala prema EU i zašto svaki ministar koji dođe mora mijenjati zakon, strategiju i plan gospodarenja otpadom, jer se ne može tu postići konsenzus? Trebali smo već biti korak naprijed, jer već je kolega spomenuo, Italija je platila kaznu oko 40 milijuna eura, slično prijeti i RH. Državni tajnik je rekao, platiti će državni proračun, ne platiti će građani, porezni obveznici. S druge strane imamo šansu kroz operativni program 2014., 2020. iz negdje 475 milijuna eura za ovo područje da se investira u RH, a mi stalnim izmjenama zakona kočimo tu šansu. Jer uz izmjena ovog zakona mi moramo bar još 30-tak pravilnika promijeniti i donijeti da bi uopće mogli u praksi to provoditi. Pa evo, što ste vi kao ministar poduzeli da se ne mijenja svake godine zakon, da se utvrdimo sa europskim direktivama i da izbjegnemo plaćanje penala, odnosno da stvorimo preduvjete za povlačenje europskog novca. Hvala.
Odgovor uvaženog zastupnika Dobrovića.
Hvala lijepo. Dakle, zašto smo se doveli u poziciju da ćemo možda morati plaćati penale, morate pitati sve one koji su bili odgovorni za resor od 2002. 2003., pa na ovamo. Ono što sam ja napravio, je pokret, dakle, financiranja reciklažnih dvorišta koje je išlo u pripremu, definiranja reciklažnih centara sa sortirnicama koje isto su u pripremi i koje mogu vrlo brzo krenuti u financiranje iz tih istih europskih novaca. Isto je sa kompostištima, isto je sa centrima za ponovno upotrebu. Dakle, to su sadržaji koji dižu kvalitetu sustava gospodarenja otpadom, koji omogućuju da građani participiraju odvajajući otpad i koji će rezultirati time da taj papir i ta plastika, a to zajedno čini gotovo 45% materijala, završi u industriji, odnosno u gospodarstvu. Plastika može u malom gospodarstvu, u malom poduzetništvo, dakle, naši plastičari uvoze veliku količinu reciklata i onda se zatvara krug reciklirajući dakle, iz otpada u novi proizvod tako da se vozi taj materijal iz Austrije i Njemačke, a mi sami taj materijal vozimo u MBO gdje se konventira u RDF. Dakle, ovi centri ovdje, mi smo ih iskalkulirali i oni trebaju zauzeti možda trećinu kapaciteta mehaničko biološke obrade. Dakle, ne smijemo dozvoliti da više od pola otpada u RH, komunalnog završi u te centra. Onda je rezultat neće biti dobar. Dakle, sve ostalo mora ići kroz sotirnice, stvarajući novu vrijednost, dakle, tu su skrivene vrijednosti u papiru. Ovaj papir ovdje kojeg imate vrijedi i preko 100 eura po toni. Naravno, pod uvjetom da nije bio u dodiru sa bio otpadom. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega, rekli ste da popravak zakonskih rješenja sigurno neće napraviti mnogo u boljem gospodarenjem otpadom. I tu se ja s vama slažem. Jer mi kad ovdje donesemo zakone, kad se još uz te zakone donesu razno razni uredbe i pravilnici, onda na lokalnoj razini koja treba to provesti u principu čupaju kosu jer ne mogu to provesti. A onda kao što je već ovdje u prethodnim raspravama i replikama govoreno, dolazi do naglih promjenama i noćenja gospodarenja otpadom. To je ono ko da tijelo naglo skrene u nekom sportu pa pukne kičma. Tako je to i sa regionalnim centrima ili regionalnim, ne znam jesu odlagališta ili centri ni sam nisam više siguran što su ili što bi trebali biti. Znam samo da to sve skupa stoji, znam samo da je o tome jako puno raspravljano, znam da je u to uložen ogroman novac i da se to iz godine u godinu mijenja i sve skupa stoji. Istovremeno lokalne samouprave, koje imaju potpisane ugovore sa tim regionalnim centrima, moraju do određenog roka zatvoriti svoje deponije, svoja odlagališna ili će vjerojatno plaćati kazne, a nisu krivi. E sada, ova vaša tvrdnja o sotirnicama o jedinicama lokalne samouprave, lokalnim odlagalištima u principu je bila u prvotnoj ideji tih regionalnih centara. Meni nije jasno gdje je ona nestala u međuvremenu jer ona je bila tako planirana da će biti lokalne sortirnice, da će se tamo sortirati otpad i onda će se takav sortirani otpada i onaj konačni voziti na regionalno odlagalište gdje će se on zbrinjavati na način kako bi to već bilo. Pa ja vas molim stvarno da nam malo još to pojasnite, bili ste ministar jer u javnosti imamo dva oprečna razmišljanja, onih koji vode programe regionalnih odlagališta ili centara i vas kao ministra koji je bio ministar koji je na neki način napao taj projekt.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Dobrovića.
Hvala lijepo. Dakle promjenu koju smo mi napravili smo morali napraviti iz svih ovih uvjerenja i razloga koji postoje i o kojima možemo napraviti jednu širu raspravu, radionicu pa obrazlagati. Ali ovdje ukratko, dakle sortirnica ne smije biti dalje od 20, 25km jer kamion koji pokupi papir ili plastiku u svojih 10, 12 tona nosivosti neće imati niti tonu materijala, jer to ne trpi transport daleki. Osim toga to je lokalna vrijednost i koliko ja znam i problem svrstavanja takvih sadržaja u centre je bio zbog tzv. … ili kako se to već kaže na hrvatski jer se radi o tome da taj … stvara neki profit i to se mora odvojiti. To znači da Centar za gospodarenje otpadom tipa Piškornica definitivno stvara trošak i uvijek će to tako biti. I zato sva stremljenja sve aktivnosti, da se kapacitet Piškornice smanji, a da se iniciraju sortirne linije po Zagorju i svim tim županijama je na korist građana. Ja bih volio da i političari u Hrvatskoj to shvate. Dakle nije moja borba protiv tih centara uvjetovana ne znam čime nego time da se tako ne mogu postići ciljevi koje smo si zadali u zakonu i pristupnom ugovoru, pod jedan, a naravno to se ovoga puta jako dobro poklapa sa interesom građana. Dakle u sortirnici papiri i plastika koji idu van vrijede, nešto malo neiskoristivog onda se to da sanirati. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Ivana Kirina. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi zastupniče Dobrović. U vaše kompetencije tu nećemo i ne trebamo sumnjati, razumijete problem. spominjete reciklažna dvorišta, razvrstavanje otpada i naravno centre regionalne i županijske za gospodarenje otpadom. Spomenuli ste Mariščinu koja nije jedan veliki deponij, jedan veliki centar ali koji pomalo zbog strukture tla šteti okolišu. Mene zanima drugo, s obzirom da je otpada sve više, s obzirom na … negdje cca dvije tisuće smetlišta i otpada sada se to reducira na mnogo manji broj. Da li ste razmišljali osim da se iskorištava jedan dio otpada koji se kao sirovina može iskoristiti da se smeće spaljuje u spalionicama kao u energanama kada ste bili ministar. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Dobrovića.
Hvala lijepo. Dakle mi nismo u ovom planu u siječnju predvidjeli gradnju spalionice, međutim predvidjeli smo izradu jednog dokumenta koji će u ovom tranzicijskom razdoblju, sada bi se trebala desiti tranzicija i to dominantno ponavljam tranzicija u održivi sustav gdje najviše ide u sortirnice, da će se u tom razdoblju ustanoviti koliko ima materijala koji je vrijedan za spaliti jer definitivno dio materijala koji može gorjeti treba spaliti jer time se ostvaruje iskorištenje energije koju taj materijal sadrži. Međutim, to se mora desiti nakon studije, nakon utvrđivanja količina, mora se vidjeti gdje bi to bilo pozicionirano na koji način bi se to provodilo i naravno biti siguran da su iscrpljene sve aktivnosti koje bi materijal koji eto bi mogao doći tu se ne može odnosno nije uspio uvuć u sheme recikliranja jer mi govorimo u novom zakonodavnom ciklusu u Europi po pitanju otpada. Vrlo brzo će doći penaliziranje dakle spaljivanja otpada koji se može reciklirati. Dakle postavit će se kategorija reciklabilnosti otpada. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I onda zadnja replika uvaženog zastupnika Nikole Grmoje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Dobrović. Vi ste jedan od rijetkih koji vjerojatno ovdje razumije koncept jedne cirkularne ekonomije održivog razvoja recikliranja otpada i često imamo nerazumijevanje, ja sam uvjeren da i neki ljudi u ministarstvu koji su sada na određenim pozicijama to slabo razumiju i mene osobno strah da će ovaj smjer u kojem je Hrvatska krenula znači cirkularne ekonomije i svega što ste vi započeli sa vašim planom gospodarenja otpadom, da će on biti ugrožen sa ovim promjenama koje su se dogodile jer jednostavno ljudi ne poznaju dovoljno problematiku. Mi smo u svojoj lokalnoj samoupravi također krenuli bili u tom smjeru, ali dogodile su se promjene. Ja mislim da su upravo osobe, ljudi pokretači promjena i da ako imamo na čelu ministarstva ljude koji ne razumiju problematiku koji ne znaju kojem smjeru treba ići da će onda i taj proces prema kojem je Hrvatska krenula biti ugrožen. Ja evo očekujem da ćemo mi ovdje svi kao saborski zastupnici da ćemo imati jednu širu raspravu ili radionicu kao što ste rekli, da nas upoznate sa onim što su direktive, s onim što Hrvatska treba ispuniti i što je to cirkularna ekonomija u smjeru u kojem trebamo ići kako bi se onda vršio i pritisak na ministarstvo da se nastavi i u tom smjeru. Jer moguće da ako budemo imali na čelu ministarstva ljude koji dovoljno ne poznaju tu problematiku da onda i neće biti tog poticaja sa strane izvršne vlasti da se ide u tom smjeru. Mi imamo situaciju u Metkoviću sada da je evo prije neki dan gradonačelnik iz HDZ-a imenovao čovjeka sa potvrđenom optužnicom na čelo čistoći koji, ja sam uvjeren nema uopće pojma o cirkularnoj ekonomiji, o gospodarenju otpadom i uvjeren sam da on neće usmjeriti grad Metković u tom smjeru ali to je cijena te koalicije s Jambom. Mi imamo ovdje gospodina kojeg ja poštujem kao saborskog zastupnika, on je došao tu kao dio dogovora koalicijskog SDSS-a i HDZ-a ali pitanje je koliko je on kompetentan da gura stvari u tom smjeru.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Dobrović.
Hvala lijepo. Da, postoje rizici, prvo bih rekao da u samom ministarstvu definitivno postoje ljudi, dakle govorimo o djelatnicima koji razumiju stvari. I jedino što se može desiti da onaj koji donosi odluke svjesno ide u nekom krivo smjeru. Ja osobno smatram da se to neće desiti. Ja bih htio skrenuti pažnju na odgovornost svih nas, dakle spomenuli ste jedinicu lokalne samouprave Metković, dakle naravno da dio odgovornosti leži na gradonačelniku jer on provodi, on je odgovoran za gospodarenje otpadom. Država s druge strane daje zakonodavni okvir, donosi plan, dakle neku strategiju kuda i kamo ići, kako, kojim mjerama će šta poticati. Tu je i regionalna razina koja se isto na neki način mora uklopiti. I ono što je važno da tu ne postoji jagma za nekim rješenjem koje je često lukrativne prirode nego da se doista ide svjesno i bez rezerve u smjeru jačanja stupnja održivosti a to je papir i plastiku ostaviti lokalno, neka od toga koristi imaju dakle lokalni komunalci. Njima to s jedne strane donosi dobit, s druge strane sve što ostane pomiješano će im biti teret jer će morati plaćati zbrinjavanje toga u nekom centru koji koliko vidimo može biti preko 100 km daleko. Stoga odgovornost je velika na svim razinama. I ja vjerujem da će ministar Ćorić kada se upozna sa tom problematikom koja nije jednostavna ipak slijediti odredbe i smjernice, dakle plana kojeg smo svi zajedno donijeli u siječnju ove godine. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege zastupnici. I klub HDZ-a će podržati prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Dok sam se pripremao za raspravu u ime kluba a s obzirom da se radi o prvoj izmjeni zakona koji je donesen 27. lipnja 2013. godine, dakle prije pune 4 godine i nešto malo dana tada sam u ime kluba HDZ-a komentirao donošenje zakona prije 4 godine gdje smo upozoravali da je zakon donesen praktično 4 dana prije pristupanja Hrvatske u punopravno članstvo u EU. Da je donesen po hitnom sustavu, da smo praktično kao zastupnici tada dobili zakon na klupe ujutro, poslijepodne zakon raspravili i odmah i usvojili. I tada sam u ime kluba, ovdje imam to svoje izlaganje upozoravao da nismo ostavili dovoljno vremena kako bismo vidjeli jesmo li do kraja zakon uskladili sa direktivama, jesmo li doista implementirali sve one obveze koje se odnose na sakupljanje otpada, na održivo gospodarenje otpadom i da je trebalo tada ići u drugo čitanje, da je trebao provesti pravu raspravu sa zainteresiranom javnošću, nismo tada to napravili no svejedno tada je zakon usvojen. I evo danas svjedočimo ustvari da moramo zakon u hitnoj proceduri sada usklađivati sa dvije direktive koje podrazumijevaju upravo ono što sam tada u ime kluba govorio. Ali sada je više-manje nije toliko to ni bitno, to je vjerojatno i potpora svim onima koji govore da je zakone doista potrebno u Saboru donositi u redovnoj proceduri. I mislim da sada se ustvari mi u Saboru svjedočimo da je gotovo 90% zakona koje donosimo praktično se donosi u redovnoj proceduri. Ono što je važno za reći to je da je tada kada je zakon donesen 2013. godine bilo planirano da će se plan gospodarenja otpadom donijeti do kraja 2013. godine. Pa je prošla 2013., pa je prošla, odnosno nije donesen do kraja kako je bilo predviđeno u prijelaznim i završnim odredbama pa je prošla 2014., pa je prošla 2015., pa je prošla i 2016. godina onda smo usvojili na razini Vlade i Plan gospodarenja otpadom 2017. godine u siječnju i to je, ja sam i tada sudjelovali smo i imali smo rasprave na Odboru za zaštitu i okoliša i prirode Hrvatskoga sabora gdje smo pratili donošenje tog zakona, tada je bio ministar gospodin Dobrović. I bila je prva verzija, onda druga verzija toga plana koji je kasnije i usvojen koji plan podrazumijeva oko 475 milijuna eura koliko bi mogli kroz implementaciju plana dobiti sredstva iz fondova EU. No jasno da je za implementaciju tog plana gospodarenja otpadom bilo potrebno donijeti i odluke, kako odluku o komunalnom otpadu tako i odluku o implementaciji samog plana gospodarenja otpadom. I Vlada je u svibnju mjesecu donijela te dvije odluke kako bismo ispunili sve ono što je planom predviđeno, i što smo na kraju krajeva i prihvatili kroz pregovore sa EU-om a to je da ćemo primjerice 2020. godine oko 50% odvajati komunalnog otpada na odlagalištima. U ovom trenutku smo mi negdje na 24%, čini mi se, a da bi smo mogli dostignuti te zahtjeve i ciljeve koji su postavljeni pred RH, nužno je da jedinice lokalne samouprave implementiraju odluke o komunalnom otpadu kako bi se već odvojeno prikupljao otpad u samoj jedinici lokalne samouprave. Isto tako je kroz odluku implementacije samoga plana gospodarenja otpadom predviđeno kako i na koji način dosegnuti sve ono što ej tim planom zacrtano. Planom jest zacrtano i stoga nekako me čudi izjava kolege Dobrovića da je ministar Ćorić rekao kako će mu jedan od prioriteta biti izgradnja regionalnih centara za gospodarenje otpadom. Da je rekao nešto drugo možda bi po meni bilo čudnije, time više što je samim planom kojega je tadašnji ministar Dobrović i predložio Vladi, Vlada usvojila, jest izgradnja tih centara. Sad druga je stvari tu se dijelom mogu složiti, druga je stvar kakvi će biti centri, koliko će biti kapacitirani, jesu li to oni centri koji su bili izvorno predviđeni i koji su prije stupanja zakona na snagu i plana gospodarenja otpadom bili zacrtani na značajnom višim, prihvatljivijim podacima i količinama otpada. To je s jedne strane. A s druge strane, držim da je izgradnja tih centara nije u sukobu sa izgradnjom reciklažnih dvorišta, reciklažnih centara, sortirnica, kompostana itd. itd. Dapače, da nije u sukobu najbolje govori činjenica da je tako upravo u samome programu odnosno planu i osmišljeno da se na razini jedinica lokalne samouprave izgrade reciklažna dvorišta, da gdje god je to moguće izgrade se reciklažni centri, nitko ne priječi da se ulazi u izgradnju i osmišljavanje kompostana, sortirnica itd. itd. Ali mi moramo biti svjesni da kada sve to izgradimo, pitanje koliko ćemo takvih dvorišta i centa u Hrvatskoj izgraditi, ali je činjenica neovisno o tome, nam su nužni centri za gospodarenje otpadom. Ja jednostavno ne vidim i ne poznajem u Europi državu koja može apsolutno u cijelosti reći da je proveden proces o kojem je malo prije rečeno, kružno gospodarstva ili cirkularne ekonomije, kako god hoćemo, na zadnje će cjelokupni otpad postati sirovina i da nam takvi centri neće trebati, ali s druge strane prihvaćam i znam da je potrebno što je moguće manje otpada dovoditi na način da ne bude recikliran, da ne bude sortiran, da ne dođe do sortiranja. Prema tome, ovo što je ministar rekao, za mene je prihvatljivo i činjenica je da i jedinice lokalne odnosno područne samouprave traže, da su brojne županije već u vrlo visokoj fazi realizacije ili projektne dokumentacije, ili izgradnje nužne infrastrukture kako bi se krenulo u izgradnju centara za gospodarenjem otpadom. Prema tome, ovo što je ministar izjavio, na tragu je plana za gospodarenje otpadom ako je plan kao što je plan donesen u siječnju mjesecu, i kako bi smo pristupili njegovoj realizaciji, njegovoj implementaciji, bile nužno donijete ove dvije odluke i odluku o komunalnom otpadu i odluku o implementaciji samoga plana. Činjenica da to pred brojne jedinice lokalne samouprave traži velika financijska sredstva, da traži preustroj na određeni način i reorganizaciju njihovih komunalnih poduzeća, da to podrazumijeva drugačiji način naplate pružanja usluge komunalnog otpada, da je potrebno uvesti na području cijele države kako bi smo implementirali taj plan gospodarenja otpadom obvezu da se naplaćuje prema količini otpada a ne prema broju članova obitelji, ne prema površini stambene jedinice, to je sve jedan postupak koji je nužan i kojega nije jednostavno provesti ali smo se na to obvezali. I mi to moramo do 2020. godine značajno smanjiti količine otpada koji završavaju na odlagalištima. Da bismo to realizirali, nužno je napraviti obje sastavnice plana. I s jedne strane sortirati, reciklirati, odvajati, kompostirati i s druge strane graditi centre za gospodarenje otpadom. Ako te dvije ne napravimo, nećemo uspostaviti kvalitetno održivo gospodarenje otpadom. I stoga ja ne vidim u kakvom je sukobu apsolutno izgradnja s jedne strane regionalnih centara koji su planom predviđani, za koji ćemo se sredstva dobiti iz fondova EU-a i s druge strane poticati jedinicu lokalne samouprave da provodi ovaj segment primarnog prikupljanja odnosno odvajanja i sortiranja otpadom. U tom smisli evo želim reći da je ministarstvo najavilo novi zakon koliko sam čuo za gospodarenje otpadom, bilo bi dobro da sve ove dvojbe koje smo čuli na samome matičnom odboru, a i sve ono što je ovdje u samoj raspravi rečeno, da se riješi, da se omogući kvalitetnija sredstva jedinicama lokalne samouprave, dostupnija sredstva jedinicama lokalne samouprave, da mogu izvršiti svoje obveze koje su im planom gospodarenja otpadom nametnute, odnosno, ne nametnute nego su i predviđene i dobro da se one implementiraju i da taj zakon dođe čim prije ovdje u Hrvatski sabor. Predlažem jasno, u proceduri prvog i drugog čitanja kako bismo mogli onda dati sve svoje primjedbe na sam zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo više replika. Prva je uvaženog zastupnika Slavena Dobrovića. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Bačić, dakle vis a vis moje izjave, odnosno mog komentara izjave ministre zašto smatram da nije dobro reći vraćamo se izgradnji centara za gospodarenje otpadom jer postoje mnogi krajevi u RH koji kad to čuju ne rade ništa. Dakle, da bi imali one dvije komponente moramo itekako krenuti u sustav odvojenog prikupljanja i reciklažnih dvorišta i sortirnica, kompostišta. Na tom se polju na mnogim mjestima stoji. S druge strane CGO-i su dugo u sustavu financiranja u tzv. pay planu i tu ne treba posebno trošiti riječi da bismo rekli trebamo i to. Međutim, ministar mora reći svakome da ne smijete računati na više od 50% svog komunalnog otpada da ćete vozit tamo. To je važno, jer će za dvije, tri godine kuc, kuc doći vrijeme kad će se podvući račun, pa će onih 40 milijuna eura, ja sad govorim ovako naravno može to biti bilo koji broj distribuirati naravno prema građanima, broju stanovnika itd. Dakle, nisam mislio, nije to katastrofalna izjava. Međutim, samo bih volio čuti, dakle u jednoj takvoj rečenici da će svakako se vodit briga i u ovome što je godinama sustavno bilo zanemarivano. Dakle, sortirnice od onog prikupljanja itd. Evo hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Dobrović, dobra strana plana gospodarenja otpadom je i činjenica da je nužno prije realizacije i ishođenja dokumentacije bilo kog centra u Hrvatskoj utvrditi gornju granicu njegove, odnosno optimalnu količinu otpada koja može doći u taj centar. I to je dobro i vi ste se za to zalagali i to podržavam. I to nije sporno. Prema tome, time govorimo da je nužno smanjivati dotok tog otpada u taj centar. Ali ono što se ja sa vama ne slažem. Ja mislim da su jedinice lokalne samouprave i jedinice područne samouprave dovoljno pametne i bez ministarstva. I da je u interesu gradonačelnika i načelnika izgraditi reciklažno dvorište, izgraditi kompostanu, izgraditi sortirnicu i da mu to ne treba niti jedan ministar stalno po glavi ga tuckati čuj nemoj to zaboravit napravit. Ja mislim da to će svaki načelnik htjeti napraviti, jer time on pojeftinjuje sustav gospodarenja otpadom u svojoj jedinici lokalne samouprave. Njemu se to isplati, njegovim građanima, oni njega biraju. I to stalno dociranje tzv. lokalnim šerifima što bi trebali napraviti meni nije to te mjere prihvatljivo. Prema tome, ja držim da i tu podržavam vaš, i podržao sam plan kojega ste vi predlagali. Hajmo zatim napravimo reciklažna dvorišta, prisilimo kroz zakonsku regulativu da se sve što je moguće otpada razgradi, definira, odvoji, reciklira, sortira, kompostira. Ali kad to napravite ja držim da će svejedno trebati graditi centar. Ako ga moramo graditi, a rekli smo da ga moramo graditi, onda ga gradimo što prije. Jer dok jedinice lokalne samouprave uspostave ovo što mi mislimo da treba uspostaviti, dok uspostavi tih 50% do 2020. mi moramo osigurati centre, da centri počnu funkcionirati. Jer ako s time ne idemo, to je ipak zahtjevan proces, onda ga moramo čim prije uspostaviti. Evo to sam htio reći.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepo. Štovani kolega, da kad su regionalna odlagališta, regionalni centri trebali krenuti onda je kao što sam već malo prije rekao bilo planirano da će u jedinicama lokalne samouprave, tamo gdje su već postojeća odlagališta bila, gdje su bili sakupljači otpada, dakle komunalna društva, da će tamo biti postavljene sortirnice. I tada je prezentirano lokalnim samoupravama, ne znam kako je u ostalom dijelu Hrvatske. Ja govorim o ovoj regiji sjever gdje je Piškornica, da će te sortirnice biti financirane iz programa gradnje regionalnih centara. U međuvremenu je to nestalo, pa su najedanput sortirnice nestale. Ja sam iz grada koji je među par gradova u Hrvatskoj dosta napravio sa gospodarenjem otpadom. Križevci imaju i svoje reciklažno dvorište, imaju svoju sortirnicu, imaju odvojeno skupljanje otpada, imaju saniranu deponiju i mi smo skoro nasjeli na program regionalnih centara. Zašto kažem skoro nasjeli? Zato jer nam je rečeno te i te godine se zatvara lokalno odlagalište, otpad se vozi na Piškornicu. Ali opreza nikad dovoljno, pa smo svejedno krenuli u nastavak proširenja lokalnog odlagališta, da bi si osigurali za građane što jeftinije zbrinjavanje otpada. I danas mi pripremamo u Križevcima proširenje odlagališta, jer ne znamo kada će proraditi regionalno. Mislim da smo preskočili jednu vrlo, vrlo važnu stepenicu kad se je koncipirao taj program gospodarenja otpadom. Mislim da su preskočeni gradovi i da smo tu napravili jedan veliki problem jer sada imamo situaciju da mnogi nisu išli dalje sa svojim rješavanjem problema i danas nemaju kuda sa otpadom, pa nam se malo, malo događa neki veliki problem [[Upadica Reiner: Hvala.]] Jedinice lokalne samouprave bi trebale imati sufinanciranje od Fonda za zaštitu okoliša. Bojim se da će to bit teško.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrg, je li to bila zabluda ili smo živjeli u uvjerenju kako ćemo sa centrima riješiti pitanje gospodarenja otpadom ja to sad ne mogu reći. Ali je činjenica da centar za gospodarenje otpadom koji je udaljen 70, 80 kilometara kao što je kod mene, predviđeni u mojoj županiji, od Korčule, centar koji je predviđen u … [[Govornik se ne razumije.]] primorju gdje još moram plaćati trajekt, svakako da nas koji smo udaljeni, a takvih je situacija bilo gdje u županijama da su prilično udaljeni centri, nas uči da moramo smanjiti količinu otpada koja tamo ide. Dakle i bez da imamo utvrđene ciljeve, činjenica je da je to skup projekt, nas gura u reciklažna dvorišta, u sortirnice i u kompost stane i sve oblike smanjivanja komunalnog otpada. I to je prihvatljivo i to, ja zbog toga ne plaćam i to već dugo govorim. Nije u sukobu smanjivanje komunalnog otpada sa izgradnjom centara. To je po meni temeljna poruka, da gradimo centre, jer su nužni, jer će trebati puno vremena da mi dođemo i ako ikada dođemo na paradigmu … [[Govornik se ne razumije.]] nego radimo i ove reciklažna dvorišta. Ovo što ste vi rekli kod vas je potrebno uspostaviti i ministarstvo kao što ima prioritet izgradnje centara, mora također sa lokalnom samoupravom osigurati sredstva za izgradnju takvih dvorišta i svih ovih centara reciklažnih koji podrazumijevaju da nešto šire obrađivanje otpada od reciklažnog dvorišta.
Hvala. Sljedeća replika uvažene zastupnice Marije Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Bačić, slažem se sa vašom raspravom, pogotovo u dijelu u kojom ističete da je zaista nužno raditi na tome da se što prije realiziraju projekti izgradnje regionalnih centara za zbrinjavanja otpada. Evo, ja moram reći, dakle, iz županije iz koje dolazim to je Karlovačka županija zaista je prije godinu dana sve sve stopirano i u biti mislim da to nije dobro, puno se vremena gubi kada se mijenjaju smjernice u politikama kako ćemo nešto rješavati u budućnosti ili ne. I u biti nije dobro da se pri tome ne vodi računa, kakva je situacija na terenu, do kud smo došli s određenim projektima i jednostavno, onda donesemo odluku. Mislim da je razmišljanje o tome, na koji način će se obrađivati otpad, da li je to MBO tehnologija ili neka druga. Kad se jednom donese odluka, ne možemo je svake 2 do 3 godine mijenjati, jer pitanje i odgovornosti, što će biti i tko će biti odgovoran kada za 2 godine ili kada za 2 godine ili kraće i u Karlovačkoj županiji ili u nekim drugim županijama ne budemo mogli zbrinuti otpad a ne budemo imali ni završne centre za gospodarenjem otpadom. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Jelkovac, na tom tragu što ste vi sad rekli, ja sam raspravljao na brojnim raspravama i unutar Sabora o tome da ne zaustavljamo gradnju centara. Zašto? Zato što svatko tko malo bolje, a čak niti ne treba puno, znati o procedurama izgradnje tog centra. Znamo da on ne može biti sagrađen u roku i realiziran od 3, 4 do 5 godina. Od zavisi, jasno poslovno planske dokumentacije, studije … [[Govornik se ne razumije.]] njegove optimalizacije, lokacijske dozvole, građevinske dozvole, da ne govorim potrebno o rješavanju imovinsko pravnih odnosa, rješavanja potrebne infrastrukture, izgradnje, itd. Aplikacija za fondove EU, sve je to jedan dugotrajniji postupak i ja se nisam slagao da mi niti jedan dio tog postupka zaustavljamo, jer kad zaustavimo i moramo krenuti od početka. Izgubiti ćemo 3, 4 godine i ne znam kad ćemo ponovno doći u poziciju da možemo brzo ta sredstva iz europskih fondova apsolvirati kako bismo krenuli u izgradnju samih centara i tu se s vama slažem, potrebno je na tome raditi, gurati, ministarstvo bi trebali to pročitati zajedno sa županijama koje su planirane i na čijim područjima su planirani regionalni centri. To je jedna od prioriteta rada ovog ministarstva u dijelu koji se odnosi na gospodarenje otpadom.
Hvala lijepa. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Damira Mateljana.
Hvala gospodine zamjeniče predsjednika. Pa meni se čini zapravo da je ovaj zakon početak odmicanja od te nove paradigme gospodarenje otpadom koji je htio uvesti ministar Dobrović, odnosno, takve politike zero waist, odnosno zbrinjavanje otpada na način da otpad ostane što manji, da on bude što iskoristiviji. Moramo priznati da je ta ideja, ta nova paradigma zbrinjavanja otpada koji je ministarstvo pod vodstvom kolege Dobrovića htio uvesti, bila korak naprijed u smislu da je ipak bila bliža ovom principu kružne ekonomije i da je sam taj sadržaj, dakle, edukacije da unište, dakle od početka, onog što se kaže from bottom to up, bio puno sadržajniji nego što je to recimo ideja koja se gura danas. Međutim, da bi se ta ideja prihvatila, nužno je bilo mijenjati puno toga, prije svega u pristupu prema centrima za gospodarenje otpadom. A tu su nastale najveće prepreke upravo sa strane županije. Dakle, nije sva krivica bila na ministarstvu, nego je puno toga bilo i na županima koji jednostavno nisu se usudili ili nisu mogli ili nisu bili kapacitirani da razmišljaju malo šire osim svojih uskih pogleda. Na kraju, čini mi se zapravo, da je ova politika, politika gospodarenje otpadom u RH, zapravo princip kako mi u Hrvatskoj zapravo u politici putujemo, a to je korak naprijed, 2 koraka natrag. Nažalost i tako zapravo ćemo vrlo teško doći na nekakav put naprijed. I mislim na kraju zapravo da nije pitanje svih pitanja da li ćemo mi plaćati penale ili nećemo plaćati penale. Nego je pitanje svih pitanja da li ćemo mi napokon zbrinjavanje i gospodarenje otpadom u RH imati na onaj način koji će koristiti i gospodarstvu i građanima ove zemlje. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mateljan ja iz ovog zakona moram reći nisam iščitao udaljavanje od projekta kružne ekonomije odnosno napuštanja koncepcije da je potrebno smanjivati maksimalno smanjivati količinu komunalnog otpada u Hrvatskoj. Ovo je koliko smo čuli iz onoga što ministarstvo i što piše u zakonu dodatno usklađenje sa dvije europske direktive koje su po meni bile propuštene 2013. godine, a sada to evo u hitnom postupku usklađujemo. Slažem se s vama, penali su najmanje bitni iako su veliki. Ako radimo da izbjegnemo penale od toga nema velike koristi. Ja se slažem da kružno gospodarstvo omogućava jedinici lokalne samouprave i cjelokupnom gospodarstvu da od nečega što završava negdje na odlagalištu, negdje na deponiju što zovemo smećem pokušavamo napraviti sirovinom kako bi stvorili novu dodanu vrijednost, omogućili nova financijska sredstva kako tvrtkama koje u tom postupku sudjeluju koji se time bave tako i jedinici lokalne samouprave. I tu dajemo punu podršku, na kraju krajeva to je projekt EU koji je jednoglasno usvojen i koji svaka razumna država, svaka razumna jedinica lokalne samouprave mora implementirati. I ja se s time slažem, međutim to trenutka kada jedna država pa ona bila ekološki osviještena na visokom stupnju razvoja kao što je skandinavske države gdje čini mi se oko 80% se komunalnog otpada odvaja, reciklira, kompostira, sortira do onoga što mi danas imamo je dalek put. A do tog puta mi moramo imati takve centre koji će omogućiti da zatvorimo te bespravne ili pravna komunalna otvorena odlagališta.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bačiću, iz vašeg izlaganja sam vidio da se naš otpad ovih 25 godina otprilike lutamo u svemu tome i ako smo pratili da je Europa već davno htjela napraviti županijske centre, mi smo trebali napraviti lokalna skladišta, reciklažna dvorišta. Međutim ja bi ovako rekao, da smo mi jako lijeni i jako sporo razmišljamo, da jako malo radimo i da nismo napravili najosnovnije stvari koje smo već davno trebali napraviti, bar ta reciklažna dvorišta koji danas u masi gradova nema onakve kakve bi trebali biti, da ne kažemo županijske centre gdje evo Vukovarsko-srijemska županija Osječko-baranjska to nemaju napravljeno. Pa pitam se Bože šta radimo 25 godina? Pa nije to problem. Nije ministar Dobrović kriv koji je godinu dana bio kao ministar koji je vjerojatno imao dobre ideje i svi drugi ministri koji dolaze. Ali mi ne znamo precrtati, vidjeti šta je moderan svijet napravio kao Austrija, Njemačka, Švicarska i ne znam koje zemlje u Europi primijeniti kod nas. Imamo površine, imamo sve kao evo priča je bila iz Dubrovnika smeće treba ići u Gunju. Za ne vjerovat ili u Piškornicu, prosto čovjek normalan kada razmišlja pa ne može vjerovat da će neko iz Dubrovnika voziti. Da se nije moglo naći neka reciklažna dvorišta županijske nekakve centri koji bi to nešto razvrstali, a mogli smo to davno, čak to nismo dobro napravili ni u našim kućama, u našim zgradama u našim gradovima. Ako o tome mislimo da je to toliki problem, ja sam duboko uvjeren da nije problem, već je problem samo u lokalnim samoupravama da ponude ljudima, evo pomalo kante koje već dobivamo, a to smo mogli imati prije 10, 15 godina bar u mom grdu gdje ja živim reciklažna dvorišta. Evo sada je Europa u Vinkovcima negdje oko 30 milijuna sanirala stari otpad koji je bio 300m od bolnice, koji je sada pretvoren u park lijepo je to vidjeti, ali evo imamo prostora hvala Bogu pa bacamo bilo gdje. Ne treba tu puno pameti, malo razumijevanja, volje i odlučnosti između svih stranaka koji dolazi i ministara i da se to jednom riješi jel mislim da to nije veliki problem.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mišić, djelomično ste u pravu. Zašto? zato što ima jedinica lokalne samouprave koje su iznimno uspješne. Znate ima jedinica lokalne samouprave, da sada ne izdvajam neku pa ću neku drugu zaboravit koja je možda uspješnija, ali u kojima je to prikazano kako i na koji način treba prikupljati, reciklirati, sortirati, takvih ima jedinica lokalne samouprave u Hrvatskoj. ima onih koje nisu napravile ništa. Ali za one koji nisu napravili ništa nema opravdanja, a za one koji su napravili ne puno da ne kažem malo, ima i dijelom opravdanja jer smo mi sa središnje razine lutali pa smo rekli bit će centri, bit će ih 21, pa će ih biti 13 ili 8 pa smo nekima rekli nećete imati centre, imat ćete brod spalionicu nama dolje na obali, pa smo napustili brod spalionice pa smo rekli bit će nekoliko centara malih pretovarnih stanica, pa smo se ponovo vratili na centre za gospodarenje otpadom s time što ćemo smanjiti njihov kapacitet itd. Tako da su mogle napraviti jedinice lokalne samouprave puno, nitko im to nije priječio, dapače zakoni su na određeni način gurali da smanjuju količinu otpada da zatvaraju ta svoja nelegalna odlagališta, da smanjuju tamo smeće odnosno još uvijek nije smeće, otpad koji će tamo dolaziti i tako da vam je istina uvijek negdje tu u sredini. Malo je zakazala lokalna samouprava, ali ne manje je zakazala i središnja razina i rezultat toga vam je činjenica da danas svega 20-ak posto tog komunalnog otpada odvajamo, a da uglavnom se još uvijek pa i ovdje u Saboru mi nekako raspravljamo jeli bolje ova ili varijanta. Ja mislim da je ono što je ovaj plan napravio da je prilično kvalitetna podloga da krene se sada u realizaciju tih ciljeva.
Hvala. Sada ćemo prijeći na sljedeći Klub zastupnika a to je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti uvaženi zastupnik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. U načelu nismo za hitnu proceduru međutim svjesni smo hitnosti postupka, kasnimo i stoga će klub HNS-a podržati hitnu proceduru tim više što se radi o implementaciji europskog zakonodavstva i ponekom malom izmjenom i korekcijom. Naime, bilo je za očekivati ali prihvaćamo i najavu koja je bila i na odboru i čuli smo državnog tajnika da će se u cijelosti priči izradi novog Prijedloga zakona o održivom gospodarenju otpadom pa neću puno o tome niti govoriti. Naime, ukazao bih na neke stvari koje su bitne a moglo se čuti i iz rasprave svih koji smo uzeli učešće u tome, otpad jednako sirovina. Imali smo određene kriterije koje smo trebali ispoštovati da li jesmo, da li nismo, mislim da u cijelosti ne možemo biti zadovoljni na razini RH, način kako smo do sada provodili gospodarenje sa otpadom. Naravno, i sa lokalne i sa regionalne i sa nacionalne razine, znači nitko se ne može alimentirati od dijela onog učešća odgovornosti koje ima. Nažalost mi danas oporabljamo negdje oko 17% otpada koliko prema dostupnim podacima se može vidjeti a cilj nam je 50, ovisno je od sredine do sredine, od situacije, okolnosti i tako dalje. No ukazao bih na neke stvari, članak 8. izmjena zakona mislim da je preventiva jedan od ključnih tema o kojima treba raspravljati i ključnih stvari na koje treba ipak staviti najveći značaj. To je plan sprječavanja nastanka otpada. Što god to u praksi značilo i u osnovnom zakonu koji je mijenjan, također je i daleko preciznije a možda i predetaljno napisan ali tu su ključne stvari. Znači ciljevi i mjere sprječavanja nastanka otpada, zatim opis tih mjera i u konačnici da se vide učinci nastanka. Plan gospodarenja otpadom, dugo smo ga čekali i činjenica je, ja ću ponoviti i ono što su i masu, manje-više svi što smo konstatirali, stječe se dojam da smo previše lutali o upravo o tome planu, načinu kako oporabiti taj otpad iako su te tehnologije o kojima mi danas govorimo poznate prije nekoliko desetljeća u EU. Ne znam koji su razlozi a činjenica je da to ne činjenje ili sporo činjenje nekih stvari plaćamo svi zajedno kao građani isto kao i država. Ono što bih također želio kazati u članku 14. klub HNS-a mi smo uputili amandman i ja bih molio državnog tajnika sa suradnicom, pročitati ću ga, u članku 48. koji govori o tonama ili o kilogramima opasnog otpada, vjerujem naš amandman je nomotehničke naravi, znači kaže, u članku 68. stavku 1. broj 200 zamjenjuje se brojem 500. Ista stvar je i u stavku 3. Pa molio bih pojašnjenje ukoliko smatrate da u stavku 3. postojećeg zakona ne treba mijenjati, prihvatiti ćemo tada odbijanje amandmana ali mislim da se radi o istoj materiji, čista nomotehnika. Hvala vam lijepa. Nadalje, želio bih spomenuti prijelazne i završne odredbe, mislim da se i amandman odbora da ide u dobrom smjeru. I ovo što je državni tajnik pojasnio, slažem se, procedure su dugotrajne, mogućnosti žalbe kroz postupke javne nabave itd., tako da vjerujem da je to optimalno. No, mislim da se konkretno, da ne idemo preširoko u ovu temu ja bih samo želio još jedanput staviti akcenat da mi govorimo o Zakonu o održivom. Svi vrlo dobro znamo što znači kada se govori o održivosti nečega. Svi smo svjesni činjenice onečišćivač plaća a po drugoj strani cilj nam je našim građanima omogućiti što jeftinije, da ne bih rekao jeftinije nego prihvatljivo … [[Govornik se ne razumije.]] zbrinjavanje otpada. Vjerujem da će i nove izmjene zakona koje će ići, odnosno da se sve to zajedno i ovo što smo sada, što će se ugraditi u ove izmjene i dopune zakona, moja sugestija je na tragu toga taj zakon koji će biti novi da bude napisan razumljivo i da je širokoj javnosti i samim građanima, jer mislim da je ključan faktor u provedbi svih ovih mjera koje ovaj zakon pripisuje smo sami mi građani odnosno proizvođači otpada. I klub HNS-a će podržati sa ovim amandmanom koji smo isto uputili. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo tri replike. Prva je uvaženog zastupnika Branka Hrga, ne vidim ga, gubi pravo na govor. Sljedeći je uvaženi zastupnik Goran Dodig. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovani gospodine Batinić, na ovu repliku ponukala me jedna vaša izjava a to je plan sprječavanja nastanka otpada. Zapravo mi je žao što čitavo vrijeme govorimo o tome šta ćemo raditi sa onim što smo sami proizveli i do koje mjere smo to proizveli a proizveli smo to do te mjere da je danas otpad, nemojte me krivo interpretirati što ću ovako slobodno reći, otpad i stari ljudi postali su gotovo nerješiv problem civilizacije u kojoj živimo. I mislim dugoročno gledajući da je naša bitka sa ovim izgubljena, to hoće li biti reciklažno dvorište ili ne, hoće li biti ova ili ona tehnologija, to samo zavisi o uspješnosti onih koji to proizvode koji nam plasiraju. Zbog toga ću vam samo reći da otpad često puta može biti sirovina i da često puta institucije koje proizvode nešto važnije im je zarada o zbrinjavanju otpada. Samo ću vam napomenuti da je kad je kupljena Dalmacija cement, engleski Redi-Mix je bio registriran kao firma za proizvodnju u Londonu cementa ali i za zbrinjavanje otpada. Za zbrinjavanje otpada kao energenta. Zato mislim da se moramo fokusirat na činjenicu ovoj o kojoj ste vi govorili plan sprečavanja nastanaka otpada a to je zadaća svakog stanovnika planete, samo pitanje kako ćemo ga motivirati. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Batinića.
Hvala. Kolega Dodig, pa svi moji smo ovdje raspravljali uglavnom smo govorili o samom zakonu o meritumu stvari, koje su bile tu i naravno mnogi o nečemu drugom. I o planu. Međutim, milim da je ključno spriječiti nego liječiti. Preventiva i to od najranije dobi, to se vrlo dobro postiže vjerujem, svi smo informirani o akciji koja se provodi na razini RH, Zelena čistka, koja je pokazala čak, i ajmo reći više kao primjer, više edukacija kao primjer dobre prakse međutim, uspio sam u svojoj sredini to provesti od samoga vrtića. Tako da u vrtiću već djeca imaju, nije samo kod mene, mislim da manje-više svi vrtići, znači uče selektirati otpad. U mom gradu od 2008. godine selektiramo otpad, plastiku, papir, odvozi se komunalni otpad, krupni otpad itd., znači prije nego što je uopće to bilo, to je pitanje razvijanja svijesti. I po logici stvari ukoliko nećemo platit, onda ajmo mi to probati smanjiti. Činjenica je da nisam u tolikoj mjeri u cijelosti pobornik vaganja. Zašto? U određenim sredinama, možda ne u velikim gradovima, možda čak i da, imamo otpada u okolišu. Znači to je dvosjekli mač. Zato velim, s tim stvarima vrlo oprezno, raditi na edukaciji, zato sam govorio upravo da po meni je ključna stvar plan sprečavanja nastanka otpada.
Hvala. I zadnja replika uvaženi zastupnik Alen Prelec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Batinić, vi ste rekli da otpad je sirovina, ja se apsolutno slažem, shvaćam važnost koju ste vi izrekli ovdje i znam da kao čelnik jedinica lokalne samouprave ste puno napravili u svemu tome skupa. Evo ja isto čelnik jedinice lokalne samouprave sam svjestan da najviše ovisi o nama, jedinicama lokalne samouprave, o gradovima, općinama, jasno i o Ministarstvu zaštite okoliša ali i o fondu koji sve to skupa sufinancira. Mi danas recikliramo 17% otpada, idemo si zavrtati da će to biti kroz neko vrijeme 50%, ali moramo reći koje su sve mogućnosti za recikliranje. Prije svega imamo mogućnost da se reciklira na pragu, na kućnom pragu, mislim da je to jedna jako dobra stvar i da bi to svi čelnici trebali ići u tom smjeru. Druga stvar su zeleni otoci. Zeleni otoci koje evo Ministarstvo zaštite okoliša, odnosno Fond za zaštitu okoliša pomogao u sufinanciranju. Treće su reciklažna dvorišta a znam da je fond raspisao natječaj ovu godinu, nadam se da će evo, sluša me i državni tajnik, da će taj natječaj se odraditi do kraja 8., 9. mjeseca kako bi mogli reciklažna dvorišta izgraditi kako smo htjeli. I kad sve to steknemo uvjete za tako nešto, onda je najvažnije u svemu tome skupa raditi na svijesti građana. Evo ja sam u svemu tome skupa uvjerio se, da su najveći problem možda i građani. U mojoj jedinici lokalne samouprave, napravili smo selektiranje na kućnom pragu, napravili smo zelene otoke, radimo na reciklažnom dvorištu, a onda nam građani od zelenih otoka rade smetlišta. Morat ćemo zajedničkim snagama i ministarstvo i država i lokalna zajednica, raditi na svijesti građana ali možda i ono najvažnije, zajednički ih početi kažnjavati. Jer naučiti malu djecu možemo, ali odrasle ne možemo. Mislim da je jedini način kažnjavanje.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Batinića.
Primjera dobre prakse, primjera loše praske ili uopće nečinjenja bilo čega po zbrinjavanju otpada imamo svagdje. Kad sam govorio da je cilj 50%, ako uzmemo čisto matematički, da li grad Zagreb vrši selekciju otpada na kućnom pragu? Ne. Samo ako pobrojimo na razini RH velike gradove sa ajmo reći urbanim nekim cjelinama, mi smo riješili otpad u roku godine dana. Došlo smo ciljano do 50%. Znači, naravno da se kao i dosta zakona koji imaju i sličnu intenciju kao i ovaj zakon, on se ne može realizirati uspješno bez suradnje sa svim znači, po vertikali, ne samo po horizontali. Znači mora biti apsolutna suradnja od nacionalne razine, područne uprave, regionalne samouprave i samih građanina. Ono što bih još želio kazati, edukacija. Ona nikada ne smije prestati. Ona nikada ne smije prestati i naprosto uvijek moramo tražiti nove modele i nove načine kako kod samih nas građana koji smo proizvođači otpada, uzet ću tu riječ, možda i grubo zvuči, ali moramo se na dnevnoj bazi educirati. I svjestan sam toga koliko god sortirali otpada na kućnom pragu, recimo konkretno kod mene na odlagalištu koje imamo, količina smeća smanjena je na nekih 61%. Još uvijek vidimo naravno, kad ovo odlagalište se sanira, vidimo da ima nečega na odlagalištu, to bi se moglo uporabiti. Znači pitanje, dokle, gdje je kraj? Tu smo čuli da 80% se može oporaviti, znači to bi nam trebao biti cilj.
Hvala lijepo. Sljedeći klub zastupnika je onaj IDS-a, PGS-a i LRI-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Tulio Demetlika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege zastupnici i zastupnice, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Evo u ime kluba IDS-a, PGS-a i Liste za Rijeku želim se i ja osvrnuti na ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom sa konačnim prijedlogom zakona. Uvažavamo hitnost donošenja ovakvoga zakona i mi smo protiv ovakvog načina, međutim svjesni smo da ovo donošenje po hitnom postupku je jednostavno formalne naravi kako bi se udovoljilo, tj. uskladilo sa direktivama EU kako ne bi došli u situaciju da moramo plaćati određene kazne ili penale. Međutim, za ovom govornicom želim reći da ono to je možda i rečeno, da smo mi prespori upravo u donošenju određenih zakona, podzakonskih akata kako bi upravo iskoristili maksimum od europskih fondova, kako bi realizirali projekte vezane za gospodarenje otpadom i zbrinjavanje tog otpada. Svjedoci smo ono od '95. pa do 2013. Sada smo 2017. Ja ću pozdraviti da ste i na odboru, ali i kao ministarstvo već obećali da će u ovoj godini izaći novi zakon. Jer mi, pogotovo u Istri i Primorsko-goranskoj županiji vidimo velike nedostatke ovoga zakona. Naime i programom gospodarenje otpadom koji je donesen u siječnju za vrijeme ministra gospodina Dobrovića, ali i kao i Uredba o gospodarenju komunalnim otpadom donesenim 25.5.2017. dovodimo jednostavno u probleme upravljanja i funkcioniranja dva Centra za gospodarenje otpadom i to Kaštijuna i Marinšćine, znači za Istarsku županiju kao i za Primorsko-goransku županiju. Naime, slažemo se da uredbom je naloženo da se mora odvajati otpad, da se reciklira, da se maksimalno ponovno uporablja i da još jednom gdje mi vidimo da, znači sa ovim dijelom se slažemo, nego ne slažemo se sa dijelom gdje je naloženo da se odvojenim sakupljanjem miješanog komunalnog otpada i biorazgradivog otpada odvoji što sigurno će dovesti do poskupljenja te usluge za građana ne samo zbog toga što će imati više kanti, nego i naša komunalna poduzeća će morati imati dodatnu opremu kako bi se taj odvoz mogao organizirati. I to sigurno će povećati troškove. Kolega Batinić je lijepo rekao, EU nama određene stvari definira. Ali Direktiva je 2008/98 Europskog parlamenta i Vijeća o otpadu nalaže upravo ono što je rekao on, ono održivo. Znači da se otpad treba sakupljati odvojeno ako je to praktično u tehničkom i ekonomskom smislu i sa stajališta okoliša. Sada smo svjedoci da inspekcije obilaze pogotovo po Istri i Primorsko-goranskoj županiji gospodarske subjekte koje pripremaju hranu i proizvode još jednu vrstu biorazgradivog otpada i oni moraju taj isti otpad odvojiti od mješovitog komunalnog otpada i biorazgradivog otpada koji se može koristiti za kompostiranje. Znači moraju potpisati ugovor sa tvrtkom ili gospodarskim subjektom koji ima odobrenje od ministarstva za prikupljanje i zbrinjavanja tog ostatka hrane. I slijedom toga ja ću reći da komunalnim poduzećima se oduzima dio posla, ali smo osnovali za prikupljanje otpada, a hotelijerima i restauraterima stvara se dodatni trošak. S druge strane upravo u te dvije županije imamo gotova postrojenja mehaničko-biološke obrade izgrađena su. I sa tim promjenama u zakonu nedostajat će sigurno sirovine da bi oni mogli biti efikasni i da se ne dovodi u pitanje njihova feasibility studija što dovodi do pitanja opravdanosti ulaganja. I onda se postavlja pitanje da li ćemo u tom slučaju kad se dokaže da ta postrojenja ekonomski ne rade zadovoljavajuće, da li ćemo morati vraćati novce Europi ili da li ćemo plaćati penale. Osim toga, moram napomenuti da upravo za takvu vrstu otpada još nije donijet pravilnik kojim se uređuje upravljanje bio otpadom kao posebnom kategorijom otpada. I tu vidimo te nelogičnosti ili neusklađenosti kao što je rekao gospodin Dobrović da postoje određeni sukobi od državnog nivoa pa do nižeg. I upravo u ove dvije županije postoje ti sukobi, jer postrojenja su završena, odrađeni su probni pogoni, utvrđeni su određeni nedostatci. Postoje problemi sa izvođačem radova oko otklanjanja nedostataka i zbog čega je nemoguća primopredaja postrojenja i konačno stavljanje u funkciju. Treba napomenuti da ugovorne strane između izrađivača s druge strane je Fond za energetsku učinkovitost i zaštitu okoliša. I sada se nameće tvrtkama Kaštijunu i Marinščici da preuzmu ovakva postrojenja koja sigurno nisu izrađena po projektima stoga da treba otkloniti sigurno te nedostatke. Znači nedovođenje tih postrojenja u funkciji do ugovorenih rokova i nepostizanje definiranih parametara postoji pitanje vraćanja novaca EU, povećanja troškova usluge građanima zbog manje efikasnosti postrojenja. Znači ovdje želim naglasiti kako su upravo Istarska i Primorsko-goranska županija jedine u Hrvatskoj izgradile postrojenja za obradu komunalnog otpada mehaničko-biološkim postupkom. Sada proizlazi da će se i na navedene dvije županije koje imaju kapaciteta za obradu i zbrinjavanje biorazgradivog i ostalog komunalnog otpada primijeniti iste odredbe kao i na ostatak Hrvatske koje te kapacitete nemaju. Dovodi se u pitanje opravdanost cijele investicije, ali šalje se ujedno i poruka, da nije važno pridržavati se pridržavati se Zakona i plana gospodarenja otpadom, jer ionako koji se sa njima usklade i sagrade centre za gospodarenjem otpadom u konačnosti će biti kažnjeni. To smo čuli i od gospodin Bačića, da su neke jedinice lokalne samouprave ništa napravile i sada kasnimo, a oni koji su napravili opet će biti kašnjeni zbog toga što neće moći se uskladiti sa novim programom gospodarenje otpadom kao i uredbom koja je donesena. Veličina same investicije u ta 2 centra, govori činjenica da kad su se projektirali ti centri, da su oni opremljeni i bio reaktorskim odlagalištima. Po današnjem zakonu, to bio reaktorsko odlagalište se tretira kao i odlagalište. Po nama logički je da to nije odlagalište, jer iz njega nakon obrade i odlaganja, tog biološkog otpada postoji mogućnost i sve instalacije su već postavljenje za proizvodnju plina kao energenta i za proizvodnju električne energije. I kad bi taj, to odlagalište bilo reaktorsko, se ne tretiralo kao odlagalište i da se taj bio otpad koji završi u tom dijelu, onda bi mi odmah došli na 50% to nam je naložila EU da pristignemo do 2020. Jer već sada u Istarskoj županiji smo na 23%. Zato smo mišljenja da uspostava sustava odvojenog prikupljanja bio otpada, kao sastavnog dijela komunalnog otpada, na području Istarske i Primorsko goranske županije, nije tehnički, ekonomski i okolišno opravdana. Posebno iz razloga što su ti županijski centri, koncipirani na način da na obradu dolazi ostali komunalni otpad. Apsolutno se slažem i podržavamo i ideju gospodin Dobrovića dok je bio ministar i u Istarskoj županiji su se izgradile i reciklažo dvorište, imamo mobilna reciklažna dvorišta, isprojektirane su sortirnice i kompostane, međutim zaustavljeno je u Fondu za energetsku učinkovitost. I sigurno je da do sada rezultati koji pokazuju da treba odvajati metal, staklo, plastiku, papir i karton, glomazni otpad, tekstil i zeleni otpad, ono iz vrtova, parkova, ja ću dodati i tržnica, to u zakonu ne piše. Ali govorimo za zeleni otpad koji je pogodan za kompostiranje i proizvodnju komposta. I sigurno je da je odvojeno prikupljanje otpada svakako doprinosit čistoći pojedinih komponenti otpada i kasnije lakšim recikliranju. Ali isto tako, ne može biti samo sebi svrha, te je potrebno u fokus imati cilj, ali i realnu sliku sadašnjih i budućih kapaciteta oporabe i zbrinjavanja otpada. U Istarskoj županiji i Primorskoj goranskoj županiji, uspostavljaju se cjeloviti sustav o gospodarenju otpada. Tu je ono možda gdje se ne slažemo kolega Dobrović. Znači frakcije za recikliranje se prikupljaju od vrata do vrata i putem zelenih otoka. Izgrađena su reciklažna dvorišta, sanirana su postojeća odlagališta sa ciljem njihovih zatvaranja i stavljanje županijskog centra u pogon. Ne stavljanjem u pogon, već sada dolazimo u probleme, jer znamo da postojeće deponije nemaju više slobodnih volumena. I izgrađene su u Istarskoj županiji sve pretovarne stanice i sve, reciklažna dvorišta. Naravno, izgrađen je županijski centar, koji čeka već 6 mjeseci da bi išao u pogon. Sada, nažalost smo u situaciji da cijeli koncept padne u vodu i ne zna se kakav plan gospodarenja otpadom mogu donijeti jedinice lokalne samouprave. Nakon što je na Vladi donesen plan i kad smo zatražili da mi možemo donesti plan, koji će omogućiti da u županijskom centra upravo na takav način zbrinjavamo otpad, jednostavno ta dva dokumenta neće biti usklađena. Stoga, zaključno, sagledavajući sve navedeno, mišljena smo da uspostava sustava odvojenog prikupljanja bio otpada kao sastavnog dijela komunalnog otpada na području Istarske županije i Primorsko-goranske županije, nije tehnički, ekonomski i okolišno opravdana i posebno iz razloga što ti centri su koncipirani na način da na obradu iz kućanstva dolazi ostali komunalni otpad bez odvajanja bio otpada. Zbog toga, su u provedenom savjetovanjem u nacrtu ovoga zakona, subjekti i pružatelji usluga u Istarskoj županiji dali svoje prijedloge u smjeru ukidanja, unificiranja zakona za cijelo područje RH. Međutim, njihovi … [[Govornik se ne razumije.]] govorim od davatelja usluga, naših komunalnih poduzeća, niti jedno nije prihvaćeno. Slažemo se da ovaj zakon ide u proceduru brzog donošenja, da ga uskladimo s EU, međutim, ja bi molio izrađivače, ministarstvo da u donošenju novog Zakona o gospodarenju otpadom, da vodi računa, o onome što je izgrađeno i na koji način će to funkcionirati, a da sutra ne moramo vraćati novce EU, plaćati penale i dodatno opterećivati naše građane. Hvala lijepa.
Hvala. U ime vašeg izlaganje imamo 2 replike. Prva je uvaženog zastupnika Ivana Mišića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Demetlika, iz vašeg izlaganja sam razumio da ste vi napravili županijski centar za otpad, ali da on ne radi. Pa postavljam pitanje, da li je to plaćeno do kraja? Tko je kriv zato što ne radi? Da li je investicija, ako je investitor radio to, nije završio, da mu je sve isplaćeno i pitanje je odgovornosti. Nije to samo pitanje vas, ja znam da je Istra jedna od boljih regija koja sakuplja otpad, međutim pitanje je u Hrvatskoj, postavlja se pitanje na mnogim natjecanjima, ljudi su dobili poslove, nisu ih završili i ništa se nije desilo. Znači, imate sve, izvođač nije napravio svoj posao, da li je izvođaču plaćeno 30% ili 70, 90 ili 100%, to je pitanje. Ako on nije završio, onda se nađe drugi izvođač i završi taj posao. Netko mora odgovarati za takve ugovore. Znači i to se treba predvidjeti u ugovoru, ukoliko ne napravite to, to nećemo platiti i onda smo riješili taj problem sa drugim izvođačima. Međutim kod nas sve idemo naopako, dadnemo izvođaču novce, on uzme novce, ode ne završi posao problem ostaje istoj lokalnoj samoupravi ili državi ili bilo kome drugom. Prema tome, to je pitanje svih pitanja u ovoj našoj državi. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Demetlike.
Zahvaljujem na replici i na pitanju. Ja ću podsjetiti samo na projekt izgradnje Županijskog centra za gospodarenje otpadom Kaštijun od 2010. godine je uvršten u operativni program IPA-e i odobreno je od sufinanciranja od strane Europske komisije u iznosu od 72%. Ostatak je sporazumom između 41 jedinica lokalne samouprave Istarske županije postignut dogovor da ostatak koji će se podignuti kredit da ćemo mi to kao jedinice lokalne samouprave u narednom periodu vraćati. Kada je projekat prošao pravni odnos znači odnos je sporazum između Ministarstva zaštite okoliša Fonda za zaštitu okoliša i Istarske županije i Kaštijuna, međutim naručitelj radova je kompletni postupak je vodio Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, Kaštijun d.o.o. kao krajnji korisnik. U toku te izgradnje samoga centra normalno da je došlo do određenih problema sa izvođačem, izvođač radova bila je jedna grčka tvrtka sa se ne mogu sjetiti kako i GP Krk naš domaći izvođač. Međutim, nadzor kojeg je isto tako nametnula Europa to je jedna firma iz Danske nažalost došlo je do raskida ugovora, došlo je do određenih problema u izvođenju i nakon probnog pogona koji je bio ustanovili su se određeni nedostaci i sada ono što je rekao i ministar Dobrović, postojana određene neću sukob ili nesuglasice tko će morati i na koji način otkloniti, tko će platiti štetu i zašto se uopće kasni. Znači tvrtka Kaštijun jednostavno ne želi prihvatiti projekat u onoj fazi gotovosti koja je isprojektirana kako ne bi sutra se doveli u situaciju da moramo plaćati određene kazne.
Hvala. I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Slavena Dobrovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Demetlika. Dakle Centar Kaštijun u nekakvoj završnoj fazi gotovosti i moram priznati da eto situacija tamo nije sjajna. Čujemo da ima raznih problema. Međutim ja bi htio da mi počnemo govoriti i o odgovornosti ljudi koji su takav koncept usvojili i temeljem kojeg je to izgrađeno. Dakle, to nije dobar koncept. Mi smo sada u situaciji da moramo adaptirati sustav i postoje rješenja u kojima se koriste kapaciteti Kaštijuna. Svakako to nije izbjegavanje odvojenog prikupljanja kuhinjskog i biorazgradivog otpada jer mi otpad iz nekih krajeva Hrvatske isto tako možemo voziti i svako pojednostavljenje po pitanju sastav otpada, a to je uvijek bio razgradiv otpad kada ga ima manje, stvari su jednostavnije, tehnološki zadatak jednostavniji i doći ćemo u priliku da se zadovolje norme i da pogon radi ono što može raditi. Međutim, definitivno iz toga tamo paketa iz tog sustava vi ne možete napraviti čudo i nije dobar pristup da se zbog činjenice da je on izgrađen zakoče svi napori na odvojenom prikupljanju. Jer ako se usporedimo sa nekim tko je gradio postoje sredine koje su gradile sortirnice i odvojeno prikupljanje kao otok Krk, oni nemaju nikakvih problema. Oni su u skladu sa svim onim što sada dolazi jer su bilo visoko u hijerarhiji u pravilnom redoslijedu postupanja otpadom. Dakle ovo je obrnuto ovo je na kraju. I zato naprosto rezultati tih činjenica i sada smo tu gdje jesmo, mislim da Hrvatska može naći rješenje da se koriste ovi kapaciteti.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Demetlike.
Evo zahvaljujem. Kolega Dobrović, vi i dalje tvrdite da ovaj sustav MBO nije dobar. Kada smo zajedno sa ministarstvom i sa svim strukama, ja ću se sjetiti i Strojarskog fakulteta u Zagrebu koji su upravo radili na novoj toj strategiji i na planu gospodarenja i na novim zakonima i obilaskom, neko je spomenuo, od Austrije, Švicarske, Italije, Slovenije čak ovakva postrojenja daju izvrsne rezultate. I upravo za ovakve lokacije kao što je Istarska županija postrojenje od 90 tisuća tona je idealno, samo mi kasnimo već 12 godina. Zamislite da je to bilo za 12 godina izgrađeno. Po vašim teorijama, mi sljedećih 20 godina nećemo doći do rezultate kojeg ste vi zacrtali, upravo zbog toga što prije i navike odvajanja jer ono što ste obećali da u godinu dana ćemo mi naučiti hrvatski narod da odvoji 100% otpada jer ste promovirali ideju zero waste ili nula otpada praktički tvrdim da u sljedećih 10 godina je to nemoguće izvesti. Stoga jedno postrojenje koje garantira upravo one mjere, zato nam je Europska komisija i odobrila izgradnju ovakvih projekata i oni su bili nositelji zajedno sa fondom, a mi u skladu sa zakonima RH i sa planom gospodarenja otpadom. Znači sve što smo mi učinili je bio cilj da mi osiguramo građanima svoje županije kao i našim gostima da imamo adekvatno zbrinjavanje otpada i da budemo u samom vrhu tada tehnologije koja se nudila u Europi. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je Klub zastupnika nezavisnih zastupnika i HSU-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice iz Ministarstva zaštite okoliša, kolegice i kolege. Pred nama je izmjene i dopune Zakona o održivom gospodarenju otpadom. I kada malo vidite ocjenu stanja i razloge zašto se donosi ova izmjena zakona po hitnom postupku je između ostalog što temeljem osnovnog zakona koji je bio donesen 2013. godine su utvrđene povrede pojedinih povreda vezano uz EU i mora se donijeti. No međutim, čim dođe ovakav jedan zakon u raspravu to naravno otvori niz drugih tema. Meni je izuzetno drago što imam priliku govoriti i iza gospodina Demetlike jer tamo gdje je došla Istarska županija grad Zagreb nije došao niti blizu. Ono što treba s ove govornice jasno reći je sljedeće. Ovo stoljeće je sigurno stoljeće u kojem će se uopće i Hrvatska kao i druge zemlje EU i svijeta baviti problemima otpada, problemima odvodnje otpadnih voda, klimatskim promjenama što je činjenica. Kada je riječ o otpadu, možda je grad Zagreb i napravio dobro što nije napravio ništa iz razloga što će sada moći krenuti iz početka, jer da je nešto radio možda bi napravio spalionicu i otvorio si brdo problema. Ono što je činjenica, u gradu Zagrebu u ovom trenutku živi 800 tisuća stanovnika. I mi o otpadu na razini Hrvatske možemo govoriti strašno puno. Više od 100 općina i gradova ima sasvim pristojno rješenje i način zbrinjavanja otpada sukladno svojim prilikama odnosno neprilikama. Grad Zagreb ima jedno brdo koje se zove Jakuševac i kada vidite to brdo to nije prirodno brdo, to je brdo smeća. Za razliku od nekih drugih glavnih gradova drugih zemalja EU ili drugih gradova i općina u RH koji se prema svom otpadu odnose odgovorno, to kod nas nije slučaj. Dakle mi nismo došli ni do situacije da negdje odvajamo otpad pa da ga sortiramo, odnosimo jer vi i saborski zastupnici kada imate prilike i kada izađete iz Sabora i kada krenete tamo gdje eventualno stanujete i vidjeti ćete nešto što zovemo zeleni otoci, oni su zeleni otoci samo po imenu i vidite tamo da su, jedan je kontejner za staklo, drugi je za papir, treći je, pojavili su se u najnovije vrijeme i kontejneri vezani uz tekstil. Ti kontejneri su prepuni. Ja živim u centru grada i onda najprije ja odem sa svojim papirom i staklenkama na prvi zeleni otok, onda kada tu ne mogu ubaciti jer nitko nije odvozio već jedno tjedan, dva, onda odem do drugog zelenog otoka koji je relativno blizu pa to uspijem. To je način kako ne raditi. Dakle od toga da se u Zagrebu eventualno odvaja otpad na kućnom pragu je apsolutno još misaona imenica. Moja obitelj ima dugo godina vikendicu u Novom Vinodolskom i gospodin Butković koji je bio dugo gradonačelnik je postao ministar i pred jedno 7, 8 godina kada je moja mama rekla, gdje mi ćemo plaćati prema količini otpada koji imamo u kanti i tamo postoje neke vreće za ovakav, onakav, ja sam rekla mama ti si nešto krivo razumjela. Naravno živeći u gradu Zagrebu mislila sam da je to drugačije. To zaista tamo je. A u Zagrebu stvar ide još dalje. I kada mi to još čak i odvojimo i odnesemo, e to vam ide na isto mjesto. Osim eventualno papira. Ja imam puno godina i sjećam se kada sam ja nekada išla u osnovnu školu ili gimnaziju najnormalnija stvar je bilo da učenici donose papir, da papir dođe na jedno mjesto, da se taj papir daje, odnosi, da se on koristi za daljnju proizvodnju. Mi smo novcima koji smo dobili si plaćali ili izlete ili već nešto što je bilo. To smo zaboravili. Kada je riječ o otpadu, ima nekoliko stvari o kojima trebamo zaista voditi računa. Otpad nije smeće, otpad se može koristiti u gospodarske svrhe. Pametne općine i gradove od otpada zarađuju. I ne treba se ići po Europama, po Skandinavijama, dovoljno je vidjeti i neke općine na sjeveru Hrvatske a dovoljno je i otići malo preko granice, pa vidjeti što Slovenci rade. U Hrvatskoj to nije činjenica. I dok grad Zagreb ne bude odradio svoj posao, morate znati dok 800 tisuća stanovnika ne vodi računa o svom otpadu, probajte razmisliti koliko je to uopće stanovnika drugih općina i gradova. Pri tome ne treba zaboraviti, grad Zagreb je podijeljen u 17 gradskih četvrti. Najmanja gradska četvrt ima 35, 36 tisuća stanovnika. Svih 17 gradskih četvrti nemaju reciklažna dvorišta, ima 14 reciklažnih dvorišta. A sada samo uzmite, Sesvete je 90 tisuća stanovnika, mislim da može konkurirati puno gradova u Hrvatskoj po broju stanovnika koji je a po svemu drugom apsolutno su i daleko od nečeg što se zove grad. Dakle, kada je riječ o otpadu, prva i osnovna stvar je edukacija. Edukacija kreće od najranije dobi, to znači od vrtićke dobi i nema šanse da mi to riješimo preko noći ali moramo zaista djecu obrazovati i u vrtićima i u školama da se odvaja otpad. Jednako tako to moraju činiti i roditelji doma a ne na isto mjesto. Iza toga se prema otpadu mora odnositi kao prema dodanoj vrijednosti, nešto što može služiti za gospodarstvo a što nije smeće. Recimo ozbiljni gradovi su se susreli sa tom pričom davnih dana. I imali su jednako tako neke veće, manje, srednje Jakuševce kao što ima grad Zagreb. I danas što rade? Oni su danas ovaj problem otpada riješili a vraćaju se na svoja odlagališta otpada i koriste s tih odlagališta odnosno s tih, da ne kažem smetlišta, ali recimo odlagališta otpada nešto što se zove urbano rudarenje. To vam znači da iz tih slojeva dalje vučete sirovinu koja je dobra i s kojom možete dalje nešto činiti. Ove izmjene i dopuna zakona je došla u kontekstu zaista kao prvo povrede koju smo imali u odnosu na direktive EU, otvorila je sigurno i među našim zastupnicima a i šire što to otpad je i kako se prema otpadu odnosimo. I moramo znati da imamo zaista velikih problema. I stvar nije počela s nama. Pa nismo mi odjedanput do sada krenuli pa će od nas početi svijet. Dakle ono što je govorio i kolega Demetlika, dakle mi tu već imamo određeni način rješenja zbrinjavanja otpada. Za to smo dobili sredstva EU, za to smo potpisali sporazume i oni koji su napravili, grad Zagreb nema problem, nije ništa napravio pa nema problem, ali oni koji jesu ne smijemo im stvoriti probleme. Trebamo vidjeti kako da se to prilagodi novim uvjetima. Kao što svi mi imamo svaki dan drugačije mobitele pa smo prošli sa onih gdje smo tipkali u nekakve smart sa touch screenom i svemu ostalom, tako se i u drugim procesima stvari mijenjaju i time se procesima mi moramo prilagoditi. Ne možemo tražiti da se to prilagodi nama. S ove govornice zaista koristim priliku, grad Zagreb ima veliku odgovornost, grad Zagreb se uopće ne brine o svom otpadu, ne samo da je tema da nemamo dovoljno reciklažnih dvorišta, da se sa zelenih otoka koji su usput rečeno, u nekim gradovima i polu ukopani pa oni zaista i jesu zeleni i to apsolutno možete primjere vidjeti u Hrvatskoj. Do toga da sve ide na jedno mjesto, to veliko brdo koje se zove Jakuševac raste, ono je prekriveno galebovima pa se onako bijeli, ali nije ni snijeg ni ništa drugo u gori nego zaista jedno veliko brdo, to će nam se brdo jednog dana doslovno urušiti u naše ulice jer za razliku od ne tako davno kad su se otpad odvozio tri ili četiri puta tjedno, otpad se odvozi sve manje i manje. Ljudi koji se u tom razumiju kažu da postoje neki dogovori pa da se čeka da stvar dođe do svog apsurda pa da se ti dogovori ispune, ja to sam samo čula pa o tome neću govoriti, no međutim, odgovornost jednog rada u kojem živi 800000 stanovnika je izuzetno velika, ali odgovornost je svih nas, problem otpada počinje u najranijoj dobi u vrtići, edukacija je izuzetno važna, i ono što moramo znati, kao što se Hrvatska razlikuje, imamo 556 općina i gradova, stvari koje vrijede u Slavoniji, ne vrije u Dalmaciji ili stvari koje vrijede u Zagrebu ne vrijede negdje drugdje. To znači kad je riječ o otpadu trebamo imati nekoliko načina, naravno da u malim općinama se mogu raditi kompostane. Kompostanu je teško raditi u recimo, jednoj Mamutici u Novom Zagrebu gdje živi par tisuća stanovnika, živi više stanovnika nego u nekim općinama ili gradovima. Ja moram kad smo se uopće govorili o otpadu i govorili o pametnim kantama, pa pametnim kontejnerima, pa onda vam uvijek imate upitnik iznad glave, ja sam od tome strašno puno govorila u ne tako davnoj kampanji, i onda sam dobila upitnik odnosno pismo od jednog gospodina koji živi u Svetoj Nedelji, to je jedna mala općina, relativno blizu, koji je rekao o čemu vi pričate, mi to u Svetoj Nedelji imamo. Ja znam da imamo, a kad smo imali temu pametnih kontejnera onda sam vidjela projekt odnosno vidjela sam ono što vrijedi u Vodicama. To je bivša gradonačelnica Vodica pa sam imala prilike vidjeti da to tamo funkcionira. Dakle, ne moramo mi ići daleko. Dovoljno je da pogledamo što funkcionira u Hrvatskoj kad govorimo o gradu Zagrebu, ali uvijek trebamo imati na pameti jednu stvar. Ne počinje svijet s nama, ne počinje svijet sa idejama, Europa ide naravno dalje i ići će dalje i mora ići. Mi moramo doći do jednog nivoa, do tog nivoa nismo došli. Mi nismo došli ni do onog nekakvog zamišljenog, kad gledate analizu u gradu Zagrebu se odvaja negdje oko 10%, ljudi moji, to je ništa. Ali je još strašnije, sa papirom se nešto radi, sa staklenkama nema nikakav problem da se jednako tako iz njih preradom, imamo i tvornicu i sve ostalo nešto, to se ne radi ništa, i onda je zaista ta jedna traumatična situacija, još odvajate i nosite otprilike napravite nekakav krug da nađete zeleni otok gdje ćete to ostaviti, onda znate da to, to čak i vidite, dođe jedan kamion i bez obzira što su vam tri različita ona kontejnera, on sva tri kontejnera pobaca na jedan kamion i ode dalje. Otpad je dodana vrijednost, prema njemu se tako treba odnositi, to čine svi pametni, pa ajdemo konačno i mi činiti nešto što čine i pametni ljudi u našem okruženju. Hvala vam lijepo.
Hvala, i vaše izlaganje je ipak izazvalo jednu repliku uvaženog zastupnika Alena Preleca. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Taritaš, vi ste rekli da sto gradova i općina u našoj Hrvatskoj selektira ovaj otpad. Pa ja mislim da čak i više. Tu su uglavnom male općine koje imaju svijest, koje imaju gradonačelnike, načelnike, koji stvarno vide problem, i to rješavaju. Ali se ne slažem s vama kad ste rekli da grad Zagreb nema ništa. Grad Zagreb ima 8 milijardi kuna proračuna i s tih 8 milijardi kuna proračuna ne radi ništa, e to je točna konstatacija, ali mi nije jasno zašto. Ali mi stvarno nije doslovno jasno zašto grad Zagreb ne poduzima ništa. Mi smo si zacrtali da će Hrvatska selektirati 50% otpada u slijedećih ne znam točno godina, ne mogu reći, ali znam da nije tako daleko, mi to bez grada Zagreba nećemo uspjeti napraviti. Znali krucijalno pitanje je zašto grad Zagreb ne čini ništa, a mogao bi, ako su u pitanju financije znamo da ako itko išta može napraviti, može grad Zagreb. A zašto oni to ne čine, stvarno bi to bilo jedno dobro pitanje, šteta što župan i gradonačelnik grada Zagreba ne može sjediti u Saboru, vjerojatno bi on sjedio ovdje pa bi nam odgovorio za to sve skupa i zašto Hrvatska će stajati i tapkati na mjestu, jer bez Zagreba ne možemo napraviti tih 50% odvajanja otpada. Pa sad evo ako vi znate možda odgovor na to, kolegice Taritaš, dajte mi objasnite zbog čega Zagreb ne čini ništa.
Odgovorit će uvažena zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, odgovor je vrlo jednostavan. Zato što ne treba. Zato što naš gradonačelnik ima jedan specifičan način govorenja, ja sam kao što znate bila u kampanji, ja sam ga u kampanji srela jedan jedini put i to protokolarno u Saboru. I on je rekao ja to ne trebam raditi, ja ću izbore dobiti onoliko puta koliko želim i nemam potrebe niti baviti se otpadom, nemam potrebe bavit se prometom, nemam potrebe niti baviti se niti recimo da djeca u zagrebačkim školama imaju jedno smjensku nastavu. U našim županijama, ja ću reći primjer Varaždinske županije 80% škola je jedno smjenska nastava, u Zagrebu je to misaona imenica. Recimo u Zagrebu djeca idu u tri smjene u školu. Dakle, to vam je činjenica. A 8 milijardi samo dio plus toga je Holding i plus toga su još neke druge stvari. I pokrenuto je, no međutim zaista nema potrebe, pa kad nema potrebe, ni ne čini. No međutim, to vam je i odgovornost prema poslu i odgovornost prema državi u kojoj ste glavni grad. Glavni grad je ovo što ste vi dobro rekli, ja sam nekoliko puta rekla u svojoj raspravi dok Zagreb ne krene raditi, barem pokrenuti, barem nešto napraviti, barem napraviti i uopće ideju, projekt, šta god hoćete. Male općine i gradovi koji zaista to rade oni su veliki po tome što rade, mali su po teritoriju, po broju stanovnika ili po proračunu koji ima. Kad vi to zbrojite jedno s drugim doći ćemo, uvijek će Hrvatska biti loše, a dolje će ju kad je riječ o otpadu zaista vući grad Zagreb. I grad Zagreb godinama ne radi ništa. Imate tri ureda koja se bave otpadom i imate jedno dva javna poduzeća u vlasništvu grada Zagreba koji se bave otpadom. Ali i sami imate prilike kad šetate gradom da vidite o čemu je stvarno riječ. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeće će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik … Dobro, ja bih sada zamolio da u ime Kluba zastupnika SDP-a govori uvaženi zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Poštovane kolegice i kolege. Dopustite mi samo jednu kratko digresiju vezano uz ovo o čemu smo govorili. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o referendumu kojim taj zakon mijenjamo kako bi u popisu onoga što građani kod potpisa moraju dati dodali OIB ne može se usporediti sa Strategijom regionalnog razvoja RH, a tko tvrdi suprotno zamolio bih ga da malo razmisli prije nego što će drugi put zinuti. No vratimo se na zakon na koji smo malo u ovih 20-ak minuta zaboravili, ali koji je dosta važan za RH. Dakle Klub zastupnika SDP-a svjestan je potrebe za donošenjem ovog zakona po hitnom postupku i to je činjenica. Isto tako je činjenica da smo mogli malo ranije krenuti u ovu proceduru pa bi možda uspjeli provesti i dva čitanja, a ne se naći u stisci da nam nad glavom visi taj mač sankcija, ali što je tu je. Dakle mi smo te potrebe svjesni i koliko god bi bili sretni da se o ovome raspravlja u redovnoj proceduri naravno da prihvaćamo činjenicu da ovo sada moramo učiniti i prihvaćamo i sam sadržaj zakona iako na njega imamo određene primjedbe o kojima ću kasnije govoriti. Dakle o Zakon o održivom gospodarenju otpadom temeljni je pravni dokument koji definira politiku, mjere i uvjete gospodarenja otpadom u RH. Važeći zakon donijet je 2013.godine s ciljem usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU i radi što učinkovitije daljnje uspostave održivog sustava gospodarenja otpadom. Zakon iz 2013. godine detaljnije propisuje … sustav odgovornosti u gospodarenju otpadom posebice komunalnim otpadom kroz obveze jedinica lokalne samouprave u svrhu dostizanja ciljeva iz pristupnog ugovora koji se odnose na biorazgradivi otpad i smanjenje količine odloženog neograđenog otpada na odlagališta otpada o čemu su prije mene govorili uvaženi kolege i usmjeravali svoju raspravu k nečemu što bi doista trebao biti naš dugoročni cilj, a to je sustav … ali za što je itekako pitanje da li je ostvariv u nekakvim kratkim rokovima koji su si neki eto bez argumenata zamislili. Nadalje, Zakon o gospodarenju otpadom propisuje osnovne ciljeve reciklaže za određene vrste otpada kao korisnik sirovina papir, plastika, staklo te sukladno praksama država članica EU poboljšan sustav gospodarenja posebnim kategorijama otpada. Zakon iz 2013. godine propisuje mjere i odredbe koje su bile potrebne za funkcioniranje i razvoj jedinstvenog sustava gospodarenja otpadom u RH od osnovnih načela u gospodarenju otpadom kao što su red prvenstvo u gospodarenju otpadom, jednostavniji postupak izdavanja dozvola, plan sprječavanja i smanjenja nastajanja otpada, lokacije i građevine za gospodarenjem otpada, informacijski sustav u gospodarenju otpadom i slično. Ovaj zakon o kojem danas raspravljamo predstavlja prvu izmjenu zakona iz 2013. godine a njime se kao što su predlagatelji danas iznosili i kao što su kolegice i kolege koje su govorili prije mene govorili, uklanja mogućnost izricanja značajnih novčanih sankcija EU prema RH i stoga ovaj zakon treba podržati unatoč njegovim manjkavostima. Također, a to je također isto posebno bitno napomenuti, zakonom se osigurava kontinuitet gospodarenja posebnim kategorijama otpada i uklanja opasnost od prestanka rada sustava sakupljanja i obrate posebnih kategorija otpada što je potrebno podržati. Međutim, ono što ne možemo podržati je paušalan stav o potrebi izrade potpuno novog Zakona o gospodarenju otpadom. Takav je stav bio i iznijet ovih dana u raspravi pred odborom, ali isto tako takav su stav iznosili i kolegice i kolege koji su prije mene raspravljali. Upravo zbog toga koristim ovu priliku kako bih kolegicama i kolegama a Boga mi i predstavniku Vlade ukazao na to da je stav da će se hitno ići u izradu novog Zakona o gospodarenju otpadom dijametralno suprotan ovome zakonu. A znate li zašto? Jer u ovom zakonu, u članku 27. predviđamo provođenje procjene učinka propisa i to u roku od 2 godine. E sada neka mi netko objasni kako u prijedlogu zakona možemo predvidjeti procjenu učinka tog zakona što je temelj za njegovu daljnju primjenu i eventualne izmjene a istovremeno usmeno najavljivati da ćemo taj zakon promijeniti, ako sam dobro shvatio možda već i do kraja ove godine. Dakle, poštovani kolege iz Vlade, ili promijenite odredbu članka 27., imate vremena do petka, uputite Vladin amandman, čemu se ja protiv a reći ću i zašto ili prestanite govoriti da ćemo promijeniti zakon. Ovo je prevažno područje da bi si dopustili paušalne i nepromišljene istupe kao što smo ih imali u zadnjih godinu i pol koji su sustav gospodarenja otpadom doveli na rub održivosti a za RH su otvorili mogućnost ogromnih sankcija. Dakle još jednom promislite o onome što piše u članku 27. i vidite da li je to usklađeno sa onime što ste govorili zadnjih nekoliko dana. No, vratimo se na izmjene i dopune koje su pred nama. Spomenuli smo prije potrebu donošenja zakona po hitnom postupku i što je možda i važnije, osiguranja kontinuiteta gospodarenja otpadom. Međutim, niti jedno, niti drugo ne može opravdati sva rješenja predložena ovim zakonom a pogotovo ne ona i na to ću se koncentrirati iz članka 25.-og, stavka 1. i 2. ovoga zakona. Tim se odredbama naime predviđa produljenje postojećih ugovora o obavljanju poslova sakupljanja otpada određene posebne kategorije i ugovora o obavljanju poslova njihove obrade, ali pazite sada, bez ikakvog ograničenja trajanja takvih ugovora. Dakle ostavljamo na snazi sve postojeće ugovore koje pravne i fizičke osobe imaju sa fondom a ne govorimo ništa o tome koliko će takvi ugovori trajati. Stav Kluba zastupnika SDP-a a to je bio i stav Odbora za zaštitu okoliša je da je takvo rješenje neprihvatljivo zbog čega je predložen amandman da se ti ugovori ograniče na određeno vrijeme, odnosno da njihovo trajanje bude 12 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga zakona u kojem roku bi oni koji su s njima sklopili ugovor imali obvezu provesti ponovne postupke radi sklapanja novih ugovora. Da rezimiram, notorno je, notorno je da donošenje ovog zakona predstavlja našu obvezu kao države članice EU, mi od toga ne možemo pobjeći. I što god tko rekao da nam se nešto nameće iz Brisela, mi u tome i sami sudjelujemo. Ako pročitate tekst zakona, primjerice intervenciju u članak 25. postojećeg zakona vidjeti ćete da se izravno pozivamo ne samo na uredbe i direktive iz Brisela već i na pristupni ugovor koji je RH potpisala a kojeg su građani prihvatili na referendumu. Dakle ovo što mi sada implementiramo, naša je obveza i mi to moramo napraviti, kako zbog činjenice da nam u protivnom prijete sankcije tako i zato što svi sustavi koji se donose na razini EU, kada ih vrlo pažljivo proučimo, idu ka jednom, jedinom cilju, a to je održivo gospodarenje otpadom na razini čitave Unije. I to je nešto prema čemu trebamo težiti. I sada dopustite mi još jednu digresiju od samog teksta zakona ka pitanju gospodarenja otpadom. U zadnjih godinu i pol od bivšeg smo ministra često, a i dana se to u raspravi ponavljalo čuli tezu da je sustav mehaničko, biološke obrade zastario, da od njega treba odustati, da Europa od njega odustaje. Međutim, da li vi znate koliko traje postupak gradnje jednog ozbiljnog i suvislog centra za gospodarenje otpadom? Ja sam imao čast biti član Nadzornog odbora trgovačkog društva Kaštijun d.o., koje je zadužene za izgradnju našeg centra za gospodarenje otpadom. Taj posao, preko tog trgovačkog društva počeo je prije 10 godina a grad Pula i županija su prije toga godinama radili na pripremi lokacije, imovinsko pravnih odnosa, nakon toga smo pristupili projektiranju itd.. Da, mi možda imamo danas tamo tehnologiju koja je zastarjela u odnosu na najbolju moguću danas dostupnu tehnologiju ali to će biti sa svakim centrom za gospodarenjem otpada. Jer ništa se takvo ne može izgraditi preko noći. Za svaki od tih centara bili oni veliki ili mali treba vrijeme. A u tom vremenu naravno da dolazi do novih tehnologija. Ali da li nas to treba spriječiti u tome da završimo ono što smo započeli ili svaki puta kada se pojavi nekakva tehnologija da iziđemo sa nečim novim? To bi bilo ono s čime ću zaključiti. Naravno Klub zastupnika SDP-a iz razloga koje sam iznio podržati će ovaj zakon uz molbu, ali doista molbu prema Vladi RH da se ne moramo baš svaki puta dovoditi u situaciju da čekamo ne zadnji trenutak nego da čekamo da se nađemo u sustavu EU pilota da bi implementirali ono što moramo implementirati. I onda da svaki put tu žurbu i tu kaznu koristimo za izliku da nešto što smo mogli napraviti na vrijeme i što smo mogli napraviti u prethodnih nekoliko mjeseci, rado o glavu i u zadnji čas. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. I na vaše izlaganje imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Slavena Dobrovića. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Kolega Grbin, dakle mislim da vi brkate tehnologiju i koncepciju. Promjena gospodarenja otpadom se u prvom redu odnosi na koncepciju, dakle koncept održivog gospodarenja otpadom uvažava neke korake i neke propuštene prilike koje nijedna tehnologija kasnije ne može nadoknaditi. I ja znam da je izgradnja jednog centra zahtjevan i dugotrajan postupak međutim prava šteta je da gradovi i općine u Istri od kuda i vi dolazite, nisu iskoristili, negdje je to iskorišteno, ali da nisu generalno iskoristili vrijeme za izgradnju većeg broja manjih centara za koje je potrebno bitno manje vrijeme, za koje smo isto tako mogli dobiti europske novce i za koje vidi čuda, je mogla participirati i domaća privredna odnosno domaće gospodarstvo bitno lakše nego ovako gdje je uvezena dakle, strana tehnologija, dakle strani izvođači, strani nadzor i imamo to što imamo. Dakle, vjerujte da se te stvari mogu ipak bitno brže mijenjati i da se promjena ne odnosi na tehnologiju nego na koncept, na paradigmu. Hvala lijepo.
Hvala, odgovor uvaženog zastupnika Grbina.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Dobroviću, vidite čak ću se s vama i složiti. Čak ću se s vama i složiti i reći da, ja prihvaćam promjenu koncepta, ali ne na način na koji ste vi tome pristupili. Već na jedan smišljen način koji će uvažiti sve ono što je u RH napravljeno. Vaš koncept s kojim ste vi išli, nije išao na taj način. Vi ste uzeli sve što je napravljeno, i rekli to ne valja. Jeste, kolega Dobroviću, jeste. Ja pred sobom imam izvješće Europske komisija koje se odnosi na ovo što ste vi radili. Pa to izvješće je prepuno pitanja koji su na hrvatski jezik, najlakše prevediva kao sve ok, to što predlažete je u redu, ali ne kažete kako to mislite napraviti. Evo primjer. Kaže vam vrlo jasno. Vaš plan predviđa da će se 50% od 390 tisuća tona bio otpada odvojeno prikupljati i biti biološki tretirano. Ali kaže dalje isti taj dopis Europske komisije, ali u planu se ne kaže na koji način će se to osigurati. Ne kaže se koji će biti provedbeni mehanizmi. Ništa vi gospodine Dobroviću, niste napravili. Jedino što ste vi imali u svojem planu, bile su lijepe ideje kako nešto ostvariti. Ja te sve ideje podržavam. Ali plan realizacije, nula. I to je godinu i pol vašeg mandata, nula. A od zadnjih 8 mjeseci kad ste još pod sobom imali i energetiku, vaš mandat je minus 10. jer ste napravili nevjerojatnu štetu za koju je pitanje kada će ju ova država moći popraviti. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika onaj HSS-a, u ime kojeg će govoriti uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Klub HSS-a također razumije potrebu da se u hitnom postupku donese ovaj Zakon o izmjenama i dopunama o Zakonu o održivom gospodarenju otpadom i ponovit ću ono što sam rekao u replici da prozivam sve dosadašnje Vlade i ministre što su nas doveli u situaciju da danas 2017., 4 godine nakon ulaska RH u EU, u hitnom postupku moramo usklađivat naše zakonodavstvo sa direktivama EU-a kako bismo izbjegli plaćanje kazni, penala. Podsjetio bi da su već neke države, Italija, platila preko 40 milijuna eura, a Hrvatskoj prijeti i jednokratna kazna i penali do izlaska odnosno do zadovoljavanja svih potpisanih uvjeta, to može biti dugoročan proces i to je velika šteta za RH i čudi nas na terenu kako se dugo odgađalo sustavom gospodarenja otpadom u RH što smo imali česte izmjene zakona u prethodnom razdoblju, bilo je 5 do 6 izmjena, donošenje Plana gospodarenja otpadom se dugo čekalo i svaki novi ministar je postupao kao da prije njega ništa nije postojalo i kao da ništa učinjeno. A podsjetio bih, hrvatska javnost zna on o temi održano niz znanstveno-stručnih konferencija, HAZU je organizirala, zainteresirana, i poduzetnici, županije, regionalna samouprava, lokalna samouprava zajedno sa komunalnim poduzećima i na kraju, se naručile od strane ministarstva i fonda i studije isplativosti za određene tehnologije, centre i ostalo, čak se i platio Jaspers kao ex ante antievaluator, i na kraju kažemo idemo u izmjene i dopune, postojeći sustav ne valja. I danas moramo evo u hitnoj proceduri raspravljati i donositi ovaj zakon. A što je rezultat toga? Rezultat je nered na terenu. Uložilo se puno sredstava i to europskog novca, u sanacije divljih odlagališta otpada, u sanacije i usklađivanje postojećih komunalnih odlagališta otpada, gradova i općina i danas se konkretno o Slavoniji i Baranji nemamo ni jedno usklađeno odlagalište otpada po postojećem zakonu. Neka se trenutno još dorađuju, usklađuju, a neki nisu otišli ni koraka dalje. Konkretno Brodsko-posavska županija skoro pet, šest godina ulaže u izmjene prostornog plana, općine i gradovi ulažu u izmjene prostornog plana da bi se odradila lokacija rade se analize, osnivaju se poduzeća za gospodarenje otpadom i na kraju kažu ne možete vi dalje ništa činiti dok se ne donese ovaj zakon, dok se ne donese Plan gospodarenja otpadom. I tko je tu kriv? Opet će kazne plaćati proračun RH, ali i građani, porezni obveznici. Kako dalje? Pa svi smo svjesni da se ovaj zakon mora donijeti, ali isto tako treba naglasiti da se mora po hitnoj proceduri donijeti ostali podzakonski akti koji prate ovaj zakon kako bi se on mogao na terenu provoditi. Potreban je i konsenzus i politike i svih javnih vlasti ne samo Ministarstva zaštite okoliša, nego i svih ostalih ministarstava, regionalne samouprave, lokalne samouprave a isto tako kroz zakone i definirati i ovlasti i zakonske obaveze. Jer u postojećem dosadašnjem zakonodavstvu župan nije mogao narediti si, jedinica lokalne samouprave da uđu u sustav zajedničkog gospodarenja otpadom. Ta mogućnost se mora zakonski regulirati kako bi izbjegli dugotrajne pregovaračke procedure. Treba naravno uvažavati znanost i struku rekao sam već i platili smo tu struku koja je rekla da jednoj tehnologiji, da bi na kraju to sad rekli ipak moramo mijenjati te odluke i moramo se usklađivati sa europskim zakonodavstvom i moramo učiniti gospodarenje otpada održivim. Da i mi iz HSS-a se s tim slažemo. Međutim, sigurno da treba sustavno o tome početi razgovarati, treba raditi edukaciju kao što je već rečeno od vrtića, osnovne, srednje škole, od kuće o odvajanju otpada i potrebi svijesti da je otpad sirovina, da je to dodana vrijednost. Naravno da u to sve treba uključiti i ostalu zainteresiranu javnost, a tu je i gospodarstvo, naši poduzetnici. Jer prema mišljenjima nekih od njih je da nisu dovoljno konzultirani vezano uz ovu problematiku, jer cilj je naravno što više otpada reciklirati i ponovno ga upotrijebiti. Ali da biste to učinili nisu dovoljna samo reciklažna dvorišta, sortirnice, nego morate imati i kupca za te robe. A kako će poduzetnik investirati u nekakav pogon za ponovnu uporabu bilo kojeg materijala ako nema osigurano stabilno zakonodavstvo koje se neće svakih godinu dana mijenjati, ako nema osiguranu sirovinu, količinu i kontinuitet. I to moramo mi u našem gospodarstvu omogućiti ukoliko želimo takav održiv sustav gospodarenja otpadom moramo im garantirati pravnu sigurnost kako bi oni investirali, a s druge strane i da bismo mi zajedno s njima povukli 475 milijuna eura koliko nam je na raspolaganju do 2020. iz programa konkurentnosti i kohezija 2014./2020. Naravno da treba reći da je odlaganje otpada i odvoz i naravno trošak, ali taj trošak se ne može prevaliti samo na građane. To moramo razmišljati da je to i određena socijalna komponenta, da moramo učiniti to odlaganje, odnosno taj trošak našim građanima da to bude prihvatljivo njihovim primanjima. Cijena za građane ne smije biti previsoka i moramo je stimulirati da oni odvajaju otpad na svom pragu. Imamo i svijetlih primjera već spomenuti otok Krk i neke druge jedinice lokalne samouprave, ali imamo i primjere gdje građani odvajaju, a onda primijete da taj odvojeni otpad se tovari u isti kamion i odlazi na isto ono odlagalište komunalnog otpada i to ih destimulira. Čak štoviše, obzirom da se ne naplaćuje po kilogramu odveženog otpada nego po volumenu opet se dovodimo u poziciju da nam ponovno niknu divlja odlagališta otpada. Znači, ne trošak na građane, ne trošak po volumenu nego po kilogramu. Vezano uz amandman Odbora za zaštitu okoliša slažemo se da se ne smije ostaviti nedorečeno, da se mora odrediti rok. Iz obrazloženja državnog tajnika da bi se u 12 mjeseci započeo proces prilagodbe mislim da ni to nije dobra formulacija, jer ne smijemo to dovesti da to ide u nedogled i u pravnu neizvjesnost, nego je naš prijedlog ispred kluba HSS-a ako je već kratak rok od 12 mjeseci da to onda bude 18 mjeseci, da je dovoljno sasvim rok od 18 mjeseci da bi se i započeo proces i završio, potpisali novi ugovori za posebne vrste otpada i koncesije za skupljanje istih. Što se tiče predloženog amandmana HNS-a gdje bi povećali sa 200 na 500, a riječ je o opasnom otpadu, da poduzetnik koji proizvodi opasni otpad u svom tehnološkom procesu ne mora raditi plan gospodarenja opasnim otpadom i plan zbrinjavanja ne sa 200 na 500 kg. Mislim da je to opasno da to prihvatimo iz razloga što takav otpad onda završava na ovim neusklađenim odlagalištima komunalnog otpada, pa imate primjer u Slavoniji u općini Davor odlagalište na kojem se dovozi šleperima otpad, smeće iz Varaždinske županije, Zagrebačke i nekih drugih bez da se kontrolira što je u tom kamionu, koja količina otpada, koja vrsta iako se službeno vodi očevidnik. Ali bojazan je tamo građana da se tamo dovozi i upravo ove količine opasnog otpada, a tamo imamo samo 3 km je od odlagališta otpada izvorište vode s kojeg se napaja 60000 stanovnika. Pa vas pitam gdje je tu nadzor, gdje su tu inspekcije, da li smo dovoljno učinili da zaštitimo naše građane, da zaštitimo okoliš, da zaštitimo pitku vodu našim sugrađanima. Evo u ovom kontekstu je naša rasprava o ovom prijedlogu zakona. Mi ćemo ga kao klub prihvatiti, ali evo pozivam sve da budemo odgovorni prema Republici Hrvatskoj, da ne plaćamo kazne, da zakone moramo donositi, da ih moramo donositi tako da budu provedivi i da moramo brinuti da i naši građani imaju jer oni žele odvojeno prikupljanje otpada ali im treba omogućiti sustav. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvažene zastupnice Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Vlaović, ovo što je amandman HNS-a na koji ste se osvrnuli. Jedno je plan gospodarenja opasnim otpadom, a vjerojatno znate, što su to mali proizvođači, da i oni imaju nadzor nad proizvodnjom i sami ste rekli, utvrđivanje, da im trebaju voditi očevidnik, ali ne samo to. Točno postoji i ulaz tog opasnog otpada i slijed koji se vodi i točno se zna gdje on nastaje. Radi se dakle, samo o planu gospodarenja opasnim otpadom.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala gospodin potpredsjedniče. Kolegice, ja se slažem s vama da mi naše poduzetnike moramo rasteretiti, da sve namete, troškove pa i administrativne im trebamo smanjiti kako bi omogućili da budu konkurentni na tržištu. Ali kada je riječ o opasnom otpadu, onda svako povećanje, količine da oni zbog toga ne moraju raditi plan gospodarenja, i ako postoje sve evidencije nas dovodi u sumnju da bi se onda s tim otpadom moglo svašta dogoditi i završiti na komunalnom otpadu i da bi onda mogli ugroziti okoliš i zdravlje ljudi. Hvala.
Hvala. Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu. I prva je uvažena zastupnica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, mi imamo ispred sebe prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Ovo su prve njihove, njegove izmjene i dopune, a ovo smo trebali napraviti kako ne bi snosili značajne novčane sankcije EU i kako bi se konačno uskladili sa Direktivom Komisije iz 2015. i na pravilan način u nacionalni sustav unijeli odredbe Direktive 2008. Ono što bi ja željela reći, to bi voljela da predlagatelj čuje … [[Upadica se ne čuje.]] pa bi vas molila malo. Neophodno ga je zaista donijeti u hitnom postupku i ovim prijedlogom zakona se usklađujemo i potenciramo odvojeno sakupljanje i skladištenje otpada čija se vrijedna svojstva mogu iskoristiti, svojstva koja otpad čine opasnim itd. Drago mi je bilo čuti da je kolegica Anka Mrak-Taritaš grad Vodice spomenula upravo kao dobar i pozitivan primjer. Međutim, čuli smo isto tako, da možda najveći napredak su napravili na Krku, odnosno, da su smanjili količine otpada i za 50%. Naime, kao što je poznato, donešena je uredba koja će stupiti na snagu 1.11. i kojom će se, postojati određena tzv. poticajna naknada, kojom će jedinice lokalne samouprave, gradovi i općini trebati uplaćivati određeni iznos Fondu za zaštitu okoliša, oni koji ne smanjuju dovoljno količinu otpada, odnosno, znači nedovoljno motiviraju svoje građane za odvojeno prikupljanje otpada. Kako su grad Vodice i brojne druge jedinice lokalne samouprave za razliku npr. od jednog velikog Zagreba, krenula s tim znatno ranije, tu se postavlja referentna godina, 2015. godina. Npr. mi kao i Krk i slični gradovi, dobri primjeri za sada, neće moći imati pozitivan financijski efekt, da pače, morati će plaćati naknadu Fondu za zaštitu okoliša, jer oni više ne mogu toliko znatno smanjivati svoje količine otpada. Još nešto, morate voditi računa o turističkim gradovima i općinama. Npr. mi smo prije neki dan otvorili novi hotel u Vodicama. Otvaramo time i kvalitetne ugostiteljske objekte i sve ono što se nadovezuje na to. Nemoguće je dobivati povećanjem broja noćenja, povećanjem broja dolazak, što je interes i intencija svih nas uz more, dobivati i smanjene količine otpada. Što znači, da će biti u plusu oni koji ništa do sada nisu radili u odnosu na nas koji smo odavno počeli sa takvim prikupljanjem. Ono što bi još rekla, što me jako veseli, da na ovakav način potičemo i tzv. kružno gospodarstvo. Naime, kružnim gospodarstvom, razvojna je koncepcija koja predstavlja svojevrsnu alternativu onom istrošenom modelu linearnog gospodarstva. Znači, uzmi, izradi, konzumiraj i baci. Znači, od sirovine imamo na kraju otpad, od kružnog gospodarstva što je u biti uzdanica EU, za jedan pametan, održiv i uključiv rast, mi nastojimo ponovno iskoristiti te materijale, reciklirati. Ta težnja prema učinkovitom korištenju, ponovnom korištenju resursa, kako bi ograničili negativni ekološki … [[Govornik se ne razumije.]] europskog gospodarstva, a ujedno i smanjili i troškovi u gospodarskim aktivnostima s ciljem gospodarskog rasta. Još nešto, nastojim sve teme onako na brzinu preletite, kad je riječ o investicijama i tekućim izdacima za zaštitu okoliša, postoji značajne razlike među županijama. Npr. u 2014. godini, ukupnu investiciju u zaštitu okoliša iznosile su 2,9 milijarde kuna. Od toga u županiji kontinentalne Hrvatske 2,5 a na području, Jadranske Hrvatske svega 0,4 milijarde kuna. Najveća investicija u zaštiti okoliša u 214. upravo je bila u gradu Zagrebu i to 2,1 milijardu kuna i to ovaj isti Zagreb koji nema odvojeno prikupljanje otpada. Prema podacima Eurostata u 2014. ukupni izdaci opće države za zaštitu okoliša su u prosjeku 0,8% za razliku od naše zemlje, koja je svega 0,4%. Mislim da je naša najveća snaga što je kod nas osviještenost potrebe za zaštitom prirode svakim danom sve veća, ali da imamo velikih slabosti, da imamo nezadovoljavajuće gospodarenje otpadom i jako puno ilegalnih i nelegalnih odlagališta. I evo, ja bi još jedanputa apelirala, da se do 1.11. još jedanput vidi na koji način ne kažnjavati one gradove i općine koji su rano krenuli sa odvojenim prikupljanjem otpad, kako na drugačiji način tretirati one gradove i općine u turističkim, koja imaju i svoja turistička naselja i koja u biti teže sve većim brojem i gostiju i dolazaka a time naravno imamo i veće količine otpada. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnika Slavena Dobrovića.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Uvažena kolegica Juričev-Martinčev, pardon, znam za Vodice i drago mi je da postoji u srednjoj Dalmaciji jedan primjer održivog sustava. Ustvari vi ste primjer da postoje ljudi koji razumiju koncepciju, potrebu i smjer održivoga za razliku od kolega koji ne razumiju i koji misle da treba godinama postavljati temelje nekog posebnog MBO-a da bismo krenuli sa mjesta. Tako da čestitam i samo krenite dalje u vašim naporima. Dakle isto tako podržao bi vašu primjedbu, govorim za predlagatelje, halo jel slušate, dakle ovo je jako dobra stvar. Ne smiju se penalizirati oni koji su već negdje došli, referentna godina ili referentna vrijednost mora biti za nešto u nastajanju, mora se uzeti u obzir napor koji je već uložen, to je jako važno. Hvala lijepa.
Odgovor uvažene zastupnice Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Uvijek je lijepo čuti pohvale i evo još jedanput apel s obzirom da se od 1.11. odnosno od naredne godine će biti naplata odvoza smeća prema količinama, veliki je problem svima nama u priobalnim krajevima s obzirom da znamo od sanacije odlagališta, izgradnje reciklažnih dvorišta i slično sve mora ići iz te cijene, a onda to snose naši stalni građani, a najveće količine otpada se stvaraju upravo u ljetnim mjesecima. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženog zastupnika Hrvoja Zekonovića. Nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeća je uvažena zastupnica Dragica Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pozdravljam predlagače. Evo danas pred nama je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni je postupak. Danas smo čuli da nekakve razne razloge zbog kojih se donosi ovaj zakon, zato bi na kraju htjela ponoviti da se radi o nekakvim nepravilnostima koje su utvrđene. 23 dana nakon što smo ušli u EU donesen je Zakon o održivom gospodarenju otpadom, ali je ustanovljeno da smo nešto propustili unijet, a naravno bile su i neke izmjene 2015. godine i trebamo se s njima uskladiti. Formalizirano su uočene te povrede u '15. i '16. godini, a isto tako produžavaju se ugovori sa onima koji u suradnji sa Fondom za zaštitu okoliša bave se sakupljači, obrađivači otpada. Ovaj zakon se donosi iz ta tri razloga, te dvije povrede plus ovaj nastavak korištenja ovih ugovora. Sve ovo je temelj ova uskladba zakona kada je ona potpuna je temelj i Plana gospodarenja otpadom RH od 2017.-2022. da ga možemo provoditi kojeg smo donijeli u siječnju, odnosno donijela ga je Vlada i ono što bi naglasila da je on temelj za operativni program Konkurentnost i koheziju u ovoj financijskoj perspektivi i koji će nam omogućiti korištenje 475 milijuna eura za financiranje sektora otpada. Naravno danas smo puno puta spomenuli pojam kružnog gospodarstva i jako je važno da ovo što prije počnemo koristiti, ali da jako pazimo u provedbi ovog plana i uskladbi pojedinih aktivnosti u provođenju. Znači plan gospodarenja otpadom on omogućava razvoj industrije i recikliranja i otvaranja novih zelenih radnih mjesta, ispunjavanje preuzetih eu obveza u pogledu recikliranja. U prvom planu su sprečavanje nastanka otpada, ponovne uporabe, recikliranje i kompostiranja, te odvojeno prikupljanje na kućnom pragu. Ovdje bi samo naglasila kod ove odvojenog prikupljanja na kućnom pragu da su postojali pojedini pozivi, sredstva kojima su se financirale edukacija i promocija prema građanima da razdvajaju otpad. I često se je dešavalo evo i u susjednoj općini odnosno gradu odakle ja dolazim u gradu Makarskoj isto tako provedena je hvale vrijedna kampanja, ali onog trenutka kada građani u biti doznaju da se možda taj odvojeni otpad za koji su oni trošili vrijeme da ga razdvajaju bacio na jednu hrpu izgubi se povjerenje. Jako je važno kada smo donijeli ovaj plan sve te mjere i aktivnosti uskladiti da oni doista imaju svrhu jer u suprotnom se stvori jedno nepovjerenje građana. Također okosnica ovog plana su reciklažna dvorišta, reciklažni centri sa sortirnicama i kompostištima u kojima će se za recikliranje pripremati odvojeno prikupljeni otpad. Ja bi ovdje naglasila da kada govorimo o otpadu u smislu reciklaže da moramo imati na umu i potražnju i cijenu jel tada nam otpad postaje jedan proizvod te troškovi koji nastaju prilikom reciklaže otpada. I mislim da se tu stvarno treba doista razmotriti do koje razine je potrebno reciklirati otpad i da se treba promatrati različito pojedine dijelove RH. Jel reciklirati otpad na mome području s kojeg dolazim zna nekad biti dosta skuplje i dosta smo možda udaljeniji od tržišta i potražnje gdje taj otpad postaje jedan proizvod i gdje netko otkupljuje plastiku, staklo. I dešavaju se da ti centri za reciklažu jednostavno nemaju kome prodati taj razdvojeni otpad. Također spomenula bi i regionalne centre za gospodarenje otpadom. Pošto dolazim iz Splitsko-dalmatinske županije koja stvara preko 240 tisuća tona otpada, jako je važno da nađemo rješenje gdje će i kakav će biti taj regionalni centar. Moja općina koja ima ispod tri tisuće stanovnika donosi udio noćenja turista u njoj je 1,3 RH. Mi sada u županiji imamo 15 neprilagođenih, nelegalnih odlagališta otpada. 2018. oni se moraju zatvoriti. Ja razumijem da su potrebne i razna ispitivanja i da je potrebno donijeti rješenje gdje će biti taj regionalni otpad, ali moramo shvatiti da sve to vrijeme koje trošimo da mora biti opravdano jer istovremeno se odlaže na 15 nelegalnih odnosno neusklađenih odlagališta, a svi znamo koliko turizam pridonosi RH. Sada sam samo spomenula koliko jedna mala općina u našem kraju pridonosi turističkim brojkama RH. Doista, kada se desi da isteknu ugovori pojedinih općina za odlaganje otpada sa pojedinim tim sakupljačima odnosno firmama koje se time bave, doista se može desiti kolaps u turizmu, a i dešavalo je se da nakon 3, 4 dana ne skupljanja otpada recimo ili u gradu Makarskoj ili u drugim općinama da se jednostavno su se desili veliki problemi, bili smo zatrpani smećem, tako da te probleme moramo hitno rješavati i velika je odgovornost postoji da se to riješi. Također, naglasila bih ovdje, plan je sukladno okvirnoj direktivi o otpadu i njime se uređuje dostizanje ciljeva u pogledu odvojenog prikupljanja, recikliranja sastavnih dijelova komunalnog otpada a sastavni dio je plan sprječavanja nastanka otpada. I ovdje bih pohvalila ovo selektiranje otpada i poticanje kompostiranja otpada u kućanstvu na lokalnoj razini. Mi smo na svom području, osobno sam vodila projekt gdje smo na području Vrgorske, Imotske krajine, Podbiokovlja vrtiće i škole uključili u proizvodnju komposta. I nevjerojatno je kako vrtićani mali znaju kako odvajati marendu, odnosno ostatke marende, koje veličine mora biti. I ta jedna edukacija i promocija takvih aktivnosti je jako bitna. Ovdje bih još naglasila radi građana koliko imamo takvih firmi i na koji način se naplaćuje odvoz otpada, što su to kriteriji. I tako tijekom 2015. 207. tvrtki je pružalo javnu uslugu prikupljanja komunalnog otpada. A prema podacima iz 2016. za potrebe obračuna usluge sakupljanja miješanog komunalnog otpada 60% gradova i općina koristi volumen posude kao jedan ili jedan, jedini ili jedan od više kriterija. Ipak 37 samo, znači količinu smeća koju stvaramo koristi kao osnovni kriterij za zaračunavane cijene. 33% ih u obračun kao kriterij uključuje broj kućanstava, 25% kao jedini kriterij a 24% kao jedan ili jedini kriterij koristi broj pražnjenja posuda. Manje od 1% ih u obračun uzima stambenu površinu metar kvadratni kao jedini kriterij. U razdoblju 2007. do 2016. godine porastao je ukupan broj tvrtki koje posjeduju dozvolu za gospodarenje otpadom. U 2016. u svibnju znači imamo 441 različitu tvrtku, koja je imala neku vrstu dozvole za gospodarenjem otpadom. Naravno tih dozvola ima i više ali pojedine pravne osobe koriste više tih dozvola. Znači sada bih zaključno samo naglasila da je važno da se uhvatimo ove provedbe plana, rješavanja regionalnih centara ali naravno da uskladimo pojedine aktivnosti kako bi zadržali povjerenje građana koji doista prihvate ova načela kružnog gospodarstva. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Ante Bačića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, evo ja ću kratko. Slažem se kolegice sa vašim izlaganjem. Spomenuli ste u jednom trenutku upravo ilegalna odlagališta koja evo imamo mi, spomenuli ste i Splitsko-dalmatinsku županiju odakle dolazimo i gdje imamo najveći problem upravo sa time. Upravo u ovom Zakonu o održivom gospodarenju otpadom koji sad i usklađujemo sa direktivama koje se baš odnose na samo sakupljanje i skladištenje samog otpada ali i kategorije opasnog otpada te miješanje istih i utjecaj na sami okoliš. U članku 10. se spominju upravo regionalni centri, centar Lećevica koji mi već godinama pokušavamo osposobiti tj. napraviti ga i krenuti u rad s time, što smo imali malo i problema sa bivšim ministrom koji baš nije imao tu viziju razvoja centara koju mi već guramo skoro pa desetljeće. Je li mislite evo i po vašem nekakvom iskustvu upravo sa ovim usklađivanje s direktivama i sa člankom 25. gdje su i rokovi i člankom 10. koji regulira same centre hoćemo li na ovaj način malo i pospješiti rad samih centara, tj. razvoja istih? Hvala.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Roščić.
Zahvaljujem se kolega Bačić na pitanju. Znači mi u našoj županiji mamo 15 neusklađenih odlagališta otpada koji 2018. trebaju biti zatvoreni. Mi jednostavno da se ne bi ugrozio i turizam RH moramo imati rješenje regionalno, znači regionalni centar znači za otpad. Sve aktivnosti koje se poduzimaju moraju se poduzimati sa visokom odgovornošću jer ukoliko želimo propitivati, istraživati jesu li dosadašnja predložena rješenja u redu moramo shvatiti da istovremeno znači odlažemo otpad u takvih 15 odlagališta koja u nikojem slučaju ne udovoljavaju uvjete i trebaju biti zatvorena. Znači sa vrlo jasnim argumentima trebamo ići protiv bilo kakvih predloženih rješenja na županijskoj razini i što prije. Hvala.
Hvala lijepo. I sada će u ime predlagatelja govoriti uvaženi državni tajnik, Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. Ja ću samo na kraju se zahvaliti svim kolegama koji su na vrlo kvalitetan način raspravljali danas ovu temu, zahvaljujemo se na svim sugestijama, smatramo ih i dobronamjernim sugestijama i u svakom slučaju i stručnim sugestijama. Hvala vam na razumijevanju o potrebi da se hitno donesu ove izmjene zakona jer mislimo da one su od koristi, da bi suprotno mi imali kao društvo određenih konsekvenci. Ovdje je bilo rečeno da mi ne možemo ići u izmjene, odnosno u donošenje novog zakona jer smo se člankom 27. vezali za rok od 2 godine za procjenu učinka ovog zakona. Naravno da to nije nikakav ograničavajući rok, procjene učinaka ovog zakona je nešto što moramo uraditi i mi ćemo to uraditi. A u izmjene odnosno donošenje novog, cjelovitog zakonskog teksta koji će definirati orijentaciju RH prema gospodarenju otpadom u novom periodu ćemo ići vrlo brzo, vrlo skoro i biti će to na javnoj ocjeni, na javnoj raspravi i stručnoj i svaka druga zainteresirana javnost će moći reći o tome svoje mišljenje. Pojedine kolege su izrazili bojazan da ljudi na čelu ministarstva neće stručno raditi ovaj posao, ne razumiju temu. Ja ću samo ovdje reći da bojazan ne treba da postoji. U ministarstvu, instituciji postoji veliki broj profesionalaca koji gotovo cijeli život su svoj i svoju profesionalnu karijeru posvetili ovoj temi, koji barataju sa činjenicama sa strukom i ne treba izražavati bojazan da se neće znati dobro nositi sa ovom temom. O amandmanima će se izjasniti Vlada RH i zadnja stvar koju želim da kažem, da ne ostane nedorečena, dakle ovdje je bilo u jednom trenutku i otvoreno pitanje situaciju u NP Plitvice. Ono što je ministarstvo uradilo, znači obavijestili smo o situaciji instituciju UNESCO-a, uputili smo inspekcije na teren, u ponedjeljak i one su na terenu, vrše izvide na terenu od ponedjeljka, javnost će o tome biti informirana. Ministarstvo je prikupilo mišljenja relevantnih dionika oko prostornog plana i uputilo je zahtjev Ministarstvu graditeljstva da se izmjene i dopune određene odredbe prostornog plana, koje bi eventualno mogle do ugroze ove vrste. Prema tome, ono što je bilo nužno u ovim trenucima, ministarstvo je uradilo. Zahvaljujem se još jedanput na raspravama i hvala vam.
Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E br. 163. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Nakon što je zaključena, Vlada je podnijela amandman. Sukladno članku 199. Poslovnika o ovakvom podnesenom amandmanu mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Stoga moramo glasovati o tome, da provedemo raspravu o amandmanu Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno, sa 115 glasova za odlučili provesti raspravu o amandmanu Vlade Republike Hrvatske. Stoga bi molio predstavnika predlagatelja Vlade da dodatno obrazloži amandman. Uvaženi Mile Horvat, držani tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike.
Zahvaljujem se. Amandman Vlade Republike Hrvatske glasi, u članku 25. iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi Postupci radi sklapanja ugovora iz stavka 1. i 2. ovog članka, započeti će u roku od 12 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog zakona. Obrazloženje. Amandmanom se utvrđuje obaveza započinjana postupaka javnih poziva radi sklapanja ugovora o obavljanju poslova sakupljanja i oporabe određenih posebnih kategorija otpada. Potrebno je naglasiti da postupci radi sklapanja ugovora sukladno Zakonu o održivom gospodarenju otpadu, uključuju donošenje odluke o područjima sklapanja pojedine posebne kategorije otpada, raspisivanje javnih poziva za podnošenje programa za obavljanje usluga, sklapanje za svaku posebnu kategoriju otpada i raspisivanje javnog poziva za podnošenje zahtjeva, za davanje ovlaštenja osobama koje namjeravaju sklopiti ugovor s fondom, za obavljanje usluge, obrade otpada posebne kategorije. S obzirom da postupci podliježu i žalbenom postupku, koji može rezultirati obaveznom ponavljanja javnih poziva, nije moguće sa sigurnošću predvidjeti vremensko trajanje postupka, koji prethode samom sklapanju ugovora. Stoga je predložen stavak 3. kao dodatak članku 25. a sve radi vremenskog ograničenja trajanja postojećih ugovora i imajući pri tome u vidu i trajanju postupaka koji prethode sklapanju ugovora.
Otvaram raspravu o amandmanu Vlade. Mogu samo klubovi, ako ima zainteresiranih? S obzirom da nema zainteresiranih kluba, zaključujem raspravu i dajem na glasovanje ovaj amandman Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 120 za i 1 suzdržan i 1 protiv prihvatili amandman Vlade i on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Imamo još amandmana, podnijeli su ih Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HNS liberalni demokrati i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Molim predstavnike predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Ponovno, uvaženi Mile Horvat. Idemo redom, dakle, prvi je Odbor za zakonodavstvo.
Prihvaća se amandman.
Prihvaća se amandman i postaje sastavni dio zakona. Drugi.
Prihvaća se.
I drugi amandman Odbora za zakonodavstvo, postaje sastavni dio zakona. Prvi amandman HNS liberalnih demokrata.
Prihvaća se.
I taj amandman postaje sastavni dio zakona. I treći je amandman Odbora za zaštitu okoliša i prirode.
Ne prihvaća se iz razloga koje je Vlada navela kod obrazloženja svog amandmana.
Hoće li u ime predlagatelja amandmana se netko javiti? Kolega Zmajlović. Izvolite.
Pa možemo povući ovaj amandman s obzirom da je amandmanom Vlade ispunjen sadržaj?
Hvala vam puno. I dajem onda na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom sa prihvaćenim amandmanima. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 119 glasova za, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Prelazimo sada na iduću točku, to je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti, prvo čitanje, P.Z. br. 165. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH, i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za socijalnu politiku, izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite, kolega Željko Plazonić, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolegice i kolege zastupnici, dakle pred nama je nacrt prijedloga o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti kojim će se redefinirati obveze koje su vezane u stjecanje znanja u higijeni osoba koje rade u neposrednom dodiru sa hranom. Slijedeće, redefinirat će se obveze koje su vezano uz zdravstvene preglede osoba koje su pod zdravstvenim nadzorom, smanjenje broja obveznika i ukidanje obveza za pojedine osobe. Zatim će se zakonskim prijedlogom smanjiti obuhvat provođenja zdravstvenih pregleda osoba koje su pod nadzorom, pa se tako tom obvezom više ne obuhvaćaju osobe u sustav obrazovanja, zdravstveni radnici osim oni koji su zaposleni i rodilištima, zatim osobe koje rukuju isključivo sa zapakiranom hranom. Slijedeće, zakonskim prijedlogom ovlašćuje se ministar zdravstva jedinstvenom odlukom propisati iznos naknade za provedbu stjecanja znanja po higijeni osoblja koje rade u neposrednom kontaktu sa hranom, i cijenu zdravstvenog pregleda nad kliconoštvo osoba koje trebaju biti pod zdravstvenim nadzorom za cijelu RH neovisno o tome u kojoj zdravstvenoj ustanovi se obavlja stjecanje znanja, odnosno obavlja zdravstveni pregled. Zakonskim se prijedlogom propisuju da se uvjerenja odnosno isprave, certifikati, potvrde i slično, koje su države članice EU-a i europskog gospodarskog prostora izdale svojim državljanima smatraju kao jednako vrijedni dokaz u pogledu stečenog potrebnog znanja u zdravstvenoj ispravnosti hrane i osobne higijene, higijeni osoba, odnosno stečenog potrebno znanja o sprečavanju zaraznih bolesti a uvezi sa obavljanjem registrirane djelatnosti u RH. Zatim se propisuju načini, uvjeti izdavanja sprovodnica, posebno u dijelu sprovodnica za osobe koje su umrle od nezaraznih bolesti i za sprovodnice koje se izdaju za prijenos umrlih osoba u RH. I konačno područje primjene općih mjera zaštite pučanstva zaraznih bolesti tj. obveza praćenja zoonoza i uzročnika zoonoza sa posebnim naglaskom na učinkovitom sustavu praćenja zoonoza i njihovih uzročnika kod životinja u hrani i u ljudskoj populaciji. Evo, toliko ukratko. Zahvaljujem se.
Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ako ne žele, otvaram raspravu. Prva se za riječ javila u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Ines Strenja-Linić. Nije ovdje, gubi pravo govora. Drugi klub je Klub zastupnika HDZ-a i uvaženi kolega Mladen Karlić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Evo pred nama je Prijedlog Zakona o zaštiti o pučanstva od zaraznih bolesti, odnosno izmjene i dopune, jedan vrlo kompleksan, zakon koji obuhvaća široko područje od imunizacije odnosno vakcinacije, deratizacije, dezinsekcije, brige zapravo o zaštiti pučanstva u svakom obliku od općih, specijalnih, posebnih mjera zapravo zaštite stanovništva u RH i ono što je razlog zapravo zašto smo evo danas ovdje i zašto imamo ovu raspravu je jednim velikim djelom odluka Vlade RH koja je na svojoj sjednici 05. siječnja 2017. usvojila Akcijski plan za administrativno rasterećenje gospodarstva ali i prethodna Vlada još u 2016. također donijela odluku o popisu neoporezivih davanja koje bi trebalo smanjiti ili ukinuti i tako zapravo pomoći gospodarstvu rasteretiti nekako gospodarstvo i među tim prijedlozima se zapravo našla i nekoliko zapravo odluka koje su i u ovome zakonu, a koje bi evo trebale pomoći gospodarstvu ali naravno, tu moramo biti vrlo oprezni, upravo zbog ono problema da ne bi na neki način narušili zdravstvenu sigurnost stanovništva ako bi išli na smanjenje neke od ovih odluka odnosno pregleda ili edukacije koju imamo u ovom području. Tako zapravo ovdje su se našle naknada za edukaciju o higijeni osoblja koje rade u neposrednom kontaktu s hranom i zdravstveni pregled na kliconoštvo, to su tzv. higijenski minimum i sanitarna knjižica tako kako je kolokvijalno zovu u zavodima za javno zdravstvo, koje trebaju imati osobe koje u biti zapravo pod stalnim zdravstvenim nadzorom a koje se bave, znači hranom ili brigom o djeci i koji su u dodiru zapravo sa hranom i sa svim drugim vezano uz prehranu. Tako da, analizom provedbe Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti utvrđeno je da je potrebno unaprijediti, osuvremeniti određena normativna rješenja posebno u odnosu na stjecanje znanja o higijeni osoba koje rade u neposrednom dodiru sa hranom, zdravstvene preglede osoba koje su pod zdravstvenim nadzorom, područje primjene općih mjera zaštite pučanstva od zaraznih bolesti i načina i uvjeta izdavanja sprovodnica za prijenos umrlih osoba uz zadržavanje visoke razine zaštite zdravlja i zaštite javnog zdravstvenog interesa. Ono što je nekako kroz raspravu i kroz vidio sam zavodi za javno zdravstvo, udruga poslodavaca u zdravstvu najviše zapravo primjedbi daje upravo na prijedlog smanjenja ovog higijenskog zapravo odnosno pregleda na kliconoštvo koje je bilo svakih 6 mjeseci, a prijedlog je da sada bude godinu dana. Pa evo tu je za razmišljanje, evo za sljedeću zapravo do drugog čitanja da li je neophodno da se smanji na jednom godišnje ili bi bilo dobro ostaviti dva puta godišnje kao što je to do sada. A ono u čemu se sigurno svi možemo složiti je smanjenje cijene, odnosno da ministar može svojim prijedlogom donijeti odluku da se ujednače cijene zdravstvenih pregleda koje su sad različite od 160 pa do 437 kuna i tečaja zdravstvenog odgoja 245 do 480. Mislim da bi se na tom području moglo puno učiniti da smanji ta cijena, da se ujednači u svim područjima jer se sad događa da građani iz jedne županije odlaze na preglede u drugu upravo zbog toga što je i na ovu edukaciju tečaja zdravstvenog odgoja upravo zbog toga što su cijene u nekim zavodima za javno zdravstvo puno niže. Tako da bi ovim ujednačavanjem zapravo se riješio taj problem. Ono što je vrlo važno isto naglasiti da u odnosu na stjecanje znanja o higijeni osoba koje rade u neposrednom dodiru sa hranom, zakonskim prijedlogom se može reći da se izuzimaju od ove obveze osobe koje su visoke stručne spreme odgovarajućeg usmjerenja kao što su evo medicina, farmacija, sanitarni inženjeri, biokemijski inženjeri, prehrambeni veterinari koji zapravo u sklopu svog školovanja upravo imaju ovu edukaciju čak i na višem, sigurno na višem nivou nego što je samo ovo osnovno higijensko, zapravo stjecanje znanja. Bitno je da ministar evo svojom odlukom jedinstvenom propiše iznos naknada za provedbu stjecanja znanja o higijeni osoba koje rade neposredno u kontaktu sa hranom i cijenu zdravstvenog pregleda na kliconoštvo i tako zapravo možemo pomoći smanjiti zapravo troškove koje imaju poslodavci, odnosno tvrtke koje posredno imaju veliki broj vjerojatno djelatnika koji rade sa hranom kao što su neke prehrambene industrije. Ja mislim da je evo ovaj prijedlog zakona dobro osmišljen, zapravo da je želja da se pomogne gospodarstvu, da se rastereti gospodarstvo. Ali vrlo važno je naglasiti da moramo voditi brigu o sigurnosti, zdravstvenoj sigurnosti hrvatskih građana. I naravno drugi segment bi možda bio važan da vodimo brigu i o zavodima za javno zdravstvo županijskim koji će sigurno izgubiti dio vlastitih prihoda od kojih su oni ta sredstva trošili i na financiranje specijalizacija svojih liječnika jer nemaju riješeno to na drugi način. I naravno za druge poslove koji su vezani uz javno zdravstvo, a da bi imali što sigurniji sustav. Mislim da smo do sada imali dobar sustav, da su vrlo rijetke epidemije i da možemo biti zadovoljni radom naših zavoda za javno zdravstvo na nivou RH i naših županija. Hvala.
Zahvaljujem. Druga rasprava Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a, uvažena kolegica Nada Turina Đurić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub nezavisnih zastupnika i klub HSU-a ima određene rezerve prema ovom prijedlogu zakona, a mislim da ih je i kolega u prethodnoj raspravi u stvari rekao iako je na kraju rekao da je zakon dobar i da će ga podržati. Ali je u stvari rekao cijeli niz argumenata koje ću ja ovdje pokušati obrazložit zbog čega imamo dvojbe. Naime, da je ovaj prijedlog zakona pisalo Ministarstvo financija ili Ministarstvo gospodarstva onda bi to meni bilo normalno. Međutim, ovaj prijedlog zakona je pisalo Ministarstvo zdravstva. I ne mogu vjerovati da je Ministarstvo zdravstva samo tako prešlo preko toga da se na popisu tzv. parafiskalnih nameta nađe nešto a u ovom slučaju se radi o procedurama u javnom zdravstvu koje su vezane uz zdravlje naših ljudi, a ne samo, znači zdravlje onih koji su u procesu pripreme izdavanja hrane, nego i onih koji tu hranu koriste i gdje je Hrvatska jedna od zemalja barem ono koliko je meni poznato ili koja saznanja ja imam dosegla jednu jako, jako visoku razinu standarda zaštite zdravlja baš kroz ove preventivne mjere koje je provodila u sustavu javnog zdravstva. I naši zavodi za javno zdravstvo koji su obavljali ovaj posao i koji obavljaju ovaj posao uistinu su odradili jedan zadatak sa kojim se i rezultate imaju takve sa kojima se mi možemo pohvaliti, ali ne samo pohvaliti, nego reći da smo jedni od najboljih u svijetu. Malo je stvari sa kojima se mi možemo pohvaliti da je to tako. I onda se netko sjeti i stavi na popis parafiskalnih nameta te zdravstvene preglede zato jer naši poduzetnici će po ovom prijedlogu zakona i po procjeni učinka ovog zakona uštedjeti nekakvih 55 milijuna kuna što je očito samo procjena. Ali ja nisam sigurna da je to pravi put donijeti zakon u kojem ćemo uštedjeti nekome 55 milijuna kuna, a u situaciji u kakvoj je ukupno zdravstvo i ukupna zdravstvena situacija u svijetu, a svjedoci smo svakim danom da imamo i nekakve nove zarazne bolesti, da smo mi turistička zemlja, koja je izložena dosta velikim rizicima u tom pogledu, da se pojavljuju, da imamo velike migracije na području Europe i da svakako ti rizici se iz dana u dan ustvari povećavaju a ne smanjuju s obzirom na veliki protok ljudi. I sada, ok mi smo u ovom zakonu se predlaže da samo određene skupine, znači ljudi koji rade u tim, koji su u direktnom kontaktu sa hranom, budu izdvojeni, odnosno, ne moraju obavljati te preglede. Međutim, tu moram reći da oni koji su u kontaktu sa hranom u trgovinskim lancima, a možda ja krivo to tumačim, pa možda će mi državni tajnik to objasniti, koji rade sa tzv. pakiranom hranom, neće morati ići na preglede, ali me zanima, tko će to kontrolirati? Imamo ogromnu fluktuaciju radnika u trgovačkim centrima, ti radnici u tim trgovačkim centrima, svi rade sve. Znači, nemamo nikakve posebne radnike koji rade na pakiranoj hrani, nepakiranoj hrani, deterdžentima , blagajnama itd., nego manje-više svi rade sve. I ja sumnjam da će veliki trgovački lanci prijaviti minimalan broj djelatnika koje će slati na te preglede, a ovaj drugi dio radnika će jednostavno prijaviti kao radnike koji rade neke druge poslove, odnosno, ne rade sa hranom neposredno. Budući da predlaže Ministarstvo zdravstva, mislim da bi u Ministarstvu zdravstva, trebali su jedan dio sigurno i liječnika, koji bi trebali znati koji su sve rizici takvog zakona, odnosno mogućnosti da mi te ljude koji rade sa hranom i distribuiraju hranu, neće biti pregledavani i neće biti uopće ustvari pod kontrolom, jer kao što sam rekla, naša je zdravstvena inspekcija, sanitarne inspekcije nemaju kapacitete da kontroliraju toliki broj ljudi. I sad sve to će biti u redu, netko će uštedjeti, sve će biti odlično, a što će se dogoditi, ako se dogodi bilokakva vrsta epidemije u turističkoj zemlji usred sezone. Tko će onda biti kriv? Mislim da treba daleko preciznije u ovom zakonu utvrditi tko neće biti pod nadzorom, odnosno, tko neće morati raditi te preglede i to popisom. I mislim da će trebati povećati nadzor. A to će ovu državu koštati, kako bi se rizik, odnosno, prijedlog ovog zakona išao u korist poduzetnicima, ali kako bi se rizik za šire pučanstvo sveo na najmanju moguću mjeru, odnosno, barem onu mjeru kakva je sada, a sad smo relativno zadovoljni. Znači nemojmo, ja inače smatram, da ništa što je vezano uz zdravlje građana se ne može nazvati i ne može staviti na nekakav popis koji se zove parafiskalni namet. Ja mislim da sve što u sustav zdravstva, a posebno javnog zdravstva investicija i nešto s čime se možemo ponositi da smo dostigli standard kojeg imamo i nemojmo ga rušiti na način da kažemo da ćemo uštedjeti 500, 300 ili 400 kuna. Naravno, da se može razgovarati o tome koja je cijena tih pregleda, ako je moguće da ti pregledi svugdje koštaju jednako, da koštaju manje nego što koštaju sada, pa da se na taj način to olakša poduzetnicima, ja se s tim slažem. Ali da jednostavno maknemo, rekli ste sustav obrazovanja, tko u sustav obrazovanja, šta je sa dječjim vrtićima? Tko sve je u kontaktu sa hranom i tko sve dijeli hranu recimo u dječjim vrtićima. Znači vi ćete odgajateljice koje faktički podjele tu hranu, jer svi znamo kako funkcioniraju dječji vrtići. Dođe nekakva hrana na kolicima i tete, odnosno, odgajateljice tu hranu podjele djecu. Da li one idu ili ne idu na te pregled? Dobro, pa mislim, recite, piše da oni koji su u sustavu odgoja i obrazovanja ne idu. Da li u obrazovanju u školama isto idu oni koji dijele hranu. Gledajte, mislim da moramo biti jako oprezni kod ovakvih odluka i donošenja ovakvih zakona i mislim da do drugog čitanja, možemo preciznije se odrediti prema skupnima koje neće podlijegati provedbi ovog zakona i da možemo razgovarati o tome koja je stvarna i objektivna cijena koju ministar će pred tim pravilnikom kojeg ste spomenuli donijeti, ak koji će rasteretiti i koji će ići u pravcu rasterećenja gospodarstvenika koji su obveznici takvih pregleda. Mislim da sve drugo šta budemo radili, radimo krivo. I da će potencijalno biti veće štete nego koristi. Ali kad nastaje šteta na ovakvom problemu, na problemu nekakve epidemije, na problemi nekakvih zaraznih bolesti koje se mogu pojaviti, to su problemi koji su toliko skupi i toliko teški, da sve ove uštede koje ćemo ostvariti kroz ovaj zakon su ustvari smiješne. I apeliram da do drugog čitanja, a mi ćemo se potruditi, koliko se to bude moglo, mi kao saborski zastupnici i naš klub, da predložimo i određene amandmane na ovaj zakon, kako bi ga pokušali poboljšati, da ne učinimo štetu koja potencijalno ovim prijedlogom zakona odnosno, rizik po prijedlogu zakona itekako postoji. To je naš stav i u tom smjeru ćemo djelovati, do drugog čitanja, ćemo preložiti i amandmane. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo 1 repliku. Uvažena kolegica Ana Komparić Devčić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolegice, ja u principu podržavam vašu raspravu pogotovo u ovim dijelovima gdje se upozorili na moguće propust koje će se desiti, da djelatnici u trgovačkim lancima, a prema mojem saznanju, a mislim da to svi znamo u vršnim mjesecima sezone dobivaju premještaj u jutarnjim terminima, dakle prebacuju se sa jednog odjela na drugi odjel, dakle ne može se desiti da nam svi djelatnici u trgovačkim lancima nemaju taj sanitarni pregled jer naprosto je nemoguće organizirati posao u tako velikim sustavima pogotovo u vrijeme turističke sezone, a da nismo sigurni da li nam svi djelatnici imaju liječnički pregled. Jednu stvar na koju želim upozoriti jesu i pružanje usluga u malim domaćinstvima i onim tvz. OPG-ima i to je ispušteno iz ovog zakona. Ja stvarno apeliram, to je u mom kraju u našem kraju u Istri recimo jedan veliki broj je takvih OPG-a gdje se pružaju ugostiteljske usluge i ja mislim da apsolutno osobe koje rade u takvim OPG-ima moraju proći jer rade sa hranom i davaju hranu ljudima. Što se tiče cijene, rekli ste da se cijena može ujednačiti, ja se s vama slažem zato što cijena mora biti ujednačena s obzirom da se ti pregledi pružaju u zavodima za javno zdravstvo županija pa prema tome apsolutno ako nam županije u RH Zavodi za javno zdravstvo županija u RH ne mogu imati istu cijenu, ja mislim da mogu [[Upadica Predsjednik: Hvala.]] i ne vidim potrebu da se cijena razlikuje od županije do županije.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Slažem sa svima što ste rekli kolegice. I htjela bih još jednom naglasiti, znači sustav javnog zdravstva u RH je jedna od rijetkih stvari s kojom se možemo ponositi. Sustav naših zavoda za javno zdravstvo, naši zavodi za javno zdravstvo odrađuju jedan posao koji je manje-više skriven od očiju javnosti i malo se o njemu govori, međutim uistinu jedan dobar dio poslova koji oni rade su suštinski važni za zdravlje ukupnog stanovništva. I ja bi očekivala od Ministarstva zdravstva da dođe sa zakonom koji će taj cijeli sustav dodatno unaprijediti, dodatno ojačati sustave javnog zdravstva i naše nastavne zavode za javno zdravstvo, a ne da Ministarstva zdravstva predlaže zakone s kojima se tim sustavima onemogućuje ostvarivanje prihoda u jednom dijelu i 55 milijuna kuna na toliko zavoda za javno zdravstvo na području RH sigurno će se odraziti na njihove prihode i na njihovo poslovanje, a od njih se očekuje istovremeno da rade taj jedan posao koji je vrlo mukotrpan koji je u jednom dobrom dijelu edukativan, koji je u jednom dobrom dijelu je vizionarski posao, uvijek je takav bio, da to dolazi iz Ministarstva zdravstva ja naprosto ne mogu vjerovati. Mislim da je trebalo učiniti sve, ja se slažem, smanjite što je god moguće ti svi nastavni zavodi jer su to javne ustanove moraju to raditi na način da ne zarađuju na tome, ali ne na način da to ne rade u nekom dijelu pa da onda uštedimo nekom drugom.
Hvala. Iduća rasprava je pojedinačna, kolege Ivana Ćelića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ako pogledamo ovaj uvod u kojem se objašnjava Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti pučanstva o zaraznih bolesti onda se tu govori o akcijskom planu za administrativno rasterećenje gospodarstva i premda je tu bila inicijativa od Hrvatske udruge poslodavaca ipak treba napomenuti da je zakon radilo Ministarstvo zdravstva da su to radili stručnjaci, napravila se svojevrsna pogreška, možda bi se moglo reći što se to strpalo u nekakvo fiskalno opterećenje ili rasterećenje pa su onda dana dodatna obrazloženja. Ja se slažem da se sanitarni pregledi nikako ne mogu svrstati u parafiskalne namete, premda oni svojom sadašnjom cijenom ozbiljno opterećuju prehrambenu industriju, turizam i trgovinu i s te strane je jako dobro da dolazi do unificiranja cijena. Tijekom e-savjetovanja pojedini ravnatelji i pojedini ljudi u županijskim zavodima su za javno zdravstvo su čak predlagali da postoji mogućnost da od te cijene koju predlaže ministar da oni mogu smanjiti cijenu u svojoj županiji, znači samo za korisnike u svojoj županiji, međutim ja bih tu bio oprezan. Nas ipak treba zanimati i kao zdravstvene djelatnike koliko to košta narod i vidjeti svrsishodnost i učestalost nekih preventivnih pregleda i nadzora uz objektivno stručnu argumentaciju. A evo vam primjera, dakle u jednoj siromašnoj slavonskoj županiji na sanitarnim pregledima koji se obavljaju u radno vrijeme inkasira se još 130% financijske vrijednosti s HZZO-om ugovorenih epidemioloških timova. Dakle od HZZO četiri time godišnje ugovore cca 2 milijuna kuna, a od ovoga se inkasira još 2,7 milijuna kuna. Jedna druga siromašna županija bliže Zagrebu inkasira od sanitarnih pregleda 3,5 milijuna kuna. Slažem se s vama da ne treba ta zdravstvena ustanova biti profitabilna i to apsolutno podržavam, ali evo sada što se tiče ne ukidaju se sanitarni pregledi, ali reducira se recimo za zdravstvene djelatnike i za nastavnike u školama. Za predškolski odgoj se ne ukida, znači ostaje u članku 26. čini mi se da je to stavak 3. Dakle kako ide sanitarni pregled da bi se meni produljila kao liječniku sanitarna knjižica? Infektolog ili epidemiolog je dužan mene poslušati auskultator na plućima. To je toliko arhaična pretraga koja se onda naplaćuje mojoj klinici. A s druge strane ima toliko načina da se epidemiološka službe preko sustava prijave zaraznih bolesti ozbiljno uhvati sa tim problemom tuberkuloze jer se radi to probir na tuberkulozu. I unatoč dakle svim tim mjerama mi možemo reći da je incidencija tuberkuloze blizu 10 na 100 tisuća stanovnika, to primarius Katalinić zna bolje od mene. Dakle ne bi valjalo da kuhari, slastičari, konobari nikada ne pregledaju mikrobiološki stolicu. Mi trebamo uzeti u obzir da smo mi turistička zemlja, treba održati svijest da rade sa hranom, da uslužuju ljude. Veliki broj ljudi nije dovoljno specifično obrazovan i tu kada radimo dakle te higijenske minimume koji su sada svako 4 godine, dakle može se raspravljati o tome je li ta mjera dakle da se pregledi koji se obavljaju svakih 6 mjeseci obavljaju sada svakih 12 mjeseci i to stupa na snagu od 1. siječnja 2019. Ali ovo isto tako dakle uzimajući u obzir koja je bila intencija da se financijski rastereti ali opet u koordinaciji sa stručnim službama. Dakle tu je isto tako pitanje i uloge Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo kao krovne institucije, kao referentnog odjela Ministarstva zdravstva za epidemiologiju. Oni su itekako ovdje konzultirani. Mi smo vidjeli dakle znatan broj saborskih zastupnika koji se bave problematikom zdravstva je dobilo određene informacije, određene dopise od pojedinih županijskih zavoda za javno zdravstvo. Dakle tu postoje određeni problemi koji se mogu, koji su detektirani, pitanje je dakle izuzeća za obiteljsko poljoprivredna gospodarstva. Dakle to je u skladu sa Direktivom EU o stimulaciji primarne proizvodnje. I usko gledano iz stručne perspektive, ja bih se složio sa vama, ali pitanje stimulacije lokalnoj tržišta podrške direktnih proizvođača da oni ono što proizvedu da nema mogućnosti kupovine dakle nego samo ono što oni proizvode, bilo da se radi o biljkama, bilo da se radi o mesnim proizvodima i drugim prehrambenim proizvodima. Dakle to ne podliježe HASAP sustavu. I onda je s te strane to izuzeće, meni je to isto tako bilo malo na neki način upitnik. Ono što je činjenica dakle da je još uvijek prisutna nehigijena, da je nužno raditi na edukaciji. Treba možda tražiti i službena mišljenja od Hrvatskog epidemiološkog društva stručnih društava dakle i liječničke komore i liječničkog zbora pa vidjeti eventualno za taj prijepor oko 6 mjeseci ili godinu dana da se to ako to nema do sada i da se to onda razjasni do drugog čitanja. Ali svakako slažem se sa time dakle mi smo turistička zemlja, bilo je govora dakle i o ovim certifikatima, to je opet pitanje pravne stečevine EU. Dakle ono što je certifikat iz Bugarske ili iz Belgije, to vrijedi i u Hrvatskoj. I isto tako certifikat iz Hrvatske vrijedi i u drugim zemljama bez obzira što mi možemo biti sumnjičavi prema nekim državama članicama EU. Hvala.
Zahvaljujem. Dvije su replike, prva je uvažena kolegica Turina-Đurić. Izvolite.
Mi se manje-više u svemu slažemo. I ja nisam rekla da tu ne treba, ni u jednom trenutku rekla da ne treba napraviti korekcije u ovom zakonu, pogotovo ako govorimo o novcima. Znači ali novci, po meni novce se moglo riješiti na taj način. I sami smo čuli da, znači postoje velike razlike od županija do županija, od zavoda do zavoda kako se to naplaćuje i koliko se naplaćuje. Prema tome, ako se negdje to može činiti za 150 kuna onda ne znam zašto se to ne čini na nekom drugom mjestu isto za toliko novaca. Naravno da treba pomoć gospodarstvenicima maksimalno u tom smislu da ih se rastereti ali ukidati ako već ukidamo, odnosno ako radimo selekciju, onda po meni moramo točno znati, točno znati na kome radimo selekciju i da li smo u stanju među masom tih radnika koji će sada biti izuzeti iz obavljanja sanitarnih pregleda da li smo u stanju provesti kontrolu, da li oni stvarno rade ili ne rade na svom radnom mjestu u kontaktu sa hranom koja nije pakirana, točno tako piše. Znači to je, to su te neke dvojbe. Ako to možemo točno utvrditi i možemo smanjiti cijenu i dovesti cijenu na onu nekakvu cijenu rentabilnosti ja bih rekla te usluge, ja se sa time slažem. I to će sigurno biti umanjenje za naše poduzetnike. Ali da selektivno kažemo ti, ti i ti jednostavno neće, pa će to onda kako to kod nas nažalost zbiva neki od poduzetnika lijepo to koristiti na način da sebi smanje troškove, da li će od toga netko drugi imati koristi, o tome neću ovdje govoriti. Ali bi štete potencijalne, ne štete nego rizici svega toga mogli biti nažalost preveliki jer se radi o zdravlju ljudi.
Hvala vam. Odgovor na repliku.
Pa evo vrlo kratko, ja se slažem s vama, dakle ali opet ako pogledate recimo i što se tiče ovih velikih trgovačkih centara gdje rade mnogi složiti ćete se samnom ispod cijene koju oni zaslužuju za svoj rad ali ipak mislim da onaj tko radi na mesnici da neće ići tamo sada na kasu prepakiravati. Dakle tu se precizira da oni koji barataju sa zapakiranom hranom, sa zapakiranim kozmetičkim proizvodima su izuzeti. Dakle dolazi do svojevrsne redukcije i zapravo tu je najveća pobuna što ja mogu dijelom i razumjeti od strane ravnatelja županijskih zavoda, oni se boje i njima će biti sigurno taj ekstra prihod umanjen, neće biti u potpunosti uklonjen ali će biti umanjen. Dakle treba voditi računa a tu je i pitanje sanitarne inspekcije od strane Ministarstva zdravstva koje treba provoditi nadzor da se ne događaju stvari da netko tko dijeli krug da ide na kasu ili da prepakirava ili obrnuto. Evo, hvala.
Druga replika, uvažena kolegica Ana Komparić Devčić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega vidi se da ova rasprava, svi se mi slažemo i svi imamo iste sumnje ovdje. Što se tiče OPG-a, ok, ja se mogu složiti, samo sve je dobro dok se nešto ne desi. Kad se desi, onda ćemo svi zajedno razbijat glavu i tražiti krivce. Dakle, radi se o ljudima. O posluživanju hrane ljudima. Kad se govori o školama, dakle vrtići u ovom zakonu nisu uključeni. Ja ću vam reći ovako. Osnovne škole, budimo realni, svi zajedno, dakle djeca kada dođu u prvi razred osnovne škole, učiteljice s njima u vrijeme marende, iako je marenda možda organizirana u školi, pomaže im složiti sendvič, bude uz tu hranu itd. I ne možemo se praviti da to nije tako. Djeca dođu iz vrtića, ne znaju si složiti sendvič, pomaže im, znači učiteljice u direktnom kontaktu sa hranom. Možda u srednjoj školi ne moraju ići na sanitarnu, možda za istinu jer tad više stvarno profesori ne sudjeluju u prehrani djece, ali u osnovnoj školi, učitelji sudjeluju u prehrani djece pogotovo kad se radi o cjelodnevnoj nastavi, znate i sami da su učitelji tu prisutni, odnosno nastavnici. Kada govorimo, zadnje ste rekli, oko trgovačkih centara, ja vam garantiram da se dešavaju situacije, kolegica ostane na bolovanje to jutro, šef odjela prehrane prebacuje iz jednog odjela u drugi odjel, ovisi o tome gdje mu nedostaje radne snage. 100% je tako. I sad ćemo mi riskirati da netko ne prođe sanitarni pregled? Možemo riskirat do trenutka dok se nešto ne desi.
Odgovor na repliku.
Evo dakle, možda oni premještaju zato što imaju nalaz u sanitarnoj knjižici, možda ako ne bude nalaza iz sanitarne knjižice to neće moći raditi. Pitanje eventualno za prva četiri razreda osnovne škole, neka tu struka kaže, dakle ali sanitarni pregled nastavnika i zdravstvenih djelatnika, onaj koji je propisan pravilnikom koji je obvezan, vam je isključivo na plućnu tuberkulozu, slušalice. Dakle, da li to treba sada i dalje radit, da li to treba promijeniti, da li treba ovo proširit predškolske ustanove i eventualno za prva četiri razreda gdje postoji cjelodnevni boravak, možda da, ali evo neka struka kaže o tome, zato i postoji vrijeme od prvog do drugog čitanja.
Iduća pojedinačna rasprava uvažena kolegica Ines Strenja-Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Poštovani kolege, pa žao mi je što sam zakasnila ali evo ja ću samo odmah odgovoriti gospodinu Ćeliću. Dakle, istina je da su se ravnatelji Zavoda za javno zdravstvo obraćali na sve adrese, obratili su se i Hrvatskom liječnikom sindikatu, Hrvatskoj liječničkoj komori, Društvu za epidemiologiju hrvatskog liječničkog zbora i svi oni su dali i odgovore. A ja ću vam reći npr. što je rekla liječnička komora. Dakle, Hrvatska liječnička komora smatra potpuno neprimjereno zdravstvene usluge poput pregleda za sanitarnu iskaznicu gdje zdravstveni djelatnik pruža zdravstvenu uslugu korisniku te pritom radi laboratorijsku opremu i potrošni materijal za koju uredno isporučuje račun i prikazuje kao zdravstveni rad, predstavljati neporeznim davanjem jer isto ne zadovoljava pretpostavke neporeznih davanja u smislu kojem to prepoznaju financijski propisi. Stoga predlažu iste izostaviti iz Registra neporeznih davanja Ministarstva financija. Dakle, prilikom donošenja odluka zakonodavac bi trebao imati na umu da usvajanjem novog rješenja prvenstveno ne ugrozi postojeću epidemiološku situaciju što je od krucijalni važnosti kako za zdravlje stanovništva RH tako i za Hrvatsku kao turističku destinaciju, te da ne dovede u pitanje opstojnost sustava preventivne medicine. I to lijepo piše i u e-savjetovanju. Ali naravno, naše ministarstvo smatra da je parafiskalni namet. Ja pitam sve one koji su kolege i koji su liječnici, kako može ispostavljena zdravstvena usluga biti parafiskalni namet? I da li npr. znate da će ovo zbilja ugrozi djelatnost nečeg što je naše javno zdravstvo, što pružaju hrvatski zavodi za javno zdravstvo, županijski zavod iza javno zdravstvo gdje iz ovog novca se među ostalom i financiraju određene druge preventivne aktivnosti kako što su ekolozi koji zapravo nisu u sustavu HZZO-a. Ono što je činjenica, to je da smo došli u situaciju da smatramo da će nekih pedesetak milijuna kuna kao dati mogućnost reinvestiranja i time ćemo pokrenuti rast privatnog sektora. Mislim to su gluposti. Mi ovime direktno sa tih pedeset milijuna kuna ugrožavamo javno zdravstvo, ugrožavamo opstojnost tih zavoda za javno zdravstvo jer to za jedna Sisak znači 3 i pol milijuna kuna godišnje. Nemojte zaboravit 48 i pol milijuna eura koje je otišlo kad je HBOR odradio to kao što ste mogli danas čuti i bez problema dao u vreću bez dna, Todoriću u 12. mjesecu kao kredit od HBOR-a. Tu je novac. Nije novac oduzimati i ugrožavati našu epidemiološku situaciju jer tih 50 milijuna kuna neće značit ništa kad budemo imali situaciju incidentnu. Vi zasad ne znate za rad tih ljudi. Ti ljudi u tišini rade, provode probir kliconoša, parazitonoša, onih koji zapravo mogu ugroziti svojim epidemijama i nas kao turističku zemlju, kao jednu destinaciju u kojoj do sada nismo imali takve incidente. Razmišljajte o Španjolskoj, velika turistička zemlja, vrlo često prati je slika da tamo morate zbilja paziti jer se možete zaraziti, to kod nas nema, dovoljno su vam tri, četiri incidenta, ali to znači da ovi ljudi predano rade, od sjevera do juga, duž cijele naše obale. Zbog toga smatram da se ovdje išlo prenaglo, prvenstveno se razmišljalo da su to neki zavodi koji samo prikupljaju nekakav namet a nije se razmišljalo o tome koja može biti posljedica. Kad vi imate privatnika, on je u e-savjetovanju npr. napisao što ako ja imam radnika i svima njima moram na početku sezone napraviti sanitarnu knjižicu. Da, ali on će s tim radnicima zaraditi. Od turista će zaraditi, zato šta je imao besprijekornu uslugu gdje nije bilo niti jednog incidenta, dovoljan mu je jedan incident da može taj hotel zatvorit sljedeće godine. Isto tako ću se osvrnut na OPG-ove. Potpuno mi je neshvatljivo da u zakonu piše da će se iznimno, da neće podlijegati one osobe koje pružaju ugostiteljske usluge u domaćinstvu i na obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu. Ljudi moji! Ja ne mogu vjerovati da netko to stavi u zakon i da to prolazi i da netko tko je to pisao nije vidio. Znači, seoska gazdinstva, seoski turizam nešto o čemu želimo i o čemu trebamo pričati, osobe koje su u OPG-u, koje svakodnevno znači će biti u kontaktu i sa svim onim proizvodima koje će proizvesti na svom OPG-u ne trebaju sanitarnu knjižicu. Mislim meni je to potpuno neshvatljivo. I zbog toga htjela bih samo reći, znači ministar nadam se da će propisati pravilnik i ujednačiti cijene. One jesu sada od 250 do 500 kuna, one se moraju ujednačiti. Naravno da mora postojati mogućnost one županije koje to mogu sebi omogućiti, mogu snizit cijene naravno samo mora bit neka gornja cijena. Ne smije to biti sto posto više, za to se moramo boriti. I htjela bih reći, znači potpuno je irelevantno, znači da određene grupacije zdravstvenih djelatnika onih koji su, znači medicinske sestre tu nisu navedene, a trebalo bi ih navesti. Laboratorijski tehničari, liječnici, svi oni koji su tokom svoje edukacije, farmaceuti na primjer prošli nekakvu edukaciju i znaju šta znači kliconoštvo, šta znači infekcija i koliko je bitna ispravnost i higijena. Oni ne moraju prolaziti taj tečaj, to je u redu, to tako treba prihvatiti. Ali isto tako treba dobro razmisliti koje grupacije treba osloboditi i da li to treba biti jedanput godišnje. Dakle, ovaj zakon ne smiju diktirati HUP-ovci. Znači poslodavci nisu ti koji moraju. Ovo će shvatiti kao jedan namet, ovo treba diktirati struka, a struka je do sad pokazala da je Hrvatska sigurna zemlja bez velikih epidemija zato što javno zdravstvo dobro radi i zbog toga ovdje se borimo danas za javno zdravstvo i financiranje, znači tog javnog zdravstva i kroz ovaj dio profita koje mogu ostvariti na slobodnom tržištu. Nemojmo ga urušavati razmišljajući samo o ovome kao nametu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo tri replike. Prva replika uvažena kolegica Ana Komparić-Devčić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice Strenja-Linić, ja u potpunosti podržavam vašu raspravu. Ja sam danas shvatila da mi koji dolazimo iz Primorsko-goranske županije, evo nas tri kolegice ovdje se apsolutno slažemo i zalažemo za istu stvar i čudi me da naš državni tajnik koji također dolazi iz Primorsko-goranske nas ne razumije. Evo ja se zaistinu tome čudim [[Upadica predsjednik: Zato što je muško.]] Baš ste evo, ne znam, ne razumijem. Dakle, zaistinu ste u pravu i jesmo turistička zemlja, ali važnije od toga što smo mi turistička zemlja i što živimo u velikom dijelu od turizma bitni su dakle i naši građani koji također žive u našoj zemlji i žive cijelu godinu. I djeca koja idu u škole i o svemu tome treba dobro promislit. Nemojmo si dozvolit da srozamo ono do čega smo došli, a mi imamo jako dobar standard, jako malo nekakvih epidemija i dosta dobro nam je to posloženo. Nemojte zbog toga što poslodavci traže nekakav smanjenje, a šta je kolegica rekla od 55 milijuna na godišnjoj razini u procjeni da se, dakle dešavaju ono što kod nas nije specifikum, a to su dakle nekakve zarazne bolesti koje će dakle biti prisutne među djecom ili među dakle općom populacijom. Ja zaista još jedanput apeliram da dobro razmislimo do drugog čitanja i da neke stvari ipak promijenimo u ovom zakonu.
Nema odgovora na repliku, onda prelazimo na drugu. To je uvažena kolegica Turina-Đurić.
Kolegice Linić, žao mi je, vi ste zakasnili na ovaj dio oko izlaganja, kad su bila izlaganja klubova. Ja sam govorila u ime našeg kluba i otprilike slično se referirala na prijedlog ovog zakona. I samo ću ponovit ono što ste i vi rekli i evo nas tri zastupnice iz Primorsko-goranske županije, mi se moramo boriti da unapređujemo taj sustav javnog zdravstva. Pred tim institucijama su po meni izuzetno veliki izazovi. Malo prije je kolegica jedna u raspravi oko otpada rekla imamo tri, ja bih rekla četiri velika izazova u ovom stoljeću sa kojima ćemo se najviše baviti. To je otpad, to su otpadne vode, to su klimatske promjene i to su ja bih dodala migracije. To su ogromni rizici. Upravo u sustavu zdravlja, upravo u sustavu koji mora prevenirati, koji se mora brinuti o zdravlju ljudi i koji mora imati viziju na koji način to činiti. Budemo li mi određene postupke koji su dosegnuti standard u Hrvatskoj po kojima nas mnogi u svijetu već sam naglasila prepoznaju rušili bez kvalitetnih kriterija, bez da se to stvarno samo struka i samo liječnici, samo epidemiolozi ja mislim mogu nešto reći o tome. Svi ostali mi smo, ali oni koji su nešto rekli o tome kao što ste vi pročitali su rekli da to baš nije dobro. Hajmo još jednom vidjeti šta stvarno u ovom zakonu popraviti do drugog čitanja kako ne bi potencijalno napravili veću štetu nego korist.
Hvala. Odgovor na repliku.
Ja ću još samo jednom napomenuti, dakle primjena ovog zakona kako ste ga vi … [[Govornica se ne razumije.]] ovaj zakon kao prvo gospodin kolega Plazonić koji dolazi iz naše županije došao je na zakon koji se već jako dugo kuha. Vi možete vidjeti da zapravo predstavnici Zavoda za javno zdravstvo su pokušavali tako da ja imam dopise koje su oni upućivali predsjedniku Odbora za zdravstvo. Mislim da on više nije gospodinu Čorušiću, pa Karamarku, pa bivšem ministru i sve to. Znači, taj zakon se kuha već jedno određeno vrijeme. I ja mislim da je prvenstveno ovo što se na kraju desilo ustupak određenim strukturama koje žele na neki način i to pojeftiniti na taj način rad. Rad se više ne može pojeftiniti. Rad, onoga konobara koji je ionako potplaćen, mora biti adekvatno plaćen, a ne da sad i ovaj namet se smatra da je nešto zbog čega njegov rad poskupljuje. Rad liječnika i zdravstvenih djelatnika se isto tako ne smije podcjenjivati, ovo je ozbiljan rad, koji je rezultat dugogodišnje dobrog rada, naslijeđe jednog Andrije Štampara, koji je uveo pravi pojam javnog zdravstva u Hrvatskoj, javnog zdravstva koji je prvenstveno temeljen na prevenciji koji zapravo u prošlosti bilo i danas je to epidemija. Ali, ono što vi niste rekli, jedna od ugroza će biti javno zdravstvene su i kronične nezarazne bolesti, ali mi u ovom trenutku moramo promišljati da je ovo zakon koji mora biti namijenjen boljoj sigurnosti, a ne pogodovanju poslodavaca, koji bi htjeli na ovaj način smanjiti parafiskalni namet. Hvala lijepa.
I treća replika uvaženi kolega Ćelić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle, ovo što ste vi pročitali od Liječničke komore, to je tipičan politički odgovor. Dakle, odluka o popisu neporeznih davanja, a to nisu isključivo parafiskalni nameti, je odgovor Liječničke komore. Ovdje mi raspravljamo da li treba pregled na … [[Govornik se ne razumije.]] svako 6 mjeseci ili svako 12 mjeseci. Tu Komora nije dala odgovor. I ja ću ovdje ponoviti, dakle, rasprava je sadržajno ista i s lijeve i s desne strane. Mikrobiološke pretrage nisu i ne smiju biti fiskalno opterećenje i gdje to piše? Ja to nigdje nisam vidio ni u jednom dokumentu da piše da su mikrobiološke pretrage fiskalno opterećenje. Ako ćemo mi raditi u bolnici, nećemo voditi računa o financijama. E ne znam gdje mi to onda živimo. Dakle, pitanje ili 6 mjeseci ili 12 mjeseci. Ukoliko sutra kaže svatko 12 mjeseci, neka bude svatko 12 mjeseci. Ali ne možemo zanemariti činjenicu da nešto košta. I s druge strane, dakle, da li ravnatelji i referentni odjel od strane Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, trebaju, ako se reducira ta mjera, razvijati i druge preventivne aktivnosti, kako bi se pojedine kategorije zaposlenih dodatno obrazovale i podizala im se svijest o higijeni, kako osobno, tako i higijeni namjernica. Dakle, nije samo pregled na kliconoštvo jedina mjera. Ima mnoštvo drugih mjera, to struka može reži bolje od mene pa onda treba vidjeti i do drugog čitanja donijeti definitivnu odluku u skladu sa strukom a ne kako nameće Hrvatska udruga poslodavaca ili kako Liječnička komora odgovori nešto u političkom kontekstu.
Odgovor na repliku.
Žao mi je kolega, što ste odgovor Liječničke komore shvatili političkim odgovorom, zbog toga što je Komora jasno rekla, da ono što su napravili zdravstveni djelatnici, uzeli uzorak, nasadili, upotrijebili nekakve … [[Govornik se ne razumije.]] upotrijebili vrijeme, uporabili aparaturu, vrijeme liječnika i vrijeme sestre, da je to neparafiskalni namet, a to je konkretan … [[Govornik se ne razumije.]] A drugo, očito niste čitali ni zakon, odnosno, u dijelu ovog kojeg kaže ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti ovim zakonom, piše da je Vlada Republike Hrvatske na sjednici održanoj, itd. 27. srpnja 2016. donijela odluku o popisu neporeznih davanja, koja će se ukinuti ili smanjiti 2016. i 2017. itd. zadužuju ministarstva u čijoj je to nadležnosti da to odrade itd. Na popisu neporeznih davanja u prilogu 1. odluke nalaze se naknada za edukacije o higijeni osoblja koja radi u neposrednom kontaktu s hranom i zdravstveni pregledi na kliconoštvo osoba koje trebaju biti pod zdravstvenim nadzorom. Dakle, to je direktno rečeno, da se ovo treba smanjiti jer su to davanja koja treba skinuti kao i da će time se smanjiti i cijena rada. Evo ga, žao mi je ali to je tako.
Hvala. I sada je na redu završno obraćanje predlagatelja, državni tajnik Željko Plazonić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] uvažene kolegice i kolege. Evo ja ću malo se dotaknuti ovih vaših diskusija na kojim vam se zahvaljujem i svima onima koji su učestali a pogotovo se zahvaljujem mojim kolegicama iz Primorsko-goranske županije. Međutim, ja ću pokušati u mom kratkom obraćanju isključiti svaku pretjeranu emotivnost, patetiku i slične stvari i govoriti samo o informacijama koje su doista dokazive i koje spadaju u domenu medicinske znanosti kao takve. No prije toga, pošto se i ovo ministarstva, pa i ja osobne nekako optužujemo ili se u nas ukazuje da smo mi sada najedanput nešto promijenili, ja bi samo kratko ponovio kronologiju ovih događanja, tako da je u travnju 2015. godine, ja nisam bio član ni Sabora, niti ministarstva, donesen nacionalni program reformi i to je onda bilo smanjenje parafiskalnih nameta. Taj se nakon toga naziv promijenio, jer se smatra da to ne može biti adekvatan naziv u administrativno rasterećenje gospodarstva. U lipnju 2015. postoji odluka Vlade Republike Hrvatske o smanjenju tih nameta i sa ciljevima smanjenja u 2016. godini. U lipnju 2015. osniva se povjerenstvo za praćenje i provedbe smanjenja tih nameta, u srpnju 2015. prvi nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti, koji je djelomično samo raspravljen u Hrvatskom saboru, a ja mislim da su mi neke kolegice iz Rijeke iz Primorsko-goranske županije u to doba bile u ovom Hrvatskom saboru. I prosinac 2016. godine, godišnji plan normativnih aktivnosti za 2017. godinu i upućivanje u proceduru u drugom kvartalu, a to je upravo sada 2017. godine, ovaj je zakon, radi nakon provedene dubinske analize. Kad kažem dubinske analize, onda moram samo spomenuti jednu činjenicu, da smo mi kao ministarstvo formirali interdisciplinarno povjerenstvo i ja bi molio sve one koji su učestvovali da dobro slušaju od koga se i od čega se to interdisciplinarno povjerenstvo sastojalo. To je prije svega bilo Hrvatsko epidemiološko društvo Hrvatskog liječničkog zbora, zatim, Udruga poslodavaca u zdravstvu, udruga, Hrvatska udruga poslodavaca, te mreža Zavoda za javno zdravstvo na čelu sa Hrvatskim zavodom za zdravstvo. To su bili sudionici toga povjerenstva koji su dubinski analizirali ovo što smo mi danas predložili sa ovim prvim nacrtom i sa prvim čitanjem. Kao drugo, što mi je jako bitno mi ovjde ništa ne ukidamo osim o onim kategorijama koje smo izrijekom naveli. Znači postoji i sanitarni pregled, sanitarni minimum i edukacija o higijenskom minimumu samo se više ne provodi dva puta godišnje nego se provodi jedanput godišnje. To je jedina bitna razlika. Ja neću govoriti o tome da smo mi jedina zemlja u Europi koja ima sanitarne preglede jel to bi možda bilo za neke ili iznenađujuće ili malo čudno, ali Hrvatska je jedina zemlja koja ima sanitarne preglede kao obavezu za one kategorije koje ovaj zakon nominalno nominirao za te preglede. Prema tome, ne vjerujem da je u drugim zemljama EU značajno porasla bilo kakva epidemiologija zbog toga što nemaju te sanitarne preglede. To je vjerojatno rezultat toga što se dokazalo da sami sanitarni pregledi kao takvi nemaju nikakvih direktnih utjecaja na smanjenje svih eventualnih epidemijskih komplikacija i epidemijskih situacija. A ono što je bitno i što sve europske zemlje na čemu inzistiraju, to je odgovornost poslodavaca pa i onih u OPG-u jel ako se nekom OPG-u bilo šta desi onda taj OPG može zatvoriti i staviti ključ u bravu pa su oni itekako odgovorni za svoj rad i odgovornost samih djelatnika. U mnogim zemljama poslodavci itekako vode računa o svojim djelatnicima i onih ih sami šalju na preglede, a svaki djelatnik je dužan ukoliko osjeti bilo kakvu zdravstvenu tegobu koja je mogla utjecati na njegov posao koji on radi da se javi svom poslodavcu da ga on uputi na daljnje pretrage. Prema tome, ja bih se najviše zalagao da mi prosvijetlimo i osvijestimo naše građane o potrebama takvih pregleda bez obzira da li oni bili obavezni ili ne obavezni, a kažem oni su za sada u velikom dijelu našega građanstva obavezni jedanput godišnje i ne vidim bitne razlike između jedanput godišnje i dva puta godišnje osim u ovome svemu što se danas cijelo vrijeme čulo, a to je u financijskom rezultatu odnosno o financijskoj uštedi za naše poslodavce koje eto mislim da i o tome moramo razmišljati. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o zaštiti pućanstva od zaraznih bolesti, prvo čitanje, P.Z. br. 165. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak „Prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o zaštiti pućanstva od zaraznih bolesti“. Drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 86 glasa za i 44 glasa suzdržana donijeti zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ponovo drage kolegice i kolege. Ovim nacrtom Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju proširuju se zahtjevi za tzv. monitoring odnosno hrvatskim praćenjem zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju, uvođenjem procjene rizika. Nacrtom prijedloga zakona sukladno navedenome proširuju se i obveze pravnih osoba koje obavljaju djelatnost javne vodoopskrbe i to vezano uz uspostavljenje sustava upravljanja rizicima umjesto dosadašnjega sustava samokontrole zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju koja je temeljena na osnovi sustava analize opasnosti i kritičnih kontrolnih točaka. Zatim podnošenje zahtjeva Ministarstvu zdravstva u svrhu odobravanja planova sigurnosti vode za ljudsku potrošnju, registraciju u svrhu upisa u registar pravnih osoba koje obavljaju djelatnost javne vodoopskrbe koji vodi Ministarstvo zdravstvo i konačno obvezu objavljivanja ažuriranih podataka i obavješćivanja javnosti o zdravstvenoj ispravnosti vode za ljudsku potrošnju. Evo s obzirom na vrijeme ovo je samo jedno kratko pojašnjenje ovog nacrta.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Prvi je Klub zastupnika Most-a nezavisnih lista uvaženi kolega Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, predstavnici predlagatelja. Dakle Zakon o vodi za ljudsku potrošnju, evo prijedlogom ovog zakona proširuju, čuli smo sada par uvodnih riječi, proširuju se zahtjevi za monitoring odnosno praćenje zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju. Vrijedi ovdje reći da smo mi imali prije naziv voda za piće ili pitka voda što je sugeriralo razinu kvalitete, međutim evo sada imamo vodu za ljudsku potrošnju, dakle što smo olako preuzeli dakle … /Govornik govori engleski./ … gdje se malo sugerira da je to uglavnom voda koja se koristi za sve i svašta, a onda možda i za piće. No čuli smo kako se proširuju obveze pravnih osoba koje obavljaju djelatnost javne vodoopskrbe i to kako uspostavljanjem sustava upravljanja rizicima i krizom, dakle umjesto dosadašnjeg sustava samokontrole zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju temeljenog na osnovi sustava analize opasnosti kritičnih kontrolnih točaka što je ustvari HASAP poznato kao HASAP sada ide jedan novi sustav. Zatim postoji registracija u svrhu upisa u registar pravnih osoba koje obavljaju djelatnost javne vodoopskrbe, naravno koje vodi Ministarstvo zdravstva i obvezu objavljivanja ažuriranih podataka i obavješćivanja javnosti o zdravstvenoj ispravnosti vode za ljudsku potrošnju. Ja bih rekao svakako da je do sada obvezan sustav HASAP koji su pravne osobe odnosno ustvari vodovodi ili komunalna poduzeća koja su se bavila vodoopskrbom bili obvezni koristiti, akreditirati se i naravno da i on kao takav sadrži identifikaciju faktora rizika pa zato baš postaje, ostaje veliko pitanje zašto postoji potreba za hitnom izmjenom dakle ovoga zakona, odnosno hitnim postupkom rušimo jedan sustav i donosimo obvezu implementacije drugog, a ustvari nemamo jasnu sliku što on ustvari znači i niti oni na koje se postupak odnosi, dakle ti vodovodi ili komunalci imaju o tome jasnu sliku. Ono što sam ja saznao iz komunikacije sa takvim pravnim osobama je da je bilo najavljeno da će se moći o tome raspraviti detaljnije i u rujnu, međutim to vidimo nije se desilo nego se želi evo, pošto, poto bez kvalitetne komunikacije krenuti u donošenje ovoga zakona. Stručno povjerenstvo je također nešto što vrijedi ovdje reći, dakle za stručno povjerenstvo za odobravanje planova sigurnosti vode koju sada te pravne osobe su dužni donijeti i procjenu rizika o programu monitoringa vode za ljudsku potrošnju se sastoji od 5 članova. Dva su predstavnika ministarstva, 1 predstavnik Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo, 1 predstavnik Hrvatskih voda i 1 predstavnik Hrvatskog zavoda za toksikologiju i antidoping. Ono što se može vidjeti da praktički nema ni jednog predstavnika iz vodnogospodarskog sektora, dakle ovdje se definiraju stvari koje se itekako tiču vodnogospodarskog sustava, odnosno sustava vodoopskrbe, međutim niti u povjerenstvu nemamo člana koji bi ustvari upoznao ostale članove šta pojedine mjere znače, kako se one provode, koje tehničke implikacije imaju i mislim da je to veliki propust i da definitivno treba izmijeniti takav sastav, odnosno na neki način imati predstavnika dakle resora koji, odnosno onih na koga se sam zakon odnosi. Dobro, moramo reći da se i kontrola nadzora i sustav proširuje i na slivno područje isto tako, koliko smo mogli vidjeti. Dakle to je jedan isto veliki problem za kojeg ne znamo kako ga razriješiti. Naravno intencija da se pokrije u što je boljoj mjeri sigurnost je dobra, međutim mi danas imamo tzv. zone sanitarne zaštite i obično, poduzeća imaju pod svojom neposrednom kontrolom svega prvu zonu pa je sada nejasno kako provesti plan upravljanja rizicima za cijelo slivno područje dakle koje onda može biti daleko van kontrole ne samo tog poduzeća nego praktički i više jedinica lokalne samouprave. Stoga, mislim da ova tema, dakle zaslužuje kvalitetniju raspravu, da treba provesti savjetovanje sa onima na koje se zakon odnosi i raspraviti dakle sve ove detalje i da se još uvijek može taj rok koji je naveden kao onaj koji sugerira ovako hitno postupanje i može postići. Osim toga, da se i premaši za nekoliko tjedana nema veze, važno je da postupak na kvalitetan način ide dalje i da se dođe do rješenja koje će osigurati kvalitetnu provedbu. Jer sasvim sigurno na prečac donijeti neka rješenja a da puno stvari ostaje otvoreno i u zraku i da nije jasno onima na koje se zakon odnosi i šta i kako postupati nije dobro. Evo, hvala lijepa. Dakle u ime Kluba zastupnika MOST-a mi ne bismo podržali ovaj hitni postupak donošenja ovog zakona nego sugeriramo da se provede u dva čitanja na kvalitetniji način. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema replika, pa idemo na drugu raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, Ljubica Maksimčuk. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici predlagatelja, uvažene kolegice i kolege. Na početku rekla bih da tekst prijedloga ovoga zakona kojega imamo danas ispred sebe sadrži izjavu o usklađenosti prijedloga sa pravnim stečevinama EU iz koje proizlazi da je ovaj zakon u potpunosti usklađen sa odredbama primarnih i sekundarnih izvora prava EU. Važnost ovoga zakona ne treba posebno isticati s obzirom da se radi o vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju a tu dakle spadaju sva voda koja je u svom izvornom stanju ili nakon obrade namijenjena za piće, kuhanje, pripremu hrane ili druge potrebe kućanstva neovisno o njezinom porijeklu te neovisno o tome potiče li iz sustava javne vodoopskrbe, cisterni, iz boca odnosno posuda za vodu, te sva voda koja se rabi u industrijama za proizvodnju hrane u svrhu proizvodnje, obrade, očuvanja ili stavljanja na tržište proizvoda ili tvari namijenjenih za ljudsku potrošnju osim ako nadležno tijelo ne utvrdi da kakvoća vode ne može utjecati na zdravstvenu ispravnost hrane u njezinom konačnom obliku. Svi mi znamo da je voda bogatstvo naše domovine s obzirom da imamo čistu i pitku vodu o kojoj moramo voditi brigu i čuvati je, brinuti o njoj. Zaštita okoliša i opskrba pitkom vodom postaju glavni problemi i izazov održivog razvoja naše civilizacije. Pitka voda postaje glavni resurs u 21. stoljeću zbog porasta ljudi na zemlji ali i povećane potrebe za vodom koje su posljedica porasta životnog standarda. Treba razlikovati pitku vodu od tehnološke vode u industriji i poljoprivredi. Voda za piće mora zadovoljavati strože kemijske i bakteriološke standarde. Dobro je ponovno napomenuti da se važećim Zakonom o vodi za ljudsku potrošnju uređuje zdravstvena ispravnost vode za ljudsku potrošnju. Nadležno tijelo za provedbu zakona i način izvješćivanja Europske komisije o provedbi zakona obveze pravnih osoba koje obavljaju opskrbu vodom za ljudsku potrošnju u RH, način postupanja izvješćivanja u slučaju odstupanja o parametara za provjeru sukladnosti vode za ljudsku potrošnju, monitoring i druge službene kontrole zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju i njihovo financiranje, a u cilju zaštite ljudskoga zdravlja od nepovoljnih utjecaja bilo kojeg onečišćenja vode za ljudsku potrošnju i osiguravanje zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju na području RH. Kao što piše u ovom prijedlogu zakona pred nama, prijedlogom se proširuje zahtjevi za monitoring zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju uvođenjem procjene rizika. Proširuju se obveze pravnih osoba koje obavljaju djelatnosti javne vodoopskrbe vezano uz uspostavljanje sustava upravljanja rizicima i krizom umjesto dosadašnjeg sustava samokontrole zdravstvene ispravnosti vode za ljudsku potrošnju temeljenog na osnovi sustava analize opasnosti kritičnih kontrolnih točaka. Podnošenje zahtjeva u Ministarstvu zdravstva u svrhu odobravanja planova sigurnosti vode za ljudsku potrošnju, registraciju u svrhu upisa u registar pravnih osoba koje obavljaju djelatnost javne vodoopskrbe koje vodi Ministarstvo zdravstva, objavljivanje ažuriranih podataka i obavješćivanje javnosti o zdravstvenoj ispravnosti vode za ljudsku potrošnju. Definira se i osnivanje stručnog povjerenstva za odobravanje planova sigurnosti vode za ljudsku potrošnju i procjenu rizika u programu monitoringa vode za ljudsku potrošnju kao i definiranje poslova koje obavlja, a u svrhu provođenja odredbi zakona. Kako piše nadalje, prijedlogu zakona dopunjuju se i odredbe vezane uz službene laboratorije koje su obvezi u svrhu ovlašćivanja posjedovati veledacijska izvješća i mjerne nesigurnosti za metode koje nisu akreditirane. Propisana je mogućnost ugovaranja između ovlaštenih laboratorija kao i ovlast ministra za određivanje mjernog ili više laboratorija ako za potrebe analiza ne postoji ovlašteni laboratorij u RH. Propisuju se i obveze ispitivanja vode na vodocrpilištima a koje moraju ispunjavati pravne osobe koje obavljaju djelatnost javne opskrbe. Nadopunjuju se obveze županija i Grada Zagreba vezano uz obavješćivanje potrošača a u slučaju utvrđivanja nesuglasnosti vode za ljudsku potrošnju. Slijedom svega navedenog, Klub zastupnika HDZ-a podržat će prijedlog ovog zakona.
Hvala. Jedna replika, uvaženi kolega Tomislav Panenić.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice Maksimčuk, meni je drago namjere samog zakona, u svom izlaganju ste potvrdili želju da se unaprijedi sustav. Ono što, evo ja bi se vratio, imao sam ovdje stanku u i upozoravao i na situaciju koju imamo u mojoj Vukovarsko-srijemskoj županiji, koju imamo u naselje Komletinci. Gdje kad smo prošli kroz sve sastavnice zapravo ne djelovanja kroz ove godine, što smo utvrdili? Utvrdili smo da Vukovarsko-srijemska županija je štedjela sredstva i nije vršila provjeru zdravstvenu ispravnosti. Da trgovačko društvo koje upravlja vodovodom, to je Vinkovački vodovod, oni jednostavno nisu obavijestili stanovništvo da imaju vodu koja je opterećena teškim metalima i pogotovo arsenom. Na kraju, kad je to sve skupa izašlo van ,nitko nije, krenuo, da kažem u istraživanje uzroka i traženje nekoga brzoga rješenja, građani su na kraju zakon koji, ja sam ga pogledao, stoje obveze i u ovome zakonu, malo ćemo i mi pojačati, malo ćemo dignuti na tu jednu razinu, ali nije se poštivao ni onaj zakon. Znači ni onaj manji standard nego što će ovo, nismo ga natjerali da tijela koja moraju biti, koja su javna tijela, moraju biti zapravo provoditelji toga zakona a ne da mi moramo kontrolirati da li oni provode uopće zakon. Građani, zapravo mještani Komletinaca, oni dan danas pitkom vodom opskrbljuju se iz cisterne. I na što vratimo? Vratimo se na bitku upravljana vodocrpilištem, to je cijeli taj sustav, znači vodovodni novi sustav koji ima u Sikirevcima vodocrpilište, tko će upravljati? Da li će viti vodovod iz Vinkovaca ili će biti vodovod iz Slavonskog Broda? I u toj njihovoj bitki, tko je nastradao? Nastradali su građani. I zato ja i ovdje potičem da u ovim rasprava, ne samo donesemo dobar zakon, nego da provedemo makar i stari zakon a ne ovaj novi. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Panenić, da poznata mi je situacija naravno sa Komletincima i onečišćenom vodom, ali ja moram reći da Hrvatska ima veliku privilegiju kada je u pitanju jednom od vodom najbogatijih zemalja u Europi i svijetu, ali najkvalitetnija voda znamo da je u Lici, Zagrepčani također piju ispravnu zdravstvenu vodu, no međutim u Slavoniji je ta voda najmanje zdravstveno ispravna. Naravno da ne treba bježati od odgovornosti, svi oni koji su doveli do toga da se godinama znači pije onečišćena voda iz toga vodovoda, trebaju i odgovarati. Stoga i je, znači u ovom prijedlogu zakona, i vi ste sami rekli, u prošlom stoji se moraju vršiti kontrole odnosno monitoring te vode, ja vjerujem da će se oni pojačati, stoga ovdje imamo procjenu rizika znači donošenjem ove uredbe procjenom rizika, kontrolirat će se češće voda na onim mjestima gdje nije zdravstveno ispravna, tamo gdje je u više naravno, navrata bila ispravna, tu će se kontrolirati puno manje, ja se iskreno nadam da će se i u vašoj županiji kvaliteta vode popraviti.
Završno obraćanje u ime predlagatelja, državni tajnik Željko Plazonić. Izvolite.
Hvala lijepo. Samo jako kratko ću reći, prije svega ovaj naš prijedlog zakona je usklađenje sa europskom direktivom i moram reći da smo mi u ovome predloženom zakonu omogućili jednu fleksibilnu prilagodbu domaćega zakonodavstva, zakonodavstva EU-a, na način da osiguramo pravovremeni prijenos te direktive EU-a. To je kao prvo i kao osnovno. S druge strane mislim da sama procjena rizika će imati dvostruki efekt. Prvo da će se smanjiti troškovi tamo di su se radile analize a koje nisu doista potrebne jer će procjena rizika reći da to doista nije tako često potrebno, a tamo di se pronađe pozitivan procjena rizika bude velika tamo će se raditi češće i donosit će se adekvatne mjere koje će zaštititi pučanstvo od konzumacije takve vode. S druge strane mi moramo još dovesti detaljne planove oko primjene ovoga pravilnika koje su inače usaglašene sa smjernicama za kvalitetu vode za piće Svjetske zdravstvene organizacije, te navedenom direktivom koju sam već spomenuo. Prema tome, ja očekujem da će samo ovim zakonom se kontrola vode za piće ili za ljudsku potrošnju značajno osigurati kvalitetnijom i ispravnijom za naše građane nego što je bilo do sada, a tamo di se pronađu povećane količine bilo kojih štetnih, odnosno nepotrebnih tvari će se na vrijeme reagirati i zaštititi naše stanovništvo od takve upotrebe takve vode. Evo, hvala lijepo.
Malo ste zakasnili, ali dobro. Morate tijekom rasprave. Kolega Panenić, vi ste se javili. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja bih htio samo, upravo ste govorili o procjeni rizika. Ono što je jedan od bitnih rizika je upravo i politički rizik kojega imamo, jer tamo imate kod mene u županiji župana koji je iz vaše stranke, koji je bio i direktor vodovoda koje je prouzročilo ovo, koje je na kraju u svim tijelima koja su vezana za vodno gospodarstvo sudjelovala zna jako dobro problematiku. Imate predsjednika Županijske skupštine koji je iz vaše stranke, koji je aktualni direktor upravo tog poduzeća gdje je nastao problem. To vam govorim radi toga što ćete imati problem upravo kad treba sankcionirati morat ćete sankcionirati ljude koji dolaze iz vaše stranke. Da li ćete imati snagu da to provedete? Mislim to je pitanje koje je vrlo aktualno. Aktualiziralo se prije mjesec i pol dana. Malo tu negdje sada ljudi očekuju da se nešto pomjeri. Ali kako ćete postupiti? Da li ćete javno prozvati i optužiti ljude koji su na tako visokim funkcijama, a zapravo o čijoj nebrizi ili namjernom propustu ovisi sudbina ljudi koji su upravo u problemu sa zagađenom vodom. Ja sam svjestan, evo i kolegica je rekla, kod nas je ta voda problematična, imamo vode na sve strane. Međutim, opterećena teškim metalima, cijeli taj panonski bazen i upravo je sreća što se pronašlo kvalitetno izvorište. Ali to sve skupa ne znači da u budućem vremenu opet neće netko namjernim ili slučajnim propustom ugroziti zdravlje stanovništva, a onda ćemo vidjeti zapravo kako se prepoznaju junaci koji će se dignuti i protiv ljudi koji bi im trebali davati podršku, postupati u skladu sa zakonom kojega trebamo izglasati ovaj tjedan. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Ja moram priznati ja nisam znao koji je pripadnik koje stranke u vašem kraju, niti mene to u pogledu donošenja ovog prijedloga zakona moram priznati uopće interesira. A vjerujem da će svaki prekršaj koji bude učinjen u državi Hrvatskoj ako se mene pita biti adekvatno i sankcioniran. To je što se toga tiče, jer u protivnom ne bi to baš bilo dobro da gledamo tko je član koje stranke, da li će on zbog toga što su ovi ili oni na vlasti provoditi neke zakonske mjere. Mislim da to nije suština niti naše sadašnje Vlade, niti je namjera, niti je to u prilogu nekakvog demokratskog razvijenog društva kao takvoga. Što se tiče arsena bitno je ne samo naći do koliko ima arsena u vodi, jer on dolazi iz tla. To vjerojatno jako dobro znate pogotovo iz ovih tla u kojima vi živite. Bitno je da njega nema više od 50 mikrograma na litru, jer to su one rekli bismo dozvoljene količine koje može biti. A ne zaboravite da nepravilnim kuhanjem riže imate puno više arsena kojeg konzumirate, a da to uopće ne znate i da o tome vjerojatno nikada niste ni razmišljali na koji način se riža adekvatno priprema da bi se smanjio postotak arsena koji postoji u riži. Evo samo toliko. Ako treba, mogu objasniti kako se kuha riža.
Hvala vam. Druga replika kolega Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Sabora, da ja bih molio odnosno pitao budući da je vodoopskrba jedan prilično složen interdisciplinarni problem, takva su praktički sve oko nas što nas okružuje je disciplinarno i jako je važno da postoji međuresorna, suradnja među disciplinama. Međutim, ovo povjerenstvo o kojem sam govorio u svom izlaganju koje ne sadrži ni jednog člana iz sektora vodnog gospodarstva, dakle iz sektora koje razumije šta su to u stvari izvorišta. Dakle, hidro geološke karakteristike, zdenci, bunari, krški izvori, povremena zamućenost, oscilacije temperature, oscilacije kvalitete, zatim prerada vode, onda distribucija vode koja može biti isto tako složena. Problemi dezinfekcije, dakle osiguranje mikrobiološke kvalitete i puno toga što je vezano uz taj problem, dakle osiguranje kvalitetne zdravstveno ispravne pitke vode za građane. I sada evo zanima me na koji način, da li ste voljni prihvatiti sugestiju da se mijenja ovo povjerenstvo budući da bi to sasvim sigurno osiguralo bolju kvalitetu provedbe ovih propisa. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Ovako mi smo do sada smatrali da nije potrebno takvog člana uvrstiti u ovo povjerenstvo, međutim mi ćemo razmotriti vaš prijedlog vrlo ozbiljno i ništa nas ne priječi ukoliko povjerenstvo donese takvu odluku da i jedan takav član bude pridodat tom povjerenstvu ako to hoće ići na povećanje kvalitete i sigurnosti za upotrebu pitke vode kod nas. To mislim da nije nikakav problem. Što se tiče ministarstva i eventualne korekcije povjerenstva za naredno čitanje koje će biti u ovome Saboru.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju, prvo čitanje, P.Z.E. br. 155. Predlagatelj akta je Vlada RH, a rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju. 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 119 glasova za, 1 suzdržanih i 16 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici, kao što je predsjednik rekao, pred vama su 2 zakona, jedan je Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata, a drugi Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju agencije za ugljikovodike. Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata iz 2014. godine uređena je uspostava i provođenje mjera za sigurnu i pouzdanu opskrbu naftom i naftnim derivatima, te je osnovana Hrvatska agencija za obavezne zalihe nafte i naftnih derivata kao javna ustanova koja je obveznik osiguranja obveznih zaliha nafte i naftnih derivata i koja je ovlaštena formirati održavati i prodavati navedene obavezne zalihe. Nadalje, Zakonom o osnivanju agencije za ugljikovodike, također iz 2014. godine, osnovana je istoimena agencija, kao javna ustanova u svrhu pružanja sustavne, operativne podrške u poslovima veznim za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika kao i trajno zbrinjavanje ugljikovog dioksida u geološkim strukturama. U smislu zakona kojima su osnovane Hrvatska agencija za obavezne zalihe nafte i naftnih derivata, te Agencija za ugljikovodike su pravne osobe s javnim ovlastima, kojima je osnivač RH, te se financiraju iz državnog proračuna RH. S obzirom da se Agencija za ugljikovodike i HANDA, unutar svojih djelatnosti procesno nadovezuju, donošenjem ovih zakona, omogućiti će se pripajanje Hrvatske agencije za obavezne zalihe nafte i naftnih derivata, a Agenciji za ugljikovodike, a što će u konačnici rezultirati racionalizacijom poslovanja, optimizacijom procesa i organizacijske strukture. Također, prema preporukama, Vijeće EU, iz srpnja mjeseca 2015. godine, kada se između ostalog odnosi na povećanje učinkovitosti javnog sektora i održivih javnih financija, izrađen je nacionalni program reformi za 2017. godinu koji slijedi navedene preporuke. U okviru postizanja ciljeva nacionalnog programa reformi za 2017. godinu, a u okviru postizanja veće učinkovitosti i transparentnosti javnog sektora, potrebno je racionalizirati sustav pravnih osoba s javnim ovlastima. Sukladno navedenom, potrebno je spojiti pravne osobe sa sličnim područjem djelovanja, u jednu pravnu osobu, te je ovo tek prvi korak spajanje energetskih agencija u jednu objedinjenu agenciju. U narednom koraku, realizirati će se i pripajanje HROTE, odnosno, Hrvatskog operatora tržišta energije. Navedeno će se postići donošenje ovih zakona na način da će Agencija za ugljikovodike preuzeti poslove, djelatnike, opremu i financijska sredstva Hrvatske agencije za obavezne zalihe nafte i naftnih derivata, a za što se ocjenjuje da će pridonijeti racionalnoj organizaciji, učinkovitom poslovanju, te za posljedicu imati ukupno smanjenje troškovi. Sinergijski efekti rezultirati će smanjenje rukovodećeg kadra, kao i racionalizacijom kadrova u potpornim funkcijama te smanjenje ostalih troškova kroz racionalizaciju nabave, a koje se odnose na najam i korištenje raznih usluga, a što će u konačnici smanjiti ukupne godišnje troškove, koje procjenjujemo u iznosu od 2,2 milijuna kuna godišnje. Provedbom ovih zakona, ostvariti će se također veća razina učinkovitosti rada u području energetike u RH, okupljanje stručnog kadra na jednom mjestu, kao i uspješnije upravljanje ljudskim potencijalima. S obzirom na činjenicu da navedene pravne osobe već operativno djeluju na istoj lokaciji, znači, od 31.3.2017. godine, a sa aspekta dodatnih ušteda za državni proračun RH, potrebno je formalno pripajanje čim prije moguće realizirati. Uzevši u obzir sve navedeno, razvidna je potreba donošenja ovih dvaju zakona. I na kraju, da pripomenem da je kod prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju agencije za ugljikovodike pristigao 1 amandman, riječ je o onom o tehničkoj prirodi, znači, amandman Odbora za zakonodavstvo i predlagatelj prihvaća ovaj amandman. Hvala vam lijepo.
Hvala vama. Dobro, žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. Prvi se za riječ javio u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, uvaženi kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Poštovani državni tajniče, naravno da je ovo, izmjene dva zakona, koje u svakom slučaju već vidimo kroz više nacionalni programa reforma su sadržane bile, i svima je jasno smanjenje broja agencija i svih ostalih tijela, zapravo je olakšavanje, procedure, efikasnost djelovanja cijeloga sustava, smanjenje troškova, to je bilo i cilj i u Vladi Zorana Milanovića, bilo je cilj i u Vladi Tihomira Oreškovića i sada je cilj i meni je drago evo da ste krenuli s ovom inicijativom, da niste čekali prema programu reformu 12 mjesec 2017. da napravite analizu. Mislim da su analize već napravljene, a ovo u energetici, bila je sastavni dio moga ministarstva je jasno da imamo prekomjeran broj agencija. Meni je iskreno žao da nismo u prošloj vladi kad sam bio ministar imali mogućnost vrijeme više mijenjati same zakone, jer bismo definitivno i ovo što je sada predloženo stavili na dnevni red, a i naravno i neke druge agencije. Ono što moramo svakako potvrditi, a to je da nije problem u poslovima koje obavljaju, jer one su i osnovane radi određenih zadataka koje je u jednom trenutku postalo je jasno da neko treba obaviti, a da nema kapaciteta u ministarstvu ili da radi nekih formalnih razloga ne može biti sastavni dio ministarstva. Naravno da je izazovno u energetici koja je problem koji nas potresa cijelo vrijeme sastavljati, kadrovirati, tražiti ljude koji će po ovim koeficijentima koje sada imamo efikasno djelovati. Upravo zato je jedan od razloga i osnivanje agencije je bilo da se povećaju koeficijenti da dobijemo kvalitetne ljude, međutim pokazalo se da ni to nije dostatno, da agencije neke su stvarno zapele i postale svrhe same sebi. Naravno da jedan put je ovaj kojim ste vi krenuli, a to je formalno promjenu zakona i trajno uklanjanje tih prepreka. Onaj drugi put koji se može, a to je povezivanje zajedničkih funkcija, govorili smo o tome i na saborskom odboru gdje agencije ne moraju imati svaka svoje knjigovodstvo, gdje ne moraju imati slične neke uslužne takve stvari koje bi bile za svaku od njih propisane nego se to može povezivati u neki centar dijeljenih usluga gdje bismo onda mogli racionalizirati puno bržim tempom, a ono na kraju će se možda dogoditi da stvarno samo čelni čovjek agencije ostane kojega čega promjena zakona i nestanak. Inicijativa koja u svakom slučaju je bila pokrenuta i trebalo bi o njoj dobro razmisliti, odnosi se na objedinjavanje svih energetskih agencija da ih tako nazovem unutar jedne energetske agencije gdje bi se moglo onda sustavno povezivati i pratiti politiku ministarstva, da nam se ne događaju situacije kao što smo imali sada gdje je dijeljenjem kroz HROTE kroz druge određene agencije došlo do neprepoznavanja malignih situacija evo koje nam sada donose povećanje naknade za obnovljive izvore energije koje nam povećavaju struju, cijenu struje za građane, za naša poduzeća i gdje traženje te igle u plastu sijena postaje praktično teško moguće ili ono što je sigurno u nekim slučajevima i nemoguće. Svako je preuzeo jedan dio, svatko od njih ima dio koji je dovoljno zaštićen da stvarno morao bi se samostalno ministar angažirati da bi sve te sastavnice mogao pokupiti pa da može onda hrvatskom narodu objasniti zašto je došlo do određene situacije. Ono što je još bitnije u radu tih agencija gdje smo okupili stručne ljude treba svakako razmišljati o tome i kako da ih politički odvojimo od njihovog resornog ministarstva. Često same agencije bez obzira na opseg koji imaju ovlasti nisu samostalne u svom radu i ne mogu samostalno upozoravati na problem koje utvrde svojim analizama. Sada zamislite evo državni tajnik ste da vaša agencija koja će biti sada Agencija za ugljikovodike vam ukaže na problematiku koja je nastala ne znam skladištenjem naftnih derivata gdje je vidljivo da postoji određeni interesi koje bi trebalo spriječiti. I oni imaju strah doći kod vas ili strah doći kod ministra izreći jel ne mogu razlučiti da li iza toga stoji politika ili iza toga je samo nemar. I dok ne budemo ohrabrili te ljude da imaju sigurne mandate da mogu javno ukazati na probleme koji nastaju, da će ministarstvo onda pristupiti izmjenama potrebnih zakona ili provesti određene istražne radnje, do tada same agencije neće moći raditi funkciju za koju su i stvorene. Plan Vlade je ambiciozan smanjiti broj takvih tijela za 20-ak posto prema tome očekujemo i ovdje u ovoj sabornici da će se pojavljivati sve više prijedloga. Jedan od prijedloga o kojem smo razgovarali je … koji je svoju funkciju davno izgubio i čeka vjerojatno isto tako brzu promjenu zakona. Ja znam da je to razmišljanje koje je već usvojeno i da će vrlo brzo se pojaviti na klupama saborskih zastupnika. Ja ću vam u ime Kluba zastupnika Most-a i dati podršku da provedete i ove izmjene zakona i sve izmjene zakona koje će voditi u smjeru i racionalizacije, ali ne samo racionalizacije da to je financijski nego da se postigne efikasnost djelovanja, da smanjimo opterećenje koje naši poduzetnici pogotovo oni koji su išli u određene energetske projekte i naišli na administrativne probleme neprepoznavanje čija je uloga u kome dijelu specifična pa je puno njih i odustalo. Ali isto tako vidimo da imamo i onih koji su vrlo dobro u tom metežu iskoristili situaciju i zadatak i vašeg ministarstva i svih agencija je spriječiti da energetski sektor nastaviti biti mjesto na kome će se manipulirati, na kome će se pogodovati, na kome će se činiti trajna šteta hrvatskim građanima. Jel na kraju evo govoreći o stanci koju smo tražili i uzeli jučer je bilo u tome pa nije stvar više dal će doći do povećanja naknada ili ne, ali je stvar u tome da bojim se da netko bi došao i rekao to se mora povisiti, a da neće nitko reći što je stvarni razlog. Jel po reakciji koju sam imao od HNS-a koja je eksplodirala ispalo je kao da sam ja osobno potpisao ugovore kojima je sada rezultat povećanje naknade na koju vi kao državni tajnik, vaše ministarstvo i Vlada morat ćete reći trebamo povećati cijenu struje. Niste ni vi krivi nisam ni ja kriv, ali nemojmo dozvoliti da u očima naroda aktualna Vlada postane kriva radi toga što nije jasno identificirala one koji su svojim radom stvorili takvu situaciju. Prema tome, trebamo biti u tome iskreni i ne treba se povoditi možda samo za aktualnom ne znam koalicijskim potencijalom koji ima HDZ i HNS pa to stavljati pod tepih jel jasno je da šef HNS-a vrlo je burno reagirao svaki put kada su mu činjenice bile stavljene nasuprot njega i gdje nije htio priznati da bez obzira bilo tu više ili manje megawata, da li je on smanjivao i još uvijek je šteta nastala u milijardama. I od jedne dobre ideje da imamo kroz energetski sustav, kroz ove agencije oko kojih se borimo da imamo povoljne uvjete, da imamo obnovljive izvore energije, da imamo društvenu korist mi smo stvorili samo uvjete za privatnu korist. I nadam se da će evo i vaši djelatnici u agenciji i vaše ministarstvo imati snage izboriti se da više ne moramo o ovakvim situacijama raspravljati u ovom cijenjenom domu. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike. Prvi je uvaženi kolega Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Panenić, spomenuli ste ovaj dio koji je javnosti još uvijek ne dobro plasiran jer se plasiraju dezinformacije a to je problem o kojem bi kolega Bačić mogao dobro pričati, vidim da se javlja, on je dobro upoznat, jer očito kada se stvarala nova većina dobro je upoznat kod raspodjele mjesta a to su obnovljivi izvori energije. Možete li mi malo pojasniti kao bivši ministar što je se tu događalo, zbog čega te 42 lipe subvencija su otišle stranom investitoru na štetu naših ljudi, znači ljudi koji su se javljali da bi solarne mini elektrane na svoje kuće solare stavljali, nisu mogli upasti u kvotu? Znači od jednom, poglavito dolje u nas u Dalmaciji, Dalmatinskoj zagori, Zadarskom zaleđu, dolje niže, vjetroelektrane su se pojavile koje znači mi subvencioniram 42 lipe po kilovatu šta je ogroman iznos u milijardu kuna čini mi se ove godine treba Hrvatska platiti tu štetu. Kako je došlo do toga? Vi pojasnite da narod još jednom čuje, ako narod gleda, ne znam je li HTV ispunio svoje obaveze i da li je sada prijenos na 4 programu ili kada vi govorite se možda isključi kao inače što se u posljednje vrijeme po direktivi na HTV-u čini, ali nema veze, postoje društvene mreže pa ćemo pokušati prenijeti zbog čega će poskupjeti struja, šta je sa obnovljivim izvorima energije, kojom odlukom, kada, a mogao bi to i tajnik Šiljeg, on ne smije javno to u ovome trenutku kazati zbog kolekcijskih odnosa unutar raspoređivanja unutar ministarstva. Prema tome, evo od vas očekujem da objasnite javnosti o čemu se radi, zbog čega poskupljenje struje, kome novac i zašto taj novac koji je trebao služiti u svrhu javnog interesa odlazi stranim investitorima u džep. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Poštovani kolega Bulj, 'ajmo biti prvo iskreni prema državnom tajniku. Sjećam se kada sam prvi put bio u ovom cijenjenom Domu kao ministar pa su mi onda kolege sa ovih pozicija rekle, ali to državni tajniče nema veze s vama, odnosno ministre nema veze sa vama, jeste u vašem ministarstvu, problematika s kojom se morate nositi, ali uzroci su prije vas a vidimo težinu i sada i danas kada se raspravlja jer čim opteretimo građane, čim opteretimo naše poduzetnike, onda naravno da snosimo svi zajednički političku odgovornost, nažalost. Vi ste političari, mi smo ovdje političari i pitanja koja se postavljaju nekada budu, jako su ugodna kada kažemo idemo smanjiti agencije jer to je lagano komunicirati, kada dođe ovakvo pitanje tko to mora platiti onda je vrlo teško dati odgovor. I nažalost, kada pogledamo tzv. parafiskalne namete, neporezna davanja, najveća stavka unutar njih je naknada za obnovljive izvore energije. Obećanja u nacionalnom programu reformi kolega Bulj gdje stoji smanjiti će se opterećenje preko 20% upravo u tome dijelu, ja kažem kako će se smanjiti kada nama upravo najveća stavka nepropocionalno raste. Sada je milijardu, milijardu i 100 je na godinu, milijardu i pol, milijardu i 600, 2019., nažalost to ćemo morati platiti i mi ali platiti će i naše gospodarstvo. I radi toga, možemo mi sada se vraćati tko je krivac, njega smo jasno identificirali. Ali ono što zadatak je državnog tajnika i aktualne Vlade i nas ovdje zapravo da inzistiramo na mjerama da ne moraju građani i poduzetnici direktno platiti zapravo iz onoga maloga dohotka koji imaju ili iz onog investicijskog potencijala kojeg će izgubiti na taj način. Moramo inzistirati da Vlada pronađe mjere, da pronađe način kako kompenzirati i nažalost jesu opet to sredstva koja su iz državnog proračuna, naša sredstva. Ali ajmo reći snosimo i političku odgovornost i jednom tu stvar da stavimo na stol i kažemo ovo je jedini način kako da spriječimo nastanak novih događanja.
Hvala. Druga replika uvaženi kolega Nikola Grmoja.
Poštovani kolega Panenić, dobro ste spomenuli obnovljive izvore energije i te poticaje zbog kojih prijeti da nam poskupi struja. Ono što žalosti je da je kolega Bačić jučer branio ministra Vrdoljaka, branio HNS zbog toga što je napravljeno samo zato kako bi očuvao stabilnost ove sramotne koalicije koja je sklopljena i to nije dobro, bez obzira na bilo kakve koalicije treba se jasno znati i odrediti tko je krivac za ovu situaciju. Vi i jeste jasno rekli tko je taj krivac ali to treba znati i hrvatska javnost i HDZ kao stranka koja je najodgovornija za Hrvatsku jasno mora reći tko je odgovoran za poskupljenje struje a ne štiti, kolege, molio bih vas da se malo primirite budući da predsjednik Sabora ne reagira. Znači treba jasno reći tko je za to odgovoran. Mi imamo situaciju da ljudi koji su prouzročili to da su se sada kao povukli. Pitanje je što smjeraju, kakve su im pozicije obećane i što im je obećano. I hoće li za to što su napravili odgovarati ili im je obećano da neće odgovarati. I zanimljivo je da ti poput Ivana Vrdoljaka da njih nema čak ni u ovim istraživanjima rejtinga kao najnegativnijih političara, oni se ne nude, ali se nudi Tomislav Karamarko kojeg odavno nema u politici. Hoće li itko i kada odgovarati za to što će hrvatskim građanima rasti cijena struje? I hoće li se HDZ kao stranka koja vodi ovo ministarstvo očitovati o tome ili će štiti Ivana Vrdoljaka i ovo što je napravljeno, znači oko poticaja za obnovljive izvore energije.
Hvala. Kolega Panenić, odgovor na repliku.
Kolega Grmoja, ja ću reći, ne vrijedi govoriti o pojedinim imenima jer zapravo nisu ti ljudi krivi, to su samo mali ljudi koji su nažalost sa svim svojim slabostima. Kriva je jedna globalizacija, krivo je zapravo pritisak i na Hrvatsku koja dolazi iz EU-a, da mi moramo ispuniti određene energetske ciljeve, naravno da ćemo to rado napraviti, ali uz to su dolazili i veliki igrači koji mogu takvim malim ljudima koje mi smatramo kod nas velikima, ali su oni mali, ponuditi nešto što je teško odoliti. I to je problem s kojim se mi susrećemo da ovoj našoj politici ponude su veće nego što je moral ljudi. I onda možemo mi raspravljati o ovome imenu, ili onome ali vidimo da se stalno pojavljuju, i upravo tamo gdje je najveći interes. Da u toj energetici nema novca, da se tu ne dijeli kažem određene premije koje bi bile, onda ne bismo ovoga imali. I ako se vratimo u strukturu obnovljivih izvora energije, zašto se pojavljuju vjetroelektrane? Radi toga što ih je najlakše fabricirati negdje izvan Hrvatske, najlakše je naći lokacije, evo pogotovo tamo kod vas po Dalmaciji, najlakše je naći političare s kojima to se dogovori da sve jednostavno prođe, i onda 744 megavata od ukupno 999 se realizira ovako. I onda još nađete i opravdanje pa ćete reći da ali mi smo po onoj strategiji koja je bila optimistična, kojoj smo željeli brda i doline i najbolje za ovaj narod, čak i smanjili to. Prema tome, nismo mi tako veliki kriminalci kao što bi mogli biti da smo otišli do kraja, i o tome treba razmišljati zapravo, da moramo imati u politici koji su možda mali rastom, ali veliki što se tiče moralne vrijednosti, onda nećemo prozivati nikoga poimence.
Krećemo na iduću raspravu, to je Klub zastupnika SDP-a, govorit će kolege Grčić i Hajduković. Prvi ide Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo kao što je uvodno istaknuo i predlagatelj, o tome je govorio i kolega Panenić. Ova zakona koja mijenjamo u paketu je zapravo spajanje dviju agencija, Agencija za ugljikovodike, Hrvatska agencija za obavezne zalihe nafte i naftnih derivata. Dakle, namjera je dobra, agencije se spajaju, na taj način smanjujemo broj agencija, smanjujemo broj regulatornih tijela, smanjujemo količinu birokracije, i zapravo radimo uštede. To je proces kada govorimo o ove dvije agencije koji je počeo puno ranije i prije sadašnjeg ministra i prije ministra Panenića, dakle o tome se već razmišljalo i na tome se već i radilo. Agencije su bile dobro zamišljene, one su trebale biti tijela koja bi privlačila najbolje, koja bi nekim većim financijskim sredstvima, dakle plaćama osiguravale kvalitet koji bi pomagao ministarstvima i nadležnim tijela u radu. Međutim, kao što to kod nas i biva, svaka dobra ideja se najčešće izrodi u nešto što to nije, odnosno upravo je suprotno, a to je činjenica su agencije se samo množile, da su plaće bile abnormalno visoke, da su neki zaposlenici agencija imali plaće veće od ministara a odgovornosti naravno, puno puno manje. To je dobrim djelom dovedeno u red još za Vlade Zorana Milanovića, vjerujem da će i sadašnji procesi koji idu u tom smjeru, dakle prije svega spajanjem agencija ćemo tome doprinijeti i dalje. Tim više što imamo mnoštva agencija čije se nadležnosti preklapaju, koje zapravo rade isti posao, neke agencije čak imaju takva smiješna imena da zvuče oksimoronski kada se izgovore, dakle o tome treba razmišljati i ovu mrežu definitivno treba racionalizirati. Ove dvije agencije dakle, dvije agencije o kojima raspravljamo, su zapravo već i djeluju kao jedna agencija, čak se i fizički nalaze na istom mjestu. Dakle, preseljene su na istu lokaciju, te već je to dobar pokazatelj da je njihov posao istoznačan, da ih se treba spojiti. Također, ono što pozdravljamo u ovom zakonu je da bi upravno vijeće trebali činiti dužnosnici. To upravnom vijeću daje dodatnu težinu, dužnosnici kao najodgovornije osobe i trebaju se nalaziti po meni, u upravnom vijeću, ali isto tako neke uštede ćemo i time ostvariti, tim više što državni dužnosnici ne mogu imati primitke iz državnog proračuna osim jednoga, u ovom slučaju državni dužnosnici imaju plaće dakle neće imati naknade koje obično upravno vijeće ima. Također, za pozdraviti je i namjera predlagatelja i najava da će ovakvih spajanja biti i dalje, da će se sve agencije koje se bave regulacijom tržišta energije spojiti u jednu, dakle slijedeća bi trebala biti, barem prema najavi Hrvatska energetska regulatorna agencija, odnosno HEA. Prema tome, u ovome vidimo dobar trend i to je put na kojem treba nastaviti raditi. Treba razmotriti, to bi želi osa ove govornice reći kao prijedlog predlagatelju, uz spajanje agencija i racionalizirati, odnosno objediniti zajedničke funkcije ministarstava i agencija. Primjerice, financijska služba je mislim da mogu kvalitetno servisirati sve agencije i ministarstvo te da tu treba učiniti uštede i ne raditi ponovno paralelne sustave kao što sam na početku rasprave i rekao, da agencije često zapošljavaju još ljudi koji rade posao koji su već radili u ministarstvu ili u drugim agencijama. Što se tiče promjena Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata, budući da je to zakon koji regulira područje rada druge agencije, dakle logično je da njega mijenjamo a sve u svrhu toga da dobijemo jednu agenciju odnosno Agenciju za ugljikovodike koja bi onda trebala raditi posao koji su prije radile dvije agencije. Evo, nastavit će kolega Grčić.
Izvolite kolega Grčić.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, kolegice i kolege, znači ovo nije sporno ovo o čemu je Domagoj govorio, znači spajanje agencija bila je jedna od ključnih reformskih mjera koje smo započeli mi još kao Vlada i dobro je da se taj proces nastavlja. No postoje neke stvari koje su doživile i diskontinuitet, pa i u okviru mandata samo ove Vlade ikako nam ne traje tako dugo, znači još nije napunila niti godinu dana, a taj je važni diskontinuitet dogodio se oko jednog važnog energetskog pitanja. Sjetit ćemo se kraja 2016. i početka 2017. godine kada je ključna tema, najaktualnija tema u Hrvatskoj bila INA i mogući otkup dionica INA-e od MOL-a. I onda prošlo je nekoliko tjedana, pa evo sad i nekoliko mjeseci mi kao SDP smo napisali jednu sadržajnu interpelaciju gdje smo vrlo jasno ukazali gdje tu leži problem. Dakle, zapitali smo Vladu zašto se odlučila na taj korak, da li taj korak smatra stvarno opravdanim. Gdje su novci kojima se želi taj projekt realizirati, što je uopće sa Strategijom upravljanja INA-om u situaciji kada svi pokazatelji financijski i drugi govore da INA ide u lošem smjeru već godinama, da su tome sigurno doprinijeli i različiti aranžmani i ugovori koji su u međuvremenu potpisani i zbog kojih je Vlada RH bila prinuđena pokrenuti i određene arbitraže tražeći zaštitu hrvatskih interesa itd. itd. Međutim, onda je jedan put preko noći praktički ta tema je pala u drugi plan, valjda zato što se pojavio Agrokor. Agrokor je postao za ovu Vladu, tekuću Vladu biti ili ne biti. Znači svu svoju aktivnost praktički svela na stečajnog upravitelja Agrokora ili predstečajnog sve isto. Vidjet ćemo kako će to završiti. A druga bitna pitanja kao što je pitanje sudbine INA-e, kao što je pitanje, dakle njenog budućeg razvoja, kao što je pitanje njene strateške pozicije na ovom ovdje domaćem i regionalnom tržištu i odnos naravno sa MOL-om i sve ono što je povijest od tog odnosa donijela nepovoljno za Hrvatsku zapravo je palo u drugi plan. Neki dan ili prije nekoliko tjedana ministar imovine gospodin Marić je rekao da Vlada nije odustala od tog projekta. Ponovio je da je jedino pitanje koji je to model koji će se primijeniti i koliko novaca treba da se taj projekt realizira. Sjetimo se ključne ideje, ideje da prodajemo HEP ili dio HEP-a da bi otkupili INA-u. I taj model je zapravo doživio fijasko jer se o njemu uopće više ne priča. Dapače, prije nekoliko tjedana opet, prije dva tjedna čini mi se ili tri došli smo do novog saznanja od strane Vlade da bi Vlada išla u privatizaciju HEP-a bez obzira u koju svrhu će se taj novac koristiti. Drugim riječima, da li će ili ne taj novac biti namijenjen za reotkup dionica INA-e. Dakle, to je novi moment u cijeloj toj priči s kojim mi nikako se zapravo ne možemo složiti. Zašto se ne možemo složiti? Dakle, vi ćete se sjetiti da smo mi na početku te priče podržali ideju otkupa dionica INA-e od MOL-a ali smo rekli to mora biti sa održivim modelom, to mora biti na jedan održiv način, način koji je praćen vrlo jasnim saznanjima i planovima, strategijom što dalje sa INA-om, kako sa INA-om upravljati i u kom smjeru je razvijati. Ovdje se sad govori o privatizaciji HEP-a a da se opet ne kaže a zašto privatizacija HEP-a? Zašto? Koji je cilj. Ako nije otkup dionica INA-e onda zašto zapravo bi išli u privatizaciju jednog velikog dijela HEP-a ako bi govorili da su to projekti, pa ja ne vjerujem da je to motiv. Jer INA, pardon HEP i u ovom trenutku ostvaruje godišnju dobit od 2 do 2 i pol milijarde što smo mi procijenili da je dovoljan kapacitet uz još neke dodatke tom modelu za sudjelovanje HEP-a direktno u vraćanju INA-e u hrvatske ruke bez prodaje dijela HEP-a. Dakle, HEP je snažna kompanija. Ona ostvaruje dobit koja je u velikoj mjeri dovoljna da realizira tekuće projekte HEP-a. Zašto onda prodavati dio HEP-a? Kome je stalo uporno da se taj dio HEP-a prodaje? Vidim da se malo prije spominjao ovdje i HNS i neki ljudi iz HNS-a koji su uvijek u zadnjih nekoliko godina imali veliki utjecaj na energetski sektor, a očigledno će ga imati i dalje s obzirom na raspored državnih tajnika, pomoćnika, nekih šefova energetskih kompanija. Pa se pitam da li je taj ulazak HNS-a u koaliciju dodatno doprinio da se revitalizira ideja da se proda HEP, međutim ovaj put bez jasnog cilja zašto bi i kud bi novac od prodaje HEP-a išao. Dakle, sve su ovo pitanja koja sam želio u ovom kontekstu spomenuti samo iz jednog razloga, a to je da nismo imali drugu priliku, službenu, formalnu priliku da o tako važnim strateškim pitanjima naše energetike govorimo, a to je bio da ta prilika se zvala interpelacija koju smo uputili u Hrvatski sabor. Zato je moj apel na kraju ovog izlaganja prije svega predsjedniku Sabora, da tu interpelaciju konačno uvrsti u dnevni red. Ako možemo razgovarati o drugim problemima, ako možemo razgovarati o Imunološkom zavodu koji je važan ali po svojoj vrijednosti, značenju bitno manje značajan od INA-e. Ako možemo ovdje razgovarati i dosta vremena trošiti na Agrokor koji je izuzetno važan za Hrvatsku s obzirom na sve ono što se veže uz Agrokor u smislu gospodarskog efekta, zaposlenosti, prihoda, dobiti, svega onoga pa i naravno duga. Dakle, ako je to važno ja držim da je INA isto tako vrlo važna tema i da tu temu treba revitalizirati. I nakon evo 6 mjeseci vratiti u ove klupe i ozbiljno razmotriti sve ove ideje i planove koji sa strane Vlade dolaze u nekoliko zadnjih tjedana i mjeseci a koji nemaju, ja bih rekao baš jasno ni glavu ni rep. Znači, uvijek im nešto fali tim idejama. Znači ne zna se što se zapravo hoće, tu i tamo se sporadično spomene ta tema, ali nema jasne namjere što se hoće. Ni s INA-om ni s HEP-om. Dakle, ovo je moj poziv i poticaj da stavimo to na dnevni red i da potaknemo na taj način Vladu koja ipak kreira određena rješenja da Hrvatskom saboru i hrvatskoj javnosti ponudi rješenje i za INA-u, ali isto i vrlo jasno, detaljno i održivo i obrazloženo pitanje bilo kakvog ulaska u IPO, djelomičnu prodaju HEP-ovih dionica ili tako nešto slično. Hvala vam lijepa što ste mi dopustili da ovu tremu vrlo važnu, još jednom aktualiziram i kažem, evo obraćam se zaista direktno predsjedniku Sabora, da temu koju smo kroz interpelaciju stavili na dnevni red, da konačno i uvrsti na dnevni red ovog Sabora, tamo na jesen kad se opet ovdje sastanemo. Hvala lijepa.
Imamo 4 replike. Prvi je uvaženi kolega Tomislav Panenić. Njegova replika ide kolegi Hajdukoviću, a ostale 3 idu kolegi Grčiću.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Hajduković, izrekli ste jednu stvar kojoj se ja moram oprečno izjasniti kroz ovu repliku. Naglasili ste dobrotu u situaciji da se imenuju državni dužnosnici u upravna tijela, nadzorna tijela i agencija vijeća, sve. Što mi radimo tu? Dovodimo političare različitog profila, ne stavljamo onda kriterij njihove stručnosti i osposobljenosti da upravljaju takvim da nemamo agencijama ili drugim institucijama. Samo, vratiti ću vas na primjer evo kojega sada imamo, gdje se raspravlja o sukobu interesa ministra Marića i donošenja odluke na, unutar HBOR-a vezano za kredite koji su dani prema Agrokoru. Danas sam to komentirao i pitaju me što je uzrok. Uzrok je upravo zato što su tamo postavljeni u nadzornom odboru, postavljani su političari. Zamislite kad oni dobiju takvu opsežnu dokumentaciju, financijske podatke, gdje bi trebalo razlučiti kakvo je stanje neke tvrtke koja se javlja, oni s tim nisu upoznati. To vam je problem i naših trgovačkih društava općenito u vlasništvu RH, gdje opet stavljamo ljude koji idu po nekoj političkoj liniji, a ne po njihovoj stručnosti gdje nemamo niti pravnike koji mogu pravilno artikulirati dokumente, nemamo ekonomiste koji mogu pojasniti, nemamo ljude koji poznaju branšu o kojoj se radi. I radi toga i ova agencija, pogotovo poslove HANDA-e, koja je vrlo kompleksna koja je zahtjevno, koliko ima političara koji bi mogli tamo sjesti i donositi stvarno odluke koje su u interesu naše države i da su stručno potkovane. Ja vam kažem, izrazito malo i s time, ta tema bi se morala zatvoriti, stavljati struku na mjesta ljudi koji upravljaju takvim agencijama. Hvala.
Odgovor na repliku kolega Hajduković.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo ja se slažem kolega, no da bi postigli ono što vi predlažete, trebalo bi radikalno mijenjati, mislim radikalno, trebali bi mijenjati sustav. Trebali bi mijenjati, odnosno, uvesti neke jasne kriterije po kojima se ta imenovanja vršila, jer nažalost, to je istina što kažete, da većina ljudi koja se imenuje upravnom vijeću ili nadzorne odbore, ne samo na državnom razini, nego na svim razinama, su na ovaj ili na onaj način do tog mjesta došli politikom. Ono s čime se neću složiti da među političarima nema stručnjaka. Ima apsolutno, za sva područja, ali u pravilu, mislim da bi to trebali mijenjati i mislim da bi trebali ići upravo na jedan sveobuhvatan drugačiji pristup u pravnim tijelima, nadzornim odborima, jer i sam naziv kaže upravno vijeće, nadzorni odbor, oni nekog trebaju nadzirati i nešto trebaju, nečim trebaju upravljati, a za to treba imati kapacitet i znanje ali i odgovornosti. Hvala.
Prelazimo na replike za kolegu Grčića. Prvi je kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Grčić, kazali ste i ukazali na veliki problem koji se opet spominje, znači to je prodaja HEP-a. U prijedlogu ministrice Dalić je bilo bez razgovora sa Mostom i ja sam tada, nisam bio uopće u razgovorima, osobno sam kazao da nemamo pravo našu energetiku prodavati drugima, kao i ova obnovljiva izvori energije, da nam sustav postaje ovisan od stranih investicijama, poglavito ogromnim investicijama, kao što je projekat Vis-Viva, da se mora isključivo to graditi, HEP i biti vlasnik HEP, jer ovisnost HEP-a i smanjenje vrijednosti HEP-a, kao energetike koja je ključna sad u svitu, a tako i u Hrvatskoj s ovim potencijalom, mora biti od strateškog značaja i vrlo je bitna. Što se tiče INA-e, INA je problem sama po sebi, u biti nastala i također iz političkih krugova, od političkih elita, koji su također tu od bijelih noći kasnije privatizacijom, ali SDP-ove Vlade, završetkom HDZ-ove i s tim smo upoznati. Kako se predala INA u tuđe ruke, također protiv interesa RH kao strateška energetska firma. Međutim, Most je imao svoj model, bez prodaje HEP-a, preuzimanje … [[Govornik se ne razumije.]] Ante Čikotića sa svojim stručnim suradnicima na kojima je dugo radio i može se pronaći mogućnost vraćanja INA-e, ali HEP, tu se slažem sa svima, bez obzira šta sad se opet najavljuje baš ti koji se i u vašoj Vladi, tj. u Vladi u kojoj ste vi bili ministar, također imali ogroman utjecaj u energetici. Opet najavljuju prodaju HEP-a kao 25%, pa će biti isti slučaj kao i sa T-COM pa će doć 25 plus 1, pa će doći na 50%. Jednostavno energetika mora biti strateški interes i Hrvatska mora biti regionalni igrač po pitanju energetike sa svojim potencijalom i na toj dobiti graditi svoju snagu i utjecaj u regiji. Hvala.
Hvala. Nema odgovor na repliku, pa idemo na iduću. Uvaženi kolega Nikola Grmoja.
Poštovani predsjedniče, poštovani kolega Grčiću. Vi kažete da ova Vlada ne zna kud ide, zašto određene stvari predlaže i što želi. Ja mislim upravo suprotno. Određeni ljudi u ovoj Vladi, prvenstveno ministrica Dalić, ministar Marić oni jako dobro znaju što rade u kojem smjeru idu i za čije interese rade. A isto tako premijer Plenković je dobro znao zašto je na Badnjak rekao da Hrvatska ide u otkup dionica INA-e jer je znao dobro da je to krimen HDZ-a, da je HDZ odgovoran za to, HDZ-ova vlada. Svi znamo kako je srušena presuda Ivi Sanaderu i da je to jedan od razloga gubitka arbitraže, da je to odradila ekipa u Ustavnom sudu evo tu je i kum našeg kolege Branka Bačića i da su to ljudi koje je odabrao HDZ i da su ti ljudi napravili to što su napravili. I da se operu od toga premijer je hrvatskom puku za Badnjak objavio radosnu vijest, ali bez modela. Kolega Bulj je rekao imamo konkretan model kako otkupiti INA-u, a njima je u interesu i to ste izvrsno primijetili to su ove HNS-ove strukture njima je u interesu ići u … HEP-a i to je već plan Ivana Vrdoljaka neovisno o ovome otkupu INA-e i išli su to progurati pod otkup INA-e. sada se više o tome ne govori, sada se govori o privatizaciji HEP-a. I ti istu ljudi danas vode energetiku u Hrvatskoj, imamo državnog tajnika iz HNS-a vidimo imamo, danas je bio ovdje u Saboru državni tajnik iz SDSS-a to su ljudi koji će voditi ministarstvo energetike u narednom periodu i koji će i dalje kako je nazvao naš stranački kolega Čikotić to je jedna plemenska energetika [[Upadica Predsjednik: Hvala.]] koja upravlja hrvatskom energetikom, a ključnu ulogu tu igra HNS.
Hvala. Kolega Grčić odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dakle moja poruka je bila samo da problem nije riješen u trenutku kada prestanemo o njemu govoriti. To je poruka. Znači mi moramo o ovim stvarima govoriti. Možda su namjere ljudi iz Vlade i Vlade najplemenitije i možda su stvarno konstruktivne, održive, možda su ciljevi ti jasni ali ih mi nismo čuli, o tome je riječ. Dakle raspravu želimo i naravno odgovore Vlade želimo na neka ključna pitanja zato da bi javnost bila informirana, a da bi ovi vrlo ozbiljni procesi koji se vezuju i za INA-u i za HEP bili potpuno transparentni i da bi javnost bila s time upoznata, ništa drugo. A onda ćemo naravno reći stoj stav što mislimo o takvim idejama kao što smo rekli prvi dan što mislimo o ideji prodaje HEP-a da bi se otkupljivala INA o njenoj održivosti odnosno praktički neodrživosti jer je bilo jako teško računati da bi se s tom i takvom prodajom osiguralo dovoljno novca da bi se otkupila INA od MOL-a.
Hvala. 4. replika uvaženi kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Naime, imao sam namjeru dići pločicu povredu Poslovnika jer je uvaženi kolega Grčić 12 minuta čini mi se bio izvan teme. Dakle ovo što je on govorio u ime kluba apsolutno nije imalo veze sa izmjenama zakona koje predlaže Vlada, ali vi ste to demokratski pustili da gospodin Grčić do kraja kaže ono što misli. Pa bi ga ja podsjetio da sam 2012. godine kao oporbeni zastupnik predložio nekoliko akata koje do kraja mandata vlade Zorana Milanovića nisam uspio raspraviti u Saboru, Prema tome ako je i napisana interpelacija prije dva, tri mjeseca ili koliko već je, to je puno manje nego četiri godine koliko sam ja čekao da moj zakon dođe, ne moj nego zakon kojega je tada pisao Klub zastupnika HDZ-a na raspravu i deklaracije koje smo pisali u saborskoj proceduri. I treća stvar, čuli smo da klub i najavljeno je već u nekoliko navrata govori kako će se Strategija regionalnog razvoja raspravljati kasno navečer, kako će se Zakon o pravobraniteljici također raspravljati kasno navečer, ja bi posjetio kolegu Grčića, danas je klub SDP-a održao tri stanke u Saboru odnosno dvije, a ovo je praktično isto bilo potpuno izvan teme i nepoštivanje Poslovnika. Kada bi se više usredotočili na poštivanje Poslovnika, na raspravu o točkama dnevnog reda koje su na temi onda bi i strategija i zakon došli na red na vrijeme tijekom jutra kada je očito interesantnije kolegama iz SDP-a raspravljati nego kasno navečer. Pa prema tome sam imao potrebu to reći.
Hvala. Kolega Grčić odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Branko, kolega Bačić, moja tema o kojoj sam govorio apsolutno nije izvan ove teme. Zašto? Zašto govorimo o tržištu nafte i naftnih derivata? Pa na koga se to odnosi? Pa jel to se možda odnosi na INA-u? pa tko je ključna energetska naftna kompanija u Hrvatskoj, postoji li neka druga? Postoje neki trgovci, ali INA je ta koja jeste temelj naftne industrije u Hrvatskoj i nikako ne može biti izvan ove teme. Ja sam svoj stav o spajanju agencija rekao, ali da je INA izvan ovog konteksta, pa ne možemo o tome uopće govoriti. Drugo pitanje je što se tiče uvrštavanja u dnevni red, vjerujte mi iskreno mislim da je vaš interes, vaš interes, interes pozicije da se o ovako važnoj temi na ovom mjestu raspravlja. To je poruka, da, vaš interes. Prema tome, sada govoriti o tome je li neka točka stavljena na dnevni red ili nije, netko je danas spomenuo razliku, čini mi se kolega Grbin, razliku između Strategije regionalnog razvoja kao jednog od ključnih dokumenata a i vi ste je sada spomenuli, kao jedan od ključnih po meni dokumenata za razvoj Hrvatske. Pa cijelo vrijeme ovdje u Saboru govorimo o regionalnim razlikama, o Slavoniji, o Lici, o svim krajevima našim tamo Zagori, koje treba razvijati. A onda strategiju stavljamo u ponoć za raspravu. Pa ne može se to usporediti sa promjenom OIB-a, čini mi se da je Peđa rekao ili recimo pa čak i ovim pitanjem spajanja dviju agencija gdje će se par milijuna kuna nešto uštedjeti. Znači to su teme koje su bitno različite i o tome zaista treba voditi računa što je važnije i što je manje važno, što je prioritet a što nije.
Hvala vam. Prelazimo na daljnju raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika i HSU-a, uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajnici, cijenjene kolegice i kolege. Ajmo se nakon bade kostima i današnjeg Otvorenog probati vratiti na temu koja je sad, a riječ je o dva zakonska prijedloga kojim se zapravo ujedinjuje Agencija za ugljikovodike zajedno sa Hrvatskog agencijom za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata. Riječ je o dva zakonska prijedloga koja su vrlo korektno napravljena. Dakle, na ovaj način mi smanjujemo broj agencija što nam je zapravo uvijek bila nekako težnja i želja, ali nam je to polako išlo. No međutim, naravno kad je riječ o ovakva dva zakonska prijedloga, kad je riječ o nafti, kad je riječ o ugljikovodicima, kad je riječ o spajanju ove dvije agencije, onda to otvara i neke druge teme o kojima valja progovoriti i valja reći. Prva tema je ono što sam ja govorila već i prije, a ovim putem ću ponoviti. To je da u nadležnost Ministarstva zaštite okoliša je i dio energetike. Pretpostavljam da je to bio jedan paket u Vladi kad su zajedno u koaliciji bio HDZ i MOST da je to bio uvjet MOST-a da u okoliš ide i energetika ja to sam dvojila tad, dvojim i sad. I koristim ovu priliku da i to kažem tim više što evo u ovom obrazloženju koje smo dobili kaže da bi Agencija za ugljikovodike mogla nesmetano nastaviti sa obavljanjem svakodnevnih poslova. Potrebno je donijeti financijski plan i program za 2017. Budući da je već krenula druga polovica 2017., da smo u srpnju vrlo interesantno će biti vidjeti kad će taj financijski plan i program biti donesen. Ali nadamo se da će spajanjem ove dvije agencije možda se neki procesi ubrzati, možda i neke teme koje su vezane sa ugljikovodicima će biti nešto jasnije. Uvijek je i bila i moja dilema kad je iz ministarstva, bivšeg Ministarstva gospodarstva u Ministarstvo zaštite okoliša išao dio eksploatacija, išlo je nafta i ugljikovodici i ako se ne varam geotermalne vode, a ne varam se, a ostale su mineralne sirovine. Pa je onda tu i podjela tih mineralnih sirovina gdje je po našim propisima sve mineralne sirovine ostala malo upitno i malu u zraku. I ovo otvara jednu drugu temu koju je ne znam netko od zastupnika je to rekao, ali u svakom slučaju mislim da to treba naglasiti. Spajanjem ovih dviju agencija u jednu agenciju nećemo više imati ravnatelja, nego ćemo imati upravu. I dakle predsjednik uprave će upravljati što je formalno nije sporno. No međutim je tema koja zaista iziskuje i naš napor i malo rasprave. Kog mi želimo dobiti na čelo pojedinih agencija, pa bez obzira da li se on zvao ravnatelj, da li se zvao direktor, da li se zvao predsjednik uprave. I to nam mora biti jasno i o tome bez obzira što uvijek iziskuje i nekakve prijepore. Ako želimo dobiti najstručnije i najkvalitetnije ljude onda moramo biti svjesni da ih moramo jednako tako i platiti. Mi ako ćemo imati i dalje plaće koje su relativno za pojmove najstručnijih ljudi male, mi to nećemo dobiti. I uvijek ćemo tu kuburiti i govoriti tko nam je na čelu pojedinih agencija. Dakle, mora nam biti jasno činjenica, ako želimo dobiti kvalitetno, ako želimo dobiti ljude koji se nalaze na tržištu, koji mogu svojim znanjima, svojim iskustvima zapravo doprinijeti tim agencijama onda se javlja onaj vječiti problem, problem plaćanja. Jer za plaću koju oni imaju danas, a na tržištu se nudi trostruko ili četverostruko više za iste poslove sigurno da nećemo dobiti. I to je sigurno jedna od stvari koju trebamo i raspraviti ja vjerujem osim u Vladi i u ovom Visokom domu. Da li smo spremni? Da li smo spremni napraviti ovaj iskorak? Mi u Klubu nezavisnih zastupnika i HSU-a podržat ćemo ova dva prijedloga zakona iz jednostavnog razloga što smatramo da su korektno napravljeni. Dvije agencije idu u jednu agenciju, a ja neću zloupotrijebiti vrijeme iako je to običaj nas saborskih zastupnika da govorimo o nekim drugim stvarima kad je riječ o ovakvim spajanjima što se sigurno otvara to je problem ugljikovodika, problem nafte ali to ćemo ostaviti za neko drugo vrijeme. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Iduća rasprava je Klub zastupnika HDZ-a i uvažena kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ova dva prijedloga zakona klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati i drago nam je čuti da i druge kolege iz drugih klubova također podržavaju ova dva prijedloga zakona s obzirom da se radi o racionalizaciji troškova i smanjenju izdataka iz državnog proračuna. Naime, Zakonom o tržištu nafte i naftnih derivata iz 2014. godine uz to da su uređena pravila i mjerila za sigurnu i pouzdanu proizvodnju naftnih derivata i sveg ostalog navedena je osnovana i uređena Hrvatska agencija za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata kao javna ustanova koja je obveznik osiguranja obveznih zaliha nafte i naftnih derivata i koja je ovlaštena formirati, održavati i prodavati obvezne zalihe. Iste te godine također Zakonom o osnivanju Agencije za ugljikovodike osnovana je Agencija za ugljikovodike kao javna ustanova u svrhu pružanja sustavne operativne podrške u poslovima vezanim za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika kao i trajno zbrinjavanje ugljikovog dioksida u geološkim strukturama. Također prema preporukama Vijeća EU od 14. srpnja 2015. godine između ostalog treba voditi računa o učinkovitosti javnog sektora, održivih javnih financija. Također je izrađen Nacionalni program reformi za 2017. godinu i sukladno navedenom bilo je potrebno spojiti pravne osobe sa sličnim područjem djelovanja u jednu pravnu osobu, te je ovo tek prvi korak spajanja pravnih osoba iz područja energetike. A u budućnosti u narednom koraku trebali bi realizirati i pripajanje sa hrvatskim operatorom tržišta energije. Izmjenom ova dva zakona postići će se i značajne uštede. Već u 2017. godini očekujemo smanjenje rashoda za 267000 kuna za zaposlene, a u narednom periodu kad tome pribrojimo i najam poslovnih prostora, komunalnu naknadu i slično sve ono što veže za racionalizaciju kadrova do smanjenja ostalih troškova nabave i raznih drugih usluga za pretpostaviti je da ćemo imati uštedu u 2018. i 2019. u iznosu oko 2 milijuna i 200 tisuća kuna. Također, s obzirom da je Hrvatska agencija za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata morala iseliti iz svojih poslovnih prostora do 31. ožujka ove godine. Isto je provedeno na način da su se djelatnici oprema preselili sa navedenim datumom u poslovne prostore Agencije za ugljikovodike, a kako bi se čim prije omogućile planirane uštede. S obzirom na činjenicu da navedene pravne osobe već operativno funkcioniraju zajedno na istoj poslovnoj adresi, potrebno je formalno pripajanje čim prije moguće realizirati iz tih razloga Klub HDZ-a podržava ova dva prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. I imamo jednu pojedinačnu raspravu, uvaženi kolega Miro Bulj.
Hvala lijepo predsjedniče. Uvaženi tajniče, pošto u Hrvatskoj imamo brojne agencije, urede, uprave, naravno da treba podržati spajanje ako ono ima smisla i dobro je što je maloprije kolegica prije mene kazala, da se Ministarstvo okoliša, energetike da nije dobro, međutim u brojnim državama puno naprednija je energetika i okoliš su vezani, znači održivi razvoj i iskorištavanje energetskih potencijala koje Hrvatska ima. Smatram da je to dobro. A i ovaj dio i agencija za ugljikovodike i Hrvatska agencija za naftne derivate je dobro da se spoji i da se smanje troškovi i to treba podržati. Ali, ovdje se uvijek postavlja pitanje, onoga čemu mi težimo po pitanju INA-e, kao ključne tvrtke, koja evo, izazvala je brojne sporove kao ključnog i nacionalnog interesa tvrtku koju nismo zaštitili, koje političke elite koje su sjedile u ovome Saboru i ministre koji su bili s te druge strane, od bijelih noći pa do slučaja Ive Sanadera i predaje šta se je dogodilo i šta je se događalo na koji način se događala, znači, naša vrlo bitna tvrtka koja se bavila naftnim derivatima, koja je jednostavno oduzeta od naroda i di je ugrožen nacionalni interes bio katastrofalan, gdje je mnogo manja tvrtka iz Mađarske preuzela MOL, našu INA-u koja je bila u svjetskim razinama, bar na našem ovome području, ajmo reći jugoistočne Europe vrlo značajna tvrtka, koja je imala veliku dobit. Evo, samo bijele noći, više nafte ima nego sve bušotine i INA-e i MOL-a, prema tome velike štete su napravljene. Nažalost, nitko nije odgovarao. Tribamo zaštiti našu energetiku, tribamo kao potencijal, vidimo Turska kaže najbitniji strategiji i potencijal je energetika i vode, naravno da tu treba i mi tako realizirati. Trebamo ne prodavati HEP, nego ojačavati HEP. Ne prodavati zbog nečijih interesa, ne slabiti HEP davajući naše izvore, obnovljive stranim investitorima, nego davati HEP da bude valsnik toga. Jer slabimo HEP i HEP postaje ovisan, a to je poglavito priča vrlo bitna, gdje čak i naše diplomacije ima sad dosta upliva, priko obiteljskih veza a to je recimo reverzibilna centrala u na Peruči ili di imamo problem znači ili Vis ima projekat, koji je vrlo značajan projekat, osim termoelektrane. Ali, ne mogu stranci biti vlasnici, jedino HEP može biti vlasnik. Zbog energetika, podržajem osobno i ja kada kolege prije mene, smanjenje troškova, spajanje agencija jer više ni ne znamo broj, ali moramo štiti znači ne samo spajati agencije koji su minorni troškovi, mi moramo štiti našu energetiku i biti glavni i glavna strateška treba biti energetika, grana i razvoj, poglavito Hrvatske elektroprivrede, koja će biti vlasnik i koja će biti glavni igrač, ne samo u Hrvatskoj, nego na cilom jugoistočnom dijelu i na taj način mi možemo doprinijeti hrvatskom društvu, da se razvija na način da svoje potencijale, energetske iskorištavamo, kako ugljikovodike, tako i druge izvore energije. Evo ja na kraju bi kazao, tajniku, da evo Most će podržati, kao što je kazao i ja pojedinačno. Ali zaista zaštitimo energetiku, nemojte sada pod utjecajem koalicijskih partnera prodati HEP … [[Govornik se ne razumije.]] jer to će otići isto ka šta se s INA-om dogodilo. To nam naša djeca neće oprostiti, buduće generacije, iseljavati će se područja naša još više, dobit će odlaziti kao u slučaju banaka, banka tako u slučaju INA-e, tako u slučaju HEP-a. Ja se zahvaljujem.
Hvala. Budući da se predstavnik Vlade i predlagatelj neće javiti završno. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Idemo dalje sa radom. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama zakona o tržištu nafte i naftnih derivata, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 159. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 129 glasova za, 2 suzdržana donesen Zakona o izmjenama Zakona o tržištu nafte i naftnih derivata.
Zahvaljujem gospodin predsjedniče. Obzirom da smo, da je ova strategija danas stavljena na dnevni red mimo najave, inače ja pohvaljujem ovu vašu ideju, da svaki dan, da za tjedan unaprijed dobijemo o čemu ćemo raspravljati, obzirom na opsežnost strategije, Klubu zastupnika SDP-a treba jedno pola sata da dogovori strategije rasprave za raspravu o strategiji jer ćemo razumjeti, ako nam odobrite stanku i u manjem trajanju od toga. Zahvaljujem.
Kolegica Anka Mrak-Taritaš.
Pa uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a obzirom na značajnost teme jednako tako molim stanku od trajanju od pola sata. Ja isto pohvaljujem to što smo na vrijeme dobili dnevni red, no međutim, trajalo je kratko, pa smo već i danas imali taj izmijenjeni dnevni red, pa bi molili stanku od trajanju od pola sata.
Izvolite kolega Bulj.
Također i ja bi i nama bi trebalo zbog opsežnosti bitne teme regionalnog razvoja, strategije do 2020. minimalno, jer u ovo vrijeme i u ovaj sat, nek završi kolega Bauk.
Ali ne mogu ga prekinuti kada vi stalno dobacujete, stvarate takvu atmosferu. Ja puštam i vama, puštam i druge.
Tu ste bili korektniji od gospodina Reinera danas. Kazao bi da tražimo stanku također od pola sata po pitanju ove teme jel je nenajavljeno u ovo vrijeme, a vrlo bitna tema, dobro bi bilo da je javnost čula u jutarnjim satima da HTV prenosi da vide naši ljudi s terena o čemu se radi jel ipak to su vrlo bitne teme, a ne u osam sati da se otvara strategija vrlo bitna regionalnog razvoja, a to znamo svi da je bitno ili je strategija ćorak ili se nešto podvlači. Ne znam.
Dobro. Dakle stanku ću odobriti u trajanju od deset minuta jer je danas ujutro je kolega Bulj molim vas, ajde ja ću reći pa ćete vi, najavljena je točka danas ujutro, došlo je do male promjene u onome što je najavljeno, ali ne krivnjom našom jer neki odbori nisu odradili svoj posao. Predsjednici tih odbora dolaze iz reda oporbe, tako da vas molim da nemojmo sada problematizirati. Evo deset minuta pauza, kolega Bulj će za deset minuta svladati tri strategije, a kolegi Bauku će možda trebati dva sata. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]]
Strategija 2020. [[STANKA U 20,05 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 20,15 SATI]] U ime Kluba zastupnika SDP-a molim uvaženog kolegu Branka Grčića da uzme riječ.
Uvažena gospođo ministrice sa svojim državnim tajnicima, kolegice i kolege. Imali smo potrebu reći da ovo uvrštavanje danas u dnevni red ovako važne teme Strategije regionalnog razvoja nismo očekivali s obzirom na plan za ovaj tjedan koji smo dobili. Meni nije problem, ja sam strategiju već jako dobro iščitao i iskomentirao na odborima ali problem je svih onih ljudi koji su isto tako bili raspoloženi za raspravu a nisu imali vrijeme da se za to adekvatno pripreme jer jednostavno nije bila u planu za ovaj tjedan. Čak smo mi priželjkivali da se to dogodi ali vidjeli smo da nije, da je ostavljeno za jesen i s time smo se pomirili. Drugo, ova kasna ura nije dobra za ovako važan dokument. Znači ovo je vrijeme kada se jako malo prati prijenos sjednice Sabora, ujutro je to puno aktualnije i do negdje do negdje od popodneva ali ovo sigurno nije vrijeme da se pred hrvatskom javnošću koja nije koncentrirana na Sabor u ovu uru, kažem ovako nešto važno raspravlja. I treće što želim reći, sutra, ne znam da li je to slučajno, sutra ćemo opet zadnju točku dnevnog reda imati raspravu o iskorištenosti EU fondova. Opet jedna tema iz vašeg resora, ne samo vašeg nego i puno drugih resora koja je izuzetno važna i koja će opet doći na kraj cijele ove priče. Naravno da s time nismo zadovoljni i da izražavamo zato jednu vrstu protesta, jednostavno ovdje u ovakvoj instituciji u Hrvatskom saboru želimo to jasno izreći. Što se tiče same strategije, ja ću samo vrlo okvirno reći da primjedbe koje smo imali i na odborima idu u smjeru da je strategija dosta opsežna ali da je više dokument izrađivača nego Vlada RH. Dakle, sve ono što ste vi u javnosti, osobno ministrice govorili kao i predstavnici Vlade nije ugrađeno u ovu strategiju. Ja to ne prepoznajem, ne vidim. Od subregionalnog razvoja, od projekata Slavonije, projekta sjeverozapadne Hrvatske koja se sada pokreće, od nekoliko župana koji su vrlo bliski poziciji u ovom trenutku i Vladi, itd., itd., ni riječi o tome nema. Isto tako nema niti riječi o učincima neki dan predloženog ili prezentiranog novog Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave koji donosi ogromne promjene a ničega od toga nema u samoj Strategiji, šta je meni potpuno inkopatibilno. Dalje, u Strategiji se govori o pet prostornih jedinica, u isto vrijeme predstavnici Vlade kažu da su županije temeljne jedinice i da tu promjena neće biti. Ali isto tako u strategiji piše da županije su relativno male za učinkovito regionalno razvojno upravljanje. Dakle o čemu se tu radi? Dajte da to razjasnimo. Evo, nažalost da nemamo više vremena da se posvetio ovoj raspravi u jednu primjerenu uru i da te stvari rasvijetlimo. Tu je novi indeks razvijenosti sa kojim idete van, novi indeks razvijenosti koji nadam se biti će unaprijeđen ali će opet i nakon njegove primjene biti nezadovoljnih i onih zadovoljnih. Oni koji uđu u sustav potpomognutih područja će se biti zadovoljni a oni koji izađu će opet biti nezadovoljni i biti će jako puno buke. Uvode se neki novi kriteriji za razvrstavanje otoka, jedna nova priča koja nema ovdje nikakvih detalja ni pokazatelja. Redefiniranje brdsko-planinskih područja, baš me zanima što se to tamo sprema. Onda kao da je već donesena odluka, ovdje se govori o prebacivanju upravljanja EU fondovima na regionalnu razinu a da se ne uvažava činjenica koju ćemo sutra potvrditi u raspravi da niti država u ovom trenutku još uvijek nije dovoljno osposobljena za upravljanje ESI fondovima, itd. itd. Nažalost evo nema vremena za sve izreći, ono što jeste upitno u ovoj Strategiji a žao mi je da niste dopustili da o tome raspravljamo u puno duljem vremenu. Hvala.
Skoro bih vas podsjetio da se možete javiti u ime kluba ali mi je draže da se ne javite, ali možete ako želite. Druga stanka od 5 minuta, odnosno rasprava nakon stanke, uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš, Klub Nezavisnih zastupnika i HSU 5 minuta izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle unazad jedno 3 tjedna počeli smo raditi na jedan drugačiji način koji apsolutno je bio pohvaljen od nas svih, na vrijeme smo dobili dnevni red za nekoliko dana, čak štoviše dobili smo i što će se svaki dan raditi tako da smo se mogli pripremiti. Bez obzira što je naš uvaženi predsjednik Sabora rekao da netko može svladati nešto za ako se ne varam, tri strategije u deset minuta, a netko u dva sata, ja imam jedan malo veći problem. Ja kad imam dokument onda ga volim pročitati i pripremiti se na način da probam svladati sve. Pa sam došla samo do stranice 122, ove strategije tako da mi nećemo sudjelovati u ovoj raspravi i to mije moram priznati izuzetno žao. Žao mi je kad dobijete ovakav jedan dokument, kad po prvi put država napravi i ima Strategiju regionalnog razvoja, onda bi to trebalo biti ja ću malo prekinuti, dok kolega Bulj i kolega Pernar imaju međusobno će podijeliti šta imaju, pa ću onda nastaviti kad se malo smire. Nisam učiteljica ali imam potrebu malo kao učiteljica. Hvala. Dakle, kad je riječ o ovakvom jednom dokumentu, meni je izuzetno žao što ministrica nema priliku zaista prezentirati, da razgovaramo svi i uvjerena sam da bi kroz jednu diskusiju koja bi mogla biti i korisna, imali tako jedan dokument koji bi se mogao čak i aklamacijom prihvatiti. No međutim, eto ministrica nije dobila nije odgovarajući termin ali oko termina to se morate sami dogovoriti, ali nije dobila ni priliku zapravo ni Vlada nije dobila priliku da se strategijom pohvali. Mi na strategiju možemo imat dileme, možemo misliti jedno, misliti drugom, ali ako po prvi put RH donosi Strategiju regionalnog razvoja onda to treba biti važan korak i mora biti i važno vrijeme i za RH. Ono što moramo znati, pogledajte samo što su ciljevi. Ciljevi kaže povećanje kvalitete života održivog prostornog razvoja. Dakle, tema prostornog razvoja. Povećanje konkurentnosti regionalnog gospodarstva i zaposlenosti, pa to je ono nema rasprave u ovom Saboru gdje se mi toga ne dotaknemo i ne govorimo o demografskom opravku, kako napraviti konkurentnost. Zatim sustavno upravljanje regionalnim razvojem, pa vidimo da su bila dva partnerska vijeća koja su napravila, pa se govori o regionalnom razvoju, govori se o potpomognutim područjima i govori se o područjima sa razvojnim posebnostima. Dakle, ono što je važno, važno da kao prvo da vidimo koje su to regije, da vidimo koja su područja, način na koji se treba definirati i riječ je zaista o jednom vrlo opsežnom dokumentu, nemojte zaboraviti da je taj dokument prošao i strateški procjenu utjecaja na okoliš tamo negdje u veljači 2017. je završena ta procedura. Dakle, bilo je apsolutno dovoljno vremena ili da ju stavimo na dnevni red što ja ne bih imala ništa protiv, čak štoviše, voljela bih jako da su zajedno došle dvije strategije. Strategija prostornog razvoja i Strategija regionalnog razvoja. Oko Strategije prostornog razvoja kao da se odnosimo maćehinski, tamo negdje stoji na dnu, pa će doći kad će doći i pitanje je koliko će uopće u trenutku, iako je ona do 2030., moći će se raspravljati, ovo je do kraja 2020., dakle mi govorimo u principu o regionalnom razvoju kroz tri godine. Ponavljam još jedanput, mi neće sudjelovati u raspravi, prepustit ćemo da raspravljaju vladajući o njoj, no međutim meni je izuzetno žao. Žao mi je prema ministrici koja radi veliki napor što nije dobila mogućnost prezentirati strategiju pred nešto punijom sabornicom iako je sabornica iznenađujuće puna, moram ja to komentirati za ove kasne sate, samo što su i zanimljive točke, odnosno još jedna točka koja je. To jednostavno nije dobro i mi bi cijenili dvije stvari. Zaista da vrijeme dobijemo dnevni red a i voljeli bi da u dnevnom redu zaista probamo i složiti točke vezane uz dakle, Strategija regionalnog razvoja, nema nijednog građana u RH ni djeteta od osnovne škole pa nadalje, koji ne sluša o održivom razvoju, pa to je održivi razvoj. Tu govorimo kako možemo razvijati Hrvatsku da bi imala budućnost no međutim, nažalost, odlučilo se ovako preko koljena o strategiji raspravljati u pola 9 navečer i evo bit će, što će biti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Dakle, što se tiče termina, ovo nije prekasno, 20.30 je vrijeme u kojem smo često znali raditi, raspravljalo se u ovom Saboru i poslije ponoći, dakle, ministrica će imati pravo kao i svi ostali koji sudjeluju u raspravi, predstaviti strategiju. Zahvaljujem se zastupnicama i zastupnicima koju su ovdje, oni koji nisu, to nije odgovornost niti mene niti ministrice, nego njihova. Tako znaju svi da se dugo radi ovih dana, najavio sam za ovaj tjedan da ćemo puno raditi, pa bi vas molio da onda pogotovo vi koji ste ovdje, sudjelujete aktivno u raspravi. Evo to je to. Kolega Bulj.
Hvala lijepa predsjedniče, uvažena ministrice sa svojim suradnicima. U ovome trenutku kao i moji prethodnici govorimo o jednom dokumentu koji je najznačajniji dokument u RH, to je Strategiji regionalnoj razvoja, tj. o onome do 2020., o onome što se nije nikada govorilo, o onome što je zaboravljeno, šta nije dobro dosada vođeno, od indeksa razvijenosti koji se sad spominje, od brdsko-planinskog područja, od načina određivanja potpora, međutim činjenica je da ova tema, uvažena ministrice, vaš trud koji ste uložili, da bude u 9 sati ovdje pred saborskim zastupnicima, umjesto da se ova tema vodi i kroz javnu raspravu i kroz medije i kroz rasprave šta je dobro, šta nije dobro, šta bi se moglo promijeniti, jer je činjenica da 2/3 Hrvatske su prazne, od Slavonije, Like, pa i Zagorja, Gorskog kotara, Ravnih kotara, Dalmatinske zagore, otoka, svi imaju specifičnosti i ovdje bi se trebalo ozbiljno posvetiti ovoj temi a ne na ovaj način, ovo je ponižavanje vas, vašega rada, to vam je priredilo večeras, ponižavanje ljudi iz tih područja na koje će se odnositi ova strategija koja je vrlo bitna, di se definiraju brojne stvari koje bi se trebalo ozbiljno raspraviti, pa i kroz javni servis, da evo večeras npr. zašto nije na televiziji, na našem Otvorenom HTV-u bila ova tema o Strategiji regionalnog razvoja do 2020. Vrlo bitna tema, a ne da pričamo o kakve će se nositi kupaće gaćice, da li će biti sa cvitićima, kakve će na meni biti, na kolegi, na predsjedniku našeg Sabora, Ivanu Šipiću. Pa toliko je to smišno, toliko je to smišno dovedeno ministrice uvažena da se ova ozbiljna tema dovodi u situaciju gdje dvije trećine Hrvatske prazno, iseljava. Vi ste dali truda i sad pred saborske zastupnike nespremne cijela javnost, čak ovo HTV4 ne prenosi, da naši ljudi čuju na terenu o čemu se radi, da se mogu uključiti, da mogu pratiti ovo vrlo bitno za lokalne samouprave, za regionalne samouprave, za županije gdje se ovdje definiraju kao pet regija, a u biti pozivamo se na sve županije. U biti ovdje se hoće nešto provući. Šta se tu želi provući ja ne znam, ali je činjenica da sudjelovati na ovaj način u raspravi to će kolega Panenić u ime kluba MOST-a objasniti zbog čega nije, ne bi trebalo sudjelovati u ovoj raspravi. Ali on će sudjelovati da pojasni sve ono čemu bi tribala voditi ova strategija i na koji način bi trebala biti prezentirana javnosti. Pa ako treba u svakoj lokalnoj samoupravi, jer samo znamo da indeksacijom koja je 2009. donesena, a 2014. koju je Vlada SDP-a i HNS-a koju je donijela strategija da je pol Dalmatinske zagore, Like u biti isključeno iz sustava potpora što je dovelo do katastrofa brojnih proračuna, iseljavanja mladih ljudi naravno bez ikakvih kriterija osim političkih. Nadam se iskreno da i vi smatrate ovo isto što smo mi kazali sad u ime kluba i da bi bilo dobro da predsjednik Sabora povuče ovu točku dnevnoga reda, da se odgodi rasprava o ovoj vrlo bitnoj točki kad budu u jutarnjim satima da more javnost pratiti, da se to vidi, da se može kritički odnositi i ono pohvaliti što treba u ovoj strategiji, da se može vidjeti kojim smjerom ide RH. A na ovaj način vas je ponizilo, vašu strategiju. Jel' to namjera predsjednika Sabora ne vjerujem, ali je činjenica da je ovo sramotno prema tim krajevima o kojima se govori, o kojima se odnosi. Jedino ako nije interes ministarstva da to bude u 20 sati i 35 minuta gdje će brojni govornici govoriti najvjerojatnije do dva, tri sata po noći. Evo još jednom pozivam vas predsjedniče Sabora da zajedno sa ministricom povučemo ovu točku dnevnoga reda i da je u normalnom terminu raspravimo, da se povede jedna rasprava koja će biti konstruktivna u interesu Strategije regionalnog razvoja do 2020., da svi zajedno vidimo od Slavonije do Dalmacije u kojeme smjeru će ići ova strategija koja je značajna za ta područja poglavito za nerazvijena područja. Hvala lijepo.
Hvala vam. Kad završimo raspravu razmotrit ću vaš prijedlog. Molim sada ministricu Žalac da dade dodatno obrazloženje navedene strategije.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani saborski zastupnici, kolegice državna tajnice, pomoćniče. Evo čast i zadovoljstvo je danas u Hrvatskome saboru predstaviti Strategiju regionalnog razvoja RH do kraja 2020. Kada govorimo o terminu, onda moram reći da 21. lipnja je strategija poslana u Hrvatski sabor, a to što je sada došla na dnevni red to je naravno dogovor vas saborskih zastupnika, o tome ste obaviješteni. Ja bih se posvetila, dakako nakon iscrpne rasprave sa svim sudionicima regionalne lokalne razine, partnerskih vijeća koja su održana i isto tako radnih tijela Vlade i svih ministarstava koja su bila uključena u izradu iste posvetila pažnju u ovih pola sata da vam iznesem ono što smo si zacrtali u strategiji. Što se tiče programa Vlade RH za mandat 2016./2020. godine utvrđeno je da politikom regionalnog razvoja koju karakterizira naravno sustavno djelovanje središnja državna vlast u suradnji sa lokalnim i regionalnim jedinicama treba pomagati slabije razvijena područja, da osmišljavanjem razvojnih strategija, a isto tako i realizacijom projekata uz financiranje iz državnog proračuna i fondova EU dostignu razvijenije krajeve Hrvatske. Strategijom su definirani ciljevi, prioriteti i mjere regionalnoga razvoja koji doprinose realizaciji kako programa Vlade RH tako isto i glavnih ciljeva Nacionalnog programa reformi. Što se tiče zakonodavnog okvira onda moram tu reći, da u skladu sa Zakonom o regionalnom razvoju cilj politike regionalnog razvoja je pridonijeti naravno društveno-gospodarskom razvoju RH, a prije svega radi dostizanja cilja kojim se nastoji upravo osigurati povezanost lokalnih i regionalnih razvojnih potreba s prioritetima razvoja središnje države, te ciljevima kohezijske politike EU. Dakako potpora slabije razvijenim područjima za povećanje i optimalno korištenje vlastitog razvojnog potencijala otklanjanjem uzroka razvojnih teškoća i isto tako odgovarajuće mjere za ravnomjeran i održiv razvoj jedinica lokalne i područne samouprave. Naravno pri tome ne trebamo zaboraviti i isto tako poticanje teritorijalne suradnje koja je isto tako jedan od stupova, dakle kohezijske politike EU. Strategija regionalnog razvoja nije prva, ovo je druga strategija. Moram reći saborskim zastupnicima koji su večeras ovdje da na žalost zbog lošeg programiranja one Vlade isto tako mi Strategiju regionalnog razvoja na žalost donosimo u 2017. godini. Ona prethodna se produžavala u tri navrata, kroz tri godine, onda isto tako je iz našega ministarstva išla uputa lokalnim čelnicima točnije županima da produže na svojim predstavničkim tijelima, županijskim skupštinama Razvojnu strategiju 2011.-2013. do čak 2016. godine, odnosno do kraja 2016. godine. Što se tiče procesa izrade dakako da je započela sa izradom analitičke podloge za izradu u kontekstu ocjene stanja i trendova. Mi smo svjesni da upravo ovi pokazatelji koji su iz analitičke podloge izveli zapravo i viziju i prioritete i swot analizu su uzeti sa zadnjim datumom dostupnih statističkih podataka koji su nama bili na raspolaganju. Što se tiče metodologije, ona se temeljila naravno na suvremenom pristupu participativnog, dakle strateškog planiranja, isto tako uključivanje svih ključnih dionika, pa stoga moram reći da je upravo participativni karakter u procesu izrade ove strategije, vidljiv kroz održane SWOT radionice, na regionalnoj i lokalnoj razini. Sjednice partnerskog vijeća kontinentalne i jadranske Hrvatske održane u svrhu definiranja prioriteta mjera i ciljeva. Moram reći da sam osobno sudjelovala u izradi iste, kao bivši regionalac sa regionalne razine u partnerstvom vijeću kontinentalne Hrvatske i ako sam dobro upoznata sa onim što se događalo. A isto tako, moram istaknuti da je kroz međusektorske tematske radne sastanke na nacionalnoj razini održano 9 radnih sastanaka sa svim tijelima kojih se ova strategija tiče, a ona se zaista tiče svih ministarstava. Isto tako je važno napomenuti da je provedeno 28 intervjua s predstavnicima ministarstava, državne uprave i javnih poduzeća. Institucije koje su odabrane, naravno, na osnovni iskustva, međuresorne suradnje, identificirane, buduće potrebne za suradnjom u provedbi regionalne razvojne politike. Izradu strategije stručno je podržao i Ekonomski institut Zagreb, projektom tehnička pomoć ministarstvu pri izradi i definiranju razvojnih prioriteta. I ono što je važno napomenuti, proces izrade, odnosno dugotrajnost ovog procesa, trajala je od rujna 2015. do srpnja 2016. godine. Početkom kolovoza je poslana na javno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću koja je trajala službeno do 4. rujna. Nakon, javnog savjetovanja usklađivanja svih potreba, počela je strateška procjena utjecaja na okoliš, koja je dugotrajan proces upravo na ovakav važan dokument, a isto tako, naravno poslije toga i mišljenja svih tijela državne uprave. Ja ću samo kratko reći koji su to ključni nalazi, dakle, osnovne analize kada govorimo o segmentu društva, onda moramo reći da je prisutan kontinuirani trend smanjenja broja stanovnika, isto tako snažniji pad broja stanovnika upravo u kontinentalnoj Hrvatskoj, stopa prirodnoga pada u 2015. je bilo -4%, isto tako je prirodni pad stanovništva zabilježen u svim županijama. Što se tiče starenja stanovništva, onda možemo reći da udio starijeg stanovništva u ukupnoj populaciji je u stalnom rastu. Najviše stanovništva je u Ličko-senjskoj, isto tako i u Međimurskoj županiji. Migracije stanovništva, onda smo tu utvrdili da upravo je se u proteklom razdoblju veliko iseljavanje stanovništva utvrdilo i u kontinentalnoj i u jadranskoj Hrvatskoj i prema broju ocjenjenih osoba u inozemstvu, u prvom je mjestu Grad Zagreb. Od ukupnog broja odseljenih, a onda slijede Primorsko-goranska i Zagrebačka županija. Isto tako, što se tiče nezaposlenosti, utvrđene su značajne razlike u dijelovima Hrvatske. Što se tiče udjela obrazovnog stanovništva, onda moramo reći da je najveći broj obrazovnog stanovništva u Gradu Zagrebu, a najmanji dio u Koprivničkoj-križevačkoj županiji. Što se tiče zdravstva, socijalne skrbi i civilnog društva, kulturne baštine, isto tako u segmentu poglavlja koji se odnosi na društvo rađene su sustavne analize na terenu. Što se tiče gospodarstva, onda moram istaknuti da su izrazite međužupanijske nejednakosti, prema osnovnim pokazateljima društvenog i gospodarskog razvoja, obrazovna struktura stanovništva, nezaposlenost, zaposlenost, a isto tako i dio koji se odnosi na plaće, indeks razvijenost, konkurentnost, razvijenost poduzetništva itd. Ono što je utvrđeno, to je sigurno da naša država zaostaje za prosjekom EU 28, prema pokazateljima kako demografskog, društvenog i gospodarskog razvoja. Što se tiče prostora i okoliša, onda moram reći da su velike razlike, što se tiče prostornog razvoja utvrđene upravo u strukturi naseljenosti, funkcionalne razvijenosti i stupnju regionalnog razvoja prema indeksu razvijenosti, indeksu konkurentnosti i BDP-u, a što se tiče prometne infrastrukture, tu smo identificirali slabost u dinamici izgradnje, brzih i drugih državnih cesta u funkciji uspostave cjelovitog sustava cestovne mreže. Isto tako smo obradili i željezničku infrastrukturu, naravno riječni promet, pomorski promet i intermodalni promet. Kada govorimo o ključnim nalazima dakle, SWOT analize, onda moram reći da je ona zaista bila ekstenzivna, bila je rezultat brojnih radionica, komentara i svega onoga što je regionalna razina upravo dostavila ministarstvu i Ekonomskom institutu, u proces SWOT analize bili su zaista uključeni sudionici i sa lokalne i regionalne razine. Naglasak je stavljen na njihovo viđenje onoga što se zove razvojni problem, s kojima se suočavaju stručnjaci određenom području, tj. korisnici javnih usluga. Ono što je važno istaknuti vezano za ovu strategiju to je sigurno dakle, razrada ciljeva, definiranje prioriteta prema manjim skupinama u odnosu na statističku regiju u kontinentalna i jadranska Hrvatska, ako govorimo o tome da sigurno su primjerice u kontinentalnoj Hrvatskoj velike razlike uočene na Grad Zagreb i ostali dio od 14 županija koje obuhvaća upravo kontinentalna Hrvatska. Kada govorimo o SWOT radionicama na razini statističkih dakle, NUC 2 regija, kontinentalne i jadranske Hrvatske, onda se na tim kompleksnim problemima, odnosno, utvrđivanje u prioriteta zajedničkih, pojedinih 14 županija u kontinentalnoj Hrvatskoj i 7 županija u jadranskoj Hrvatskoj, sigurno bilo jako puno struktura koje su se dogovarale oko toga kako će biti definirani prioriteti i naše mjere. Što se tiče razvojnog upravljanja, onda tu moram reći, da sve izdvojene aktivnosti, odnosno slabosti, koje su identificirane u svim segmentima osnovne analize, onda je sigurno u segmentima razvoja nadaleko nadmašena snaga u SWOT analizi, ali ipak smo definirali da na neki način nikada u RH, nije se upravljalo sustavno, dakle, regionalnim razvojem i to je nešto što planiramo raditi u sljedećim godinama. Što se tiče strateških ciljeva, prioriteta i mjera onda moram reći da je prvi strateški cilj politike regionalnog razvoja povećanje kvalitete života, poticanjem održivog teritorijalnog razvoja, gdje imamo značajne mjere koje se odnose upravo na ovaj prvi strateški cilj, povećanje konkurentnosti regionalnog gospodarstva i zaposlenosti i sustavno upravljanje regionalnim razvojem. Svi su ciljevi višedimenzionalni, integrativni i uzimaju naravno u obzir načela održivog razvoja. Kada govorimo o definiranju naših ciljeva onda moramo reći da upravo u tablicama koji su prilog ovoj strategiji možemo reći da nam horizontalna pitanja u sva tri strateška cilja upravo su demografski učinci, prije svega što se tiče isto tako velikog iseljavanja iz RH u svim našim krajevima. Što se tiče prioriteta unutar strateških ciljeva onda možemo reći da je to unutar strateškog cilja povećanje kvalitete života, poticanjem održivog teritorijalnog razvoja, podizanje razine znanja i sposobnosti za poboljšanje kvalitete života, osiguranje i unapređenje osnovne lokalne i regionalne infrastrukture i podrška potpomognutim područjima i područjima s razvojnim posebnostima. Kada govorimo isto tako o strateškom cilju koji se odnosi na povećanje regionalnoga gospodarstva i zaposlenosti onda moram reći da su tu prioriteti unapređenje gospodarske infrastrukture, stvaranje poticajnog poslovnog okruženja na regionalnoj i lokalnoj razini, jačanje ljudskih potencijala i obrazovanja, povezano s potrebama gospodarstva na regionalnoj i lokalnoj razini. Kada govorimo o strateškom cilju tri, onda moram reći da upravo u njemu govorimo o sustavu upravljanjem regionalnim razvojem, učinkovitom upravljanju u skladu sa načelom supsidijarnosti, djelotvornoj međusektorskoj suradnji i isto tako jačanju financijskih i administrativnih sposobnosti za razvoj na lokalnoj i regionalnoj razini. Što se tiče svakog cilja onda moram reći da u svakom prioritetu je definirano isto tako dvije do pet razvojnih mjera kojima su obuhvaćene mogućnosti rješavanja prepoznatih razvojnih poteškoća te razvojni potencijali uključujući razvojnih dionika, a to su ljudi i prostor u kojem žive i djeluju kao i infrastrukturu koju koriste za ostvarenje općeg cilja politike regionalnog razvoja. U opisima mjera nalazi se isto tako i opis aktivnosti programa i projekata koji se planiraju provoditi u okviru pojedine mjere, a ono što smo u svakom slučaju već izradili, a čekamo samo usvajanje strategije u Hrvatskome sabor, to je i Akcijski plan provedbeni dokument strategije koji ćemo po usvajanju u Hrvatskome saboru uputiti na sjednicu Vlade. Akcijski plan je izrađen za razdoblje 2017.-2019. on je poslužio za definiranje financijskog okvira strategije, a isto tako imajući u vidu da je regionalna politika na nacionalnoj razini međuresornog karaktera, da obuhvaća razne mjere iz svih resora zbog realističnosti i točnosti izračuna, financijski podaci koji su definirani tijekom izrade akcijskog plana te su na njemu utemeljeni kako bi bili usklađeni s proračunskim procesom planiranja na godišnjoj i trogodišnjoj razini. Stoga su sredstva za provedbu aktivnosti, programa i projekata predviđenih akacijskim planom usmjereni na realizaciju pojedinih regionalnih razvojnih mjera osigurana u proračunima tijela državne uprave u čijoj su nadležnosti akcijskim planom obuhvaćene mjere, aktivnosti i programi te uključuju nacionalna sredstva i sredstva EU. Ono što želim reći je ukupna procijenjena vrijednost strategije do kraja 2020. godine je preko 32 milijarde kuna. U skladu sa zakonom Strategija regionalnog razvoja donosi se za sedmogodišnje razdoblje u skladu sa višegodišnjim financijskim okvirom kako sam i na početku samome rekla. Nažalost, Sporazum o partnerstvu, operativni programi kojima nije mogla doskočiti ona vlada su uzrokovali kašnjenje ove strategije i meni je žao da je donosimo tek 2017. godine. Stoga i nacrt prijedloga koji smo uputili Vladi, a po usvajanju na Vladi poslali u Hrvatski sabor se i zove Strategija regionalnog razvoja za razdoblje do kraja 2020. godine. Za kraj mi dozvolite samo reći da obzirom na važnost donošenje ove strategije u ljetnom zasjedanju Hrvatskoga sabora po konstituiranju predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave važno je da ova strategija bude što prije usvojena kako bi predstavnička tijela na razini jedinica lokalne i područne samouprave svoje strategije uskladili sa ovom koju danas predlažemo i isto tako kako bi svoje strategije što prije donijeli i odgovorili na izazove koje nam pruža ne samo članstvo u EU nego i ono što smo si zacrtali u programu Vlade RH. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem ministrici Žalac. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne onda otvaram raspravu. Prvi se za riječ javio uvaženi kolega Tomislav Panenić u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Hvala lijepo. Poštovana ministrice, državna tajnice sa suradnicima. A šta da kažemo, svi su već rekli ovo nije pravo vrijeme za raspravljati o ovakvom dokumentu. Ja bi isto rekao da mislim da niste vi trebali raspravljati o ovom dokumentu, taj dokument je trebao biti davno prije raspravljen. Sada bi mogli raspravljati o tome tko taj dokument nije napravio kada je bilo vrijeme, zašto smo mi već produžavali strategiju. Vjerojatno smo i zaboravili to vrijeme u kom je bilo pa smo imali strategiju i sada ajde na vrat, na nos da iskoristimo to do kraja ovog perioda do 2020. pa da donesemo da ne ispadne da stvarno nismo. I zato raspravljati o tome vjerojatno nužda je natjerala da se to napravi iako mislim da bi bilo bolje da se radilo na novoj strategiji, da ne moramo raspravljati 2020. i ne znam četvrte, pete, šeste o tome kako donosimo strategiju, a ovu smo produžavali. Vjerojatno onda ne bismo trebali ni raspravljati ni o viziji jel ako pogledamo ovu viziju koja je sadržana u ovoj strategiji do 2020. ne možemo doći ni blizu. Uvijek je naravno vizija nešto što je željeno stanje i to, ali da će biti blagostanje i da će svi biti sretni u Hrvatskoj do 2020. teško je povjerovati pogotovo za ovakve probleme koje imamo. Prema tome raspravljati o viziji mislim da nije pogodan trenutak, ne zato što je ovako kasno nego da nam date i godinu dana da raspravljamo sigurno bi zaključak bio tu viziju ne možemo ostvariti pa ne treba raspravljati. Ne bi trebalo raspravljati ni o regijama jer još uvijek nismo dogovorili što će biti regije, evo malo i tu je i kolega Grčić bio naveo što mi smatramo regijom, ja bih rekao ono vjerojatno i atar je postao regija i općina i grad i županija i statistička regija. I kako raspravljati o dokumenti u kome nismo baš sigurni ni što je regija, kako izdefinirati kome mi pripadamo, jesmo li županije, statističke regije, veće, manje, izgleda da je to nešto oko čega bi trebalo raspravljati ali nije pravo vrijeme. Također kada bismo trebali i izmjeriti kao svaku strategiju i ovu bi trebalo po nekim parametrima, ja bih rekao evo da nije vrijeme da sada raspravljamo o tome što je indeks kvalitete vlasti jer ova vlast koju sada imamo a svi skupa smo na kraju u njoj, netko silom, netko milom, ne znam kako bi nas netko ocijenio. Znači naš indeks je da raspravljamo o jednom, evo, ne mogu da se ne nasmijem, znači indeks kvalitete vlasti, pitao sam već kako ga izmjeriti, ali mi smo ga iskopirali jer EU ga je tamo navela pa smo ga onda im prenijeli i kod nas. Sada bi trebali raspravljati o njemu, a iskreno trebali bi ga prvo prevesti na naše okolnosti pa da bi mogli možda dodatno neka obrazloženja dobiti da vidimo kako ćemo se mjeriti. Iskreno evo od saborskog odbora intenzivno sam razmišljao o indeksu kvalitete vlasti i nikako nisam uspio staviti u kontekst neke rasprave. I onda mogli bismo isto tako raspravljati zašto ova strategija nije donesena ranije jer da je donesena ranije raspravljali bi sada na županijskim skupštinama o županijskim strategijama a ne bi imali istu takvu situaciju da ne možemo raspravljati jer nije donesena nacionalna. I onda kada bi trebali govoriti o bottom up pristupu, njega nema. Jer ne vrijedi raspravljati o bottom up pristupu kada županijske strategije nisu imale, zapravo predstavnici županijskih vlasti nisu imali snagu donijeti svoju strategiju i reći, vi na nacionalnoj razini, na državnoj razini ako nećete ih donijeti, mi idemo raspravljati, mi ćemo donijeti a vi kada se sjetite u 9h navečer jednog dana onda ćete raspravljati ali raspravljajte o tome kako ćete se prilagoditi našoj strategiji. I ja vas pitam kakve će biti to županijske strategije 2017. dok to još prođe, dok oni pripreme svoje, usklade, mi ćemo o strategijama, županijskim strategijama do 2020. razgovarati vjerojatno 2019. Uf, teško je ono kada treba govoriti a pogotovo mi je teško, trebam se vratiti u moju županiju i trebam gradonačelniku, ispričavam se, evo, malo i glas već ostaje, trebam gradonačelniku grada Vukovara, trebam zamjeniku župana reći da evo u strategiji projekt Dunav-Sava, uređenje plovnog puta ipak jeste i biti će, on galami, drami, raspravlja o tome ali izgleda samo sam sa sobom jer ga nitko ne sluša. Ne sluša ga nitko tko neće da shvati možda da taj projekt više nije prioritet, zašto se o tome nije provela rasprava. I sada mi ovdje trebamo raspravljati o dokumentu koji će izazvati sukobe u mojoj županiji i u županiji ministrice. I ja smatram da ćemo vrlo brzo imati i raspravu i kod nas gdje ćemo moći o tome kanalu napokon raspraviti, tko je za, tko je protiv. I evo vidim evo imati ću u četvrtak, županijska skupština će biti isto tako, i tamo se spominje u tome i opet moram pitati onda zamjenika župana da li mi trebamo raspravljati o tome ili ne trebamo raspravljati jer će opet biti onda drame pa će se po medijima povlačiti kako sukobi iskaču tamo gdje ih ne bi trebalo biti. Ili ćemo se naći negdje u zlatnoj sredini kao što su i autori ove strategije naveli kaže ukupna potrošnja energije nalazi se u zlatnoj sredini. Ne znam uopće sam sebi objasniti što znači zlatna sredina ako smo mi u Hrvatskoj zlatna sredina, izgleda da onda ima puno, puno lošijih od nas, a nekako nemam taj osjećaj kada imamo razgovore sa ljudima, kada smo na terenu i kada trebamo raspraviti o tome što ćemo u budućnosti napraviti, rasprava se svodi na to 'ajmo mi otići, odseliti i teško je raspravljati o tome. Nedavno sam imao i ovdje stanku, pa evo da potaknem raspravu o lokalnim akcijskim grupama, da se pokrene više to pitanje da ne ispadne da je od kraja, od početka ili kraja 6. mjeseca prošle godine zatvoren javni poziv, da sredstva još uvijek nisu u opticaju, da evo ni ova strategija neće dati odgovor jer pod tom mjerom, pod tim strateškim ciljem ne spominjete LAG-ove. Znači uopće ih nema kao takvih, nema ni njih, nema ni lokalnih razvojnih agencija. Znamo samo da sredstva prema ovome dobiti će regionalne razvojne agencije, koordinatori i o temi o kojoj smo raspravljali mnogo puta evo gdje i aktualna ministrica zna dobro situaciju i radi čega smo raspravljali ovdje, nema potrebe raspravljati, visok je sat i bojim se da neće to pomoći, o projektu Slavonije, Baranje i Srijem. Nemam snage raspravljati jer puno teških riječi bih onda rekao. Evo, hvala.
Izlaganje kolege Panenića izazvalo je tri replike. Prva je kolega Miro Bulj.
Hvala lijepa predsjedniče. Kolega Paneniću, spomenuli ste da ova strategija će biti najvjerojatnije raspravljena do isteka ove Strategije 2020. dok prođe sve razine. Kazali ste i pokušali ste objasniti taj pojam koji je unutar strategije, rekli ste za energetiku čini mi se da smo u zlatnoj sredini, pa valjda će biti i ova strategija u zlatnoj sredini jer u ovo vrijeme da se obrazlaže Strategija regionalnog razvoja, spomenuli ste samo probleme u svojoj županiji. A spomenite sada recimo probleme u Dalmaciji županiji, evo na primjeru prometnica. Pa to će raspravljati ja sam već mislio da će već biti šator ispred a mi još nismo raspravili ispred od župana obećaju tunel kroz Kozjak, a mi još nismo raspravili niti strategiju da li je brza cesta do Sinja, spoj do Sinja cetinskog kraja ili da je li je prioritet možda Ravča-Drvenik koji je ministar Bačić tad prometa sada predstavnik kluba HDZ-a otvorio 2009. čini mi se godine, otvorio sa predsjednikom Sabora Bebićem, napravljena su 2 metra i tu je stala provalija i sad samo mogu putnici poginuti, izgubiti glavu ako odu put tamo, znači brojne prometnice, evo bio sam dolje u Metkoviću, možete doći, to je cesta gora nego u Ruandi u najgorim vremenima, a činjenica je da o ovoj strategiji govoriti u 21 sat, početi ministrice, ovo je ponižavajuće prema saborskim zastupnicima, prema županima koji su očito svrha sami sebi jer trebaju puno glasniji biti i prema svim institucijama koje se raspravljati od gradskih vijeća, općinskih vijeća, na ovaj način raspravljati o regionalnom razvoju poglavito 2/3 zaboravljene Hrvatske gdje djeca nemaju nikakve uvjete, gdje obitelji nemaju uvjete, da imamo zdravstvene, školske usluge kao što imamo u Zagrebu. Centralizirano je ali zbog čega, zbog ovoga što nam uvale strategiju u 9 sati uvečer dok se na HTV-u govori o kupaćim kostimima da li će predsjednik Sabora ili ja nositi kupaće kostime u obliku haljine Ivane Lesandrić. Hvala lijepo.
Kolega Panenić, odgovor na repliku.
Možda je ovako jednini način sarkastično malo da pretvorimo ovu zlatnu sredinu koju imamo, evo tih 9 sati je zlatna sredina tako da u nekoj lošijoj varijanti mogla je biti ponoć, a možda pravobraniteljica bude u ponoć pa onda će ona reći da nije zlatna više sredina. Spomenuli ste i to o energetskoj, da kažemo i strategiji, i o ovoj energetici probleme koje imamo i mi smo u zlatnoj sredini. Zlatnoj sredini, poskupit će struja samo 170 kuna zato što smo zlatna sredina. Zamislite da nismo zlatna sredina onda bi poskupilo 340 kuna i zamislite onda kako bi raspravljali, vjerojatno danas bi rasprava o Agenciji za ugljikovodike dočekala ne ponoć, nego iza ponoći, jer ne bi znali naći više opravdanje kako ljudima objasniti što je zlatna sredina. Isto tako, i vi ćete isto svojim ljudima trebati objasniti zašto ne znam, u Slavoniji imamo projekt, vi nemate projekt tamo, zašto ste vi bolje razvijeni, područje Sinja i okolnih naselja, zašto ona cesta tamo prema Metkoviću nije napravljena. Vjerojatno ima razloga što ipak mi koji pripadamo di smo ispod zlatne sredine, pomogli su nam više, pa evo samo se ljudi odseljavaju, samo nema radnih mjesta ali imamo cestu. Prema tome, zlatna sredina je širok pojam i dobro je da smo otvorili pitanje.
Druga replika u zlatnoj sredini, Nikola Grmoja. Jer ima i treća, ne, eto.
Hvala poštovani predsjedniče. Kolega Panenić, evo i kolega Bulj je to rekao, sramotno je da u ovo doba, da jutros dobijemo najavu da će biti ova točka Strategije regionalnog razvoja je jako bitna i važna. Ja mislim da je kolega Bulj sigurno i po broju replika i po minutama govorenja ovdje u Saboru najaktivniji zastupnik, a većinu tog vremena je govorio upravo o Strategiji regionalnog razvoja i indeksaciji. Tako da mislim da ovu bitnu i važnu temu koja očito kolega Bulj zna dobro prepoznati ključne probleme ove države i ovog društva, žalosno je da ovako o važnoj temi raspravljamo ovako kasno, a ono što se treba priznati i ministrici Žalac i ministru Tolušiću, onu jako dobro surađuju, jedan dobar PR. Nikad stanje u hrvatskoj poljoprivredi nije bilo lošije nego sada upravo u vrijeme ministra Tolušića. Znači mi imamo jednu opću kataklizmu u dolini Neretve, znali situaciju sa uvozom stranih poljoprivrednih proizvoda, niskim cijenama otkupa, znači apsolutno se ništa po tom pitanju ne događa, ali ministar ulaže velike napore, velika sredstva u PR, dobro mu je došla ona situacija koju je proizveo na samom početku, šta je konkretno napravio kod tih inspekcija i svega ostalog, ali je poslao jednu poruku da on želi mijenjati stvari u hrvatskoj poljoprivredi a zapravo se ništa ne događa. Ista je stvar i sa ovim što ste vi kolega Panenić govorili oko projekta „Slavonija“, to je čista magla, čisti PR, radi se o skupu projekata s određenog područja onda bi smo mogli imati, ne znam i projekt Dubrovnik-Neretva, projekt Dalmacija, projekt Istra, znači čisti PR, čista magla koja nam se prodaje iz dana u dan.
Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Grmoja, drago mi je evo da u ove kasne sate kad ne bi trebalo raspravljati o Strategiji regionalnog … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] jel mogu ja? Kad ne bi trebalo raspravljati [[Upadica predsjednik: Jel da ga upozorim?]] o strategiji regionalnog razvoja, te temi, meni je teško o tome govoriti i drago mi je da ste spomenuli projekt „Slavonija“, naravno, svi očekujemo puno pa onda kad razočarenje pa onda te to skrši kao čovjeka koji dolaziš iz tog područja. I evo bilo bi svakako dobro i kolega Bulj kad govori i svi mi skupa, možda bi i ministrica i njen tim da budu ovdje i to slušaju, dobili nacrt nove strategije. Znači, onako što ljudi sa terena žele da to nisu da kažem, samo administrativni ljudi koji dolaze na neke sastanke nego one stvarne potrebe onda bi ta strategija bila životvornija, onda bi vjerojatno se uključili svi više u raspravu jer na kraju nas par ovdje sada raspravlja o tome kako nije pogodan trenutak da raspravljamo o strategiji, a kamoli da raspravljamo o nekim sastavnicama koje nerješive su. Jer ova strategija otvorila je, ukazala na puno problema. Ne doduše sve, ali ni jedno rješenje ne nudi. I mi sada trebamo raspravljati o tome kako će nama biti bolje kada usvojimo strategiju, a znamo do 2020. jednostavno čeka se samo da mandat prođe i da vrijeme prođe i da nas to pojede. Prema tome, strategija je kako izgleda politički preživjeti, a ne strategija kako treba napraviti razvoj.
Hvala. Treća replika je uvažena kolegica Roščić. Izvolite.
Predsjedniče zahvaljujem. Ovo je sad situacija da mi već od naših ministara imamo prijedlog treće strategije u ovom Hrvatskom saboru. Do sada smo na sve te strategije čekali čak i 9 godina. Na ovu smo čekali 4, a sad imamo situaciju da u roku od 6 mjeseci do godinu dana pred nama je strategija. Vi i ja smo kolege u izradi jednog specifičnog tipa strategija, a vi ste spomenuli da oni u ovoj strategiji nisu uopće navedeni, odnosno da lokalne akcijske grupe uopće nisu spomenute. Na stranici broj 10. ako oduzmemo sadržaj i pojmovnik to je prva stranica, znači dovoljno je bilo pročitati prvu stranicu ove strategije se upravo spominju integrirane teritorijalne strategije. Među njima se spominju, znači strategije urbanih aglomeracija na kojima ima iskustva, a vi i ja i vi imate jako iskustva, znamo se, tu smo kolege imamo iskustvo na strategijama koje se donose, znači na razini lokalnoj, CLD strategije, znači vođene zajednicom. One su spomenute već na 10. stranici ako ste propustili vidjeti, čisto da to ovdje spomenem. Jer nije dobro da govorimo podatke da je u ovoj strategiji nešto izostavljeno što nije. Mi smo imali tri strategije koje su kvalitetne. Ali ova od sve te tri ja moram priznati da je tehnički najbolje napisana, strukturirana sa prilozima, sa onim ključnim dijelom od 12 stranica koji je sažet, jasno razumljiv. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala kolegice, ono dugo se znamo, pa onda možemo kvalitetno raspravljati. Samo bih rekao da ova strategija se radi od 2014., znači nije ona sad napravljena, ona se radi već oho-ho vremena, tako da traje. Ako je napravljena u ovih par mjeseci ispravite me. Ako je znači od kada je? Evo vidim da državna tajnica klima glavom, ono pa, zato kažem napravljena je znači u ovih 6, 7, 8 mjeseci koliko je u tome. Nije ono, ali ne bih ulazio u to dalje. Ovo sam vidio, mene je zasmetalo što prvenstveno LAG-ovi oni su spomenuti u okviru ciljeva koji se odnose na otočna područja i tamo se spominju. Međutim, znači ovako. Cilj 1. povećanje kvalitete života, poticaj održivog teritorijalnog razvoja. Prioritet 1.3. podrška potpomognutim područjem, područjem s razvojem posebnostima. Mjera 1.3.1. Pružanje podrške razvoju potpomognutih područja. Tu nije spomenut LAG. A u onome dijelu, ne znam izgleda da čitamo ima više verzija. Ovo je u ciljevima, a ciljevi nisu na 10. stranici, nego tamo gdje treba bit neke konkretne mjere kako realizirati. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] [[Upadica Bulj: Ma ima papira koliko hoćeš!]] Dobro. Uglavnom ja govorim samo o tome da znamo jako dobro taj pristup regionalnog ruralnoga povezivanja. Ono mi, nas dvoje kad bismo o tome raspravljali sigurno bismo to u ovu strategiju stavili jer to je jedini način. Jer mi sad imamo kroz ovu poreznu reformu koja je napravljena, da na primjer radnik koji živi u Vukovaru ima veća prava nego radnik koji živi u mojoj općini koja je susjedna radi toga što, ne znam ova Vlada, ministar Marić nije htio uvažiti da ako se ukida povlastice ukini svima. Ne, on je ostavio gradu Vukovaru, a mi koji smo ginuli iz moje općine, gdje je pobijeno da kažem desetke ljudi, mi smo na kraju građani drugog reda.
Hvala. Prelazimo na raspravu Kluba zastupnika HDZ-a uvažena kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, poštovana ministrice, državna tajnice, pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Strategiju regionalnog razvoja Republike Hrvatske za razdoblje do kraja 2020. godine klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati. Evo najprije ću krenuti sa time kad je i kako počela izrada ove strategije, jer je to bilo pitanje i čini mi se da kolege nisu dobro proučile kad čak ni to nisu primijetile. Veseli nas, ona je počela izradom analitičke podloge za izradu Strategije regionalnog razvoja. Metodologija izrade temeljila se na suvremenom pristupu sudjelovanja ključnih dionika iz javnog, privatnog, akademskog i sektora civilnog društva. Izradu strategije stručno je podržao i Ekonomski institut iz Zagreba. Trajala je od rujna 2015. godine do srpnja 2016. a potom je započeo proces savjetovanja sa zainteresiranom javnošću. Također je i Nacrt prijedloga strategije upućen u postupak očitovanja tijela državne uprave i svim ostalim relevantnim dionicima. Tu su rađene detaljne i kvalitetne analize svih segmenata društva od kretanja, starenja migracije, nezaposlenosti, obrazovanosti, zdravstva itd. Zatim segment gospodarstva i prostora i okoliša koji obuhvaća od prostornog razvoja, prometne, željezničke infrastrukture, riječnog pomorskog i intermodalnog prometa, te razvojnog upravljanja. Utvrđene su u svim segmentima snage i slabosti i to različite one za kontinentalnu Hrvatsku gdje imamo 14 županija i za jadransku gdje imamo 7 županija, a potom prilike i prijetnje. Na žalost moramo reći da su slabosti u svim segmentima razvoja daleko nadmašile snage, ali ipak su identificirane ključne snage i prepoznate su i sve značajne prilike. Prilikom izrade strategija i danas dosta se govorilo o hrvatskim statističkim tzv. NUC2 regijama koje su zaista velike u razmjerima Hrvatske, ali su malene u europskim razmjerima i tu je naglašeno heterogenost unutar tih NUC2 regija. I stoga je prostorni obuhvat za provedbu sektorskih SWOT radionica definiran na osnovu nalaza i preporuka znanstvenih i stručnih radova koji su se bavili regionalizacijom Hrvatske i s druge strane kako opet naše županije su relativno male, statističke regije heterogene, stoga je provedena podjela na 5 prostornih jedinica. Znači imamo, sjevernu Hrvatsku, središnju, istočnu gdje je Slavonija i Baranja, Istra, Lika i Primorje, te južna Hrvatska Dalmacija. Posebno je zaključeno da je riječ o kompleksnim problemima i zato ih je potrebno rješavati na više razina i suradnjom ključnih sudionika različitih struka. Ovo je planski dokument, kojim se utvrđuju ciljevi i prioriteti te način njihova postizanja i aktivnosti. Programom Vlade za mandat 2016.-2020. utvrđeno je da politikom regionalnog razvoja središnja državna vlast u suradnji sa lokalnim i regionalnim jedinicama treba pomagati slabije razvijena područja, ali ono što je nama izuzetno bitno, da ovo treba biti temelj za povlačenje što više europskih sredstava i sufinanciranje iz državnog proračuna. Strategijom, kao što smo čuli, definirana su 3 strateškog cilja politike, regionalnog razvoja. Pod 1 povećanje kvalitete života poticanjem održivog teritorijalnog razvoja. 2. povećanje konkretnosti regionalnog gospodarstva i zaposlenosti. 3. sustavno upravljanje regionalnim razvojem. I onda su svaki od tih ciljeva razrađeni kroz prioritete i mjere. U svakom prioritetu definirano je od 3 do 5 razvojnih mjera itd. Ukupna procijenjena vrijednost strategije za prvo trogodišnje razdoblje iznosi 32 milijarde 264 milijuna kuna. Ono što nije u uvodnom govoru rekla ministrica, ja bi naglasila. Najveću financijsku vrijednost ima upravo cilj 1. na koji se planira utrošiti 95,9% sredstava, dok cilj 2. preostaje 3,9, a svega 0,2% za cilj 3. Ali, treba znati da je pod ovim u okviru prvog strateškog cilja, očekuje se sinergija različitih vidova razvoja društva, od prostora, okoliša, odgoja, obrazovanja, športa, afirmacija kulturnog identiteta, razvoj civilnog društva. Ja bi rekla praktički sve. I posebna pažnja, tu se daje potpomognutim područjima i područjima s razvojnim posebnostima a i pružanju potpore zaštite okoliša i energetske učinkovitosti. U drugom strateškom cilju se podržava razvoj regionalnog i lokalnog gospodarstva, financiranje poduzetničkih zona, aktiviranje državne imovine itd. Tu je i zaista potrebno manje sredstava. Dok treći strateški cilj za koji osiguravamo najmanje sredstava je usmjeren na usklađivanje javnih politika i zakona na nacionalnoj i regionalnoj razini u svim sektorima, te unaprijeđena međusektorske suradnje u pripremi i provedbi regionalnih razvojnih projekata, što znači da tu u prvom redu treba mijenjati zakone. Također, je propisan način i sustav praćenja i izvješćivanja na razini strateških ciljeva, mjera, ali i aktivnosti programa i projekata. Čuli smo da je za strategiju proveden i postupak strateške procjene utjecaja na okoliš. Daljnja razrada strategije definiranih mjera na konkretnim je aktivnostima, programu i projektima koji se provode u određenom trogodišnjem razvoju i to će biti obuhvaćeno akcijskom planom, koji naravno nam sad slijedi. Iako imamo konture akcijskog plana već. Strategije je izrađena s namjerom da bude kompletirana sektorskim strategijama, tj. cilj joj je osigurati ravnomjeran učinak sektorskih strategija na prostor, da bi se u konačnici postigao ujednačen regionalni razvoj. Glavne prednosti nove strategije u odnosu na onu koju smo imali od 2011.-2013. što su strateški ciljevi konkretniji i mogu se kvantificirati izrađen je akcijski plan, kao provedbeni dokument koji služi njezinoj operacionalizaciji u određenom trogodišnjem razdoblju, te se time pridonosi unaprjeđenju procesa praćenja provedbe. Kroz definiranje konkretnih aktivnosti, programa i projekta, te kriterija za uključivanje istih u akcijski plan, dobijemo jedan od instrumenata provedbe strategije regionalnog razvoja RH, a ostali instrumenti su financijski plan, izvješće o provedbi akcijskog plana, ali i najvažniji su izvori financijskih sredstava. Naravno, za provedbu ove strategije, neophodno je izmijeniti i dopuniti zakonodavni okvir, to je ono što sam govorila na početku i to u prvom redu se odnosi na Zakon o regionalnom razvoju, Zakon o potpomognutim područjima, Zakon o otocima i Zakon o obnovi i razvoju grada Vukovara. Posebnu pažnju strategije usmjerena je na novije inovativne razvojne koncepcije i pristupe, nove razvojne prilike za hrvatske regije, gradove i općine iz međunarodne prakse. To je jedan segment na koji sam posebno obratila pažnju. I ja vjerujem evo kolegama isto sugestija, da malo vide, šta je to inovativno, što je to što se može primijeniti na RH, a iz međunarodne prakse. Pa tako, npr. pristup razvoju utemeljen na mjestu, znači identifikacije i mobilizacija unutarnjih potencijala, ono što imamo od ljudskih resursa, infrastrukture i bogatstva upravo te lokacije o kojoj se govori i gdje se treba raditi i ulagati. Nadalje, kružno gospodarstvo, jutros smo govorili o održivom gospodarenju otpadom, tu znači ne idemo više na ono linearno gospodarstvo, kada od sirovine dođemo do potrošnje i otpada, već recikliranjem i ponovnim korištenjem te iste materijale možemo upotrijebiti. Nadalje, otpornost regija, održivi razvoj otporan na izvanjske šokove, zeleni gradove, pametan grad, socijalna inovacija, kulturne i kreativne industrije, brendiranje regija i lokalnih jedinica, zelena ekonomija i gospodarstvo, nadalje, socijalna ekonomija koja se odnosi na treći sektor gospodarstva koji se nalazi između privatnog i javnog i obuhvaća organizacije kao što su udruge, neprofitne organizacije, zadruge, zaklade, socijalna poduzeća i slično. Nadalje, sjeda i bijela ekonomija, plava ekonomija, obično će neki misliti da se odnosi na naš morski dio, ne, ova je utemeljena na tehnološkim inovacijama na prirodi. I nadalje, kvaliteta vlasti koja u biti podrazumijeva nisku korupciju, visoku zaštitu vladavine prava, djelotvornost i odgovornost vlasti. Evo kolega Panenić vi ste upravo govorili šta je to kvaliteta vlasti. Kolega Panenić ne slušate me pa bite čuli šta je kvaliteta vlasti, kada već niste sami pročitali. Naša vizija i klub HDZ podržava ovu strategiju, vizija je i treba biti Hrvatska 2020. zemlja regija blagostanja i sretnih ljudi. Hvala.
Imamo pet replika, prvi je uvaženi kolega Bulj.
Kolegice, naravno da je dobro šta strategija postoji, šta je napravljena, šta je trud uložila ministrica ogroman, ali toliko je ponižavajuće za zastupnike, za javnost, za ljude koji očekuju rješenja, za građane naše da se raspravlja u pola noći, pa do pola noći se raspravlja najmanje od devet sati, čak ni ekran više ne može izdržati zacrnio je i ekran. Ovo je ponižavanje ove strategije u kojoj toga toliko napisano na papiru, to su čudesa. Možemo mi to sada pojašnjavati i ovako i onako, možemo kritički, možemo se i šaliti, ali je činjenica da postoji Projekt Slavonija. Kaže kolega Panenić da se od njega puno očekuje par projekata koje se ujedinilo i kazalo evo imamo Projekt Slavoniju, šta će biti vidjet ćemo. U njegovoj općini nisu isti uvjeti kao građanima i porezi kao u drugoj. U nas u Dalmaciji također trebao biti projekt, očekujemo i mi projekte. Želio bi raspravljati o tome jasno i glasno, pojasniti dolje ljudima jel to ne mogu učiniti županije. Vi govorite, ovdje se spominje pet regija, da pet regija onda koji je interes županija, kao male su. Nisu one male one su vrlo bitne za uhljebljavanje, vrlo bitne. A u strategiji kaže pet regija je bitno. Kaže nama EU koju toliko poštivate i pozivate se na nju, pet regija, županije za fondove nisu dovoljne. Znači ova strategija je ozbiljna priča. Oko prometnica, spominjali ste prometnice, spominjali ste željeznicu. Pa imamo li uopće željeznicu, do 2020. od kada smo ušli u EU svake godine je sve gori uvjeti su u željezničkom prometu i transportnom i kargu i infrastrukturi to je poznato. Znači pozivamo se na nešto što je sakriveno u ovoj strategiji, a javnost ne može čuti. Žao mi je što nema ekrana ja ne znam sada vi ćete me puštati slobodno hvala lipa predsjedniče. Možete, možete, može sučeljavanje, jel vidite i tehnika ne može izdržati ove napore, ja ministrice zaista, ovo je ponižavanje vaše strategije, vašega truda doći u ovaj sat. Vi ste tribali povući ovo, tribali ste kazati predsjedniku Sabora ipak je ovo ozbiljna stvar Strategija regionalnog razvoja. Ljudi očekuju glasno da mi kažemo svoj stav o ovome svemu što se unutra nalazi, a ovo nekome napisati na papir da pročita to je najlakše. Hvala lijepa. Skratit ću sebi predsjedniče vrijeme, nije puno minut. Hvala. … /Govornici govore u isto vrijeme./ … čekao sam da se vrati tehnika jel zaista više i tehnika ne more izdržati. A ministrice zaista ovo bi bilo najbolje da povučete, bezveze ste krenuli na raspravu da se odvije ozbiljna rasprava. Hvala.
Ali ja vas namjerno pustim jer ste tražili pola sata da proučite, a za deset minuta ste toliko naučili da možete pričati, ekspert.
Hvala lijepo. Pa kolega Bulj ja mislim da mi znamo češće raditi u 21,26 minuta i da je svaka točka jako, jako bitna za nekog od naših građana da ništa mi išta o čemu govorimo i radimo tu ne bi trebala biti šala. Najveća je šala to kada vi dobijete materijale odnosno strategiju 21. lipnja na svoje klupe i onda tražite danas 30 minuta da je proučite. I onda nakon deset minuta sudjelujete u raspravi, to je najveća šala. Hvala.
Uvaženi kolega Ante Babić replika broj dva.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa zapravo kroz ono što ste vi govorili poštovana kolegice Martinčev-Juričev sam htio ponoviti, a dobro je zbog javnosti to ponoviti jer ja sam shvatio kroz istupe pojedinih zastupnika večeras kao da su oni ovu strategiju dobili 20 minuta prije ove rasprave na klupe jer se to tako prenosilo u javnosti, a i neki od oporbenih kolega rekli su da je ona započela 2014. godine do danas da je javna rasprava trajala do 4. rujna, a da je nakon toga bila i strateška procjena utjecaja na okoliš. Očito je da oporba u nemogućnosti da kvalitetno predlaže svjesna svih svojih propusta kada su trebali donositi strategiju su napustili ovu sjednicu, što sigurno nije dobro. Ali kada govorite o tome, pa treba reći zaboga da su tu sudjelovali i župani i jedinice lokalne samouprave i Partnerska vijeća kontinentalne Hrvatske i Jadranske Hrvatske, održano je 28 intervjua, javna savjetovanja, sudjelovala su ministarstva, Ekonomski institut, dakle tri godine se radi na ovoj strategiji i netko danas postavlja pitanja zašto 20 minuta prije se o tome raspravlja ovdje večeras i u ovaj sat. Raspravljalo se u ovim saborskim klupama i do pola noći i nakon pola noći, nikada nismo u praksi imali barem od oporbe nikada raspored točka. Nikada kao saborski zastupnici nismo znali o čemu ćemo raspravljati, to je bilo pravo predsjedavajućega, oni su određivali te točke no mnogi ljudi to zaboravljaju. I to nije dobro. Nije dobro zbog javnosti govoriti o ovom važnom dokumentu, da se radi o nekom dokumentu koji je došao sada u saborsku. I još nešto, ova strategija je prošla saborske odbore koliko znam, neki su bili za i neki protiv u oporbi, ali mislim da to nije dobro ni korektno. Evo.
Hvala. Treća replika uvaženi kolega Kliman.
Hvala lijepa predsjedniče. Kolegice Branka, rekli ste da u tim ciljevima u strategiji je navedeno da će nerazvijeni dijelovi Hrvatske, dakle cilj je jedan od, da nerazvijeniji dijelovi Hrvatske dostignu razvijenije dijelove Hrvatske. Dakle, volio bih reći da moramo zaista voditi računa o mjerama kada ih se bude donosilo da se ne zaustavi razvoj razvijeniji dijelova Hrvatske koji su danas evo motor ovog razvoja ekonomskog i svekolikog u RH i da tu moramo biti jako oprezni i suptilni u donošenju tih mjera i pogotovo oko indeksacije koja je dakle predmet jedne daljnje primjene. Jer mislim da moramo jako voditi računa da ipak jedna od mjera odakle će se financirati dakle taj, da se umanji taj disbalans je i državni proračun. Državni proračun se evo dominantno najviše puni iz ovih razvijenih dijelova Hrvatske i tu zaista moramo voditi računa da se ne umanji taj fiskalni potencijal same države jer resurse koje imamo moramo maksimalno iskoristiti da bismo što više uprihodovali u državni proračun i da bi što kvalitetnije onda mogli pomoći ovim nerazvijenim krajevima. Ali moramo isto tako priznati da i ovi razvijeniji dijelovi Hrvatske su daleko od standarda EU, jučer smo imali raspravu o Prometnoj strategiji. Evo mi moramo reći da nemamo spoj sa željeznicom sa ostatkom države iz Istre, dakle idemo preko Slovenije za Zagreb, dakle mora se i tu puno ulagati da bismo još više osnažili te gospodarske potencijale, da bismo mogli još kvalitetnije učestvovati u dakle smanjenju disbalansa financijskog u RH i dakle i u razvoju.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa kolega Kliman, zaista je žalosno i o tome sam govorila na svom Odboru za regionalni razvoj i EU fondove da je bivša koalicijska Vlada 2014. tako ispregovarala korištenje europskih fondova da npr. projekte izgradnje ni vrtića ni staračkih domova, domova zdravlja u naseljima iznad 5 tisuća stanovnika nije bilo moguće raditi. I još uvijek se nažalost ne možete raditi. Znači možemo napraviti biciklističku stazu u naselju od par stotina stanovnika i za to imamo sredstva, imamo sredstva za uređenje velikih gradova i urbanih aglomeracija a onda naselje poput mog grada Vodica u takvim mjestima nije moguće raditi n vrtić, ni starački dom, ni vatrogasni ni nešto slično. Hvala.
4. replika uvaženi kolega Panenić.
Hvala lijepo. Evo ja bih samo malo primijetio u ovoj raspravi, kolega Babić je to dobro nadopunio, zapravo izlaganje kolegice kada je rekao da 3 godine se radi, znači ipak, sada da dogovorimo, ako 3 godine se radilo na toj strategiji onda vjerojatno, ili 3 godine ili je manje, ali ja ipak sam osjećaja da je to radilo se od 2014. Ono što je jako bitno vezano za tu strategiju kako ste i napomenuli u svom izlaganju većina sredstava ide za kvalitetu, poboljšanje kvalitete života, je li tako, u tim područjima koja se pomažu. Meni je jedino žao što ta sredstva ne idu za drugi cilj, onaj za razvoj gospodarstva. Znači mi ćemo imati vrlo kvalitetno sređena naša područja, ceste, staze, mostiće i sve ostalo što ide jedino nećemo imati ljude jer neće imati gdje raditi. Možda će raditi malo kao bauštelci dok traje ta obnova, kada prođe obnova onda svi put Irske i Njemačke jer posla nemate. Postali smo svjetski prvaci u gradnji infrastrukture. I nikako više jednom da se netko uhvati gospodarstva i da kaže da je gospodarstvo prioritet, da nije gospodarstvo samo kada se gradi cesta ili neki drugi infrastrukturni objekt nego je gospodarstvo kada proizvodimo proizvode koje izvozimo iz naše države. I ova orijentacija regionalnog razvoja ako ostane samo na infrastrukturi opet ćemo imati program obnove koji kada završi ljudi se nemaju na čega vratiti jer nije vratiti se samo imati cestu do svoje kuće nego je imati i neki proizvodni objekt u kome ljudi rade i sretni su sa svojim radom i zarađuju život za svoju obitelj. Prema tome, mislim da u samoj strategiji moramo voditi računa o prioritetima i evo nakon svih tih partnerskih vijeća, nakon svih onih koji su uključeni, na kraju rezultat je opet se vraćamo na ono što je interes, prvenstveno lobija a to je gradi infrastrukturu.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa kolega Panenić, ja bih vas stvarno molila da pročitate strategiju jer točno stoji što je cilj br. 1, br. 2, br. 3 i točno se navodi povećanje kvalitete života poticanjem održivog teritorijalnog razvoja, povećanje konkurentnosti regionalnog gospodarstva i zaposlenosti, ta da imamo razrađeno i povlačila sam crtu na nove razvojne prilike i iz međunarodne prakse, znači pristup razvoju utemeljen na mjestu, identifikacija, mobilizacija unutarnjih potencijala itd., kružno gospodarstvo. Evo da ste samo mene možda slušali pažljivije to biste čuli. I još ću jedanput napomenuti ono što ste se jako smijali i tu gledali kao kvaliteta vlasti, kakva je to kvaliteta vlasti. Pa misli se, podrazumijeva se na nisku korupciju, visoku zaštitu vladavine prava, veću razinu … … [[Upadica se ne čuje.]] To je kvaliteta vlasti kojoj moramo težiti. Jel' mi radimo strategiju? Je li mi radimo strategiju? Znači tome trebamo težiti. Eto, hvala lijepo.
Kolega Bačić, 5.-ta replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice Branka, javio sam se iz razloga što se problematizira vrijeme rasprave same strategije i je li primjereno raspravljati o strategiji navečer u 9 sati. Ja bih samo podsjetio, žao mi je što nema, evo došla je kolegica Glasovac, što nema kolega iz SDP-a, ali sam nekoliko puta u pretprošlom mandatu govorio da je vrlo važno da se strateški dokument raspravlja u Saboru, pa sam rekao da je neprihvatljivo da Strategija prometnog razvoja RH da ju je za 12 sekundi tadašnja Vlada raspravila na sjednici Vlade a da ta strategija uopće nije došla u Sabor. Dakle, koliko je za regionalni razvoj Hrvatske važna ova strategija, gotovo ne manje je važna Strategija prometnog razvoja RH i mi kao saborski zastupnici tu strategiju uopće nismo ni vidjeli jer nije ni došla u Sabor, nego je raspravila Vlada. Drugi važan dokument, također strategija razvoja primjerice željezničke infrastrukture. Uopće prema Zakonu o željeznici nije predviđeno da je raspravi i Sabor. Niti jedan srednjoročni dokument, tadašnja Vlada SDP-a nije raspravila u Hrvatskom sabor, niti jedan važan strateški dokument. I nismo da ga imali mogućnost raspraviti jer se zakonima utvrdilo da će donijeti Vlada ili pak čak resorno ministarstvo. Ovdje nakon što 20 dan imamo u Saboru na klupama Strategiju regionalnog razvoja, sada problematiziramo vrijeme je li ona raspravljena u 6 poslijepodne, u 2 poslijepodne ili u pola 10 ujutro. Za mene to nema nikakve razlike ako netko želi raspravljati, mogao se pripremiti i mogao je večeras o tome raspraviti. Hvala.
Odgovor.
Evo ja bi samo nadodala, pa kolega bačiću, pa svi koji imamo iskustva, znamo kad se donosi i kad se raspravlja o državnom proračunu. to je najvažniji akt koji se donosi za narednu godinu, uvijek je ta rasprava i do 1 u noć. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] nema veze… [[Govornik nije uključen.]]
Dobro. Mogli smo početi sa ovom točkom ali bi onda neka druga važna točka došla navečer pa bi isto tako bilo prigovora, to vam je jasno jer imamo i sutra važnih točaka koje će se i ujutro i popodne i navečer i preksutra isto tako. A sada je na redu zastupnik kojem nikada nije kasno, uvaženi kolega Ivan Pernar.
Hvala predsjedavajući. Dame i gospodo, ova Strategija regionalnog razvoja po svojoj prirodi je osuđena na neuspjeh. I vi ćete reći zbog čega? Pa zato jer u ovom sustavu gdje je centralna banka mjenjačnica, kompletna zemlja pa samim time i sve njene regije, osuđene su na propast. Skoro sve županije su dužne, skoro svi gradovi i općine su dužni, mnoge firme su dužne, većina njih. One koje nisu dužne nisu u hrvatskom vlasništvu, novac u svakom slučaju odlazi iz naše zemlje. I mora se postaviti pitanje je li moguće da regionalni razvoj Hrvatske uspije, a da kompletna zemlja ostane u dužničkom ropstvu? To je kao pitanje može li jedan pojedinac, jedan član obitelji financijski prosperirati ako je kompletna obitelj ekonomski upropaštena. Ne može zato jer je svaka regija jedne države u suštini će dijeliti njenu sudbinu, zato jer politika koja se vodi iz centralne banke, ona se reflektira n sve dijelove zemlje. Sve dijelove. Znači ako centralna banka kaže mi nećemo emitirati novac. Ok, imat ćete nelikvidnost u cijeloj zemlji u svim regijama. Ako centralna banka kaže novac će se emitirati isključivo kao kredit u Hrvatskoj i to vanjski koji se prelijeva u unutrašnji, a za otplatu kamate novac ne postoji, nije nikad stvoren, imat ćete dužničku krizu. Imat ćete deložacije. I vi ste možda uvjereni da postupate najbolje i da je strategija najbolja, ali ja vam garantiram, kada ta strategija bude dovršena, znači 2020., vi ćete možda doći ovdje, možda nećete, možda ćemo se sresti na ulici, ja ću vas pitati dame i gospodo, je li u Hrvatskoj danas više ljudi nego je bilo prije? Je li u Slavoniji više ljudi nego je bilo prije? Je li u Sisku više ljudi nego je bilo prije? Je li u Varaždinu više ljudi nego je bilo prije? Je li u Rijeci više ljudi nego je bilo prije? I vi ćete mi reći da ukupnom zbroju, broj stanovnika pada. Da su rijetka mjesta koja prosperiraju. Ja ću vas pitat je li dug blokiranih građana veći nego je bio 2018.? vi ćete reći je, Ivane, veći je. Pitat ću vas je li dug države veći nego je bio prije? Vi ćete reći Ivane, veći je dug nego je bio. Ja ću vas pitati je li manje djece u osnovnim školama? Prvašića je za 70000 manje upisano, ljudi moji, u zadnjih 12 godina. Toliko je pao broj učenika. I koji god podatak ću vas pitat, vi ćete samo govoriti da Ivane, manji je broj zaposlenih građana, da Ivane porezi su veći, nameti su veći. I postavlja se pitanje koji će onda biti uspjeh te strategije? Kakav? Neće ga biti. Međutim, vi ćete tada reći gledajte, ja sam ovdje samo bila poslana da tu strategiju prezentiram. Ja nisam osoba koja je tu strategiju osmislila. Možda je ovo samo neki copy-paste, možda je ovo samo neki formalno pravni akt koji se morao napraviti. Reda radi, moralo se to napisati, mi smo napisali. Ali se postavlja pitanje koji je smisao tog akta? Smisao akta je stvoriti privid u društvu da država ima plan i strategiju, da država nešto planira. Da se pokreće razvoj regija. Da će građani po tim regijama živjeti bolje, ali po prirodi stvari ako je trend kojim zemlja ide zadnjih 20 godina negativan i ako vi nastavljate ići tim istim smjerom, a ova strategija ne mijenja makroekonomski smjer zemlje, ha logično je očekivati nastavak puta u propast. I ja mogu ovdje govoriti do sudnjeg dana vama da dok ne promijenite monetarnu politiku, dok se ne promijeni uloga centralne banke, da nećemo izaći iz dužničke krize, iz ekonomske krize, demografske krize i svake druge krize. A vi ćete govoriti ne Ivane nema veze što je monetarna politika takva kakva je, mi ćemo ostvarit dobre rezultate. Kakve dobre rezultate? Međutim, usudio bih se reći da ovo nije problem samo HDZ-a. Znači nije HDZ jedini koji je zemlju vodio ovom monetarnom i ekonomskom politikom. HDZ kao stranka zapravo samo hoda usudio bih se reći putem kojeg je utabao taj neoliberalni koncept. Znači, neke više sile iz Bruxellesa, iz Washingtona su rekle vaša zemlja će ići tim putem. I tim putem kojeg su Bruxelles i Washington napravili tim putem su hodale i kolege iz SDP-a. I koji je kraj tog puta za naš narod? Iseljavanje ljudi iz zemlje? Jel' to taj put? Jel' to razvoj regija? Nije. Jel' veći državni dug taj put koji će nas odvest u bolje sutra? Neće. Je li rasprodaja državne imovine nešto što će nas spasiti? Na kraju krajeva, pa ako je itko stručnjak za privatizaciju to ste vi gospodo iz HDZ-a. Vi ste za to eksperti svjetske klase. Vi bi mogli po brzini kojom ste radili ne deložacije nego, ali i deložacije, ali prvenstveno privatizaciju i vi ste mogli dobit Nobelove nagrade. Ovo ja ne znam jel' itko na svijetu uspio tom brzinom takav poduhvat napravit i toliko veliku količinu kapitala grupirat, dati tako maloj grupi ljudi. I vi sad uvjeravate građane da ćete nastavkom tog puta odvest Hrvatsku u bolju budućnost. Sada od kolovoza poskupljuje struja, poskupljuje struja. Jel' to dio tog programa regionalnog razvoja? A poskupljuje struja svima u svim regijama. Kaže od iduće godine povećava se boravišna pristojba. Ove godine povećava se PDV s 13 na 25% za ugostitelje. Jel' to vaš plan? Danas mi je pisala gospođa jedna, rekla je Ivane ja sam imala odličan program, htjela sam otvorit slastičarnu. Trebalo mi je za to kredit od 300 tisuća kuna. Javila sam se HBOR-u, rekli su nemamo novaca za vas, ne možemo vam dati, ne ispunjavate uvjete. Ne ispunjavate uvjete! Kaže ona, pa to je mali kreditić 300 tisuća kuna. Ja sam rekao gospođo, ima jedan čovjek koji je bio prioritetniji, koji se već zaduživao milijarde, ali je Vlada, odnosno HBOR odlučio reći tom čovjeku dat ćemo koliko treba 300, 400 milijuna dajmo. Nema veze. Od kud će vratit? Koga briga. Njega nitko ne pita jel' kreditno sposoban? Znači Todorića nitko nije pitao od kud će vratiti te kredite, niti da da jamstva za njihova vraćanja. Todorić nije dao u zalog imovinu koja vrijedi kao taj kredit, njemu je dano na lijepe oči. A gospođi koja je tražila 300 tisuća kuna za slastičarnu, eeee njoj se ne vjeruje na lijepe oči. A zašto? Zato jer nije dio onih 200 obitelji koje su privilegirane u svakom smislu. I ovaj paradoks gdje se onima koji imaju daje još više, a onima koji imaju malo uzima i ono malo što imaju to je u konačnici vaša politika preslikana u praksi, to je vaša politika preslikana u praksi. I kako mislite vi da će ova strategija to promijeniti? Ja pozivam ovom prilikom autore Strategije regionalnog razvoja da izađu ovdje na ovu govornicu i da kažu sa ove govornice, evo te regije za koje smo mi napravili program, te regije će za dvije godine, odnosno za tri godine imati rast BDP-a, veću zaposlenost ljudi, više građana će u njima živjeti, više učenika će biti u školama, manji će bit dugovi tih gradova, općina, tvrtki i građana koji žive u tim regijama. Jesu li tvorci tog plana razvojnog, jesu li oni spremni to napraviti? Nisu. A zašto nisu? Pa zato jer znaju da rezultat tog njihovog plana i programa će bit nikakav. Taj razvojni program regija kojeg oni rade, ja bih vam to usporedio sa onom legalizacijom bespravne gradnje. Znači, vi ste uložili jako puno novaca u jako puno papira, a koji je rezultat toga? Koja nova vrijednost je stvorena? Nikakva. Jedina nova vrijednost stvorena programom legalizacije bespravnih objekata je hrpa papira, evo to je sve. Hrpa papira. Koliko je diglo BDP ta legalizacija? Koliko je novaca ulupano u legalizaciju i koliko je BDP zato porastao? Kakva nova vrijednost je stvorena? Nikakva. Tako isto i ovaj razvojni program. To vam je tinta na papiru, kaže se … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] na engleskom koji ne predstavlja ništa, koji ne znači ništa i koji neće promijeniti ništa. Na žalost. Ali kako bi se zadovoljila forma papir trpi sve i zbog toga je ta strategija napisana, zbog toga smo mi danas ovdje i moramo o toj strategiji raspravljati. Na žalost ta strategija ništa neće promijeniti. Ono što je glavni problem to strategija ta ne dira, a glavni problem dame i gospodo je ponavljam vam uloga centralne banke. Vi ćete se vjerojatno pitati Pernare zašto ti to nama stalno ponavljaš. I ja ću vam potom objasniti, odnosno citirati jednog pravoslavnog popa. Pravoslavni pop svaki put kad su dolazili vjernici na bogoslužje, on je stalno ponavljao iste stvari. I onda su oni jedan dan došli i rekli „Pa dobro pope, zašto ti nama pričaš uvijek isto?“. A on je njih pitao „Pa dobro pa jeste vi primijenili ovo što sam vam ja govorio u svojim životima?“. A oni kažu „Nismo.“. E vidite zato vam to moram stalno ponavljati. Znači popu tog pravoslavnog popa ja moram vama ovdje svakog dana, svakog sata da se krediti u ovom sustavu ne mogu vratiti. Da je zato došlo do kreditne i ekonomske krize i da bez monetarne reforme je država i narod koji u njoj živi, osuđen je na dužničko ropstvo. I ono što je najtragičnije to, da vi to niste u stanju vidjeti. A zašto niste u stanju vidjeti? Ha zato jer je vama osobno dobro. Da ste kojim slučajem, vas 60 zastupnika HDZ-a, da svi imate zaključe o deložaciji kroz idućih mjesec dana, vi bi svi počeli pričati o kreditnoj krizi i o neplativosti kredita. Ali vama je super. A građanima koji su u blokadi, pod ovrhama, njima je koma, ali njih nitko ništa ne pita. Vi ste ti koji odlučujete, kontrolirate medije, kontrolirate obrazovni sustav i zahvaljujući tome i ljudske umove. Najveća zavjera suvremenog svijeta je novac kao dug. Novac kao dug, najveća prijevara globalnih razmjera. To je globalna zavjera drage dame i gospodo. I vi ćete reći ludi Pernar priča gluposti. Pa daj Bože da ja pričam gluposti a da ste vi u pravu. Daj Bože da vi možete vratiti državni dug. Daj Bože da vi možete pokrenuti ekonomski rast. Daj Bože da vi možete zaustaviti bijeg mladih ljudi iz zemlje, daj Bože da vi možete smanjiti dug blokiranih građana i smanjiti njihov broj. Daj Bože. Ali, vi i sami dame i gospodo iz HDZ-a znate da to ne možete, ali razlog zašto ne možete, nije u tome što ne biste htjeli ili zato jer ne biste mogli, nego zato jer ne želite se baviti uzrokom problema. I ova strategija je samo nastavak politike prikrivanja glavnog problema i jedinog rješenja za kreditnu i ekonomsku krizu u zemlji. A to nije nažalost, ova strategija koju ste nam vi predali, nego je jedino rješenje monetarna reforma. Da se ukine valutna klauzula na kredite i da država počne konačno emitirati kune, da prestane ova besparica, da se građani deblokiraju i da se krediti vrate. Ako se to ne napravi, ovaj užas, ovaj horor koji se vodi u Hrvatskoj 94' od trenutka kada je HNB pretvoren u mjenjačnicu će se nastaviti. Nadam se da će jednog dana moje riječi doprijeti do vaših srca. Jer će ovisno o tome kakva će biti vaša srca, biti sudbina našeg naroda. Ako će vaša srca ostati tvrda, narod će skupa s vama propasti. Nažalost. Hvala vam.
Vaše riječi su došli do mojega srca, ali vrijeme je isteklo. Imamo 3 replike. Prva je uvažene kolegice Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uskratili ste mi maloprije priliku za repliku, pa ću je sada iskoristiti, a možda i kolega Pernar zna odgovor na to pitanje. Zapravo je upućeno ministrici i kolegici Juričev. Dakle, spomenuli ste da imate detaljne analize da ste radili na podacima koje ste sakupljali da biste napravili ovu strategiju razvoja, regionalnog. I više puta čak je i sama ministrica rekla, da će se oslanjati na regionalne razvojne agencije, te da očekuje od njih, ne samo povlačenje sredstava EU fondova, već od njih očekuje da će pomoći u provedbi ciljeva koje su propisane ovom strategijom. Pa mene zanima, obzirom da je tako, dakle, da ćete se oslanjati na njih, a da imate analize i da posjedujete detaljne podatke, da li ste upoznati, sa svim detaljima vezanim za regionalne razvojne agencije, da li ste upoznati sa kadrom regionalnim razvojnih agencija. Kad kažem kadrom, mislim na njihove reference, njihovu stručnu spremu, njihovo radno iskustvo u realnom sektoru, njihovo iskustvo po pitanju i pisanju i provedbe projekata a također mislim i na propisanu mjeru kojom ćete zapravo gledati njihovu učinkovitost. Zašto kažem učinkovitost? Zato što velika sredstva se iz proračuna izdvajaju upravo za zaposlenike regionalnih razvojnih agencija, a njihov rad ni blizu ne opravda njihovo postojanje, mogla bi slobodno tako reći. Pa me zanima, da li imamo te podatke, da li imamo zacrtane mjere kojima ćemo pratiti njihovu učinkovitost, ili će sve ostati onako kako ste rekli u kvaliteti vlasti koju smo imali i do sada? Hvala.
Budući da ste repliku kolegi Pernaru, on će vam odgovoriti na sva navedena pitanja.
Uvažena kolegice, vidite, nema ova Vlada, nažalost rješenje. Ali imajte na umu da dok se monetarna politika u Hrvatskoj ne promjeni, ne može zemlja prosperirati čak ni da vi dođete na vlast gospođo Ninčević. Sutra da ste vi primjerka, a da je uloga HNB-a takva kakva jest bila bi i dalje kreditna kriza i deložacije i blokirani građani itd. Ekonomska kriza odnosno, kreditni slom, je nužna posljedica fiksiranja kune za euro, odnosno, ovog valutnog modela. To vam je najjednostavnije i najočitija istina koju hrvatska javnost ne želi vidjeti. Govore vam to akademici Slavko Pulić, govori vam to Stjepan Zdunić, govori vam Zvonimir Baletić i svi oni vam, imate Guste Santini, on vam isto shvaća ovaj problem fiksiranja tečaja. Svi akademici to vide. Ali nažalost, političari koji ovdje sjede ne vide. A i vi gospodo iz Mosta kad ste bili na vlasti, niste govorili o problemu pogrešne monetarne politike. Niste govorili o tome da HNB mora prestati biti mjenjačnica, nego je samo Božo Petrov rekao mi ćemo tražiti da se radi revizija nad HNB-om, a nećemo mijenjati monetarnu politiku, to je rekao Božo Petrov. Ali jedna osoba ovdje mi daje nadu, a to je predsjednik Sabora Gordan Jandrković. A znate zašto? Zato jer ja znam kada Živi zid dođe na vlast da će on prvi biti za monetarnu reformu. Hvala.
Na to ćemo malo čekat. Dobro. Imamo dalje replika uvaženi kolega Bulj.
Kolega Pernar sve dosadašnje strategije koje su se u Hrvatskoj provodile uglavnom su bile mrtvo slovo na papiru i od ove strategije je trebalo očekivati jednu ozbiljnu raspravu i ozbiljan tajming, poglavito prema zastupnicima koje je narod izabrao, poglavito iz područja koja su zaboravljeni. I činjenica što ste vi kazali kada se ulazilo u EU također je ista priča bila da će sve cvitati kao sada šta je napisano na ovim papirima u strategiji, da će sve biti o.k., ali je činjenica i vi ste tu pogodili možete napadati Most, ove, one, ali pogađate ja to stalno isto ponavljam da HNB kao regulator zaista utječe na sve te procese koje vi spominjete. Ona dozvoljava da strane banke godišnje na naknadama i provizijama građanima uzmu 4,5 milijarde kuna … bez kamata, bez išta. Zamislite 4,5 milijarde kuna godišnje. Pogledajte obnovljive izvore energije kakva je tu strategija kažu srednja. Ma obnovljivim izvorima energije nama uzimlju stranci sada moramo zbog vjetroelektrana uzet da uzimlju milijardu i pol kuna godišnje, znači samo na ovim nekakvim stvarima. HNB je utjecala i na procese poljoprivrede, pa pogledajte kakva je poljoprivreda, imamo najpopularnijega ministra trenutno, a poljoprivreda tone sve niže i niže. Pa nema uopće Stočnog fonda, nemamo više proizvodnje mlijeka, mljekarske industrije vrlo bitne, nemamo uopće jednostavno dezorijentirani, dezorganizirani. I ova strategija bi tribala pokazati smjer, a ne napisan na papiru nego kazati dosta pljački hrvatskog čovjeka, evo dovoljno bi bilo kroz naknade i provizije 4,5 milijarde kuna da se ulaži u Dalmaciju npr. ili u Slavoniju na godišnjoj razini, to je znači one najmanje naknade, a ne kamate, ne druge pljačkat, to je dozvolila da rade šta hoće. Hvala.
Hvala. Kolega Pernar odgovor na repliku.
Dragi moj Miro znate što ću ja vama reći, nažalost sve dok su uvozni proizvodi jeftiniji od domaćih, domaća proizvodnja nje nema odnosno ono što ima to će biti osuđeno na propast. I zašto je domaća proizvodnja skuplja nego recimo njemačka proizvodnja? Zato jer Hrvatska vodi politiku precijenjene valute i sve dok je kuna precijenjena, sve dok je tečaj kune nerealan, sve dok se može kupiti više uvozne robe nego bi se smjelo kupiti kada bi tečaj bio realan, dotle ćemo mi kao društvo propadati, propadat će proizvodne ekonomije, a samim tim i svaka druga ekonomija, poljoprivreda će propadat, hoteli koji će se graditi će se graditi sa uvoznim materijalom, prodavat će uvoznu hranu odnosno turizam će kod nas generirati uvoz. To je problem gospodine Bulj. Naknade i provizije su jedan rekao bi dodatak problema, ali glavni problem je sama monetarna politika. Nije glavni problem samo regulatorna uloga HNB-a nego je problem njihova monetarna politika. Kod monetarne politike je HNB zakazao, vodi se sluganska monetarna politika. I dok je tako nikakvi razvojni planovi nam neće pomoći, nikakvi. Ovo je sve samo jedna predstava za narod, predstava da Vlada radi nešto, a ne radi u suštini ništa. Ako ne vjerujte meni i mojim riječima, Bože mili 2020. doživjet ćemo, ja se nadam svi ovdje koji sjedimo, bit ćemo živi svjedoci da će biti gore nego danas i da ova strategija neće ništa napraviti, ali će ju kolege iz HDZ-a svejedno usvojiti. Hvala.
Hvala. Treća replika uvaženi kolega Panenić.
Poštovani kolega Pernar, postavili ste u svojoj raspravi jako puno pitanje, da li će biti ovo bolje. Kako će biti bolje ako ste možda popratili sada savjetovanje u Požegi kada su hrvatski župani bili tamo, svi su sretni otišli kući jer prenesena im je vjerojatno poruka da je sve to dobro, da je u Hrvatskoj odlično i da nakon provedbe ove strategije cvjetat će ruže. Meni je evo žao što niste saborski zastupnik Slavonije, bili biste tamo pozvani pa biste i čuli to, meni je žao što nisam ja bio jel nekako nakon prve sjednice savjeta Projekta za Slavoniju ostao je onaj neki gorak okusa. Jedan kolega je to kvalitetno rekao kao da je bilo rasprava unisona, kao na kongresu Sjevernokorejske partije pa onda nisam htio sudjelovati ponovno u takvoj sjednici jel ne slažem se s tim modelom. Ali definitivno da brojna pitanja se mogu otvoriti na takvim sjednicama i drugi put evo ja ću preporučiti da se pozove sve zastupnike ako mogu svi župani doć onda i da svi zastupnici i da ova pitanja ne moramo onda dočekati ovdje da ispitujemo ovako kasno nego bismo tamo pitali. Ti župani oni su saznali za Strategiju regionalnog razvoja sada 3. srpnja, tako da i oni su imali vremena se pripremiti, žao mi je što nisu s nama jel bi nam vjerojatno nam oni onda prenijeli svoje dojmove i utiske i rekli kako će biti bolje. Pa evo i vaš župan zapravo da, vi niste ali vaš kolega vi imate gradonačelnika starog-novog ali ne znam jesu nisu njega, tako da ja se nadam da će biti prigodnih trenutaka gdje ćemo biti kvalitetnije informirani i znati puno bolje, a ne ovako sto pitanja otvorimo, a trebamo nešto usvojiti.
Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Panenić. Nažalost, nije samo na tim sjednicama kao na partijskim kongresima Sjevernokorejske radničke partije. Tako je nažalost i na HRT-u. Na HRT-u je samo, jedno mišljenje se može čuti. A znate koje je to mišljenje? To nije mišljenje jedne određene stranke nego je mišljenje vladajuće stranke. Znači bez obzira koja je stranka vladajuća HRT tako razmišlja. I svako drugo mišljenje na HRT-u nema mjesta. Ja se sjećam kada je 500 ljudi tjedno bježalo iz Hrvatske, naslov je bilo na HRT-u, premijer Milanović kaže svaki tjedan imamo 500 nezaposlenih manje. To je program HRT-a. Kako je rekao general Glasnović neki dan, postoji laž, velika laž i statistika. Oni vama kada prezentiraju statističke podatke ispada da je sve super a vi vidite da tonemo prema dolje. I nažalost narod je taj koji podržava tu politiku. I pazite šta je najgore, kolega Panenić, a vi ćete se sada šokirati, da je kojim slučajem Marić dao ostavku vi biste i dalje podržavali HDZ i možda biste glasali i vi za ovaj program regionalnog razvoja jer ste cijelo, evo kaže kolega Borić bi. A znate kako zna? Zna kolega Borić zato jer ste sve prijedloge HDZ-a koji su vam stavljani na stol do ministra Marića, njih 99% [[Upadica: Nije istina.]] Ja sam gledao kada se uvodio porez na nekretnine MOST je bio za, [[Upadica Bulj: Jesam ja bio?]] Miro Bulj nije ali ostali jesu. Kada se dizao PDV na 25% MOST je bio za rast PDV-a u ugostiteljstvu 25% osim Mire Bulja. Svu politiku HDZ-ovu, sve što su oni provodili, vi ste skupa, zajedno ste s njima provodili a sada govoriti protiv njih i kritizirate. E, oni svi to znaju, sjećaju se kao i ja i naši građani. Evo, nadam se da ćete u budućnosti biti iskreni da ćete ono što smatrate da je ispravno podržati a što je pogrešno osuditi, hvala, neovisno o tome jeste li na vlasti ili opoziciji.
Hvala. Prelazimo i na pojedinačnu raspravu, kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče, uvažena ministrice sa svojim, … [[Govornik se ne razumije.]] Evo, pošto je ozbiljna tema i zaista u ovoj ozbiljnoj temi, trebalo je razgovarati ovo šta kolega Pernar na kraju je kazao kao i niz neistina po pitanju MOST-a, rekao je to iz čisto njegovih razloga. Nije istina da smo glasali za sve, niti je primjera evo, niti je HDZ za naš prijedlog za koji su se svi pozivali, niti njegov nositelj liste Juro Martinović, koji je ministar ovdje, tj. tajnik ministarstva, ni Lovrinović ni … [[Govornik se ne razumije.]] baš nisu jedinstveni. Prema tome, o tome bi se dalo pričati. Ali o ovome zakonu, u ovo vrijeme ministrice, kada je Hrvatska po razvoju ispod Rumunjske, ispod Bugarske, kada u Požegi se održava sastanak sa županima da bi se zamaglila pleščurina koju je dobila Hrvatska po pitanju Savurdije, da bi se govorilo o regionalnom razvoju pod svjetlima kamere poglavito HTV cijeli dan je objavljivao, da bi pred nas saborske zastupnike došli, ako možete ministrice poslušati, znamo da imate lipe fotografije na mobitelu i smiješke vaših pomoćnika, ali, ili ću ja prekinuti, nema predsjednika da vas upozori, ovo je ozbiljna stvar, ovo je ministrice ozbiljna tema, narod čeka rješenja. U Požegi ste napravili igrokaz, da bi se prikrila Savudrija, da bi se, gdje smo naše more dali, također, evo žao mi je što nije predsjednik Sabora u ovome trenutku tu, kada su zajedno, kolega Bačić koji je isto bio tajnik HDZ-a, dali naše more, tj. na arbitražu dali prolaz Slovencima bez ikakve potrebe osim dodvoravanja sluganskoga europskim prijateljima Andreja Plenkovića koji je doveden u šah mat poziciju bio. I ova strategija je samo isturena kao događaj dana da se o tome ne priča. To je činjenica ministrice i zaista trebalo bi pomno slušati govor saborskih zastupnika premda u ovo vrijeme kada se priča u biti vidite na šta svela, kada bi saborski zastupnici trebali biti na svojim mjestima, to je kada bi naši građani trebali čuti potrebe njihove koje oni s terena nama daju i po pitanju prometnice. Kada pitam po pitanju prometa, na koji način je u ovoj strategiji to definirano da kroz županijske skupštine to rješavamo a sami kažete da kroz 5 regija da su županije male? Da li su potrebne, evo ministrice županije u ovome obliku ili su potrebne veće? U strategiji kažete da su premale. Ne, potrebne su. Znate zašto su potrebne? Zbog stranačke baze, zbog hranidbenog lanca. Zbog toga su potrebne. To u strategiji slobodno zapišite ovo što sam vam rekao. Činjenica je da Hrvatska država ako govorimo o energetici, gdje smo u energetici? Negdje po sredini, sred zlatna sredina. Gdje odlazi novac od obnovljivih izvora energije? Na koji način planiramo? Da li će HEP ići u prodaju ili ne ići u prodaju? Vaš ministrice koalicijski partner kaže treba prodati HEP. Ne vidi mu strategiji hoćemo braniti energetiku kao nacionalnu, kao strateški nacionalni interes, gdje moramo imati ogromne dobiti i biti regionalni igrač pa i šire. Ne vidimo to u strategijama osim šta smo ispod Rumunjke i šta smo ispod Bugarske. U željezničkom prometu, pa evo prije nekoliko dana smo razgovarali, kolega Kliman je rekao da iz Istre do Zagreba mora ići preko Slovenije na Ljubljanu. A i ovo što imamo željezničke infrastrukture ili transporta ili putničkog prijevoza željezničkoga bolje da nemamo. Vestern filmove je najbolje snimati ali ni oni jer prespori su nam vlakovi za vestern filmove, onda su bili puno brži vlakovi jer od Osijeka do Splita treba nam 24h. To je u 4 godine otkada smo u EU. Nemamo znači taj razvojni potencijal, imamo razvojni potencijal ali jedino što imamo to su županijske razine koje su očito i u ovome dokumentu, mene interesira odgovor ministrice, u ovom dokumentu su definirani da su premale županije. Da li je to činjenica ili treba tome težiti ovoj strategiji, zakonima, ostalim zakonima lokalne samouprave, regionalnoj, ili ćemo ostati na ovome. Možemo sad govoriti o drugim temama, o poljoprivredi, koja je strategija poljoprivrede? Oćemo na koncesiju poljoprivrednog zemljišta strancima jer su ljudi stvarali farme, sad su te farme prazne jer su pozivale su ljude na prevelike obaveze da podižu kredite, i na kraju šta se dogodilo? Konkurencija ih pojela jer nismo zaštitili domaćeg proizvođača kroz uvozne lobije, naravno PR, Ministarstvo poljoprivrede to neće kazati. Naravno da će on biti najuspješniji ministar, međutim ne vidim da se popravio stočni fond, ministru Tolušiću koji se obećao kao ministar regionalnog razvoja, u 2017. izmjenu indeksa razvijenosti, koji je nepravedno uništio Dalmatinsku zagoru, dijelove Like, dijelove Slavonije, nepravedan indeks razvijenosti koji samo Sinju 20 milijuna kuna uzeo proračuna, skoro 50% proračuna. Nećemo govoriti o Vrgorcu također, nećemo 35 lokanih samouprava pa čak i iz Gorskoga kotara, u općinama i gradovima koje nemaju dovoljno sredstava da održavaju zimsku službu, jer su ogromne. Oni su i proglasili razvijenim. Da li ova strategija definira u krajevima, evo Dalmatinska zagora, otkad županije postoje, i to je ministrica rekla da su premale u ovoj strategiji, koje pisao, ne znam, otkad su županije, 100000 ljudi je iselilo županije Splitsko-dalmatinske, 100000. Da li je smisao i dalje samo da županije budu hranidbeni lanac potrebe zapošljavanja unutar županija, brojnih tvrtki ili je potreba ovo što je u strategiji kazano? Da su premale županije, to je napisano, možete tamo naći u strategiji. I o ovom treba ozbiljno razgovarati, ljudi očekuju promjene u tim područjima jer inače i poljoprivreda i industrija u tim nerazvijenim područjima u 2/3 Hrvatske nemaju iste uvjete, ponavljat ću to isto kao i ovdje u Zagrebu. Pod svjetlima ovoga Sabora, u sabornici to moramo čuti, da ti ljudi, vapaj puštaju, imaju do neba nepravda. Imamo problem za se danas da nemamo vodoopskrbu u Dalmatinskoj zagori, u velikom djelu sela, gradova, u zaleđima gradova i općina. Prazne škole, vodoopskrbu, pa tko će biti u toj školi ako nemamo vodoopskrbu, Cetina 2 kilometara od zaseoka primjera, Zelovo, primjera vrgoračkom kraju, imotskom kraju, nemaju vodoopskrbu. U triljskom kraju, npr. na … [[Govornik se ne razumije.]] nemaju vodoopskrbu, tko će živjeti, ljudi otišli u Njemačku, i prije i izgradili sada im nema opstanka, prazno selo, to je činjenica. Mogu se oni hvaliti razvojnim potencijalima, ali je činjenica da imamo regionalni razvoj u biti strategiju koja će nažalost ostati mrtvo slovo na papiru, jer županije su svrha sama sebi. Svrha sama sebi osim uredne koncesije šta vrlo dobro dijele bogato, recimo plaže, to dobro znaju načelnici, gradonačelnici koji su podržali zakon, koji nisu podržali niti jedan amandman, da ti potencijali, naši resursi koji bi mogli služiti u razvoju, da neće služiti razvoju. Od ulaska u EU sve više i više iseljava, a ovome Saboru ulazak na ovaj sluganski način podržan jednoglasno. Jednoglasno, tada ministar Jandroković je bio za arbitražu šutljiv, kolega Bačić koji je bio veliki visoko pozicioniran u HDZ-u nije dao velike otpore, to nam je dala EU. Da dajemo svoje teritorijalno more, i potom opet smo onom plaščurinom, ne pleskom, od našeg prijatelja premijera Plenkovića, je bila Požega gdje se sjetila kamera poglavito, poglavito HRT, cijeli dan ponavljali strategiju gdje urušavaju strategiju HDZ-a, gdje govore da je 5 regija da su županije premale za fondove, osim, to treba javno kazati ovdje. Evo neka ministrica Žalac kaže, je li ona rekla da se treba u regije ići na način kako je opisano u strategiji zbog financiranja ili trebaju županije? [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Hvala vama.
Imamo tri replike, prvi je uvaženi kolega Grmoja.
Poštovani kolega Bulj, kao što sam već rekao, znači apsolutno ste u pravu što se tiče ove strategije, znači i samog vremena u kojem raspravljamo o njoj, a izuzetno je bitna, ali i općenito oko situacije u našem društvu i državi. I tu bi se složio s kolegom Pernarom koji kaže da se stalno rade nekakve strategije, izmjene, želi se stvoriti dojam da se nešto mijenja, da se ide naprijed, a situacija u društvu sve gora i gora, naši mladi odlaze iz zemlje, stanje u poljoprivredi, to sam ja rekao, evo vi ste ponovili, nikad nije bilo gore. Poljoprivrednici mi šalju dnevno poruke da jednostavno moraju se odlučiti da bacaju svoje poljoprivredne proizvode, lubenice, breskve, kajsije, uvoz je prevelik, cijene su preniske, znači cijene otkupa, a imamo situaciju da imamo ministra koji praktički samo se bavi osobnom promocijom a ništa konkretno za situaciju u poljoprivredi nije napravio. Spominjali ste ovdje, a moram to odgovoriti znači pristup na autocestu, što se tiče samog grada Metkovića, mi nemamo dolje projekt Dubrovnik-Neretva, kao što postoji ovaj projekt „Slavonija“ koji je isto čisti PR potez. Ali imamo projekt MOST i ja sam siguran da će se za Metković u ovom periodu koji dolazi napraviti puno toga. Jer o čemu god ja govorim u Hrvatskom saboru ili uputim zastupničko pitanje ta stvar se dolje rješava. Evo i ministar Kujundžić je najavio dnevnu bolnicu u Metkoviću. Uvjeren sam da i ovaj pristup na autocestu kojeg sam bio pokrenuo sa ministrima Marićem i Butkovićem da će se i to riješiti u ove četiri godine dok je HDZ na vlasti, ali ne zato što im je stalo do Metkovića, nego zato što znači se boje da ne bi MOST profitirao na tome. I onda se oni sjete kad ja spomenem [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Metković onda se oni sjete Metkovića pa će se sve to riješiti. Mi imamo projekt MOST.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Pa da, složio bih se sa vama da nije vrijeme rasprave ali je činjenica što ste rekli vi za vaše projekte dole u Metkoviću također sam ima ja slične situacije. To se kolega Bačić sića oko zatvaranja rodilišta kad je sinjsko rodilište zatvoreno. Bilo je tu problema sa mnom. Na kraju ste ga morali otvoriti. Tada nisam bio nit saborski zastupnik. Jednostavno napravio se pritisak, jer jedino šta znaju doći na alku najest se, napit se visoki uzvanici. A mi smo gostoljubivi i naravno, a zatvorite rodilište. Tako i brza cesta do Sinja također je pokrenuta prije godinu dana studija izvedivosti, također to možemo o brojnim drugim projektima. Ali nije samo to problem. Problem je što imate evo vi dole problem i kod nas problem evo sad će Sinjska alka. Nedavno su čak u Saboru bili u posjetu alkari predstavnici Viteškog alkarskog društva. Ja kao i bivši alkarski momak i saborski zastupnik iz Sinja ponosno sam recimo s kapicom ušao ovdje, borio sam se za sve to [[Upadica Grmoja: I nisi pozvan na sastanak.]] I nisam čak pozvan na sastanak od delegacije … [[Govornik se ne razumije.]] , nego je bio gospodin Bačo, kako ste rekli Čačo iz Splita. On je bio tu kao predstavnik Viteškog alkarskog društva bez obzira što su me gazili za vrijeme Sanadera, zbog toga što su sakrivali ploče isti ljudi uvik, uvik isti ljudi. Bio sam član Uprave Viteškog alkarskog društva i ponosan sam na tu vitešku tradiciju. Ali je činjenica evo i predsjednik Sabora se nije sjetio da imamo zastupnika iz Sinja, pa čak ni u alci u Sinju samo saborske zastupnike se pozdravlja koji su stranačku imaju pripadnost i to nije dobro. Znači, čak i alka koja mora biti zajednička svih nas, simbol institucija koja simbolizira opstojnost hrvatskog čovjeka na ovome području, koja simbolizira sve segmente društva oni je manipuliraju i koriste u svoje stvari. Ali je činjenica da i nadam se da će se i alka izdignit iza toga i da će doći u Sinj svi, a ne samo jisti i piti, nego ostaviti i nešto iza sebe na račun naroda. Hvala.
Dakle, da istina je, primio sam Alkarsko viteško društvo ali nisam pozivao nikoga. Oni su pozvali ljude s kojima su željeli doći kod predsjednika Sabora. Dakle, to mi je žao što vas nisu zvali. To nema nikakve veze sa Saborom. Nemojte se ljutiti, ali nije do mene. Kolega Panenić, druga replika.
Kolega Bulj ispravno ste zamijetili nije vrijeme da budemo ovdje u ovo vrijeme. U ovo vrijeme bi pošten narod koji živi u poštenoj državi bio sa svojim obiteljima kod kuće, ne bismo sigurno sjedili ovdje i rastezali ovu raspravu. Međutim, nije tako. Znači mi živimo u državi gdje sada moji Slavonci otišli su svi na more, gdje njihovi muževi ili žene da bi ih obišli još malo pa će ona 24 sata stvarno čitati 24 sata, jer dok željeznicom dođu do odredišta to će malo po malo trajati. Smijali smo se razvoju željeznice u Srbiji, ali izgleda da i kod nas polako ide, pa ćemo svoje vrijeme moći kvalitetno potrošiti jedan dan godišnjega traje dok odeš do mora, pa jedan dan se vratiš, pa manje ćeš potrošiti dok putuješ. Ali to samo govori kakva je situacija. Ja kažem, mi koji smo iz Slavonije, sad vidimo možda smo i onda bili licemjeri kad su kod nas dolazili drugi raditi, kad je Vukovar bio razvijen industrijski grad, kad je bilo posla, kad je poljoprivreda bila nešto što je privlačilo ljude nema više toga. Nema ničega, nema ni tih ljudi koji su došli, a i oni koji su bili domicilni i oni će otići i onda ćemo pričati o projektu, ali bojim se evo da taj projekt neće biti tako brzo, niti će biti nešto što će biti vama na korist da možete imati priliku vidjeti kako projekt kod nas funkcionira pa da i svoj tražite. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Složio bih se kolega Paneniću, Slavonija je pometena, ljudi odlaze gore nego za vrijeme svih okupatora. Na žalost i činjenica da iz moga kraja veliki broj ljudi je … [[Govornik se ne razumije.]] roda svoga koji je otišao davno u Slavoniju iz naših škrtih krajeva dole iz Dalmacije. I zaista je žalosna ova priča oko Slavonije, da je u RH samostalnoj državi na ovaj način moramo razgovarati umjesto da je obrnuto, da naši proizvodi iz Slavonije sada budu na tržnicama, tj. u restoranima u Dalmaciji. I evo, vidite kakav je to odnos kada predsjednik mladeži Viteško-alkarskog društva dođe u posjetu, a Viteško alkarsko društvo pozove predsjednika mladeži bivšeg HDZ-a koji nema, ja ne znam jel' je bio dva puta na alci. Bio je kolega Šipić. Ja kao dugogodišnji član Viteškog alkarskog društva samo zato šta nisam bio … … [[Upadica Grmoja, ne razumije se.]] Samo čas. Ovo ćemo u Sinju riješiti. Samo zato … … [[Upadica Grmoja, ne razumije se.]] Šta si se ti unezvijerio? Možete ga opomenuti? [[Upadica predsjednik: Opominjem vas!]] Samo zato šta [[Upadica Grmoja: Sramite se!]] [[Upadica predsjednik: Mir, nemojte se svaditi!]] I ovoga trena ja govorim da jednu instituciju Viteško-alkarsko društvo toliko su izmanipulirali, toliko su prevarili da su Sinjani ogorčeni. Cijeli hrvatski narod je ogorčen. Čak u kampanji predsjednik Viteškog alkarskog društva se potpisiva i daje potporu kandidatu HDZ-a Viteško alkarsko društvo. Znate šta vam Sinjani kažu Cetinjani? Pazite Sinjsku alku triba živit, triba je živit tradicijom, svojim uvjerenjima, vjerom, triba je živiti. A ovo šta radite kolega Šipiću, kolega Bačo, kolega predsjedniče morate znati da i Sinj ima svoga zastupnika, isto ste mi radili kad je bio Ivo Sanader, kad ste mi zabranili sudjelovati u Alci, jer ste zatvorili, sakrili ploču dok je Gotovina bio u HAG-u da bi se Sanaderu dodvorili. E al nećete više i hvala vam lijepa predsjedniče na informaciji što ste rekli da viteško alkarsko društvo je pozvalo koga želi. Da, znate zašto to radimo? Da vam se dodvori, dodvornički mentalitet, al vi ga dobro poznajete, zato i sjedite tu gdje sjedite. I ovoga treba odlazim, ali o ovom ćemo razgovarati. Jer iskoristiti Viteško alkarsko društvo, politizirati ga, more vas biti sram, more vas biti sramota gospodo iz Viteškog alkarskog društva kojeg vodite. To govorim kao član i to govorim kao saborski zastupnik iz Sinja i Cetinskog kraja. Stidite se.
Kolega Bulj, imam jednu za vas vrlo neugodnu informaciju. Upravo je završilo Otvoreno. A niste ga gledali i ne znate kakve kupače gače nose turisti [[Upadica Bulj: Sigurno vi na cvjetiće.]] Ja vam nosim jednobojne, a kakve vi nosite o tome ćemo razgovarati kad za to dođe vrijeme. Hvala vam lijepa … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] ja vas molim kolega Bulj, kolega Bulj, upotrjebljavate zaista ružne riječi, ali ne smijete govoriti u Hrvatskom saboru. Svašta ste kazali ali ovo što ste rekli ne smijete govoriti … [[Upadica se ne čuje.]] je pa neću ja politizirati, nego govorite stvari koje se u Hrvatskom saboru ne govori. Dakle, molim vas da se smirite i da … [[Upadica se ne čuje.]] ja vas molim da se smirite. Situacija je pod kontrolom, točka je završila. Prelazimo na iduću točku i sve je u redu. Pa doći ćemo … [[Govornik se ne razumije.]] Evo ima kolega Borić repliku jednu, ako smije, ne znam, nećete ga napasti valjda. Može kolega Borić, još repliku … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Hvala. Da li u ime predlagatelja, poštovana ministrice Žalac, nema potrebe, hvala vam lijepa na sudjelovanju. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti. Prijedlog strategije regionalnog razvoja Republike Hrvatske za razdoblje do kraja 2020. godine. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima saborskih radnih tijela dajem na glasovanje Prijedlog strategije regionalnog razvoja Republike Hrvatske za razdoblje do kraja 2020. godine. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 77 za, 21 suzdržan, 37 protiv donijeta Strategija regionalnog razvoja Republike Hrvatske za razdoblje do kraja 2020. godine.
Hvala lijepo gospodin predsjedniče. Gospođo i gospodo zastupnici, važećim Zakonom o zaštiti svjedoka, uređuju se uvjeti i postupci pružanja pomoći osobama čija je sigurnost, život, zdravlje, tjelesni integritet ili sloboda ugroženi zbog svjedočenja u kaznenim postupcima za kaznena dijela protiv RH, protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom, protiv organiziranog kriminala kao i za kaznena dijela za koja se prema zakonu može izreći kazna od 5 ili više godina zatvora. Dosadašnja, 13-godišnja primjena Zakona o zaštiti svjedoka, pokazalo je da u nekim slučajevima, u kojima je bila određena mjera prikrivanja kao jedna od 4 mjere koje se mogu izreći po ovome zakonu, nije dostatna, odnosno, da postoji potreba za trajnim zadržavanjem prikrivenog identiteta, štićene osobe i nakon što završi program zaštite. Naime, oduzimanje isprava, osobama s prikrivenim identitetom, koja je primjerice u nekoj zemlji živi već dulje vrijeme u kojima reguliran boravak, zdravstveno osiguranje, školovanje, gdje joj djeca idu u školu, gdje ima sklopljene pravne poslove ili nekretnine, predstavlja znatnu povredu njezinih ljudskih prava. Kako bi se štićenoj osobi moglo omogućiti zadržavanje prikrivenog identiteta i nakon prestanka programa zaštite koje se inače donosi na određeno vrijeme prema procjeni, predlaže se dopuniti Zakon o zaštiti svjedoka dodavanjem novog članka 40. a, čime se uvodi trajna promjena identiteta, kao nužno sredstvo zaštite ljudskih prava osobe koja već dulje vrijeme živi pod prikrivenim identitetom. Dopunom zakona predviđa se da opravdanost zahtjeva za trajno zadržavanje prethodno korištenje prikrivenog identiteta, procjenjuje povjerenstvo iz članka 4. zakona koje odlučuje o ovim mjerama. Evo u tom smislu pošto, postoje ljudi koji, čiji je program zaštite istekao a tražili bi tu mjeru, predlaže se dopuna ovoga članka da se ti ljudi koji se svojim iskazivanjem, svjedočenjem pomogli da se osude neke osobe za osobito teška kaznena djela, da one mogu i dalje živjeti bez opasnosti po njega i njemu bliske osobe. Hvala vam lijepa gospodin predsjedniče.
Izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Budući da se nitko nije prijavio, zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o zaštiti svjedoka, drugo čitanje, P.Z. broj 69. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog Zakona o dopuni zakona o zaštiti svjedoka. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 134 glasa za donesen Zakon o dopuni Zakona o zaštiti svjedoka.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, toplo vas pozdravljam. Dati ću nekoliko uvodnih izlaganja vezano za Nacrt prijedloga zakona o pravobranitelju za djecu sa Konačnim prijedlogom zakona. Kao što je i predsjednik u uvodnom obrazlaganju točke dnevnog reda naglasio radi se o hitnom postupku iz razloga što je Ustavni sud RH odlukom od 7. ožujka 2017. godine ukinuo Zakon o pravobranitelju za djecu ocjenjujući ga u formalnom smislu nesuglasnim sa Ustavom RH jer je donesen običnom većinom nazočnih zastupnika umjesto traženom većinom glasova svih zastupnika u Hrvatskom saboru, a u smislu odredbe članka 83. stavka 2. Ustava RH. Sukladno točci 2. citirane odluke Ustavnog suda RH ukinuti Zakon o pravobranitelju za djecu prestaje važiti 1. kolovoza 2017. godine. Obzirom da je Ustavni sud RH u uvodnoj citiranoj odluci od 7. ožujka ocijenio neustavnost Zakona o pravobranitelju za djecu u formalnom smislu te nije doveo u pitanje neovisnost i samostalnost institucije ovaj prijedlog zakona u zadržanom smislu uređuje institut pravobranitelja za djecu na vrlo sličan način kako je to bilo i propisano ukinutim Zakonom o pravobranitelju za djecu. Prijedlogom zakona propisuje se osnovna načela djelovanja pravobranitelja za djecu neovisnost, samostalnost, nestranačka pripadnost, djelokrug i način rada, uvjeti za imenovanje i razrješenje pravobranitelja za djecu i njegovih zamjenika, sudjelovanje pravobranitelja za djecu u postupku donošenja propisa koji se odnose na prava djece ili kojima se uređuju pitanja značajna za djecu, suradnja s tijelima državne uprave jedinice lokalne i područne samouprave u ustanovama, udrugama i drugim pravnim i fizičkim osobama koje se bave pitanjima od značaja za djecu, obvezu podnašanje izvješća Hrvatskom saboru o svome radu, osiguravanje sredstava za pravobranitelja za djecu kao i druga važna pitanja za rad pravobranitelja za djecu. Donošenjem Zakona o pravobranitelju za djecu omogućit će se nastavak djelovanja i ostvarenja zadaće institucija pravobranitelja i nakon prestanka važenja Zakona o pravobranitelju za djecu 1. kolovoza 2017. godine. Stoga molimo Hrvatski sabor da usvoji ovaj zakon.
Hvala. Imamo jednu repliku uvažena kolegica Sabina Glasovac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana gospođo ministrice. Točno je kada ste rekli da je ustavni sud na neki način stavio van snage važeći zakon iz 2003. godine o pravobranitelja za djecu, učinio je to iz razloga jer taj zakon u Hrvatskom saboru nije donesen apsolutnom nego relativnom većinom, a trebao je biti donesen većinom svih zastupnika zbog toga jer je organski zakon. Međutim Ustavni sud nigdje nije dao naputak da se petljate u sadržaj i da kroz prijelaznu i završnu odredbu definirate da će prestati mandat postojećoj pravobraniteljici odnosno da će se pružiti razlozi i zakonski preduvjeti za njezinu smjenu. Ja ću podsjetiti da je Ustavni sud 2008. godine isto tako suspendirao Zakonom o pravobranitelju za ravnopravnost spolova iz istog razloga jer nije bio donesen u Hrvatskom saboru apsolutnom nego relativnom većinom, ali tada HDZ-u nije palo na pamet da kroz prijelazne i završne odredbe stavlja mogućnost odnosno definira smjenu postojeće pravobraniteljice nego je rekao da će pravobraniteljica obnašati svoju dužnost do kraja mandata. O tome ćemo nešto više kroz raspravu, ali čisto da javnost i da zastupnici znaju o čemu se radi. Ovo nije prva takva praksa i ona vam je dala mogućnost da se uskladite s ustavnim odredbama na način na koji će biti donesen, ali ne da prtljate po sadržaju i da vam Ustavni sud služi kao smokvin list za smjenu pravobraniteljice.
Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zastupnice. Vaš izbor riječi je svakako vaš izbor riječi i ja na to nemam primjedbu, ali bi htjela reći da nismo petljali po zakonu nego smo dali nacrt prijedloga zakona onako kako je predlagatelj smatrao da je potrebno, a u skladu i sa Ustavom kao i sa svim drugim zakonskim propisima. Vi jako dobro znate da je ova hitnost proizašla iz odluke Ustavnog suda, a isto tako kao predlagatelj zakona može i zakon uređivati onako kako smatra da je potrebno, vodeći računa o institutu pravobraniteljice kao o jednom vrlo značajno institutu za RH. Toliko o petljanju.
Zahvaljujem. Sada ćemo vidjeti žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne onda otvaram raspravu. Prvi se za riječ javio u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista uvaženi kolega Robert POdolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege. U ovaj kasni trenutak raspravljamo, rekao bih o jednom važnom zakonu. Svaki organski zakon je važan zakon i u tom smislu ne priliči raspravljati o njemu u ovaj kasni sat kad i pada koncentracija i nema velikog broja zastupnika. A vidjeti ćete i u mojoj i u drugim raspravama da je riječ o iznimno važnom zakonu. To je organski zakon jer uređuje ustrojstvo, djelokrug i način rada državnog tijela i u tom smislu takav zakon donosi se kvalificiranom većinom svih zastupnika. Ali za divno čudo, trebalo bi biti jasno da je ustrojstvo pravobranitelja opunomoćenika Hrvatskog sabora i pučkog pravobranitelja pitanje koje se regulira organskim zakonom jer je riječ o državnom tijelu. I sada smo suočeni sa situacijom da je Ustavni sud nedavno u ožujku ove godine ukinuo Zakon o pravobranitelju za djecu iz formalnih razloga kao što je rečeno jer nije donijet kvalificiranom većinom. I dozvolite mi samo jednu malu opasku uz tu odluku Ustavnoga suda. Naime ako možda niste primijetili prijedlog za ocjenu ustavnosti tog zakona podnijet je 2005. godine, prije punih 12 godina. Dakle mogao bih se malo našaliti i reći, kako je Ustavnome sudu trebalo 12 godina, od 2005. do 2017. godine da odgovori na pitanje je li Zakon o pravobranitelju za djecu organski zakon odnosno da li on uređuje ustrojstvo, djelokrug državnog tijela? I još jedna zanimljivost, naime, nije to prvi zakon koji se odnosi na nekog pravobranitelja kao opunomoćenika Hrvatskoga sabora a koji je ukinut iz formalno pravnih razloga. Dakle i Zakon o pučkom pravobranitelju koji je donesen 2011. godine, također je ukinuo Ustavni sud, nešto kasnije 2012. iz istog razloga jer Zakon o pučkom pravobranitelju iz 2011. nije donesen kvalificiranom većinom svih zastupnika. Tada je za njega glasovalo 76 zastupnika, trebalo je 77. I tada je Ustavni sud u vrlo kratkom roku od nekoliko mjeseci odlučivao o pitanju, o tom prijedlogu, dakle formalnoj neustavnosti. Sada se postavlja pitanje ako je u tom trenutku Ustavni sud riješio da je Zakon o pučkom pravobranitelju organski zakon koji mora biti donesen kvalificiranom većinom i o tome je odlučio početkom 2012., postavlja se logično pitanje zašto nisu tada odlučili i o ovom drugom zakonu, Zakonu o pravobranitelju za djecu kojeg su već 7 godina imali kao prijedlog koji je podnijet 2005. Mogli su ga tada riješiti na isti način, dakle da je riječ o organskom zakonu i ne bismo danas imali ovu situaciju koju imamo. Ali pitanje koje bi bez problema odgovor dali studenti druge godine iz kolegija ustavnog prava je naš Ustavni sud rješavao punih 12 godina. I u ovom trenutku imamo situaciju da je zakon ukinut i da je dao odgodni rok do 1. kolovoza kada prestaje važiti. Mi smo u glasovanju o opravdanosti hitnog postupka glasovali protiv, dakle stajališta smo da bi ovaj zakon trebao proći redovitu proceduru. I u tom smislu ukazujemo da je i sam predsjednik Ustavnog suda naznačio da nije upitna institucija pravobranitelja za djecu i da ukoliko bude potrebno ustavni sud može i dodatnom odlukom prolongirati rok važenja zakona ukoliko bi Hrvatski sabor, ne bi stigao do 1. kolovoza, odnosno do kraja ovog zasjedanja donijeti novi zakon. Dakle institucija prema riječima predsjednika Ustavnog suda nije upitna i mi smo mogli ići u redovnu proceduru. Načelno sam stajališta i stajališta je Klub zastupnika MOST-a da ni jedan organski zakon ne bi trebalo donositi po hitnom postupku. Ali sada imamo situaciju koju moramo na taj način raspravljati i vjerojatno kroz koji dan odlučivati. Drugo što bih želio reći, odnosi se na status pučkog i specijaliziranih pravobranitelja. Ukazujem na članak 93. Ustava RH koji po prvi puta dakle nakon promjene Ustava 2010. godine govori ne samo o pučkom pravobranitelju nego i o ostalim opunomoćenicima Hrvatskoga sabora za zaštitu ljudskih prava koji, navodi se u ustavnoj odredbi, imaju imunitet kao i zastupnici Hrvatskoga sabora. Na taj način su i ovi specijalizirani pravobranitelji dobili ustavno utemeljenje. Dakle to je temeljna činjenica od koje polazim, dakle da je ustavotvorac koji je iznad zakonodavca ne samo pučkog pravobranitelja već i ove specijalizirane posebne pravobranitelje uvrstio u ustavnu odredbu i dao im posebni status, dakle navodeći izrijekom da uživaju imunitet kao i zastupnici u Hrvatskom saboru. Mi znamo da imamo nekoliko posebnih pravobranitelja, danas govorimo o onome za djecu. Ono što je problem da, čini mi se da ovaj Sabor nikada nije postigao konsenzus oko toga treba li imati i posebne, specijalizirane pravobranitelje ili bi bila bolja varijanta da ima jednog pučkog pravobranitelja sa određenim brojem zamjenika, specijaliziranih za određena područja. I zato ukazujem na onaj zakon iz 2011. godine u kojem je tadašnja intencija Hrvatsko sabora bila da postoji jedan pravobranitelj sa određenim brojem zamjenika, ali je taj zakon ukinut od strane Ustavnog suda iz formalno-pravnih razloga. Današnja koncepcija meni osobno se čini više usklađenom sa ustavnom odredbom koja zapravo govori i o ostalim opunomoćenicima, dakle Ustav naznačuje da oni na neki način postoje, iako ih ne definira poimenično koji su to pravobranitelji, ostavlja slobodnu volju i diskreciju zakonodavcu da osmisli za koja područja su potrebni takvi posebni pravobranitelji. Ono što je relevantno za današnju raspravu Zakona o pravobranitelja za djecu koje je donesen 2003. godine, i koji je sada ukinut zbog formalne neustavnosti, s odgodom prestanka važenja, je problematičan u tome što se sada Vlada RH opredjeljuje da u prelaznoj odredbi u članku 28. ugradi odredbu da će Vlada predložiti Saboru pravobranitelja za djecu, na taj način se prekida mandat sadašnjem pravobranitelju i zapravo se priča svodi u medijskim raspravama o tome zapravo i koncentrira se na tu točku da se zapravo prekida mandat. Ono što bismo mi htjeli principijelno, da se rasprava o ovom zakonu vodi o nekoliko bitnih točaka koje sam i obrazložio kroz amandmane koji su podnijeti na ovaj zakon. Prvo što je za nas kao Klub zastupnika MOST-a relevantno, to je da u postupku izbora svih specijaliziranih pravobranitelja Vlada RH ne bi trebala imati nikakvu ulogu. Dakle, ne bi Vlada trebala biti ta koja će predlagati Hrvatskom saboru kandidata za pravobranitelja bez obzira radili se o pravobranitelju za djecu, o pravobranitelju za osobe sa invaliditetom ili za ravnopravnost spolova. U sadašnjim postojećim zakonima koji reguliraju te posebne pravobranitelje, dakle Vlada je ta koja predlaže Hrvatskom saboru osobu za tu dužnost. Međutim, ako si svi ti pravobranitelji opunomoćenici Hrvatskog sabora, kao što je i pučki pravobranitelj, kojeg bira Hrvatski sabor u postupku koji se odvija isključivo unutar Hrvatskog sabora, kao što je propisano Zakonom o pučkom pravobranitelju, i gdje postupak ide javnom objavom Hrvatskog sabora, gdje postupak ide preko Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav uz prethodno mišljenje Odbora za ljudska prava i nacionalne manjine i gdje Vlada nema nikakve uloge, postavlja se logično pitanje zašto bi kod ostalih opunomoćenika Hrvatskog sabora, Vlada trebala podnositi prijedlog? Po našem mišljenju, po mišljenju Kluba zastupnika MOST-a, Vlada tu ne bi trebala imati nikakvu ulogu, i u tom smislu mi bismo se založili za promjenu svih zakona posebnih pravobranitelja koji su sada tako regulirani da Vlada predlaže pravobranitelja. Drugo, dakle procedura izbora svakog od tih pravobranitelja mora biti unutar Hrvatskog sabora i u tom smislu smo i dali amandman na postojeći prijedlog u kojem tražimo da se iz Hrvatskog sabora upućuje javni poziv dakle, svim osobama koje imaju udovoljavaju uvjetima za tu dužnost, da se izbor, prijedlog vrši u okviru Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav uz prethodno mišljenje u ovom konkretnom slučaju, Odbora za obitelj, mlade i sport koji je matični odbor za pravobranitelja za djecu i da o tom pravobranitelju Hrvatski sabor odlučuje kvalificiranom većinom, natpolovičnom većinom svih zastupnika. Mi smo inače načelnog stava u Klubu zastupnika MOST-a da bi svi pravobranitelji trebali biti birani kvalificiranom većinom svih zastupnika. Kao i neki drugi dužnosnici u Hrvatskom saboru, dakle počnimo od predsjednika Hrvatskog sabora, što nije propisano. Nadalje, smatramo da i pučki pravobranitelj ali i ostali opunomoćenici Hrvatskog sabora, moraju u stvarnom smislu biti neovisni u obnašanju svojih dužnosti. Podrazumijeva se da će u svojem radu često kritizirati pojedina državna tijela i ukazivati na propuste državnih tijela u zaštiti ljudskih prava. Da bi bili neovisni i samostalni, nelogično je da se mogu smjenjivati svake godine i to temeljem ne prihvaćanja godišnjeg izvješća o radu. To nije predviđeno kod pučkog pravobranitelja. Po našem mišljenju jednako je tako neprihvatljivo i za ostale pravobranitelje koji su opunomoćenici Hrvatskog sabora. Budimo objektivni, što znači odredba o izboru na 8 godina što bi trebalo značiti da je svaki pravobranitelj svojim mandatom izvan dosega neke aktualne političke većine i taj osmogodišnji mandat upravo to i govori. On je takav za pučkog pravobranitelja i on ga stvarno u tom mandatu i obnaša, dakle logično je da i ostali opunomoćenici Hrvatskog sabora imaju jednaki takav osmogodišnji mandat koji se ne može prekinuti neprihvaćanjem godišnjeg izvještaja o radu. Nažalost, moram reći da svi zakoni koje sam gledao, dakle zakoni koji se odnose i na druge posebne pravobranitelje također sadrže tu odredbu. O tome da mogu biti razriješeni ako se ne prihvati godišnje izvješće o radu. Dakle, bilo koji od tih posebnih pravobranitelja zakoni su donošeni u različitim vremenskim trenutcima, mijenjale su se političke većine u ovom Hrvatskom saboru ali je očito da niti jedna politička većina bez obzira čija je Vlada bila nije mijenjala te odredbe. Principijelno naš je stav da njima nema mjesto ako želimo stvarnu neovisnost tih opunomoćenika Hrvatskog sabora koji će objektivno o svojem radu često kritizirati mnoga tijela državne uprave, možda i Vladu. Sigurno one koje zapravo su najčešće u izvršnim tijelima. U tom smislu smo i dali amandmane na konačni prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prvi je uvaženi kolega Babić.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Podolnjak. Nastojat ću barem brzo reći neke stvari, zapravo neke netočnosti. Možda je i bio lapsus iz vašega izlaganja, pa ću reći da predlagatelj, odnosno zahtjev predlagatelja Ustavnom sudu nije išao 2005. godine već je išao 2003. godine. To je jedna stvar. Druga stvar, pučki pravobranitelj je opunomoćenik Hrvatskog sabora, ali tzv. posebni pravobranitelji to nisu. Istina je također ono što ste rekli da oni jesu dužnosnici RH, to je točno. Slažem se također s tobom i drago mi je da ste to napomenuli da pučki pravobranitelj zapravo kao opunomoćenik Hrvatskog sabora može, a to i stoji u Zakonu o pučkom pravobranitelju članak 12. može imati najmanje 3 i više zamjenika pučkog pravobranitelja. Dakle, moglo se i kroz pučkog pravobranitelja zapravo imati sve te skupine o kojima danas govorimo posebnih pravobranitelja vezano za osobe sa invaliditetom, vezano za ravnopravnost spolova i za djecu. Međutim, postoji drugih ranjivih skupina. Mi smo to tako iznijeli 2012. godine. Dakle, mogao je biti i pučki pravobranitelj, odnosno posebni pučki pravobranitelj i za branitelje i za blokirane i za javne službenike i za pomorce po potrebi naše države. Ovo o čemu ste govorili to je napravila Francuska zbog racionalizacije oni su racionalizirali tzv. posebne pravobranitelje u pučko pravobraniteljstvo i to je točno, to je točno što ste rekli. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem poštovani kolega. Na žalost danas nam nije rasprava o tome i što ste vi govorili da li trebamo jednog jakog pučkog pravobranitelja sa njegovim zamjenicima specijaliziranima ili ovu postojeću situaciju. Ja se sjećam 2011. tad sam bio vanjski član Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav i tada se vodila vrlo široka rasprava upravo o tome mnogih subjekata i mnogih udruga civilnog društva i tadašnjih pravobranitelja. Bila je jedna vrlo oštra rasprava. Većina javnosti je nekako bila tada na stajalištu da je bolje zadržati te posebne opunomoćenike Hrvatskog sabora koji su specijalizirani i da će to možda ojačati njihovu institucionalnu ulogu. Ali dozvoljavam, nama su ukazivane prakse različitih država za i protiv jednog ili drugog rješenja i racionalizacije i ovoga. Tada je prevladao stav da se zadrži postojeće rješenje u javnosti iako je zakonodavac riješio drugačije. Slažem se da se o tome može raspravljati u nekoj mirnoj raspravi koja neće bit sad vezana uz aktualni zakon koji se odnosi samo na jednog specijaliziranog pravobranitelja. I predlažem naravno da o tome se vodi jedna ozbiljna rasprava i o drugim pravobraniteljima koji bi mogli biti specijalizirani za neka druga područja. Hvala lijepa.
Druga replika uvažena kolegica Sabina Glasovac.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Podolnjak s dosta toga izrečenog u vašoj raspravi u ime kluba se slažem osim s dijelom gdje ste na neki način apostrofirali da rasprava o prijelaznim i završnim odredbama odlazi u neku političku sferu i aludirali na to da zapravo više možda raspravljamo o potencijalnoj smjeni postojeće pravobraniteljice negoli o samom meritumu zakona. Međutim, prijelazna i završna odredba ako izuzmemo sad ovo jest možemo nazvati lex Milas Klarić, odnosno moći ćemo ga kad budemo vidjeli ishod ovog zakona kroz nekoliko mjeseci. Zapravo ta prijelazna i završna odredba je poprilično bolna kada vidimo da se pokušava na jedan naprasan način prekinuti mandat pravobraniteljice bez obzira kako se ona u ovom trenutku zvala, a ona zapravo još ima pet godina temeljem zakona obnašati tu dužnost. A znamo da ako želimo da pravobranitelji kao najviše neovisne nacionalne institucije imaju neovisnost, da je preduvjet te neovisnosti stabilnost i to govori i pariška pravila i Venecijanska komisija i presuda Komisije protiv Mađarske kaže zapravo da potrebno je osigurati jamstva, citiram: „Stabilnog mandata bez kojeg nema stvarne neovisnosti i preciznog određenja njegovog trajanja što smo mi uredili 8 godina.“ Čak i povjerenik za ljudska prava Europske komisije danas vrlo ozbiljno, ako je to točno u medijima koja je izašla informacija upozorava Hrvatsku i Vladu RH da ozbiljno razmotri amandmane pučke pravobraniteljice i pravobraniteljice za djecu koje ukazuju upravo na tu činjenicu da se tu ne radi o gospođi Milas Klarić, nego se radi o narušavanju instituta nacionalne neovisne institucije bilo kojeg pravobranitelja, gdje se neovisnost narušava upravo kroz prekid, kroz narušavanje stabilnosti, kroz naprasno skidanje mandata koji treba trajati u ovom slučaju još pet godina.
I odgovor na repliku.
Zahvaljujem na vašoj raspravi, ali sad je trenutak da ukažem zapravo na nešto paradoksalno uređenju upravo pitanja da li se prekida mandat pravobranitelja eventualno donošenjem novog zakona. Pažljivo sam prošao sve zakone koji se odnose na pravobranitelje koji su donijeti u ovom Hrvatskom saboru. Imate jednu zanimljivost. 2012. godine kad je donijet sadašnji Zakon o pučkom pravobranitelju, a u tom trenutku ste vi imali parlamentarnu većinu, dakle na prijedlog vaše Vlade i vaša parlamentarna većina ga je donijela, tada ste u članku 34. stavku 1. predvidjeli u prijelaznim odredbama danom stupanja na snagu ovog zakona, Hrvatski sabor, pokrenuti će postupak izbora Pučkog pravobranitelja. Dakle, vi ste tada ugradili u zakon odredbu, koju su sada ugradila sadašnja Vlada, protiv koje ste sada, a zapravo ste je tada vi prvi puta spomenuli kao presedan. I u pravu ste kad ste rekli da 2008. u Zakonu o ravnopravnosti spolova, utvrđena drugačija odluka. Tada u članku 42. stupanjem na snagu ovoga zakona ostaje na snazi odluka o imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Dakle, ako se osvrnemo unatrag, ovaj Hrvatski sabor je imao dvojaki pristup tome, kako će prići pitanju pravobranitelja, nakon ukidanja zakona po kojem je on izabran. Dakle, u jednom trenutku Sabor je rekao da će raspisati novi natječaj 2012. za Pučkog pravobranitelja, kad ste vi zapravo bili parlamentarna većina, a 2008. kada je bio HDZ, oni su tada odlučili da mandat ostaje na snazi odluka. Sada zapravo imate suprotnu situaciju, ono što ste vi učinili 2012. sad ste protiv toga, ono što je učinio HDZ 2008. sad je zapravo i on okrenuo situaciju. Evo to je zapravo sukus rasprave.
Hvala vam. Prelazimo na drugu raspravu. To je uvažena kolegica Sabina Glasovac i Klub zastupnika SDP-a.
Hvala gospodine predsjedniče. Na samom početku, budući da nemam mogućnost odgovor na repliku, gospodin Podolnjak u pravu ste potpuno, da je postojala ta stavka u izmjenom Zakonu o Pučkom pravobranitelju, 2012. godine, da se raspiše za novoga, ali ja ću samo upozoriti na jednu stvar. Gospodin Malčić je odradio svoj mandat do kraja, nitko nije konzumirao tu odredbu zakona i 2008. godine kada je izmijenjen Zakon o Pravobraniteljici za ravnopravnost spolova i 2012. godine kada je izmijenjen zakon o Pučkom pravobranitelju, u oba slučaja osobe koje su u tim trenucima, neovisno kako je bila prijelazna i završna odluka, definirana, a u pravu ste da je bila definirana na 2 različita načina. U oba slučaja, te osobe su konzumirale zakonom predviđeno pravo da svoj mandat izvrše do kraja u 8 godišnjem trajanju. Čisto istine radi, jeste bio je raspisan natječaj, ali gospodin Maličić je obnašao svoju dužnost do studenog, čini mi se, završio je 30. studenog 2012. godine po isteku 8 godišnjeg mandata. Čisto istine radi. Klub zastupnika SDP-a neće podržati prijedlog zakona o Pravobranitelju za djecu. I predao je u saborsku proceduru 2 amandmana. Sa ta 2 amandmana želimo osigurati neovisnost u radu Pravobranitelja za djecu, koja ne smije biti ograničena činjenicom je li trenutačno vladajuća opcija zadovoljna onime na što pravobranitelji ukazuju u svome izvješću. Odnosno, smatramo, da ne usvajanje izvješća u Hrvatskom saboru, ne bi trebao biti razlog za smjenu, odnosno, otkazivanje povjerenja bilo kojem pravobranitelju. Pa tako ni pravobranitelju za djecu. Jednako tako, protivimo se i novom prijedlogu koji je unesen u ovaj prijedlog zakona, koji do sada nije postojao u dosad važećem zakonu, a to je da Hrvatski sabor može tražiti i izvanredna izvješća Pravobranitelja za djecu, što bi značilo da de facto ako sad stvari dovodimo do apsurda, osim što je Pravobranitelj dužan jednom godišnje podnositi izvješće Hrvatskom saboru, u kom izvještava o stanju prava djece, zaštiti, njihovih prava, unaprjeđivanju, nekim propustima koje bi trebalo ispraviti, što bi institucije trebale učiniti na unapređenju zaštite i poštivanju dječjih prava. Zapravo, ovdje se pokušava otvoriti prostor, da i uz to jednogodišnje izvješće Sabor de facto može jednom tjedno tražiti od pravobraniteljice, odnosno od pravobranitelja da podnosi ovdje izvješće ako nije zadovoljan tim izvješćem sukladno ovoj odredbi da mu se izglasa nepovjerenje, odnosno, može ga smanjivati i to je nešto što zapravo narušava upravo stabilnost, usuditi ću se reći i neovisnost ove institucije Pravobranitelja, o čemu smo već nešto govorili u replikama. Kroz drugi amandman želimo spriječiti političku smjenu, odnosno želimo spriječiti da se donošenjem ovoga zakona Pravobraniteljici i njezinim zamjenicima prekine mandat prije njegovog isteka, a za to ne postaje osnovani i objektivno mjerljivi razlozi. Već smo imali prilike čuti i to je točno i kao što je gospođa ministrica kazala u ime predlagatelja, Ustavni sud svojom odlukom tražio je zapravo od Hrvatskog sabora da se na neki način ovaj zakon uskladi sa ustavnim odredbama, odnosno, da ga Hrvatski sabor, budući da je on organski zakon, donese, apsolutnom većinom, odnosno, većinom svih zastupnika, a ne relativnom većinom. I to je potpuno u redu. I ovo nije prvi zakon, imali smo prilike čuti i prva odluka Ustavnog suda, koju je Ustavni sud zapravo tražio od Sabora da postupi na ovaj način. Međutim, što to zapravo znači? Organski zakon sam po sebi, oni se donose znači u onim slučajevima kada se zakonom razrađuju Ustavom utvrđena ljudska prava i temeljne slobode, tako i onda kada se zakonom razrađuju ustrojstvo i djelokrug i način rada državnih tijela. I to je zapravo ovaj zakon. Pravobraniteljica kao takva je jedna od instituta, odnosno institucija, koja štiti temeljna prava i interese djece kao jedno od društveno najranjivijih skupina. E sad, kroz ovaj zakon Ustavni sud jest rekao da trebamo voditi račune o tome da organskom zakonom, odnosno zakonu s organskom snagom, osiguramo čvrstu većinu u Hrvatskom saboru, jer snaga onoga što definira organski zakon, proizlazi zapravo iz Ustava RH. Međutim, Ustavni sud nigdje nije rekao da trebamo na neki način ulaziti u sadržaj zakona, a ponajmanje to da trebamo stvari vraćati unatrag i raditi korake nazad. Ono što je naša dužnost kroz zakon je osigurati na neki način nadležnost, sredstva, ali i funkcionalnu institucionalnu neovisnost u ovom slučaju pravobranitelja za djecu. Ta neovisnost je neovisna odnosno neophodna za učinkovitu zaštitu Ustavom utvrđenih ljudskih prava i temeljnih sloboda djece. E sad, da bi pravobraniteljica bila neovisna i da bismo mi sadržajem ovog zakona osigurali njoj, njenom timu neovisnost u radu mi je moramo u izvršavanju svojih funkcija osigurati to da nije vezana ni uz kakve upute, bilo Vlade, bilo Hrvatskog sabora. Moramo joj osigurati to da ne smije biti izložena bilo kakvim interesnim, ideološkim ili svjetonazorskim ili političkim pritiscima radi načina na koji koristi svoje ovlasti koje joj dao zakon kroz Ustav. I treće, moramo joj osigurati da ni na koji način nitko od nje ne traži da bude poslušna bilo kojoj vlasti odnosno politici. E sad, hoćemo li mi na način da ostavljamo odredbu da ona može biti smijenjena ako njezino izvješće nije usvojeno u Saboru, a znamo kako se usvajaju zakoni u Saboru i kako se odbijaju izvješća u Saboru, hoćemo li mi njoj osigurati političku neovisnost ako će politika odlučivati o tome hoće li ona i dalje biti pravobraniteljica ili neće. Na kraju krajeva ako uđemo malo dublje u srž, čemu mi izglasavamo na neki način nepovjerenje u tom izvješću? Mi se obračunavamo na neki način uzimamo alat da se obračunamo s pravobraniteljicom da ju smijenimo, a zapravo jedino o čemu raspravljamo u izvješću neću reći da to nije rad pravobraniteljice, ali izvješće je realna slika stanja, jedan relevantan izvor informacija o pravima i zaštiti dječjih prava djece u RH i razina naše uspješnosti u poštivanju preuzetih obveza nekih međunarodnih ugovora u ovom konkretnom slučaju konkretno konvencije UN-a o pravima djece. I sada u tom izvješću se utvrđuju nekakve objektivne činjenice, da je razina prava djece u skladu s nekim odredbama konvencije, da u nekim dijelovima nije uredu i što ćemo mi ako nismo zadovoljni onim što piše u izvješću onom istinom s kojom se trebamo suočiti s nekim prijedlozima kako institucije pa i Hrvatski sabor trebaju unaprijediti zakonske odredbe da bi još bolje zaštitili prava djece, što ćemo mi napraviti ako naše institucije ne rade na dobar način, a u biti izvješće je slika institucija i vladinih i drugih institucija u zaštiti prava djece. I mi ćemo se nezadovoljni izvješćem i načinom kako rade naše institucije ćemo se obračunati s kim, s glasnikom loših vijesti. Bez obzira što ova stavka postoji u zakonima o pravobraniteljima ona nije dobra, bez obzira što je 2003. godine naša Vlada predložila ovakvo zakonsko rješenje jer to su bili prvi zakoni kojima su se oformljavale institucije pravobranitelja, bili smo mali u cijeloj toj priči, pogriješili smo, nije to dobro rješenje. Pogriješili smo možda što nismo iskoristili ove četiri godine kada smo bili u mogućnosti izmijeniti zakonska rješenja i to maknuti, a upozoravale su nas pravobraniteljice pa i neke međunarodne institucije da trebamo ojačati neovisnost tih institucija nismo to učinili. Evo ja ovdje javno priznajem u ime kluba da smo možda pogriješili. Ali sada kada smo već u poziciji da vi, mi nismo to ni predlagali te izmjene ovdje, ali kada ste vi u poziciji da morate zbog odluke Ustavnog suda mijenjati ovaj zakon hajmo napraviti taj iskorak. Oslobodimo sve pravobranitelje političkog pritiska i nekakve političke ruke većine temeljem, neću reći njihovih izvješća o radu nego sadržaja slikom ljudskih prava, bez obzira radi li se o osobama s invaliditetom, ravnopravnosti spolova, pravima o kojima govori pučki pravobranitelj kao neko krovno nazovimo to tako tijelo ili ovoj pravobraniteljici. To je prva stvar. Drugo, nećemo osigurati neovisnost, to sam već rekla u replici, ako ne osiguramo stabilnost, a stabilnost se jamči na način da mandat mora biti određenog trajanja. I to nije nikakva novina, to je nešto što poznaju i druge europske zemlje. Prekid mandata odnosno prijevremeno razrješenje pravobranitelja može se dogoditi, ali samo u slučajevima kada su razlozi ozbiljne prirode ili kada su oni objektivno provjerljivi. U slučaju smrti, ne daj Bože teške bolesti, kršenja nekih kaznenih zakona itd., itd. Ovo procjena, kakvo je izvješće, jeli dobro ili nije ali to mislim da nisu objektivni, relevantni argumenti na temelju kojih mi možemo bilo što zaključiti o radu pravobraniteljice. Možemo o stanju određenih segmenata ljudskih prava u RH, ali ne o radu pravobraniteljice. Mislim i ne mogu se oteti tom dojmu da je i rekla sam i na matičnom odboru jutros, optužite me da politiziram, ali moram to reći. Zašto ću to reći? Zato što je ovdje prije godinu dana odbijeno izvješće ne samo pravobraniteljice za djecu u ovom Saboru prije godinu dana je odbijeno izvješće pučke pravobraniteljice. Jedva je prošlo izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Oprostite zar je moguće da u isto vrijeme baš sve te tri institucije ne rade dobro svoj posao? Ma dajte najte. Bio je to uvod u čistku u smjenu u rješavanje nepodobnih ili politički neodgovarajućih, iz nekog razloga meni nepoznatih mogu samo nagađati. Ja ne znam što je grijeh gospođe Ivane Milas Klarić. Ovdje u raspravi kada se raspravljalo o njenom izvješću imali smo prilike čuti s ove strane sabornice da je njen najveći grijeh što je sudjelovala u izradi Obiteljskog zakona. Je li to razlog? Ja ga ne znam. Možda to što je govorila, osudila zlouporabu djece na političkim skupovima primjerice u Srbu, je li to problem? Ja to ne znam. Zbog toga što je upozorila na to da djeca koja ne pohađaju vjeronauk u školama nije dobro da zapravo budu na neki način zakinuta jer imaju nekakav slobodan prostor u školama, jer je štitila na neki način prava djece. Je li to problem? Ja to ne znam. Ali je činjenica da se kroz ovu prijelaznu i završnu odredbu na vrlo elegantan način sustavnim sudom i odlukom Ustavnog suda kao smokvinim listom otvara vrlo elegantan zakonski prostor da se ova pravobraniteljica zamijeniti nekim drugim. E to je nešto što nikako nije dobro, to je nešto što će imati dugoročne posljedice. To vidi i Europa jer je danas reagirao povjerenik za ljudska prava Europske komisije. To se pokušalo raditi u jednoj drugoj instituciji Vijeće za elektroničke medije, sjetite se, gospođa Mirjana Rakić i ekipa, isto tako odbijamo izvješće itd., da Europska komisija nije reagirala na isti ovaj način i rekla ne, mandat stabilnost, ako je zapisano da traje toliko, traje toliko, ne možete vi, ako ste došli na vlast to rezati nožem. Pa nemojte to raditi. Mi ne možemo podržati takav pristup, želimo braniti neovisnost neovisnih nacionalnih institucija a to jest pravobraniteljica za djecu bez obzira kako se ona zvala. Vaši razlozi su nam nepoznati. Ali kada uzmemo u obzir činjenicu da sebi jedna ministrica a to sam čitala u medijima, ministrice ispravite me ako griješim, na sastanku sa pravobraniteljicom i s premijerom kaže kao obrazloženje ovakvih nekih rješenja u zakonu kada kaže ja i HDZ mislimo da ste vi SDP, onda mislim da je potpuno jasno, a premijer se nakon toga ne ogradi uopće od te rečenice, onda je ljudi moji potpuno jasno, ako je ta informacija točna, o čemu se ovdje zapravo radi. I nemojte se izvlačiti na odluke Ustavnog suda, da moramo donijeti ovaj zakon ali ovo će biti jedan ružan, ružan presedan koji će vjerojatno dočekati nakon ovoga i neke druge pravobraniteljice a to je nešto što nije dobro i što pokazuje da nažalost predlagatelj ovog zakona pa ni cijela Vlada nisu shvatili što znači neovisnost nacionalnih institucija kao što su pravobraniteljice.
Hvala. Imamo tri replike. Prvi je uvaženi kolega Podolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vrlo kratko na onu prvu repliku, ja znam da ste vi tadašnjeg pučkog pravobranitelja ostavili na dužnosti i on je zapravo, njemu je istekao mandat, međutim da ta odredba se nije našla u zakonu da se prekida mandat i da će se pokrenuti postupak izbora ne bi postojalo tog presedana o kojem mi danas govorimo. I želio bih vam postaviti jedno pitanje jer ste najviše govorili upravo o i Godišnjem izvještaju pravobranitelja koji ne smije biti razlogom, dakle neprihvaćanje izvještaja ne smije biti razlogom za njegovo razrješenje. Ali gledao sam vaše amandmane, klub SDP-a predlaže isto što sam ja predložio u amandmanu da ne prihvaćanje godišnjeg izvješća o radu se briše kao razlog za razrješenje. Ali istovremeno vaš kolega Bauk, on je predsjednik klub daje amandman kojim zapravo drugačije regulira tu temu gdje navodi ako Hrvatski sabor dva puta uzastopce nadpolovičnom većinom glasova svih zastupnika donese zaključak o neprihvaćanju godišnjeg izvješća da je i to razlog za razrješenjem. Iz toga bi proizlazilo da ako bi Sabor dvije godine zaredom donio takav zaključak, mandat bi se prekinuo nakon 2 godine, to je kontradiktorno amandmanu kluba SDP-a koji to smatra da ne smije biti razlog za razrješenje pravobranitelja. Dakle, koji je vaš stav, stvarno po tom pitanju kada imate dva dijametralno suprotna amandmana.
Odgovor na repliku.
Stav kluba SDP-a je da pravobraniteljica se ne bi smjela rušiti političkom većinom u Saboru jer bi to značilo da nije neovisna nego da postaje ovisna, njen rad postaje ovisan o volji, blagonaklonosti političke većine. To je stav kluba SDP-a i to imate ovdje kao amandman. I da bi to zapravo, da je to u koliziji sa onim člankom koji govori da je njen mandat 8 godina. jer ako vi njoj, imate mogućnosti izglasati nepovjerenje svake godine onda zapravo brišite onaj članak gdje piše da je ona imenovana, odnosno da se imenuje na 8 godina. A to što je kolega Bauk predložio 2. amandman, on jako dobro poznaje većinu u ovom Saboru, zna kako ona reagira, zna da ima zadane koordinate, da neće prihvatiti ni jedan ni drugi amandman pa se malo na neki način, neću reći poigrao ali on će vam objasniti vjerojatno što je njegov amandman značio u svojoj pojedinačnoj raspravi. Ali želio je zapravo pokazati koji je ovo teatar apsurda, što nažalost jest.
Druga replika uvaženi kolega Babić.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Pa kolegice Glasovac znate Abraham Lincon kaže da sve ljude možete varati neko vrijeme, neke ljude možete varati svo vrijeme ali sve ljude ne možete varati svo vrijeme. Nema kolektivne amnezije. Mi se sjećamo da je ovaj zakon donesen 2003. godine, dakle ja znam da vi tada niste bili u Hrvatskom saboru ali vaše kolege jesu. Ako ste legalist, ako poštujete zakone, a ovdje govorimo o zakonu, ovdje ne govorimo o pučkom pravobranitelju, u ovom slučaju pravobraniteljici niti njenom izvješću, dakle ne govorimo o čistkama o onome o čemu ste i vi govorili večeras. Ako je tko napravio čistku i nije razmišljao o tome onda vi niste razmišljali o tome. Dakle, po tom zakonu je jasno člankom 26. stavka 5., ne prihvaćanjem izvješća razrješuje se pučki pravobranitelj, odnosno u ovom slučaju pučka pravobraniteljica za djecu. Dakle, ne prihvaćanjem izvješća 2003. godine a to je bio razlog, to je bila odluka Ustavnog suda, prijedlogom tog zakona iz 2003. godine da tada je trebalo navesti da je to organski zakon i da se donosi kvalificiranom većinom. A to se nije učinilo. I to je razlog. Ovdje mi ne govorimo o pučkoj pravobraniteljici, niti o njenom izvješću, ja se sjećam da ste vi u 6. mjesecu sudjelovali u toj raspravi i govorili ste više o Obiteljskom zakonu, nešto o tom izvješću ali činjenica je da mi ovdje govorimo o zakonu iz 2003. godine i po tom zakonu, a to neka vam kaže gospodin Bauk, je birana, imenovana pučka pravobraniteljica, ona je birana po tom zakonu. E pa, lege artis, po tom zakonu se i ona neprihvaćanjem izvješća razrješuje, i vi ste je razriješili. Hvala.
Odgovor na repliku.
Pučka, odnosno pučki pravobranitelj, odnosno pravobraniteljica je jedina koja se ne prihvaćanjem izvješća ne razrješuje. I ona je posebna kategorija. I ovdje gospođi Lori Vidović nije prošlo izvješće i ona zapravo ne bi mogla biti razriješena, za razliku od druge pravobraniteljice koja je mogla biti razriješena, to je prvo. Drugo, ja sam ovdje za govornicom rekla, 2003. godine mi donosimo tri instituta odnosno gradimo tri instituta, pravobranitelj za osobe sa invaliditetom, za djecu i za ravnopravnost spolova. To su novi instituti bili. Mlada smo država, bili smo već nekakvi, ušli smo u priču ulaska u EU, unaprjeđujemo naše demokratske procese, pitanje ljudskih prava, osnivamo institute pravobranitelja, donosimo zakone. Priznala sam ovdje, pogriješili smo. Srećom, nikad nikom nije palo 2003. godine do prošle godine, posegnuti za tim institutom da se ruše izvješće u ovom Hrvatskog saboru. nijedno SDP-ovoj, nijednoj HDZ-ovoj Vladi do ove zadnje vaše prošle, koja je shvatila da je to jedan vrlo elegantan način kako se može riješiti postojećeg pravobranitelja i dovesti neke druge. Mislim to je nikakva činjenica, ali ako smo mi pogriješili, i ako sad vidimo da se konačno počinje upotrebljavati taj institut mogućnosti kroz odbijanje izvješća smjene, i vidimo da to možda baš i nije najbolji način da time ne jačamo neovisnost i stabilnost institucije pravobranitelja, pa hajmo joj suverenitet, ajmo joj dati imunitet u ovom Hrvatskom saboru, imunitet u smislu da ne bude odgovorna za ono što piše da ju politika zbog toga kažnjava, a nemojmo majko moja, joj narušavati integritet samoj toj instituciji i koristiti to za političko kadroviranje.
Hvala. I treća replika, više spominjani uvaženi kolega Bauk.
Zahvaljujem. Dakle, kolegice Glasovac, ključno što se tiče ovog zakona, što niste spomenuli je ja mislim slijedeće. Dakle, netočna je tvrdnja da je Hrvatski sabor odbio izvješće o pravobraniteljici za djecu. Striktno poslovnički tumačeno, Hrvatski sabor o tome izvješću nije donio nikakav zaključak jer jedini zaključak koji je bio predložen nije dobio dovoljan broj glasova, a nikakav drugi nije predložen. Zašto? Zato što se nitko nije usudio predložiti takav zaključak da se ne prihvaća izvješće da bi na sebe preuzeo odgovornost za smjenu pravobraniteljice za djecu, pa je ona dobila žuti karton a ne bi dobili dovoljno glasova jer su bili suzdržani oko glasanja o prihvaćanju izvješća pa bi valjda bili suzdržani oko glasanja oko neprihvaćanju izvješća pa ni taj zaključak ne bi dobio dovoljan broj glasova. Ali to su poslovničke procedure i driblinzi koji su manje bitni. Ono što je ključno ovdje je nešto što je pravobraniteljica za djecu, gospođa Milas-Klarić rekla javno. I time je de facto, zaslužila smjenu ako to što je rekla nije istina. A to je da ju je ministrica obitelji rekla, citiram: „Za nas iz HDZ-a, vi ste SDP.“ Ako je to ona izjavila, a to nije točno, zaslužila je smjenu odmah. A ako to je točno, onda je sve o čemu mi danas pričamo a uvezi pravobraniteljice za djecu, priča za malu djecu. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, pardon.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Bauk, u pravu ste, taj zaključak zapravo koji bi pružio osnovu za smjenu s obzirom na neizglasavanje izvješća, nije zapravo prošao, nije zaključak u tom obliku da se ne prihvaća, i to vjerojatno jest razlog zašto ona je još uvijek pravobraniteljica iako Udruga U ime obitelji i u ovoj raspravi, na dva, tri mjesta upozorava što ona još uvijek radi na mjestu pravobraniteljice za djecu kada joj je prije godine dana, točnije u lipnju 2016. godine ovdje iskazano tzv. nepovjerenje. Ali ima pametnih ljudi u HDZ-u koji su shvatili da zapravo kroz kao formalno, ima puno ljudi koji to razumiju, kroz tu formalno zapravo nemogućnost, odnosno da njoj zapravo nije odbijeno izvješće i da bi njena smjena na temelju toga vukla za sobom neke druge pravne posljedice. Što se tiče ovog drugog djela vašeg komentara, pa se zato vjerojatno i pokušava na ovaj način, jer je ovo elegantniji prostor kako se to može izrealizirati, drugi dio, da, i mene zanima je li moguće da je na tom sastanku na kojem je bio i sam premijer, izrečena takva jedna rečenica koja zapravo cijeli ovaj zakon svodi na priču mi, oni, niste naši, birani ste te i te godine kada je bila neka druga opcija na vlasti, ne možete više tu biti, vi ste za nas klasični SDP. Ja se nadam da će iako gospođa pravobraniteljica naravno i da hoće, ne može biti članica stranke, bilo koje, i ja se nadam da ćemo mi čuti ovdje danas odgovor ministrice što se zapravo dogodilo na tom sastanku i je li ta izjava koja je izašla u medije točna.
Hvala. Evo sada će i ministrica dobiti priliku za pet minuta u ime predlagatelja, pa ćemo čuti što je istina.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Bez obzira na žuči i na ton i na riječi koje su u ovoj raspravi prethodnoj, a i u ovoj od gospodina Podolnjaka, dakle njegova rasprava sigurno nije bila takova. Ja ipak se zahvaljujem jer iz toga ima i dobrih misli koje mogu biti i predmet možda čak i vidim da su u amandmanima koje smo dobili sada već na stol podosta sigurno možemo neke i uvrstiti možda evo dao Bog i sve, pa da budemo svi jako zadovoljni i sretni. Također smatramo mišljenja smo već proizlazi iz rasprava koje su bile u prethodnim satima na odborima, da postoje zaista dobri razlozi da se naprave i izmjene ne samo u ovom zakonu, nego i u drugim zakonima, drugih pravobraniteljica sa ciljem da budu poboljšani, s ciljem da se uravnoteže, da budu i one u ravnopravnom položaju i to su sigurno neki zadaci za neke nas koji ćemo imati neke obaveze u buduće. Ja sam odmah na početku isticala da nema potrebe za ideološkim raspravama vezano uz ovaj zakon. Ne radi se o smjeni gospođe Milas Klarić, nego se radi jednostavno o zakonu koji smo ja moram iskreno reći u svoje osobno ime, u ime ministarstva mi morali donijeti i sigurno nam nije bila namjera da se time sada bavimo, a pogotovo ne sa smjenom pravobraniteljice. Kada govorimo o tome da li valoriziramo i raspravljamo o izvješću pravobraniteljice moj stav je bio i ostao da kroz to izvješće uvijek raspravljamo o radu instituta, ustanove ili institucije. I ne vidim razloga zašto se je digao na takovu razinu. Činjenica da ako raspravljamo o izvješću diramo čak i u neovisnost, odnosno raspravljamo ili ugrožavamo ljudska prava. Ono što ste povukli paralelu mislim za gospodina Malčića, jel' tako da je on svoj mandat mogao završiti jer se je mogao, molim? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Završio ga je jer se javio na natječaj. Jel' tako? Ja mislim da nikad nitko nije napisao niti rekao da se i gospođa Milas Klarić ili bilo tko drugi može javiti na nekakve pozive i javne natječaje, pa čak i vezano za ovaj članak 28. stavak 2. A sada ono što je zaista ja bih vas molila gospođo Sabina da poslušate. Dakle, naravno da to nisam rekla. Ja bih zaista posumnjala, a očito vi svi sumnjate u nekakvu prosječnu inteligenciju da bi išla izjaviti gospođi Milas Klarić da ja mislim da ste vi SDP kako je ona u novinama ili su mediji tako prenijeli i da zbog toga vas treba smijeniti. Na tom sastanku, a smatram da je to bio jedan čin možda i dobre volje premijera da pozove na razgovor i mene i gospođu Milas Klarić. I bio je prisutan savjetnik da raspravljamo o zakonu. U točci u kojoj smo se dotakli, u raspravi bilo je o tome. Ovo što se zaista cijelo vrijeme postiže, a to koliko je pravobranitelj ovisan ili neovisan, o političkoj volji onoga tko ga predlaže ili onoga tko raspravlja o njegovom izvještaju. I jedino se u konotaciji, kontekstu toga spominjale stranke, odnosno tada vladajuće garniture. Ja to svakako nisam rekla. A ja bih vas sada pitala, za to ste znali, to se povlači po medijima već osam dana ja namjerno ne želim se svesti na tračeve rekla kazala. Zašto gospođu Milas Klarić danas u dva i pol sata rasprave na odboru predamnom to niste pitali. Da li je ona zbog toga zavrijedila smjenu? Ja mislim da zbog toga nije zavrijedila smjenu jer to je njezina percepcija. Njezina percepcija je da se je ova rasprava, ovaj zakon sveo isključivo protiv nje. Ja to na žalost ne mogu promijeniti. Ali sa njenom smjenom, sa željom da se gospođa Milas Klarić smijeni i to šta je ona od SDP-a ili šta nije od SDP-a predložena, a vi znate kako smo predlagali mi naše kandidate tko kada zaista ja s time nisam opterećena. Ali ona je, a i još na žalost opteretili ste se bespotrebno svi ovdje i vi ste ovu raspravu doveli u razinu koja je neprimjerena jednom pravobranitelju.
Zahvaljujem se ministrici. Imamo tri replike. Prvi je uvaženi kolega Bauk.
Dakle, tri su sporne točke u ovome zakonu od kojih je jedna uklonjena amandmanima HDZ-a, HNS-a, Kluba nacionalnih manjina i Kluba SDSS-a. Dakle, izbor pravobranitelja se u potpunosti, dakle odvija u Hrvatskom saboru što je evo, dakle ostavi još dvije. Da, da, ostavio još dvije. Dakle, jedna je činjenica da se ne prihvaćanjem izvješća smjenjuje, de facto smjenjuje pravobranitelj. E sada, na pročišćenom dnevnom redu za nastavak četvrte sjednice Hrvatskog sabora od 110. točaka nalazi se 60-tak izvješća. Neka su iz 2014. godine, neka iz 2016. različitih institucija, ali u vrlo malom broju slučajeva neprihvaćanje izvješća povlači za sobom smjenu. Možda ima nekoliko institucija, ali u pravilu ne. Sabor ne prihvati izvješće, oni dođu s drugim izvješćem, pa ga Sabor ponovo ne prihvati itd. itd. Nekad ga primi na znanje. Prema tome, upitno je treba li baš pravobranitelji biti ti kojima se neprihvaćanjem izvješća pokreće razrješenje. To je jedno pitanje. I drugo pitanje, u prijelaznim i završnim odredbama je li donošenje novog zakona, vrlo sličnom sadržaju kao važeći postojeći zakon, sa istim ili sličnim sadržajem ovlasti pravobranitelja, je li to razlog da se donese, da se pokrene de facto prekine mandat osobi koja je izabrana na 8 godina? Dakle, to su dva pitanja, čiji je test proporcionalnosti ovaj vaš zakon nije prošao i zato smo prema njemu skeptični. I zato mislim da se radi prvenstveno o lexu, da se smjeni sadašnja pravobraniteljica.
Hvala. Dobro, druga replika, uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Ministrice Murganić, uz moje osobno duboko poštovanje, htio bi vam reći da ne dozvolite da vas pogađaju ove kritike, zato jer smatramo mi u Živom zidu, da je zakon dobar, da će on ispuniti svoju svrhu i da oni koji vas lažno optužuju imaju dugu povijest lažnog optuživanja. Ja vas moram podsjetiti, ne znam, je li to znate, da ista osoba koja sad vas optužuje za urotu, znači, Ivana Milas Klarić, je svojedobno je optuživala svoje vlastite kolege na Pravnom fakultetu za urotu protiv nje. Da oni vrše mobbing i tužila je ne samo kolege nego i fakultet. I znate kako je završio taj spor? Njenim gubitkom tužbe. Izgubila je sudski spor i morala platiti 78000 kuna sudskih troškova za svoje lažne optužbe. Ti i takvi gubitnici, koji lažno optužuju, njih treba sve posmijeniti, nema mjesta za njih gospođo. I ove odredbe zakona, gdje se pravobraniteljicu miče zapravo sa funkcije, mi ćemo zdušno podržati. Imate našu punu podršku i samo glavu gore, idemo to u petak odraditi. Eto. Hvala.
Hvala. Treća replika, uvažena kolegica Glasovac.
Zanimljivo kako ovaj slični motivi ponekad vežu dijametralno suprotne političke opcije. To je ono kao neprijatelj mog neprijatelja, kako … [[Upadica se ne čuje.]] da. Gospođo Murganić, nema nikakve žuči, ako smatramo da je loše da u jednom članku zakona piše da je mandat pravobranitelju za djecu 8 godina, a onda par članaka ispod se kaže da mu mandat može prestati i nakon što mu se ne usvoji izvješće u Hrvatskom saboru, što se de facto usvaja svake godine. Onda napišite da ili da traju u pravilu 8 godina, ili ako već hoćemo politički imenovati pravobranitelja, napišimo da traje 4 godine. Pa onda napravimo od institucije Pravobranitelja produženu ruku Vlade, možemo što hoćemo kroz prijedlog zakona. Sad stvari zaista dovodim do apsurda, ali ne možete u istom zakonu imati 2 različite stvari. Da mandat traje 8 godina a onda si ostvariti prostor kroz članke iza da smjenjujete, imate mogućnost smjene svake godine i ne to. Još ste u ovaj prijedlog zakona da možete tražiti praktički polugodišnja izvještaj, svaki mjesec možete tražiti izvješća i svaki mjesec ovaj Hrvatski sabor može zapravo izglasavati nepovjerenje pravobranitelju. Može jer tako piše u prijedlogu zakona. Ja ne kažem da će se to dogoditi, ali može, a sad ja pitam, gdje je tu stabilnost mandata i gdje je tu neovisnost institucije kad će o smjeni, odnosno, ostanku odlučivati političke stranke, neovisno jel to danas HDZ s partnerima ili sutra to SDP s partnerima. To nije dobro i to treba mijenjati. Evo, samo to sam htjela reći i drago mi je ako je točno da ovo niste rekli iako mislim da je i dalje intencija ovog zakona smjena.
Nakon … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] nakon kolegice Glasovac, stiže GLAS, budući Klub GLAS. Poštovana kolegica Nada Turina-Đurić.
Hvala predsjedniče, poštovana ministrice sa kolegicom, državnom tajnicom, kolegice i kolege. Vrlo teško je o prijedlogu ovoga zakona govoriti samo načelno. A znate kad je teško govoriti samo načelno, ne? Teško je govoriti načelno kad se govori o imenima i prezimenima. A to je nažalost, kod ovog zakona da li je tako ispalo ili naprosto tako stvarno jest, to će vrijeme pokazati, kao što je rekla kolegica Glasovac, ali već sama činjenica i ja moram prosvjedovati, jer je sada 23 sata i 40 minuta, a meni je danas bio rođendan [[Upadica: Sretan rođendan.]] i ja sjedim u ovom Saboru cijeli dan i došla sam jutros u 9, jer sam i predsjednica matičnog odbora. I imali smo odbor vezan uz ovaj zakon i cijeli dan sam ovdje, očekujući, da će taj zakon, koji je čini mi se izuzetno važan, važan općenito, ne zato što se radi o kolegici, o imenu i prezimenu, čekajući da će ovaj zakon neko privremeno vrijeme biti na dnevnom redu i da će onda eventualno s kolegama malo moći proslaviti svoj rođendan, međutim nisam to dočekala. I zašto ovo govorim? Govorim zato jer se, jer mi to prvo budi bijes, a drugo budi u meni sumnju, a i većini vas vjerojatno ovdje, koji ste ostali i čekate da nešto kažete na temu ovog zakon. Zašto se nešto radi u 23,40 odnosno u 23 sata kad smo počeli? I zašto se neke stvari uopće rade u 23 sata ovakve vrste? Mi koliko se ja sjećam, već sam dosta dugo u Saboru, mi smo ovdje u ovo vrijeme raspravljali jedino o proračunu i možda o Vladi jednom u proteklih šest godina. Vrlo rijetko smo mi u 23,00 sata bili u Saboru pogotovo sa ovakvim zakonima. Ja poštujem odluku našeg predsjednika da ubrzamo posao i da iščistimo što više zakona, međutim eto sasvim čudno ovaj zakon u 23,00 sata. Pa zašto? Vjerojatno zato jer bi da bi bio ranije izazvao puno veću pozornost i kolega zastupnika, a i vjerojatno i javnosti koja je negdje oko tri sata mene ovdje pitala kada će ovaj zakona biti na dnevnom redu, ja im nisam znala točno reći, eto ga tu sada pred ponoć. Znači neke stvari se rade u ponoć, znamo koje stvari se rade u ponoć i zašto se rade u ponoć i to meni u startu govori da ovdje nešto nije dobro. A što je problem po nama ovog zakona? Problem ovog zakona da Vlada i nadležno ministarstvo nakon što je dobilo ustvari priliku, nakon što je Ustavni sud, makar to bio kao što su rekli neki smokvin list ili tako tumače, nakon što je Ustavni sud stavio van snage zakon de facto samo iz tehničkog razloga što on nije donesen adekvatnom većinom u Saboru jer je organski zakon, a ne zbog sadržaja, znači ovaj isti zakon je mogao ostati takav kakav je ne dobar. U ovom Saboru se moglo raspraviti izvješće pravobraniteljicu za djecu i po tom istom izvješću ako ne bude prihvaćeno ona bit razriješena. Međutim, za to niste imali hrabrosti. Niste imali hrabrosti nego ste zakon prepravili na način da ste promijenili zadnji članak ovog zakona i uveli mogućnost da ju razriješite stupanjem na snagu novog zakona. I to je za nas u našem klubu, hvala predsjedniče glasa, problem jer je to problem načelne prirode. To je problem da mi ne možemo osigurati neovisnost institucije koja je izuzetno važna. Znači sve institucije su važne pravobraniteljske, nekako posebno smo osjetljivi naravno kada se radi o djeci. I mislimo u našem klubu da je kolegica odnosno pravobraniteljica Milas u proteklom periodu radila vrlo korektno svoj posao i da su njena izvješća bila vrlo iscrpna, sveobuhvatna i pretpostavljam da su provjerljiva i istinita i da tu nemamo nikakvog spora i da takva izvješća su nešto što bi mi kao Sabor trebali prihvaćati kao određenu informaciju, a ne kao izvješće koje mi usvajamo ili ne usvajamo. I nije bezveze da se pravobranitelj bira na osam godina i nije bezveze da se bira natpolovičnom većinom svih zastupnika, ali mi kao klub budući da ćemo u ovakve situacije dospijevat, bojim se još po nekim temama vezano za pravobranitelje, predlažemo u jednom od amandmana da u Hrvatskom saboru kao što isto tako neki dužnosnike biramo, biramo dvotrećinskom većinom. Pa ajmo se ljudi dogovoriti, mi moramo stati iza takvih ljudi, mi ne možemo s takvim ljudima na takvim funkcijama brisati pod u ponoć, s takvim institucijama, ne govorim o imenu i prezimenu, a to radimo i prebacujemo odgovornost. Da ne spominjem stanke s jedne strane na drugu stranu, tko je kada koga izabrao i zašto će ga smijeniti i kada će ga smijeniti. Znači mi smo očekivali da će Vlada, da će ministarstvo u ovoj prilici ovaj zakon unaprijediti, da će izbaciti odredbu o izvješću i smjenjivanju nakon neusvojenog izvješća, da će u ovom zakonu dati veću snagu Hrvatskome saboru. Evo sada vidimo i nekakve amandmane koji idu u tom pravcu, za pohvalu od strane pozicije. Mi smo u našem amandmanu slično predložili, ali smo ostali pri starome znači da ipak to ide kroz Odbor za Ustav i Poslovnik, a da suglasnost daju dva radna tijela sabora, matična radna tijela Odbor za obitelj, mlade i sport i Odbor za ljudska prava i mislimo da bi to bilo ispravno, da bi to bio jedan iskorak. Međutim to Vlada nije htjela napraviti. Ja bih voljela da mi objasnite ako želite da se smijeni, kažete da ne želite, ali ako ste željeli da se smijeni sadašnja pravobraniteljica, pa ja mislim da ste sasvim korektno mogli u ovom Saboru odraditi taj posao i reći ona ne zna raditi svoj posao neka ide kući. Ne, sakrili ste se iza odredbe koja će ju razriješiti eto čisto i samo snagom stupanja zakona na snagu. Već sam rekla da je vrlo korektno radila posao i ovo što je već napomenula kolegica Glasovac mislim da isto treba naglasiti, znači u protekle dvije, tri godine koliko obnaša svoju dužnost ova pravobraniteljica čini mi se da je stekla odnosno da je podigla same institucije jer su pohvale dolazile i od međunarodnih institucija koje prate rade ovih instituta u RH i u više navrata su pohvaljeni sa odličnim radom. Ja mislim da će biti problema što će te iste institucije nam sada dijeliti packe, budući da smo prišli jednom potpuno neadekvatnom načinu izmjene ovog zakona iz kojeg se može iščitati jedino ovo što sam rekla, a to je da se ide u pravcu toga da ona to po donošenju zakona više jednostavno nije. Nažalost ima onih kojima smeta ta neovisnost pravobranitelja. Nama to ne smeta, smatramo da je izuzetno važno osigurati potpunu neovisnost i od izvršne i od zakonodavne vlasti u tom smislu da se nikakav pritisak ne smije vršiti na taj institut. Prema tome, da se ne bi dogodilo da neki budući pravobranitelji, koji bude izabran bude ovisan o bilo kome, odnosno da bude neovisan od svega, treba osigurati takvu situaciju. Mi smo svakako protiv toga da se podnose izvješća na način da se iz toga proizlaze smjene. A onaj tko misli da tako treba biti i da još treba uvesti i institut da se izvješća mogu tražiti ad hoc, što znači svakih mjesec dana a vjerojatno i u kraćim razmacima i na svakom tom izvješću može taj pravobranitelj biti smijenjen. To znači da uvodimo institut ono za svaki slučaj ako i mi pogriješimo kod izbora novog pravobranitelja da ga možemo na vrijeme, odnosno da ga možemo smijeniti kada god hoćemo. Dakle to je za instituciju pravobranitelja nešto što je katastrofa. I nemojmo to raditi jer će nam se, jer nam se ono što kažu običan svijet, svijet će nam se smijati, rugati će nam se. To prema svemu onome što smo danas mogli čuti na oboru gotovo ni u jednoj, ne europskoj zemlji nego i široj regiji izvan Europe ni jedna zemlja nema takvo zakonodavstvo vezano za pravobranitelje. Zašto se ne uskladimo barem sa Zakonom o pučkom pravobranitelju koji je značajnije bolji od ovog zakona i od ovog prošlog i od ovog koji se sada predlaže? Zašto ne idemo prema boljem? Ne. Idemo na način da riješimo sada svoj problem a problem je očito ime i prezime. Dakle ovim prijedlogom zakona bi ispalo da će ustvari taj budući pravobranitelj kojeg ćemo izabrati tako kako se predlaže ustvari biti nekakav kućni ljubimac neke vladajuće garniture koja u tom trenutku bude na vlasti. I kada onda kaže mu Vlada sjedni, on ne sjedne nego legne, da bi bio siguran da ga slučajno neće sljedeći mjesec tražiti da napiše neko izvješće pa ga po tom izvješću naravno smijeniti, zato jer nekome nešto odgovara ili ne odgovara u određenim stavovima ili u određenim podacima koje pravobranitelj i postupku koji pravobranitelj za djecu radi. Dakle ljudi mislim gdje smo došli? U tom smislu da bi se to spriječilo nastojali smo, nastojali smo predložiti amandmane koji idu u tom smjeru da se taj institut zaštiti, da oko njega moramo svi u Hrvatskom saboru postići konsenzus, da za njega budu nadležni odbori u smislu kandidiranja, znači Odbor za Ustav i Poslovnik uz podršku dva odbora koja su inače matični i prvi zainteresirani odbor i da ovu zadnju stavku koja govori da će se u ovom zakonu, da će se ona, ustvari briše i da ju ne stavljamo kao takvu, da će sa stupanjem, kao prijelaznu odredbu, da će stupanjem ovog zakona na snagu sadašnja ravnateljica biti razriješena. To su neki prijedlozi koji bi garantirali da idemo nekim dobrim smjerom. Ja bih voljela da tako bude, uopće bez ikakve namjere bilo koga štiti, niti bilo koga osobno štiti pogotovo ali sa nekom namjerom da uspostavimo standarde koji će onda vrijediti za neka duža vremena pa se onda neće događati ove situacije da se s lijeva na desno optužujemo međusobno tko je šta radio prije 6, 7, 8 godina i šta je smišljao u zakonima kako bi se riješio politički protivnik. Mislim da je to apsolutno krivo kada govorimo o instituciji pravobranitelja. Hvala lijepa. I naravno nećemo podržati zakon u ovom obliku.
Bez obzira na to ja vam želim sretan rođendan u ime svih zastupnica i zastupnika. 4 su replike, prvi je uvaženi kolega Babić.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. I nadam se da ću uspjeti u ovih 2 minute, 3 stvari su vrlo bitne o kojima ste govorili ali i ja vam želim sve najbolje za rođendan. Ali koliko znam Hrvatski sabor ne daje ono day off, mislim nema slobodnog dana za rođendan. Međutim, ima nešto što vam želim reći jer ste rekli da ste došli na Odbor za obitelj, mladež i sport kao predsjednica toga odbora i onda ste, tijekom dana smo dobili izvješće sa vašega odbora i nešto što mi je zapelo za oko i mislim da nije korektno pa ću vam to pročitati. Rekli ste, između ostalog da je u toj raspravi izražena sumnja kako se pokušava smijeniti aktualnu pravobraniteljicu za djecu pod krinkom obveze donošenja ovoga zakona. To mislim da nije korektno. A ako ste željeli biti korektni, ako ste željeli biti korektni na odboru mogli ste onda napisati da se i sama pravobraniteljica zapravo za djecu vrlo ružnim atributima nazivala Republiku Hrvatsku, vrlo ružnim atributima, to nije bilo primjereno za jednu pučku pravobraniteljicu i prozivala je hrvatske zastupnike ne shvaćajući da hrvatski zastupnici u Hrvatskom saboru imaju mandat od naroda, od naroda a da se pučka pravobraniteljica imenuje u tom istom Saboru i to nije bilo korektno. O onoj znate verba volant scripta manent, ono što ste zapisali to ostaje. Kažem, zbog korektnosti kada ste to pisali, trebali ste napisati i ono što je pravobraniteljica govorila jer sam bio na tom istom odboru iako nisam njegov član. Ostalo mi je je još 30-ak sekundi pa neću o ovoj drugoj stvari govoriti. Rekli ste da smo se sakrili iza ove odredbe o razrješenju. Još ću vam jednom reći, vi ste, kukuriku koalicija je donijela taj zakon. … [[Upadica se ne čuje.]] Donijeli su ga, ali pazite, pazite, po tom zakonu je pučka pravobraniteljica za djecu birana i ona sama zna da ne prihvaćanjem izvješća je razrješenja i to je jasno kao dan. I usporedba Vlada pas i pravobranitelj nije primjerena za razinu Hrvatskoga sabora. Hvala.
Odgovor na repliku.
Gledajte, vi i sami znate da nakon dvo i po satne rasprave na odboru, nije sasvim jednostavno napisat zapisnik gdje je bilo dvadesetak, tridesetak replika, diskusija dosta burna, tako da nije bila nikakva namjera da se zloupotrijebi pozicija mojih tajnika ni ja, da u zapisniku bilo što falsificiramo, na koncu konca, bili ste i vi kao zastupnik koji nije član odbora i još neki zastupnici i zainteresirana javnost i mediji, prema tome ništa što je tamo rečeno, nije tajna a i nije se htjelo zloupotrijebiti. Ali činjenica je da su neki od kolega, pa evo tu nazočna kolegica Glasovac, u više navrata na tom odboru ponavljala sličnu diskusiju i shvatili smo da ju treba i u samom zapisniku zabilježiti. Ispričavam se ako je propust neki kojeg smatrate da je na drugoj strani napravljen i da nije zabilježeno. A ovo što kažete, ja sam upravo na taj problem i upozorila u svojoj diskusiji. Pa šta ćemo daljnjih 20, 30 ili 50 godina prebacivat lopticu svakih ne znam da li 4 ili 8 ili 12 godina, s jedne na drugu stranu i formulirati i tumačiti zakone i iskrivljavati zakone odnosno dopisivati ih na način kako bi se jedni drugima osvetili? Odnosno, tumačili to na način da možemo unijeti promjenu koja samo nama odgovara, koji smo trenutno na vlasti. Pa ja mislim da s tom praksom bi trebalo u Hrvatskoj prekinuti konačno i ako je greška, mi ćemo ju priznati, ja sam također podržala, bila u koaliciji, Kukuriku koaliciji, priznajem ako je ta greška bila [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Hvala.
Kolega Bauk, replika broj dva.
Ima jedna dobra vijest, nije vam rođendan, ali ako se sad cvikate, u ponoć i jednu minutu, ne morate ujutro dolaziti po ovome novome zakonu, doista nije loše. Dakle, veći dio svoje rasprave posvetili ste neovisnosti pravobranitelja raznih u množini, a koliko je stvar dovedena do apsurda, pročitat ću vam slijedeće. Pravobraniteljica za djecu komentirala je rad jednog saborskog zastupnika na način da je pozvala na zaštitu škola od političkog iskorištavanja djece od ulazaka zastupnika Živog zida Ivana Pernara u srednje škole gdje mimo zakona razgovara i fotografira se sa učenicima i fotografije objavljuje na Facebooku, pozivajući ih da pobjegnu sa nastave i posjete ga u Saboru. Kolega Pernar, i sad se mi čudimo šta je on prije 10 minuta opleo po njoj, a kao najvećeg dokaz uzima to da je ona nešto tužila pa je izgubila na sudu. … [[Upadica Pernar, ne razumije se.]] Ali prvi stupanj je presudio u njenu korist, a drugi stupanj je presudio u korist fakulteta [[Upadica Pernar: Prvi stupanj je bitan.]] Tako je. Ali da li vas ja trebam podsjećati koliko ste vi puta u ovome Saboru pozivali na neizvršavanje sudskih presuda, a kada se neka neovisna institucija usudi vas kritizirati, onda sve one koji su protivnici te institucije, vi sad uzimate kao saveznike. A da vas još podsjetim, dakle vi ste na, kad ste odgovorili na to, rekli, ako dobro citiram „Problem je Pernar a ne HDZ koji vam je oduzeo budućnost.“ Što čak niste bili ni u krivu, puno. Prema tome, vaša diskusija odnosno kolegice Turina-Đurić diskusija, kolege Pernara je najbolji dokaz o tome koliko je opasno kada neovisne institucije dovedemo da svaku godinu ovise o dnevnoj politici. Isteklo mi je vrijeme. Zaključak ću reći u pojedinačnoj raspravi.
Bili ste na rubu kršenja Poslovnika i u zadnji tren ste izrekli. Nema odgovora na repliku, ali bit će sigurno u raspravi kolege Pernara, još malo i do toga. Sada treća replika, uvažena kolegica Glasovac.
Poštovana kolegice Turina-Đurić, kada ste ovdje rekli citiram: „Ako smatrate da dobro ne radi svoj posao, smijenite je.“ Ali koji su to parametri, koji su to objektivni mjerni instrumenti na temelju kojega mi, kao Hrvatski sabor možemo, koji smo imenovali pravobraniteljicu, možemo prije istekla mandata nju razriješiti i odlučiti da ona ne radi svoj posao? Je li izvješće? Što je sad to izvješće? Izvješće dođe ovdje nama na klupe i u to izvješće je zapravo stanje dječjih prava u RH za tu i tu godinu, ok. I tamo pravobraniteljica zapravo navodi nekakvu sliku, prati primjenu propisa, prati kako funkcionira sustav, ona to nama u tom izvješću prikaže, na neki način kritički možda i analizira rad izvršne vlasti na svim razinama što i jest njen posao, upozorava na određene propuste, daje nekakve putokaze i smjernice za daljnje izvršne vlasti. Znači, ona kroz izvješće konstatira nekakvo stanje u društvu. Gdje smo dobri, gdje smo zakazali i gdje možemo biti bolji. I što sad mi kad odbijamo to izvješće hoćemo poručiti? Da ne prihvaćamo njenu ocjenu stanja i da šta? Da ne uvažavamo njene preporuke i da zbog toga što je napisala da je stanje takvo kakvo jest, da ćemo je smijeniti? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Zbog čega? Zato što ti se ne sviđa, Ivane [[Upadica Pernar: Pa ne sviđa mi se.]] Pa dobro onda, ali to nije objektivan argumentiran razlog. Ja samo kažem na koji način mi kao ozbiljni, dobro tebi je, ali meni nije, on je subjektivan. Ne radi se o njoj, radi se o kriteriju.
Hvala vam. Dobro, ajde molim vas. … [[Upadica Glasovac, ne razumije se.]] Nije, nije sami ste s njime polemizirali i u tome uživali. Odgovor na repliku.
Vrlo kratko. Ja sam o tome diskutirala i izrazila se o tome na taj način rekavši imate zakon, ovaj kojeg mijenjamo ali važeći trenutno. Imajte hrabrosti, smijenite po tom zakonu, iako apsolutno smatram da iz tog zakona treba izbaciti tu odredbu vezanu za izvješće jer je to jedini ispravan način. Ali ostavit to u zakonu i još dodati, znači mislim htjela sam reći mi, Vlada s ničim ovaj zakon nije htjela popraviti. Ona ga je apsolutno, molim? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Da. Da. To je prestrašno! Pa znači mi ništa nismo napravili da popravimo ovaj zakon. Da smo bar, evo sad je prijedlog, došao je prijedlog pozicije, koalicija stranaka i malo se tu nešto popravlja vezano za predlaganje, odnosno izbor. Ali ove dvije temeljne stvari, a to je ta izvješća i to je ovaj dio koji sad stoji koliko stoji, a to je da kad zakon stupi na snagu da će ona bit razriješena o tome niti riječi, niti riječi čak i od onih koji su za tu gospođu glasali prije tri godine, koji su sada novi koalicijski partneri HDZ-a i koji se jako zalažu za ljudska prava i prava djece i tako dalje i tako bliže. To me posebno razočarava.
I imamo još jednu repliku, uvažena kolegica Ana Komparić-Devčić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolegice Turina Đurić, ja vam samo želim naglasiti neke stvari koje ste vi istakli u svojoj raspravi i smatram da su jako dobre. I u tom smjeru bi po meni trebale ići sve naše buduće rasprave i zakoni o pravobraniteljima. Dakle, prije svega treba uskladiti sve Zakone o pravobraniteljima bez obzira o kojem pravobranitelju se radi. Ne možemo imati različite kriterije, a institucije obavljaju isti posao koji obavljaju. Drugo ne može i ono što ja osobno smatram ne izbacit o tome da je neprihvaćanje izvješća nešto što ne može biti razlog za smjenu. O izvješću pravobranitelja u ovom Saboru ne bi trebalo glasati. Izvješće pravobranitelja je nešto što nama ovdje koji donosimo zakone i propise daje smjernice u kojem smjeru trebamo mijenjati naše zakone, propise, kad donosimo proračun u kojem smjeru trebam pojačat proračun itd. Dakle, uopće ne bi trebalo glasati o tome. O čemu mi glasamo? O tome kakvo je stanje ljudskih prava u RH i sad jel' se to nama sviđa ili se nama ne sviđa, o tome mi glasamo. Mi ne glasamo o radu pravobranitelja. Mi glasamo samo o tome da li se nama sviđa kako je to napisano ili nam se to ne sviđa. I to je po meni neprihvatljivo. Mi bismo trebali zapravo to prihvatiti kao nešto što nam daje putokaz u kojem smjeru trebamo ići dalje. Postoje još neka izvješća u ovom Saboru zbog kojih se, vidim da mi ističe vrijeme, ne ostaje bez glave da kažem, a to su izvješća Hrvatskog olimpijskog odbora itd. o kojima se vode žučne rasprave pa eto nikom ništa ako to izvješće ne prođe.
Hvala. Dakle gotovi smo sada sa, aha imamo odgovor na repliku.
Samo kratko ću odgovoriti. Pa naime, s tim istinama se moramo znati nositi zato smo i s tim standardima se trebamo znati nositi zato smo ušli u EU između ostalog, ali ne zato što smo ušli u to društvo, zato što je to važno radi nas samih. I ovo što ste rekli ste rekli odlično. Znači sva ta izvješća, sve te informacije koje mi dobivamo od pravobranitelja da li je to pučki ili neki od ovih drugih specijaliziranih u stvari bi nama trebali biti smjer u radu. Cijeli niz zakona je vezan za tematiku kojom se oni bave. I dobro je kad nam pomažu i dobro je kad su prisutni i dobro je kad reagiraju i na zakone i na prijedloge zakona koji se odnose posredno i neposredno na djelokrug njihova rada. Ali njima se to očito počelo sad zamjerati ili im je netko to davno zamjerio pa im se sad sveti. Ja nemam drugog objašnjenja, jer ja se sjećam situacija gdje je pučka pravobraniteljica dok smo mi još bili aktualna vlast vrlo oštro reagirala na neke pojave i na neke situacije koje su se događale u to vrijeme. Nikome nije palo na pamet tada iz izvršne vlasti da na bilo koji način povlači te ljude po medijima, a još manje je padalo na pamet da koristi ove institute koji su bili u zakonima. Prema tome, moramo se izdići malo iznad nekakvih naših pa ja bih čak usudila se reći taština i voditi računa o nekim višim vrijednostima i zalagat se za te vrijednosti.
Hvala. Prelazimo na iduću raspravu. Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e uvaženi kolega Ivan Pernar.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Eto 6.7. u emisiji Provjereno Ivana Paradžiković slučaj stravičan. Radi se o djetetu kojeg je sa 13 godina počeo sodomozirati svećenik i pritom ga je parao žiletom. I što se dogodilo? Kako su institucije kaznile tog svećenika? Kaže biskupov tajnik, znači ne bilo kakav svećenik. Čovjek koji je u višoj hijerarhiji crkve. Institucije su ga kaznile prvotno godinom dana zatvora, međutim kasnije mu je prenamijenjena presuda u rad za opće dobro. I što se dogodilo? To dijete istraumatizirano od tog iživljavanja pokušalo je samoubojstvo. Međutim, usprkos tome je šutilo o svemu tome i nije izlazilo u javnost. I tada to dijete, odnosno sada odrasla osoba saznaje da je taj svećenik koji je sodomizirao njega da je preseljen u drugu župu i da sa tom istom praksom nastavlja i dalje i da sada samo je promijenio svoju žrtvu i sada sodomizira nekog drugog dječaka. I u tom trenutku on izlazi van i progovara o svojem slučaju. Logično bi bilo za očekivati, da će pravobraniteljica za djecu dići svoj glas. Da će reći objavite javno ime tog svećenika. Zaustavite pedofiliju. Tome se treba stati na kraj. Međutim, umjesto glasnog povika, od nje ostaje šutnja. Pravobraniteljica ne diže svoj glas i ne traži da se javno imenuje tog svećenika pedofila koji nastavlja sa zlostavljanjem djece. Zašto? Zato jer ga štiti. A znate kako još sustav štiti pedofila? Ima jedan trik, odnosno, jedan detalj u cijeloj priči. Ako vi živite u Americi i ako živite u nekoj četvrti, u nekom naselju, vi lagano odlaskom na Internet možete vidjeti uvidu u registar pedofila. I vi onda pogledate, aha tu oko mene, moj susjed u zgradi je recimo pedofil ili kuća preko puta. Znači ja ću reći djetetu gle ovaj čovjek je pedofil, izbjegavaj ga. Čuvaj se njega zato da i tebe ne bi zlostavljao. Međutim, za razliku od Amerike, gdje je registar pedofila javan, u Hrvatskoj je registar pedofila tajan. Znači, u Hrvatskoj ima više od 1000 registriranih pedofila, u tom registru, ali vi imate dijete, vi ne možete sad otići u registar i vidjeti, gdje je ta osoba živi, odnosno, koji su pedofili oko vas. Logično bi bilo za očekivati da će pravobraniteljica, da će pravobraniteljica djelovati javno i reći tražim da se registar pedofila objavi. A zašto je to bitno? Pa onda bi se vidjelo i tko je svećenik pedofil. Međutim, ona je bila dio sustava koja je prekrivala pedofila, koja nije tražio da se registar pedofila objavi. Gospođa iz SDP-a se sad ljuti. Zašto se ljutite gospođo? Ako se gospođo ljutite, dignite pločicu za repliku i replicirajte, nemojte stenjati i dobacivati. Znači, uloga pravobraniteljica za djecu je da štiti prava interesa djece. Pravo je svakog djeteta da ne bude seksualno zlostavljano i sodomizirano. Da ga nitko tijekom seksa ne reže žilet, pogotovo ne pedofil. Međutim, umjesto da se pravobraniteljica borila za to, da je tražila da se razotkriju pedofili, da se zlostavljanje zaustavi, čime se ona bavila? Čime se ona bavila, dame i gospodo? Da li možda pravobraniteljica progovorila o slučajevima djece. O slučajevima djece koje se iskorištavanju za prošenje, odnosno, za prošnju. Djece koja su po cijele dane na ulici u prosjačenju, koja se iskorištava za to. Ja je nisam čuo nikada da govori. Zašto prosjačenje gdje se iskorištavaju djeca za prosjačenje nju ne zanima? To je teško iskorištavanja djece. Naravno da ju ne zanima, zašto? Zato jer ju interes djece nju uopće ne zanima. Da dame i gospodo, idemo dalje. 50000 djece gladuje. Koliko ste puta čuli da pravobraniteljica diže svoj glas za gladnu djecu. Ja se ne sjećam osobno. Ovo su samo neki primjeri, međutim umjesto seksualno zlostavljane djece, djece koje se tjera u prosjačenje, djece koja su gladna, ona tvrdi, ne to nije problem, problem broj jedan u ovoj zemlji, opasnost broj jedan za djecu je Ivan Pernar. Ok, čime je Ivan Pernar opasnost za djecu? Aha, time što mu je dijete prišlo i reklo, mogu se slikati s tobom. Nisam ja djeci govorio, djeco dođite se slikati samnom, ne. Djeca su sama došla i rekla, Ivane možemo se slikati s tobom. I nju to smeta. Ok, a to što svećenik para žiletom dijete i što ga siluje, to ju ne smeta. To što je registar pedofila tajan, što vi ne možete znati tko su pedofili u vašem susjedstvu, što vi ne možete zaštiti svoju djecu, to je ne zanima. Dobro, ok. To je njeno mišljenje i svaka osoba ima prava na svoje mišljenje. Bez obzira, smatrali mi njeno mišljenje pogrešnim ili ispravnim. Ja osobno, njeno mišljenje smatram pogrešnim i zbog toga ću glasati za zakon koji će dovesti do njene smjene. Druga, jako važna stvar, je vezana uz to što Ivana Milas Klarić, znači ta pravobraniteljica za djecu, ne samo da je pobrkala prioritete, nego je i u prošlosti lažno optuživala, kao što i sada lažno optužuje. A što je lažno optuživala? Optužila je svoje vlastite kolege s Pravnog fakulteta, da rade mobbing nad njom, optužila je i Pravni fakultet, kao pravnu osobu da je u tome zapravo sudjelovao. Ok, imate pravo optuživati, je tako. Imate. Izađite na sud, gospođa je izašla na sud, kakva je bila sudska presuda u konačnici? Presuda je bila nad Ivanom Milas Klarić, mobbing nije vršen. Mobbing nije vršen. I Ivana Milas Klarić je morala platiti 78000 kuna sudskih troškova. Ok. Prema onome što saznajem, jest da i zakon obiteljski je također bio djelom pisan od nje. Isti onaj obiteljski zakon koji je Ustavni sud srušio. Ovo su samo neki od detalja. Puzle u slagalici koje nedvojbeno daju do znanja, da se radi o nestručnoj nekompetentnoj osobi, kojoj prava i interesi djece nisu na 1 mjestu koje prava i interesi djece nisu na prvom mjestu. Navest ću još jedan primjer, ima jako puno političara koji su se slikavali sa djecom i u školi i izvan škola u prošlosti i u sadašnjosti, bit će i u budućnosti. Jeli to moralno ili nije, svako ima svoje mišljenje. Činjenica jest da se političari slikaju s djecom, međutim Ivana Milas Klarić nije se žalila kada su se djeca slikala sa Ivom Sanaderom, sa Milanom Bandićem ili s bilo kojim drugim političarom. Ne, vi nikada nećete čuti da Ivana Milas Klarić kaže da je bilo koji drugi političar osim Ivana Pernara se slikao s djecom. Njoj je trn u oku samo jedna osoba i ta osoba je Ivan Pernar dame i gospodo. Zašto? Vidite ona ima svoje motive, a ti motivi nažalost nisu zaštita i interesi djece već dnevna politika i politikantstvo. Umjesto da se bori za stvarnu zaštitu djece od zlostavljanja ona se uključila u dnevno političke igre te je postala instrument u blaćenju, vrijeđanju i napadanju kao što je bila u prošlosti kada je kažem napadala i lažno optuživala svoje kolege i to vlastite kolege s Pravnog fakulteta. Umjesto da se pokrije po ušima ona tu ne staje, ona u tom finišu kada shvaća da joj se stolica klima, da joj više nitko ne vjeruje, da je izgubila povjerenje i djece koje navodno predstavlja i javnosti i na kraju krajeva parlamentarne većine, koristi sve moguće načine i metode da bi spasila svoju stolicu. I onda optužuje ministricu obitelji da se ona urotila protiv nje jer navodno ona nije u HDZ-u, eto. Zašto onda gospođa Milas Klarić ne pokrene još koju sudsku tužbu pa neka dokazuje na sudu. Ako smatra da je u pravu da je nepravedno dolazi do njene smjene neka tuži opet kao i kolege s Pravnog fakulteta, neka tuži. Ali naravno kukavica je i neće tužiti ministricu obitelji. zašto? Zato jer zna da nema osnove za njene optužbe i da bi takav spor izgubila sudski kao što je izgubila i protiv vlastitih kolega na Pravnom fakultetu. Smatram da je velika sramota što dio zastupnika usprkos svemu ovome i dalje nju podržava. Koliko sam ja shvatio može se dovoditi u pitanje integritet svakog od nas i ministrice obitelji i mene i svih ostalih zastupnika u biti svakoga tko se dirne dotaknut u njenu fotelju. Po njoj jedini kojima je stalo do djece su oni koji nju podržavaju. Ma jeli? To je njena logika zaključivanja. Ako ste protiv mene onda ste protiv djece, ako ste za mene onda ste za djecu. Pa tko je ona da ima monopol na takvo tumačenje. Ako ona smatra da je ona kvalitetna osoba, da ima neku vrijednost u javnosti ili u čemu god, da je zadužila naše društvo na bilo koji način da je puno za njega napravila, ja ju ovom prilikom pozivam, evo gospođo Ivana Milas Klarić izađite na izbore kandidirajte se, pokažite svoju društvenu vrijednost. Ja sam u ovaj Sabor izabran kao zadnji na listi, pozivam i vas, ako ste tako istaknuta osoba kandidirajte se, možete biti prva na listi. Ali ovako kukavički putem medija napadati i vrijeđati sve one koji se ne slažu sa njom i koji traže njenu smjenu je nisko. I siguran sam da ovaj Sabora tj. vjerujem neće pristati na njene manipulacije i očajničke pokušaje spašavanja sebe samu, ovom borbom grčevito za fotelje odnosno protiv vlastite smjene. Ivana Milas Klarić zapravo pokazuje jednu suštinsku stvar, a to je koji su njeni stvarni motivi da ostaje na tome, a vjerujte mi to nisu djeca. Njeni motivi su isključivo materijalne naravi, a njena borba za dječja prava je samo paravan za ostvarivanje njenih osobnih materijalnih interesa. Hvala.
Imamo dvije replike. Prva je uvažena kolegica Glasovac.
Kolega Pernar, vama se nije zahvalno zamjeriti na neki način i proturječiti, ali ja ću riskirati. Vi imate očito jednu drugu razinu odnosa pa usudit ću se reći i možda nerazriješenih računa sa gospođom pravobraniteljicom. Vaše bez namjere da sada ulazim u taj vaš osobni ili politički ili kakav god sukob, moram reći da ako se radi o prijavi zbog vašeg pohoda hrvatskim obrazovnim ustanovama i nagovaranju djece na to da markiraju s nastave, to sam već ovdje rekla u Hrvatskom saboru, to nije bilo uredu, bez obzira jesu vas djeca zvala, nisu vas zvala. Zna se kako se ponaša u obrazovnim institucijama, tko u njih ulazi, na koji način, a ne može ih se ni na koji način zvati da markiraju s nastave. To nije uredu, to sam već rekla, vi sada to meni zamjerite ako hoćete, ali to niste trebali napraviti. Drugo, ovdje ste iznijeli niz razloga, niz tema s kojima se kao institut pravobranitelja pa i ova pravobraniteljica nije bavila. A ja sada kada vas slušam i sada kada slušam gladna djeca, pedofilija, siromaštvo itd., itd., za to nisam sigurna ali hoću reći, znači ja stječem dojam da niste pročitali ni ovo izvješće koje nam dolazi uskoro na dnevni red Hrvatskoga sabora a ni izvješća o kojima smo raspravljali za 2015. godinu. Tamo se vrlo eklatantno i jasno govori o svemu ovome i o reakcijama pravobraniteljice.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala. Uvažena kolegice Glasovac, jako je bitna stvar kakav je nečiji rad. Ja nažalost rad te osobe ne cijenim i ne priznajem njene dosege. A o njenim optužbama koje su već sudski dokazane da su lažne, pa ponavljati opet te iste lažne optužbe njene tako je najlakše. Nažalost gospođa Milas Klarić nije mene jedan jedini put nazvala i rekla, gospodine Pernar, ili zastupniče Pernar je li to uopće istina. Ne, zato jer nju istina ne zanima. Nju ne zanima ništa šta ide u prilog moje obrane, nju samo zanima da optužuje i nabacuje krivnju. Na osnovu čega? Na osnovu medijskih natpisa ili na tome što je čitala u Jutarnjem listu. Zar je Jutarnji list mjerilo istine, zar je to Sveto pismo? Pa ako sutra Jutarnji list kaže da Pernar seksualno zlostavljao djecu onda će ona ponavljati isto Pernar seksualno zlostavlja djecu i onda ćete vi za njom to ponavljati i da sam ja sada zato protiv nje. Nisam gospođo, uvažena zastupnice zato protiv nje, već zato jer je ona pobrkala prioritete, pobrkala je lončiće u svojoj glavi i ima dugu povijest lažnog optuživanja koja je pravomoćnom sudskom presudom dokazana. Znači za razliku od ovoga što vi izjavljujete, što nema nikakvih dokaza njene lažne optužbe su nesporno dokazane na sudu. A što se tiče markiranja, odnosno izostanka sa nastave, pogledajte koliko je trenutno prisutno vaših kolega i primate za to plaću od 15 do 17 tisuća kuna. I zapitajte se kakvu poruku šaljete učenicima što se tiče nastave. Hvala. I koja za to nisu na nikakav način kompenzirana. Hvala.
Druga replika uvaženi kolege Bauk.
Kolega Pernar, izrekli ste dvije stvari koje se vrlo lako demantiraju samo ukucavanjem u google dvije stvari. Jedna je da pravobraniteljica nije reagirala kod registra pedofila, portal dnevnik.hr iz siječnja 2015, dakle pravobraniteljica za djecu objašnjavala je kako je kontrola ponašanja osuđenih pedofila kada jednom izađu na slobodu nije dovoljno dobra, da rokovi rehabilitacije budu veći, a kod nas su relativno kratki, da nadzor npr. traje dulje, kada vam nadzor takvih počinitelja kaznenih djela može trajati najdulje od 2 godine i to za kaznena djela za koje je zapriječena kazna od 2, više od dvije godine i to samo ako sudac pri određivanju takve nadzor odredi. I rekla je dakle da bi ih se trebalo spriječiti da dođu u kontakt s djecom, da poslodavci poput škola, vrtića ili športskih klubova trebali bi tražiti provjeru u registru pedofila ali da to ne čine. Dakle to je što se tiče registra pedofila. Inače u Ministarstvu pravosuđa takav registar postoji ali nije na pravobraniteljici nego na Saboru da ga učini javnim ako to želi. Također što se tiče drugih političara osim vas 16.12.2014. godine pozvala je predsjedničke kandidate i organizatore političkih skupova da vode računa o zaštiti prava i interesa djece te da ne iskorištavaju djecu u političkoj kampanji. Ocjenjuje da su problem, djeca najčešće iskorištena za uljepšavanje slike o pojedinim političarima i strankama i za njihov politički probitak a to je podnijela i u kolovozu 2016. godine, dakle još prije nego ste vi postali zastupnik. Prema tome, dakle ja imam ovakav dojam, kada bi netko protiv vas danas pokrenuo zahtjev pred Povjerenstvom za sukob interesa da li ste se držali načela djelovanja u Hrvatskom saboru jer ste bili, jer misle da je ovakav vaš govor prouzročen odnosom neovisnog tijela prema vama osobno i jednog vašeg stava vjerojatno bi povjerenstvo reklo da ste narušili načela djelovanja a onda bi vama na pik došla i gospođa Dalija Orešković. I dopustite mi predsjedniče jednu rečenicu još, mimo vremena. A činjenica da ste izabrani kao zadnji sa liste u Sabor ne mijenja činjenicu da je prvi sa liste danas vladin dužnosnik u istoj ovoj Vladi. Hvala.
Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega zastupniče, vidite, kaže u jednom propagandom filmu Američke Vlade, pod naslovom what is communism na Youtube da komunisti laž koriste kao oružje, oružje ih štiti. Ja sam rekao da pravobraniteljica Ivana Milas Klarić nije tražila da registar pedofila bude javan. Iz onoga što ste vi pročitali nigdje ne proizlazi da ona traži da registar pedofila bude javan. Znači ne vidim gdje sam pogriješio. Što se tiče druge teze, je, ona je demagoški govorila da političari ne bi trebali se slikati s djecom, ali da li je jednog političara osim mene spomenula? Nije. Ako svi to su radili zašto onda i druge nije spomenula? Zašto joj ne smeta kada Milan Bandić odlazi u školu, zašto ne, Bandić Milan 365, to je OK? Njoj je sve u redu samo Ivan Pernar nije u redu. I ako vi smatrate da sam ja u ikakvom sukobu interesa gospodine Bauk, pokrenite, borite se protiv mene a ne poput ljudi, poput vašeg dojučerašnjeg kolege Tomislava Sauche koji danas zapravo ima jednu žalosnu ulogu u ovome Saboru. Nažalost, lakše je blatiti Ivana Pernara, jednog od rijetkih ljudi u ovom Saboru koji jučer, danas i sutra govori iste stvari, koji nije mijenjao svoja mišljenja i koji je vjerodostojan nego pogledati sebi u obraz i vidjeti u kakvom je stanju naša zemlja i kamo ste ju doveli vi skupa sa HDZ-om. Hvala.
Prelazimo sad na iduću raspravu. Upravo Kluba zastupnika HDZ-a, uvaženi kolega Ante Babić.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kada bi sve u ovom izvješću u ime kluba moglo dati kao prilog fonogramu, ja bih odustao od rasprave, ali zbog kronologije događanja samog donošenja ovoga zakona, odnosno Prijedloga Zakona o pučkoj pravobraniteljici, s konačnim prijedlogom, ja sam dužan u ime našega kluba po dogovoru zapravo, iznijeti određene stvari koje su bitne za prijedlog ovoga zakona. Dakle, Vlada Rh uputila je u saborsku proceduru Prijedlog Zakona o pravobranitelju za djecu sa konačnim prijedlogom ove odluke 07. ožujka 2017. godine. Tom je odlukom Ustavni sud zapravo ukinuo Zakon o pravobranitelju za djecu i odredio da spomenuti zakon prestaje važiti 01. kolovoza 2017. godine. Razlog za ukidanje o pravobranitelju za djecu, formalne je naravi jer pri njegovu donošenju 2003. godine, o čemu smo govorili večeras ovdje u Saboru, nije bila većina nazočnih zastupnika, dakle kvalificirana većina, a koja je potrebna za izglasavanje jednog takov organskog zakona. Ovdje je važno istaknuti da su se iz rasprave i glasovanja po odluci Ustavnog suda sukladno članku 27. Zakona o Ustavnom sudu, izuzele dva ustavna suca i to Ingrid Antičević-Marinović i gospodin Josip Leko, pretpostavljam jer gospođa Marinović bila tada ministrica pravosuđa, gospodin Leko zastupnik u Hrvatskom saboru. Budući da su u vrijeme donošenja Zakona o pravobranitelju za djecu, Vlada RH tada i tadašnji saziv Hrvatskog sabora zajedno sa nadležnim radnih tijelima zapravo propustili utvrditi kako je riječ o organskom zakonu. U nastavku bi samo podsjetio na najvažnije naglaske spomenute odluke Ustavnog suda. Dakle, Ustavni sud je u svojem obrazloženju naveo da je Zakon o pravobranitelju za djecu Hrvatski sabor donio 2003. godine, a na snagu stupio 18. lipnja 2003. U postupku ocijene suglasnosti Ustavom spomenutog zakona, Ustavni sud je povukao jednu paralelu sa obrazloženjem odluke Ustavnog suda o ocijeni suglasnosti s Ustavom, Zakon o pučkom pravobranitelju od 15. veljače 2012. godine, te s novim Zakonom o pučkom pravobranitelju koji je stupio na snagu 09. srpnja 2012., kako bi utvrdio je li Zakon o pravobranitelju za djecu organski zakon. Nadalje, u toj istoj spomenutoj odluci Ustavnog suda, propisano je da prestaje važiti Zakon o pučkom pravobranitelju, ali i Zakon o pravobranitelju za djecu, Zakon o pravobranitelju za osobe sa invaliditetom i jedni dijelovi Zakona o ravnopravnosti spolova od članka 19. do 26. Stupanjem na snagu ovog zakona, prestao bi važiti Zakon o pravobranitelju za djecu a svi bi poslovi pravobraniteljstva za djecu zapravo prešli u nadležnost pučkog pravobranitelja. Međutim, Ustavni sud je odlukom od 15. veljače 2012. godine ustvrdio da Zakon o pučkom pravobranitelju iz 2011. nije donesen u postupku koji je propisan člankom 83. Ustava RH stavka 2., te ne može stupiti na snagu, što znači da ne mogu stupiti na snagu niti spomenute te prijelazne i završne odredbe o prestanku važenja zakona i zakonskih odredbi kojima se uređuje rad posebnih pravobraniteljstava. Članak 83. stavka 2. zapravo govori o donošenju tih organskih zakona kojima se razrađuju Ustavom temeljna ljudska prava, temeljne slobode, ljudska prava, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela te ustrojstvo i djelokrug rada lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave. Za donošenje tog Zakon o pučkom pravobranitelju iz 2011. godine bila je potreba kvalificirana većina u tom 6. sazivu od 77 zastupnika, budući da je tadašnji saziv imao 153 zastupnika. Time nije na snagu stupila ni odredba Zakon o pučkom pravobranitelju kojim prestaje važiti Zakon o pravobranitelju za djecu. Nadalje, donošenjem Zakona o pučkom pravobranitelju koji je stupio na snagu 09. srpnja 2012., nije propisan prestanak važenja tog istog zakona ili dijelova zakona, kojima je uređen djelokrug načina rada i uvjeti izbora odnosno razrješenje tzv. posebnih pravobranitelja, dakle i pravobranitelja za djecu, niti pripojenje posebnih pravobranitelja pučkom pravobranitelju. Dakle, propisana je njihova međusobna suradnja uz zadržavanje postojeće institucionalne samostalnosti. Stoga, Ustavni sud naglašava da je u vrijeme donošenja odluke u ožujku 2017. godine, Zakon o pravobranitelju za djecu i dalje na snazi. Dakle, prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom Zakon o pravobranitelju za djecu, podnesen je zbog formalne nesuglasnosti s Ustavom. I dalje je predlagatelj tada smatrao da je Zakon o pravobranitelju za djecu organski zakon te je u smislu tog članka 83. Ustava RH trebao biti donesen sa 76 glasova zastupnika od ukupno 151, koliko ih je zapravo bilo tada u 4. sazivu Hrvatskog sabora. Dakle, osporeni zakon donesen je običnom većinom i predlagatelj je predložio pokretanje ustavno-sudskog postupka i ukidanja zakona u cijelosti. Kada je Ustavni sud donosio svoju odluku temeljio ju je na svoje stvari. Prvo, razrađuje li Zakon o pučkom pravobranitelju iz 2011. godine Ustavom utvrđena ljudska prava i temeljne slobode. I drugo razrađuje li taj zakon ustrojstvo, djelokrug i način rada državnog tijela. Ustavni sud je u prvom dijelu odlučio da u smislu članka 83. stavka 2. Ustava RH, Zakon o pučkom pravobranitelju nema obilježje organskog zakona. ova je ocjena obrazložena time da je pučki pravobranitelj državno tijelo osnovano Ustavom, međutim, promjenom Ustava iz 2010. godine bitno su promijenjene ovlasti pučkog pravobranitelja pa kao opunomoćenik Hrvatskog sabora, pučki pravobranitelj danas ima zaštitnu, ali novu aktivnu ulogu promicatelja ljudskih prava i sloboda utvrđenih ne samo Ustavom i domaćim zakonima nego i međunarodno-pravnim aktima o ljudskim pravima i slobodama koje je prihvatila RH. Dakle, pučki pravobranitelj je opunomoćenik Hrvatskog sabora, a ne i tzv. posebni pravobranitelji gdje gospodin Podolnjak nije bio u pravu. Pučkom pravobranitelju se tim izmjenama prvi put na ustavnoj razini priznaje samostalnost i neovisnost, dakle samostalnost i neovisnost ovo o čemu ste vi kolegice Glasovac govorili u radu, te imunitet kao i zastupnicima u Hrvatskom saboru. Dakle, osim toga … [[Govornik se ne razumije.]] Zakonom o pučkom pravobranitelju razrađuje se ustrojstvo, djelokrug i način rada pučkog pravobranitelja na način da se bitno mijenja položaj pučkog pravobraniteljstva u RH. Dakle, polazeći od tih i drugih činjenica Ustavni sud je s pravom nedvojeno utvrdio da je osporeni Zakon o pučkom pravobranitelju organski zakon jer uređuje zapravo ustrojstvo, djelokrug i način rada državnog tijela. Drugim riječima, za njegovo donošenje u Hrvatskom saboru bila je potrebna kvalificirana većina, odnosno većina svih zastupnika, odnosno 77 glasova ne 76 kojom većinom je bio izglasan u 6 sazivu Hrvatskog sabora. Ovakvom je ocjenom u instituciji Pučkog pravobraniteljstva Ustavni sud ustanovio mjerila koja mogu biti primjenjiva prilikom ocjene pravne naravi posebnih pravobranitelja u ovom slučaju pravobranitelja za djecu. Stoga je Ustavni sud također i u ovom slučaju razmatrao to pitanje. Dakle, tada je utvrdio da Zakon o pravobranitelju za djecu nema obilježja organskog zakona tada. Međutim, iz iste se odredbe teško može zaključiti smatra li se pravobranitelj za djecu državnim tijelom. E sad u smislu članka 83. stavka 2. tog istog Ustava i tu je bio zapravo problem. Tada je Ustavni sud zapravo utvrdio da ima. Kada je riječ o obuhvatu ljudskih prava i sloboda koja promiču pravobranitelj za djecu ona su utvrđena Ustavom, zakonima i međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima i slobodama koje je prihvatila Republika Hrvatska, a iz tog slijedi da je pravobranitelj za djecu prvenstveno djeluje u područjima koja se izravno odnose na pravo, slobode i položaj djece kao iznimno ranjive skupine tog društva. Dakle, tada Vlada 2003. godine nije isticala kao što sam rekao o tome da se radi o organskom zakonu. Ustavni sud je utvrdio da se osporenim Zakonom o Pravobranitelju za djecu uređuje ustrojstvo, djelokrug i način rada državnog tijela i time je on organski zakon. To sam imao potrebu objasniti. Vlada Republike Hrvatske je aktom od 6. srpnja 2017. godine uputila Hrvatskom saboru Prijedlog zakona o pravobranitelju za djecu kojeg ste dobili s konačnim prijedlogom po hitnom postupku samo zbog toga što ukinut zakon prestaje važiti 1. kolovoza 2017. godine kako bi se mogao nastaviti nesmetani rad i kontinuitet, odnosno neprekinuto djelovanje same institucije pučkog pravobranitelja za djecu. Naravno da se i nakon 1. kolovoza osigura zaštita prava i interes djece koja su zajamčena Ustavom, zakonom i međunarodnim ugovorima i preuzetim obavezama. Zato kažem da Hrvatska demokratske zajednica će podržati donošenje ovog zakona. I naravno da ja pozivam sve kolege u Hrvatskom saboru da učine isto. U međuvremenu, a drago mi je da smo nakon Odbora za obitelj, mladež i sport danas razgovarali sa predsjednikom našega kluba i sa ministarstvom i molili smo da neke stvari koje smo čuli i na samom odboru, da zapravo podnesemo amandman i u tom amandmanu smo zapravo članak 5. bi se u tom slučaju promijenio, gdje bi se na prijedlog matičnog radnog tijela Hrvatskog sabora birala pravobraniteljica za djecu i razrješavao bi ga Hrvatski sabor. Mijenjao bi se članak 24. stavka 1. gdje bi Hrvatski sabor objavio javni poziv za izbor pravobranitelja za djecu. Poštovane kolegice i kolege zbog toga vas pozivam da zbog zaštite i prava djece podržite ovaj Prijedlog zakona o pravobranitelju za djecu s konačnim prijedlogom. Hvala vam lijepa.
Imamo dvije replike. Prva je uvažena kolegica Glasovac. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Babiću, moram priznati evo drago mi je da smo dobili amandmane kojima se pokušava na neki način popraviti inicijalni prijedlog zakona o kome smo danas raspravljali i na matičnom odboru. Međutim evo iskreno osobno više bih voljela da ste, ako ste već uzimali u obzir, a pretpostavljam da jeste izvješće o javnom savjetovanju koje je provedeno o nacrtu Zakona o pravobranitelju za djecu. Voljela bih da ste uvažili i one primjedbe koje su se ponavljale u jako puno slučajeva, a to je uz ovaj način izbora, znači da Vlada ne bude ta koja predlaže nego da zapravo Sabor preuzme ulogu predlagatelja, da ste uz to uzeli u obzir ozbiljne primjedbe na to da bismo trebali izbjeći ponovit ću praksu da unatoč tome što pravobranitelj ima mandat 8 godina, Hrvatski sabor, odnosno politika sebi uzima za pravo da taj mandat skrati svake godine ako hoće kroz neprihvaćanje izvješća. To je prvo. I drugo, primjedbe isto tako istaknute u raspravi, to je ova prijelazna i završna odredba. Znači mi imamo postojeću odluku o imenovanju pravobranitelja na 8 godina. Žena je imenovana 1. travnja 2014. godine. Mandat joj traje do 1. travnja 2022. godine. Sada smo u 2017. godini i naprosto bez obzira na ove sadržajne izmjene zakona i na usklađivanje zakona ovo što nam je preporučio Ustavni sud mislimo da trebamo sačuvati tu stabilnost mandata, na to nas upozoravaju i neke institucije Pariške, već sam vam navela koje su.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Glasovac, volim korektnost u jednoj raspravi je temeljeno na činjenicama. Pa me čudi vjerojatno tu je bio i vaš kolega Bauk da vas nije možda posavjetovao u tome kad govorite o samostalnosti pučkog pravobranitelja. Ne može pučki pravobranitelj djelovati izvan sustava, on ne može djelovati. Vi znate da i ovdje dolazi izvještaj predsjednika Vlade koji je izvršno tijelo. Dakle, nije ni sudbeno, ni zakonodavno već izvršno izvješće koliko se ja sjećam i evo, kolega Bauk, neka kaže Vrhovnog suda ili je ili nije, HNB-a, dakle a još nešto što je vezano za članak 4. Ustava RH u kojem se kaže. Da je državna vlast ustrojena na način diobe vlasti, dakle, zakonodavne, izvršne i sudbene. Na čelu diobe vlasti uključuje oblike međusobne suradnje i uzajamne provjere nositelja vlasti propisani Ustavom i zakonom. Pa, sad, nije Pučka pravobraniteljica, ono što vi cijelu večer ovdje govorite, nije ona sveto pismo, untouchables people, tog nema. Dakle, kad govorite o njenoj samostalnosti, to je tijelo koje se međusobno nadopunjuje i nema tu nekakve apotekarske distinkcije da vi sa ostalim tijelima vlasti. Dakle, treba razgovarati o tome javno. Dakle i po članku 4. Ustava RH i u toj međusobnoj ovisnosti. Sama Pučka pravobraniteljica, dakle, nema tu samostalnosti i neovisnost da nikome ne odgovara. Ona odgovora ovom Hrvatskom saboru. U ovom slučaju, godine prihvaćanja njenog izvještaj naravno da se razriješilo. Za djecu, govorim sad … [[Upadica se ne čuje.]]
Nemojte dobacivati molim vas. Molim vas, nemojte dobacivati. Druga replika, uvaženi kolega Pernar.
Uvaženi kolega Babić, biti ću iskren prema vama. Svatko tko časno i pošteno i odgovorno radi svoj posao, ne mora se bojati ocjene svojeg rada. Jel tako? Ako pravobraniteljica misli, a o sebi govori sve o superlativima, da je ona najbolja pravobraniteljica, da ona voli djecu i ljubi ju kao svoju, itd. itd., zašto se ona boji stati ovdje ispred nas da mi kažemo svoje mišljenje o njenom radu? Pa šta je ona? Saddam Hussein, da joj nitko ne smije komentirati ili ocijeniti. Svaka osoba koja se nalazi na nekoj funkciji, treba biti odgovoran. A to što vi smatrate da ne treba, da ona odgovora samoj sebi, da ona 8 godina može raditi što god hoće i da ne odgovara nikome, to je gospodo bio način rada kakav ste vi možda prakticirali u doba komunizma. Danas je to dame i gospodo, ta vremena su gotova. Vrijeme je da svatko pokaže kakva su njegova dijela, da stane ispred Hrvatskog sabora, i da Hrvatski sabor kaže što misli o njegovom radu. Hvala, podržavam u potpunosti i argumentaciju gospodin Babića i na kraju krajeva, ono što je najbitnije, ovaj zakon je u interesu djecu i treba ga u svakom slučaju donijeti.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Samo kratko u prilog tome, možda niste slušali ovaj dio vezan uz amandman. Dakle, mi i u ovim slučaju, ovim amandmanom ne onemogućujemo sutra gospođi o kojoj govorite, pučkoj pravobraniteljici za djecu da se natječe. Dakle, ona može, Hrvatski sabor, objavljuje javni poziv za izbor pravobranitelja za djecu najkasnije 3 mjeseca prije isteka mandata. Dakle, omogućuje. Drugo, kad ste govorili, model vezano za Pučku pravobraniteljicu, odnosno Pučkog pravobranitelja, 1993. godine Hrvatska država i Hrvatski sabor se vodio švedskim modelom. Znači … [[Govornik se ne razumije.]] iz Riksdagena, znači njihovog Riksdagena, gdje oni imaju samo 1 Pučkog pravobranitelja i veše ono o čemu je gospodin Podolnjak govorio, više specijalnih zamjenika pravobranitelja. Hvala vam lijepa.
Hvala vama. Prelazimo sada na raspravu Kluba zastupnika HNS-a i uvaženu kolegicu Mariju Puh. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo ja prvo moram izraziti jedno veliko žaljenje i nešto što naprosto ne mogu vjerovati, a to je da mi već 3 sata gotovo raspravljamo o Zakonu o Pravobranitelju za djecu, a niti jedan od zastupnika koji su raspravljali o Pravobranitelju za djecu, se nisu osvrnuli na članak 13. Znači, svi pričamo o stabilnosti i neovisnosti Pravobranitelja za djecu, dajte mi recite, kako je to moguće ukoliko Pravobranitelj za djecu, nema pristup podacima koji su klasificirani kao tajni? A s time da su djeca većina slučajeva, vezana uz djece su klasificirani kao tajni podaci. Znači Pravobranitelj za djecu bi za svaki slučaj oko kojeg treba postupati i svaki slučaj koji se navede, trebao podnositi poseban zahtjev da se skine, da ima uvid u te tajne podatke, da može raditi svoj posao. Evo i moram reći da je HNS prvi amandman koji je HNS podnio, a to je da pravobranitelj za djecu, kao i svi ostali pravobranitelji koji u svojem zakonu imaju izričito navedeno da imaju pravo pristupa i podacima koji su tajni. Nama je to bilo nezamislivo i jednostavno, nismo mogli vjerovati da se to želi uskratiti Pravobranitelju za djecu i mislim stvarno me žalosti da nakon 3 sata rasprave o tome, uopće nitko od zastupnika se na to nije osvrnuo, a tim više što ujutro na odboru, nitko od kolega nije spomenuo, a ja sam to spomenula i baš sam komentirala kao i gospodin Babić, kada sam vidjela izvješće sa odbora. To u izvješću odboru nije spomenuto da sam napomenula da će HNS tražiti amandman u kojem će se osvrnuti na tajnost podataka. Također vezano uz izvješće koje pravobranitelj podnosi Hrvatskom saboru, mi smo razmišljali i dugo razgovarali i savjetovali se na koji način da ipak postoji nekakva kontrola nad radom pravobranitelja, da se ne može dogoditi da izaberemo pravobranitelja na 8 godina, koji nakon toga postaje nesmjenjiv i kojemu nitko ne može ništa. I mi smo preložili amandman u kojem predlažemo da pravobranitelj, znači, on u svojem poslovniku ima određeno da on donosi godišnji plan i program rada. U tom poslovniku pravobranitelja za djecu ne postoji apsolutno nikakva odredba da se tim planom i programom rada on mora bilo koga upoznati. Znači mi tražimo da Sabor bude upoznat sa planom i programom rada kojeg si pravobranitelj zacrta za cijelu godinu i sa svim eventualnim izmjenama. I tada na kraju godine da se podvuče crta i da se vidi ono što je pravobranitelj sam sebi zadao, da li se on držao tih odredbi koje si je zadao koje će raditi u toku godine ili recimo više od 50% ili 50% plana nije ispunjeno i nije odrađeno. Ja ne vidim razlog zašto se tada ne može postaviti pitanje pravobranitelju, evo tu si si sam zadao zašto to nije ispunjeno i baš zbog tog razloga da jednostavno depolitiziramo samo prihvaćanje odnosno ne prihvaćanje izvješća u Saboru, da imamo prije toga nekakvu konkretnu valorizaciju rada kojeg si sam pravobranitelj odredi. Znamo i sami da pravobranitelj u svom radu često puta daje mišljenja koja su kontradiktorna onome što vladajuće strukture, ministarstva ili neko radi, uvijek daje mišljenja sa kojima može kako se to veli stati na žulj vladajućoj poziciji, nažalost sa ovim izvješćem je postojala mogućnost ajmo reći nekog osvetničkog pohoda. Ali ako mi imamo konkretan plan rada i ako mi vidimo da taj pravobranitelj izvršava plan rada koji si je sam zadao, jednostavno mičemo tu političku konotaciju sa eventualnog neprihvaćanja izvješća. Znači eventualno neprihvaćanje izvješća bi se tada svodilo na to da se evaluira sam rad koji si je pravobranitelj zadao. Isto tako ujutro sam na odboru predložila i rekla da razmišljamo o modelu da pravobranitelja ne predlaže Vlada nego da to prebacimo na Sabor i matični odbor u Saboru i u toku danas smo gledajući druge odredbe o drugim pravobraniteljima i o drugim institucijama došli do rješenja koji su podneseni kao amandmani u ime kluba HNS-a, HDZ-a i Kluba nacionalnih manjina, a to je da pravobranitelja više ne predlaže Vlada nego da je Hrvatski sabor taj koji je zadužen i za javni poziv i iza toga za predlaganje samoj sjednici Hrvatskog sabora za izbor pravobranitelja. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Jedna je replika, uvaženi kolega Pernar.
Uvažena kolegice zastupnice Puh, pa vi ste savršeno zapravo rekli da bi svaki čovjek koji je izabran na javnu dužnost trebao predstaviti svoj plan rada i na kraju krajeva omogućiti da se taj njegov rad valorizira. I vi se vjerojatno mislite zašto bi netko bio protiv toga? Pa očiti odgovor zašto bi bio, zato jer zna da je nesposoban i da loše radi. onaj koji pošteno i časno i odgovorno radi svoj posao taj nema straha od toga da javnost odnosno saborski zastupnici evaluiraju njegov rad. Zašto se oni toga toliko grčevito boje? I zapravo je taj njihov strah, strah tih ljudi koji ne žele nikom polagati račune i koji žele raditi samo u svojem, a ne općem interesu zapravo razlog zašto im smetaju vaši amandmani i prijedlozi. I iz tog razloga nemojte imati sumnju da ćemo podržati vaš amandman jer je on na kraju krajeva ne samo u interesu transparentnosti znači da javnost ima nadzor već i u interesu same djece jer ovaj zakon odnosno institut pravobranitelja za djecu postoji radi djece, a ne radi pravobraniteljice. I to je nešto što su nažalost kolege iz SDP-a potpuno smetnule s uma. Hvala.
Hvala. Budući da nema odgovora na repliku, prelazimo na iduću pojedinačnu raspravu. Kolega Miro Bulj koji nije ovdje, gubi pravo na raspravu. Pa prelazimo onda na raspravu uvaženog kolege Arsena Bauka. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovana ministrice. Osim gospodina Ivana Šukera mislim da ste vi jedini član Vlade u povijesti svih vlada koji u ovo doba dana odnosno noći u Hrvatskom saboru, zato ćete dobiti pohvalu što ne znači naravno da će nužno promijeniti ton svoje rasprave. Dakle, prvo okolnosti koje su dovele do ovoga zakona ja bi ga nazvao da je Ustavni sud ovdje bio nešto što u onome kvizu „Milijunaš“ bio Jocker zovi. Dakle nakon što je prošlo 12 odnosno 14 godina od donošenja zakona, nakon što je donio niz odluka sličnih, sjetili su se donijeti i ovu odluku, dakle da su je donijeli 2011. ili 2012. vjerojatno bi se donio vrlo sličan zakon tada i nakon toga bi vjerojatno ova rasprava išla drugačije, ali nije. U ovome zakonu kako je predložen bile su tri ozbiljne primjedbe, jedna je sudjelovanje Vlade u predlaganju pravobranitelja za djecu koja se popravila amandmanima četiri vladajuća kluba, druga je posljedica neprihvaćanja izvješća koje je samo po sebi problematično iz aspekta jer jedan osmogodišnji mandat ustvari svodi na osam jednogodišnjih mandata i umanjuje neovisnost pravobranitelja za djecu i bilo koje druge institucije u kojima neprihvaćanje izvješća ima posljedicu prestanka mandata. To se ne događa ni s Narodnom bankom, dapače što se tiče Narodne banke i te vrste neovisnosti, skoro se raspala vladajuća koalicija ona prošla nakon mjesec dana dal će uopće glasati o izvješću Narodne banke. Neprihvaćanje izvješća državnog odvjetnika nema za posljedicu prestanak njegovog mandata, niti predsjednika Vrhovnog suda, o ovim agencijama o tome nećemo ni govorit. Meni su uvijek bili najdraži neovisni regulatori i dizala mi se kosa na glavi kada su svoje visoke plaće branili time što su neovisni. Jedino šta mi se više kosa dizala na glavi kada su mi kolege došle s time da su oni neovisni pa da trebaju imati posebno mjesto u sustavu. Dakle to je prva ozbiljna primjedba na zakon o neprihvaćanju izvješća. Naravno argument koji govori o tome da je takva odredba i u sadašnjem zakonu je nešto na što nemam dobar odgovor osim da kažem da to nije bilo dobro i da na svu sreću u 12 ili 14 godina postojanja toga zakona nikada nije iskorišteno kao razlog za smjenu pravobraniteljice one prošle ili ove sada, mislim da smo u ovo vrijeme imali dakle dvije, pravobraniteljice. Drugo je pitanje treba li Hrvatska imati više pravobranitelja. Dakle mi smo imali donesen zakon koji je predviđao ukidanje više pravobranitelja međutim iz nekog razloga se odlučilo da ostanemo na većem broju pravobranitelja. Ova priča o odluci Ustavnog suda bila je prilika i Vladi da još jednom valorizira potrebu da imamo tri posebna pravobranitelja tako da uostalom vjerojatno se ne bi ništa dogodilo da sva tri posebna ukinemo i stavimo ih kao zamjenike ovog pučkog pravobranitelja. Čini mi se da smo pravobraniteljicu za osobe sa invaliditetom izabrali kada joj je već istekao mandat, činjenica da pučkoj pravobraniteljici prošle godine nismo usvojili izvješće, odnosno nije donesen nikakav zaključak o njenom izvješću, da to vrijedi i za pravobraniteljicu za djecu. Da pravobraniteljici za ravnopravnost spolova je izvješće jedva prošlo, pa onda možda bolje da umjesto tri političke krize imamo samo jednu kada budemo odlučivali o izvješću tog pravobranitelja koji je obuhvaćao sve, bilo bi manje onda vjerojatno i naših rasprava i teza. Kako bi na neki način pomogao Vladi, ja sam kao pojedinac i zastupnik ne u ime kluba formulirao amandman koji bi malo preciznije odredio ovo što su oni željeli napisati u svom prijedlogu zakona a to je da se točno precizira što Sabor mora napraviti sukladno Poslovniku Hrvatskoga sabora, kojom većinom i koliko puta da bi se stekli uvjeti za razrješenjem. Pa ako smisao zakona nije bio samo da se sadašnja pravobraniteljica smijeni onda bi od Vlade bilo logično da prihvati moj amandman. I onda bi, to bi bilo logično. Prema tome, ja bih volio da taj amandman ne prihvatite, imati ću dvije minute manje da vas napadnem zbog vaših pravih namjera, da kažem da niste, da ova odredba zakona čak nije u skladu sa Poslovnikom Sabora jer Sabor donosi zaključke o nečemu, Sabor ne prihvaća izvješće. Dakle predsjednik Sabora će potpisati da je Hrvatski sabor donio zaključak da se izvješće, ne znam primi na znanje, prihvati, ne prihvati i to može biti onda osnova za postupanje. Vi ne možete potpisati nešto što Sabor nije donio jer nije bilo dovoljno glasova. E a onda da bih vas poštedio, kako vi kažete neutemeljenih kritika da vi želite baš smijeniti ovu the pravobraniteljicu onda sam napisao neka to Sabor napravi dva puta za redom i onda će kolega Pernar se s time isto složiti jer ono jednom se možemo maknuti da se napravi greška, treba čovjeku ili ženi dati popravni i onda ako ponovno neće, e onda stvarno mislim, pa šta, nećemo se sada, da… … [[Upadica se ne čuje.]] Pardon, muškarcu ili ženi, kolegice Ana ispričavam se, ako sam u kasnim noćnim, evo nakon 1 sat mi je malo popustila koncentracija. Dakle to je intencija moga amandmana da Vladu obranim neutemeljenim kritikama da oni baš ovu pravobraniteljicu žele smijeniti. Druga stvar je, u prijelaznim odredbama da donošenje ovoga zakona de facto restarta cijelu priču i da pravobraniteljica se mora izabrati ponovo, ili pravobranitelj. E sad, zakon je u svom sadržaju skoro identičan važećem zakonu. I nema nikakve nove ovlasti koje bi pravobraniteljica donijela da se baš opravdava i da se ne može nikako braniti da se može nastaviti postojeći mandat do kraja. Međutim, ne znam kako će biti sudbina tog amandmana Kluba zastupnika SDP-a, ja ću pozorno pratiti hoće li ministrica od Vlade dobiti ovlast za prihvaćanje amandmana drugih predlagatelja ne sjednici Vlade pa ćemo se onda moći pripremiti za petak ali kako nema profesora Podolnjaka samo dakle da mu, obzirom da me prije jedno 2,5 sata pitao koji je stav. Dakle, naš stav je kao kluba SDP-a o čemu je govorila gospođa Glasovac da se ove odredbe maknu iz zakona. Ali ako je to malo previše za Vladu onda smo dali ovaj blaži jedan oblik da se točno propiše što mora biti zadovoljeno i na koji način da se ispune uvjeti da bi se pristupilo razrješenju pravobranitelja. Nije to baš najsretnije rješenje ali možda je bolje od ovoga što je sada predloženo. Inače, ja mislim da je potpuno opravdano da je ova rasprava o pravobranitelju, Zakonu o pravobranitelju za djecu se odvija u doba dana kada dobra djeca već spavaju i ne gledaju ovaj program da ne bi imalo loše posljedice na njih kako se ustvari brinemo za djecu. E sad, ovo što je kolega Pernar govorio kao stav Živog zida, odnosno ja bih prije rekao da je to njegov stav jer ne znam što o tome misle drugi kolege iz te stranke, na najbolji način dokazuje koliko je dobro da takve tzv. neovisne institucije, kada kažem tzv. ne mislim na to da one nisu neovisne nego da ih tako zovemo ali onda je kolega Babić govorio o ovom međusobnom prožimanju i ovisnosti itd., pa onda riječ neovisnost u ovisnim i međusobnoj ovisnosti ne stoji baš u najboljem logičkom, … … [[Upadica se ne čuje.]] Da, ali nisu oni tijelo vlasti, dakle koju oni vlast imaju? Oni su dužni upozoravati institucije da ne rade dobro a onda ako će institucije svaki put im opaliti šamarčinu kada ih oni upozore da ne rade dobro onda nisu neovisna, dakle onda nemaju svrhu, onda je bolje da to radi neki odjel u ministarstvu ili ne znam služba u ministarstvu. Dakle to je, to samo po sebi nema logiku da neovisna tijela nisu neovisna. Dakle, ako će oni svaki put dobit šamarčinu kad im Sabor odbije izvješće, nema nekog smisla, dakle evo kolegice i kolege, nadam se da će moj pokušaj novo-tehnike i malo politike naići na ne tako snažno odbijanje od ministarstva, pa se vidimo u petak na glasanju kada ćemo poraspraviti i o amandmanima. I gospodine predsjedniče, ja sam tu došao u 7 sati, vi ste bili cijelo vrijeme, ako vam treba stanka da se odmorite samo recite i nikakvih problema.
Evo još samo da kolega Pernar puta dva, onda ćemo dati stanku. Jel bila replika? Sam ja krivo vidio, jel? Krivo sam vidio. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Morate, dobro.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Zapravo, kolega Bauk je rekao … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno ili jutra vezano za zastupnike, zastupnici služe svojoj domovini, svojem narodu 24 sata i nemaju radnog vremena, ono što je pretpostavljam i vama, ali meni je posebno žao svih ovih ljudi koji nas opslužuju, tehničke službe, … [[Govornik se ne razumije.]] i naše saborske straže koja radi prekovremeno i to je više apel na vas, predsjedniče Hrvatskog sabora da pronađemo zapravo mogućnosti da se taj prekovremeni rad plati, ja poznavajući vas, znam da ćemo pokušati sve da se to i učini. Vama samo jedna mala replika. Rekli ste kad ste spominjali posebna tzv. posebna pravobraniteljstva, sjećam se za vrijeme ZOP-a, i to sam i čitao i razmišljanje o pučkom pravobranitelju nije tada postojao niti jedan suvisao razlog za tzv. posebne pravobranitelje, i ja mislim da je time pučki pravobranitelj zapravo sve više i više obmanjivao svoj značaj. I tu ste u pravu.
Odgovor na repliku.
Dakle, kak sam ja u ovoj nenarodnoj Vladi bio zadužen za smanjenje ovih svih institucija, onda je bilo ideje da bi se te 3 institucije, odnosno 4 spojile u jednu, to bi prikazali kao nekakvo smanjenje, kao što smo danas spojili dvije agencije u jednu, ok, odnosno spojit ćemo ih u petak. Tako da je legitimno raspravljati o tome trebaju li nam ovi posebni pravobranitelji. I trebaju li bit baš ovi. Evo recimo kako su pravobranitelji sada nešto izloženiji smjeni, od strane Sabora, možda nam treba još jedan pravobranitelj zapravo branitelj, koji bi branio pravobranitelje od neopravdane smjene, recimo to bi moglo past na pamet u napadu kreativnosti. Što se tiče stručnih službi, pa znate šta? Kad sam nekad čitao kao ministar izvješće pučke pravobraniteljice, onda mi se ponekad dizala kosa na glavi oko toga što nisam slagao sa time što su oni pisali a ticalo između ostalog službeničkih odnosa, ali s druge strane morate imati takvu instituciju da bolje da vas ona upozori pa vi ispravite nego da vas dođe upozoravat nakon ove neke druge neovisne institucije. Dakle, kad ste upozoreni imate priliku ispraviti te stvari, a što se tiče plaćanja prekovremenih, to je zakonska obaveza. Dakle, zakonska obveza je da se prekovremeni rad plati sukladno Zakonu o radu, ja ne sumnjam da će to biti napravljeno tako da službenici su u pravilu voljeli prekovremeni rad jer su ipak nešto više dobili nego obični rad ili bi dobili slobodne dane. Zahvaljujem.
Dobro. Evo onda završna rasprava, 5 minuta, uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Dame i gospodo, na kraju dana možemo sumirati ovu raspravu na dva dijela. Jedan dio zastupnika zalagao se za odgovornost, a drugi dio zastupnika zalagao se za prava bez odgovornosti. Jedan dio zastupnika tražio je da se izvješće o radu pravobraniteljice za djecu može i ne mora prihvatit, a dio je tvrdio da se o tome ne smije glasati. Ja osobno smatram da se o izvješću o radu svakog dužnosnika izabranog od strane Sabora može i treba raspravljat. I redovno, ako treba i izvanredno. Ako može o ministru Mariću, može i o bilo kome drugome. Netko će reći da isto nije predviđeno Zakonom o pučkom pravobranitelju. Ja se s vama slažem, i predlažem evo kolegama iz HDZ-a da uvedu prihvaćanje ili neprihvaćanje i njegovu eventualnu smjenu, također u Zakon o pučkom pravobranitelju kako bi se i njegov rad mogao evaluirati. Zašto? Zato jer prava bez odgovornosti vode tome da se osobe neodgovorno ponašaju. Da podnose tužbe bez osnova, da se ne bave osnovnim svojim djelokrugom posla, a to je zaštita djece od zlostavljanja. Da im na kraju krajeva, bude više stalo do sebe samih nego do interesa onih za čiju su zaštitu nadređeni. Odnosno nadležni. Iz cjelokupnog rada dječje pravobraniteljice Ivane Milas-Klarić, ne može se izvući niti po mojem sudu, niti jedan pozitivan detalj. Njen rad je srozao struku. Njen rad doveo je dječjeg pravobranitelja u situaciju da se bavi dnevnom politikom, da polemizira putem medija, a o čemu? O čemu, dame i gospodo? O Milanu Popoviću, da li se Milan Popović slika sa svojim sinom Aleksandrom ili pak o tome s kim se ja slikam. To su zapravo slučajevi po kojima javnost pamti Ivanu Milas Klarić, po Milanu Popoviću i Ivanu Pernaru. Na žalost nju zanimaju samo žutilo, celebrity i zabava za žutu štampu. Ozbiljni slučajevi, najozbiljniji slučajevi zlostavljanja poput onog kojeg sam spomenuo u svom govoru gdje je svećenik sodomizirao i žiletom parao dijete od 13 godina takvi slučajevi nju ne zanimaju, za takve slučajeve ona ne smatra bitnim javno istupati. Ali za Milana Popovića smatra da treba i za malog Aleksandra. Zapitajte se dame i gospodo da li je ona odgovorno radila svoj posao? I na kraju krajeva da li joj djeca za čiju zaštitu je nadležna, odnosno određena i njihovih prava, da li mislite da će joj na kraju mandata reći hvala vam Ivana Milas Klarić ili će reći dosta smo te više gledali odlazi, nisi ništa učinila za nas. Ja mislim na žalost da neće biti puno djece koji će tugovati zbog njenog odlaska, a to vam sve govori o njenom radu. Da je ona ikakvim načinom, djelovanjem, radom zadužila tu djecu da je nešto za njih napravila u ovim svim svojim godinama mandata nemojte imati dvojbe da zahvalni da tako kažem korisnici njenih usluga, odnosno da djeca za čija se prava borila ne bi javno stala u njenu obranu. Ali vi vidite da doslovce nitko ne staje u njenu obranu od onih čija je prava tobože štitila, a svojim ponašanjem sada ona nastavlja sa tom praksom i zapravo pokazuje da su jedina prava do kojih joj je stalo ona koja se odnose na nju samu. Hvala.
Dvije su replike. Prvi je uvaženi kolega Arsen Bauk.
Nije baš na kraju dana, prije bih rekao na početku dana. Dakle, kolega Pernar malo ste vi to neobično pojednostavili ovo sa izvješćem. Neki su za to da se izvješće može i ne mora usvojiti, a drugi su kako ste već rekli. Dakle, evo točka 37. Izvješće o radu Agencije za zaštitu osobnih podataka može se i ne mora se usvojiti, ali nećemo smijeniti AZOP. Točka 38. Izvješće o radu Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti HAKOM, izvješće se može i ne mora usvojiti, ali ih nećemo smijeniti. Izvješće o poslovanju Umirovljeničkog fonda, točka 40. isto. Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije isto. Izvješće Hrvatske agencije za malo gospodarstvo, inovacije i investicije. Zatim, Izvješće o radu Državnog odvjetnika, Izvješće o radu predsjednika Vrhovnog suda. Nikoga od tih za neusvajanje izvješća nećemo smijeniti. Prema tome, ne vidim zašto bi sada pravobranitelji bili na drugi način tretirani. HANFA nećemo smijeniti. Vrhovni sud i Državno odvjetništvo sam rekao. Zaklada za znanost možemo usvojiti, ne moramo. Dobro da ne idem dalje po dnevnom redu. Dakle, to je cijela priča. Ali kad ste rekli da netko ima, mora izaći pred nekoga, ako ta tijela dovest ćemo se to apsurda. Dakle, to su oni koji moraju upozoravati nas da griješimo. Dakle, Izvješće Povjerenstva za sukob interesa koje je pokažnjavalo jedno 30 zastupnika brat bratu ili ih je barem upozorilo kad bi išli tim metrom tko se nama zamjerio ne bi nikad na prvom izvješću bi oni im se izvješće odbilo, a oni u pravilu jednoglasno prolaze njihova izvješća. Ili još bolje, svi ovi koji podnose izvješća Saboru nek' ih biramo na neposrednim izborima, pa pravobranitelj ako će braniti narod, pučki pravobranitelj da se njega bira na neposrednim izborima. U Americi biraju tužitelje ili su birali više ne znam. Prema tome, nije baš točno da sad o izvješćima. Dakle, ovdje govorimo o neovisnosti institucija.
Hvala. Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Bauk, ja sam principijelna osoba. Kada kažem da bi se nekoga čije izvješće o radu ne zadovoljava trebalo smijeniti ne mislim samo da bi se to trebalo odnositi na Ivanu Milas Klarić, već da bi se isti element trebao ugraditi i u sve ostale zakone i sve ostale dužnosnike. Znači, ako se Izvješće o radu HANFA-e ne usvaja, ako rad nije bio zadovoljavajući smatram da bi trebalo predsjednika, odnosno direktora, ravnatelja što već HANFA-e trebalo smijeniti. Znači, nisam neprincipijelan. Što se tiče opaske o Povjerenstvu za sukob interesa svaka osoba koja pošteno i časno radi svoj posao ne mora se bojati za svoju poslovnu budućnost. Ali one osobe koje politiziraju svoju funkciju, koje zloupotrebljavaju svoju funkciju za dnevno-političke obračune umjesto za prava i interese djece, e takve osobe se moraju bojati od tog hoće li njihovo izvješće bit prihvaćeno. Znači ovdje nije pitanje glasanja, neglasanja, prihvaćanja, neprihvaćanja, ovdje je pitanje da li osoba časno, moralno i odgovorno radi svoj posao ili ne, a Ivana Milas Klarić na žalost to ne radi i to je suma sumarum cijele priče i zato mora otići. Hvala.
I druga replika, uvažena kolegica Sabina Glasovac.
Kolega Pernar u većini, u dosta europskih zemalja institucije ove neovisne, nacionalne institucije pravobranitelja podnose isto tako ovako predstavničkim tijelima izvješća kako bi dali pregled situacije po pitanju određenih dijelova zaštite ljudskih prava. Međutim o njima se ne očituje odnosno o njima se ne glasuje. Razlika između dužnosnika, klasičnih dužnosnika tipa ministara, državnih tajnika, zamjenika itd. oni su politički dužnosnici koji se imenuju da bi provodili određene političke programe. A pravobranitelji su dužnosnici koji na neki način vode računa o tome i skrbe da se pojedine ustavne vrednote u RH, u određenom nadležnosti njihovoj da se vrednuju. I u tom dijelu, oni naprosto ne mogu biti uspoređivani s nekim drugim političkim dužnosnicima. Pravobranitelji ne mogu biti politički pristrani, ne mogu biti članovi političkih stranaka. Oni moraju biti ne samo neovisni kao, nazvati ću to tako osobe, nego moraju jednako tako i neovisno o parlamentarnoj većini moći raditi svoj posao, jer mi smo svi ovdje političari. Dolazimo u situacije kampanja, dolazimo u situacije da se ponekad možda malo zanesemo u političkoj djelatnosti, promidžbi i ako nas pravobranitelj, bilo koji počne upozoravati na to da nije u redu što radimo, da kršimo neka druga prava, ustavna prava nekih drugih ranjivih skupina, ne možemo im se osvećivati, dovodimo se de facto u neki potencijalni čak sukob interesa jer odlučujemo o njihovoj sudbini i njihovom odnosu prema nama kao političarima. Može se i to.
Odgovor na repliku kolega Pernar.
Gospođo Glasovac, završiti ću ovu farsu jednim jednostavnim pitanjem, molim vas odgovorite na pitanje, jeste li vi imali na svojem jumbo plakatu za lokalne izbore djecu ili niste? Imali ste gospođo Glasovac. A Ivan Pernar nije na svojem jumbo plakatima i nikakvim drugim plakatima i lecima imao djecu. Znači vi gospođo Glasovac, koji govorite da ne bi trebalo djecu zloupotrebljavati vi ste ih gospođo Glasovac, prvi zloupotrebljavali zato da bi dobili više glasova, a tu solite pamet i dijelite moralne lekcije. Što se tiče, drugog dijela vaše opaske, vi ste rekli, da pravobranitelj ne bi smio biti politički i instrumentaliziran ali iz ponašanja pravobraniteljice za djecu, vidjelo se da je ona sve samo ne politički nepristrana, odnosno, da je sustavno radila kampanju blaćenja i omalovažavanja isključivo jedne jedine osobe. A to nije bila, niste bili vi koji ste bili na jumbo plakatu sa djecu, nego je to bio Ivan Pernar i naravno da ju vi branite. Naravno da ju branite, naravno jer nije prigovorila za vašu zlouporabu djecu. Vama je to smješno i vi se sad cerekate. Ali zapravo se cerekate hrvatskoj javnosti koja vidi vaše licemjerje i zapravo dvoličnost i šuplje argumente koje ne drže vodu. A da ne drže vodu, vidjeti ćete kad bude glasovanje. Vidjeti ćete da jednostavno većina, jednostavno ne misli kao vi. I vi možete do sudnjeg dana tu ponavljati svoje šuplje teze, ali građani Zadra znaju da ste sa djecom bili na svojem jumbo plakatu, a tu meni spočinjavate štošta. Eto. Hvala.
Dobro, nemojte davati teške riječi za kraj dana … [[Upadica se ne čuje.]] da, dobro. Budući da se ministrica neće završno obratiti. Ja se svima zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo u 9,30 točkom dnevnog reda Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova. Hvala svima i laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 01,20 SATI. Konačni prijedlog Zakona o pravobraniteljici za djecu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 162. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Klub zastupnika SDP-a predložio je donošenje sljedećeg zaključka. Prvo u prijedlogu Zakonu o pravobranitelju za djecu s konačnim prijedlogom Zakona hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 162 provedena je rasprava u prvom čitanju. 2. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave bit će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o predloženom zaključku. S nama je ministrica za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku Nada Murganić pa ministrice molim vas da se očitujete.
Ne prihvaćamo zaključak.
Vlada ne prihvaća zaključak Kluba zastupnika SDP-a i molim da glasujemo onda o tom zaključku. Zaključak nije dobio potreban broj glasova, 36 je bilo za, 3 suzdržana i 81 protiv. Stoga prelazimo sada na izjašnjavanje o podnesenim amandmanima. Pregled amandmana podijeljen vam je na klupe. Molim predstavnicu predlagatelja da se očituje o podnesem amandmanima uvažena ministrica Nada Murganić. Krećemo, prvo Odbor za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Drugi amandman zastupnik Robert POdolonjak.
Ne prihvaća se. S obzirom da je prihvaćen zajednički amandman Kluba zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika HNS-a liberalnih demokrata, Kluba zastupnika nacionalnih manjina i Kluba zastupnika SDSS-a koji na neki način u sebi sadrži ovaj prijedlog amandman nije bilo moguće prihvatiti u ovom obliku.
Očitovanje kolege Podolnjaka.
Predlagateljica je u pravu, suštinski amandman prihvaćen da isključivo unutar Hrvatskog sabora se odvija postupak izbora. Dakle suglasan sam ne tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Zahvaljujem. Treći amandman je amandman Kluba zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika HNS-a liberalnih demokrata, Kluba zastupnika nacionalnih manjina i Kluba zastupnika SDSS-a.
Prihvaćamo, to je ovaj amandman o kojem smo razgovarali.
Postaje sastavni dio zakona. 4. amandman Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a.
Ne prihvaćamo, s obzirom da je prihvaćen zajednički amandman Kluba zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika HNS-a liberalnih demokrata, Kluba zastupnika nacionalnih manjina i Kluba zastupnika SDSS-a koji napušta dosadašnji način predlaganja od strane Vlade RH i prenosi nadležnost na matično radno tijelo Hrvatskog sabora i predloženi amandman u ovakvom obliku nije moguće prihvatiti.
Izvolite, kolegice Nada Turina-Đurić.
Intencija našeg amandmana je bila osim ovoga što je rečeno upravo nije bila intencija ova koja je u obrazloženju rekla ministrica. Naime, mi smo ovim amandmanom s obzirom na to da smo htjeli ojačati poziciju neovisnosti i stabilnosti institucije pravobranitelja u članku 5. predložili u alineji prvoj da se za pravobranitelja za djecu bira u Hrvatskom saboru dvotrećinskom većinom iz razloga što je ova tema izbora odnosno smjene pravobranitelja izazvala duboku političku polarizaciju i smatramo da takva jedna institucija, znači ne samo pravobranitelja za djecu nego svih pravobranitelja bi našom odlukom u Saboru mogla i trebala se donositi dvotrećinskom većinom, što bi ga dodatno osnažilo odnosno osnažilo sve institute pravobranitelja i konačno razriješilo ovo pitanje da se svaki puta kod izbora, a očito da će svaki put dolaziti do te situacije s obzirom da osma godina traje mandat pravobranitelja, da svaki put kada se bude mijenjala politička pozicija da ćemo imati situaciju smjene jer se predviđa da se putem izvješća koje neće biti prihvaćeno u Saboru smjenjuje pravobranitelj kad god to vladajuća većina poželi. Zato tražim glasanje o ovom amandmanu.
Molim vas da pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada RH ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio dovoljan broj glasova. Molim sada amandman broj 5.
Djelomično se prihvaća. Ovaj amandman se djelomično prihvaća u odnosu na stavak 4. članka 13. izmijenjene riječi postaju sastavni dio prijedloga zakona dok u odnosu na stavak 1. članka 13. se ne prihvaća obzirom na prihvaćanje amandmana Kluba zastupnika HNS-a liberalnih demokrata. Predložene izmjene koje se odnose na ovu odredbu već su sadržane u predmetnom amandmanu. Stoga predloženi amandman u dijelu koji se odnosi na članak 13. stavak 1. postaje bespredmetan.
Molim kolegicu Jelkovac.
/Govornica nije uključena./ …
Da li povlačite amandman ili ste suglasni sa ovim tumačenjem?
Oprostite predsjedniče nije se upalio mikrofon evo ponovit ću. Dakle uz navedeno obrazloženje povlačimo amandman. Hvala.
6 Kluba zastupnika HNS-a liberalnih demokrata.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio zakona. 7 amandman Odbor za obitelj, mlade i sport.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio zakona. 8 Kluba zastupnika HNS-a liberalnih demokrati.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 9 Kluba zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika HNS-a liberalnih demokrati, Kluba zastupnika nacionalnih manjina i Kluba zastupnika SDSS-a.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio zakona. Broj 10 amandman Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a.
Ne prihvaćamo. Prihvaćanjem zajedničkog amandmana Kluba zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika HNS-a liberalnih demokrati, Kluba nacionalnih manjina i Kluba zastupnika SDSS-a izmijenjena je odredba članka 24. na način da javni poziv za izbor pravobranitelja za djecu upućuje Hrvatski sabor u roku od tri mjeseca najkasnije 30 dana te da matično radno tijelo Hrvatskog sabora utvrđuje prijedlog najmanje dva kandidata na temelju pristiglih prijava iz javnog poziva i upućuje ga Hrvatskom saboru. Isključena je mogućnost prihvaćanja predloženog amandmana u ovom obliku budući da se isti odnosi na istu odredbu.
Hvala. Kolegica Đurić-Turina.
Prihvaćamo obrazloženje i povlačimo amandman.
Zahvaljujem se. Amandman 11. zastupnik Robert Podolnjak.
Ne prihvaćamo. Prihvaćanjem zajedničkog amandmana Kluba zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika HNS-a, Liberalni demokrati, Kluba zastupnika Nacionalnih manjina i Kluba zastupnika SDSS-a na članak 24. isključena je mogućnost prihvaćanja predloženog amandmana budući da se odnosi na istu odredbu.
Kolega Podolnjak, očitovanje.
Tražim glasovanje o amandmanu. Naime, smatramo da Hrvatski sabor treba birati pravobranitelja za djecu većinom glasova svih zastupnika i to je ključni razlog zbog kojeg inzistiramo na glasovanju o amandmanu.
Molim da pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlade RH ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 12. Klub zastupnika SDP-a. Ministrice.
Ne prihvaćamo. Raspravom o Godišnjem izvješću o radu pravobranitelja za djecu pred matičnim radnim tijelima Hrvatskoga sabora i sjednici Hrvatskoga sabora, zastupnici u Hrvatskom saboru nastoje ocijeniti je li pravobranitelj za djecu ispunio aktivnosti predviđene godišnjim planom rada.
Očitovanje Klub zastupnika SDP-a. Kolegica Glasovac, izvolite.
Poštovana gospođo Ministrice, na žalost nisam ni očekivala drugačiji odgovor, mi smo ovim amandmanom željeli učiniti to da osiguramo jaču snagu pravobreniteljice za djecu i neovisnost o politici u ovom Hrvatskom saboru. Mandat pravobranitelja traje 8 godina no vi ustrajete u tome da zapravo svake godine pravobranitelji, odnosno u ovom slučaju pravobraniteljica za djecu u ovom Hrvatskom saboru politička većina može reći, mi ćemo vas smijeniti jer nam se ne sviđa nešto što ste napisali u vašem izvješću. Mislimo da to nije dobar put i mislimo da zapravo ovime idemo korak nazad u odnosu na europsku praksu gdje se u Parlamentima raspravlja o izvješćima pravobranitelja ali se o njima ne glasuje. Nažalost na ovaj način stavljamo pravobraniteljicu za djecu bez obzira koja ona bila na politički led i svake godine politička većina u ovom saboru joj se može zahvaliti na radu. Evo ovdje je tipičan primjer, ovoj pravobraniteljici recimo traje mandat do 2022. godine. No vi ste već pokazali prošle godine svoju nakanu, ovdje ste joj odbili izvješće, pokazali ste zapravo da joj se u nekom smislu njezin rad ne sviđa i da ćete učiniti sve da ju smijenite i upravo ovim zakonom otvarate prostor za to. Tužno ali nažalost istinito. No to je ono nešto s čime vi morate se nositi i to je vaša politička odgovornost.
Tražite li glasovanje? [[Upadica Glasovac: Da.]] Onda glasujmo o amandmanu koji Vlada RH ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 13. klub Nezavisnih zastupnika i HSU-a.
Ne prihvaćamo. Raspravom o Godišnjem izvješću o radu pravobranitelja za djecu pred matičnim radnim tijelima Hrvatskoga sabora i sjednici Hrvatskoga sabora, zastupnici u Hrvatskom saboru nastoje ocijeniti je li pravobranitelj za djecu ispunio aktivnosti predviđene godišnjim planom.
Uvažena kolegice Turina-Đurić.
U prijedlogu zakona koje je dala Vlada ovaj članak koji govori o tome da će se znači moći smijeniti pravobranitelj za djecu svaki puta kada se ne prihvati izvješće. A još k tome je pogoršan zakon na način da će se i ad hoc moći tražiti podnošenje izvješće pravobranitelja što teoretski znači da će pravobranitelj biti smijenjen svakih mjesec dana u Hrvatskom saboru što mislimo u klubu da direktno ugrožava stabilnost te institucije a još više neovisnost te institucije. I smatramo da je ustvari intencija da Vlada RH odnosno većina u Saboru ima apsolutnu kontrolu nad radom pravobranitelja i da ga ustvari drži u određenoj, u cijenjenoj poziciji jer me živo zanima svaka kritika koja bude upućena na rad pojedinih ministarstava a posebno Ministarstva demografije koje je između ostalog i nadležno za djecu, kada bude ikakvih kritika u takom izvješću i da li ćemo ih uopće moći pročitati u takvim izvješćima. A ako i budemo vjerujem da neće dug vijek trajanja biti izabranog pravobranitelja za djecu. Stoga tražim glasanje o ovom amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada RH ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 14. uvaženi zastupnik Robert Podolnjak.
… [[Govornik se ne razumije.]] Raspravom o Godišnjem izvješću o radu pravobranitelja za djecu pred matičnim radnim tijelima Hrvatskoga sabora i sjednici Hrvatskoga sabora, zastupnici u Hrvatskom saboru nastoje ocijeniti je li pravobranitelj za djecu ispunio aktivnosti predviđene godišnjim planom rada.
Očitovanje kolega Podolnjak.
Klub zastupnika MOST-a ne prihvaća takvo obrazloženje, riječ je zapravo o istom amandmanu koji je bio predmet i ranije rasprave i glasovanja. Ali u ime kluba želimo reći da ova odredba koja nije samo u Zakonu o pravobranitelju za djecu nego i u zakonima koje regulira i druge opunomoćenike Hrvatskoga sabora specijalizirane za posebna područja osim Zakona o pučkom pravobranitelju sadrže odredbu prema kojem, koja ozbiljno derogira samostalnost i neovisnost pravobranitelja za specijalizirana područja jer zapravo onemogućuje da doista neovisno i samostalno obnašaju taj osmogodišnji mandat i kritički upozoravaju tijela državne vlasti na propuste u zaštiti temeljnih ljudskih prava i sloboda. Takva odredba koja se nažalost nalazi u svim zakonima koji su tolerirale sve parlamentarne većina svih posljednjih godina, već niz godina sada se pokazuje kao velika opasnost da se derogira upravo mogućnost slobode i neovisnog djelovanja pravobranitelja za posebna područja za koja su osnivani. U tom smislu ostajemo pri amandmanu, i tražimo glasovanje.
Glasujmo onda o amandmanu kolege Podolnjaka koji Vlada RH ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Amandman broj 15, zastupnika Arsena Bauka.
Ne prihvaćamo. Obzirom da je u Prijedlogu Zakona o pravobranitelju za djecu već propisano da se u slučaju ne prihvaćanja godišnjeg izvješća o radu ili nezakonitog, nepravodobnog ili nestručnog obavljanja dužnosti, pravobranitelj za djecu razrješava dužnosti na koji je imenovan, smatramo da je bespredmetno dva puta odlučivati o istome.
Kolega Bauk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle amandman je jedan od većih gluposti koje sam potpisao u političkoj karijeri, ali kao takav bi popravio ovaj prijedlog zakona. Međutim jasno je kako ima ona narodna poslovica o snijegu koji ne pada da pokrije brijeg, nego da se ostavi tragovi, neću citirati u potpunosti da ne bi uvrijedio Vladu. Dakle, to je to. Dakle vama nije stalo niti do izvješća o pravobranitelju niti o vrednovanju njegova rada, niti o većini koja ga je trebala smijeniti pa čak niti o poslovničkim odredbama jer Sabor ne donosi izvješća nego zaključke. Prema tome, jasna je intencija ovoga zakona a to se može zvati zakon o smjeni pravobraniteljice imenom i prezimenom kako se već zove sadašnja pravobraniteljica. Naime, čak ni obrazloženje, da ovo moramo napraviti zbog odluke Ustavnog suda pada u vodu nakon obrazloženja predsjednika Ustavnog suda koji je na saslušanju rekao da ako Sabor ne donese zakon da Ustavni sud ne može promijeniti rok. Ja predlažem da popravite ovaj zakon na način da stavite da pravobranitelj za djecu ima doživotni mandat jer ga ionako svake godine možete smijeniti u Saboru, pa da se ne zamaramo izborom više, nego kad dosadi, lijepo dođemo u Sabor, ne usvojimo izvješće, on se smijeni pa onda ćemo vidjeti tko će se više javiti za pravobranitelja kad tako može odletjet. I kako će između vlasti i naroda stati na stranu naroda kad će vlast smijeniti na prvom slijedećem izvješću? Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana ministrice, da poštedim i sebe i saborske zastupnike, glasanja o glupom amandmanu, ja ga povlačim, ali sam se ipak priuštio ove dvije minute. Zahvaljujem.
Hvala kolega bauk. Šteta šta ovo što ste izrekli niste stavili u pismenu formu, to bi bilo još gluplje od ovog što ste predložili. Dobro, nemamo glasovanja o ovome amandmanu, jer ga je kolega Bauk povukao. Pa prelazimo na amandman broj šesnaest.
Prihvaćamo.
To je amandman Kluba zastupnika HDZ-a, Kluba zastupnika HNS-a liberalni demokrati, Kluba zastupnika nacionalnih manjina i Kluba zastupnika SDSS. Amandman sedamnaest, zastupnik Robert Podolnjak.
Ne prihvaćamo, prihvaćenjem Kluba zastupnika i drugih klubova zastupnika na članak 28. stavak 1. i 24. isključena je mogućnost prihvaćanja predloženog amandmana budući se odnosi na istu odredbu.
Kolega Podolnjak.
U biti je to dio tehnički amandman jer je, mi smo predlagali da unutar Hrvatskog sabora se vrši postupak izbora pravobranitelja za djecu tako da intencija zakonodavca uz to i amandmana, ne treba glasovanje, odustajemo od amandmana.
Hvala vam lijepa. Osamnaesti, Klub zastupnika SDP-a.
Ne prihvaćamo. Mišljenja smo da se smatra opravdanim da stupanjem na snagu novog zakona se i pokrene novi izbor postupka za izbor pravobranitelja tim više što su sada izmijenjeni i prihvaćeni uvjeti tko vrši izbor pravobranitelja.
Hvala. Očitovanje Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Dakle, da još jednom potvrdim da je cijeli jedini cilj ovog zakona smjena postojeće pravobraniteljice. Dakle, čak nije dovoljno što je možete smijeniti na prvom izvješću nego još treba dodatno zakucati tako da ćete izabrati novoga bez da je smijenite na prvom izvješću, dakle nema čak prilike niti obraniti izvješće o svom radu u prošloj godini. Što se tiče ovoga zakona, ovaj zakon o smjeni pravobraniteljice za djecu i što se tiče HDZ-a, ja se tome i ne čudim, nadam se samo da vam neće držati ljestve oni koji su dosada cijenili rad pravobraniteljice za djecu a nalaze se s vama u koaliciji. Zahvaljujem.
Tražite glasovanje?
Tražim glasovanje.
Glasujmo onda o ovom amandmanu koji Vlada RH ne prihvaća. Amandman nije dobio potrebnu većinu, pa prelazimo na zadnji, devetnaesti amandman Kluba nezavisnih zastupnika i HSU-a.
Ne prihvaćamo. Mišljenja smo da se smatra opravdanim da stupanjem na snagu novog Zakona o pravobranitelju za djecu se i pokrene izbor i novi postupak za izbor pravobranitelja tim više što su izmijenjeni način i uvjeti izbora.
Hvala. Kolegica Turina-Đurić. Izvolite.
S ovim člankom koji je Vlada predložila apsolutno je priznala da ovaj zakon ima ime i prezime, da se odnosi na osobu, znali odnosi se na pravobraniteljicu Klarić i već stvarno kolokvijalno, cijela hrvatska javnost zna da se ovaj zakon zove Lex Klarić i to je ono najgore od svega. Najgore od svega što smo napravili zakon za smjenu određene osobe, nismo toj osobi dali priliku da brani svoje izvješće već kad smo predvidjeli ovim zakonom smijenit ćemo osobu koja je tek treću godinu u mandatu koji bi trebao trajati 8 godina. Dakle, u ovom zakonu je sve naopako. Vlada je imala priliku ovaj zakon bitno unaprijediti, bitno popraviti da ovo bude jedan od prvih zakona vezanih za pravobranitelje koji će napraviti određeni iskorak. Međutim, dogodilo se potpuno suprotno i naravno da se tome sva demokratska javnost ja se nadam u Hrvatskoj protivi i to nije dobar put. Jer već smo dobili packe i iz Europe da se takve stvari ne rade, da praksa u Europi je potpuno različita od ovoga što mi činimo. I eto, to je nešto što nije, uistinu nije na ponos Hrvatske, a najmanje Vlade RH. Tražim glasanje o ovom amandmanu.
Zahvaljujem se. Dajem na glasovanje ovaj amandman koji nema potporu Vlade RH. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Sada prelazimo na glasovanje o Konačnom prijedlogu zakona o pravobranitelju za djecu. Naglašavam da je za donošenje ovog zakona potrebna nadpolovična većina svih zastupnika, 76 sukladno članku 252. Poslovnika. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glas za, 3 suzdržana i 40 protiv donesen Zakon o pravobranitelju za djecu zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Nastavljamo sa radom. Samo da najavim prvu točku dnevnog reda onda ćemo ići sa stankama. Dakle prva točka dnevnog reda je Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova. Rasprava je objedinjena tako da će biti dosta zanimljivo. Javio se prvo kolega Hajdaš Dončić, pa Ivan Lovrinović i kolegice Ninčević-Lesandrić.