Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Predlažem da počnemo sa našim radom i kao što sam jučer najavio prva točka bit će - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, drugo čitanje, P.Z. br. 334. Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnosit do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Pretpostavljam da će u ime predlagatelja dodatno obrazloženje dati poštovana ministrica znanosti, obrazovanja Blaženka Divjak koju pozdravljam i pozivam da da dodatno obrazloženje. Izvolite.
Dobro jutro, zahvaljujem gospodinu predsjedavajućem. Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskoga sabora, dozvolite da obrazložim ovaj konačan prijedlog izmjena i dopuna zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Prije svega, uspješan nacionalni obrazovni sustav mora pružati jednake prilike svim učenicima i ono što je suvremena pedagoška znanost, metodika utvrdila je da učenje mora biti takvo i poučavanje mora biti takvo da je učenik u fokusu, u središtu procesa poučavanja. Što zapravo znači da treba poticati kvalitetu također poučavanja i kvalitetu rada s učenicima na način da se podiže kvaliteta inicijalnog obrazovanja učitelja, nastavnika, profesora. Tu veliku odgovornost imaju fakulteti, visoka učilišta koji obrazuju učitelje, nastavnike, profesore, zatim da se tijekom samoga rada učiteljima pruža prilika za kontinuirano usavršavanje, odnosno da se nagrađuju najbolji, da se to također uzima u obzir. To su te tri kvalitete koje se prepoznaju i koje stvarno i mi moramo njegovati. Nadalje, moramo imati uspostavljene transparentne procedure zapošljavanja učitelja i nastavnika i to kako? Temeljem njihovih kompetencija, kao što i izbor ravnatelja mora biti takav da je transparentan, da postoje osim osnovnih kriterija i dodatni kriteriji i da procedure budu takve da svaka škola može vrlo jasno u svojem, temeljem svojeg statuta utvrditi kako će se izabrati ravnatelj. Također sustav opremanja i izgradnja škole i infrastrukture u školama mora postojati i to je ono na čemu također radimo, ali sve to što sam nabrojila mora biti takvo da poštuje i autonomiju škole. Ovaj konačan prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi sadrži poboljšanja po svim ovim navedenim točkama koje karakteriziraju kvalitetan obrazovni sustav. Dozvolite mi nekoliko naglasaka već na samom početku vezano uz promjene koje su izazvale i dosta rasprava pa i nerazumijevanja, a ja ću kazati i nekima i priliku za politikantstvo i to baš na temama u koje se nisu posebno udubili u problematiku. Mi moramo iskoristiti priliku da uvedemo reda u sustav, a uvođenje reda u Hrvatskoj nikad nije jednostavno, a niti je popularno. A jednaka prava moramo osigurati temeljem jednakih uvjeta i temeljem jednakih kompetencija. Ja ću se prvo osvrnuti na jednu temu koja je dosta izazvala rasprave u javnosti, tako da je obrazložim već u ovom uvodnom djelu, a nakon toga ću se osvrnut još na neke teme gdje smo promijenili određene odredbe između prvoga i drugoga čitanja temeljem rasprava baš ovdje u Hrvatskome saboru i na kraju ću kratko proći kroz one najvažnije odredbe u izmjenama i dopunama zakona. Znači temeljem primjedbi i rasprave u Saboru vezano uz kompetencije i kvalifikacije učitelja predmetne nastave u OŠ, izmijenili smo članak 105. zakona gdje smo jasno prepoznali tko može raditi kao predmetni nastavnik u OŠ, pri tome je najviše onih predmetnih nastavnika koji rade od petog do osmog razreda u OŠ. Dakle rasprava koja je sada prilično aktuelna, mislim da ima puno nedostataka zato jer se ne barata temeljnim i važnim argumentima, činjenicama i ne poznaje se dobro materija pa ja ću ako dozvolite objasniti o čemu se zapravo radi. Znači kada govorimo o predmetnoj nastavi, znači višim razredima osnovne škole, tamo prema našemu postojećem zakonu nastavu trebaju izvoditi učitelji, nastavnici koji su završili nastavničke fakultete. Npr. Prirodoslovno matematički fakultet, prije bolonje to je bio prof. matematike, nakon bolonje znači magistar edukacije matematike ili Filozofski fakultet prof. hrvatskoga jezika, ako se govori o hrvatskome jeziku ili magistar edukacije hrvatskoga jezika. Znači to je prvi izbor. Naravno za neka deficitarna zanimanja kao što su npr. matematika, strani jezik posebno engleski jezik ili informatika dopušteno je da takve predmete izvode nastavnici koji su prije toga stekli kvalifikaciju na odgovarajućem fakultetu, taj odgovarajući fakultet bi opet mogao biti za ova dva primjera ili Filozofski fakultet ili Prirodoslovno matematički fakultet kao dip.ing. matematike ili istraživačka matematika u današnjem sustavu. I još jednu godinu 55 ECTS-a pedagoško, psihološko, metodičkih kompetencija. Znači to je sljedeća kategorija. I nakon toga, prepoznajmo po prvi puta, po prvi puta u zakonu prepoznajemo učitelje razredne nastave koji su završili Učiteljski fakultet ali su imali pojačanje za neki predmet. Ali nemojmo zaboraviti radi se o učiteljima razredne nastave. Znači učiteljima koji bi prema zakonu trebali predavati u prve četiri godine kada jedan nastavnik, jedan učitelj predaje sve ove predmete o kojima smo govorili. E sada, kroz 20-ak godina nažalost Učiteljski fakulteti su bez da je to bilo u zakonu prepoznato uveli različite module i ja bih rekla na mala vrata uveli sustav da se određene predmete izučava u sklopu učiteljskog dakle studija i da se onda kada netko završi razrednu nastavu još njemu pridodaje, znači učitelj razredne nastave s nekim pojačanim programom iz predmeta, iz nekog predmeta. Nakon bolonje, dakle nakon promjene koja je bila 2003. godine također u integriranim studijima, sveučilišnim studijima gdje se obrazuju učitelji za razrednu nastavu pojedini učiteljski fakulteti izvode module, manje module za predmetnu nastavu. To se čak niti u nazivu ne vidi jer kada netko završi takav studij njegov je naziv magistar primarnog obrazovanja. Primarnog obrazovanja, znači on je kvalificiran za razrednu nastavu. Naravno tijekom godina na različite načine, kroz 20-ak godina, učitelji razredne nastave su ušli kao predmetni nastavnici u više razrede osnovne škole kao što su i magistri primarnog obrazovanja, znači opet učitelji koji bi trebali raditi u prve četiri godine rade u predmetnoj nastavi. Mi to akceptiramo, znači mi to uzimamo u obzir i kažemo, dakle oni se i dalje mogu javljati na natječaje međutim oni ne mogu pri tome imati jednaki prioritet pri ulazu s obzirom da su njihove kompetencije, nisu usporedive s kompetencijama ove prve dvije grupe koje sam istaknula. Jer ako primjerice gledate koliko predmeta matematike ili predmeta informatike ima netko na Učiteljskom studiju kada se obrazuje za učitelja razredne nastave s pojačanim predmetom to je 3 do 6 puta manje nego kada netko završi pripadajući Fakultet za, znači koji ga kvalificira za predmetnu nastavu ili primjerice dip.ing. plus jedna godina pedagoških kompetencija. Dakle mi smo sada po prvi puta ipak prepoznali da učitelji razredne nastave sa pojačanim predmetom mogu raditi i mogu se javljati na natječaje za predmetnu nastavu. To ne smijemo zaboraviti. Do sada je to bila jedna siva zona. Definitivno smo također prepoznali da kompetencije, odnosno broj predmeta struke koju su oni slušali u svojem inicijalnom obrazovanju i višestruko manje nego u ove prve dvije kategorije, prema tome oni sada ne mogu imati prioritet u zapošljavanju iako je realna mogućnost da u deficitarnim strukama kao što su matematika, informatika ili engleski jezik oni bez problema i danas prema ovim izmjenama i dopunama nalaze posao u predmetnoj nastavi i mi to ovim zakonom i dopuštamo. Također svi oni koji su sada u našim školama i predaju matematiku, informatiku, engleski jezik ili neki drugi predmet temeljem njihovog inicijalnog obrazovanja ne za predmetnu nastavu nego za učitelja razredne nastave uz pojačane kompetencije za jedan predmet, oni i dalje bez problema će raditi i njihov status uopće nije upitan. I ja tu stvarno molim sve koji raspravljaju o tome da to uzimaju u obzir, nema nikakve retrogradne primjene nekih odredbi a ova situacija nam omogućava da stvarno ostvaruju svi svoja prava temeljem kompetencija, nitko neće ostati bez posla a dapače uređujemo da se ubuduće kada se javljaju na posao i učitelji razredne nastave da bi predavali temeljem pojačanih predmeta neki predmet u višim razredima da to mogu ostvariti temeljem zakona. Do sada je to bila siva zona. Meni je žao da nakon 20 godina mi tek sada to rješavamo a da imamo situaciju, da imamo situaciju da ima jako puno nerazumijevanja, krivih interpretacija, populizma, politikanstva o temi koja bi trebala biti takva da svi prije svega razumijemo o čemu se radi, razumijemo kompetencije i vidimo da smo sada prvo učiteljima razredne nastave koji rade kao predmetni nastavnici osigurali da to rade i dalje i da su u zakonu kao takvi prepoznati, znači nitko neće dobiti otkaz. Drugo, da u deficitarnim strukama itekako imaju priliku za zapošljavanje kako u razrednoj nastavi, što je njihova zapravo temeljna kvalifikacija, tako i u predmetnoj nastavi i da se na taj način uredi njihov sustav napredovanja. Nemojmo zaboraviti da mi u ovom trenutku ako imate učitelja razredne nastave koji predaje primjerice matematiku, one polaže stručni ispit iz matematike nego iz razredne nastave a mi ćemo temeljem ovih izmjena i dopuna zakona, njima osigurati jednaka prava i jednake mogućnosti napredovanja i polaganje stručnoga ispita iz predmeta koji predaju a ne iz predmeta, mislim ne iz razredne nastave u kojoj ne rade. I molim da stvarno te argumente uzmemo u obzir i da na taj način kada diskutiramo, ne širimo lažne vijesti, dakle argumenti moraju biti utemeljeni na onome što je u studijskim programima i na onome što sada piše u zakonu a ja vas uvjeravam da uvodimo reda i da na taj način učiteljima razredne nastave osiguravamo svima onima koji, iako su razredna nastava, predaju pojedini predmet u višim razredima, da to rade i daje bez ikakvih problema i uređujemo sustav javljanja na natječaje da prepoznajemo tko ima prioritet ubuduće. Evo sam imala potrebu na početku objasniti zato jer mislim da ima jako puno nerazumijevanja i manipulacija i politikanstva na temi koja bi nas morala potaknuti na razmišljanje i razmišljanje prije svega o tome da je 20 g. ova tema ispod stola i da to nije nikoga zabrinjavalo a sad nas zabrinjava kad konačno to uređujemo, stavljamo u zakon i dajemo ljudima priliku da kada rade mogu naći gdje njihovo radno mjesto i njihov kvalifikacija u zakonu piše je prepoznata što do sada nije bio slučaj. Što se tiče ostalih ciljeva koje imamo u zakonu, ja ću kratko proći nekoliko najvažnijih izmjena, zatim promjene u odnosu na prvo čitanje i kao što sam kazala, onda vrlo brzo kroz same stavke u zakonu odnosno uz same članke. Znači ciljevi ovih izmjena su prije svega da se omogući donošenje kurikularnih dokumenata vezano uz kurikularnu reformu sustava odgoja i obrazovanja. Zatim da se, znači to je jedan vrlo važan segment koji ćemo objasniti. Zatim drugo, da se omogući da centralna država osigurava i izvodi projekte vezane uz izgradnju škole i isto tako rekonstrukciju škola i infrastrukture u školama i to na dva načina. Prvo da prepoznamo da ukoliko postoji program Vlade i osigurana sredstva u državnom proračunu, da se u suradnji sa drugim partnerima može pristupiti javnom privatnom partnerstvu. Drugi, da u školskim ustanovama, znači u školama koje više nisu sigurne za učenike i učitelje, da se omogući da država direktno intervenira i da riješi probleme. Tu ću vas posebno podsjetiti na problem OS Nikole Andrića u Vukovaru koja je takva kakva je već godinama i problem se nije riješio. Mi ćemo ovim zakonom osigurati da takva škola, konkretno ta škola temeljem sredstava koje već jesu u državnom proračunu i temeljem izmjene ove odredbe u Zakonu o odgoju i obrazovanju, tu školu uredimo u slijedećih godinu dana i to je vrlo važna poruka. Nije to jedina takva škola međutim, za nju već i u ovom proračunu smo osigurali sredstva kao što smo osigurali sredstva za školu Vladimira Nazora u Pribislavcu. Zatim uveli smo potpuno transparentniji postupak zapošljavanja u školama i to kako za nastavnike zato i za izbor ravnatelja zato jer do sada praktički niste imali proceduru, dakle procedura do sada se temelji na jednoj diskrecijskoj odluci a ne na temelju toga da vi imate propisan pravilnik da se vrednuju kandidati i da se temeljem toga na transparentan način odlučuje o kandidatima. Slična je situacija sa izborom ravnatelja tako da ću to kroz članak posebno objasniti. Također smo osigurali da oni zaposlenici škola koji rade na EU projektima, imaju pravo na uvećanje plaće od 30% za vrijeme rada kada rade na EU projektima naravno u djelu radnog vremena u kojem rade na EU projektima, jasno uz uvjet da ti EU projekti osiguravaju sredstva za takav, znali za plaćanje rada i da na taj način mi ne opterećujemo državni proračun a nagrađujemo one koji nam omogućavaju povlačenje sredstava i koji nam omogućavaju temeljem toga i opremanje škola. Dakle ovo su bile možda 4 najvažnije promjene koje su već bile u prvom čitanju, sad dozvolite da samo kratko prođem kroz koje su razlike u odnosu na prvo čitanje sada u drugome čitanju. U odnosu na prvo čitanje, nacrt je izmijenjen na način da su prihvaćene određene primjedbe koje su bile u samoj raspravi na čemu ja svima vama zahvaljujem. Prije svega načelu odgoja i obrazovanja pod rednim brojem 9 dopunjeno je na način da se jasno kaže da se odgojne vrijednosti u stavku 9. u načelima, odnose i pozivaju na članak, dakle u 4. na stavak 1. točku 3. koja glasi da treba odgajati i obrazovati učenike u skladu s općim, kulturnim i civilizacijskim vrijednostima, ljudskim pravima i pravima djece, osposobiti ih za življenje u multikulturalnom svijetu za poštivanje različitosti i toleranciju te za aktivno i odgovorno sudjelovanje u demokratskom razvoju društva tako da je ova odredba oko koje bilo dosta rasprave, sada pojašnjena na što se odnose odgojne vrijednosti. A jednako tako je zadržano ustavno pravo da to sve se radi u skladu sa pravom roditelja da samostalno odluči o odgoju djece što znači da roditelj treba biti informiran a ukoliko uoči odstupanje od vrijednosti koje sam upravo pročitala, ima naravno pravo reagirati u tome smislu, ali vrijednosti su ovdje nesporne. Također zadržana je ova točka 10. koja na, ja ću reći, vrlo lijepi, gotovo poetski način da svatko ima pravo na obrazovanje. I onda kaže: djeca imaju pravo na dotok informacija ili sadržaja utemeljenih na suvremenim znanstvenim i obrazovnim standardima važnim za potpun i skladan razvoj njihove osobnosti, a koje se prenose na objektivan, kritički i pluralistički način, a zadaća javnog školskog sustava da bude neutralan i uravnotežen, te da omogući djetetu ostvarivanje toga prava. Ova smo načela sukcesivno onda proveli kroz cijeli Zakon. Što se tiče daljnjih promjena u odnosu na prvo čitanje, jednu sam već sada istaknula. Na temelju primjedbi koje su proizašle iz saborske rasprave, jasno je definirano pod kojim uvjetima poslove učitelja predmetne nastave u osnovnoj školi može obavljati i osoba koja je završila četverogodišnji dodiplomski, znači učiteljski studij za razrednu nastavu s pojačanim programom iz odgovarajućeg nastavnog predmeta ili sada integrirani preddiplomski i diplomski sveučilišni studij primarnog obrazovanja s modulom za izvođenje nastave odgovarajućeg nastavnog predmeta. To sam sada objasnila. Prepoznajemo ulogu u Zakonu, ali postavljamo i prioritete i time ne ugrožavamo ničije radno mjesto i sadašnja prava iz radnog odnosa. Također su prihvaćene primjedbe bez koje da se omogući ravnateljima školskih ustanova povećanje plaće tijekom rada na EU projektima. To nismo imali u prvom čitanju, ali rasprava je zapravo bila takva da je išlo u smjeru da to treba omogućiti to povećanje i za ravnatelje. Nadalje, procedura izbora ravnatelja koja je već bila propisana i ja bih kazala u ovom prvom nacrtu, znači u prvom čitanju, sada je dovoljno, sada je pojednostavljena na način da omogućuje selekcijski postupak, a ne samo ispunjavanje uvjeta i diskrecijski odabir, a definirani su i dodatni kriteriji za kandidate za ravnatelje. I ono što možemo još kazati da je također na temelju primjedbi Ministarstva financija mijenjan i čl. 82. postojećeg Zakona na način da se iznos novčane nagrade za polaganje ispita državne mature za pojedine kategorije, znači ne one koji prvi puta polažu, nego one koji višestruko pristupaju ispitima državne mature za isti predmet, utvrđuje dakle, da se taj iznos utvrđuje odlukom Vlade RH, a da predstavlja namjenski prihod. Što se tiče samog prolaska kroz članak, ja ću sada brzo proći u ovom preostalom vremenu kroz najvažnije članke i njihove izmjene. Načela sam objasnila pa ću taj dio preskočiti. Također ću preskakati sve one izmjene koje su tehničke naravi. Od onih članaka koje bih istaknula, istaknula bih čl. 4. gdje se propisuje da se sada jednostavnije uređuje izmjena mreže školskih ustanova ukoliko postojeća znači školska ustanova koja već je u mreži proširuje svoju djelatnost i to sada više ne mora prelaziti dugotrajnu proceduru nego se takva izmjena za izvođenje novog programa izvodi temeljem odluke koju donosi ministar nadležan za obrazovanje uz prethodnu suglasnost ministra financija. Također su dodane u redovnu djelatnost, dakle u djelatnost škole i rad s darovitim učenicima, što do sada nije bilo prepoznato na taj način. Nadalje, omogućeno je da se u iznimnim slučajevima može upisati učenik i više od dva puta u dakle, u školsku godinu ukoliko je taj razlog opravdan i ukoliko za to postoji suglasnost ministra. To je uglavnom zbog bolesti. Posebno ističem čl. 9. i čl. 10. jer su tu opisane, tu su dane odredbe vezane uz nacionalne kurikulume i predmetne kurikulume i tu smo ovaj čl. 9. dodatno uredili odnosno razbili na stavke kako bi bilo jasno koji kurikularni dokumenti, na koje se kurikularne dokumente ovo sve odnosi. Stavak 1. nismo mijenjali, on je iz postojećeg Zakona, ali se prepoznaju nacionalni kurikulumi koji se odnose na pojedine razine i vrste odgoja i obrazovanja sukladno okvirnom nacionalnom kurikularnom dokumentu koji je opisan u strategiji. Njega smo u prvom čitanju zvali krovni dokument, ali to je dosta zabune u raspravu unijelo pa smo sada promijenili i terminologiju, tako da piše okvirni nacionalni kurikularni dokument koji je jedan opći dokument na koji zapravo opisuje sve od predškolskog odgoja do primarnog odnosno osnovnoškolskog i srednješkolskog obrazovanja. Također su opisani znači, što i ovaj pojedini okviri koji nisu kurikulumi, primjerice okvir za vrednovanje postignuća, okviri za rad s učenicima s teškoćama ili okvir za rad sa darovitim učenicima. U nacionalnim kurikulumima se utvrđuju nastavni predmeti koje se izvode na pojedinoj vrsti ili razini obrazovanja, osim u dva specijalna kurikuluma, to je kurikulum nacionalni kurikulum za strukovno odnosno umjetničko obrazovanje. Ali to se još sjećamo jer smo mijenjali Zakon o strukovnom obrazovanju pa znamo da smo tamo nacionalni kurikulum za strukovno nešto drugačije forumulirali. I sve ove nacionalne kurikulume i okvirni nacionalni kurikularni dokument donosi ministar odlukom. Znači, to je čl. 9. U čl. 10. su puno jasnije opisani kurikulumi nastavnih predmeta koji onda prepoznaju što je sve u nekom kurikulumu treba biti kao dio znači takvog kurikuluma od svrhe i ciljeva učenja, naglasak je na odgojno-obrazovnim ishodima. Naravno da oni moraju biti popraćeni sadržajima jer još jedanput ponavljam, ono što smo rekli u raspravi u prvom čitanju, znači svaki ishod se sastoji od 3 dijela. Od razine koja određena koja razinu usvojenosti govorimo, to je vrlo važno istaći, primjerice da netko može nešto opisati ili nešto izračunati ili nešto projektirati, to su potpuno različite razine. Drugi dio koji se odnosi na sadržaj na koji se odnose. Da li će projektirati informacijski sustav ili dakle neko postrojenje energetsko, to su različite sadržaji i treći dio koji često puta izostavljamo, a važan je dio, to je kako će se vrednovati, način vrednovanja. Jer naravno da projektiranje ne možete vrednovati na način da kažete da netko nešto opiše. On stvarno mora to napraviti neki elaborat koji onda dokazuje da je on to u stanju sukcesivno napraviti. I to je jako važno da to u kurikulima postoji. Dosta tih dakle, u tim dijelovima, nisu ostavili smo dalje i planove i programe, oni se više neće donositi, ali se izvode pa ih ne mijenjamo. Sada ću preskočiti jedan dio tehničkih izmjena i ono što smo objasnili u prvome čitanju, također smo uveli da suglasnost za razredne odjele, osim što daje ured državne uprave, ali moraju dobiti i prethodno mišljenje osnivača. Tu dajemo priliku osnivačima, da sudjeluju u kreiranju onoga što je važno kod upisa, pogotovo kod upisa u srednje škole. Pedagoške mjere su jasnije propisane, a njih smo dosta detaljno definirali, u pravome čitanju. Vrednovanja rada na EU projektima je čl. 99A znači to je čl. 26. koji kaže da se iza čl. 99. sada dodaje ovaj novi i tu možda samo nekoliko naglasaka, znači ako temeljem EU projekta ili EU fonda, neki nastavnik, računovođa pa i ravnatelj, želi raditi, a za to postoji mogućnost i opravdana su, dakle postoje sredstva, a on želi raditi na projektu, s njim se može sklopiti posebni ugovor, koji kaže u kojem dijelu radnog vremena će on raditi na EU projektu. Ako je to 50% nastavnik, onda ima 50% manju normu i sve druge obaveze koje su temeljem toga i na tih 50% ima pravo 30% na uvećanje plaće. A za ovih 50% njegove nastave se može nekog drugog zaposliti. A nema nikakvog utjecaja na državni proračun s obzirom da ne treba osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Sada to omogućujemo i ravnatelju, samo što odluku za ravnatelja donosi školski odbor, to je prva stvar, i druga stvar, ne može bilo koji udio radnoga vremena, nego samo 30% radnoga vremena. Ove druge detalje, ja mislim da smo prošli u prvome čitanju. Također su unaprijeđeni uvijete za osnivanje radnoga odnosa, to smo objasnili malo u uvodu i također smo kazali, da treba sada svaka škola donijeti pravilnik o načinu provođenja postupka zapošljavanja, a onda suglasnost na to daje Ured državne uprave na takav pravilnik. Do sada takav pravilnika nije bilo i praktički su svi ti procesi bili takvi da su se zasnivali na diskrecijski odluci i prijedlogu ravnatelja školskome odboru. U organizaciji, organizirano zbrinjavanje viškova i manjkova, također imamo promijene, na način da se sada u taj proces mogu uključiti ravnatelji koji su više od 3 manda bili, 3 ili više mandata bili ravnatelji. Također propisuje se jedan pravilnik, na razini države koju propisuje ministar, kako se zapravo zbrinjavaju znači taj postupak utvrđivanje liste evidencije i zbrinjavanja. U imenovanju ravnatelja imamo promjena, znači promjene su na način da do sada su se donosile odluke školskog odbora, sada se donosi jedna, ali najvažnije promjene se odnose na to, da sada ravnatelj kada se javlja na natječaj, kandidat za ravnatelja, uz one nužne uvjete, mora predati program rada za sljedeće mandatno razdoblje. I također se mogu vrednovati i dodatni uvjeti, koji omogućavaju onda rangiranje. Ti dodatni uvjeti su poznavanje stranoga jezika, osnovne digitalne vještine i iskustvo rada na projektima. Znači to su dodatni uvjeti, nisu nužni, ali temeljem njih se može ostvariti dodatni bodovi. E sada kako ide ta procedura, znači ravnatelj se imenuje na temelju natječaja, koji raspisuje školski odbor, on predaje sve ove materijale i dodane kompetencije se vrednuju. Znači nakon utvrđivanja ukupnog rezultata, ostvarenog na vrednovanju, temeljem svega ovoga što smo kazali, školski odbor utvrđuje listu od 2 najbolje rangirana kandidata i dostavlja je učiteljskom odnosno, nastavničkom odgajateljskom vijeću i onda oni procjenjuju i program rada i daju svoje mišljenje, tako da je taj proces sada puno transparentniji i bolji. Ja ću sada ovdje stati, mislim da sam sve objasnila na najvažnijoj stvari i unaprijed zahvaljujem na vašoj argumentiranoj raspravi. Hvala vam.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelj, oprostite, imamo uistinu obilat niz replika, prva je poštovanog zastupnika Marka Sladoljeva.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane ministrice, odmah na početku ste rekli, da najvažnije izmjene zakona u ovom dijelu koje su izazvale dosta populističkih rasprava i neargumentiranih rasprava, ja bi rekao da nije bilo javne rasprave. Pa imam pitanje za vas, da li ste razmišljali o 3 čitanju, s obzirom da ste i sami rekli da je na neki način bila neargumentirana rasprava, s obzirom da su to vrlo važne izmjene, da su se opet dogodile u sredini srpnja kada se svaki puta događa izmjene zakona obrazovanja, kada su profesori na godišnjem odmoru i da zapravo mi nismo imali ni organiziranje okruglih stolova, nismo uključili zainteresirane strane, učiteljske fakultete, pedagoge, didaktičare i da su upravo način na koji su se dogodile te izmjene razlog takve rasprave.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala lijepo. Ovo je redovita procedura i mi radimo sve u skladu sa redovitom procedurom, ovaj jedan članak o kojem smo sada govorili, koji zapravo ide u korist učiteljima razredne nastave, jer sam ih konačno prepoznaje da mogu raditi u predmetnoj nastavi. To do sada u zakonu uopće nije bilo, nisu bili prepoznati. Taj jedan stavak je zapravo ubačen temeljem rasprave u saboru, temeljem saborske rasprave na koji mi smo obavezni odgovoriti. Mi smo moli odgovoriti na 2 načina, jedan je način da smo to regulirali, tako da smo složili listu prioriteta, a drugo da smo rekli, jer to je također bio prijedlog jednog od zastupnika, možete pročitati to iz rasprave, je da utvrdimo koliko ECTS minimalno treba imati za predmetnu nastavu. Da smo stavili 120 ECTS onda bismo napravili zapravo štetu svim onima koji imaju pojačani predmet jer oni taj uvjet ne dozvoljavaju. Ovo je jedno rješenje, kvalitetno koje prepoznaje, a nikoga ne ugrožava.
Hvala sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Ministrice, vi ste u svojoj prvoj rečenici rekli temelj obrazovne reforme jednaki uvjeti za sve učenike. Ovim zakonom, ovim izmjenama vi ne rješavate niti jedno pitanje što se tiče učenika, jednakosti učenika. U dvije trećine Hrvatske učenici nemaju iste uvjete kao npr. u Zagrebu, nemaju besplatne udžbenike, a torbe su im u Hrvatskoj teške u OŠ u prosjeku 6,5 kila, a najteže su udžbenici 10,9 izmjereni kilograma. I zbog toga djeca dobivaju skoliozu, bolest. Dok je u Europskim zemljama riješeno da samo 10% težine svoje mogu biti učeničke torbe. Vi ne rješavate s ovim niti jedno bitno pitanje što se tiče učenika, osim što rješavate da će ravnatelj biti zapošljavan kao i do sada u kojoj političkoj stranci pripadaju, gdje je osnivač vlasnik, kao npr. u mojoj splitsko-dalmatinskoj županiji iskaznica je jedini kriterij da bude ravnatelj škole. Što se tiče učenika, ni slova o učenicima i njihovim problemima. Hvala lijepo.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Pa evo ja se, dozvolite, s vama ne bih složila. Zato jer mi baš u ovom zakonu postavljamo temelj za obrazovnu reformu na ovaj način gdje se svima osiguravaju jednaki pristupi i načinu poučavanja i vrednovanja. S vama se apsolutno slažem oko težine školskih torbi, to je i razlog zašto sada od jeseni u eksperimentalnim školama, eksperimentalni udžbenici su takvi da su lakši, da ima digitalnih materijala i da jasno propisujemo da učenik ne može biti opterećen kako nepotrebnim činjenicama, tako i nepotrebnom težinom torbe, to je prva stvar. Druga stvar, također prepoznajemo da treba opremati škole, to smo učinili. Po prvi put nakon 10 godina imamo sustavno opremanje škola, u cijeloj Hrvatskoj. Treća stvar, omogućujemo također da država tamo gdje su škole nesigurne za rad i život učenika i učitelja, također može centralna država intervenirati, ostalo ne stignem odgovoriti, ali evo, nadam se da sam barem nešto.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo podpredsjedniče, uvažena ministrice. Dobro ste rekli da je učenik u središtu svih promjena koje se moraju donositi kad je riječ o zakonskoj regulativi. Hrvatska mora biti društvo jednakih šansi za sve, a to može ostvariti isključivo obrazovanjem. Danas dobro znamo da stupanj koji dijete završi u svom školovanju do doktorskih studija potpuno ovisi o tome odakle dolazi, iz kakve familije. Zato i ovaj zakonski okvir sigurno mora to popraviti. Ono što mi je žao da jeste, malo ste promijenili za okvirni nacionalni kurikulum, međutim okvir vrednovanja, ocjenjivanja, okvir rada s darovitim i poteškoćama nije promijenjen što nije dobro. Ono što bih ja predložio da obzirom na ove velike rasprave koje su proizašle vezano za učitelje s pojačanom predmetnom nastavom, da kroz prijelazne odredbe bar na taj način istaknete da će se ovo što donosi zakon primjenjivati od školske godine sljedeće tako da svi koji upisuju te studije znaju što ih može eventualno čekati s ovako promijenjenim odredbama.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala vam. Znači što se tiče kurikularnih dokumenata, ja mislim da su oni jasno propisani u članku 9. i u članku 10. koji mijenjaju članak 26. odnosno 27. Gledajte, jedino što su tu generički nazivi. Mi ne možemo prejudicirati da će se zvati imenom i prezimenom Dona zarez, ali ja vas uvjeravam da piše, jer piše između ostalog da će biti smjernice za poticanje i prilagodbu iskustva učenja te vrednovanje postignuća, to su okviri, a okviri nisu kurikulumi te da se u njima navode načela odgojno obrazovnog procesa, učenje i poučavanje te vrednovanje izvješćivanja karakteristično za pojedinu razinu, odnosno vrstu obrazovanja. Tako da imamo i okvire, imamo okvire za vrednovanje i naravno nakon toga kako se način donošenja te što mora biti u kurikulumima nastavnih predmeta. Evo tako da ja mislim da je u tom djelu to u redu.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Nikole Grmoje, izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče. Poštovana ministrice, što se tiče samih školskih odbora, govorio je ovdje i kolega o utjecaju politike, mislim da bi u tom smislu taj utjecaj trebalo smanjiti. Ja ću pokušati kroz amandman sada, nakon što sam čuo i ovo vaše izlaganje dati jedan amandman kojim bi se smanjio utjecaj politike. Svi znamo na koji način se donose odluke i o izboru ravnatelja i ostalim stvarima unutar škole, tu definitivno treba povećati utjecaj djelatnika same škole, a kada ovdje kolege govore o učenicima, naravno da su učenici na prvom mjestu, ali moramo svi biti svjesni, a prvenstveno vi da prave obrazovne reforme nema bez poboljšanja položaja učitelja, nastavnika i profesora. To je znači ja mislim vaš ključni zadatak i to je zadatak nas sviju, bez toga nema stvarnih promjena u Hrvatskom obrazovanju i to sam vam već u nekoliko navrata ovdje rekao. Hvala.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala lijepa. Što se tiče imenovanja ravnatelja, ja se slažem da on mora biti transparentan i to je baš bila namjera kada smo ovaj članak mijenjali. Znači predaje se program rada koji se vrednuje, vrednuje se osim osnovnih i dodatne kompetencije u izboru, osim školskog odbora, sudjeluje ne samo načelno, nego u stvarnosti raspravu o programu i učiteljska, odnosno nastavnička vijeća, radnička vijeća i naravno vijeće roditelja. Tako da mislim da je u tom smislu ovo bitno unaprijeđeno. Što se tiče poboljšanja položaja učitelja i nastavnika apsolutno se slažem, da je to naš zajednički posao također se slažem. Ono što mi sada trenutno na čemu radimo, osim poboljšanja materijalnoga statusa, važno je osiguravanje dodatnih edukacija i prepoznavanje onih koji su jako dobri. Sada radimo paralelno s ovime i izmjenu pravilnika o napredovanju i nagrađivanju gdje baš učiteljima dajemo priliku da kažu i prepoznaju što je ono najbolje učiti. Hvala vam.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića, izvolite.
Poštovana ministrice, poštovani dopredsjedniče. Od '72. do '82. godine ako se ne varam govorili smo o obrazovanju za potrebe udruženog rada. Danas govorimo o povezivanju škole i gospodarstva, onda se ministar zvao Stipe Šuvar, danas se ministrica zove Blaženka Divjak. Ovaj prvi nije zapamćen po dobru a mislim da ni ova druga neće biti zapamćena po dobru s obzirom da se sprema jedan eksperiment na stvorenjima, živim stvorenjima ali to nisu kunići nego naša djeca. Ovdje bi trebalo zapravo koliko ja vidim obrazovanje prilagoditi isključivo dvije struke, to su kuhari i konobari a za druge stvari potrebe očito nema. A jako je ovdje bitno naglasiti da umjesto da se jača STEM područje, da se u to ulaže, ovdje se ide sa eksperimentom informatike i to na način da će se kupiti tisuće i tisuće tableta koji će se podijeliti i našoj djeci a zapravo od informatike neće biti niti I.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Pa meni je jako žao uvaženi zastupniče da vi niste napravili svoju domaću zadaću i da stalno širite lažne vijesti. Dakle program informatike je poseban program koji ulazi u sve škole, u 5. i 6. razrede osnovnih škola. A ono o čemu sada vi govorite, eksperimentalni program škole za život, što znači cjelovite kurikularne reforme i u tom smislu vi miješate ta dva programa. A ako niste znali informatika je dio STEM-a. Pa bilo bi dobro da to malo ponovite. Sada smo govorili o jednakim prilikama. Pa naravno da moramo opremati škole, pa mi 10 godina nismo kupili jedno računalo za školu a o povezivanju tržišta rada i obrazovanja naravno da ga moramo povezati iako to nije jedini kriterij. Naravno da treba raditi na tome da se da mogućnost svim učenicima da imaju razvoj svih svojih potencijala. A STEM srećom unapređujemo i to dosta uspješno što možete vidjeti i u interesu i za škole koje su u tome području a isto tako fakultete. Prema tome domaća zadaća.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Marka Vešligaja.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena ministrice sa suradnicima. Evo vašom intervencijom u drugo čitanje ovoga zakona kojima dovodite u nepovoljan položaj osobe sa završenim Učiteljskim fakultetom sa dvo predmetnim studijima nije način. Nije način jer nije niti prošlo javnu raspravu i učitelji i učiteljice pogođeni su, pogođeni su uistinu s obzirom na brojne reakcije koje sam dobio sa ovakvim načinom izrade zakona. I na neki način sijete stablo razdora među učiteljima. Ne zauzimam ovdje ničiju stranu i nema tu nikakvog populizma niti politikanstva što ste nekoliko puta spomenuli u vašoj raspravi jer ne možete ignorirati broj reakcija koje su došle na ovo. Ono što je osnovni problem po meni jest što uvodite jednu prednost kroz zakon jer to implicira da onaj koji ima tu prednost je manje kompetentan. Pa ako je manje kompetentan onda je moje pitanje kako uopće može raditi taj posao. Hvala.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Pa prije svega ovo smo uveli temeljem rasprave u Saboru, baš podizanje ove problematike pa između ostalog i rasprave kolega iz vašega, dakle iz vaše stranke, možete pročitati u transkriptu. To je prva stvar. Druga stvar, ovo je tema o kojoj se raspravljalo 20 godina i nije novost da se na mala vrata nešto uvodi i nakon toga niti to zakon prepoznaje i mi govorimo o nekim stečenim pravima. Učitelj koji je završio Učiteljski fakultet i za studij razredne nastave naravno da može raditi u razrednoj nastavi i tu nema uopće konkurencije. Netko tko je završio PMF ne može raditi u razrednoj nastavi. Tu čak niti nema prioriteta nego je zakon jasan. Samo onaj koji je završio razrednu nastavu. A ovdje kažemo s obzirom da onaj koji je završio razrednu nastavu ako želi predavati matematiku mora se uspoređivati po kompetencijama s onima drugima koji primarno jesu obrazovani za takvo područje. Diskriminacije nema a svima je osigurano da rade i dalje na poslovima na kojima sada rade.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena ministrice, evo nema fige u džepu, vidite, rekao sam u više navrata imati ćete punu podršku. Nakon prvog čitanja sam mislio podržati ovaj zakon, čak ste jednu primjedbu uvrstili. Vi ste vrlo važna osoba u RH, ali Sabor nije brzi servis. Sada ste me doveli u jako nezgodnu situaciju. Ovaj zakonski prijedlog ne mogu podržati. Vi opravdavate članak 29. izmjene vezano za … [[Govornik se ne razumije.]] za pojačanim predmetima. Vidite to ruši koncept vašeg, svega onog što ste vi pričali. Ja ću vam u pojedinačnoj raspravi to pokušati pojasniti na koji način ja to mislim. Ja vas pozivam da povučete taj prijedlog iz ovog zakona. Jer ako je 20 godina se čekalo, može se još malo čekati. Vi ne smijete popuštati ni jednoj interesnoj skupini. Šta se sada događa? Okrenuli ste učitelje protiv inženjera koji su sad u prosvjeti. To se ne smije događati, sustav mora biti pravedan. Zato vas pozivam, povucite ovaj članak pa ćete imati podršku oko zakona a za ovo će biti vremena da se riješi na pravedan i pravičan način.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Gledajte, rasprava je bila 20 godina, sustav se nije uredio 20 godina. Vi u tom trenutku imate učitelje u školama koji, čiji status uopće zakonski nije prepoznat. I mi bismo sada imali priliku taj status prepoznati. Ali ne možemo kazati da su to iste razine kompetencija jer nisu. Znači stručne kompetencije, uvidom u program se vrlo lagano utvrde. Istina je sljedeća, da mi sada zbog toga jer to nismo uredili imamo učitelje predmetne nastave koji su završili razrednu nastavu, koji su u neravnopravnom položaju. Jer niti ih Zakon prepoznaje, niti on mogu polagati stručne ispite dakle u predmetu koji predaju nego samo iz razredne nastave a temeljem zakona bismo to omogućili. I ono što također treba reći da ovi novi programi koji su sada čak niti nisu prepoznati u pravilnicima iz 2001. Prema tome, apsolutna anarhija koju imamo sada priliku urediti.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Nikad do ovih izmjena nije došlo da ih u Saboru nije predložila kolegica Marija Puh iz HNS-a. I nemojte mi samo reći da ju je podržao i moj kolega Mateljan. Odbili ste u prvom čitanju prijedloge zastupnika Žagara, mene, kolegice Putice, kolege Grmoje, poštovanih kolega iz kluba GLAS-a, kolegice Anke Mrak-Taritaš, jedino što ste uvažili je prijedlog vaše stranačke, odnosno vi ćete reći da ste vi nestranačka ministrica, ali vaše kolegice, kolegice Puh. Ovo što ste napravili brzopleto, preko noći, uvjetovano određenim interesnim skupinama, nije u redu jer ste posvađali nastavnike i učitelje i zbog toga vam danas učitelji prosvjeduju. Ali ja neću dozvoliti da se danas u Hrvatskom saboru nastavi ta svađa učitelja i nastavnika zato jer ste vi zapravo puno veći problem koji ste napravili je što ste pretpostavili neke druge struke koje se nikad nisu obrazovale za obrazovni sustav, učiteljima odnosno učiteljicama sa pojačanim predmetima.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Naravno da smo nakon prve rasprave u Saboru neke stvari pojasnili i nismo prihvatili, druge smo prihvatili a vi možete pročitati transkript pa ćete vidjeti da su članovi vaše stranke također imali primjedbe koje su išle u ovom smjeru. Vi ste također mogli urediti sustav jer ste bili u ministarstvu, niste uredili sustav. Ja znam da je to teško međutim ovo rješenje je pravedno jer uzima u obzir kompetencije kako stručne, tako i pedagoške kompetencije i nikome nije ugroženo niti radno mjesto niti pristup budućim natječajima za predmetne nastavnike. Ali ne možete tvrditi da je 30 ECTS-a, znači jedan semestar matematike, informatike, engleskog jezika dovoljno za predmetnog nastavnika koji predaje u 5., 6., 7. i 8. razredu, bez obzira na pedagošku metodičku stranu priče mi moramo govoriti o činjenicama.
Slijedeći replika je poštovane zastupnice Božice Makar.
… [[Govornik se ne čuje.]] predsjedavajući. Pa uvažena ministrice, danas se sve zapravo vrti oko toga što su to učitelji razredne nastave koji predaju određene predmete te završili su i po pojačanom programu. I oni su zapravo ti koji su imali najviše primjedbi na taj zakon. Međutim ako sam ja dobro vas shvatila, a vjerujem da jesam, svi oni koji su učitelji razredne nastave i zaposleni su, za njih se ništa ne mijenja, oni i dalje rade na svojim radnim mjestima. Radi se o onima koji će ubuduće upisivati učiteljske akademije ili za zvanja razredne nastave ali oni se moraju odlučiti, da li žele biti učitelji razredne nastave ili predmetne nastave pa samim tim upisati druge fakultete. Ali opet, ako i to završe, nije im onemogućeno zapošljavanje, oni će se i dalje moći zaposliti ali normalno, pod određenim uvjetima odnosno kriterijima. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala vam lijepa na dodatnom pojašnjenju. To je stvarno tako. Vi kad upisujete fakultet, vi zapravo odlučujete o svojoj kvalifikaciji budućoj. I ako upisujete učiteljski studij za razrednu nastavu, vaša temeljna kvalifikacija je razredna nastava. Danas kad završite učiteljski fakultet za razrednu nastavu, dobivate akademski naziv mr. primarnoga obrazovanja što znači da predajete u razredu. I danas fakulteti rade tzv. male module za pojedine predmete i to je prepoznato u zakonu da ukoliko postoji potreba i deficitarna su zanimanja, i dalje se temeljem toga možete zaposliti kao predmetni nastavnik. Ali ne možete imati prioritet pri tome jer naravno kad se stave u omjer koliko ste imali stručnih predmeta, on je višestruko manji nego što su imale druge struke.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Glasnovića.
Evo sad ću početi. Ovako ključno pitanje je kako ćemo proizvesti ovaj sustav, kakvog čovjeka će to proizvesti, STEM, biologija, matematika, crno-bijelo, kakvog čovjeka će to proizvesti gdje učitelj ne može pokazati roditeljima ocjene učitelja, gdje dolaze roditelji, … [[Govornik se ne razumije.]] gore mlate učitelje itd. Prvi su učitelji roditelji, to je prvo pitanje, šta je s tim, kakav u tom sivilu društvenom, toj društvenoj anarhiji koju danas viđamo, u toj kulturi varanja što je počela prije ta kultura varanja, imali ste npr. u Splitu, dekan fakulteta pravnoga koji nije završio srednju školu samo podgoričku dočasničku školu u Podgorici tamo, ništa drugo nije bio i dekan fakultet, imate Indeks itd. Ta kultura varanja još je ovdje. Šta je sa društvenim znanostima, imate kulturne marksiste dolje … [[Govornik se ne razumije.]] fakultet filozofski, i mentalni sklop se ne može promijeniti, oni su još tamo, i svaki dan truju umove i mozgove. Gdje su naučene lekcije od Kanade itd., gdje su uveli tu transrodnu ideologiju? Imate te podatke ikakve i šta se tamo događa sa učiteljima? Imao sam još tri sekunde.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala. Evo dvije stvari ću odgovoriti, naravno da učitelj može pokazati ocjene roditelju, to je bilo dosta također lažnih vijesti, ja bih kazala ili loših interpretacija u javnosti, i temeljem ove izmjene, uredbe o zaštiti osobnih podataka, naravno da roditelj ima pravo uvida u ocjene, jedino je pitanje načina pristupa i na koji način pristupa kad je to elektronički ali o tome sad mislim stvarno ne treba govoriti posebno. Druga stvar, ne potiče se samo STEM, potiče se cjeloviti razvoj, potiče se jednaki pristup, jednake mogućnosti i razvoj potencijala svakog učenika u potpunosti. A što se tiče STEM-a, zašto ga potičemo, pa zbog toga jer je kod nas, znači su područja tehničkih, prirodnih znanosti podzastupljena, imamo premalo inženjera, premalo onih koji završavaju studije za koje postoji potreba i to je razlog zašto taj dio potičemo posebno što ne znači da mislim da su društvene znanosti na bilo koji način inferiornije, dapače.
Slijedeća… Kolega Glasnović, nećemo ići sa mjesta, jel? Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Slavena Dobrovića, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Poštovana ministrice, vi ste poznati po vašoj težnji za informatizacijom škole i školstva i to je u svakom slučaju dobro, međutim ne bi se smjelo svesti isključivo na opremanje škola ne bi li se u digitalnoj formi prezentirali već postojeći nastavni sadržaj. To vam govorim kao roditelj sedmero djece i kroz godine sam se upoznao sa preobilnim sadržajem nastavnim kojim su djeca izložena i radi se uglavnom o enciklopedijskom znanju bez povezivanja, bez zaključivanja, bez analitike i praktički se jedino to koristi za ocjenjivanje učenika. Molim vas lijepo, hoće li ovaj Zakon pomoći da promijenite stvari u ovom pogledu i smatrate li to dio reforme školstva?
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala. Da, promijenit će jer sam naglasak koji sada imamo ne više na sadržaje, na činjenice, nego kurikulumi koji su temeljeni na ishodima, a koji onda omogućavaju ono što sam rekla prije, da zapravo cijelo poučavanje organiziramo oko rješavanja problema, a ne oko bubetanja činjenica, pa i sve ove izmjene u kurikulumima koje su sada pripremljene za jesen je u tome smislu. Znači, nije istina da samo kupujemo opremu, mi smo primjerice za informatiku kompletno promijenili kurikulume na način da je baš naglasak na računalnom razmišljanju, rješavanju problema i tek nakon toga na programiranju sigurnost na internetu, a učenje o disketama i povijesti informatike sada ulazi u povijest. Tako je priređeni su kurikulumi i za druge predmete i zato imamo edukaciju u ovom trenutku za 6,5 tisuća učitelja i nastavnika, prvo za ove 74 škole, a iduće godine za sve škole kada ulazimo u ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili replike. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram onda raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a govoriti poštovani zastupnik Giovanni Sponza.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana ministrice sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Govoreći u ime Kluba o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi iznijeti ću stav našeg Kluba u samom uvodnom dijelu kroz tri teze. Prva, da je neosporno da je obrazovanje temeljni dio svih društvenih aktivnosti. Druga, kako je neosporno da je obrazovanje pitanje budućnosti. I treća, kako je neosporno da je RH jedna od zemalja gdje učinak obrazovnog sustava nije na potrebnoj razini, a glavni uzroci leže u kvaliteti kurikuluma. Zato je akt o kojem danas raspravljamo izazvao veliki interes javnosti. Što se pak konkretno tiče ovog Konačnog prijedloga Zakona, osvrnuti ću se u ime Kluba na ono što smatramo da je bilo potrebno promijenti između dva čitanja, a sve s ciljem olakšavanja svakodnevnog rada u školama. Prvo, o tome je podosta bilo riječi, osvrćem se na odredbu čl. 29. kojem kadar učiteljskih fakulteta s pojačanim nastavnim predmetima i modulima prilikom javljanja na natječaj za posao u predmetnoj nastavi za osnovne škole rangiraju se kao treći na listi za zapošljavanje iza nastavničkih, ali i ne nastavničkih smjerova drugih fakulteta sa stečenim pedagoškim kompetencijama, a ovo sve navodim budući da smo u Klub dobili velik broj komentara i molbi učitelja razredne nastave s pojačanim programom iz određenih predmeta i ono šta se temeljem njihovih ili dopisa može iščitati da su izuzetno nezadovoljni ovakvom odredbom, te smatraju da ih se ovakvom odredbom stavlja u diskriminirajući položaj u odnosu na kadar drugih fakulteta i oduzima pravo na buduće zapošljavanje. Drugo, smatramo da je bilo potrebno ponovno uvrstiti u Zakon odredbu kojom ministar može kada postoji potreba i to na zahtjev ravnatelja odobriti izvođenje nastave iz određenog nastavnog predmeta osobi s odgovarajućom razinom obrazovanja ne odgovarajuće vrste ako je završila obrazovanje iz tog nastavnog predmeta na nižoj studijskoj razini ili je ispunila studijsko obveze u najmanje 4 semestra iz tog nastavnog predmeta na visokom učilištu i to isključivo u školi koja najmanje tri godine nije uspjela zaposliti osobu koja ima propisanu razinu obrazovanja. Ovo bi u praksi znatno olakšalo rad, a osim toga djelovalo bi motivirajuće na nastavnike i ono u konačnici što je najvažnije, takav kadar, te kvalitetne ljude zadržalo bi se u sustavu obrazovanja i školstva. Treće, navodim kao specifičnost, a koja se ponajviše odnosi na manje škole, smatramo da je postupak zasnivanja radnog odnosa putem natječaja prekompliciran jer prema Konačnom prijedlogu Zakona ako se na natječaj ne javi osoba koja ispunjava sve uvjete, natječaj se ponavlja u roku od 5 mjeseci. Ova točka uvelike komplicira ali povećava obim rada kako ravnatelja, tako i školskih odbora koji moraju voditi brigu o isteku svakog pojedinog roka od 5 mjeseci, te tada prije svakog pojedinog roka od 5 mjeseci donositi odluke o objavi natječaja, iste provoditi i odabrati novog kandidat ili produljiti ugovor postojećem zaposleniku. Iskoristiti ću ovu temu u širem kontekstu i osvrnuti se na problematiku tzv. nenastavnog osoblja. Naima, nenastavno odnosno administrativno osoblje ima u školama čitav niz razno-raznih odgovornosti, brojne zadaće. Međutim, koeficijent obračuna plaće im je manji nego što je to nastavnicima. S obzirom na to da je primjerice tajnik škole ili računovođa moraju temeljem propisa zakonskih imati visoku stručnu spremu, tada doista nema logičnog objašnjenja zbog čega ti zaposlenici imaju manji koeficijent od učitelja odnosno nastavnika i naš Klub ima stav da bi bilo najpoštenije da se koeficijenti izjednače. I zaključno, postavio bi dva retorička pitanja, jesmo li ovim izmjenama i dopunama zakona učinili dovoljno, da nam sustav obrazovanja bude kvalitetniji, moderniji i jesmo li dovoljno osvijestili, da je obrazovanje put za ostvarenje svih društvenih vrijednosti? Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj Mosta nezavisnih lista, u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Marko Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, poštovane dame i gospodo. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Odmah na početku ću reći da će Most tražiti treće čitanje, jer smatramo da se na … [[Govornik se ne razumije.]] neadekvatan način pokušalo uvesti red u način zapošljavanja učitelja, razredne nastave, profesora i učitelja s pojačanim predmetima. Ono što sada imamo, istina je nered, ali ne mogu se oteti dojmu, da je takva nagla promjena između dva čitanja napravljena namjerno, da bi se unio razdor zbornice, kako bi se ljudi u zbornici prepirali oko prvenstva zapošljavanja, a zaboravilo se ključno pitanje, a to su materijalna prava i uvjete rada u školi profesora. Smatram da je za takvu promjenu potrebna veća javna rasprava u kojoj treba uključiti sve zainteresirane strane, organizirati okrugle stolove, napraviti analizu u kojoj bi se komparirali rezultati učitelja razredne nastave sa pojačanim predmetima s onim profesora i nakon analize donijeti odluku i dati vremenu fakultetima učiteljskim i svim drugima da provedu upisne kvote, na osnovu te odluke. Ovakvo su ljudi zatečeni i boje se da će njihov trud koji ulaže u svoju izobrazbu pokazati kao uzaludan i da će teško dobiti zaposlenje u školu. Dakle, ne slažemo se na načinom kojem je to provedeno i sipomnatično je da zapravo sve izmjene Zakona o obrazovanju se događaju uvijek u mjesecu srpnju, kada je fokusu profesora manji jer su na godišnjim odmorima. Ove izmjene se događaju u trenutku kada su edukacijski rehabilitatori, odnosno, oni koji rade sa djecom, koji imaju teškoće u posebnim ustanovama, zakinuta za svoja materijalna prava i do 500 kn. Ove izmjene se događaju kada im ministarstvo ništa nije poduzelo u zaštiti učitelja i profesora. Ne znam jel vam je poznata činjenica, da je nedavno Vlada odbacila zahtjev da se napad na učitelje i profesore tretira kao napad na službenu osobu. Ove izmjene se događaju kada se ministarstvo još nije uhvatilo u koštac sa probojem upisa sa osnovnih u srednjih škola i problema inflacije odlikaša koje mi imamo u našoj državi. Nedavno su mediji pisali da učenik koji je vrtan informatičar i matematičar, koji je vrsni stemovac, ne može upisati informatičku i matematičku gimnaziju ako ima ocjenu trojku iz likovnog, glazbenog, vjeronauka i one su tu zakinute. Mislim da su to pravi problemi s kojim se trebamo suočiti. Ove izmjene se događaju na kraju školske godine, evo jedan podatak, u kojem je bilo 1851 prijava … [[Govornik se ne razumije.]] inspekciji, najčešće anonimnih od kojih se četvrtina 513 pokazala opravdanim. Znači za sve druge prijave, potrošen je novac poreznih obveznika i evo, ministarstvo je najavilo da će ići izmjene zakona o prosvjetnoj inspekciji i volio bi evo, da to što prije dođe. No vratimo se samim izmjenama, dopuna zakona, pa ću ja obrazlagati neke članke i stavke koje imamo neke primjedbe. U čl. 1. dakle, točka 1 zadaća javnog školstva, sustava da bude neutralan i uravnotežen te da omogući djetetu ostvarivanju tog prava. Dakle, termin javnog školstva, mislim da treba preciznije definirati, jer postoje privatne škole sa dopusnicom ministarstva. Članak 5. dakle, u osnovne škole mogu se izvoditi, redoviti, alternativni, međunarodni programi i programu na jeziku u pismu nacionalnih manjina, posebni programi odgoja i obrazovanja za učenike s teškoćama i darovite učenike, umjetnički programi te ostali programi koji donosi ministar odlukom. Tko može potaknuti uvođenje novog programa? Dakle, ovaj ostali program je isto nejasan termin. Dakle, tko može poteknuti uvođenje novog predmeta, kada i pod kojim uvjetima? Da li je to ministar ili neko drugo tijelo. Dakle, ovdje se daje prevelike ovlasti, po meni ministru. U čl. 4. dakle, točka 2 nacionalni kurikulum donosi se za pojedine razine i vrste odgoja i obrazovanja sukladno okvirnom nacionalnom kurikularnom dokumentu. Taj dokument je još u nastojanju, on nije završen, a ovdje se definira kao da je završen. Čl. 27. točka 4. nastavim planom, određuje se oblik izvođenja kurikuluma obvezno izborno fakultativno međupredmetnu i godišnji broj nastavnih sati njihov raspreda po razredima. Po meni treba propisati kriterij opterećenja učenika koji u ovom članku nisu propisani. Čl. 11. školski kurikulum određuje nastavni plani izbornih i fakultativnih predmeta, izvannastavne i izvanškolske aktivnosti, izravni dio međupredmetnih i internodisciplarnih tema. Dakle, vi ste ovdje izborne predmete, koje postoje obvezatan kada ih učenik izabere, stavili u jednaku razinu sa izvannastavnim izvanškolskih aktivnostima. Dakle, nastavni plan izbornih i fakultativnih predmeta, a izvorni predmeti ne mogu biti dio školskog kurikuluma. To je na neki način degradiranje izbornih predmeta. U stavku 4. dodaje se novi podstavak koji glasi strategije razvoja škole, također mislim da je to nejasan termin. Točka 6. za sudjelovanje učenika u izbornim fakultarnim predmetima, aktivnostima i programima koji nisu obvezni, potrebno je informirat roditelje i pribavit njihovu pisanu suglasnost. Dakle mislim da za učenike koji u višim razredima srednje škole, koji praktički već imaju 18 godina i koji prema Kaznenom zakonu podliježu nekim pravnim normama, mislim da je na neki način podcjenjivanje da trebaju tražit pismenu suglasnost roditelja. Dakle promijenio bih da u višim razredima ne treba pismena suglasnost roditelja za SŠ. Također niste promijenili i onaj, što sam i u prvom čitanju istaknuo, da se godišnji plan donosi na početku školske godine, nego ste taj termin i produžili. S time ste obrazložili da je to zapravo na zahtjev profesora jer su opterećeni administrativnim poslovima, međutim dakle stavili ste na neki način prioritet ovdje administrativnim poslovima, donošenje godišnjeg plana u drugi neki način zapečak. Mislim da je godišnji plan temeljni dokument i da on treba biti donijet na početku školske godine. Članak 12. kada eksperimentalni program predlaže školska ustanova podnosi ministarstvu zahtjev radi odobravanja, izvođenja eksperimentalnog programa koji obavezno prilaže dokaze osiguranim uvjetima. Dakle svaki eksperiment ima svoje zakonitosti i tko će ga pratiti, što se želi eksperimentom provesti, ovdje te stavke po meni nisu propisane. U članku 16. briše se točka na kraju rečenice, ne pardon, za učenike srednje škole godišnji i tjedni broj nastavnih sati propisuje nastavnim planom i kurikulumom i pri tome ukupan broj tjednih sati ne smije prelaziti 40. dakle tu ste povećali opterećenje s 32 na 40. Nije napisano obrazloženje zbog čega. Članak 27. u članku 100. stavka 1. iza riječi predmetne nastave dodaju se zarez i riječi učitelji, edukacijski rehabilitatori i drago mi je da ste ih spomenuli kad su već ljudi protestirali protiv smanjenja plaće, a u stavku 4. briše se točke na kraju rečenice i dodaju se riječi edukator, rehabilitator, logoped i socijalni pedagog. Mi bi tu dodali i magistar socijalnog rada i socijalne politike. Članak 39. u točki 3. briše se riječ staž osiguranja i zamjenjuje se riječi radnog iskustva. Radno iskustvo je vrlo nejasan termin. Radno iskustvo može biti i pranje stakla na benzinskoj crpki, ja ne vidim razloga zašto ste vi mijenjali taj termin. Mislim da je radno iskustvo preširok pojam i da će tu biti dosta otvorenosti za manipulacije. Što se tiče kod izbora ravnatelja, mi ćemo tu predložiti amandman. Mi smatramo da bi mandat ravnatelja trebao biti ograničen na 2 godine, ako predsjednik može 2 puta biti izabran, ne vidim zašto ravnatelj može biti doživotno. Mislim da se na neki način ravnatelji sa takvim zakonskim prilozima uljuljkaju u svoju poziciju i da je uvijek dobra promjena i sigurno da to treba mijenjati. Nešto bih se osvrnuo i u vezi članka 107. stavka 7. i 9. i što se tiče predstavljanja manjinskog sindikata, izmjenama i dopunama zakona se ne rješava važno pitanje sastava povjerenstva koje djeluje pri uredu državne uprave i u kojem sudjeluju dva predstavnika ureda državne uprave, dva predstavnika većinskog sindikata na razini države, osnovno školstvo jer taj većinski sindikat, dakle mislim da je tu zapostavljen manjinski sindikat. Iskreno, ja sam pripadao većinskom sindikatu i čak sam bio predstavnik sindikata, ali taj većinski sindikat na razini države ne mora biti većinski sindikat na razini određene županije. Dakle u međimurskoj županiji npr. manjinski sindikat, većinski sindikat i čisto zbog reciprociteta mislim da bi trebalo to uključit manjinski sindikat. A stavak 9. kojim se predviđa uspostava i transparentnosti postupka zapošljavanja u samoj školi, primjera gašenja vatre na krivom mjestu, umjesto rješavanja problema tamo gdje on nastaje, a to su ured i državne uprave, rješavanje problema se prebacuje na školu, način i postupak uređenom pravilnog ministarstvenog povjerenstva. Predloženim izmjenama članka 107. stavak 7. i 9. neće se pogoršat, ali neće se ni popravit stanje u pogledu zapošljavanja tehnoloških viškova u školama. Očito ni ovaj put nije bilo političke volje, a možda ni snage da se napokon riješi jedno goruće pitanje koje 20 godina zapravo traje. I zapravo bih na kraju demistificirao STEM revoluciju koju najavljuje ovo ministarstvo i to jednim, ajde možemo reći banalnim, ali znakovitim primjerom. Dakle uvođenje informatike smatram da nije STEM revolucija. Smatram da je uvođenje informatike korak naprijed prema digitalnom obrazovanju naših učenika, a primjer koliko je naše ministarstvo važan STEM pokazuje da je prije otprilike 3 tjedna naši mali matematičari osnovnoškolski matematičari prvi put u povijesti su otišli na jedno međunarodno natjecanje iz matematike. Do sada je to bilo rezervirano samo za SŠ i ta djeca su donijela u Hrvatsku 3 srebra i jednu broncu i nitko, ama baš nitko iz ministarstva ih nije dočekao na aerodromu poslije tog uspjeha. To je jedan samo mali, ali sitan pokazatelj koliko je naše ministarstvo važan STEM i to područje. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći je Klub zastupnika onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Sanja Putica, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjena ministrice sa suradnicima, ono što zapravo nije dobro onom zadnjem prijedlogu zakona, odnosno, u današnjoj saborskoj raspravi, to je da u drugome čitanju koji je konačni prijedlog izmjene i dopune ovoga zakona, imamo 3 puta više prijavljenih ljudi na raspravi, nego što je to bilo u prvome čitanju. Što dokazuje da je zapravo cilj, ugl. ljudi koji će ovdje raspravljati a koji ponekad i nisu bili uključeni u sve ono što se dosad radilo na izmjenama i dopunama zakona isključivo politički a ne stručni. U tom smislu, neću ponovno obrazlagati članke zakona koje ste promijenili i u prvome čitanju a pogotovo danas u odnosu na prvo čitanje, samo možda neke općenite smjernice, primjedbe, ono što ste već od nas čuli na saborskome Odboru za znanost, obrazovanje i kulturu, to je da je nužno donijeti izmjene i dopune ovoga zakona, bez obzira na neke njegove nedostatke, koje je ugl. primjećujemo zbog početka kurikularne reforme, odnosno, zbog početka eksperimentalnog programa u prvoj fazi na početku školske godine u rujnu mjesecu 2018. g. I naravno da je potreba ozakonjenja kurikularnih dokumenata, koji vode ka donošenja krovnog nacionalnog kurikularnog dokumenta u odnosu na one predmetne koji se donose i koji su u fazi donošenja. Naravno odnosi se i na sredstva i na apliciranje fondova EU. Ja ovdje želim naglasiti kao netko tko dolazi iz školske ustanove, kao netko tko je i vodio jednu veliku školsku ustanovu od 700 učenika od i 68 zaposlenih ljudi, da škole, nažalost, do sada pogotovo nisu bile ekipirane i niti su određeni ljudi koji rade u računovodstvu škola ali ni u stručnim službama, bili obrazovani da bi uopće mogli aplicirati na fondove EU. Mislim da se ovim zakonom za njih otvara velika mogućnost i da tu njihovu mogućnost i sposobnost da odrade jedan europski projekt, treba proširiti možda i na druge ustanove, a da i ne govorimo da im to može donijeti i financijsku korist, ne samo školi, da ona više neće nasjedati isključivo na lokalni odnosno, na državni proračun, nego da će zapravo za sebe stvoriti sredstva, koja će uložiti u daljnji razvoj škole. Izbor ravnatelja također se na neki način pojačava njegova transparentnost, time što će ravnatelji dostaviti petogodišnji program, moram priznati kada sam se kandidirala za ravnatelja da sam i sama ga već tada dostavila školskome odboru i da je iz njega bilo jasno koji će biti moji program i smjernica vođenja škole, ali je dobro da ovo sada imamo uvedeno u zakon i da će članovi školskog odbora ali i dalje i nastavničko i radničko vijeće imati utjecaj na izbor ravnatelja. Kao ključnu prednost donošenja izmjena i dopuna ovoga zakona, naglasila bi činjenicu da do sada, Vlada Republike Hrvatske odnosno, centralna država nije bilo u mogućnosti na ovaj način investirati u školo gradnju niti u opremanje škola. Ovim se zakonom napokon otvara mogućnost za sve, rekla bi nerazvijenije hrvatske krajeve, da Vlada odnosno, Ministarstvo intervenira u gradnju škola, u opremanju školskih prostora, školskih dvorana i da napokon i krajevima koje su manje razvijene u Hrvatskoj, omogućimo uvjete dostojne učenika, nastavnika i svih onih koji pohađaju škole. Reći ću nešto i o onim nedostacima koje vidim u ovome zakonu, a to je da sveobuhvatne izmjene i dopune ovoga zakona, veće se sada vidi, zahtijevaju donošenje cijelog niza dodatnih pravilnika, primjerice, pravilnika o izboru ravnatelja, koji će sigurno biti potreban pravilnika novoga upisima, itd. Ali, svakako zakon, čini mi se stavlja veliku odgovornost na samoga ministra, u ovome slučaju ministricu, za ubuduće, za donošenje dokumenata i sadržaj i svega onoga što ulazi u škole. I čini mi se da bi ga u nekim njegovim smjernicama trebalo uskladit sa Zakonom o hrvatskom kvalifikacijskom okviru, kojeg je ovaj Sabor donio prije samog nekoliko dana. A posebno se tiče ljudi koji će izvoditi, primjerice nastavu informatike koja se uvodi i njihovih pedagoških kompetencija, koje bi trebali imati za sam rad u školi. Kratak je rok od donošenja, odnosno, stupanja na snagu izmjena i dopuna ovoga zakona do samoga početka školske godine i u tom smislu ću ponoviti ono što sam kazala i na odboru, da mislim da neću reći, agresivno, ali poticajno i motivirajuće treba djelovati na ravnatelje, pogotovo, na školske odbore, na nastavnička vijeća i na aktivne, da bi na samom početku nove školske godine u rujnu 2018. počeli s primjenom ovoga zakona, da bi im se zakon ako treba i dodatno rastumačio i da bi znali, koje sve to praktički promjere moraju uvesti u život škole a koje izmjene i dopune ovoga zakona donose. Dakle, osim onoga što danas slušamo u hrvatskim medijima, dakle, i u javnosti i od učitelja koji već danas rade i njihovih kvalifikacija, odnosno koeficijenata koji će se promijeniti donošenje ovoga zakona, kažem zakon u svakom slučaju donosi jedan novi model uvođenja reforme, nužan nam je upravo za to, ali naglašavam i potrebu intervencije države u školo gradnju, jer uvjeti kao što znamo u svim hrvatskim krajevima nisu jednaki, mi ih moramo omogućiti, ako želimo pa za nekoliko godina, jer znamo da je reforma obrazovanja sustava obrazovanja jedan dugogodišnji proces, ako želimo jednake uvjete za sve naše učenike i za sve naše nastavnike. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojeg će poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine podpredsjedniče, gospođo ministrice sa suradnicima. Pred nama je iznimno važan zakon, zakon kojim se regulira pitanje odgoja i obrazovanja za svaku zemlju koja misli na svoju budućnost, a osobito u svjetlu recentnih rasprava koje traju već nekoliko godina o potrebi kurikularne reforme prilagodbe Hrvatske škole potrebama novoga društva, nema nikakvog spora da se radi o jednom od najvažnijih zahvata u zakonodavstvu u Hrvatskoj koje može i svakako će imati dugoročne posljedice na budućnost školskoga sustava, odgojno obrazovnoga modela i onoga što očekujemo od njega radi dobrobiti vlastitoga društva. Zakon se nadopunjuje promicanjem odgojnih vrijednosti, vrijednosti temeljenih na pravu roditelja da samostalno odlučuju o odgoju djece, informacija i sadržaja utemeljenih na suvremenim znanstvenim i obrazovnim standardima i poučavanju na objektivan, kritički, pluralistički način u skladu naravno sa Ustavom RH, pravom EU, međunarodnim pravom, Europskom konvencijom o zaštiti ljudskih prava, europskom socijalnom poveljom. Principi i vrijednosti koje se ovdje spominju su u jednom djelu međusobno u sukobu i to treba reći. Naime, razumljivo je da roditelji samostalno odlučuju o odgoju i obrazovanju svoje djece kad je riječ o onome što se odvija kod kuće, ali otvarati taj prostor, odnosno u obitelji naravno, ali otvarati taj prostor na način da roditelji mogu diktirati i vrijednosti u samoj školi zapravo je jedan rekao bih neočekivani kompromis pritisaka djela javnosti koji može uroditi čitavim nizom vrlo neugodnih situacija koje mogu djelovati pogubno za sam odgojno obrazovni proces. Naime, roditelji što se škole tiče mogu svakako utjecati izborom škole. Kao i sugeriranjem izbornih predmeta koje će njihovo dijete izabrati u školi. Ali bilo apsurdno i u sukobu sa svim ostalim navedenim principima kad bi roditelji mogli utjecati na sadržaj temeljnog kurikuluma ili sadržaj pojedinih nastavnih predmeta, jer takav pristup bi poništavao sam smisao obrazovanja i ideju napretka i socijalne mobilnosti putem obrazovanja. Zaboravlja se, pa se tako nigdje ni ovdje ne spominje, da je uvođenje građanskog odgoja i obrazovanja o ljudskim pravima u škole bilo jedno od mjerila i obveza koje RH preuzela u okviru pregovora o našem članstvu u EU. Specifično u pregovorima o najzahtjevnijem poglavlju, dakle poglavlju 23 koje je govorilo o pravosuđu i temeljnim pravima. Tu obvezu treba ispuniti, a ne držanjem fige ispod stola ignorirati. Područja koja se uređuju ovim zakonom, a čitav je niz novih i u tome smislu zakon donosi novosti koje pozdravljamo, otvara neke mogućnosti koje do sada nisu bile regulirane i svakako možemo reći da se radi o modernizaciji zakonskoga okvira. U tome smislu podržavamo inicijative. Navodimo ono što nam je najzanimljivije. Zakon se prilagođava tako da postane mogućim provesti kurikularnu reformu o kojoj se već dugo govori. Međutim taj stav predlagatelja do kraja nije konsekventan jer se baš i ne vidi gdje su i koje su to točno promjene koje otvaraju vrata kurikularnoj reformi jer srž kurikularne reforme je u sadržaju. Sve ostalo su pomoćna sredstva kojima se na najbolji mogući način onda može prezentirati informacije i sadržaji utemeljene na suvremenim, znanstvenim i obrazovnim standardima. Kažemo na objektivan, kritički i pluralistički način. Međutim u samom tekstu zakona ne vidimo gdje je to. Formira se lista škola s posebnim programima za darovite učenike, za one s redovitim programom i posebnim programom za djecu s poteškoćama već postoje. Preciznije se propisuju obrazovni programi koji se mogu izvoditi u OŠ i na taj način olakšava se i ubrzava procedura njihovog uvođenja. Olakšava se promjena škole, lakši upis i ispis iz škole, definiraju se okolnosti u kojima učenik može nastaviti školovanje i nakon prekida dužega od dvije godine u slučaju bolesti ili neke slične objektivne okolnosti. Definira se način uključivanja učenika u izbornu nastavu i obveze koje iz toga proizlaze. Mijenjaju se rokovi za donošenje školskog plana i programa, odnosno kurikuluma i godišnjeg plana i programa, fleksibilnije i prilagođenije stvarnom životu i funkcioniranju škola. Uvodi se mogućnost da ministar nadležan za obrazovanje predlaže eksperimentalne programe, regulira se produženi boravak u školi. To je vrlo značajna odredba jer ona otvara prostor za standardizaciju jednosmjenske nastave. Ono što je naš objektivni problem i tehnička poteškoća i nedostatak školskih zgrada kojima bi se to moglo omogućiti. Naravno, situacija je od sredine do sredine različita. Negdje je to već regulirano, negdje se već provodi i negdje pokazuje iznimne rezultate i dokazuje koliko ima smisla inzistirati na jednosmjenskoj nastavi jer ona posredno i neposredno utječe, ne samo na kvalitetu obrazovanja, nego i na kvalitetu ako hoćete obiteljskog života, života zajednice, škole postaju mjesta na kojima i u kojima se mogu organizirati čitav niz drugih, kvalitetnih, dobrih i poželjnih aktivnosti usmjerenih prije svega na djecu. Omogućava se osnivačima školskih ustanova da daju mišljenje o broju paralelnih razreda u jednoj generaciji, definira se model određivanja dnevnog i tjednog broja sati nastave te propisuje maksimalni broj tjednih sati nastalih za OŠ i SŠ, to je dobro. Voljeli bismo kad bismo imali recimo komparativnu analizu kako izgleda škola recimo u VB i RH, što se strukture tiče, broja sati, trajanja i onda bismo vidjeli ogromne diskrepancije. Dakle, da naša djeca već u samoj školi, u prva četiri ili prvih pet razreda su toliko opterećeni u odnosu na recimo djecu u Velikoj Britaniji, da sve moraju sabiti praktički u četiri sata, ne školska, nego četiri sata po 60 minuta, što zapravo djela u Velikoj Britaniji recimo za to imaju 6 sati. To nije malo, to je 50% razlike. To je opterećivanje djece na jedan način koji je instant pritisak kojega djeca teško mogu izdržati, osobito u toj dobi. Mijenjaju se i ublažuju odredbe veza za izricanje pedagoških mjera tj. kazni. Mi imamo tu primjedbu. Je li to dobra promjena? U svjetlu činjenice da raste broj pritisaka, ako hoćete i incidenata kojima su vinovnici ne samo učenici, nego i roditelji. Treba li zapravo ići u tom smislu na olabavljivanje ili treba na neki način zaštititi profesore odnosno nastavno osoblje? Uvodi se obveza osnivača da obavijesti ministra o promjeni statusa škole. Regulira se mogućnost dodatnog zapošljavanja za rad na EU projektima u školama. Potrebne kvalifikacije učitelja i nastavnika moći će se osim pravilnikom utvrditi kurikulumom nastavnog predmeta. To znači veću fleksibilnost. Uvodi se mogućnost produljenja roka za polaganje državnog stručnog ispita, te ispunjenje obveza za napredovanje ako za to postoje opravdani razlozi, porodiljni dopust i sl. Mi smatramo da je to dobro. Otklanja se mogućnost da radnici u školskom sustavu istovremeno koriste otpremninu iz jedne škole u kojoj su proglašeni tehnološkim viškom kad već rade na drugoj školi. Pitanje je zapravo, koje ovdje nije regulirano koliko vremena mora proći između otpuštanja u jednoj školi i zapošljavanja u drugoj da bi radnik imao pravo na otpremninu. Također imamo valjanu procjenu psiho-fizičkog zdravlja radnika u školskom sustavu na način da je može izraditi samo liječnik specijalist medicine rada. Pojednostavljuje se procedura izbora ravnatelja, obvezuju se kandidati za ravnatelja da uz ostalu dokumentaciju dostave i svoj program rada za mandatno razdoblje. Smatramo to korektnim. Međutim, podsjećamo na nedavni slučaj pokušaja primjene Zakona o hrvatskim braniteljima na postupak izbora ravnatelja. Mi mislimo da ministrica nije pogriješila. Ministrica je postupila onako kao piše u Zakonu o braniteljima, a drugi je par rukava što Ministarstvo branitelja shvatilo u jednom trenutku da je to preveliki kolač odnosno preveliki zalogaj koji će biti vrlo gorak i onda izdalo tumačenje suprotno onome što je ministrica potpisala. Sad se pronalazi nekakav srednji način rješavanja tog problema. Ali činjenica je, gospođo ministrice, ništa vi niste loše niti drugačije pročitali nego što tamo piše. Samo što je problem što ste vi morali prvi dobiti batine. Nije problem u vama i vašem tumačenju nego je problem u samome Zakonu koji dovodi do diskrepance između zdravoga razuma i potrebne prakse. Propisuje se da se u državnom proračunu moraju osigurati sredstva za osiguravanje odgovarajućeg i primjerenog školskog prostora za djecu s posebnim potrebama. Isto vrijedi i za škole na jeziku i pismu nacionalnih manjina. Ovo je iznimno važna odredba, ona konačno daje tehničke uvjete, ako hoćete i preduvjete da država ispuni svoje već ranije preuzete obveze. Predlaže se da se dopune same zakonske odredbe o financiranju iz državnog proračuna na način da bi se osigurala državna sredstva za sudjelovanje u projektima javno-privatnog partnerstva. Dakle, iako Zakon počinje u svom temeljnom pristupu jednom kontradikcijom kad govorimo o vrijednostima i pravu roditelja da utječu na odgoj i obrazovanje djece i u školi. To je neka vrsta političkog smokvinog lista. Mi ćemo ga podržati i usprkos činjenici da se do kraja ne bavi suštinom jer je suština u sadržaju kurikuluma zapravo i u načinu definiranja tog sadržaja. To ne znači da je on, da je Zakon sam po sebi odnosno Prijedlog izmjena i dopuna da je se radi o lošem tekstu, već da je nedovoljan, nepotpun. Očito nije bilo još do kraja hrabrosti da se u ovu vodu zagazi više od koljena i da se ta otvorena pitanja riješe dugoročno i kvalitetno, prije svega naravno u koristi djece, budućnosti, a onda znači i budućnosti našega društva. Na neki način ove izmjene i dopune hodaju oko temeljnog problema kao mačak oko vruće kaše, ali mi cijenimo i to što ste se približili toj kaši i nadamo se da ćete već u drugom ili trećem koraku imati snage da napravite i više od toga. Na vama nije da sklapate političke kompromise, ako baš hoćete. I kao nestranačka ministrica u kvoti HNS-a vi imate dopunsku zadaću. Ne pristajte na političke kompromise nego osvješćujte probleme kod onih koji bi trebali donositi odluke. To je vaša zadaća, zadaća svih onih koji žele dobro Hrvatskoj i sutra i prekosutra. Želim vam u tom smislu uspjeha, ali i tražimo više hrabrosti i odlučnosti. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a u ime kojega će vrijeme podijeliti poštovani zastupnici Branko Hrg i Goran Dodig. Prvo poštovani zastupnik Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana ministrice sa suradnicama, kolegice i kolege. Mi smo već u prvom čitanju ovog Zakona iznosili neke određene stvari s kojima se ne slažemo i za koje tražimo da se moraju izmijeniti. Nažalost između prvog i drugog čitanja to nije bilo moguće. Radi se o prijenosu osnivačkih prava sa županija na jedinice lokalne samouprave. Obzirom da taj članak zakona nije bio predmet izmjena u ovom Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakon o osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovanju, nije bilo to moguće napraviti, iz tog razloga je naš klub pustio u proceduru prijedlog dopuna Zakona o odgoju u osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju i ja se nadam da ćemo dobiti tu potporu ministarstva i da će u nastanku zajedanja, u jesenskom zasjedanju se to naći na dnevnom redu i da će ta dopuna biti ili u takvom ili u možda nekom sličnom obliku koje će ministarstvo modificirati i usvoje na ovom Saboru kako bi se jedinicama lokalne samouprave omogućilo da mogu preuzeti brigu o osnovnim školama na svojem području, pogotovo ponavljam iz razloga što je od 1.1. ove godine znatno poboljšan fiskalni potencijal jedinica lokalne samouprave posebno gradova koje sada žele i mogu upravljati sa svojim osnovnim školama. Na ovo pitanje i na ovaj naš prijedlog tih izmjena i dopuna ja bih molio poštovanu ministricu da nam se i ovdje i danas u ovoj raspravi, očituje te da li će naš prijedlog, prijedlog našega kluba HDS-a, HSLS-a, HDSSB-a dobiti potporu vas kao resorne ministrice i vašega ministarstva u ovim dopunama zakona. Također, predat ćemo jedan amandman vezano na predloženi prijedlog izmjena i dopuna zakona a on je naravno vezan uz ovaj dio o kojem se jako često govori, zbog kojega u danas i ovdje bili ispred Sabora na Markovom trgu i prosvjedi. Dakle dat ćemo amandman u kojemu predlažemo da se učitelji razredne nastave sa pojačanim predmetom stave u drugi red prvenstva. Smatramo da oni koji su se odlučili za školovanje za profesora predmetne nastave apsolutno trebaju imati prednost kod zapošljavanja jer imaju samo taj jedan izbor, oni su se apsolutno odlučili za jedan uski sektor svojeg rada u budućnosti. Ali imaju onaj drugi dio u svom obrazovanju, imaju onaj odgojni dio, pripremaju se za odgoj djece i to je segment koji je u svakom slučaju vrlo bitan i vrlo važan. Učitelji razredne nastave koji su se odredili da uzmu još i neki predmetni dio su također ljudi koji su se odredili za rad sa djecom za rad u školi i njima je prostor zapošljavanja sužen, oni imaju svije mogućnosti, biti učitelji razredne nastave ili predavati u predmetnoj nastavi. Oni koji su se odlučili za neki drugi studij, za neku drugu struku, sigurno da su sposobni, sigurno da imaju ogromna znanja ali nisu se prvenstveno odlučivali za odgoj i rad u školu, rad sa djecom. Imaju širi izbor mogućnosti u zapošljavanju, mogu se zaposliti na mnogim, mnogim mjestima koje im i ova struka nudi. Iz tog razloga prvenstveno gledajući te ljude i njihovu mogućnost zapošljavanja i gledajući to da su se obrazovali za odgajanje i učenje djece, smatramo da svi oni koji su se odredili biti učiteljima, biti ti koji će odgajati i obrazovati djecu, moraju imati prednost i prvenstvo kod zapošljavanja u školi ispred svih ostalih koji su se odlučivali za neke druge struke ne ulazeći u stručnost. I ne možemo uspoređivati stručnost jer ako smo omogućili zakonom na bilokoji način da svi oni mogu raditi u predmetnoj nastavi, onda je samo stvar da li baš na tržištu trenutno ima tog kadra ili nema, ionako će sa djecom raditi onda netko drugi. Dakle lijepo molimo iz tog djela da ministarstvo razmotri ovaj naš amandman koji ćemo predati, znači samo se radi o zamjeni u tom djelu da učitelji razredne nastave sa pojačanim predmetom dobe prvenstvo pred onim koji se nisu obrazovali prvenstveno za rad u školi za odgoj i obrazovanje djece. Evo sa tih nekoliko opaski razmišljanja, mi generalno gledajući nemamo nekih velikih primjedbi na ove zakonske prijedloge, žao nam je da se nije već u prvom djelu omogućilo i vidjelo kako prenositi osnivačka prava škola jedinicama lokalne samouprave prvenstveno gradovima i na taj način lokalnu zajednicu još više povezivati sa školom, sa obrazovanje, ali evo predložili smo izmjene zakona, očekujemo njihovu potporu i nećemo onda u tom slučaju ni potpora našega kluba upitna prema prijedlogu izmjena ovog zakona. Nastavit će profesor Dodig.
Poštovani zastupnik Goran Dodig, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Vidite danas donosimo jedan od zakona koji skupa s drugim setom zakona regulira jedno područje koje je, ja bih rekao od presudnog značaja za svako društvo pa i za naše. U 17. st. kad je jedan filozof došao u Dubrovnik onda je pitao i rekao ljudima u Dubrovačkoj Republici pokažite mi programe po kojima djeca uče u školi pa ću znati kakvo mu je društvo. Dakle, ako postoji područje u kojemu treba razmišljati do kraja ozbiljno, do kraja odgovorno, onda sasvim sigurno je odgoj i obrazovanje. Ovo je samo jedan dio toga gdje se reguliraju zakonom određena pravila kad su pitanju izmjene i dopune Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Često se puta misli da osnovna i srednja škola zato što su osnovna i srednja škola imaju manji značaj za društvo i da tamo je potrebno da su i manje kvalificirati stručnjaci i da je lakše odgajati djecu što su manja i što više ne traži, ni oni ni roditelji. Roditelji se zadovoljavaju da djeca dobivaju odlične ocjene, djeca se zadovoljavaju, ako se više igraju nego uče i sve je u redu. A konačni rezultat toga imamo društva kakva imamo. Po mom dubokom uvjerenju, radi se o zakonu koji je donesen u jednim dosta ja bih rekao konfuznim prilikama za donošenje ovakvog zakona. S jedne strane se srž problema usmjeravala u sindikalnu problematiku, s druge strane u noviju, stručnu ideologiju, obrazovanja. I u tom rasporedu snaga ili sukobu snaga, dobili smo ja mislim jedan zakon koji sam po sebi može biti prihvatljiv, ali daleko je od onoga što bi kakav bi on trebao imati i učinak na javnost i kakav bi on trebao imati učinak na opće društvena događanja i odgoj i obrazovanje. Od početka se počelo s pretpostavkom da školstvo u Hrvatskoj ne vrijedi, zadnjih nekoliko godina, stalno se govorilo da školstvo u Hrvatskoj ne vrijedi i da su nužne temeljite reforme. Temeljite promijene, nikada nisu dobre, na način, da negiraju sve ono što je prije napravljeno. U ovim klupama i u ovom Saboru i u ovom društvu, svi smo završili nekakve škole i sasvim sigurno te škole nisu bile tako loše, jer se vidi da po čak međunarodnim standardima, naši džaci dobro polaze, naši učenici se dobro zapošljavaju i nisu škart radna snaga. Mi smo ispolitizirali tu priču, kao da ništa ne valja i da trebamo sve iz početka raditi, pa smo išli sa, čuo se slogan tehnologija a ne ideologija. Taj slogan iz početka, diskriminira, ovaj dio koji je na prvom mjestu, a to je dio odgoja. Koliko je to zauzelo maha, reći ćete nije ovo mjesto da se sada o tome govori, ali mi danas imamo priču o uspješnosti turističkih destinacija, gdje se događa antiodgoj. Imamo priču turističkih destinacija, gdje se događa agresija, imamo priču turističkih destinacija, gdje se događa nešto što ni jedan učitelj niti škola može ispraviti kasnije, pa ni obitelj. Prepustiti svu filozofiju pa i obrazovanje, gledati kroz aspekt profitabilnosti i to trenutačne je silno opasna priča. Ja znam da nema sad ministrice i da nju ne zanima i zato nema smisla govoriti ni o detaljima ovog zakona, ali ovaj zakon se donosi i donijeti će se sa jednim gorkim okusom nezadovoljstva javnosti stručne, sa nezadovoljstvom i strepnjom svih onih koji znaju što znači obrazovanje, sa nezadovoljstvom i strepnjom svih onih koji znaju da ono što danas učinimo na ovom području, da će gorki plodovi toga se jesti sutra. Zato dragi prijatelji, gospoda saborski zastupnici, budimo oprezni kod ove priče, kod unošene ideologije, koja postaje ideologija industrije i ideologija zabave ideologija bez razmišljanja, ideologija bez čovjeka. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana ministrice u odsustvu, poštovane predstavnici Ministarstva znanosti i obrazovanja, poštovane kolegice i kolege. Mislim da izmjene i dopune ovoga zakona će prouzročiti neviđeni kaos do sada u hrvatskom školstvu, u toliko je čudnije, što zapravo kaos će prouzrokovati većina odredbi koje su osvanule preko noći između prvog i drugog čitanja u ovom Hrvatskom saboru, što bi u prijevodu značilo bez provedene stručne i javne rasprave, kako je to predviđeno određenim zakonom. Ovako nešto ovakva samovolja, ja moram priznati, do sada još neviđena u Hrvatskom saboru, barem što se tiče Ministarstva znanosti i obrazovanja. Krenimo redom. Apsolutno se ne slažem s gospođom ministricom u djelu kada kaže da će ovim zakonom uvesti red, ne. Ovim zakonom uvest će se potpuni, prouzročit će se nered u zbrinjavanju tehnoloških viškova, u zapošljavanju u školama, u zapošljavanju u školama u izborima ravnatelja, ali vidimo da će se uvesti nered i u zbornice gdje se uporno pokušava posvađati ovom jednom odredbom ljude koji zapravo su odabrali život za školu upisujući svoje nastavničke ili učiteljske fakultete, odabrali su školu, ne kao svoj posao, nego kao svoj poziv. A danas netko te ljude u zbornici koji normalno rade, koji se grade, sebe, budućnost ove zemlje, našu djecu, pokušava na ovako jedan bezobrazan način zavaditi. Jednako tako ovim zakonom će se i oslabiti odgojno obrazovna uloga škole jer postoje neke tendencije u ovome zakonu, a o tome ću reći nešto malo kasnije kad govorimo o EU projektima da se zapravo od škola, umjesto da zapošljavamo nove pedagoge, psihologe, stručne suradnike, defektologe, da povećavamo plaće našim učiteljima i nastavnicima, mi kroz ovaj zakon dozvoljavamo zapošljavanje u škole znate kome? Onima koji će se zaposlit u školi samo da bi radili na EU projektima, samo zbog toga, to će se otvarat javni natječaj. A šta su škole postale? Ja nemam ništa protiv korištenja EU fondova i nemam ništa protiv toga da škole koriste uspješne EU fondove, da oplemenjuju i svoje prostore, sadržaje, načine poučavanja, ali škole su primarno odgojno obrazovne ustanove, ne projekti biroi HNS-a. I treće, u namjeri izglasanoj u ovom Hrvatskom saboru strategijom znanosti i obrazovanja i tehnologije, mi smo željeli zapravo u sustav obrazovanja više nekako učvrstiti na stručnim temeljima, a ne ga politizirati, nažalost kroz ovaj zakon on će se dodatno politizirati. O tome ću reći nešto malo kasnije. Ono što nikako ne obećava je što se nismo uspjeli uhvatiti u koštac sa ključnim stvarima koje nam predstoje, a to je provođenje cijele kurikularne reforme. U ovom zakonu sve ono što je predviđeno cjelovitom kurikularnom reformom nismo implementirali u ovaj dokument koji bi trebao biti zakonski preduvjet za uvođenje iste. Ponovno znači, nećemo napraviti ništa po pitanju izmjena praćenja, vrednovanja i ocjenjivanja učenika u OŠ i SŠ, a to jest sastavni dio cjelovite kurikularne. Ako tvrdite cijeloj Hrvatskoj javnosti već nekoliko mjeseci da idete u cjelovitu kurikularnu reformu, onda ste valjda toliko se uputili u tu cjelovitu kurikularnu reformu da shvaćate da nema cjelovite kurikularne reforme bez kompletno novog pristupa, ne samo u sadržajima koji će se učiti, načinu poučavanja koji će se primijeniti, nego u praćenju, vrednovanju i ocjenjivanju. Tu nema od toga ništa. Cjelovita kurikularna reforma je pretpostavljala isto tako posvećivanje svakom učeniku, bez obzira na njegovu startnu poziciju. Mi imamo darovite učenike, imamo učenike s teškoćama u razvoju, rađeni su posebni kurikulumi baš za te skupine učenika kako bi svaki učenik u školi mogao ispoljiti svoj potencijal, dobiti servis koji treba u onom odgojno obrazovnom smislu, toga ovdje zapravo nema. Ali to ne čudi, pristup prema djecu s posebnim potrebama uopće ne čudi. Pa prije nekoliko tjedana su prosvjedovali jadni ljudi koji rade u posebnim ustanovama s djecom s teškoćama u razvoju jer evo nisu spremni, ministarstvo nije spremno poštivat kolektivni ugovor u kojem se njima jamči povećanje plaća od 100 do 500 kuna, ništa od toga. Pravilnik za pomoćnike u nastavi za djecu s teškoćama trebao je čini mi se 8og ili 6.7. tako je bilo obećanje nakon godinu dana ugledat svjetlo dana, ali nije bitno se naslikavati po medijima, glumiti to da se prije nas nije događalo ništa, da smo mi velika reformatorica i da ćemo promijeniti cijeli svijet, a nismo u stanju jedan obični pravilnik za pomoćnike u nastavi za djecu s teškoćama u razvoju donijeti u rokovima koje smo si sami zadali, nitko vas nije silio za to da radite od jezika lopatu. 6.7. je trebao biti objavljen. Idemo dalje, e sad, zašto se slabi odgojno obrazovno uloga škole? Zašto će ova ministrica to oslabiti? Pa između ostalog iz jednog razloga zašto danas ovi učitelji, učiteljice razredne nastave s pojačanim predmetima prosvjeduju ispred zgrade. Ne zato što oni imaju nešto protiv nastavnika ili žele uzet njihovo mjesto, nego zato što se od njih radi treće razredne slučajeve, ne samo da će ispred njih biti nastavnici koji su studirali određene predmete da rade u predmetnoj nastavi i ja sam jedna od takvih, i ja sam nastavnica engleskog jezika pa nemam ništa protiv toga da u OŠ rade učitelji razredne nastave s pojačanim engleskim jezikom, ali je li neki prevoditelj engleskog jezika koji ima ono dodatno, kratko, vrlo kratko, poprilično neregulirano pedagoško, psihološko, didaktičko obrazovanje koje se negdje naplaćuje ovako, negdje onako, negdje se izvodi ovako, negdje onako, bit ću bezobrazna pa ću reći negdje se i kupuje za sitne pare, jesu li oni stručniji i kompetentniji od mene, odnosno od učitelja razredne nastave s pojačanim predmetom za predavati djeci? Koji su zapravo svoj svijet posvetili pedagogiji. Možda nisu toliko stručni u jeziku, ali to su osjetljive dobi djeteta kada je pedagogija metodika iznimno važna, ako ne i jednako važna kao stručnost u određenom predmetu. A vidite, ova ministrica je na prijedlog kolegice Puh iz HNS-a odlučila dati prednost ljudima koji se nisu obrazovali za rad u školi, kojima to nije odabir za životni poziv, za življenje svog sna, dati prednost tim ljudima pred učiteljima razredne nastave s pojačanim nekim predmetom. Imate vi neku informaciju možda o tome da će učiteljski fakultet prestat obrazovati ove kadrove? Možda imate neku ekskluzivnu informaciju. Jedino u tom slučaju ja mogu shvatiti ovakvu jednu mjeru ako vi znate da je učiteljski fakultet naprosto odlučio prestati proizvoditi kadrove koje sustav ne treba. Ako nemate tu ekskluzivnu informaciju, ja ne znam zašto ovo radite. Zašto tim ljudima koji plaćaju svoje upisnike, plaćaju svoje fakultete, roditelji u njih ulažu, zašto im nakon 5, 6 godina, 10 studiranja kažete gledajte, za vas nema naprosto mjesta, tu će vam doć neki inženjer FER-a ili s mog fakulteta gdje sam ja bila dekanica, on će imat prednost, on će biti taj. Zašto to radimo, ja to ne znam. Zapošljavanje, tehnološki viškovi i izbor ravnatelja. Da, i kad smo kod EU projekata, ovim Zakonom odnosnom izmjenama u drugom čitanju mi sad ne samo da ćemo omogućiti učiteljima i nastavnicima da rade u dijelu svog vremena na EU projektima i da za to budu adekvatno plaćeni ili oslobođeni dijela nastave, što je hajde u redu. Ali nemojmo zaboraviti ponovno koja je ključna uloga škole, pa ćemo zapošljavati nove u škole koji će samo raditi na projektima. E, ali sad, i ravnatelji će moći 30% svog vremena raditi na EU projektima. OK, ja shvaćam za učitelje i nastavnike, netko će njima biti zamjena. U tom periodu će se zaposliti netko drugi, u tom vremenu koje će on raditi na EU projektima i djeca neće patiti. E sad, tko će mijenjati ravnatelja? Ravnatelji nemaju zamjenike. Jel vi ministrice želite reći da mi sad 30% radnog vremena da ravnatelji nemaju što raditi, da ih plaćamo u 30% radnog vremena zapravo suvišno. Po ovome to tako ispada. Da će oni neometano moći obavljat svoju dužnost, ako će raditi do 30% na projektima. Želite to reći? Da cijelo vrijeme zapravo oni su 30% neiskorišteni i za to će dobivati 9% veću plaću u odnosu na one ravnatelje koji igrom slučaja žele biti samo ravnatelji, upravljat školom i eto neće, rade njihovi učitelji i nastavnici na EU projektima, oni to neće. Ja ne znam što se sad ovdje nagrađuje zapravo. Što je kvaliteta među ravnateljima. Zašto će ovaj imat 9% veću plaću za to što će radit na projektu, a ovaj koji je možda vrhunski ravnatelj, ali eto neće radit na EU projektu, a vrhunski je ravnatelj, ima ono odličan tim koji radi na projektima, onaj je fenomenalan menadžer, pedagog, voditelj te ustanove, on će bit kažnjen zato što je eto, nije eto, imat će normalnu plaću kakvu je imao i do sada. Nije mi jasno kako promovirate izvrsnost, a onda donosite ovako neke suluda rješenja pred nas i onda ćete nam reći sad vjerojatno ovdje da nismo dobro čitali, da smo trebali pažljivije čitati i da politiziramo. Ovo što ste rekli uvodno da politizira, da se ovo politizira, pa kako možete reći ljudima koji ovdje prosvjeduju jer smatraju da su zakinuti, da su politikanti. Kako to možete reći da su politikanti? Tko upravlja njima? Koja to politika njima upravlja? Ja? Pa niste dobro obaviješteni. Promijenite izvore obavješćivanja, ali promijenite i savjetnike koji vas savjetuju da donosite ovakve zakone. E sad, kod izbora ravnatelja vidite, ova Vlada, pa i ova ministrica već se odrekla profesionalizacije uloge ravnatelja i onoga što je zapisano na neki način u strategiji, da ćemo propisati točno načine na koji ćemo ravnatelja obučavati da budu što kvalitetniji voditelji svojih škola u stručnom, ali u poslovodnom smislu i da ćemo smanjiti utjecaj politike na izbor tih ljudi koji su ključni nositelji uz učitelje i nastavnike sustava odgoja i obrazovanja. I sad ona nama kaže, ovdje naša cijenjena ministrica kaže, vidite mi vam sada radimo na tome da imamo kompetentne ravnatelje, neće vam biti dovoljni samo oni uvjeti za ulaz u sustav nego ćete imati nužne uvjete i imat ćete kompetencije. E sad, ne postoje nužni uvjeti. Prema Zakonu o radu postoje opći uvjeti. Opći uvjet za rad je da ste stariji od 15 godina i postoji sve ostalo što su zapravo, što su posebni uvjeti. Nema nikakvih nužnih uvjeta i kompetencija. Vi uvodite kompetencije. Što to znači, da ljudi koji se takmiče za ravnatelje nisu kompetentni? Pa valjda su svi kompetentni koji rade u sustavu, koji su se obrazovali za to za biti kandidati za ravnatelje. Ako ćemo poštivati Ustav i reći da im je dostupno zapošljavanje pod jednakim uvjetima u javnim ustanovama. E vidite, al ona će tu izeliminirat branitelje, između ostalog i branitelje. Jer nema sad više onoga donio se Zakon, ali sad branitelj će moći biti u prednosti samo ako bude imao jednak broj bodova s onim drugim. Gledajte, ja možda imam puno toga protiv stavki u novom Zakonu o hrvatskim branitelja. Ali ako je taj Zakon donesen, onda mi njega moramo poštivati, a ne na ovakav način pokušavati progurati nešto drugo. Isto kao i kod zapošljavanja, zbrinjavanja tehnoloških viškova. Gledajte, nema više toga kod tehnoloških viškova da će prednost imati recimo branitelji. Ili pri zapošljavanju, nema. Zašto? Zato jer kod zbrinjavanja tehnoloških viškova, kod izbora ravnatelja, kod novih zapošljavanja u školama, sad vam to sve ide propisano posebnim pravilnicima koje ne donosi država pod jednakim uvjetima za sve, nego svaka škola za sebe uz suglasnost osnivača. I to je depolitizacija, to je poštivanje hrvatskih zakona? To je u suprotnosti sa nekim europskim normama, u suprotnosti s Ustavnom RH, pa ako hoćete i u suprotnosti sa Zakonom o braniteljima koji je ovdje izglasan, kažem ponovno, što god ja mislila o tome. Nije u redu da na ovakav bezobrazan način zaobilazite hrvatske zakone odnosno da ih poništavate u Hrvatskom saboru. Puno je tu svega, puno. I previše je stvari koji su iz nekog razloga preko noći izmijenjene, a koje neće dovesti do boljeg obrazovnog sustava, do uvođenja reda, nego će proizvesti dosad nezapamćeni nered i kao u našim školama. To će se dogoditi nakon odlaska ove ministrice iz Ministarstva znanosti i obrazovanja, kaos i neviđeni nered u Ministarstvu obrazovanja. Ali zbog toga neće patiti, patit će oni koji dođu poslije, koji to budu morali sređivati. Ali ovdje će patiti sve škole, svi učenici, njihovi roditelji i ravnatelji. Meni je žao što je tomu tako. Ova ministrica je puno obećavala, međutim ovim Prijedlogom zakonskim rješenja i načinom kako je to mučki izvela me potpuno razočarao.
Hvala. Kolega Bulj je dignuo ruku. Recite, izvolite. ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. Tražim stanku u ime Kluba MOST-a od 10 minuta da bi se konzultirali oko ovog Zakona o kojemu raspravljamo. Temelj obrazovanja, obrazovne reforme je jednakost, jednaki uvjeti za sve učenike, kazala je ovdje ministrica u prvim rečenicama. Međutim, činjenica je da dvije trećine Hrvatske nemaju besplatne udžbenike OŠ i činjenica je da u ovome trenutku u RH udžbenici za OŠ su teški prosječno oko 7 kilograma, a čak 10,9 kilograma imamo. Ja imam ovdje torbu 10,9 kilograma. EU i brojne članice kažu da je 10% težine učenika previše, to je maksimum. Imamo učenika koji su doslovno teži udžbenici u RH, nego u našim školama, nego što su učenici. Jel to ta država znanja, škola znanja? Jel to ta jednakost? Jel to ta digitalizacija, jel to ta ministrice reforma koju vi govorite već, evo skoro godinu dana? Učenici nose, evo ja ću vam ovo pokloniti i dobro bi bilo da tijekom stanke, da svi uzmete u ruku 10 kilograma, ovo što naši učenici nose, a većina ih oboli. Roditelji nazovu da bi djeca počela dobivati bolesti oko kičme, probleme, a čujem da učenici govore da je najteži predmet udžbenici, 10kg udžbenika. Ministrice, evo ja ću vam dati kako ste napravili reformski program, ove udžbenike 10 kilograma pa pronosajte malo, a i vi kolege zastupnici pogledajte i vi svi koji ste do sad raspravljali pričate o reformama, a učenici nose teže udžbenike nego što su oni sami.
Hvala lijepa. Izvolite kolega Pernar.
Evo, pa htio bih reći da tražim stanku iz razloga što Ministarstvo znanosti i obrazovanja svake godine zapravo mijenja udžbenike, a sve za posljedicu ima da djeca, odnosno učenici moraju kupovati nove iz godine u godinu, iako nije bilo revolucionarnih pomaka ili da tako kažem spoznajnih otkrića koji su matematiku recimo okrenule naglavačke ili fiziku ili kemiju. Jednostavno se mijenjaju udžbenici samo zato da bi se pogodovalo izdavačima, a da oni zbog kojih se udžbenici rade, a to su učenici, zbog toga trpe štetu. I nadam se da će ministarstvo pronaći modalitet, da će pronaći način da ne moraju se svake godine kupovati novi udžbenici, da učenici mogu kupovati, tj. da mogu ili posuditi ili naslijediti ili trampati znači udžbenike od prošle generacije. To je velika ušteda za roditelje i bila bi ušteda za proračun zato jer i sama država mora skupo plaćat mjesta, odnosno mjesta koja subvencioniraju kupnju udžbenika također troše nezanemariv novac na to, a radi se o papiru, o starom papiru koji će se zapravo vrlo brzo baciti u smeće, radi se o enormnoj količini otpada, papirnatog otpada [[Upadica Reiner: Kolega Bulj, molim vas, maknite ovo, ljudi će govoriti sa ove govornice.]] I zapravo trenutni model kakav ministarstvo zagovara nabija troškove učenicima i stvara nepotrebni otpad, evo to sam htio reći. Hvala.
Naravno ja ću vam dati stanku jer je to sukladno Poslovniku. Skrećem pozornost da je isteklo vrijeme za prijavu pojedinačnih rasprava. Mi još imamo 4 kluba i imamo 15 prijavljenih pojedinačnih rasprava i onda ćemo, ako ne bude nikakvih replika negdje iza 16h ići na raspravu o 82 amandmana koja su uložena i nastaviti naravno sa ostalim zakonima prema programu. Prema tome mi ćemo u 11,50 nastaviti. STANKA U 11,40 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,50 SATI]] Evo kolegice i kolege, 11,50 je, stanka je istekla pa ću zamoliti da u ime Kluba zastupnika HSS-a govori poštovani zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, uvažena ministrice sa suradnicima. Evo u ime kluba HSS-a nekoliko riječi o Zakonu o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama. Svi smo danas u kockicama, u majicama, svi smo uz Hrvatsku, ponosni smo što smo među 4 najuspješnije reprezentacije u svijetu u nogometu ali vjerujte, vjerujem da smo svi za to i da Hrvatska bude među najuspješnijima u svijetu po rezultatima naših učenika, profesora, nastavnika, po rezultatima naših radnika i našega gospodarstva. Svi želimo da danas pobijedimo Englesku i pobijediti ćemo. Svi želimo da pobijedimo i Francusku i da budemo svjetski prvaci i vjerujem da se to može i dogoditi. Naravno da je to rezultat jednog kvalitetnog rada i kvalitetnog vođenja reprezentacije. Da bi imali i uspješno obrazovanje, da bi imali kvalitetnu znanost mora se ulagati u znanost i obrazovanje. Mi smo još uvijek među članicama EU po postotku izdvajanja iz državnog proračuna u znanost i obrazovanje negdje ispod 3%, daleko najslabiji dok Europa izdvaja između 5 i 8%. I ministrica je, odnosno Vlada željela ovim zakonom poboljšati kvalitetu obrazovanja i dići taj standard međutim većina do sada koji su u ime kluba govorili i opća javnost je mišljenja da nećemo dobiti taj kvalitet, da nećemo dobiti tu kvalitetu da nam učenici imaju kvalitetno obrazovanje, da stječu znanja i vještine s kojima će sutra biti lakše zapošljivi i da naša znanstvena zajednica proizvodi takve rezultate i kroz znanstvene radove i doprinos gospodarstvu koji stvara bolje uvjete za život u RH. Zločesti kažu da da bi bili uspješni moramo imati kvalitetnog trenera i kvalitetne igrače, da nastavim dalje sportskim rječnikom. Zločesti kažu da, obzirom da je ministrica bila rezervni igrač i došla na mjesto ministrice, umjesto drugih, ne može donijeti tu kvalitetu da rezervni igrač ne može donijeti tu kvalitetu. Ja se ne slažem jer može i rezervni igrač ako se kvalitetno vodi program i ako je kvalitetno osmišljen projekat dati i rezultat. I ekipa koja dobro igra, može imati sreće pa dati gol iz offsidea i priznat biti gol ukoliko sudac ne primijeti. Međutim, ovdje su mnogi naši sugrađani primijetili da je nešto nepravilno učinjeno, pogotovo prema ljudima koji završavaju studij na učiteljskim fakultetima. I evo jutros su tu prosvjedovali i protiv su takvog da damo gol iz offsidea nego traže da se s njima razgovara i da se kroz javnu raspravu, a nije bilo javne rasprave donese kvalitetan zakon gdje će svi imati jednaku šansu i za obrazovanjem i za stjecanje zvanja i znanja ali i sutra zapošljavanje. Smatraju da je nepravedno ovo što je bez javne rasprave, bez uvažavanja, značaja i uloge učiteljskih fakulteta u Hrvatskoj a preko 150 djece godišnje upisuje studij na učiteljskim fakultetima, imaju dopusnice za rad, imaju diplome a sutra im se osporava mogućnost da s tom diplomom mogu imati radno mjesto. Treba reći da su … [[Govornik se ne razumije.]] Vlade upravo išle u ovom pravcu da bi se omogućilo da i male škole a nažalost mi imamo puno škola u Hrvatskoj koje su sa 100, 150 učenika u našim ruralnim područjima gdje imaju problem sa nastavnicima i matematike i fizike i engleskog i informatike i onda su iz ovog fundusa crpili ljude koji su radili u tim školama. I sigurno da o tome treba promišljati, da treba s ljudima razgovarati i jednako vrednovati ljude koji završavaju fakultete koji, gdje su dobili i dopusnice i diplome. Ministrice imate sličan problem i kroz Zakon o šumarstvu sa urbanim šumarima. Evo neki dan i kroz Zakon o zdravstvenoj zaštiti sa ljudima koji završavaju studije za medicinsko laboratorijsku dijagnostiku. Zašto proizvodimo kadrove koje sutra neće imati gdje raditi? Nemojmo to činiti mladim ljudima jer i vi kažete uvodno da je ovaj zakon i ova reforma obrazovanja da vam je u fokusu učenik, lijepo ste to rekli. Međutim on stvarno mora biti u fokusu interesa i ajmo onda tome učeniku pružiti i u Iloku i u Vukovaru i u Konavlima jednake uvjete za školovanje i omogućiti kroz stjecanje zvanja i znanja i vještina budu sutra lakše zapošljivi na tržištu rada. Trenutno to nije tako jer nemaju svi u svim školama jednake uvjete i nemaju svi u svojim kabinetima onu opremu kakvu ima škola u Zagrebu ili Varaždinu a to bi trebali imati svi. I slažemo se s vama da se iz državnog proračuna mora više sredstava izdvajati za školstvo i dobro je da se obnovi i škola u Vukovaru i druge koje ste spomenuli ali i škola Milana Amruša u Slavonskom Brodu za koju ste rekli da ide i nadam se da će se stvarno konačno to i dogoditi nakon 10, 15 g. iščekivanja. Mislim da to djeca u Slavonskom Brodu i široj okolici zaslužuju. Također evo i da nešto pohvalimo u članku 34. ste omogućili produženi boravak u školama, smatramo mi iz HSS-a da je to dobro, da djeca imaju gdje ostati nakon redovne nastave, da suradnji sa nastavnikom, učiteljem prorade još ono gradivo koje su taj dan imali i da napišu i školsku zadaću, da s time ne opterećujemo roditelje na taj način djeci dajemo mogućnost da neke nejasnoće iz nastavnog programa prouče i kvalitetnije shvate a ostavljamo obitelji i roditeljima i djeci da razgovaraju o svim onim drugim temama koje su važne za razvoj mladog čovjek, da on sutra bude čovjek koji zna kritički promišljati, koji će znati upotrijebiti ta znanja i vještine koje je stekao i sutra to primijeniti u svom životu i na radnom mjestu. Evo to je dobro učinjeno i u tom pravcu treba i druge promjene u školstvu činiti. Ono što smatramo kao što je i kolega Bulj rekao da i mnogi se u Hrvatskoj slažu, da su naša djeca preopterećena. I težinom torbe i knjiga ali su preopterećeni i brojem obveznih predmeta koji se kreće negdje 17, 18. Pa evo kolege zastupnici i zastupnice, da li vi možete kvalitetno u ovom tjednu 17 zakona, proučiti, pripremiti rasprave i o njima kvalitetno raspravljati? Budimo realni, ne možemo. A onda vi shvatite koji teret je pred tim učenicima koji imaju 17 predmeta, nemoguće. Treba vidjeti na koje predmete staviti fokus interesa, povećati istima satnicu, vidjeti korelaciju sa potrebama gospodarstva i tržišta rada i na taj način imati obrazovni sustav koji će stvarno dati jednaku šansu svima i bolju šansu našim učenicima da budu uspješni i da budu među najboljima u Hrvatskoj jer lijepo j čuti kad neki učenik naš pobijedi na međunarodnom natjecanju i čestitamo njima ali uglavnom je tu riječ o talentu, radu učenika, radu roditelja, radu profesora, nastavnika koji rade s njima, ali bi htjeli da svi učenici imaju takvu šansu. da ih je puno, puno više. Da bi to imali, moramo zadovoljiti i ovo što sam rekao, veća izdvajanje za znanost i obrazovanje, u svim školama stvoriti jednake uvjete a onda se vraćamo osim ovoga što učenik mora biti u fokusu interesa i uvijek se o njega sve vrtiti, još jedan važan kotačić tu je nastavnik, profesor. On mora biti adekvatno motiviran da bi imali uspješno obrazovanje jer nema uspješnog obrazovanja i kvalitete bez motiviranog nastavnika, profesora i drugih koji sudjeluju u tom procesu. Budimo iskreni, i zadnjih 10-ak, 15 g. u vrijeme ekonomske krize, upravo je taj sloj društva trpio zbog krize i nisu im rasle plaće, čak su im u pojedinim razdobljima i padale plaće i to nikad nije nadoknađeno. I to treba čestitati, zahvaliti tim ljudima što su i u takvim okolnostima dali svoj doprinos i radili sa našom djecom u najboljoj vjeri da im pružaju ono najbolje ono što mogu i znaju. Ali zaslužili su sad kad imamo suficit u državnom proračunu, da se više izdvoji i da im se povećaju plaće. Dobro je da se kroz ovaj zakon omogućava da kroz provedbu EU projekata se učiteljima, profesorima može povećati plaća i do 30% ali ovo ključno je naglasak iz projekta, iz sredstava EU. Nema tu proračuna RH jer neće u svim školama moći imati EU projekat i povećat si plaću. Ajmo motivirati te učenike i da rade nekakve projekte, iz nacionalnih izvora osmislimo projekte koji će se financirati iz nacionalnog programa da bi oni, one škole i oni nastavnici koji neće proći na EU natječajima, imali motiva raditi s učenicima, stvarati i povećat si plaću kad već ne možemo indirektno a ja se i mi iz HSS-a se zalažemo da sigurno moraju rasti plaće i nastavnicima i profesorima u Hrvatskoj iz nacionalnog proračun plus ovaj dio iz EU sredstava a ne da im se smanjuje kao što su nedavno prosvjedovali pred ministarstvo zbog nekih 500 ili 600 kuna što će imati manju plaću određene skupine u ovom procesu. To nije dobra poruka i to se mora ispraviti, mi moramo omogućiti našim nastavnicima i profesorima da od svoje plaće mogu živjeti u Hrvatskoj jer trenutno sa ovakvim plaćama kakve imaju, ne mogu podmiriti sve svoje režijske troškove, svoje potrebe koje imaju za napredovanjem putovanjem, kulturom i ostalim i biti motivirani raditi više od tih 7, 8 sati dnevno sa učenicima i profesorima. To je realnost i to moramo svi shvatiti i u tom pravcu moramo djelovati. Evo imam još malo vremena pa ću spomenuti još i ovaj dio gdje mi želimo da bude najuspješniji među najuspješnijima, a po zadnjim izvještajima za prošlu godinu iz Europske komisije gdje se ocjenjuje kvaliteta obrazovanja u Hrvatskoj, kažu da smo ispod EU prosjeka, da nam je glavni problem slaba kvaliteta nastave i kurikula. I opet upravo zbog tih učenika koji želim oda budu uspješni, mi moramo podići i tu kvalitetu nastave i kurikula, smanjiti opterećenost učenika da samo reproduciraju ono što su naučili da budu nekakav tvrdi disk ili CD, nego da budu osobe koje promišljaju o onome što su naučili, da kritički promišljaju, da iz toga znaju donijeti zaključak i da iz toga znaju otvoriti sebi takva radna mjesta gdje će moć i sutra raditi i zaraditi. I još bi dodao vezano za srednje školovanje, da sigurno treba napraviti i takvu mrežu škola odnosno kurikule u suradnji sa gospodarstvom. Imamo primjere općina i gradova gdje su u suradnji sa gospodarstvom uspjeli se izboriti da se dobiju nova zanimanja u njihovim školama koja mogu pohađati i sutra odmah kod tih gospodarstvenika imati i prasku i zaposliti se. To je put kojima sigurno trebamo ići i slijediti te primjere i dati ravnateljima mogućnost, da zajedno sa školskim odborom i regionalnom samoupravu, sa županijama kreiraju takav razvoj. I skroz centra kompetencija ali isto tako i ravnateljima ostaviti da budu ravnatelji, naravno da i oni mogu sudjelovati u EU projektima, ali treba ograničiti vrijeme koliko oni mogu izdvojiti svog vremena za rad na EU projektima, važnije je da je on kvalitetnije organiziran, sustav u školi, da bude pravi menadžer, da zainteresira nastavnike i profesore da oni upišu i rade projekte sa učenicima, a ne da tu ravnatelj troši svoje vrijeme. Jer je on ionako zadužen za upravljanje školom i ima nešto veću plaću od ostalih i stoga treba dati veću šansu upravo nastavnicima i profesorima da kroz ovaj način sebi povećaju plaću, kada već ne povećavaju im plaće iz državnog proračuna. I evo, gospođo ministrice, mislim da je ova moja rasprave u ime HSS-a bila usmjeren u tome pravcu i da dana Hrvatska pobijedi Englesku i da svi igrači sudjeluju u tom procesu, da damo šansu svima da navijamo a znate kada se najlakše navija i kada je Hrvat zadovoljan, da naravno kada Hrvatska pobjeđuje, ali kada ima u novčaniku i kada ima kvalitetnu svjedodžbu i diplomu. Ajmo to omogućiti našim sugrađanima. Hrvatska. Hvala.
Hvala i vama, nastavljamo sa raspravama u ime kluba zastupnika, sljedeći u ime Kluba zastupnika stranke rada i solidarnosti i reformista i nezavisnih zastupnika, kolega Kažimir Varda. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Nastojati ću više čitati, nego slobodno govoriti da ne bi nešto krivo rekao i da me se ne bi krivo razumjelo. Pokušao sam raščistiti na Odboru za zakonodavstvo, ovo osnovno pitanje, o kojima je govorila i kolegica Glasovac vezano za provedenu javnu raspravu, odnosno, e-savjetovanje. Bilo je negdje oko 900 čini mi se primjedbi, pa tako reći pa skoro ni jedna, ili vrlo malo je usvojeno. A ono što me je vezano za tu raspravu najviše potaknulo i da u ime kluba progovorim sa ove govornice je zapravo prijedlog čl. 29. Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o odgoju i obrazovanju u kojem ja iz te javne rasprave nisam vidio pravnu podlogu, da se takav članak unese u konačni prijedlog zakona. Naime, i pregledavajući prijedloge i primjedbe iz javne rasprave, ministarstvo je obrazložilo da će u okviru strategije obrazovanja znanosti i tehnologije je predviđen pod cilj profesionalizacija učiteljskog zanimanja od koji je jedna od mjera 4.1.1. izraditi ključne dokumente za profesionalizaciju učiteljske struke. Nacionalni kompetencijski standard za učiteljsku profesiju temeljena na Hrvatskom kvalifikacijskom okviru. Tako izrađen kompetencijski standard biti će podloga i za zakonodavne izmjene. Te podloge nema, a imamo prijedlog izmjene i dopune zakona o konačnom tekstu. I sada, nešto iz pravne domene, čini mi se da je došlo vrijeme, već je jedanput u Saboru takav jedan prijedlog bio, da donesemo Zakon o provođenju zakona. Mi imamo jedinstveno metodološko nomotehnička pravila za izradu akata koje je donio Hrvatski sabor, u N.N. su objavljeni br.75 iz '15 g. a koji glasi, ako se propis mijenja odnosno, dopunjava više puta, potrebno je pristupiti donošenje novog propisa, u pravilu nakon treće izmjene odnosno, dopune. Ovo nije prvi slučaj da imamo prijedloge zakona u konačnom tekstu na Saboru, sa više izmjena od 3 i da ne donosimo novi zakon, nego stalno idemo u izmjene i dopune. Zato predlažemo da se ova izmjene i dopune odlože, tu se priklonimo stavu Mosta da ide u 3 čitanje, u najmanju ruku, odnosno, da se iz ovog zakona povuče čl. 29. koji po nama, nije bio u javnoj raspravi i koji je izazvao velike rasprave i protivljenja u javnosti. Dopustiti ćete mi da pročitam nešto iz pisma učitelja vezano za čl. 29. prijedloga izmjena i dopuna. Već 20 g. učitelji vrlo uspješno obavljaju poslove koje im se sada pokušava oduzeti, ministrica kaže u javnim istupima, oni koji jesu ostaju, a ja se pitam, a šta s novima, koji izlaze sa fakulteta. Direktno se diskriminira u odnosu na diplomante drugih ne nastavničkih fakulteta i oduzima im se pravo na buduća zapošljavanja u vlastitijoj struci za koju se od prvog dana školovali. Ogromna je razlika kada se netko odmah opredijeli za ovaj zahtjevan poziv, biti metodičar, biti učitelj i kada se o tome su u tome, 4 po starom programu, ili 5 g. svakodnevno usavršava radeći istovremeno i na teoriji i u praksi, jer ono što nauči u teoriji odmah provjerava na terenu, u praski, u živim učionicama, nego kada netko prvo želi biti inženjer, pa se predomisli i onda na nekim tečajevima, želi naučiti, kako poučavati tako osjetljivu skupinu, kao što su učenici osnovnih škola. Naši učenici zaslužuju najbolje metodičare, one kojima su one prvi izbor koji su se posvetili proučavanju toga, kako se uči i kako se uči učiti a ne one kojima je to drugi izbor, koji misle olako svladati preko noći pa se zaposliti kao učitelji. To je zapravo suština izmjena i dopuna članka 29. Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, da ne duljim, svima nam se na neki način žuri da odradimo dnevni red za današnju sjednicu radi polufinalne utakmice, ja bih rekao da, neću čitat pismo od dekana Učiteljskog fakulteta sveučilišta u Zagrebu, da je prošlo vrijeme kada se podrazumijevalo da učitelj zna više od svojih učenika, ali to ne znači da inženjer zna više od učitelja koji je prošao sve faze edukacije i da on danas mora znati i motivirati učenika i zaslužiti njihovu naklonost i da učitelj, to je već bilo u raspravi istaknuto, nije samo zvanje da je to i životni poziv i ne bi ih smjeli diskriminirati. Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti reformista i nezavisnih zastupnika uputio u proceduru i svoj amandman, tražimo brisanje ovog članka iz konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona ili u najmanju ruku povlačenje zakona jer nećemo dati podršku donošenju ovog zakona prilikom glasovanja. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo sa klubom zastupnika. Sljedeća je kolegica Marija Puh u ime Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovana ministrice koja je ovdje negdje sa suradnicima. Na početku moram reći da me sram, a zašto me sram? Sram me zbog toga jer se danas obrazovanje koristi za populizam i skupljanje jeftinih političkih bodova. Ova scena koju je maloprije kolega Bulj priredio po meni definitivno danas nema mjesta u ovoj raspravi i ovakve performansi kada se raspravlja o ovako bitnom zakonu jednostavno nisu dopustivi. Ova torba je na neki način zapravo simbol sadašnjeg obrazovanja, ova torba je simbol i jedan od razloga za našu borbu za obrazovanje, a na kraju krajeva ovu torbu mi nismo koristili za jeftine političke bodove i za populizam, nego smo ovu torbu koristili za to da nađemo konstruktivno rješenje i način kako da promijenim ovo sadašnje stanje i kako da promijenimo ovu sadašnju torbu, nismo je koristili za cirkusiranje u Saboru. Na kraju krajeva ako kolega Bulj nije znao, na jesen kreće kurikularna reforma, a jedna od glavnih stavki zapravo i veoma bitna stavka, a vezana je opet za ovu torbu koja se danas ovdje prikazivala je to da će se učenicima olakšati torbe za barem 30%, ali nažalost vi nemate neke konkretne prijedloge, nego se torba koristi za populizam i politikantstvo. Ono što me isto jako ražalostilo danas, u prijašnjoj raspravi smo čuli i pobunu protiv uvođenja tableta u škole i protiv toga da se učenicima dodijele tableti. Sad na kraju kad spojimo sve ovo što se događalo, ne znam, možda bi bilo najbolje rješenje da se vratimo natrag na pločice i krede i možda će iza toga svi biti zadovoljni, ali tko će na kraju razmišljati o budućnosti naših učenika i tko će stvarno raditi na poboljšanju uvjeta našim učenicima? Što se tiče samog ovog zakona, naravno da ga podržavamo i naravno da podržavamo njegove izmjene. Konstantno se traže reforme, traže se uređenje sustava, a kada se krene u reforme i kada se krene u promjene tada nemojte dirati mene, nemojte dirati mene. Znači svi se miču od toga, ajmo krenuti od nekog drugog, nemojmo krenuti baš od mene. Kolegica Glasovac je danas mene prozvala da sam ja ta koja je određene promjene predložila, e pa ja vas moram demantirati i moram vam pročitati stenogram sa prvog čitanja ovog zakona gdje je vaš kolega Mateljan rekao sljedeće: „Dat ću vam jedan plastičan primjer, recimo možete završiti PMF, dakle matematiku i fiziku, možete postati profesor matematike i fizike ili samo jednog ili samo drugog, predavati to u OŠ da bi vaša kolegica ili kolega koji je to završio na Pedagoškoj akademiji imao jednaku plaću poput vas koji ste 4 godine to studirali na posebnom fakultetu.“ To je bio prijedlog kolege iz kluba SDP-a, tako da ne vidim razloga da se samo mene ističe i da se mene posebno napominje. Također je rečeno da su prihvaćeni iz prvog čitanja samo oni prijedlozi koje je iznio klub HNS-a i koje sam iznijela ja. Ja vas molim nemojte omalovažavati druge kolege koji su također imali jako dobre prijedloge i koji su prihvaćeni i koji su dali svoj doprinos ovom zakonu o obrazovanju, nemojmo ih omalovažavati. Imamo mnoge druge kolege koje također možete u stenogramu, a na kraju krajeva i u prijedlogu zakona vidjeti sve druge prijedloge koji su obuhvaćeni ovom zakonom. Na kraju krajeva cilj ovog zakona mora biti kvalitetno obrazovanje i obrazovanje i učenik mora biti središte svega, učenici moraju dobiti najbolje moguće obrazovanje. Danas su se spominjali i ravnatelji i zapošljavanje, odnosno odabir ravnatelja. Ja definitivno podržavam da se uvode dodatne kompetencije i da se radi određeni selekcijski postupak. Naime, do sad svi koji su se prijavili na natječaj imali su jednake uvjete, minimalne uvjete, svi su imali jednaku priliku postati ravnatelji, a sada taj ravnatelj ipak treba predati plan rada svoje škole i na neki način prezentirati svoju viziju, a i svaka škola može odrediti određene kompetencije koje će slijediti viziju škole, koje će slijediti ono što si je škola zacrtala. Jer nemojmo se lagati, u mnogim školama imala sam mnoge svoje kolegice koje su radile u školi, koje su mijenjale, bile su zamjene i išle od škole do škole. U određenim školama je atmosfera bila vrhunska, sa motivirajućim ravnateljima, sa motivirajućim profesorima. Ali nažalost ponekad, u nekim školama to zna biti i problem i jednostavno se vidi razlika i u samoj motivaciji učitelja, a nakon toga i u motivaciji učenika ukoliko onaj glavni motor koji vuče nije motiviran, nije kompetentan i nije spreman raditi za svoju školu. Danas sam čula i prijedloge da bi se možda razmislilo o ograničavanju mandata ravnatelja. Ne bih željela ulaziti možda dublje u to, ali meni se to čini kao jedan od eventualno dobrih prijedloga da se o njemu razmisli u budućnosti jer nakon ne znam, dva ili tri mandata ravnateljima to jednostavno postane rutina, nedostaje nove energije, nedostaje novih ideja, novih zamisli, pa možda u budućnosti ne bi bilo loše da se razmisli o tome. Ono što je još jako dobro u ovom Zakonu, a zapravo i nismo puno spominjali u ovoj sad raspravi i stavili smo na neki način u drugi plan, ali to definitivno nije nešto što spada u drugi plan i što smatram da se mora istaknuti, a to je da se u čl. 42. omogućuje da se u proračun stave rashodi za izgradnju, dogradnju i rekonstrukciju školskih prostora i opremanje školskih ustanova. Naime, svi smo mi svjedoci iz godine u godinu kada počne školska godina u 9. mjesecu redovito svaki put na televiziji imamo priloge iz osnovne škole Nikole Andrića iz Vukovara. Imamo priloge o katastrofalnoj školi koja jednostavno smatram nema uvjete koje bi trebali imati učenici i eto, ja se nadam da će sad izmjenama da ćemo u ovom devetom mjesecu kada počne školska godina, da ćemo iz te škole dobiti puno ljepše slike i da će ti đaci dobiti ono što zaslužuju, a to je školu koja će biti jednostavno poligon koji će im omogućiti bolji život. Ono što isto danas nije baš spomenuto u raspravi, a smatram odličnim, a to je da se uz redovite programe i posebne programe za djecu s teškoćama uvode i programi za darovite učenike. Nažalost, često se dobro darovitu djecu uzima zdravo za gotovo i nisu im se uvijek omogućavale prilike za razvoj. Eto, sada se i njih stavlja u mrežu škole i smatram da se definitivno radi jedan veliki pomak i prepoznaje se darovitost i izvrsnost. Isto tako, danas smo imali puno pobune i protesta protiv pisanja EU projekata u školama i nagrađivanja onih koji te projekte pišu. Pa ja ne znam zašto se to smatra kao nešto loše? Imamo fondove EU koji nam stoje na raspolaganju. Istovremeno slušamo kako ne povlačimo dovoljno novaca, a na kraju krajeva nije jedino država ta koja povlači novce nego naravno, mogu i niži subjekti to povlačiti. A i iz prakse mogu reći da imamo primjere škole koje su svojim angažmanom oko pisanja projekta znatno su se izdigle od ostalih škola u svojoj okolini, a na kraju krajeva sav taj njihov trud oko pisanja projekta, oko angažiranja oko EU projekata se jasno vidi i valorizira po broju učenika koji se javljaju da se upišu u te škole. Zainteresiranost đaka za upis u te škole se znatno povećava kako oni realiziraju svoje projekte. Na kraju krajeva, obrazovanje se mijenja i obrazovanje se mora mijenjati jer se mijenja tehnologija, mijenja se društvo, mijenja se sve. Ne možemo ostati ovdje gdje jesmo, a još manje možemo ostati u prošlosti gdje naše obrazovanje već neko vrijeme je. Obrazovanje se mijenja, mora se mijenjati i radimo na tome i korak po korak krećemo u školu za život. Zahvaljujem.
Hvala vam. I posljednja rasprava u ime Kluba zastupnika. Kolega Ivan Pernar u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite kolega Pernar.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Suma sumarum odnosno fokus ove rasprave je hoće li oni koji su završili da tako kažem, npr. PMF smjer kemije ili na Filozofskom povijest imati prednost pri zapošljavanju u osnovnim školama nad učiteljima razredne nastave koji su imali pojačan predmet recimo povijesti ili neki drugi predmet? I zapravo se ovdje radi o sukobu dva interesa. S jedne strane je interes onih koji su završili, da tako kažem, koji su išli na jednopredmetni ili dvopredmetne studije, a sa druge strane su interesi onih koji su išli na učiteljski fakultet sa nekim pojačanim predmetima. I sada od mene kao pojedinca odnosno ne samo od mene, nego od svakog od nas ovdje koji sjedimo traži se da zauzmemo jednu od te dvije strane. Koju god stranu zauzeli, netko će morati izvisiti. Izvisit će ili oni koji su završili učiteljski fakultet ili će izvisit oni koji su išli na jednopredmetne ili dvopredmetne studije. E sada, pitanje se postavlja slijedeće. Je li moguće da vuk bude sit i ovce na broju? Pa u ovom slučaju očito nije. Jer se radi o tome ili će učitelji odnosno ili će ovi koji su završavali jednopredmetne i dvopredmetne imati prednost za zapošljavanje ili će imati jednake mogućnosti za zapošljavanje kao i oni koji su studirali učiteljski fakultet. I postavlja se pitanje koje rješenje nudi Živi zid. Koji je naš alternativni prijedlog? Na koji način bismo mi riješili trenutnu dilemu? Odnosno borbu između da se tako usudim reći učitelja i profesora. I ja ću danas ovdje sa govornice reći zapravo koji je stvarni razlog zašto je do ovog sukoba uopće došlo. A o tom stvarnom razlogu tijekom cjelokupne današnje rasprave uopće se on nije mogao čuti. A to je slijedeći. Uzrok zašto se bore međusobno sad učitelji i profesori je u tome što u hrvatskim školama imamo dramatičan broj učenika, dramatičan broj općenito imamo novorođene djece imamo najgore, u 100 g. nije bilo ovakvog demografskog sloma i to sve imamo udruženo sa masovnim iseljavanjem. Mi imamo situaciju da roditelji djecu iz škola odvode i odseljavaju se skupa sa njima. I što se događa u školama? Zatvaraju se razredi, razdre koji je nekad imao npr. 28 djece, sada ima odjedanput 16 djece. Znači prvo se ide za tim da se broj učenika po razredu smanjuje. Međutim, u jednom trenutku, ti normativi kažu, više se ne može smanjivati, sad se moraju spajati razredi. I onda što se događa? Onda imamo situaciju da nema više posla za sve profesore, nema sve posla za sve učitelje i onda moramo kao što recimo, ja se sjećam kada sam išao u Osnovnu školu Julija Klović, bio je A, B i C razred u osam razreda. Ali sada više nema C razreda, sada je samo razred A i B i imamo problem. Imamo učitelje imamo profesora viška, koji ne mogu naći posao. I pođimo od pretpostavke, da je rješenje, ovo koje vlada predlaže. Znači pođimo od pretpostavke da je rješenje u tome da se profesorima da prednost. Pođimo od pretpostavke da će to rješenje pomoći profesorima, ja vjerujem da hoće. Međutim, učitelji razredne nastave, neće moći onda doći do posla i šta će napraviti? Ne mogu naći posao u Hrvatskoj, gdje će ići? I oni će se odseliti ko i mnogi drugi ljudi. I to je posljedica, ali pazite ovu situaciju, da su se učitelji mogli zaposliti, onda bi se profesori iseljavali, nema mjesta za sve. I znači, ono što se kod nas trenutno događa u društvu, jest da se jednu skupinu oreče protiv drugih. Sjećam se kada sam svojedobno čitao u novinama, bio je naslov, da su se skupljači potakli međusobno oko boca. Došli su oboje do iste kante smeća, vidjeli su istu bocu i rasprava među njima, čija je boca, tko ima pravo na tu bodcu i nastala je svađa i na kraju su se pomlatili oko boce. I na isti način i na koji se skupljači boca međusobno odbore oko te boce, na isti način se i profesori i učitelji sada bore oko radnog mjesta. Međutim, ja sam siguran, tj. znam, da bez obzira išlo se na ruku jednom ili drugom skupljaču boca išlo se je na ruku profesoru ili učitelju razredne nastave, da ćemo u suštini svi skupa zajedno propasti ako se trenutna politika nastavi. Naravno, vladajuće za to nije briga, naravno, vladajući tvrde da je politika koja se trenutno vodi u Hrvatskoj ispravna i dobra i tu predstavnici Ministarstva obrazovanja nas uvjeravaju da čine sve da naprave kurikularnu reformu. Međutim, osnovno pitanje, čak i da se napravi ta reforma obrazovnog sustav, postavlja se pitanje, kome će se uopće predavati. Ali, zašto? Zato jer je naš metalni sklop u Hrvatskoj na žalost zaostao i glup u određenim segmentima. Određenima je napredan, ali recimo u primjeru udžbenika, pokazuje se sva glupost, jad i bijeda. Postavlja se pitanje, da li recimo, izdavačke kuće, koje izdaju udžbenike, postoje radi učenika ili učenici postoje radi izdavačkih kuća. Pa jasno je iz aviona da izdavačke kuće postoje radi učenika. Međutim, usprkos tome, mi imamo situaciju, da se djeci da se udžbenici ne mogu nasljeđivati iz godine u godinu, vće se svake godine moraju kupovati novi. Zašto? Da bi se išlo na ruku onima koji izdaje udžbenike. Sada se postavlja druga teza, sada je borba između profesora i učitelja oko toga, tko će predavati nastavu. Kada je u osnovnoj školi Julija Klović bilo A, B i C razred, a ne samo i A i B razred, onda je bilo mjesta za još jednog u najmanju ruku učitelja koji je mogao imati svoje razredno odjeljenje. Danas, u Osnovnoj školi Julija Klović, onaj tko je predavao C grupi, znači ako je bilo A i B grupa i C grupa, taj koji je predavao C grupi više ne predaje, imate, 1, 2, 3 i 4 razreda. Znači 4 učitelja razredne nastavne u OŠ Julija Klović, je danas manje nego je bilo. 4 učitelja 4 radan mjesta manje. I sad što se događa? Zakonodavac pronalazi rješenje kojima se dodatno zapravo otežava učiteljima zapošljavanje, jer se prednost daje profesorima, ali zar je uistinu moguće, da u Hrvatskoj nema mjesta radnih za zapošljavanje učitelja i profesora. Zar je moguće da ljudi završavaju fakultete, a onda ne mogu pronaći radno mjesto i odgovor je moguće je. I zapravo je odgovor na demografsku krizu, na to što nema djece, odgovor je taj da će ili učitelji ili profesori se još morati iseljavati iz zemlje. Znači mi, odnosno, naša država i naše društvo, nalazi se u spirali smrti. A kolika je ona ozbiljna, naglasiti ću još jednom, da bismo mogli održati postojeći br. stanovnika u našoj zemlji, nužno je potrebno da svaka majka ima više od 2 djece, a mi u Hrvatskoj, odnosno, prosječna majka, valjda ima 1,3 djece. I ne samo da je znači sa te sfere mi imamo pad br. djece nego još uz to imamo i dramatično iseljavanje iseljavanje gdje od ulaska u EU, 250 000 naših stanovnika se odselilo skupa sa svojom djecom. Znači dolazi do kolapsa za kojeg nikog nije briga. I znate koji je recimo problem roditelja? Reći ću vam koji je problem. Problem je roditelja to, hoće imati jedno dijete više ili neće, znate oko čega je rasprava? Oko toga imaju li još jednu sobu u stanu? Imamo li mi mjesta za smjestiti još jedno dijete? I onda kažu čujte, stan je premali, mi nemamo mjesta za još jedno dijete, mi nećemo imati još jedno dijete. Ono što bi država trebala napraviti je omogućiti maksimalnu izgradnju da ljudi žive u što većim stanovima, da imaju što više mjesta jer sve dok će biti u malim stanovima, sve dol neće imati sobu više, neće biti mjesta niti za dijete više i djeca se neće rađati. Učitelji, profesori neće imati posla. A ovaj parazitski sustav kojeg nije briga ni za djecu ni za učitelje, niti za državu niti za narod, on će uvjeravati do posljednjeg trenutka sve nas da je sve u najboljem redu, da problema nema, da se politika prava provodi, da treba glasati za HDZ i za SDP. Ni slučajno ne bi trebalo glasat za one koji žele mijenjati zakone počevši od Zakona o narodnoj banci, koji žele slomiti sustav koji je doveo i državu i narod u dužničko ropstvo i siromaštvo. Uistinu se može reći da se mediji okrenuti protiv Živog zida i protiv mene osobno ali da usprkos tome nam podrška raste i to je jedan od znakova da se narod odnosno svijest budi, da ljudi počinju shvaćati da problem nisu oni jedni drugima, da nije u sukobu narod sam sa sobom kao što svi mediji pokušavaju reći, da nije stvarni sukob između inicijative koje je za to da je brak između muškarca i žene i onih koji kažu da bi brak trebali imati pravo na to istospolni partneri, već je stvarni sukob između elite koja nad nama vlada i sve skupa nas iskorištava sa jedne strane i naroda odnosno onih 99% sa druge strane koji propadaju, pate zbog ove politike. Opni koji plaćaju kamatu od 9 ili 10%. Oni koji plaćaju PDV od 25%. Oni plaćaju porezan na dohodak veliki, koji plaćaju goleme namete za mirovinski sustav a onda ne mogu živjeti. I sjećam se, jednom sam bio pred Saborom, naišao na bračni par iz Malezije, došli su na Markov trg kao turisti i svidjeli su mi se, ja ih zaustavim, ja njih pitam pa dobro, jeste ručali, kažu oni nismo. Velim ja hoćete da vas odvedem u Sabor na ručak, oni svi sretni kažu može i odvedem ja njih tu na ručak i razgovaramo mi, ja njih pitam s koliko godina idu ljudi u Maleziju u mirovinu, kažu on sa 60. Ja ga pogledam, pitam kako tako rano, znate koji je odgovor čovjek rekao, veli on, pa zato da bi mladi ljudi imali gdje za raditi. Ja pogledam njega i tad se sjetim da u Hrvatskoj se dob za odlazak u mirovinu diže za muške sa 65 na 67 g., za žene sa 60 na 65 g., i šta će se dogoditi? Učitelji i profesori koji već rade, predavat će sve dulje vremena, znači neće moći ići u mirovinu i posljedično što oni neće moći ranije u mirovinu, posljedično niti novi učitelji i profesori neće moći biti zaposleni. Znači cijela politika se svodi u suštini na eutanaziju i nestanak društva a glas onih koji viču na sav glas da nas ova elita vodi u propast, da je politika koja se provodi kriva, da je cijeli sustav naopačke postavljen, njih se ne redikulizira, govori se da su oni cirkusanti, da su oni neozbiljni, da oni nemaju rješenja, da prava rješenja nude oni koji su nas odveli u propast. Pa zar je moguće da nas iz krize izvuku oni koji su nas u krizu uveli? Zar je moguće da nas iz problema izvuku koji su probleme stvorili? Mi u Živom zidu vjerujemo da ne. Hvala.
Hvala kolega Pernar. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Slijedeća prijava je kolega Miro Bulj. Kolege Mire Bulja nema. Nastavljamo sa kolegom Tomislavom Sokolom, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice, kolege zastupnici. Znači pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Budući da se radi o konačnom prijedlogu zakona koji je u velikoj mjeri identičan, ne do kraja ali u velikoj mjeri identičan onome kako je bilo u prvom čitanju, on da neću previše detaljno govoriti o samim člancima jednom po jednom ali ću se koncentrirati na neke stvari koje smatram bitnim. Znači danas se a i u prvom čitanju puno govorilo o reformi, kurikularnoj reformi, reformi obrazovnom sustava itd. Znači mi o obrazovnoj reformi govorimo već desetljećima, znači imali smo reforme, zadnja cjelovita reforma koju smo proveli je vjerojatno bila Šuvarova reforma čije posljedice osjećamo i danas. Tako da reforme su dobre ako znamo što želimo postići, ako imamo instrumente da to postignemo ali ne reforma samo reforme radi i mislim da je to nešto što treba naglasiti. Znači reforma se kod nas isto tako kroz zadnjih nekoliko godina jako politizirala. Politizirala se s viče strana političkog spektra, najviše naravno s onom što tradicionalnom zovemo lijevom stranom političkog spektra. Danas smo isto tako imali natruhe te priče ovdje u Saboru gdje su pojedini zastupnici u ime svojih klubova, govorili zapravo o velikim humanističkim vriejdnostima za koje se zalažu a pod čijom krinkom nažalost u velikoj mjeri pokušavaju provesti i provući one vrijednosti koje su … [[Govornik se ne razumije.]] upravo njihovoj ideološkoj poziciji koja nije univerzalna nego je prvenstveno sukladna njihovom svjetonazoru. Također se opet govorilo o pravu roditelja da odlučuju samostalno o odgoju i obrazovanju vlastite djece. Znači, ja ću ovdje opet pročitati neke rečenice, neke odredbe za tu temu. Znači, u obavljanju svojih funkcija povezanih s odgojem i poučavanjem, država će poštovati prava roditelja da osiguraju odgoj i poučavanje u skladu sa svojim vjerskim i filozofskim uvjerenjima. Znači, to nije nešto što piše u nekom stranačkom programu neke desne stranke ili nekakvih klerofašista ili nešto slično. To je odredba iz protokola 2 konvencije za zaštitu ljudski prava i temeljnih sloboda koji je Hrvatska ratificirala, koji je u RH na snazi. Ekvivalentna odredba postoji u Konvenciji o pravima djeteta i u Ustavu RH. Tako da ja vidim da mi u ovim raspravama često otkrivamo toplu vodu. Znači, ja sam čuo ovdje u Saboru s druge strane sabornice više puta kako te, kako je nedopustivo da roditelji sami odlučuju o odgoju i obrazovanju svoje djece, da u tome sudjeluju, da bi evo danas smo čuli da bi trebali isključivo svoja 4 zida, da bi vjerojatno u školi svemoćna, sveznajuća država trebala odlučivati o svemu, određivat vrijednosti koje će djeca ... [[Govornik se ne razumije.]] itd. To me podsjeća na neke totalitarne režime iz prošlosti gdje je država bila ta koja je preuzela odgoj i obrazovanje djece i onda se bacila na ispiranje mozga sa točno određenom ideologijom. Tako da tu treba biti jako oprezan. Mislim da jedno od počela liberalne države upravo to da se omogući maksimalna sloboda svim pripadnicima društva, a da se država miješa samo tamo gdje je zbilja nužno potrebno i da zagovara zbilja univerzalne vrijednosti, a ne neke koje su ideološki jako određene. Mi nažalost imamo situaciju, ja ću reći otvoreno, da u medijskom i društvenom spektru RH i u eteru i u javnosti se vrlo često odaje dojam i prevladava dojam da su te neke vrijednosti nekih političkih stranka one koje su univerzalne. Što me zapravo ne iznenađuje. Mi znamo da je tradicionalno, tradicionalno opet pod navodnicima ljevica ta koja najviše, najveći naglasak polaže upravo na obrazovanje i to vide kao jedan instrument kroz koji mogu gurati svoj politički i društveni svjetonazor. To su rekli neki poznati intelektualci poput gospodina Zupe i to je potpuno jasno. I jasno je da određene političke stranke upravo su te koje kroz obrazovanje vide način da proguraju svoju ideologiju. Ono što ja mislim gdje ne bismo trebali nasjesti je upravo to da se to prepusti. Znači, da prepustimo državi da određuje ideološki kako bi se djeca treba obrazovati, s kojim svjetonazorom i slično, nego da je to nešto upravo ono područje gdje trebamo čuvati tu liberalnu državu, tu ideju ljudskih prava gdje ipak roditelji i djeca i sami pojedinci mogu o tome samostalno odlučivati, opet u skladu sa temeljnim dokumentima o zaštiti ljudskih prava. I ovdje nam ne trebaju smetati. I svakako ne mislim da je zakon onaj gdje bi se određene vrijednosti, svjetonazori, pa i obrazovni sadržaji trebali propisivati. Znači, obrazovni sadržaji su nešto što je propisano nizom dokumenata. Ovaj Zakon definira pravnu strukturu svih tih dokumenata, od kurikuluma okvirnog, predmetnog itd. i to onako kako treba biti. Ideja da država Zakonom propisuje obrazovne sadržaje mislim da nas vraća u nekakva vremena kojih smo se srećom riješili. Što se tiče same reforme, također bih naglasio da je reforma se i što se tiče ideologizacije reforme, reforma je postala nekakva riječ koju se ne smije propitivati. To je reforma, svi koji su protiv reforme su nazadni, ovakvi, onakvi i sl. Međutim, ja bih rekao upravo suprotno. Sve se treba propitivati. Upravo znanstveni, znanost i znanstvena metoda kažu da se sve treba propitivati. I u tom smislu i reforme. Primjerice kurikularna reforma. Znači, mi imamo nekakvu reformu, nekakav prijedlog, imamo određeni eksperiment koji bi trebao njene sadržaje uvesti u dio škola, ali nakon toga trebamo vidjeti kako će to funkcionirati. Znači, trebamo vidjeti je li to doista polučilo rezultate ili nije. I u tom smislu mislim da nikakva reforma ne treba biti sveta krava, nego upravo se treba propitivati i to treba provoditi nadležna tijela. To bih posebno naglasio nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja koji tu ima izuzetno veliku ulogu. Također jedna stvar koju mislim da jako treba našem obrazovnom sustavu o kojoj se ne govori baš previše često, to su nacionalni ispiti. Znači, mi imamo situaciju da vi do državne mature jako teško možete uspoređivati stanje i kvalitetu školovanja, podučavanja u pojedinim školama. Znači, znamo cijelu priču oko inflacije petica gdje netko iz neke škole možda lošiji dobije peticu, ima više bodova i zbog ocjena od nekog iz teže škole, a kad dođe na državnu maturu onda se pokaže koje su zbilja razlike među pojedinim školama. I u tom smislu recimo smatram da se svakako treba razmisliti o uvođenju nacionalnih ispita, ne samo državne mature nego i više nacionalnih ispita kroz koje će se moći uspoređivati rezultati pojedinih škola i učenika iz pojedinih škola i sukladno tome onda gledati u kojem smjeru trebaju poboljšanja ići. I mislim da ta metoda stalnog preispitivanja nije loša, dapače mislim da je to nešto što našem sustavu treba i da ništa ne treba biti sveto pismo koje se ne propituje nego itekako sve treba biti podložno kontroli. Što ste tiče ovog dijela koji se tiče nastavnika. Znači, radi se o jednoj vrlo kompleksnoj temi. Znači, kompleksna tema kao što znamo da se više desetljeća zapravo nije rješavala i svakako se njoj treba pristupiti ozbiljno. Obrazovni sustav nije sustav koji trpi reforme preko koljena, koji trpi brzinska rješenja, rješenja preko noći i zato mislim da se za svako rješenje treba biti sustavno i temeljeno na nekim dokazima. Je li razlika u broju ECTS-ova u pojedinim predmetima dovoljan razlog da se nekima daje prednost pri zapošljavanju u odnosu na druge, osobno nisam siguran. Recimo, ono što mislim da nam tu treba ipak jedna analitička podloga i da se usporedi, ako već dajemo jednoj kategoriji nastavnika prednost pred drugima da vidimo tko od njih bolje podučava, kakvi su ishodi učenja u koje se toliko kunemo. Znači, kakvi su ishodi učenja učenika koji uče, koje podučava jedna grupa u odnosu na drugu grupu. Ali to je sve nekakva analiza za koju je potrebno vrijeme i za koju je potrebna temeljitost. Ono što mislim da nikako ne bi trebala biti poruka cijele ove priče je da su neki nastavnici, znači učitelji koji su završili učiteljske fakultete, a koji su sa pojačanim pojedinim predmetima, da su nekompetentni. Jer ako je netko kompetentan za poučavanje ili je kompetentan ili nije kompetentan. Raditi gradaciju tu između različitih kategorija mislim da je vrlo osjetljivo pitanje. Mislim da je to nešto čemu se stvarno treba temeljito raspraviti i da su to stvari koje ne treba rješavati preko noći, meni je žao što mi nažalost javnu raspravu o nekim problemima otvorimo tek kad stvari dođu u Saboru, mislim da bi to trebalo svakako biti izraženo i u ranijim fazama i da jedna tekovina modernog društva i moderne pravne države upravo to da se o svakom rješenju raspravlja kroz javnu raspravu i to vrlo konkretnim rješenjima, znači ne nešto onako generalno, nego vrlo konkretnim rješenjima i prijedlozima da se kroz javnu raspravu pokušaju naći rješenja i da se saslušaju svi ti famozni dionici o kojima se puno priča. Evo to bi bilo što se mene tiče, kažem, tu ima puno problema, puno otvorenih pitanja, mnogima od njih se govorilo u raspravi. Meni je drago da je javna rasprava o obrazovanju danas izraženija nego ikad, ali mislim da upravo na tom trendu transparentnosti uključivanja javnosti treba nastaviti raditi dalje, da treba tražiti prava rješenja utemeljena na znanosti, na empiriji, na podacima, a ne ih izvlačiti iz glave jer obrazovni sustav je doista osjetljiv. Znači o njemu ovise naša djeca i budućnost ove države i naroda i u tom smislu mislim da svi trebamo gledati dalje. I naravno a i u javnoj raspravi i u raspravi u ovoj sabornici biti puno odgovorniji, nego što je vrlo često slučaj. Hvala.
Hvala kolega Sokol. Na vašu raspravu imamo 3 replike. Kolega Škibola izvolite.
Poštovani podpredsjedniče Sabora, ja nisam digao repliku, nego sam digao povredu Poslovnika, ali isto ne na izlaganje gospodina Sokola, nego dok je gospodin Sokol izlagao ministrica i članovi ministarstva su jeli. Smatram da jedno takvo ponašanje u Hrvatskom saboru uopće nije niti kulturno, niti principijelno. Kada je gospodin Pernar ovdje jeo pizzu onda ste ga izbacivali van iz Hrvatskog sabora, a ovdje kad se ministrica i njeni stručni savjetnici časte na oči svih saborskih zastupnika pred ovom institucijom onda nitko ministricu i njihova stručna tijela nije niti upozorio. Hvala.
Dobro žao mi je, ali to nije povreda Poslovnika, nisam vidio da ste dignuli povredu Poslovnika, isprika. Nastavljamo s replikama, kolega Žagar izvolite.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora, ministrica ima dobru liniju pa onda ne vidim da je baš previše jela. Uvaženi kolega Sokol evo kako se razlikujemo. Ja da sam ministar ja bih odmah ukinuo državnu maturu, državna matura je simbol kako u ovome društvu nitko nikome više ništa ne vjeruje. Upravo iz te razlike shvaćanja obrazovanja i odgoja posebno u OŠ odgojno obrazovnog procesa, ja vas sad pitam, treba li doista u jednom razredu, koji zbog objektivnih okolnosti ima nešto manje učenika, u kojem razredu je zbog objektivnih okolnosti opet nešto su razina sposobnosti tih učenika, da li je upitno da u tom razredu nitko nema 5 iz pojedinog predmeta? Je li to mjerilo ili se treba ocjene prilagođavati tako da postoje u svakoj skupini, svakom razredu oni koji su najbolji pa se njih nagradi s ocjenom odlična, a one koji su najlošiji s nešto nižom ocjenom i to je ta razlika vjerojatno u razmišljanju nas dvojice.
Hvala vam. Odgovor izvolite kolega.
Kolega Žagar kad govorimo o nacionalnim ispitima i o državnoj maturi možemo raspravljati na koji način se one provode, koliki im je smisao s obzirom da i dalje na nekim fakultetima imamo prijemne, ali njih prvo trebamo gledati ne kao sredstvo kažnjavanja nekoga, nego prvo kao sredstvo prikupljanja informacija. Vi danas jednostavno nemate informacije kakve su pojedine škole, kakve imate, ali su ograničene, nisu bazirane na onim informacijama koje nam trebaju i na taj način to treba gledati. Znači kao analitičko sredstvo iz kojeg ćemo moći izvlačiti podatke i onda prilagođavati nastavu i prioritete i mrežu škola itd., ne treba to gledati kao na nešto gdje će netko nekoga kažnjavat, onemogućit mu budućnost upis na fakultet, nego kao sredstvo da skupimo informacije, a ne da radimo ono što mi u Hrvatskoj nažalost često radimo, a to je da nekakva normativna rješenja istačemo iz prsta bez ikakve analize ovako jer je netko ustao na lijevu nogu taj dan i odlučio mijenjat zakon, prijedlog zakona ili nešto slično.
Zahvaljujem. Kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Sokol pa vi ste u svojoj raspravi malo pomiješali govoreći o tome što je liberalna država, što je uloga ljevice, što konzervativnog društva, što zadatak roditelja, još ste i znanstvenik, a čini mi se kao da želite pustit jednu mogućnost da roditelji koji vjeruju da je zemlja ravna ploča i da je kontracepcija zabranjena od strane Boga da u tom smjeru moraju odgajati svoju djecu. Stoga se ja ne slažem s vama i mislim da u tom djelu niste u pravu jer upravo najjači udar na obrazovni sustav dolazi iz konzervativnih udruga, marginalnih udruga, crkve i samo je dokaz da crkvi, vjeronauku nije mjesto u školi, nego u župi, a da u školi treba odgoj i obrazovanje počivati upravo na znanstveno utemeljenim činjenicama. Stoga je i odgoj i obrazovanje za građansko društvo i demokraciju nešto što je ključno i trebao bi biti zadatak svih nas bez ideoloških prepucavanja i zabranjivanja nečeg što je u cijelom svijetu utemeljeno na činjenicama.
Hvala. Odgovor na repliku izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo kolega Jovanoviću, upravo primjer manipulacije o kojoj govorim. Znači to se zove inače … [[Govornik se ne razumije.]] argument, znači vi meni stavite riječ u usta da sam ja rekao da je zemlja ravna ili da se ja zalažem da netko može poučavat da je zemlja ravna, znači … [[Govornik se ne razumije.]] nešto što je potpuno karikiranje, na tome temeljite argument. Ali nitko to uopće nije rekao. I uopće nije stvar u tome, to je nešto što se uopće preispituje, znači nitko ne dovodi u pitanje je li zemlja okrugla ili nije i treba li to poučavat, ali mi govorimo o nekim puno osjetljivijim stvarima koje su prvenstveno ideološko svjetonazorske naravi, a koje vi i vaši istomišljenici pokušavate prikazati kao nešto što je univerzalno. I zato vas molim da ne koristite ovakve manipulacije kakve nažalost često viđamo u javnosti, jer to je nešto što dijeli ovo društvo i radi toga nam je atmosfera u obrazovnom sustavu nažalost gora nego ikad, od demonstracija, otkaza, sudskih tužbi itd.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeća je kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče, uvažena ministrice sa suradnicama. Evo danas razgovaramo o nečem što zaista jest važno. Ja ću se u svojoj raspravi osvrnuti na dvije teme i jedna je odgoj, druga obrazovanje. Pa odgoj u smislu ovog zakona rečeno je i piše da je jedno od načela, da je promicanje odgojnih vrijednosti, a u skladu s pravom roditelja da samostalno odlučuju o odgoju djece. Pa da se podsjetimo koje su to odgojne vrijednosti. To su vrijednosti koje su u skladu sa općim, kulturnim, civilizacijskim vrijednostima, ljudskim pravima, pravima djece koja će ih osposobiti za življenje u multikulturanom svijetu za poštivanje različitosti i za toleranciju te za aktivno i odgovorno sudjelovanje u demokratskog razvoju društva. Stoga ja sada postavljam neka pitanja, što je to odgoj? Koji je cilj odgoja? Odgajamo čovjeka a odgovornost je čija? Roditelja ili zajednice? Kakvog čovjeka želimo odgojiti i je li samo roditelj taj koji utječe zaista samo ono na dijete? I ima li roditelj uvijek pravo i u kakvom su odnosu odredbe koje apostrofiraju ulogu roditelja u odlučivanju i odgoju djece u školi? I odgojne vrijednosti koje teže čovjeku, koje teže stvaranju bića koje će biti tolerantno, poštivati ljudska prava u skladu sa kulturnim i civilizacijskim vrijednostima, biće koje će biti sposobno za život u multikulturalnom svijetu i koje će poštivati različitosti i nadasve odgovorno sudjelovati u demokratskom razvoju društva. Država je dužna poštovani pravo roditelja na odgoj djece. Treba li uvijek? Što kada se to ne dogodi? Što kada roditelj bira odgoj koji je u suprotnosti sa navedenim vrijednostima? Što kada roditelj zapravo mrzi sve što je drugačije? I danas smo svjedoci situacija u kojima 15.-godišnjaci, 18.-godišnjaci, 20.-godišnjaci izražavaju takve stavove koji su sve samo ne odraz tolerantnog i multikulturalnog čovjeka. I zapravo ne smije zaboraviti i zanemariti niti utjecaj crkve na obitelj. Dok govorimo o ljudskim pravima i vrijednostima Katolička crkva zastupa diskriminaciju spolova. Ženino mjesto i uloga je njena u društvu, u obitelji, podređena. Pod krinkom svetosti života crkva provodi nasilje nad ženama jer se zabranjuje kontracepcija. Dok crkva propovijeda moral u njihovim redovima svećenici iskorištavaju djecu vršeći nasilje nad njima. I jesu li to vrijednosti, tolerancije, poštovanja ljudskih prava i multikulturalnosti? I mogla bih o tome govoriti još dugo i dugo no htjela bih još jednu temu dotaknuti a to je upravo ona o kojoj je danas bilo jako puno riječi i koju je zapravo nametnula ministrica Divjak jer je lupila šakom o stol i odlučila, biti će tako kako ja kažem, bez rasprave, bez savjetovanja. Jednostrana odluka jer misli da to tako ona može. A što se dogodilo? Što se dogodilo ministrice da ste učitelje razredne nastave sa pojačanim predmetom stavili u neravnopravan položaj u odnosu na profesore predmetne nastave ili druge stručnjake? Jer kako se može dogoditi da se tako zapravo odnosite prema obrazovanju djece? Ako vi podcjenjujete učitelje i stavljate ih ovim zakonom u drugi red, u manje kompetentne učitelje, kakvo će o njima mišljenje imati učenici ili roditelji? Što se može dogoditi? Pa možda vam se može dogoditi to da će vas roditelji tužiti. Zašto će vas tužiti? Zato, odnosno tužiti će ravnatelja. Zašto će ga tužiti? Zato što nije osigurao najkvalitetnijeg ili najkompetentnijeg učitelja. Jer ako ste rekli da učitelj razredne nastave sa pojačanim predmetom može ali tek ako nisu drugi došli na red, dakle tek onda on može doći na red, je li to znači da je on manje stručan, manje kompetentan? Je li to znači da to dijete ne obrazuje se pod jednakim uvjetima kao neki drugi koji je eto imao sreće dobiti prof. predmetne nastave ili stručnjaka koji je zaista kompetentan prema vašem mišljenju? Bojim se da bi ako dozvolimo da se ovakav zakon, ovakva odredba usvoji i uđe u zakon mogao zaista dogoditi vrlo, vrlo opasan presedan i kaos. Jedini kriterij može biti stručnost i kompetencija ili je netko, ili je ili nije. Ili jesi stručan ili nisi. Jesu li znanja koja zaista stručnjaci imaju nenastavničkog smjera, jesu li oni zapravo bolji metodički, pedagoški od učitelja razredne nastave. U konačnici, želim poručiti i jednu poruku koja vrijedi i za prvu temu i za odgoj i za obrazovanje, da je mudrost i umijeće djecu naučiti kako učiti. I kako znati izabrati, kako donijeti kako izabrati između dobra i zla. Kako donijeti odluke i kako poštovati samog sebe. To je umijeće. Kvalitetnog kompetitivnog učitelja. A za sretno tolerantno, multikulturalno dijete, mi trebamo kvalitetne školu, kvalitetne škole, a ovim zakonom, ministrice, vi nas udaljavate od tog cilja. Hvala.
Na vaše izlaganje kolegice imamo 3 replike, prvi je kolega Sladoljev Marko, tj. Marko Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice Marija žao mi je što je prvi dio vaše rasprave bio opet obojen ideološkim raspravama, mislim da nam to ne treba na ovakvoj temi. Mislim da se trebamo usredotočiti na dijete, tj. na upravo nadarenu djecu. Ja ću sada spomenuti jedan primjer, meni je upravo moj profesor iz škole, u mojoj školi postoji jedan osmaš koji je osvojio zamislite sada 3 državna natjecanja iz fizike, kemije matematike, državna natjecanja, drugi je bio iz informatike i drugi iz još jednog državnog natjecanja i za nagradu od gradskog ureda za obrazovanje je dobio 5 istih knjiga. Znači 5 istih knjiga. Dakle to je sramota, dakle, jedan takav učenik da mi ne prepoznajemo u takvim učenicima budućnost ove Hrvatske, mislim da je to degradacija i njegovog truda i rada i mislim da o takvim stvarima trebamo govoriti … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala kolege. Želite li odgovoriti? Izvolite.
Hvala. Kolega Sladoljev, da, danas zaista govorimo o izmjenama i dopunama ovog zakona, a sigurno je da moramo govoriti o onome što sam ja na kraju rekla o kvalitetnoj školi. Kvalitetna škola znači upravo to sve, usmjerenost prema učeniku, nagrađivanje učenika, praćenje učenika i stvaranje u konačnici dobrog čovjeka.
Replika br. 2 kolega Željko Glasnović, izvolite.
Poštovane kolege i kolegice, ovo što sam slušao danas, ja sam mislio da sam negdje vremenskim plovom došao tamo negdje u 1929. g. Sovjetski savez, kada je oformirana ova liga … [[Govornik se ne razumije.]] ateista, ja bi podsjetio mladu damu ovdje, da u najbolji fakulteti u sjevernoj Americi su katolički fakulteti, da nisu obavili … [[Govornik se ne razumije.]] znanosti, da svi fakulteti u Hrvatskoj, najstariji su formirali Katolička crkva i da je temelj Europe su 10 zapovijedi. A ne … [[Govornik se ne razumije.]] koja je totalno vadila ovdje još vlada ovdje u drugom ruhu, koja je poništila moralni etički kodeks, koja je proizvela monstruma, homo jugoslavniji, … [[Govornik se ne razumije.]] čitajte tu knjigu. Ovo se samo digne zavjese i rekao bi, ako ne znate raditi vi ste na vlasti od '45. o … [[Govornik se ne razumije.]] prekopirajte, preslikajte druge nastavne programe i saznajte zašto nitko nije bježao u … [[Govornik se ne razumije.]] prije pada Berlinskog zida nego su kopali tunel u suprotnom smjeru.
Hvala kolega, sljedeća replika je kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovana kolegice Alfirev. Prvi dio neću se referirati, to sam već jednom rekao, da je srž, odluka izbor svakog pojedinca odnosno, sloboda i to je osnova liberalizma, ja mislim moderne tekovine, pa tako svatko može birati svako obrazovanje za dijete. No ono što je izazvalo neku buru u čašu vode, vezano za učitelje razredne nastave sa pojačanim predmetom. Dakle, oni imaju pravo konkurirati … [[Govornik se ne razumije.]] to nije sporno. Međutim, mislim da ako govorimo o kompetencijama, možemo se praviti blesavi, pa odjedanput, svi, sve je isto. Vi meni sada hoćete reći, da profesor matematike, pedagoškog smjera, je isto što i diplomirani inženjer matematike sa PMF-om. Prilikom konkuriranje za neki posao, gdje se traži ekstra stručnost. A nije isto, nisu isti izvedbeni programi, nije ista nastava, gdje oni imaju u hrvatskom … [[Govornik se ne razumije.]] okvirom smo ovdje to donijeli da oni imaju jednaku … [[Govornik se ne razumije.]] pa to ne može biti isto.
Hvala, odgovor izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Mi govorimo o tome da je ministrica ovim što hoće uvesti ovaj zakon, dovela u neravnopravan položaj učitelje, razredne nastave, s pojačanim predmetom, pa to je činjenica i piše može. To znači da je sama pretpostavila da su ostale struke kompetentnije i zato ja postavljam pitanje, jel to znači da su oni nekompetentni i zašto mi se onda uopće daje pravo da sudjeluju u obrazovnom procesu viših razreda, to je bilo pitanje, a po mom mišljenju, oni su itekako kompetentni, itekako imaju znanja, a pogotovo puno veća i metodička i pedagoška znanja kako dijete učiti, kako prenijeti znanje i kako ih naučiti učiti.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Slijedeća je kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju izmjene i dopune Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Nema nikog između nas, ja sam apsolutno sigurna da bez obzira na kojoj strani ove sabornice sjedimo, koji ne bi željeli za svoju djecu imati dobro, kvalitetno obrazovanje. Koji ne bi željeli da naša djeca kad krenu u školu imaju mogućnost i cjelodnevnog boravka, da dobiju najbolje što se može dobiti jer ono što je stvarni svijet funkcionira na način da zahvaljujući svim informacijama koje su dostupne, naša djeca dobivaju informacije u realnom vremenu koji se mijenjaju u tako brzo da netko tko je malo starije životne dobi kao što sam ja osobno teško prati, ali oni to odlično prate. I izuzetno je važno da ovakav jedan Zakon dođe. Mi u Klubu GLAS-a smo vrlo razumni i svjesni toga da nema nitko sve mehanizme i načine da jednu ozbiljnu reformu koja bi se zvala jedna ozbiljna reforma u kratkom vremenu provede. Mi smo svjesni toga i činjenice da to mora ići korak po korak, svjesni smo i toga da treba i neke stvari u tijeku vremena mijenjati i zahvaljujući tom razumu uvijek smo i spremni i podržati zakonska rješenja koji to omogućuju. Ali sad dolazi ali. Sve to je išlo na tom tragu, sve dok se je kroz proteklih dan ili dva ministrica odlučila raspravljati putem medija sa svojim koalicijskim partnerom koji se zove gospodin Milan Bandić. I gdje su se odlučili raspravljati na kojem Zakonu? Baš na Zakonu o odgoju i obrazovanju. I ono što već imamo prilike vidjeti u nekoliko slučajeva, da baš tad kad su oni najnemoćniji u pitanju, mi tu odašiljemo pojedine strelice, tu razvijamo populizam kao što je bilo Istanbulska konvencija dakle, na tema zlostavljanih žena odnosno zlostavljanje u obitelji i šta je slijedeća tema gdje je zapravo koalicijski partneri međusobno jačaju mišiće i pokazuju što može ili ne može Zakon koji se odnosi na našu djecu. I to je nedopustivo. I to je nama u GLAS-u nedopustivo da je baš taj Zakon prijepor jačanja mišića i sukob između ministrice i između njenog koalicijskog partnera koji se zove gospodin Milan Bandić koji evo, već je pretpostavljam da je pressica koja je bila najavljena ja jedan gotova. Jednako tako kad malo pogledate primjedbe koje su bile u prvom čitanju i kad malo pogledate odgovor na to, onda je niz primjedba i od strane oporbe je bio prihvaćen one koje su bile tehničke naravi. Oni prijedlozi koji nisu prihvaćeni kad krenete prvo, prvo poglavlje, tu vidite svi klubovi koji su ukazivali na činjenicu i rekli izbacite iz odredbe čl. 1. nešto što govori o odgoju, nešto gdje zapravo pravo vi imate pravo da svoje dijete ne cijepite. Jel imate pravo? Pitanje je da li imate? Ali kad ne cijepite, onda imate za to određenu odgovornost kao roditelj. Dakle, roditelji imaju svoju odgovornost, sustav ima svoju dogovornost i to tako treba gledati. I kad je riječ o školi za život. Škola za život uči djecu, ja, meni se sviđa taj naziv i škola za život uči djecu kako da uče, kako da najbrže dođu do informacija, kako da te informacije primjene i kako da donesu odluke. Kad je bila slobodna rasprava, onda je uvažena saborska zastupnica govorila o, spomenula je jedrenje. Između ostalog, moja djeca su išla u jedrenje iz kojeg razloga? Iz razloga jer je jedrenje odlična metoda odgoja. Na maloj jedrilici koja je veličine ovako, ove veličine optimist, djeca uče jedriti. I onda dođu na regatu. Na regati nema trenera, nema roditelja koji će pomoć, on dolazi sam na more gdje su valovi često veći od te jedrilice i sam mora donijeti odluku, odabrati najbrži smjer da uz najmanje, dakle oni koji su najbolji su uvijek najbolji, odabrati smjer kojim ćete najbrže i prvi ući kroz cilj. Jednako tako ja doživljavam i sve druge vidove posla i to je za mene bila jedna odlična odgojna metoda. Moraš donijeti odluku i za odluku snosiš sam posljedicu. Ako si ju krivo donesao, sam ćeš snosit posljedicu. Stoga, jednako tako i ministrica donosi pojedine odluke i za te pojedine odluke naravno snosi i posljedicu. Dakle, budete hvaljeni, ali budete i snosite posljedicu. U trenutku kad se u životu, pogotovo kad se na takvoj funkciji želite dopasti svima, a ovdje je bila ideja, dakle cijeli Zakon je onako probao se sa najmanje truda dopasti svima. Kad se želite dopasti svima, na kraju se ne dopadnete nikome. Da su se zadržale, dakle da ste izbacili odredbu iz čl. 1. o kojem smo govorili, da ste posložili ove neke tehničke stvari, mi u Klubu GLAS-a bi rekli OK, nije baš najbolje rješenje, ali je napravljen korak, malim koracima se može doći dalje. No međutim, vi ste ostavili ovu odredbu i probali objasniti da je to tako moguće, a zapravo smo Zakon o odgoju i obrazovanju djece pretvorili u nešto, a to je međusobna rasprava koalicijskih partnera na čemu? Na djeci. I to je nama nedopustivo u tom smislu. Hvala lijepo.
Hvala vam kolegice. Imamo jednu repliku. Kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Jutros sam pitao neka pitanja Mrs. Mrak Taritaš koja nisam dobio od naše ministrice cijenjene, kad govorimo kakav će proizvesti taj sustav naš obrazovni, kakve će ljude proizvoditi, ako imamo prije toga template. Znate li vi Mrs. Mrak Taritaš ikoga tko je imao lažnu diplomu u vašoj stranci, ja znam neke i dobili su diplomu tamo fruško gorske doktorate. Znate li ikog tko je varao na ispitima? Naravno govorio sam o kulturi varanja. Kakvog će čovjeka taj sustav proizvesti? To je ključna stvar. U ovom Sabor najmanje se čuje dvije riječi individualna odgovornost, to su temelji svakoga društva. to je zašto imate 50, 80 kolica izvučene iz … [[Govornik se ne razumije.]] kad su ljudi bacali onih shopping centara, to smo mi, kad će se to popraviti? Evo ako mi ne znamo kakav obrazovni sustav treba imati je funkcija ove države, samo prepišite, imate vani tehničke, akademske obrte, odmah se odvajaju ljudi u srednjoj školi, odmah se zna kud glave idu, tu se ništa ne zna i na kraju [[Upadica Hajdaš Dončić: odgovor, hvala vam.]] [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor, hvala vam. Izvolite, odgovor, izvolite. … [[Upadica Glasnović, ne razumije se.]] Ispričavam se, vrijeme vam je isteklo, odgovor, hvala vam, hvala vam, izvolite.
Hvala lijepo. Ja bih vrlo rado odgovorila kolegi kad bi razumjela što je tema ali postoji nešto što razumijem i nešto što zaista se mogu složiti a sve ide iz vlastite obitelji. Znate, kad se naučite riječi „molim“, „oprosti“, onda to vam u životu jako koristi a jako koristi i kad recimo saborski zastupnik pozdravi drugog saborskog zastupnika ili kad drugi saborski zastupnik kaže „dobar dan“ a ovaj odgovori i kaže „dobar dan“ a ne prođe da ne odgovori. I ova zemlja će imati budućnost kad recimo saborski zastupnici će probati odgovarati drugim saborskim zastupnicima sa jednostavnim riječima „dobro jutro“ ili „dobar dan“. Hvala.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Mislim da ovaj zakon treba proživjeti i doživjeti treće čitanje u Hrvatskom saboru zbog toga jer su razlike koje su se dogodile između prvog čitanja za koje je dobio zeleno svjetlo većine u Hrvatskom saboru i ovoga što se predlaže u drogom čitanju, nemale i suštinski zapravo vrlo različite. Nije to ništa čudno da se dogode takve stvari ali vrlo je rijetko da se netko odluči na ovakav način mijenjati u sadržaju zakon između prvog i drugog čitanja, u toliko više što u Hrvatskom saboru nije bio stav nekakve većine odnosno pritiska ili većeg djela zastupnika da se neke stvari trebaju izmijeniti. Na ovaj način isto tako uskratila se javna rasprava, mi znamo da se javno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću ne treba provoditi prilikom upućivanja konačnog prijedloga zakona u proceduru u drugo čitanje i ovdje se na jedan vrlo, vrlo ružan način zapravo suštinske izmjene su osvanule pred nas saborske zastupnike bez javnog savjetovanja, bez zapravo da je veći broj zastupnika zapravo kritizirao pojedine dijelove zakona pa se tu htjelo na neki način, uvidio se neki propust pa se htio ispraviti, ne, toga nije bilo ali mi imamo 3 ključne izmjene u današnjeg zakonu u odnosu na ono o čemu smo raspravljali prije mjesec i čemu je većina u Hrvatskom saboru prije mjesec dana dala zeleno svjetlo. Prva izmjena odnosi se na način izbora ravnatelja, druga izmjena odnosi se na način zapošljavanja u školama, ne samo tehnoloških viškova nego svih odgojno-obrazovanih radnika i treća bitnija izmjena odnosi se na ovo gradiranje prava prednosti prilikom zapošljavanja zaposlenika u sami sustav. Ajmo redom. Kad govorimo o ravnateljima, netko je odlučio umjesto da smo išli putem strategije, to sam već rekla i u raspravi u ime kluba, i da smo pristupili sustavno rješavanju problema nedovoljnog kvalitetnog upravljanja i menadžmenta u školama bez obzira radilo se o ovom poslovodnom ili o stručnom djelu jer znamo da naši ravnatelji još uvijek nisu samo menadžeri nego objedinjuju zapravo ta dva segmenta i da smo tu pratili strategiju, ne, mi to nismo učinili, nego smo odlučili sada reći da ćemo mi birati ravnatelje a pod nekakvim egidom transparentnosti, uvodimo nekakve dodatne kompetencije. To sam već rekla, to je malo suludo, znači mi govorimo da oni koji neće imati poznavanje engleskog jezika, koji neće biti informatički pismeni ili nisu radili na nekim projektima, znači što to znači da ovi koji su završili svoje studije, rade 20 g. u školi, da oni nemaju kompetencije? Zakon o radu poznaje samo, nema on nužnih uvjeta, vi u zakonu dodajete iz riječi ravnatelj škole mora ispunjavati nužne uvjete. Uvjet sam po sebi je nužan. Nema nužnog uvjeta i ne nužnog uvjeta. Uvjet u sebi sadržava nužnost. Nemojte raditi ovakve stvari, to je smiješno. Drugo, Zakon o radu poznaje samo opće uvjete, jedan je jedini opći uvjet a to je minimalno 15 g. i posebni uvjeti koji su onda jedna druga kategorija. A ne sada da mi derogiramo taj Zakon o radu i sad mi izmišljamo, aha, mi sad imamo tu nužne uvjete, imamo neke kompetencije. I sad kažemo kompetencije su vam znate, to vam je dodana vrijednost, to će vam biti poznavanje engleskog jezika, to će vam biti informatička pismenost i rad na projektima. A sad ja pitam a zašto nisu dodatne kompetencije primjerice komunikacijske vještine, vođenje dijaloga i rješavanje sukoba? Zašto nije istaknuto organizacija rada škole i nastave? Stručno usavršavanje na području upravljanja i vođenju školskih ustanova? Poznavanje načina rada škole i nastave itd., itd.? Za to sve skupa postoje nekakva dodatna usavršavanja i ljudi su zapravo stekli neke dodatne vještine koje se tiču i menadžmenta i upravljanja ljudskim potencijalima, ovdje su apsolutno neprepoznati. Kako može do toga doć? Pa može doći do toga, kada ovakve stvari radite preko noći, iz nekakvog hira ili ako ste upravljani intencijom nekih ljudi koji možda ne razumiju dovoljno sustav odgoj i obrazovanja. Bolje da niste radili ništa, nego što ste napravili ovo, jer ćete diskriminirati ljude, koji možda imaju nekakve dodatne vještine, ja ih namjerno neću reći kompetencije, jer po meni, svi oni u školama, kompetencije su nešto o čemu ovdje u opće ne bismo trebali raspravljati. Drugo, sad će sav taj školski odbor novo, ono što je sada već iz prvog čitanja, je taj plan rada, odnosno, nekakva vizije škole u mandatu za koji se natječe i to je po meni u redu, ali ovdje nema kako se to vrednuje, jel to isto rangirano kao i ove dodatne kompetencije? Jel to jedna od te plus te tri, četvrta, hoće l ove tri iz dominirati prvu, to je potpuno nejasno. E ali će školski odbori uskoro, kroz nekih dva mjeseca, tri, morati to provoditi u dijelu, oni će to morati bodovati, oni će to morati rangirati. I šta će raditi. Ne ide vam sada, znači mi imamo tijela škole, koja se izjašnjavanju u postupku izbora … [[Govornik se ne razumije.]] Mi znamo da školski odbori, većinu imaju predstavnici škola, to je radničko vijeće, to je nastavničko vijeće, odnosno, učiteljsko vijeće, to je vijeće roditelja. I imamo predstavnike osnivače. I oni su svi do sada, s tim da su ovi elementi unutar škole bili dužni zastupati stavove tijela koji ih je tamo izdao. E sada ministrica kaže i ministarstvo gledajte, sada će školski odbor provesti bodovanje i uputiti tim tijelima, samo dva s najviše bodova. Jel to jednak pristup javnog natječaja, ili je to selekcijski pristup? A tko će propisivati kriterije? Statui škole, a znate tko daje suglasnost na statue škole, osnivači. I sada vi meni pričajte o tome da niste dodatno politizirali cijelu stvar i da zapravo vjerojatno zbog toga što su gotovo uvijek presudni vijeće roditelja, na koje vrlo često osnivači bijesne, jer ne mogu politički utjecati na njih, vi ste našli jedan vrlo elegantan način, kako da ih slomite i prelomite, jer ćete svesti, 7, 6 kandidata na 2 i onda vršiti pritisak između ta dva a kriterij je već i za ta dva možete unaprijed namjestiti, jer ih vi pište osnivač ih piše, odnosno, daje suglasnost na njih. I sa onom svojom manjinom u školskom odboru može što god hoćete, znači riješiti ćete natječaje, zapravo prije provođenja javnih natječaja. To je kaos u sustavu i to nije dobro za sustav nikako. Idemo dalje, kada govorimo o zapošljavanju tehnoloških viškova, do sada ravnatelji nisu bili dužni zapošljavati tehnološke viškove i tu su se vodila dugogodišnje borbe između predstavnika sindikata i ministarstva kako god hoćete, sada mi dajemo tu mogućnost, ali, znači, ravnatelj je dužan zaposliti tehnološke viškove, čak i na internim natječajima, za koje se ne treba raspisivati javni natječaj. Ali, vidite, te kriterije neće donijeti država, da svima bude jednako dostupno pod istim uvjetima zapošljavanje u školama, nego će to raditi svaka županija, odnosno, jedinice lokalne uprave, za sebe, putem ureda državne uprave. Isto kao i način bodovanja, koji se isto i za ravnatelje primjenjujem sada na ove, ne isti kriterij, ali posebni kriterij, koji će donositi svatko za sebe. Mislim da to može voditi više ka nejednakoj dostupnosti i neujednačenoj kriterijima, nego li ovom sustavu pravednosti, koji ste i sami ovdje rekli da želimo poštivati i to nikako nije dobro. S druge strane ja vas po Zakonu o hrvatskim braniteljima, nacionalnim manjinama, itd. prednost pri zapošljavanju, ne pri izboru ravnatelja prednost pri zapošljavanju imaju te kategorije ljudi. Vi ovime, tim ljudima onemogućavate konzumiranje njihovih zakonskih prava. To nije tako. Četvrto, fondove EU, omogućujete ravnateljima, isto tako da rade na fondovima EU, u 30% svog radnog vremena, za to ćete ih platit 9% više. Već sam rekla nešto o tome, ispred kluba u uvodnom izlaganju, ali ono što je zanimljivo, da profesore koje ćete nagrađivati za rad, fondovima za EU, ćete ipak degradirati u odnosu na one koji će biti u sustavu visokog obrazovanja i znanosti a zakon koji pripremate, jer njima ćete to ipak malo više vrednovati, što nikako nije u redu. Niste definirali koliko maksimalno vremena može učitelj ili nastavnik biti angažiran na projektima, definirali ste samo koliko može biti više plaćen to je 30% znači li to da može biti 100% angažiran na fondovima učitelja ili nastavnik. Ovim ću završiti imam još puno toga za reć.
Hvala vam. 3 replike, kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice Glasovac, prva stvar koja je meni odzvonila treće čitanje. Rekli ste većina se složila s prvim, SDP je bila protiv ovog zakona u prvom čitanju, dakle, apsolutno nije mi onda jasna ova vaša rasprava s kojom ste krenuli. A drugo nije mi jasno da ravnatelj po vašem bi trebao biti, ne ravnatelj ni za 21. st. pa zamislite, znate engleski jezik, rad na računalu, ili eventualno imate iskustva u projektima ili provođenju, nego ništa od toga. Idemo nazad, ne naprijed. Hoćemo uvesti škole za budućnost, sa ravnateljima iz prošlosti. Ako sam ja dobro shvatio. A treće čitanje, znate što će vam ono donesti. Pa mi s ovim zakonom rješavamo osnovnu školu Nikole Andrića u Vukovaru, koji 20 g. čeka na obnovu i sada, ajmo opet čekati. A ne znam koliko puta je bilo medijskih napada, tromosti, nitko ništa ne reagira, svi sve obećavaju i sada kada se napokon, mi to nismo napravili u našoj zajedničkoj vladi, šteta, možda, trebali smo. Sada radimo i sada ajmo još odugovlačiti, ajmo još tim učenicima, još jednu g. pustiti neka budu … [[Govornik se ne razumije.]] ne daj Bože da netko strada tamo, mislim nije mjesto. Zahvaljujem.
Hvala odgovor, izvolite.
Kolega Čuraj, ne znam šta vam nije jasno, struka nije tražila da se ide u ove izmjene, većina saborskih zastupnika nije tražila da se dogode ove izmjene između prvog i drugog čitanja i ne znam koji vam dio nije jasan. Ne znam odakle ovo, iz kojeg laboratorija vanjskog je došla ova naredba, direktiva i po čijem nalogu se ovo radilo. To me zanima. Drugo, da jesam za ravnatelja 21 st. ali ravnatelji 21. stoljeća vam neće biti oni koje će vam postavljat politika i još pri tome legalno namještat natječaj uz pomoć nekakvih bodova gdje ćete vrednovati rad na nekim projektima, a nećete sposobnost tog čovjeka za upravljanje ljudskim potencijalima, vještine komunikacije, upravljanje menadžment ustanovama, znači tu ste vi pobrkali naprosto lončiće. Vi ćete vrednovati samo nešto, a hrpu drugih stvari ste zapravo zaboravili što govori o tome da vi uopće, ne da ne razmišljate o budućnosti ono šire, nego da je ovo naprosto nešto što se dogodilo preko noći za jednokratnu uporabu i naprosto jedno rješenje koje nema logike.
Hvala. Izvolite kolegice Bedeković, sljedeća replika.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče. Kolegice Glasovac, samo ću se kratko osvrnuti na dio rasprave u kojoj ste govorili o izboru ravnatelja, o proceduri i postupku. Dakle radi se o članku 40. prijedloga zakona, samo ću ponoviti, a o tome smo na kraju krajeva razgovarali i dosta komentirali na odboru da je nakana bila dobiti kvalitetnije ljude i složit ćemo se svi s time i učiniti postupak transparentnijim, učiniti postupak bogatijim sa različitim uvjetima da bismo mogli dobiti kvalitetnije ljude između ostalog i to je ok. Sugestija, i podsjećam na to, je bila i zagovaram nekako taj pristup da se pokuša razmisliti, kad je već sad tome tako, da se profuturo razmisli o pravilniku koji bi na jednobrazan i na jedan detaljniji način odredio upravo te dodatne kompetencije kako se ne bismo izgubili u šumi svega ovoga i na terenu proizveli zbunjenost. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor izvolite.
Da, s tim mi želimo kvalitetne ljude na čelu naših obrazovnih ustanova. Ima krasnih ljudi koji zaista ono su slika i prilika, ne samo hrvatskog obrazovnog sustava, nego mogu konkurirati i nekim Europskim i svjetskim ne samo trendovima, nego standardima, ali na ovaj način mi to nećemo nažalost dobiti. Ovo nije put. Drugo, da, slažem se s vama da je trebalo na neki način sa strukom vidjeti što je to što trebamo još vrednovati, a ne prepuštati ovo u ruke svakoj školi da se bakče kako god zna što će vrednovati, odnosno propisano joj je što će vrednovati, morat će propisat kako će to vrednovati i onda biti izložena bijesu kandidata, roditelja, učitelja, učenika jer neće znat odgovorit na pitanje zašto se ne vrednuju neke druge, nazovimo to tako kompetencije, a vrednuju se samo u ove tri. Ovo će dovest do kaosa.
Hvala vam. I kolega Pernar, izvolite.
Uvažena kolegice Glasovac, kad slušam vas imam dojam kao da učitelji, profesori postoje sami radi sebe, a ne radi učenika. Naime upravo u mandatu SDP-a su prava učitelja i profesora bila degradirana, upravo u mandatu SDP-a su stotine tisuća mladih ljudi napustilo našu zemlju i ono što je najgore, ja se sjećam, tad je parola SDP-a bila prije izbora da se tjedno zapošljava 500 ljudi novih, da se otvara 500 novih radnih mjesta, a zapravo što je bilo? Bilo je 500 ljudi manje nezaposlenih na burzi, novih radnih mjesta nije bilo, ljudi su se iseljavali. Vi tada kad ste vidjeli tu laž niste govorili, tada ste šutjeli, tada vas nije bilo briga, tada vam nije bilo stalo, a sad lijete krokodilske suze za nastavnim kadrovima. Hvala.
Hvala vam. Odgovor izvolite kolegice.
Hvala. Ovo sa 500 radnih mjesta nije bilo iz ove kampanje, nego neke davne, nismo mogli to obećati jer smo bili racionalni i znali smo u kakvom stanju ćemo naslijediti državu i u datim okolnostima sa deficitom, recesijom s kojom smo se susreli, radili smo najbolje što smo znali. Ali smo i u tim groznim okolnostima pokušali spasit što se spasit da pa ću vas samo podsjetit kad su se svima nažalost ukidala prava 4 8 10 na vjernost tzv. službi, mi smo ipak uspjeli u našem sustavu sačuvati to, ne u obliku dodataka, nego u obliku koeficijenata i svima smo tada povećali plaće za 3%, mentorima za 6%, savjetnicima za 9%. ja znam da to nije puno, ali to je bio način na koji smo mogli koliko toliko obeštetiti većinu ljudi. Neke smo starije od 60 godina s puno staža i zakinuli, ja se ovom prilikom ispričavam, ali naprosto to je bilo tako.
Hvala vam. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeći je kolega Stevo Culej koga nema. Nakon njega je kolega Kažimir Varda, isto objašnjenje kao i za kolegu Culeja što znači da je sada na pojedinačnoj raspravi kolegica Sonja Čikotić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, smatram da zakon s ovakvim sadržajem treba biti u trećem čitanju jer su unesene dopune i izmjene koje se nisu nalazile u tekstu kakav je bio u prvom čitanju. Izmjene i dopune zakona umjesto da rasvjetljavaju, poboljšavaju i unapređuju uređenje sustava osnovnog i srednjeg odgoja i obrazovanja, čine ga dokumentom sa visokom indeksom magle. Evo nekoliko argumenata o ovoj tvrdnji. U članku 5. stavku 1. spominju se drugi kurikularni dokumenti. O kojim je drugim kurikularnim dokumentima riječ ni ministrica, ni njen tim, niti saborski zastupnici ne znaju o kojim drugim kurikularnim dokumentima je riječ. Članak 26. uvodi toliko prijepora, vi govorite o nacionalnom kurikularnom dokumentu, koliko znam samo jedan dokument jest u ovom trenutku krovni dokument, a koji je 2010. godine donesen nacionalnim koncensusom, nacionalni okvirni kurikulum. Nadalje, vi raspravljate u izmjenama i dopunama zakona samo da bi se trebali i druge donositi kurikularni dokumenti, samo nacionalni okvirni kurikulum sadrži vrijednost, ciljeve, načela odgojno obrazovna područja. Zašto se predviđa da svaki, još nerođeni dokument, ima sve to ispočetka napisano? Nadalje, vi donosite smjernice u ovom članku i kažete smjernice za poticanje i prilagodbu iskustava učenja. Što su smjernice za poticanje i prilagodbu iskustava učenja? Kako ministrica i njen tim mogu zakonski propisivati procese učenja i podučavanja i to ovako ispraznom rečenicom? Što će učitelji i nastavnici trebati raditi prema ovoj nazovi odredbi? Što bi savjetnici ili inspekcija trebali naći u jednoj školi prema ovakvoj vašoj odredbi? Nadalje, vi u članku 26. kažete kako to da jedna razina obrazovanja ide prema omjeru grupa nastavnih predmeta, kako to da neke vrste i razine idu prema utvrđivanju nastavnih predmeta? Nadalje, vi propisujete da samo umjetničko obrazovanje valjda ima zakonsku obvezu sadržavati opće obrazovne predmete u članku 26. Kakva je to logika? Tko će od korisnika ovog zakona imati i što je činiti i u kojoj mjeri su pisci zakona poštovali Zakon o HKO-u , u osmišljavanju ovih odredbi? Tvorci ovog zakona nisu doprinijeli glede koeficijenta opterećenja učenika. Nijednom roditelju, učeniku ili nastavniku nisu rekli sa koliko sati će biti opterećeno dijete a stalno se pozivaju na usmjerenost nastave na učenika. Gdje je nastavni plan? U članku 9. stavku 10. vi govorite da školska ustanova uvrštena u mrežu može proširiti djelatnost u izvođenju novog programa. Pisac zakona ne razlikuje pojam odnosno program od kurikuluma, predmetni kurikulum od nastavnog programa pa tako ni u članku nije jasno što škola može proširiti djelatnost izvođenjem novog programa. Znači li to da školska ustanova može proširiti djelatnost uvođenjem novog programa npr. poduzetništvo, programa ekologija, programa informatike ali i programa digitalna pismenost? Članak 11. kaže da u osnovnoj školi mogu se izvoditi redoviti alternativni sada da ne nabrajam, programi te ostali programi koje donosi ministar. Pa ja vas pitam, koji su to programi koje donosi ministar? Kako ministar može donijeti neki program i koji je smisao nabrajanja redovitih alternativni međunarodni programi na jeziku itd., kad je alternativni program redovit i kad je program na jeziku i pismo može biti alternativni itd.? A onda u nisu nesuvislog nabrajanja i poretka, dodaje se da postoji programi koje donosi ministar. To je kao da u području zdravstva, stručnjaci odredbe vrste cjepiva a onda dodaju da će sam ministar odrediti cjepivo jer je on eto, ministar. Ili ministar poljoprivrede donese svoj program zaprašivanja štetočina na voćkama. U članku 27. vi govorite da može se utvrditi popis potrebnih kvalifikacija učitelja i nastavnika z izvođenje kurikuluma. Ja vas pitam, je li ova odredba sukladna Zakonu o HKO-u? Čemu onda služi HKO ako će ministrica utvrditi popis potrebnih kvalifikacija učitelja i nastavnika za izvođenje kurikuluma? Čemu služi zakon o HKO-u? čemu služe sektorska vijeća i čemu služi registar kvalifikacija? Je li ministrica iznad Zakona o HKO-u? Nadalje, vi u stavku 4. znači članka 27. koji mijenjate, kažete nastavni plan može biti zajednički za razinu odnosno za vrstu u pojedinoj razini obrazovanja a iznimno se može donijeti i kurikulum određenog nastavnog predmeta. Nastavnim planom određuje se broj stati nastave po nastavim predmetima a ne oblik izvođenja kurikuluma. Obvezni predmet naime nije oblik izvođenja kurikuluma kao i međupredmetni sadržaj. Postavlja se pitanje što znači da se nastavni plan može donijeti uz kurikulum određenog nastavnog predmeta? Što je u ovom kontekstu iznimno? Je li iznimno neki predmet, informatika ili je nastavni plan izniman? Osim toga u članku 10. imate stavak 4. koji nije u skladu dalje sa stavkom 4. ovog navedenog članka 27. U članku 28. stavku 3. nalazimo odredbu da obrazovni standard učenika čine obvezni nastavni predmeti. Ne znamo ni mi a ni pisac zakona, vjerujem ni ministrica i njen tim je li u obvezi izbornih kurikuluma ali ako i to zanemarimo, ne možemo se ne pitati kako to da u članku 28. školski kurikulum uređuje nastavni plan izbornog predmeta? Kako je moguće da školski kurikulum vama uređuje nastavni plan izbornog predmeta? Članak 28. stavak 3. dalje kaže, vi ste ubacili ovaj članak 28. ono strategiju škole. Znači ubacujete u taj članak ono eto tako strategiju škole, ne možemo pitati kakvo značenje u nizu ovih dokumenata zapravo ima strategija razvoja škole, pisac zakona uopće ne razumije svrhu dokumenata obrazovno politike, školske ustanove a napose škole kao odgojno-obrazovne institucije. Nadalje, vi u članku 29. stavci 3. i 4. koji vam se mijenjaju kaže eksperimentalni program može predložiti sad školska ustanova, i ministarstvo, zamislite. A kad školska ustanova predlaže eksperimentalni program onda ministarstvo podnosi zahtjev i ona ga odobrava ili ne odobrava. Znači li to da ministarstvo samo sebi predlaže eksperimentalni program i tko će onda odobravati taj eksperimentalni program? Znate, svaki eksperiment ima svoje zakonitosti i tko će u svakom segmentu ima nadzor nad eksperimentom ukoliko se odobri školskim ustanovama uvođenje tog eksperimentalnog programa? U članku 51. kojeg vi mijenjate, kaže da će se za učenike srednje škole povećati broj sati sa 32 na 40 i kaže tjedni sati ne smije prelaziti 40. Obveza je zakonodavca da donese minimalni obrazovni standard, optimalni obrazovni standard i maksimalni. Odredba sa glagolom „smije“ i „ne smije“ koristi se u pravilima ponašanja i profesionalnom etičkom kodeksu. U odredbama zakona gdje sve treba biti kristalno jasno, govori se u glagolima „mora“ i „treba“. Učenik svakog razreda mora imati unaprijed propisan nastavni plan koji donosi ministarstvo, školski kurikulum se objavljuje unaprijed i svi učenici trebaju znati što im to škola nudi u narednoj školskoj godini. Članak 105. stavak 8. izaziva brojne probleme a u stavku 15. vi dodajete rečenicu koja glasi „popis kvalifikacija može se utvrditi i kurikulumom nastavnog predmeta“. Struka ne poznaje termin „kurikulum nastavnog predmeta“. Sve visokoškolske ustanove koje proizvode kvalifikaciju iz nekog određenog predmeta, dobile su dopusnicu za izvođenje takvog studijskog programa od nadležnog ministarstva, to su studijski programi koje je akreditirala Agencija za znanost i visoko obrazovanje. Kako se može dogoditi da ministrica jednom ovakvom odredbom diskvalificira generacije, sad u ovom slučaju zakona, diplomiranih učitelja, da ih diskriminira kao profesiju koje je proizveo visokoškolski sustav pod svim svojim pravnim blagoslovima obrazovne politike? Ministrica ih nije samo omalovažila jednim zakonskim potezom nego i po drugi put u istom zakonu dodala popis kvalifikacija može se utvrditi i kurikulumom nastavnog predmeta ostavljajući tako i druge visokoškolske kvalifikacije u neizvjesnosti unoseći strepnju tko će biti sutra u milosti ministrice i njenog tima kada bude donosila popis kvalifikacija uz određeni kurikulum. Ovo poniženje učiteljima i nastavnicima nitko nije priredio kao ovdašnja ministrica. Sveučilišta je omalovažila. Nikoga ne konzultira. Koliko visokih učilišta sudjeluje u njenoj reformi? Koliko stručnjaka sudjeluje u njenoj reformi? Kolika sektorska vijeća čekaju po strani da im valjda prođe mandat? Ne dopušta da struka kaže svoje, već marketinški provodi reformu. Moram dodati da je projekt HKO-a dobio financiran znači iz Rijeke Jasna Krstulović profesorica koja je bila predsjednica Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje dobila radi izrade standarda zanimanja i standarda kvalifikacije učitelja, pa možda da gospođu upitamo predsjednicu Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje što je to kvalifikacija. Nadalje, u svrhu obrazloženja se tvrdi među inim ovim izmjenama i dopunama Zakona kako se definira slika ciljevi, struktura i način donošenja kurikularnih dokumenata vezanim u kurikularnu reformu sustava odgoja i obrazovanja s primjedbama koje sam navela, mislim da je jasno da upravo na području reforme odgoja i obrazovanja ministrica nije ništa riješila. Niti jedna izmjena nije u skladu sa cjelovitom kurikularnom reformom [[Upadica: Hajdaš-Dončić: Kolegice Sonja, hvala vam lijepa.]] Zbog koje se je prosvjedovalo prije 13 mjeseci. Hvala.
Hvala lijepo. Imate dvije replike. Prvi je kolega Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice Čikotić, pozorno sam slušao vaše izlaganje. Mislim da ste vrlo dobro obrazložili potrebu da se sa ovim zakonskim prijedlogom ide u treće čitanje. Međutim, ja ću sada vas zamoliti za jedan komentar. Znamo da su trenutno upisi u srednje škole i da se oni provode na temelju uspjeha dakle đaka u osmogodišnjem školovanju i da tu presudni utjecaj imaju ocjene koje su đaci postigli i naravno da je poznata velika neujednačenost ocjenjivanja i da mi ustvari imamo određeni nered i nesigurnost i da bolji đaci imaju problema sa upisivanjem u kvalitetnije škole. Da li mislite da bi im možda mala matura kao jedna dobra mjera ocjenjivanja tog prvog stupnja školovanja kao što imamo iskustva sa velikom maturom, mogla riješiti taj problem? Hvala.
Odgovor izvolite.
Poštovani kolega ja se slažem da je velika nejednakost upisa u srednje škole. Isto tako mi imamo prisutnost neujednačenost ocjenjivanja samih učenika u osnovnim školama, što naravno svaka neujednačenost dovodi do razlika prilikom ostvarivanja njihovih prava da pohađaju onu školu za koju smatraju da bi im najbolje, za koju mogu graditi svoju profesionalnu karijeru. Naravno da se zalažem za malu maturu i njeno uvođenje. No međutim, od Vlade Republike Hrvatske i sektora obrazovanja na tom polju nismo vidjeli izmjene koje će doskočiti zapravo nejednakosti prilikom upisa te neujednačenosti ocjenjivanja.
Hvala. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Evo kolegice Čikotić, vi ste spomenuli svrhu donošenja ovih zakonskih izmjena. Znači njihova temeljna svrha je da se stvori pravna osnova da kurikulumi mogu ući u naš sustav, a to je nužno zbog ovog eksperimentalnog programa. Postoje nekakva tumačenja da to nije potrebno, da postoji pravna osnova u postojećem zakonu, ali ja se s tim ne slažem. E sada, kako će to funkcionirati u praksi jako je dobro pitanje. Znači, do sada smo imali nastavni plan i program, sada ulazak kurikulum i njihov odnos koliko je jasno definiran nisam siguran. Mislim da će tu biti dosta pogotovo na početku nesnalaženja. Pogotovo je problematično po meni situacija da stvarno jedan sustav gdje krovni dokument, a to je okvir nacionalnog kurikuluma još nije u potpunosti završen odnosno recenziran. Također imamo situaciju da i neke institucije poput akademije dovode u pitanje samo metodologiju kurikularne reforme, ishoda učenja itd. Tako da je doista dobro pitanje kako će to funkcionirati u praksi, ali zato imamo i sustav kontrole koji će valjda utvrditi i evaluirati cijeli proces kada se on bude …
Hvala vam Izvolite.
Poštovani kolega Sokol ja vam samo imam jedno za reći, a to je da ovaj zakon ove izmjene i dopune svakako trebaju biti u skladu sa hrvatskim kvalifikacijskim okvirom što one u bitnome nisu. Isto tako vam moram reći da ako mi stvarno neki krovni dokument, kako možemo znači raditi hijerarhijski niže dokumente bez onoga krovnog dokumenta. A isto tako vam moram reći, kako ćete se usklađivati, zašto ćete se usklađivati u nekim krovnim dokumentima kada on danas nije poznat. Jedino onaj dokument koji je danas važeći koji je postignut nacionalnim konsenzusom je onaj iz 2010. godine. Znači mi moramo znati da zakoni nisu obećavajući dokumenti, ni futuristička maštarija. Oni trebaju biti jasni i precizni.
Hvala vam. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeći je kolega Tomislav Žagar. Izvolite kolega Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena ministrice sa suradnicama i suradnikom, kolegice i kolege. Evo nastojat ću u svojoj raspravi se dodirnuti upravo onoga dijela ovog zakonskog prijedloga koji nije bio u prvom čitanju i koji je izazvao dosta prijepora i to sam rekao u svojoj replici ministrici da ću nastojati objasniti zašto to nije po mom sudu dobro rješenje. Iako pohvaljujem ministricu da se uhvatila s tim u koštac, kako ona reče 20 godina ovaj problem nije mario za njega i sada je ministrica odlučila u ovom Prijedlogu zakona se pozabaviti s tim rješenjem. Ako se ministrice sjećate, u replici sam rekao da se ovo kosi sa vašim osnovnim konceptom koji vi zagovarate, ali hajmo krenuti redom. Dakle, obrazovni sustav u Republici Hrvatskoj a uostalom i u svim drugim naprednijim državama da bi bio uspješan mora osigurati horizontalnu i vertikalnu prohodnost. No, tu postoje onda nepravde. Mi kada osiguramo recimo nekakvu prohodnost kroz obrazovni sustav, onda se događa to reći ću na jednom banalnom primjeru, moj nećak je morao se sa 14 godina odvojiti od svojih roditelja i otići u Zagreb u tehničku željezničku školu i završiti ju ne kao kasnije neki učenik koji je ostao sa roditeljima živjeti i kasnije položio nešto malo razlike i dobio istu kvalifikaciju, istu stručnu spremu kao i on. To su nepravde. Jednostavno u društvu postoje nepravde. Međutim, kako je došlo do ove situacije sa ovom situacijom vezanom za učiteljima sa pojačanim predmetom. Pazite, to nije njihov problem. To je problem sustava. Mi smo ovdje govorili, kad govorimo o obrazovanju i zakonima koje ste ovdje predlagali, govorimo uglavnom o tome da obrazovni sustav mora biti prilagođen potrebama tržišta rada i općenito razvoja gospodarstva. Mora biti u funkciji da naši učenici, studenti kasnije budu zapošljivi, da mogu razvijati gospodarstvo i da ne školujemo one kadrove koji neće imati posla, koji će sutra završiti na cesti. I upravo ne netko, ja ne znam, jel' to spominju ministra Strugara, netko se dosjetio s obzirom da nije bilo dovoljno učitelja pa je rekao ajmo sada učitelji o predmetnoj nastavi, ajmo ovima učiteljima koji su na akademiji pedagoškoj, ajmo im dat da uz diplomu učitelja razredne nastave, da dobiju još i taj pojačani predmet pada na taj način oni budu zapravo rezerva u slučaju da nema ovih učitelja i s te strane su ti učitelji tako i prilikom upisa su to prihvaćali, znali su, aha, ako ne bude u razrednoj nastavi, onda ću moći raditi u predmetnoj nastavi, ali sustav je njih treba, ne oni sustav, sustav je njih trebao jer ajmo nazvati i tržištem rada jer na neki način je tržište rada, oni se javljaju na natječaj i dobivali poslove. S druge strane imate hrpu inženjera, pazite nekad meni kažu, pa zašto o tome govoriš? Pa ja govorim što me to boli, opljačkali su, popljačkali su ovu državu. Nekad u Gaju u Slatini, vi da ste inženjera dobili da radi u prosvjeti, ma nema šanse. Pa on je imao u privredi 3 do 4 puta veću plaću. Nas su lopovi u ovo stanje doveli da danas nama inženjeri dolaze raditi u škole jer je to sigurniji, bolje plaćeni posao. I sad ono najgore što sam rekao, najgore što se može dogoditi da ministarstvo, ja ne kažem da ste vi tome krivi, imate dobru namjeru, vi želite uvesti reda, prvi put kažete i odvažili ste se i stavit ćete to u zakon, ali to nije dobro, sad dolazimo u situaciju da mi svađamo, ja sam vidio dopis ovaj što su učitelji slali. I oni sad mene prozivaju, ja sam završio pedagošku-psihološku izobrazbu jer su lopovi opljačkali radna mjesta kad inženjer strojarstva nema gdje raditi. To su napravili lopovi. A vi ne možete sad reć pa mi ćemo sad to napraviti s novom nepravdom, ispraviti, jel'. Dakle, ovi učitelji prozivaju inženjere, kaže doslovno je učiteljica napisala kaže, netko se sjetio inženjer sad bi on radio malo u školi. I događa se to da se sukobljavaju dvije grupe ovog društva koje nisu krive za ovu situaciju. I tu je moja zamjerka, trebalo je ajde kad taj članak ovim izmjenama, trebali ste ipak pričekati, zašto se to lomi preko vaših leđa ako 20 g. nitko nije mario? Ako su problemi učitelji informatike, treba tome isto doskočit onda, vidjet ćemo, ako nisu, to je moj savjet, povucite taj članak 29., ima vremena, riješit će se. Rješavajte, imate i pravilnike sve. Ne mislim to sad kao nešto, ja sam rekao da ja bi podržavao ovaj zakon nakon prvog čitanja, ne mislim to ni kao ucjenu sad govoriti ali doista bi bilo dobro da se ovome još porazmisli i da ne dolazimo u tu situaciju da se ljudi međusobno gledaju poprijeko zato što je ih sustav trebao. Ili ono što je, mislim da je kolega Jovanović, vidio sam to negdje i u raspravi, netko je spomenuo, ili možda se napiše pravilo, oni svi koji su pisali do akademske godine da to za njih ne vrijedi nego da vrijedi za sve one koji ubuduće, da ljudi znaju kad upisuju taj studij s kojim pravilima će bit. Jer gledajte, sad ako to analiziramo, onda ćemo se vrlo lako složiti da nema iste, nemaju svi iste kompetencije. Jedni su obučeni više u pedagoškom smjeru, onom odgojnom sjeru, a drugi su obučeni više u ovom stručnom smjeru ali jedni i drugi imaju pravo. Ja se mogu kao inženjer strojarstva pitat zašto ja ne mogu predavati matematiku u osnovnoj školi. Pa učio sam ja čuda matematike, integrale s promjenjivim granicama, svaka čuda sam Boga učio i išao na ispite i sad ja ne mogu predavat, znate, ne mogu zato što se štite oni koji su baš studirali matematiku da to poučavaju. Tako i vaša namjera da štitite ovi koji su se baš školovali, ali i ovi drugi su se školovali. Ja sam, da se ne vrtim sad kao pas i sam sebe grizem za rep, evo ja vas pozivam povucite taj zakon, zašto da se to preko vaših leđa prebija, pustite nek0 još prođe malo vremena, neka se to riješi, znam da neće samo od sebe, opet će doći na vaša pleća ali pustite neka se opet otvor rasprava oko toga pa neka se donese najbolje rješenje. Što se tiče ostalih izmjena, reći ću samo jedan detalj zašto najviše podržavam, i tu vam čestitam što niste popustili skupinama, posebno ovih, ne želim vrijeđat ja, uvijek dolazim u sukob oko tih županija, gradova osnivača, puno njih je postalo osnivači preko noći. Drago mi je da niste popustili pod njihovim utjecajem, da je ostalo ipak koliko toliko spriječeno da politika baš kadrovira ravnatelja škola premda po mom mišljenju još bi trebalo to više prepustiti zbornici ali ovo rješenje je bolje nego što je bilo prije, ipak većinu na neki način imaju roditelji i sama zbornica i to je dobro da niste tome popustili. Što se tiče izmjene ovih, to pozdravljam, izmjene ste napravili vezano za europske projekte, da mogu i, iz prvog čitanja meni nije bilo jasno, poslije se razjasnilo znači da tajnici i računovođe mogu, a vi ste tu dodali i ravnatelje i to mislim da je dobro a jedina je kažem, zamjerka ovo sa člankom 29. koji je izazvao najviše prijepora. Najljepša vam hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava je one poštovane zastupnice Vesne Bedeković, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, moje poštovanje uvaženoj ministrici sa suradnicama. Evo polako sad već gotovo cijelo do podne i nekoliko sati pa i evo išli smo u popodnevne sate raspravljamo o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi evo trebalo bi biti u konačnoj verziji. Ja moram reći da sam se s ovim zakonom, s izmjenama i dopunama još kad su bile u nacrtu, susrela kao članica posebnog stručnog povjerenstva odnosno kao zamjenica premijer na kojemu smo u nekoliko navrata doista raspravljali o zakonu još kad je bio u nacrtu i brusili smo sve ove mjesece zakon što evo kroz čitanja na Hrvatskom saboru, što kroz neke druge rasprave i razgovore i dobili smo evo, danas pred nas to što imamo. Osobno i subjektivno i objektivno nisam do kraja zadovoljna sa svime što smo sa zakonom napravili. Osobito što se tiče i terminologije i svih onih termina dakle ako krenemo redom od krovnog dokumenta prema dolje ili ako ćemo odozdo prema krovnom dokumentu bilo kako bilo. No dobro. Bila ja s tim osobno zadovoljna ili ne, smatram da se moglo još koješta doraditi i puno bolje napraviti. Imamo to što imamo i idemo biti evo koliko god možemo konstruktivni i reći da se uvijek može bolje i da smo ga još dulje brusili uvijek bismo mogli bolje napraviti. E sada ono o čemu dakle ja želim govoriti. Neću naravno o svemu, a i vrijeme mi neće dozvoliti. Samo bi se htjela osvrnuti na sve ono što se dogodilo u razdoblju od prvog do drugog čitanja odnosno do danas s naglaskom na manjak vremena i s naglaskom manjak vremena za mirno čitanje i mirnu raspravu i naravno s naglaskom na činjenicu da neke stvari doista nismo uspjeli domisliti do kraja. Stoga ću naglasak staviti na problematiku članka 105. odnosno članka 29. kojim se dopunjuje članak 105. u stavku 8. osobito ove točke koje su dodana dakle dodana točka c) i reći ću da pozdravljam kada ministrica kaže da je ovom izmjenom i ovom dakle dopunom nakana nam je bila uvesti red u sustav. Uvijek sam za uvođenje reda u sustav i uvijek sam za poštivanje sustava i osobno podupirem svako uvođenje reda. Međutim, ne na ovaj način, i ne na brzinu, i ne preko noću i ne jednim potezom pera. Naime ova odredba unesena je u ovu konačnu verziju tek u drugom čitanju. Na Vladi smo ju imali 5. srpnja i evo neki dan na Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu čija sam predsjednica i evo danas dakle na plenarnoj raspravi. I slažem se sa svima onima koji kažu da rasprava nije provedena kako treba, da nije provedena javna rasprava vezana na problematiku znači zapošljavanja učitelja s pojačanim predmetom ili završenim modulom. Dakle, nismo dovoljno raspravljali i nismo dovoljno dobro ovu problematiku raščistili. Jer ja sebi postavljam pitanje. Dakle, ako je bila namjera uvesti red u sustav ovom odredbom što jako pozdravljam ponovno naglašavam, zašto ta namjera onda nije bila jasno izrečena već u prvom čitanju koje smo dobili prije mjesec dana? Zašto već tada ovu odredbu nismo imali unesenu u članak 29. odnosno kojom se mijenja članak 105.? I nekako mi to u meni dakle budi pitanje zašto sada maltene netom pred izglasavanje zakona imamo izmjene zadnji čas, a znamo, svjesni smo svi i ministrica osobito da se radi o kompleksnom problemu starom 20 godina? O kompleksnom problemu koji mi sada uz ne baš puno rasprave sa našim učiteljima, nastavnicima, svima zainteresiranima stavljamo na brzinu kao odredbu. Onda je netko rekao pa da, to je problem star 20 godina i on je, puno se o njemu raspravljalo tijekom ovih 20 godina. Ja kažem je, raspravljalo se ali sporadično onda kada se za to ukazala prilika, a nikada niti stručno, niti fokusirano, niti artikulirano na način na koji bi trebalo da bismo mogli ovaj problem kvalitetno riješiti. Naime, što mi sada trenutno radimo i kako to objašnjavamo? Dakle, kada uspoređujemo znači ove dvije kategorije koje su sporne znači učitelji razredne nastave sa pojačanim predmetom i modulom i svi oni koji nisu završili nastavničke fakultete ali imaju pedagoške kompetencije onda kažemo ma da i možemo se upuštati u procjenjivanje koliko tko ima od njih ECTS-a, koliko je tko od ovih dviju kategorija odslušao predmeta struke na studiju, pa možemo reći da naravno ova kategorija koja nema nastavničke fakultete ima kompetencije pedagoško-psihološke, ali je nabildana sa strukom i sa sadržajima dok su učitelji to manje. Ali onda to možemo okrenuti naopačke, na drugu stranu i reći da, ali učitelji sa završenim dodatnim predmetom su nabildani pedagoško-psihološkim kompetencijama kolegijima, ECTS-ima. I onda možemo i te dvije dakle kategorije uspoređivati, procjenjivati i onda se svodimo na zapravo istu interpretaciju tko je kompetentniji. Svaka interpretacija je podložna nekakvoj subjektivnoj procjeni. Ja nisam za interpretacije, niti subjektivne procjene, niti sam za zauzimanja i stajanja u bilo čiju stranu. Ovaj problem možemo riješiti jedino na način da o njemu dobro raspravimo, kvalitetno, artikulirano. Netko je ovdje spomenuo ne samo jedna kolegica ili kolega, nego više nas hrvatski kvalifikacijski okvir. Da, donijeli smo ga prije nekog vremena. Svi se pozivamo na hrvatski kvalifikacijski okvir kome upravo i je nakana, dakle on i je alat za određivanje kompetencijskog profila standarda dakle, standarda kvalifikacija, standarda zanimanja. Dakle i to je pravi put. Hajmo odredit, već smo trebali standard kvalifikacije i standard zanimanja za učiteljska zanimanja. By the way prije nekih dvije godine je 600 tisuća kuna dakle uloženo u projekt hrvatski kvalifikacijski okvir financirano iz Europskog socijalnog fonda Učiteljskom fakultetu u Rijeci baš za dakle izradu standarda. Vi ste čini mi se kolegice o tome govorili. Dakle, baš za izradu standarda kvalifikacije i zanimanja dakle učitelja i to su vrijedni podaci od kojih možemo krenuti. Na ovaj način lomljenjem preko koljena i donošenjem odluke preko noći što smo dobili? Dobili smo zavađene učitelje. Dobili smo vani prosvjede. Dobili smo naše kolegice i kolege, kažem moje, jer ja sam prosvjetar, cijeli život sam u prosvjeti po vertikali odozgo do sustava visokog obrazovanja i dobili smo jednu priču koja nije dobra. Umjesto da imamo motivirane učitelje koji su kičma i bit će kičma naše reforme sustava obrazovanja, mi imamo učitelje koji nam prosvjeduju. Mi imamo učitelje koje smo međusobno zavadili. Imamo učitelje koji se svađaju sa inženjerima kao što je tu netko rekao ili s drugim strukama koji nemaju nastavničke studije. To je naprosto jedna situacija koja nije dobra. Mislim da ovaj problem ne možemo i ne trebamo rješavati na ovaj način i nisam za ovakvo rješavanje ovakve problematike. A s obzirom da smo evo svi već u polunogometnoj i prednogometnoj groznici i svi čekamo rezultat, ja ću samo pokušati to nekako nogometnim rječnikom reći. Ministrice, danas ujutro od 9 do 11 smo dobili žuti karton. Dakle, hajmo pokušati malo stati na loptu, malo razmisliti i ovu problematiku riješiti kvalitetno, a ne lomljenjem preko koljena instant rješenjem preko noći. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo replike. Prva je poštovana zastupnica Sonja Čikotić. Izvolite.
Poštovana kolegice Bedeković, vi ste sami rekli da ste vi prosvjetar. Jel' tako? I dekanica ste tamo u našoj Virovitičko-podravskoj županiji i poznat vam je sustav visokog obrazovanja, znanosti. Poznato vam je to i kroz Odbor jer ste predsjednica Odbora. Mene zanima vaše mišljenje vezano za članak 105. stavak 8. odnosno stavak 15. koji kaže: „Popis kvalifikacija može se utvrditi i kurikulumom nastavnog predmeta.“ Smatrate li vi da predlagatelj zakona može staviti ne na ovom mjestu, nego na još jednom mjestu u zakonu da se popis kvalifikacija može utvrditi i kurikulumom nastavnog predmeta? Za što onda nama studijski programi? Za što onda nama silna akreditacija Agencije za znanost i visoko obrazovanje? Hvala.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Vesne Bedeković.
Gledajte, možda, sada ovako, tema rasprave je Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Oprostite, malo mi se čini da ste pomiješali „kruške i jabuke“ jer govorite o primjeni odredbi Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi na sustav visokog obrazovanja gdje pitate čemu onda akreditacije, čemu onda studijski programi. Dakle ovo, ova odredba se ne odnosi na sustav visokog obrazovanja. Razumijete? Nego samo, ne, ne, ne, odnosi se samo na osnovnoškolsko i srednjoškolsko obrazovanje. Možemo kasnije o tome porazgovarati. Evo, mislim da se nismo razumjele. Ili ja vas nisam razumjela, ili ste vi. Ali možemo evo o tome kasnije porazgovarati.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je trebala biti kolege Hrvoja Zekanovića. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. Pa je pojedinačna rasprava sljedeća poštovanog zastupnika Pernara. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Htio bih reći da je osnovni problem hrvatskog društva pad broja učenika u osnovnim i srednjim školama. Taj pad reflektira se smanjenom potražnjom za nastavnim kadrovima. Znači i profesora treba manje i učenika treba manje. Imali ste situaciju da je broj učenika recimo u strukovnim školama u 10 godina se prepolovio sa 21 tisuće na 10 tisuća. Imate problem pada učenika u osnovnim školama i u srednjim školama. Ti problemi uopće se ne tretiraju. Jednostavno se kroz ovu raspravu potencira sukob između profesora i učitelja iako ni profesori, ni učenici nisu krivi za nastalu situaciju u kojoj ne mogu doći do svog radnog mjesta. A ne mogu doći do svog radnog mjesta ne zato jer je zakon kriv koji regulira tko će imati prioritet kod zapošljavanja jer čak i da jednostavno je sustav takav da ne trebaju ti ljudi. Ti kadrovi nama ne trebaju to je uzrok problema. A ne trebaju nam zato jer nema djece, nemaju kome predavati. Jer čak i kada bi se učiteljima išlo na ruku, kada bi se napravilo obratno kada bi se njima dalo prednost, onda bi profesori ostali bez posla. Ako se da profesorima prednost, učitelji ostaju bez posla. Zašto? Zato jer nema mjesta za sve. I zakonodavac odnosno Ministarstvo znanosti uopće ne tretira taj problem. Naprotiv, ministrica Divjak koja glumi da je nekakva stručnjakinja velika, da je nestranačka osoba, da je objektivna a ne subjektivna itd. ona to pitanje uopće ne tretira jer njoj djeca ta nisu bitna. Njoj je bitno da je ona ministrica. Ona ima svoju fotelju, ima svoju plaću, ima status državnog dužnosnika, u Vladinoj kantini ima pravo jesti za to na posebnom mjestu, tamo ju dvore, živi na visokoj nozi, ima svog vozača i kada vi njoj kažete pao je broj učenika za 100 tisuća, ono djece nema, roditelji s djecom se iseljavaju iz zemlje ona će slegnuti ramenima i reći ha čujte, ma zapravo neće niti ni slegnuti ramenima. Znate zašto? Zato jer ju nitko to neće niti pitati od medija. Pa mislite da jednog novinara to zanima? Pa ne. Ne zanima ni Hrvatsku televiziju. Hrvatska televizija je u službi tog sustava koji ide za tim da mi nestanemo sa ovih prostora. Hrvatska televizija ne želi o ovom problemu demografskog sloma govoriti. Svaka kritika se ušutkava i prikriva. Stavljaju se naglasci na trivijalne stvari. Kolega Škibola je ukorio ministricu što je tijekom rasprave jela kolače i dijelila tamo sa kolegama. Ona maše da nije, ali su ljudi vidjeli da je jela kolače. Tako da možete vi gospođo mahati glavom do sudnjeg dana. Ali što vam hoću reći? Jela ona kolače ili ne, jeo ja picu ili ne. To nije bitno pitanje. Bitno pitanje je što smo mi izgubili 100 tisuća učenika i da o tom pitanju nema rasprave. To je bitno pitanje, a medije to pitanje ne zanima. Mediji imaju fiksaciju na trivijalne stvari, na stvari koje nisu egzistencijalne, na stvari o kojima ničiji život ne ovisi. Rade se prosvjedi, ja se sjećam zbog kurikularne reforme, 10-ci tisuće ljudi na ulici. Zbog čega? Kakve koristi od te reforme? Kome će se uopće predavati nastava ako djece u školama neće biti? Kome? Nikome i to je srž cijelog problema. Država ne čini ništa da taj problem riješi. Ministarstva ne čine ništa. Profesori i učitelji, oni bi prvi trebali dizati paniku. Znači učitelji razredne nastave i profesori bi trebali izlaziti u medije i govoriti zbog politike Vlade, zbog toga što se od ulaska u Europsku uniju iselilo 250 tisuća ljudi, mi više nemamo kome predavati. Ovo ludilo treba zaustaviti, ali oni o tome šute. I budući da šute o centralnim pitanjem bave se perifernim pitanjem, a to je pitanje hoće li izvisiti jedni ili drugi. Međutim, to je partikularni interes njih samih. 95% građana naše zemlje njima niti u džep niti iz džepa. Njima je svejedno hoće li predavati učitelj ili profesor povijest ako je i jedan i drugi za to u suštini kvalificiran. Ali na žalost ni profesori ni učitelji ne dotiču centralno pitanje, a niti u ovoj raspravi ministrica dotiče centralno pitanje niti govori o tom pitanju i tom problemu. Nju to ne zanima, a ne zanima ni vas uvažene kolege na žalost golemu većinu. A znate zašto? Pa zato jer u doba SDP-a kada je SDP-e bio na vlasti mi smo imali bijeg ljudi iz zemlje. Iste ove sve probleme koje imamo sada sa HDZ-om imali smo ih i ranije. I naravno neće onda SDP-e govoriti o problemu iseljavanja, o problemu što se djeca ne rađaju, što su ljudi blokirani itd. pa zato jer su sve isti problemi bili u njihovoj Vladi. Oni su pokazali da ih ne mogu riješiti. Einsteine je rekao da se ne mogu problemi riješiti na onaj način na koji su stvoreni. Može se samo odmicanjem od tog načina problem riješiti, ali u hrvatskom društvu nema volje za raspravom. Nema volje uopće za percepcijom problema. Zašto vam ovo govorim? Zato jer da bi se neki problem riješio prvo ga treba percipirati kao problem, a mi to ne činimo. Mi uvjeravamo sami sebe da problema nema. I ono što ljudi ne shvaćaju da problem jednog aspekta društva odnosno jedne sfere društva je problem za cijelo društvo. Svi su problemi međusobno povezani. Ne može se ni problem iseljavanja gledati partikularno. To što se djeca ne rađaju to nije fenomen sam za sebe. To je jedna šira priča. To je propala monetarna politika, propala porezna politika, propala vanjska politika, propala porezna politika. Ali da li država čini išta da te probleme riješi ili otkloni? Ne. Da li je građane briga da se te probleme riješi? Ne, ni građane to ne zanima. Građani su jednostavno hipnotizirani usudio bih se koristiti izraz omađijani. Jednostavno nisu svjesni stvarnosti. Oni žive u paralelnoj stvarnosti, u stvarnosti u kojoj je najveći problem za našu zemlju hoćemo li mi pobijediti Englesku ili nećemo pobijediti Englesku, hoćemo li igrati sa Francuskom ili ćemo igrati sa Belgijom. Međutim, bez obzira s kim igrali to je nebitna stvar za naše društvo, jer sutra odnosno za tjedan dana cijele te priče više neće biti i mi ćemo se suočiti sa svim problemima s kojima smo se suočavali i prije i poslije nogometnog prvenstva. Sport odnosno uspjesi nogometaša iako su lijepi i ja im čestitam na teme se na žalost koristi za odvraćanje pozornosti sa ključnih problema. Ali ne samo sport. Sport je samo jedno od tema s kojom se pokušava pozor javnosti skrenuti sa bitnog pitanja na nebitno. Bitno pitanje je uloga centralne banke, o tome se ništa ne uči u školama. Zašto smo mi kao država u dužničkom ropstvu, nikoga to ne zanima. Zašto je 330 tisuća građana blokirano, nikoga to ne zanima. Zašto je kunska besparica, zašto je nelikvidnost, a nikoga to ne zanima. Proces stvaranja novca, koga zanima? Nikoga. Nema interesa za tu temu. Sustavno se zaglupljuje učenike, ali na žalost ne samo učenike, nego i profesore jer da biste imali zaglupljenog učenika trebali biste imati zaglupljenog profesora. Profesori se ne bune, a trebali bi se buniti i učitelji skupa s njima zbog nastavnog programa koji od djece radi idiote, a ne slobodno misleće pojedince, ljude koji razmišljaju svojom glavom, ljude koji kritički razmišljaju. Pretvarate generacije učenika u generacije papagaja, papagaja koji nemaju svoje ja, papagaja koji će sutra otići iz svoje zemlje umjesto da se bore za njen napredak, papagaja koji će podržavati sustav koji ih je uništio umjesto da se bore protiv njega. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, kada danas govorimo o izmjenama i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, moramo reći kao što smo to već rekli u prvoj raspravi da smo puno očekivali, a malo dobili u ovom sektoru koji je pompozno HNS preuzeo kao da će, doduše ne ovaj HNS koji danas svi podržavamo odnosno nogometnu reprezentaciju u Rusiji, nego HNS jedna mala politička strančica koja svojim klijentelizmom maltretira hrvatske birače već dugi niz godina. Kada su oni preuzeli ovaj resor i sjećam se pompoznih najava – napravit ćemo čuda, kurikulum to radim zbog budućnosti svoje djece pisao je u trenutku nesanice predsjednik te stranke u dva ujutro usput i rušeći svoju gradonačelnicu u Gradu Zagrebu kandidatkinju za gradonačelnicu. I što se desilo? Prošlo je godinu i dva, tri mjeseca kakve rezultate imamo? Da li ljudi uopće osjećaju, pa ja kao roditelj evo prošli put sam to također pričao, sramim se kada vidim u kojim uvjetima naša djeca idu u škole u centru grada gdje prozori otpadaju, gdje nema tople vode po zimi tako da jednostavno nemaju ni one najelementarnije uvjete o kojima govorimo. Pa živimo u zemlji gdje neki postavljaju Ustavnom sudu pitanja da li je ustavno da se uči informatika u školi? Da li to treba zabraniti možda takve stvari? Tako da sve to čini jedno društvo i politika koja je odgovorna za utjecaj na javnost odnosno za kreiranje određene atmosfere, vidi se da je totalno promašena. Ja bih rekao ako ćemo biti blagonakloni prema ministrici, nije ona čak možda ni kriva. Ona je na neki način postala igračka u rukama HNS-a, Hrvatske narodne stranke. Znači, oni nju koriste kao ja bih rekao sliku i priliku, a u biti iza nje se ne dešava ništa osim onoga o čemu je HNS najbolje, a to je klijentelizam, kombinacije i sve ono što u ovom trenutku onemogućava da se u Hrvatskoj provede jedna prava reforma obrazovanja, da se konačno usvoje kurikulumi, da se napravi ono što je potaklo 50 ili 60 tisuća naših sugrađana u Gradu Zagrebu da izađu na Trg bana Jelačića. Svega toga nema, a danas je dame i gospodo 11.7.2018. godine i još dvije godine su do kraja mandata. Što mi imamo u ovom segmentu? Nemamo ništa osim zakona koji tehnički propisuje određene stvari kakav je jasnije definiran postupak upisa ili ispisa iz jedne škole, pa kaže – propisan način prestanka pohađanja nastave izbornog nastavnog predmeta itd. Znači jedan zakon koji definitivno ne pruža nadu u ono što svi mi roditelji danas u Hrvatskoj očekujemo, a to je da ćemo imati jedan obrazovni sustav koji će našu djecu kvalitetno pripremiti za sve one izazove koji ih čekaju u budućnosti. Što se tiče toga, pa jasno je da je reforma školstva i obrazovanja ključna reforma u Hrvatskoj. Ali na žalost nismo dobili ključnu političku snagu da ju provodi. Jer znate, kada smo izgubili Barišića to sam ja evo sad baš pričajući sa našim kolegama rekao – ha, mislili smo da će kao kada je otišao Ante Čačić iz reprezentacije nogometne hrvatske da će kada dođe evo ministrica Divjak to biti naš Zlatko Dalić u obrazovanju. Ali, ne da ne igramo u polufinalu Svjetskog prvenstva, nego ne možemo se niti kvalificirati na Europsko prvenstvo slikovito rečeno. Ja bih volio da je ministrica Divjak u biti Zdravko Dalić preneseno iz nogometnog svijeta u ovom sektoru koji je 100 puta važniji. I tu je u pravu Pernar kada govori 100 puta važniji od ovoga što nam se danas čini najvažnije, a to je da prođemo Englesku, tisuću puta važnije. I žao mi je što jednostavno to se tako u hrvatskoj Vladi ne doživljava, niti ne dešava. Pijar akcije, pričice, dosjetke Vrdoljaka i sličnih nam neće ništa pomoći, a ja usput budi rečeno Vrdoljaka to zanima kao i mene kako se orada mrijesti između Zadra i Ugljana. Evo, to je otprilike na toj razini zanima Vrdoljaka obrazovanje. Njega više zanima da mu tamo u Janafu ostane direktor i ono što zbilja je njegov interes da malo u energetici još to sve skupa nadzire i da vidi što može tu napraviti za tko zna koga, ne. Tako da sa te strane gospođo Divjak mi bi i dajemo, i davali smo i pozitivne komentare i podrške da proigrate kao što je nakon Čačića proigrala i naša reprezentacija, ali to vam na žalost nekako ne ide, jer ja to ne vidim u svakodnevnom životu. Nikakve razlike nema, nikakve razliku za našu djecu u odnosu na prije godinu i nešto dana kada ste došli za ministricu, nikakve. Od ovih kažem tehničkih zakona, da li će biti profesor ovaj ili onaj, bilo bi bolje da ste se izborili da naši učitelji i nastavnici imaju 15 ili 20% plaću višu, nego što imaju. To bi bila prava borba vaša i to bi puno više pomoglo cijelom obrazovnom sustavu i našem školstvu, nego što pomažu ovi tehnički zakoni jer sutra više neće imati tko obrazovati našu djecu. Rekli su dobro ljudi, odlaze ljudi iz Hrvatske. Zašto bi učitelj ili profesore u osnovnoj ili srednjoj školi ostao raditi u Hrvatskoj, obrazovati našu djecu za ne znam 600 ili 700 eura kada može raditi neki drugi posao 200, 300 kilometara od Hrvatske za tri puta više? Stvorite uvjete ljudima da mogu ovdje raditi, adekvatno ih platite, bez obzira šta s sad opet možemo vraćati u povijest na koji način su te plaće bile definirane prije, ali činjenica je sada da se hvalimo suficitom, da novaca ima, dajte novac ljudima u obrazovanje. Dajte ljudima da zarade i da imaju osjećaj da su plaćeni, pa ja čak neću reći pošteno jer to je nemoguće u ovom trenutku platiti, ali da bar zarade 15, 20% više nego što imaju sada. Ukoliko biste to uspjeli do kraja mandata, napravili bi nešto. Ali mi ovdje pričamo o tome kako tko upisuje izborni predmet, kako se prebacuje iz školu u školu, tehničke stvari, a srži uopće nema dok nam neki pišu ustavne tužbe, da li se informatika treba i može učiti u osnovnom školstvu. I da rezimiram još jednom na kraju, volio bi, a vjerujte mi i svi ovdje u Hrvatskom saboru da napravite neki rezultat, ali vjerujte mi sve više i više ljudi u Hrvatskoj je prema tome skeptično. Ne znam da li vas sputavaju iz HNS-a, Hrvatske narodne stranke jer možda igra flastera Vrdoljak na vama pa vam ne da mogućnost da radite ono što šta, moram danas nogometnim rječnikom, nadam se da se ne ljuti nitko, pa vam ne da da radite ono što biste zbilja htjeli, ali ovo ne ide u dobrom smjeru. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Ivana Pernara.
Uvaženi kolega Maras, održali ste odličan govor. Slažem se sa svakom rečenicom koju ste izrekli. Rekli ste što se krivo radi s jedne strane, s druge strane ste rekli što je trebalo napraviti a nije se napravilo. Međutim, treba imati na umu da ste bili ministar u Vladi SDP-a, da je upravo u vaše vrijeme kad ste vi bili na vlasti SDP bio vladajuća stranka, imali ste predsjednika države, predsjednika Sabora i predsjednika Vlade. Sve ovo što ste prigovarali, pitanje za vas, zašto to sami vi niste proveli? Jer samom kritikom nečijeg lošeg rada a pritom ne vidite da i sami niste imali nikakve rezultate, nećemo se puno dalje maknuti od mjesta gdje se trenutno nalazimo. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo. Ivane, vi ste mladi čovjek i trebate uvijek vjerovati u bolje i davati šansu ljudima ako nekada i pogriješi, pa nemojte se vraćati u povijest i govoriti di si pogriješio, nego daj napravi nešto bolje. Znači nije poanta da se uvijek vraćamo oko nekih stvari unazad nego da pokušamo vidjeti kako bolje napraviti u budućnosti mada je situacija neusporediva. Kada imaš evo to gospodin Šuker dobro zna, nakon 25 milijardi deficita 2011. danas imaš suficit… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] [[Upadica Reiner: Molim ne dobacivati iz klupe.]] Ja vas molim gospodine predsjedavajući, vi danas imate i posebnu težinu jer ste vodeći čovjek u državi, to smo pročitali [[Upadica Reiner: Nisam, ne.]] Obuzdajte Šukera, obuzdajte Šukera da ne dobacuje iz klupa. Jer danas je u vašoj je sjedinjena i Predsjednica Republike i premijer i predsjednik Sabora, tako da s te strane [[Upadica Reiner: Nije baš, ali dobro.]] to možete. Ono što sam htio reći, 25 milijardi deficita u odnosu na danas suficit, može se Ivane, puno, puno više napraviti. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća… [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nemojmo iz klupa, nemojmo iz klupa. Slijedeća replika je poštovane zastupnice Božice Makar.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Kolega Maras, moram priznati da se osjećam važno i HNS je još uvijek važna stranka jer vi još nijednu raspravu niste imali, a da niste pola svoje rasprave posvetili HNS-u. dakle još uvijek smo dobri, još uvijek postojimo i vi se brinete zbog toga. Neću govoriti, neću vam potencirati koje imate vi probleme u svojoj stranci ali da se osvrnem sad na ovaj dio. Bili smo zajedno u vladi, točno, mnoge stvari smo pokušali napraviti, promijenili smo dva selektora. Nismo u potpunosti u tome uspjeli. Ali kad je na čelu ministarstva odnosno naše selekcije došla ministrica Divjak, do sad nije nijednu utakmicu izgubila i sigurno sam da će tako biti i dalje. Da su neke stvari vidljive ali da ne mogu biti vidljive u godinu dana, ali da će se odraditi, odradit će se. I da ima punu podršku HDZ-a i HNS-a ali ne samo nas kao koalicijskih partnera već vjerujem, i svih oni koji našoj djeci žele bolje.
Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Gospođo Makar, pa vi ste u pravu, ja sam zabrinut šta je HNS odgovoran za obrazovanje ali nije problem u tome što sam ja zabrinut, problem je što su zabrinuti građani RH, tu zabrinutost dijelimo i ja i velika većina hrvatskih građana i sa te strane bilo bi dobro da to nije tako i da HNS tu nema odgovornost jer se vidi da u godinu i 2 mj. se ništa desilo osim šta su se neki po energetskim firmama uhljebili. Znači ništa se tu u obrazovanju posebno nije desilo a što se tiče utakmica, vjerujte mi, rekao sam u godinu i 2 mj. ne vidim nikakvu razliku tako da imam osjećaj ne da, možda je istina da gospođa Divjak nije izgubila nijednu utakmicu, ali veći je problem šta nijednu utakmicu još nije ni odigrala. Da je bar odigrala utakmicu ali ja ne znam zbog čega ne igra ono šta bi trebala igrati na svojem mjestu. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika je poštovane zastupnice Marije Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Maras, pa kamo sreće da su samo tehničke, pa i ako jesu samo tehničke izmjene i ako je takav zakon, bojim se da tu ima nekih stvari koje mogu napraviti i štete pa je tim više, tim lošije. I umjesto onog što ministrica kaže da će uvesti red, bojim se da zapravo a sami ste i rekli svime time doći do velikog nereda. A kako drugačije reći nego da će napraviti nered i među učiteljima razredne nastave kao što je već napravljen nered kod edukacijskih rehabilitatora jer gdje štedjeti i gdje napraviti najveće uštede nego upravo kod edukacijskih rehabilitatora.
Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
To je poseban problem i također sam se sa njime susreo jer znam nekolicinu i znam i ljude koji su radili u razredu gdje moje dijete ide. Umjesto da tu damo najveću podršku i pomoć, mi u biti tu radimo ono što je krivo a to je da štedi tamo gdje se ne treba štedjeti. Ali u ljude u obrazovanju treba ulagati. I kao što sam već rekao a gospodin Šuker to jako dobro zna, 25 milijardi kuna 2011. koje smo mi naslijedili deficita od Vlade HDZ-a i današnje situacije gdje imamo praktično suficit što se ministar Marić hvali svaki dan dozvoljava, dozvoljava da se i na taj način uloži u ljude koji rade u obrazovnom sustavu i na tome što ste vi malo prije rekli ne bi trebali štedjeti. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Poštovani kolega Maras, nema tu puno pomaka u Ministarstvu znanosti i obrazovanja, ono na čemu se intenzivno radi su podjele. Danas su to podjele i poticanje svađe između nastavnika i učitelja u zbornicama, sutra će to kroz neke zakonske odredbe biti ona djeca koja recimo ne žele slušati dijelove zdravstvenog odgoja pa će valjda biti na hodniku ako im se ne uspije organizirati nastava itd., itd.. I ono što je još svojstveno za HNS pa nije toga lišena ni ministrica koja je kao nestranačka, vidite sada ta cjelovita kurikularna reforma od koje pa nema cjelovitosti, ali to je sad nekakva hibridna reforma ministrice, ona vam isto dijeli djecu, u tri županije, u Krapinsko-zagorskoj, u Međimurskoj i Varaždinskoj. Nema HNS-ovog načelnika ili gradonačelnika a da škola u njegovoj općini ili gradu nije dobila eksperimentalni program cjelovite kurikularne reforme koji će za sobom nositi opremanje škole i neke druge stvari. Nagrađeni su zato što su [[Upadica Reiner: Hvala.]]
Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Pa gospođo Glasovac pa nije to samo u obrazovanju, to je u graditeljstvu. Ti ljudi iz HNS-a nevjerojatno dobro pišu projekte za Ministarstvo obrazovanja i graditeljstva gdje su ministri iz kvote HNS-a. Svi načelnici, gotovo svi načelnici koji se jave prođu i dobiju. E to je ono protiv čega se treba boriti i zbog čega sam ja i rekao da je opasna situacija i da sam ja zabrinut. Gospođa Makar je to baš dobro detektirala. Ja sam zabrinut koliko može još ovo, ja bih rekao ne transparentno upravljanje tim ministarstvima potrajati u našoj Vladi. Nažalost izgleda kada je to ovako sa zubima da se drže u većini to će vjerojatno trajati još naredne dvije godine. Tako da u potpunosti ste u pravu, gdje je HNS tu je odmah i sumnja na netransparentnost. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja završno govoriti ministrica znanosti i obrazovanja poštovana Blaženka Divjak. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, zahvaljujem svima koji ste sudjelovali u ovoj raspravi pogotovo onima koji ste imali neki suštinski doprinos ovim zakonskim izmjenama i koji niste koristili ovu saborsku govornicu za stvari koje nemaju veze niti sa ovim zakonom, a niti sa obrazovanjem. Međutim, poštujem sve one koji su raspravljali jer to je naravno demokratsko pravo i ja u to ne ulazim ali ću odgovarati samo na ono što je bilo izrečeno a je vezano uz prijedlog zakona ili barem u nekom smislu vezano uz obrazovanje. Istina je sljedeća da smo u proteklih godinu dana u Ministarstvu znanosti i obrazovanja napravili puno, nekima to nije drago. Nekima nije drago da od jeseni ulazi informatika u sve osnovne škole kao obavezni predmet i novi kurikulum svuda. Mogli su to neki ranije uvesti ali nisu, znači mi ulazimo s time, opremamo škole i u tom smislu ćemo ikao posljednji u Europi to ipak napraviti. Pitanje kako bi bilo da je na neki drugi način uređen ovaj sustav, ovaj tim u Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Druga stvar, cjelovita kurikularna reforma odjedanput je stvarno postala sveti gral. Ne postoji sveti gral koji se zove cjelovita kurikularna reforma, postoji izvrsna podloga na kojoj mi dalje radimo. Dokumentacija koju poboljšavamo, međunarodna recenzija koju uzimamo u obzir, sve elemente međunarodnih usporedbi također koje uzimamo u obzir, koje nisu bile uzete ranije u obzir. Prema tome, princip kontinuiteta ali i kontinuiranog poboljšavanja je nešto što osobno zagovaram i mislim da je to važno. Mi možemo koristiti ovu sabornicu kada govorimo o zakonu da, evo malo potenciramo neke razlike među strankama ali ja bih stvarno voljela vidjeti da neto pokaže što konkretno nije napravljeno u godinu dana a moglo je biti napravljeno vezano uz kurikularnu reformu. Naravno, neki kažu da idemo prebrzo a neki kažu da idemo presporo ali istina je da koristimo sva domaća iskustva, da koristimo međunarodna iskustva i da idemo na način koji nam osigurava korištenje onoga što je pripremljeno ali ne na nekritički način nego na način da imamo osvrt, da imamo evaluaciju i tako ćemo ući u eksperimentalni program. Eksperimentalni program neće služiti tome da mi zacementiramo stvari u eksperimentalnom programu nego baš prema tome kao što je i zakonom zamišljeno da mi eksperimentiramo sa različitim stvarima u programu, ne samo sa kurikularnim dokumentima. Jer kada bismo stvarno vrednovali uspjeh neke reforme o samo na dokumentaciji mi bismo već davno uspjeli ali to nije bit. Bit je da mi promijenimo u suštini i metode poučavanja o kojima je bilo dosta govora danas i metode vrednovanja. I sve to, podlogu za sve to smo stavili u ovaj zakon. Istovremeno smo, istovremeno smo promijenili i dakle odnosno ranije smo već promijenili Zakon o strukovnom obrazovanju i u ovom trenutku je u procjeni 41 prijedlog za regionalne centre kompetentnosti u pet prioritetnih područja: informatika, strojarstvo, elektrotehnika, znači ta područja ugostiteljstvo i turizam, zdravstvo. Znači na taj način ćemo omogućiti povlačenje milijardu kuna iz europskih fondova, to je sada u proceduri kao što se provodi i kurikularna reforma na način ne samo da koristimo sredstva iz državnog proračuna nego smo napisali, mi smo napisali projekt i dobili 155 milijuna kuna iz europskih sredstava i europske stručnjake da s nama na tome rade. To se zaboravlja. To samo sada spominjem ono što je možda najvidljivije i veže se uz osnovne i srednje škole, neću govoriti o visokom obrazovanju i znanosti jer to nije vezano uz današnju temu. I u tom smislu evo ja bih vas sve pozvala da nam u tome pomognete. Jer nije ideja da se ova reforma provodi na način da kada neka druga politička opcija dođe na vlast, veli da ovo ništa ne valja nego da se provodi na način da budemo uključivi i zato smo stvarno smogli snage da raspravljamo i javno otvorimo puno tema koje su bile na stolu ali da otvorimo i na međunarodnoj sceni tako da smo mi ove naše kurikulume otvorili međunarodnoj javnosti, to se ranije nije radilo. I ozbiljno razmatramo sve komentare koji dođu i stoga i ozbiljno ćemo uzeti u obzir sve ono što je pozitivno a i ono gdje ćemo uočiti nedostatke vezano uz samu izvedbu eksperimentalnog programa. Naravno, da dio toga je i olakšanje školskih torbi, o tome smo govorili i imali smo jedan primjer školske torbe ovdje. Pa ja se slažem takva torba nije primjerena za učenika. Dakle trebamo smanjiti ne samo fizičku težinu torbe nego količinu činjenica koja ulazi u razred i koje se, gdje se očekuje da učenici zapravo jednostavnim reproduciranjem toga svladavaju to gradivo i onda dobivaju ocjene, to nije bit. I zapravo je bit kurikularne reforme u tome da mi promijenimo paradigmu. Paradigmu gdje je učenik u središtu, gdje je nastava kvalitetna, gdje je poučavanje takvo da osigurava postizanje ishoda učenja rješavanja problema, kritičko promišljanje i u tome smislu i ovaj zakon, ja sam sigurna daje dobru podlogu. Možda da se još malo vratimo na ovu temu koja je danas bila jako aktualna vezana uz predmetnu nastavu. Tko može izvoditi predmetnu nastavu, predmetnu nastavu u osnovnoj školi? Do sada smo imali situaciju da se nije razmatralo da je u nekom trenutku prije 20-ak godina, odnosno svi smo bili svjesni toga i stavljali smo pod tepih da je u jednom trenutku prije 20-ak godina na inicijativu nekih s učiteljskog fakulteta se ušlo u to u jedan opasan eksperiment koji nije imao svoje potvrde niti u standardima niti u nekoj drugoj praksi koja bi se tu mogla primijeniti. Danas moramo barem staviti dakle dobro je da otvorim tu raspravu i stavimo u odnos što to znači kada netko završi Učiteljski studij razredne nastave. Pa on ima ekskluzivno pravo predavati, poučavati u razrednoj nastavi od 1. do 4. razreda i tu uopće nema konkurencije, ne postoji nitko drugi tko to smije raditi. I u tom smislu nikakve diskriminacije nema. Tko je završio razrednu nastavu može raditi u razrednoj nastavi i uopće nema nikakve konkurencije. Druga je stvar da ako netko tko je završio razrednu nastavu i kraj toga je u ukupnom trajanju od jednog semestra slušao nešto iz nekog drugog predmeta gdje su sad, dakle kako sad te kompetencije uzeti u obzir i ako ga usporedimo sa nekim tko je završio PMF, znači profesor je matematike, fizike, biologije ili je završio Filozofski fakultet pa je prof. hrvatskoga jezika itd.. Znači tu nema zbora o tome da je velika razlika u postignutim ishodima učenja već samim promatranjem ishoda učenja tih predmeta a naravno i volumenom tih predmeta kojih mjerimo u NCTS. I nemojmo zaboraviti da do sada uopće učitelji razredne nastave kao nastavnici predmetne nastave uopće nisu bili prepoznati u zakonu. Prema tome, pitanje je u kojoj mjeri je uopće taj status do sada bio zadržavan u zakonskim okvirima. Prema tome, mi smo ovim prijedlogom napravili dvije stvari. Prije svega, prepoznali smo učitelje razredne nastave koji imaju neki pojačani predmet kao moguće nastavnike u osnovnim školama u višim razredima, po prvi puta, jednako tako i magistre primarne, primarnog obrazovanja, znači ono, dakle kako se sada zove taj, odnosno koji se akademski stupanj stječe nakon uvedene bolonjske reforme. Znači to je vrlo važno, po prvi puta je to u zakonu prepoznato. Prema tome, status učitelja je sada u tom smislu čvršći. Druga je stvar da mi u sustavu imamo još dvije kategorije o kojima je također bilo govora koje zadovoljavaju barem minimalne kriterije, ja sada ne znam, dal da ja sada pričam dalje ili da pričekam da vi svoje odradite. Dobro, to nakon, ali nisam jela kolač, nego čokoladu, pa ono, piće mi baš neće dobro doći nakon čokolade samo. Dakle, kada razmišljamo o alternativama, što bi to značilo, znači u višim razredima osnovne škole, tko bi trebao predavati matematiku, fiziku, hrvatski jezik, informatiku, pa profesori matematike, fizike i informatike, znači koji su završili nastavničke studije na fakultetima, koji za to imaju dopusnice, to je prvi izbor. Ja mislim da oko toga nema dileme. Međutim, u nekim slučajevima, zbog toga jer takvih nema, sigurno da je uputno i da je dobro u sustav uzeti i učitelje razredne nastavne s pojačanim predmetom, kao što je uputno iskoristiti kroatiste koji su završili istraživački smjer ili matematičar u istraživačkom smjeru, koji onda jednom godinom, dodatnim nastavničkih kompetencija, dobiju onaj minimum nastavničkih kompetencija, struka nije upitna kako bi predavali u višim razredima osnovne škole. I to treba jasno kazati koje su to još dvije kategorije. Treća kategorija je ionako već bila u zakonu veže se uz preddiplomce, odnosno, preddiplomski odgovarajući studij uz nastavničke kompetencije. Ja mislim da smo u tom smislu stvarno danas obrazložili kakva je situacija i na koji način ovo doprinosi rješenju. Bilo je različitih pitanja, da li se nekoga diskriminira? Ne može se diskriminirati učitelja razredne nastave, na način, da kažemo da on više ne može predavati predmetnu nastavu. Prvo zato jer razrednu nastavu može predavati uvijek, a drugo zato, jer smo i za predmetnu nastavu prepoznali tu mogućnost, da radi u predmetnoj nastavi, uz pojačani predmet. Bilo je pitanje, zašto, se nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje nije po tom pitanju oglasilo. Zanimljivo ali je, oglasilo se po tom pitanju. Evo, ja imam pred sobom mišljenje nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje, vezano za opravdanost, osnivanje, integriranog, preddiplomskog i diplomskog sveučilišnog studija s modulom, s ovakvim modulom iz 2014. g. Nacionalno vijeće kaže i potpisano je od predsjednice nacionalnog vijeća, profesorice Jasne Krstović, koja je također danas u ovoj raspravi bila ovdje spominjana, da to nije način kako se treba ustrojiti program. Znači da je tu potrebno puno više rada, usuglašavanja i da se radi o iskakanju pojedinih visokoškolskih ustanova i da to nije prihvatljivo rješenje. To je iz 2014. g. Dakle, ja samo ponavljam za one koji su postavili to pitanje i tako se nacionalno vijeće o tome očitovalo i to nažalost ne na način, koji bi išao u prilog onima koji su tu raspravu vodili. Istina je također, da su napravljene i prema HKO-u odnosno, radi se na standardima za učitelje razredne nastavne, ali tamo nema modula. Znači standard, kada bismo ovu tematiku obradili, isključivo prema hrvatskom kvalifikacijskom okviru, onda bismo nažalost ja kažem nažalost i molim da se to podvlači, onda bismo nažalost u startu rekli, da onaj stručni dio koji je sada, u pojačanom predmetom ne zadovoljava prema standardima. Ali, dobro, mi, ne idemo, ovim rješenjem na način, da kažemo, da oni koji rade u sustavu, to više ne mogu raditi, moraju raditi, zato jer prije svega, neki su i cjeloživotnim učenjem i neformalnim i informalnim učenjem itekako postigli ove kvalifikacije, onda, postigli razinu ishoda učenja koje je potrebno u standardu i to će se također verificirati. Znači mi moramo s jedne strane prepoznati tko je u sustavu, zaštiti one koji su u sustavu, s druge strane za buduće zapošljavanje jasno kazati koji su to prioriteti i ono treće, a s time sam počela današnje izlaganje, a to je da moramo omogućiti i napredovanje svim kategorijama koje prepoznajemo u sustavu da mogu tu nastavu izvoditi. Ja sada kažem, da ako mi stavljamo u zakon i prepoznajemo učitelje razredne nastave s pojačanim predmetom, da može biti predmetni nastavnik, onda mu moramo omogućiti razvoj. I onda mu moramo omogućiti i stručni ispit iz tog predmeta. Iz tog predmeta a ne iz razredne nastave. I to je nešto što može biti, i sigurno će biti posljedica prepoznavanje toga u ovome zakonu. Naravno, da mi sada možemo razgovarati o tome, koji su to prioriteti, koje mi vidimo kod zapošljavanja, ali ja mislim da smo o ovoj alaboraciji dovoljno o tome rekli. Znači jasno je tko je prvi pozvan i tko stvarno ispunjava sve uvjete da bude predmetni nastavnik, a gdje imamo varijante da se ispunjavaju oni u vjetri koji su u ulaznim kompetencijama dovoljni ali da im treba omogućiti daljnji rast i razvoj, ali ja mislim da kontinuirano usavršavanje, na to su pozvani svi. Još ću se sada osvrnuti, na nekoliko stvari koje su bile u samoj raspravi. Prije svega, dozvolite nešto o izboru ravnatelja. Istina je da je izbor ravnatelja, kao takav po ovom prijedlogu transparentniji nego što je bio do sada. Znači predaje se plan rada, ocjenjuje se jel netko zadovoljava one zakonske uvjete, koji se svode na to, je li završio odgovarajući fakultet, ima li 8 g. radnog staža u sustavu obrazovanja i treći, može li priložiti potvrde da nije kažnjavan odnosno, da se protiv njega ne vodi postupak. To je nešto što je i do sada bilo u zakonu. Ono što mi sada, uvodimo je obaveza predavanja plana rada za sljedeće mandatno razdoblje i obaveza da se omogući vrednovanje nekih dodatnih kompetencija. One nisu takve da bi nekoga onemogućile da se javi, ali mu omogućavaju dodatne bodove u tome vrednovanju. I zapravo školski odbor u prvoj fazi vrednuje kandidate po svim ovim kriterijima i po svim kompetencijama i kada se sravne svi kandidati, zapravo dva najbolja kandidata predstavljaju svoje programe svim onim vijećima koja smo spomenuli, znači od učiteljskog vijeća, vijeća radnika odnosno vijeća roditelja koji onda daju svoje mišljenje i svoje glasove vezano uz tu tematiku i naravno i školskome odboru se to predstavlja. To je mehanizam koji nam omogućava s jedne strane transparentnost i uvažavanje dodatnih kompetencija koje nikoga ne ograničavaju da se jave ali mu daje te dodane bodove i s druge strane mu omogućava i primjeni različitih propisa po kojima se ostvaruje prednost. I gledajte, ja ne znam kako se to čitaju različito zakoni po kojima se ostvaruje prednost, nije samo prednost prema Zakonu o braniteljima, prednost je recimo za osobe sa invaliditetom i još neke druge skupine ali ta prednost se uvijek ostvaruje temeljem jednakih uvjeta što bi prevedeno na ovaj na naš slučaj značilo da se prednost ovdje ostvaruje jedino ako dva kandidata imaju jednaki broj bodova. Ali to je mehanizam, ja mislim koji nam omogućava da se ipak taj proces puno kvalitetnije prati. To su bile dvije teme ja mislim koje su prevladavale u ovom djelu pa ću ja sada kratko po ostalima što imam zapisano tako da odgovorim na neka pitanja za koja mislim da je dobro da se odgovori jer nije baš jednostavan ovaj zakon koji je doživio jako puno izmjena ovako iščitati. Znači problem upisa je problem odlikaša, neće se riješiti zakonom problem odlikaša nego vrednovanjem, temeljem ishoda učenja koje se prepoznaje u kurikulumu. Znači kurikulum je taj definira ishode, koji definira također i preporuča prije svega metode poučavanja a onda i metode vrednovanja i ako imamo kriterijsko vrednovanje onda je puno lakša usporedivost i nije ocjena nešto što je arbitrarno nego nešto što se veže uz kriterije. Što se tiče donošenja kurikuluma i do sada sve kurikulume u ovom postojećem zakonu i svim radnim zakonima je donosio ministar odlukom ali naravno da tome prethodi javna rasprava, da tome prethodi rasprava o odluci, da tome prethodi stvarno dosta složeni mehanizam kako se takve odluke odnose i ni u kom slučaju to nije neka diskrecijska odluka. Opterećenje učenika je također propisano i mi smo malo tu kategoriju za osnovne i srednje škole podesili, zašto je tome tako, pa već sada ako gledamo zajedno i izborne i obavezne predmete, one ograde koje su u zakonu su premašene tako da je ovo sada zapravo uređivanje i usklađivanje s postojećim stanjem ali treba stvarno uzeti u obzir da naši učenici još uvijek najmanje sati nastave provode odnosno provode vrijeme u školi najmanje od svih svojih vršnjaka znači djece slične dobi u Europi i to treba uzeti u obzir i to ćemo u slijedećim iteracijama također podešavati a sada smo otvorili prostor za to. Što se tiče različitih rokova za donošenje recimo školskih planova, kurikuluma itd., oni jesu produženi ali temeljem toga da u njihovom donošenju moraju sudjelovati predstavnici roditelja, da bi oni to mogli moraju se održati roditeljski sastanci koji su na početku godine, tek nakon toga se formiraju različita vijeća koja onda daju na to pristanke. Što se tiče eksperimentalnog programa, dakle što sve mora sadržavati eksperimentalni program nije napisano u izmjenama i dopunama zato jer već sada postoji u postojećem zakonu vrlo jasno propisano što i na koji način se u eksperimentalnom programu radi. Naravno da jednako tako da u kurikulumu nastavnog predmeta se mogu propisati kvalifikacije za izvođenje kurikuluma nastavnog predmeta ali naravno u skladu sa zakonom, ne u skladu sa zakonom ali u zakonu nije moguće pobrojiti koje su to sve kvalifikacije odnosno koji su sve to studiji koji daju dovoljnu razinu izlaznosti za pojedini predmet jer ti kurikulumi mogu biti različiti ali sigurno da sve to mora biti usklađeno sa zakonom i moramo jednako tako znati da će se također i sve ove kvalifikacije za učitelje temeljem Zakona o HKO-u, trebati uskladiti. Prvo preko standarda zanimanja s kojim se usklađuje standard kvalifikacije i onda studijski programi koji se usklađuju sa tim standardom kvalifikacija. Međutim ti standardi kvalifikacije će u studijskim programima činiti jednu jezgru koji će možda biti 50, 60, 70% ali još uvijek će postojati mogućnost da se kurikulumi odrade na način odnosno pripreme da postoje određene specifičnosti, u tom smislu se nadam da će biti dosta kvalitetnih rješenja u tome smjeru. Evo ja mislim da sam odgovorila, što se tiče još samo možda nekoliko stvari vezano uz udžbenike o kojima je tu isto bilo dosta riječi, udžbenici se ovim zakonom ne propisuju. Oni se propisuju Zakonom o udžbenicima koji naravno je isto dio normativnih aktivnosti, izmjene su dio normativnih aktivnosti za ovu godinu. Međutim neke stvari već sada znamo, konture oko toga zakona, prije svega da se omogući s jedne strane dobro iskorištavanje resursa, znači nasljeđivanje gdje god je to moguće, digitalni dio gdje god je to moguće, sufinanciranje nacionalno a to smo rekli da je dio demografskih mjera koje provodi Vlada u najvećoj mogućoj mjeri, za iduću godinu je to otprilike 100 milijuna kuna i to je vrlo važna demografska mjera, znači sufinanciranje u tom djelu. Naravno tu očekujemo i suradnju sa gradovima i županijama jer u tom smislu je to vrlo važan, vrlo važna poruka da se sudjeluje u svemu tome, ali naravno o tome će biti posebno prilike, posebno prilike ispravljati. Veća izdvajanja za znanost i obrazovanje apsolutno podržavam i borim se za to, borim se za to. I nemojmo zaboraviti da smo mi sada uspjeli podići plaće za 6%, 6%. Možda se ne čini puno ali to je prvi puta nakon priličnog broja godina i snižavanja i snižavanja koeficijenata i ukidanja prava. Sklopili smo kolektivne ugovore i za osnovne i za srednje škole, čeka nas sklapanje kolektivnih ugovora za visoko obrazovanje, ja sam sigurna da će to također do jeseni biti završeni posao. Kao što vidite, radi se na tome. Veće izdvajanje apsolutni imperativ jer koliko god mi povukli sredstava iz europskih fondova, ne samo da moramo osigurati sufinanciranje od 15% nego moramo osigurati održivost takvih ulaganja jer naravno nisu europski fondovi nešto što može vječno trajati. Ali sigurno je da u programiranju i sljedeće omotnice 2020., 2027. to treba sve uzeti u obzir. Evo, u tom smislu bih ja sada ovu svoju završnu riječ završila na način da vam svima još jedanput zahvaljujem na svim komentarima a ne samo komentarima koji su vezani za ovaj zakon nego obrazovanje i poboljšanje obrazovanja općenito. Uvođenje reda kao što sam rekla u Hrvatskoj nikada nije jednostavno niti popularno a svi, sva prava i svi uvjeti koji se osiguravaju, dakle sva prava moraju biti temeljem jednakih ulaznih kompetencija a ja se nadam da ćemo svi zajedno stvarno naći dovoljno snage da bez obzira na različite političke opcije prepoznamo barem 80% zajedničkih ciljeva koji se tiču obrazovanja, koji se tiču znanosti da tu možemo dati podršku jer kada se gleda kako javnost gleda na ove reforme istraživanje pokazuje koje je sada nedugo objavljeno da 87% svih a uzrok je bio reprezentativan podržava informatiku u školama, da 70% podržava kurikularmu reformu kao takvu cjeloviti koncept, više od toga podržava eksperimentalni program škola za život, podrška je najveća reformi strukovnog obrazovanja preko 90% i ja sam ponosna da smo uspjeli i te teme u javnosti nametnuti. I velim zahvaljujem svima koji nam u tome pomažu na kvalitetan način.
Dakle imamo cijeli niz replika. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite, niste iskoristili još svo vrijeme.
Da, da, ja se ispričavam jer zaboravila sam kazati da prihvaćamo amandman znači Odbora za zakonodavstvo [[Upadica Reiner: Dobro, to ćemo, kada ćemo, prigodom glasovanja. To ćemo prigodom glasovanja.]] pa možemo, evo to je, to je bila jedna nomotehnička izmjena pa onda u tom smislu evo prihvaćamo.
Dakle imamo cijeli niz replika. Prva je ona poštovane zastupnice Sonje Čikotić koja je digla već čim ste počeli govoriti. Izvolite.
Poštovana ministrice imam pitanje za vas. Znači zakon treba biti konkretan i jasan, išli smo u jedne izmjene i dopune koje nisu sveobuhvatne. Mene zanima u zakonu se spominju drugi kurikularni dokumenti, koji su oni. Dalje kroz same izmjene zakona a vi govorite da je jasno koeficijent opterećenja učenika, ono što sam ja komunicirala u svojoj pojedinačnoj raspravi je bilo da se kroz zakon nije doprinijelo znači smanjenju ili tom koeficijentu opterećenja učenika. Zakonom je pripisano da ministar može donijeti ostale programe, mene zanima koji su to ostali programi koje donosi ministar. Eksperimentalni program da, on je postojao i u prethodnim, znači prije ovih izmjena. No međutim, tamo je bilo samo da agencija i druge institucije mogu biti predlagatelji tog programa. Mene zanima evo onda zašto je sad ministarstvo kada imamo agencije. I nadalje, moramo znati da zakon nije obećavajući dokument ni futuristička maštarija u kojoj zapravo mi bi trebali imati jasno i konkretno ono što se želi postići. Hvala.
Odgovor poštovane ministrice. Evo izvolite.
Dakle prije svega ovdje se nije išlo nabrajati kurikularne dokumente prema tome kako se oni u nekom trenutku zovu. Primjerice sada imate okvirni nacionalni kurikulum koji je u raspravi a istovremeno imate nacionalni okvirni kurikulum. To nije, nije smisao da vi doslovno navedete ime nego da se opiše što takav krovni ili okvirni kurikulum sadrži i to je zakonom učinjeno. Jednako tako su napisani i razinski kurikulumi koji mogu biti, jednako tako su napisani i predmetni kurikulumi, zatim kurikulumi rada sa darovitim učenicima, sa učenicima s teškoćama u razvoju a spomenuti su naravno i okviri opet na generički način koji, u kojima se govori o načinu poučavanja, o metodama vrednovanja a naravno postoje i drugi kurikulumi, mogu biti kurikulumi interdisciplinarnih tema, modula itd.. Znači to su sve kurikulumi koji se mogu donositi. I kurikulume kao što sam kazala, naravno temeljem procedure koja je jasna donosi ministar i tako je to bilo i do sada.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo. Uvažena ministrice, mislim da se svi možemo složiti da je obrazovna reforma ključna reforma za budućnost Hrvatske, da iz te reforme moraju proizaći zdraviji i bolji, sretniji, uspješnije generacije a ne samo bolji učitelji, bolji liječnici, bolji kuhari, bolji sportaši nego i bolji ljudi da bi imali bolje društvo, bolju Hrvatsku. Nažalost, na vašu nesreću vi ste dio Vlade čije sve reforme završavaju u slijepoj ulici, zdravstvena reforma, mirovinska reforma. Obrazovna reforma je negdje na putu da zapne u toj slijepoj ulici. I ono što bih vam ja preporučio kao eto vaš bivši kolega, bivši ministar, da izbjegnete probleme koje ste i danas imali u ovoj sabornici, imate dobar PR team, ali taj PR team je zaboravio komunikaciju sa zainteresiranim subjektima, više razgovora sa svim klubovima, više razgovora sa predstavnicima učitelja, sindikatima i možda dio rasprave koji smo danas imali ne bi imali a vi bi imali lakši korak u bolji put za obrazovnu reformu.
Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala vam lijepo. Ja stvarno sve ove vaše prijedloge pažljivo slušam i mislim da su dobronamjerni, ono što ipak moram kazati, ono što pripremamo vezano uz obrazovne reforme po sva 4 pravca o kojima sam govorila, od kurikularne reforme, općeg obrazovanja, strukovne reforme o visokom obrazovanju koje se temelje na relevantnosti programskih ugovora i njegovanje izvrsnosti o znanosti temeljem stvarno kompetitivnih projekata sve idu prema planu. Naravno da možemo govoriti o tome, jesu li svi detalji dobro komunicirani, jasno komunicirani, ali ja sam sigurna da ide sve prema planu, a mi imamo redovite sastanke i konzultiramo se kako sa sindikatima, tako ulazimo u sve škole. Dakle, pomoćnik za strukovne, obišao sve škole strukovne u Hrvatskoj. Sve eksperimentalne škole je obišla pomoćnica koja se bavi strategijama, a jednako tako brinemo da na različitim forumima ovo komuniciramo, ali možda se može i bolje ne znam.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Niste vi ministrice dali dar učiteljima i nastavnicima, što ste povećali plaće za 6%, nego je ova vlada 3 g. odbijala ispuniti obveza aneksa ugovora o povećanju osnovice koja je potpisala još svojevremeno Jadranka Kosor, a onda nakon, ne znam, koliko godina, kada je stupilo na snagu, ta odredba, je trebalo godinu i pol dana, da im se obeća, da će im se vratiti obećano, a ne ispunjeno, u nekoliko navrata. To je prvo, drugo, ovaj zakon, kažete prvi put prepoznaje učitelja razredne nastave s pojačanim predmetom. Dakle, ali pravilnik, sustav ih prepoznaje, pravilnik o vrsti i razini obrazovanja, njih već godinama, izjednačava s nastavnicima u predmetnoj nastavi. I to je tako, to je fakt. E sada, niste odgovorili na pitanje, a to vam je zanimljivo pustimo sada svađu učitelja i nastavnika koji ste potencirali. Zašto ste dali prednost inženjerima i svima drugima, pred učiteljima razredne nastave?
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Hvala lijepo. Prije svega, ja bih vama također mogla postaviti to pitanje, šta ste vi učinili, vezano uz povećanje osnovice, koeficijenata, jeste li povećavali, smanjivali, kada govorimo o učiteljima i nastavnicima. Ali, pustimo to sa strane, to je neka druga diskusija, koju možemo staviti sada pod stranu. Što se tiče pravilnika kojeg vi spominjete iz 2001. g. on samo djelomično prepoznaje neke kategorije, ali ja ću vama postaviti kontra pitanje, što je sa magistrom primarne edukacije? To su učitelji razredne nastave danas, kojeg u tom pravilniku nema. Ni na koji način, niti spomenuto. Prema tome, nama je itekako važno, itekako nam je važno da to sada u zakonu preponama.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Lovrinovića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospođo ministrice, dobio sam čitav niz poruka, na telefon, ljudi koji rade u nastavi, znači u osnovnim školama. Ovim zakonom se oni degradiraju, pa ispada da u razrednoj nastavi i u ovim predmetima gdje im sada gdje ih degradirate, dajevši prednost ljudima koji su završili fakultete, inženjeri ili znači druge struke. Znači da oni do sada nisu radili kvalitetno svoj posao. Oni su zabrinuti, promijenite molim vas taj članak, stranka Promijenimo Hrvatsku, se zalaže za ove ljude koji sada rade, neka bude jedno prijelazno razdoblje, ne mogu se oni, znači nije njihov rad do sada valjao. Druga stvar, loš je tajming ovoga, nitko više ovo ne prati, u vrijeme nogometne euforije, početkom ljeta, ako hoćete pravu reformu, zabranite kafiće u krugu 200 m, ukinute sportske kladionice, to je početak odgoja, obrazovanja. Ova klijentelistička Vlada ne može ništa provesti, jer je ona po prirodi klijentelistički i nema ništa nažalost od toga.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Pa gledajte, prije svega, meni je žao da vi niste libi ranije, jer ja sam objasnila i u uvodnom izlaganju, na koji način se pristupa, ovoj regulativi, ja sada samo mogu ponoviti, da za predmetnu nastavu, prednost imaju nastavnici, koji su educirani za predmetnu nastavu. To nisu učitelji razredne nastave, ali mi ih prepoznajemo, kao one koji su u stanju također konkurirati na taj posao i koji već sada rade u sustavu i nitko od njih neće biti niti dobiti otkaz, niti na bilo koji način degradirao, dapače, njima će se omogućiti kontinuirano unapređivanje, polaganje stručnoga ispita, za predmet, koji predaju a ne za razrednu nastavu i ono na čemu ću posebno inzistirati da se primjenom zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru i učiteljski fakulteti prilagode tim standardima a ne da vode svoju politiku.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Marije Alfirev.
Poštovana ministrice, kažete da ne radite podjele. Međutim, i ovo pažljivo sam sada slušala i ovo zadnje vaše izlaganje, rekli ste da ti ljudi koji su učitelji razredne nastave s pojedinim predmetom, koji sada rade u višim razredima, da su oni izuzetno kvalitetni, i da ćete verificirati njihove statuse ili njihovo znanje. Točno tako, znači kako to vi zapravo mislite, kako to tvrdite, da oni upravo to sada rade. Činjenica je, dakle s druge strane, s jedne strane propitujete njihove kompetencije, a s druge strane tvrdite da su oni s godinama postali dovoljno kompetentni da mogu biti učitelji u višim razredima i upravo to da ćete verificirati njihovo znanje.
Hvala. Odgovor poštovane ministrice Divjak.
Čini mi se da vi ipak niste pažljivo slušali. Kada govorimo o obrazovanju i učenju, onda razlikujemo formalnu, neformalnu i informalnu, o čemu sam ja govorila. Znači imamo formalni dio, koji je u inicijalnom obrazovanju, koji dobivamo, od toga jesmo li i koji smo fakultet završili, koji ishode učenja smo stekli, koje kompetencije i onda postoje nešto što se zove neformalno i inforamlno što drugim riječima znači, nemojte tako jer to vam čista teorija ali evo dozvolite samo malo da vam to objasnim. A neformalno i informalno kad se priznaje, znači njih trebamo vrednovati u tom djelu i to smo prihvatili u Zakonu o HKO-u, to je vrlo važan instrument u današnje vrijeme da se pored formalnog obrazovanja može vrednovati u uzeti u obzir neformalni i informalni, to nije samo naša tema, nije samo Zakon o HKO-u, nego je velika europska tema i važno je da su sve razine obrazovanja u tom smislu i ovdje.
Hvala. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Milorada Batinića.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana ministrice, članak 34. a kao dodatak koji regulira po prvi puta produženi boravak. Koristim ovu repliku kao apel na vas i na vaš tim da se podzakonski akti odnosno pravilnik ili kako će već biti, donese što prije. Naime, i danas je na sjednici županijske skupštine u Varaždinu Varaždinske županije, bilo donošenja odluke o produženom boravku, vjerujem da će i postoji veliki interes lokalne samouprave međutim, temeljem čega? Bojim se da a pogotovo gledajući i iščitavajući taj prijedlog i o samom načinu financiranja i sve skupa što će se raditi, 5 efektivnih sati po 60 minuta, a toliko smo svjesni da prva do četiri razreda ni sami učenici ne provode u školi, pa evo molio bi evo čisto apel u interesu djece, roditelja da se što prije donesu ti podzakonski akti. Hvala.
Hvala. Poštovana ministrica Divjak.
Hvala. Mi smo također prepoznali ovu potrebu da se regulira ujednači, posebnim pravilnikom na razini države produženi boravak kako bi smo određene standarde na razini države mogli ne samo prepoznati nego i primjenjivati. S druge strane, važno je također spomenuti da u ovom paketu demografskih mjera Vlade, za iduću godinu posebne mjere i financiranje produženog boravka iz Europskog socijalnog fonda na koje će moći javiti svi oni koji naravno, taj produženi boravak organiziraju u skladu sa standardima i ja vjerujem da će s jedne strane ova regulativa a s druge strane financiranje tako produženog boravka temeljem ovih mjera Vlade, koristiti svima i da je to vrlo snažna demografska mjera.
Time zaključujem raspravu o ovoj točci a glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti.
Idemo sada na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, drugo čitanje, P.Z. 334, kolega Jankovics, izvolite. Uključite se, uključite se.
Molim vas stanku od 10 minuta prije glasanja o ovom zakonu radi konzultacija unutar kluba.
Dobro, odobravam stanku, nastavljamo u 11 sati i 45 minuta. STANKA U 11,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,45 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, ja vas molim da zauzmete svoja mjesta kako bismo mogli nastaviti s radom. Dakle glasovati ćemo sada o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, drugo čitanje, P.Z., br. 334. Predlagatelj je Vlada RH a rasprava je zaključena. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i Klub zastupnika SDP-a predlažu Hrvatskom saboru donošenje Zaključka koji glasi: „O Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi provesti će se treće čitanje.“ Molim predstavnicu predlagatelja da se očituje o predloženom zaključku. S nama je poštovana Branka Ramljak, državna tajnica u Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče hvala lijepo. Uvažene zastupnice i zastupnici. Mi smatramo da na temelju usvojenih pojedinih amandmana nema potrebe za trećim čitanjem, tako da smatramo da je ovaj zakon, dakle Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o odgoju i obrazovanja spreman za izglasavanje.
Zahvaljujem. Sada ćemo onda glasovati o Prijedlogu Zaključka Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista i Kluba zastupnika SDP-a koji Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Utvrđujem da prijedlog nije dobio potreban broj glasova. Sada prelazimo na glasovanje o amandmanima. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, zastupnica Sabina Glasovac, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, zastupnik Nikola Grmoja, Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i nezavisnih zastupnika, Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, zastupnik Davor Vlaović, Klub zastupnika HNS Liberalni demokrati i Klub zastupnika HDZ-a. Pregled amandmana dostavljen vam je elektronskim putem. Pa bih sada molio ponovno predstavnicu predlagatelja, poštovanu državnu tajnicu u Ministarstvu znanosti i obrazovanja Branku Ramljak da se očituje o podnesenim amandmanima. Idemo redom. 1. amandman je Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite
Dakle odbija se predloženi amandman sa obrazloženjem da je definicija predložena u konačnom prijedlogu zakona šira od ove koja je predložena amandmanom zapravo zakon, prijedlog zakona podržava donošenje krovnog dokumenta i u slučaju izmjene njenog naziva.
Očitovanje poštovana zastupnica Čikotić. Izvolite
Poštovane kolegice i kolege, MOST je podnio amandman zapravo da se razjasni koji je to krovni, kurikularni dokument koji će biti znači glavni dokument koji će naslijediti svi niži dokumenti. A predloženim zakonom, konačnim, a vi govorite o krovnom, okvirnom, kurikularnom dokumentu koji se zapravo ne zna koji je to. Znači izmjene i dopune zakona umjesto da rasvjetljavaju, poboljšavaju i unapređuju uređenje sustava osnovnog i srednjeg odgoja i obrazovanja čine ga dokumentom sa visokim indeksom magle. Naime, vi spominjete i druge kurikularne dokumente, o kojim je to drugim kurikularnim dokumentima riječ, što oni uređuju, ni ministrica, ni njen tim, ni saborski zastupnici ne znaju. Kroz raspravu smo čuli o krovnom nacionalnom kurikularnom dokumentu. U tekstu zakona stoji nacionalnom kurikularnom dokumentu. Imamo li mi taj krovni dokument ili nemamo? Ako ga nemamo, kako su mogli biti rađeni predmetni kurikulumi bez krovnog dokumenta? Kako se mogu raditi? Ne mogu se raditi niži hijerarhijski dokumenti ako nemamo usvojen onaj krovni dokument. Koliko znamo samo je jedan dokument u ovom trenutku, krovni dokument a to je onaj iz 2010. godine donesen nacionalnim konsenzusom. Molim glasovanje o ovom amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 2. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepa. Odbija se predloženi amandman. Naime, školskim kurikulumom se definira koje izborne predmete određena školska ustanova izvodi u skladu sa svojim mogućnostima i potrebama te se između postojećih izbornih predmeta te školske ustanove radi izbor. Stoga je potrebno te izborne predmete definirati školskim kurikulumom.
Očitovanje, kolega Žagar, izvolite, Sladoljev, oprostite, oprostite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovana državna tajnice smatram da ste ovom … [[Govornik se ne razumije.]] degradirali sve izborne predmete, da postoji jedna deklarativna, na neki način P.R. priča da se zalažemo za informatiku, što podržavamo u 5 i u 6 razredu. S ovom odredbom ste degradirali sve izborne predmete, jer ste ih stavili u školski kurikulum zajedno s izvannastavnim i izvan školskim aktivnosti. Da ponovnim, izborni predmeti, kada se izaberu, postaju obvezatni predmeti, ne mogu biti u jednakoj razini sa izvan nastavne i izvan školske aktivnosti. U izvannastavne i izvan školske aktivnosti, školski kurikulum zapravo spadaju aktivnosti kao što su dani kruha, ekološka akcija, a ovdje su svi izborni predmeti na neki način degradirani i tražimo da se glasa o tom amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 3 ponovno Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Odbija se predloženi amandman, obrazloženje, da je upravo iz strategije proizlaze aktivnosti o ciljevima školske ustanove i koji jesu sastavni dio školskog kurikuluma. Stoga je potrebno da njegov sastavni dio bude i dokument iz kojeg se navedeno potvrđuje.
Očitovanje, ponovno kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Dakle, ovaj dokument ovaj zakon, obiluje nejasnim terminima i jedan od tih termina je strategija razvoja škole. Dakle o tom terminu zapravo nije ništa objašnjeno, koje su zakoni te strategije, samo je navedena strategija. Dakle, kada vidim da vodite jedan tako važan termin, kao što je strategija razvoja škole, onda to treba biti razvijeno do krajnje granice. Ovdje su dakle, inače u zakonu vrlo nejasni termini, između ostalog, to je bio i razlog, zašto je bilo 900 stranica i 4000 primjedbi na ovaj zakon i zašto smo tražili 3 čitanje. Imali smo prosvjede učitelja ispred Sabora, imali smo smanjivanje plaća rehabilitacijskih edukatora, nemamo dakle, od ministarstva niti naznaku mijenjanja zakona o prosvjetnoj inspekciji. Vlada je odbila praktički izmjenu Kaznenog zakona, da se profesori, učitelji, zaštićuju, tako da se napad na njih kažnjava kao napad na službenu osobu. I onda imamo tako jedan nejasan termin. Tražim da se glasa.
Glasujmo i o ovom amandmanu i njega Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 4 istog kluba zastupnika.
Odbija se predloženi amandman. Smatramo da nije nejasno, da se ovim prijedlogom širi krug mogućih predlagatelja eksperimentalnog programa, jer program ne izrađuje uvijek agencija, ali uvijek njegovo izvođenje odobrava ministarstvo koje ujedno i prati provedbu cijelog programa.
Kolegice Čikotić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, u čl. 12. ovih izmjena i dopuna Zakona, čl. 29. ministarstvo je nadopunilo one koje mogu predložiti eksperimentalni program. Jedno od tih dopuna je i ministarstvo. Čemu onda spacijalane agencije koje su izdvojene iz ministarstva, čemu onda, ako će ministarstvo samo sebi predlagati eksperimentalni program i sami sebi ga odobravati. Pisat zakona, nadalje, znači govori i kasnije o nizu ovlasti, koje je proširio na ministarstvo, a to je i uvođenje novog programa, a i također, ministar osim što predlaže sada eksperimentalni program, on može i donositi ostale programe koje donosi ministar. Tako npr. u skupu programa koje donosi ministar, pored redoviti, alternativnih, međunarodnih, mi imamo i ostale koje donosi ministar. Mene zanima, duboko je politizirali ste ovu eksperimentalnu radnu skupinu, na koju čelu je premjer, mene zanima jedna stvar, hoće li ministrica politički, zapravo provoditi kurikularnu reformu, jer ovdje, ovim izmjenama, meni se čini da nije u centru ni učenik, ni učitelj jer nastavni plan nije donesen, učenici ni učitelji ne znaju koliko će im djeca biti opterećena, ali znam, vi niste iz tog područja. Vi ste iz područja visokog obrazovanja, pa vjerojatno možda ni ne razumijete što se ovim samim radi, a to je jednostavno, da mi imamo činjenicu da zapravo ministarstvo dolazi i sebi proširuje ovlasti, svakim člankom, svim izmjenama i dopunama zakona.
Da li tražite glasovanje? Glasujmo o amandmanu koji vlada ne prihvaća. Utvrđujem da ni ovaj amandman nije dobio potreban br. glasova. Amandman br. 5 Odbora za zakonodavstvo.
Predloženi amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman br. 6 Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Predloženi amandman se odbija. Naime, prijedlog se odnosi isključivo na iznimne situacije, koje smatramo da treba procjenjivati na nacionalnoj razini kako bi se isključila mogućnost zloupotrebe ili učestalog odobravanja, te je osiguralo odobravanje samo u iznimnim slučajevima.
Očitovanje, kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala poštovana državna tajnice. Ovaj zakon inače daje, na neki način faraonske ovlasti ministru, kolegica Sonja je govorila o tome, da praktički ministar može uvesti novi predmet u naša školstva bez ikakvih drugih institucija. Ovo je jedna samo sitna stvar, a to je da ministar praktički odlučuje, o tome, hoće li učenik koji je pauzirao 2 g. u srednjoj školi, ponovno upisati tu školu. Dakle, bez suglasnosti nastavničkog vijeća. Osim toga, ministrica je dobila odluku, da ona odlučuje hoće li učenik koji je dva puta pao razred, ona odlučuje da li će on nastaviti školovanje. To su prevelike ovlasti ministra, mi želimo da se ovlasti prebacuje na nastavničko vijeće, tražim glasanje.
Glasujmo o amandmanu br. 6 koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban br. glasova. Idemo na amandman br. 7 ponovno Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Predloženi amandman se odbija. Naime, s obzirom na specifičnost normiranja u školskim ustanovama predložen je način povećanja plaća kako je uređeno ovim prijedlogom zakona i zapravo se o tome vodilo računa uvažavajući tu specifičnost.
Kolegice Čikotić, izvolite.
Poštovane kolege i kolegice, mi govorimo ovdje da bi se učitelji trebali u OŠ i SŠ, nastavnici uključiti u korištenje europskih sredstava u akreditiranom sustavu Europskih fondova, oni koji rade na europskim sredstvima, koji rade na privlačenju europskih sredstava imaju 30% veće plaće, odnosno 10% ako su načelnici sektora. Vi ovim zakonom samo znači kroz ove izmjene i dopune, njima garantirate za onaj postotak na koji su oni uključene. Što to znači? To znači da ako učitelj ima plaću 6000 kuna i angažiran je 20% na radu europskih projekata da će za njega to povećanje iznositi samo 360 kuna, a za sve službenike, znači središnjih državnih tijela, ono se odnosi na cijeli koeficijent, znači cijelu plaću dobivaju 30% u cijelosti. Vi ovdje osobama koje rade u OŠ i SŠ nudite da budu odgovorni, da rade na privlačenju sredstava, ali zato ih adekvatno ne honorirate.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 8, Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Odbija se predloženi amandman. Naime ovim člankom već je definiran socijalni pedagog kao stručni suradnik koji radi u školskoj ustanovi, a čije kompetencije i jesu namijenjene u radu sa učenicima u školi tako da navedeni krug stručnih suradnika nije opravdano širiti.
Kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala poštovana državna tajnice. Drago mi je da ste spomenuli barem ovdje edukatore, rehabilitatore, kad smo im već smanjili plaću za 500 kuna. Međutim mi smatramo da ovdje trebaju biti navedeni i magistri socijalnog rada i magistri socijalne politike. Odgojno obrazovne ustanove uslijed kontinuiranog reformskih mjera provode aktivnosti koje obuhvaćaju prevencije, unapređenje socijalnih kompetencija učenika kao i provedbe dodatnih izvannastavnih i izvan školskih sadržaja koji zahtijevaju znanje iz pomoći pojedincu, obitelji i zajednici, rješavanje kriznih situacija u zajednici, ljudskih prava, održavanje dobrih odnosa sa lokalnim partnerima, izradu i provedbu prijedloga projekta, suradnje sa organizacijama civilnog društva i slično, a koji mogu biti uspješno provedeni uključivanjem socijalnih radnika, upravo magistra socijalnog rad i socijalne politike kao i stručnih suradnika u školi. Tražimo glasovanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 9 Kluba zastupnika Hrvatske narodne stranke ,liberalnih demokrata i Kluba zastupnika HDZ-a.
Predloženi amandman se prihvaća.
I postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 10 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Predloženi amandman se odbija. Naime, vrsta kvalifikacije koja je potrebna za zapošljavanje ionako se određuje pravilnikom ministra, a na ovaj način se otvara prostor da isto bude jasno naznačeno i u samom kurikulumu pri njegovom donošenju radi bolje preglednosti vrste kvalifikacija potrebne za izvođenje određenog programa.
Kolegice Čikotić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Ove izmjene i dopune Zakona o odgoju i obrazovanju zapravo šire ovlasti ministra, a tako i kod recimo u članku 29. da će popis kvalifikacija moći se utvrditi i kurikulumom nastavnog predmeta. Znači mi smo imali jedan sukob između učitelja s pojačanim razrednim predmetima, imali smo s onima koji su završili neke druge studije pa su išli polagat 55 ECTS-a, s ovom rečenicom u Zakonu o odgoju i obrazovanju vi otvarate Pandorinu kutiju gdje vi kažete da popis kvalifikacija može se utvrditi i kurikulumom nastavnog predmeta. Ja vas pitam čemu ova odredba u zakonu kada imamo HKO? Čemu onda služi HKO ako će ministrica utvrditi popis potrebnih kvalifikacija učitelja i nastavnika za izvođenje kurikuluma? Čemu služi Zakon o HKO-u? čemu služi vam sektorsko vijeće, čemu služi registar kvalifikacija? Je li ministrica iznad svega toga? Iznad Zakona o HKO-u? Ministrica ove učitelje prije nije samo omalovažila jednim zakonskim potezom, nego je po drugim put u istom zakonu dodala popis kvalifikacija može se utvrditi i kurikulumom nastavnog predmeta ostavljajući druge visokoškolske kvalifikacije u neizvjesnosti unoseći strepnju tko će sutra biti u milosti ministrice i njenog tima kada bude donosila popis kvalifikacija uz određeni kurikulum nastavnog predmeta, usput rečeno, struka ne poznaje termin kurikulum nastavnog predmeta. Molim glasovanje o ovom amandmanu.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 11 Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i Nezavisnih zastupnika.
Odbija se predloženi amandman budući se prihvaća amandman pod rednim brojem 9 kojim se predlaže definirati na drugačiji način ista odredba.
Očitovanje kolega Varda izvolite.
Poštovani predsjedniče i tajnice, Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti i nezavisnih ovim amandmanom ne ulazi u sadržaj amandman članka 29. i ovu dopunu. Budući da smatramo, a to je pokazala i rasprava u ovoj sabornici, to je pokazala i javna rasprava da ovaj tekst, ovaj sadržaj nije bio u javnoj raspravi. Ovo je ubačeno naknadno na sjednici Vlade kad se utvrđivao konačan tekst. Držimo da ono što je u početku nezakonito, protivno pravilima o donošenju zakona, postupku donošenja zakona, ne može biti zakonito ni kad se izvrše promjene u tekstu. Tražimo glasovanje. Hvala.
Glasujmo onda i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 12 Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a.
Odbija se predloženi amandman s istim obrazloženjem, dakle prihvaćanjem amandmana pod redom br. 9 koji predlaže definirati na drugačiji način istu odredbu, nema potrebe da se prihvati ni ovaj amandman.
Kolega Dodig, izvolite očitovanje.
Poštovana državna tajnice, ova čitava rasprava o Zakonu osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju je pod terorom sintagme „ne ideologija nego tehnologija“. Došli smo u situaciju da više nemamo pravo niti razmišljati jer imamo jednosmjerni način razmišljanja a koji je išao tako daleko da se jedna čitava profesija, profesija učitelja stavlja u nepovoljan položaj. Nije slučajno učitelj važna karika u obrazovanju a još više u odgoju. Mi danas imamo škole gdje imamo izvanredne učenike ali nemamo odgoja. Na ovaj način mičući na određeni način učitelje iz njihovog prirodnog okružja i njihovog znanja koja su oni stekli kroz najprije odluku da se bave s tim poslom, a iza toga odluku da to rade, sada je sve na logici jedne osobe i volje kako će ih pozicionirati. Učitelji moraju biti ovdje gotovo na prvom mjestu. U najmanju ruku na drugom, tražim glasovanje o amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na amandman broj 13 zastupnika Davora Vlaovića.
Ne prihvaća se predloženi amandman, dakle s obzirom da se prihvaća amandman pod rednim brojem 9 koji predlaže definirati istu odredbu samo na drugačiji način, smatramo da ne treba prihvatiti ni ovaj amandman.
Očitovanje, izvolite kolega Vlaović.
Hvala, predsjedniče. Uvažena državna tajnice, nekorektno je da se mimo javne rasprave u zakonu unose odredbe koje određenu skupinu, a riječ je o studentima učiteljskog fakulteta, studentima razredne nastave s pojačanim programima iz pojedinih nastavnih predmeta, dovede u neravnopravan položaj ili da im se ograničavaju prava kako to oni kažu. Vi ne prihvaćate njihove argumente, njihov javni prosvjed, ne prihvaćate prijedlog klubova da se ide u treće čitanje da bi se to dodatno pojasnilo i napravilo jedan korektan pristup toj problematici da se ti ljudi koji su dali svoj doprinos. Podsjećam vas da je upravo vaše ministarstvo u suradnji sa drugim znanstvenim institucijama dalo priliku da učiteljski fakulteti školuju takve kadrove koji će popuniti radna mjesta u ruralnim područjima. Mi danas imamo 68 zatvorenih područnih škola jer nema đaka a imamo jako puno škola koje imaju 100, 150 đaka, koji nisu imali dovoljno profesora predmeta pa se na ovaj način rješavao problem da bi se mogla osigurati nastava. Ovakvim prijedlozima dovodimo u poziciju neke te škole male u ruralnim područjima sa 100 đaka da neće imati tko sutra predavati i da će se i one morati zatvorit ili spajati. Jel' nam to cilj ili je cilj da imamo kvalitetno obrazovanje u svakoj sredini? Da imamo zadovoljnog učitelja koji će imati veću plaću? Ovdje sa ovih 300, 350 kn nećete ih dodatno motivirati, trebalo je drugačije iz nacionalnih izvora povećati im plaću i više ulagati u znanost i obrazovanje. I zato smo uložili ovaj amandman jer niste prihvatili da se ide u treće čitanje, da bi još jednom istaknuli tu nepravdu prema toj skupini i stalno radimo nekakve nepravde, radili smo nepravde i kroz Zakon o šumama za urbane šumare, u Zakonu o zdravstvu za ljude koji završavaju studij medicinsko-biokemijske laboratorijske dijagnostike, sad i ovdje. Tražim glasovanje.
Hvala vam. Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 14 zastupnice Sabine Glasovac.
Ne prihvaća se amandman uvažene zastupnice s istim obrazloženjem kao u prethodnom slučaju, dakle s obzirom da se prihvaća amandman pod rednim brojem 9 koji predlaže definirati na drugačiji način istu odredbu, smatramo da ne ovaj treba odbiti.
Očitovanje, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovana državna tajnice za visoko obrazovanje, ja sam mislila kad je ministrica odbila vjerojatno doći danas u Hrvatski sabor, da je poslala vas da nam ovdje kažete da se ukidaju studiji koji obrazuju učitelje razredne nastave s pojačanim predmetom jer oni više zapravo više sustavu ne trebaju. Vi ste ovim zakonom zapravo uveli potpuni kaos u škole i svađe između učitelja i nastavnika o tome tko je kompetentniji, tko je bolji za predavati što u školi, a jedni i drugi su izabrali kao svoj poziv, životni poziv rad s djecom. S treće pak strane, u toj svađi imali ste jednu vrlo kancerogenu namjeru a to je da date pravo prvenstva ljudima koji se uopće nisu obrazovali za nastavničke ni učiteljske smjerove odnosno za rad djecom, da im date prednost pred učiteljima koji su završili razrednu nastavu s pojačanim predmetom. To je nešto što je neviđeno u ovom Hrvatskom saboru a činjenica da je ministrica morala poslati vas i da uopće nema državnog tajnika odnosno tajnicu za jedan od najvećih sustava obrazovanja, predškolsko, osnovno i srednje, govori da je to ministarstvo postalo one man show gdje ministar između prvog i drugog čitanja po svojoj volji pogoduje lobijima i radi što god hoće od hrvatskog obrazovnog sustava a šteta koju će ova ministrica ostaviti za sobom kaos ne samo u zbornicama, nego cijelom sustavu će se nažalost tek vidjeti, to će se lomiti preko leđa naših učenika, roditelja, učitelja i nastavnika.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban br. glasova. Idemo na amandman br. 15.
Amandman br. 15 se odbija. Obrazloženje smatramo kako je potrebno na razini iste županije, imati istovjetne pravilnike. Ova odredba to omogućuje. Pristup javnim službama jednako je osiguran, postavljanjem uvjeta, koji su propisani samim zakonom, a ovim pravilnikom, samo se detaljnije propisuje procedura.
Izvolite kolegice Glasovac.
Hvala lijepo. Odbijanjem ovog amandmana, napraviti ćete kaos u zapošljavanju. Prijedlogom vašeg zakonskog rješenja, vi želite, zapravo prilikom zapošljavanja, ne samo organizacijskih viškova, nego i svih drugih propisati posebne kriterije i upravo napraviti suprotno od ovog što ste rekli. Znači onemogućiti ćete jednaku dostupnost javnim službama, pod jednakim uvjetima i vrednovanje kandidata. Jer to neće biti propisano nigdje, načelno, na razini države, nego svakoj školi, dajete mogućnost, da sama propisuje kriterij i način na koji će se zapošljavati ljudi i zbrinjavati tehnološki viškovi. A ravnatelji će biti dužni zapošljavati na takav način. A što ćete napraviti? Uskratiti ćete pravo, braniteljima, nacionalnim manjinama, osobama s invaliditetom, isto tako, pravo prvenstva, odnosno, poštovanja pozitivnih zakonskih propisa, protiv nediskriminacije, odnosno, pozitivnih propisa, da se ti ljudi zapošljavaju. Ovo je toliko opasno za sustav, toliko je proizvoljno napravljeno, nije usuglašeno sa sindikatima, nego ste izigrali sindikate i ove kriterije, ako ste se već odlučili uzimati ulogu Boga i propisivati kriterije za zapošljavanje, onda ste to trebali unificirati, osigurati jednake uvjete, a ne da svaka škola radi po svojim uvjetima. Tako da ovo što ste vi rekli kao obrazloženje, vi postižete potpuno suprotnu svrhu, znači nećete osigurati jednaku dostupnost javnim službama, pod jednakim uvjetima, n ego će to osiguravati same škole, oni će … [[Govornik se ne razumije.]] propisivati, tko se pod kojim uvjetima može zaposliti. I u Zadarskoj županiji neće vrijediti mogući isti kriterij kao što će to biti u Šibenskoj, Karlovačkoj, Varaždinskoj ili nekoj drugoj.
Pretpostavljam da tražite glasovanje? Glasujmo onda i o ovom amandmanu koji vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban br. glasova. Idemo na amandman br. 16. zastupnika Nikole Grmoje.
Odbija se preloženi amandman, s obrazloženjem kako smatramo da zapravo sadašnja odredba vezana za sastav školskog odbora u ravnomjernom omjeru osigurava prisutnost svih dionika koji su vezani za školsku ustanovu.
Ne možete u ime kluba zastupnika. Budući da ovdje nema kolege Grmoje, onda ćemo glasovati o njegovom amandmanu, koji vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban br. glasova. Idemo na amandman br.17 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Odbija se predloženi amandman, obrazloženje radno iskustvo predstavlja širi termin u odnosu na predloženi termin staž osiguranja, te se je upravo željelo osigurati širem krugu osoba, mogućnost prijave na natječaj.
Kolega Sladoljev izvolite.
Poštovana državna tajnice, nije mi jasno zašto ste brisali ovo dakle, riječ radno iskustvo i zamijenili, brisali ovaj staž osiguranja i zamijenili sa radnim iskustvom. Radno iskustvo je vrlo širok pojam, koji može ostvariti mjesta manipulaciji. Dakle, radno iskustvo može biti i volonterski rad, može biti i studentski rad. Ja sam kao student, ne znam radio na benzinskoj crpki, prao sam prozore, da li ja to mogu navesti kao radno iskustvo. Ne vidim zašto je brisan odredba staža osiguranja, kada je to puno precizniji termin, tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na amandman br. 18 zastupnice Sabine Glasovac.
Predloženi amandman uvažene zastupnice Glasovac se odbija, naime, potrebno je razlikovati nužno od dodatnih uvjeta, nužno uvjeti predstavljaju uvjete koje moraju ispunjavati svi prisutnici natječaja, a dodatni uvjeti su samo dodana vrijednost za svakog pojedinog pristupnika.
Izvolite kolegice Glasovac.
Vi ste sada kreirali neki novi zakon o radu. Zakon o radu poznaje samo opće uvjete koje znači, bitno godina, 15 g. i svi drugi su posebni uvjeti. Uvjet kao uvjet u sebi sadrži nužnost, jel tako? Da. Uvjet ne bi bio uvjet da nije nužan. Ovo ste izmislili, derogirali Zakon o radu i izmislili nužan uvjet kao termin, jer uvjet je sam po sebi nužan, samo da biste mogli omogućiti da pri izboru ravnatelja, otvorite prostor za manipulacije, kroz nekakve dodatne kriterije, koji ste isto tako paušalno odredili pa ćete vrednovati poznavanje stranog jezika, informatičku pismenost i rad na projektima, a s druge strane, nećete vrednovati recimo, neko dodatno osposobljavanje ili obrazovanje za upravljanje ljudskim potencijalima, komunikacijske vještine ili nešto drugo što je potrebno za upravljanje školama. Znači ove izmišljotine za nekakve uvjete, postoji, zna se koje uvjete osoba mora zadovoljavati, da bi konkurirala za ravnatelja. Uvjete, nema nužnih i ne nužnih, to su uvjeti, da ima završen studij, da ima toliko godina radnog iskustva, da nije kažnjavan itd. Nema nužnih uvjeta ovo je izmišljotina i ovo je u kolizi sa Zakonom o radu.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 19 Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Odbije se predloženi amandman s obrazloženjem da s obzirom na višestruke izmjene statusa ravnatelja, uvođenjem ovakve odredbe prevelik broj ravnatelj ostao bi bez radnog odnosa pa stoga smatramo da ovakva promjena zahtjeva zaista cjelovitu analizu a također i intervenciju u druge odredbe zakona.
Kolega Sladoljev, izvolite očitovanje.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo mi smatramo da ako se Predsjednik republike može birati u dva mandata, rektori sveučilišta tako isto mislim za ravnatelje a naravno ravnatelju koji je izabran dva puta ostavili bi mjesto da radi u školi. Smatramo da odredba od dva mandata nije loša zato što na neki način potičete ravnatelje na inovativnost, kreativnost a ne uljuljkuje jer ima ravnatelja koji su doživotni ravnatelji, koji su se opustili, koji zapravo ne pridonose radu u školi. Međutim ovo je kraj, to je moj zadnji amandman bi posvetio jednoj pozitivnoj stvari pod cijenu opomene, dakle pročitat ću imena hrvatskih gimnazijalaca koji su osvojili 5 medalja na matematičkom natjecanju iz Rumunjske pa samo želim da se čuju njihova imena u Saboru. To su Tadej Petar Tukara, Marin Varivoda, Petar Nižić Nikolac, Borna Šimić, Ilija Uzelac, Ivan Novak te voditelji Petar Bakić i Matija Bucić, dakle 5 medalja iz Rumunjske na vrlo teškom matematičkom natjecanju.
Ne da ćete dobiti opomenu, nego ćemo i mi svi zajedno čestitati. [[Pljesak.]] Idemo sada na zadnji 20. amandman zastupnice Sabine Glasovac, a pardon, glasujmo o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova pa sada prelazimo na 20. amandman zastupnice Sabine Glasovac, izvolite.
Predloženi amandman se odbije s obrazloženjem upravo uvođenje postupaka selekcije, testiranjem i vrednovanjem kandidata, željelo se postići prvenstveno zapošljavanje najboljeg kadra.
Očitovanje kolegice Glasovac, izvolite.
Netočno. Ovim neprihvaćanjem amandmana nećete osigurati veću kompetenciju i kvalitetu upravljanju u školama, to se može postići jedino i isključivo sustavnim pristupom rješavanju problema ravnatelja, ulaganjem u njihovo dodatno usavršavanje i umanjivanjem utjecaja politike na upravljanje školama. Na ovaj način izmišljenim kriterijima koje ćete bodovati, a onda tijelima koja odlučuju u postupku izbora ravnatelja kao što su radničko vijeće, nastavničko odnosno učiteljsko vijeće, vijeće roditelja, nećete slati sve pristigle zaprimljene kandidate za ravnatelja nego će školski odbor od zaprimljenih prijedloga svojim bodovanjem temeljem kriterija koje opet neće utvrđivati neko objektivno tijelo unificirano za sve nego svaka županija i grad za sebe, tim bodovanjem ćete slati samo dva ovim tijelima i politizirati dodatno cijeli postupak. Predstavnici osnivača u ovom trenutku imaju manjinu u školskim odborima ali ako će kriterije propisivati same škole koje za suglasnost moraju dobiti upravo suglasnost osnivača, onda vi kroz ovo pod krinkom bodovanja dodatnih kompetencija za ravnatelje ćete zapravo legalizirati političku korupciju i osigurati na to da ne da dobivano najkvalitetnije na čelu škola, nego po neki proizvoljnim načinima bodovanja ćete osigurati to da školama još više dominira politika. I to nije pravi put i to je ono što nismo trebali dobiti kao prijedlog od Ministarstva znanosti i obrazovanja a ponajmanje od ministrice koja se kune da je nestranačka ministrica, da toliko radi u interesu pojedinih političkih i drugih interesnih skupina.
Glasujmo onda i ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Došli smo do kraja sa amandmanima, sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Utvrđujem da je sa većinom glasova, 68 za, 29 suzdržanih i 26 glasova protiv donijet zakon o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi.
Sljedeća točka dnevnog reda danas je: - Prijedlog zakona o Središnjem registru državne imovine, prvo čitanje, P.Z. br. 393; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Ministar Goran Marić, ministarstvo državne imovine. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani sabornici. Ovdje je evo pred vama Zakon o središnjem državnom registru. Ovo područje je dosada, odnosno vođenje Središnjeg registra državne imovine bilo uređeno Zakonom o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu RH iz 2013. godine. Taj zakon je prestao važiti 8 lipnja 2018. U tom zakonu, prethodnom iz 2013. bilo je propisano da će registar državne imovine do donošenja novog zakona voditi Ministarstvo državne imovine. Novim prijedlogom, odnosno novim Zakonom o središnjem registru, registar će voditi Središnji državni ured za razvoj digitalnog društva. A evo i nekoliko razloga zašto je to tako. Naime, do sada je ukupno bilo onih obveznika koji su popunjavali registar središnje, Središnji registar državne imovine, bilo ih je ukupno 227. Od tih 227 obveznika popunjavanja registra državne imovine samo jedan od tih 227 je bilo i Ministarstvo državne imovine. Tu su i mnogi arhivi, muzeji, HNB, Hrvatske šume, Hrvatske vode, MORH, sva ministarstva, Geodetska uprava a sad ovim prijedlogom zakona biti će više od 2000 obveznika unosa, državne imovine u taj središnji registar. A nitko od tih, imovinu od tih obveznika ni jedna nije pod nadzorom Ministarstva državne imovine, niti upravlja Ministarstvo državne imovine tom imovinom. Dakle ovaj zakon predlaže da Središnji državni registar državne imovine vodi Središnji ured za digitalno društvo a obveznika odnosno i vlasnika i nositelja vlasničkih prava imovine RH biti će više od 2000 koji će popunjavati središnji registar a Ministarstvo državne imovine će imati svoju evidenciju posebno a ta evidencija će biti i sastavni dio registra državne imovine koji će voditi Središnji ured za digitalno društvo. Ministarstvo državne imovine i inače ministarstvo ne može biti uslužni servis za 2000 korisnika i niti se može ni informatički ni ljudski potencijal širiti toliko koliko je potrebno za vođenje. I mislimo da je potrebno i da je ovo najbolje rješenje da neovisno tijelo koje je i osposobljeno za takvo nešto i predviđeno za tako nešto da vodi Središnji registar državne imovine. Propisuje se tko su sve obveznici a do sada nisu bili obveznici a od sada će biti i jedinice lokalne samouprave, sva trgovačka društva, jedinica lokalne samouprave, proračunski, izvanproračunski korisnici državnog proračuna, proračunski, izvanproračunski korisnici proračuna jedinica lokalne, odnosno područne samouprave, sva trgovačka društva, zavodi i druge pravne osobe čiji je osnivač RH ili jedinica lokalne samouprave, odnosno jedinica područne samouprave. Ustanove također će biti obveznici unosa podataka imovine kojom raspolažu i to one ustanove kojima je jedan od osnivača RH ili jedinica lokalne samouprave odnosno jedinica područne samouprave. Isto tako ustanove kojoj je jedan od osnivača ustanova čiji je osnivač RH ili jedinica lokalne samouprave i sve pravne osobe sa javnim ovlastima. Registar državne imovine će time dobiti potpunu jednu cjelinu gdje će se na jednom mjestu voditi imovina cijele RH bez obzira tko njome upravlja ili tko je bio korisnik a kažem biti će više od 2000 korisnika i obveznika unosa u Središnji državni registar. Inače sadašnja situacija državnog registra nije potpuna, nije točna i zbog toga što obveznici unosa podataka ne izvršavaju svoje uredne obveze jer nisu ni propisane kazne za neizvršenje. Ovim zakonom se propisuju i prekršajne kazne i obveznici će morati dostavljati na vrijeme sve promjene i podatke vezane za imovinu kojom raspolaže. Trenutno u registru državne imovine imamo 17266 nekretnina u evidenciji. Knjigovodstvena vrijednost je negdje oko 2 milijarde i 300 milijuna kuna. Za 6488 nekretnina nema knjigovodstvene vrijednosti, vodi se 0 knjigovodstvena vrijednost. Samo u 2017. od kad je Ministarstvo državne imovine, mi smo za 3780 nekretnina unijeli knjigovodstvenu vrijednost, to znači da je unatrag godinu i pol dana bilo više od 10 tisuća nekretnina bez knjigovodstvene vrijednosti. To je golem posao, ali zato će sada svaki obveznik imati svoj dio posla koji će unositi sa knjigovodstvenom vrijednosti u registar državne imovine, a Ministarstvo državne imovine naravno onom imovinom kojom raspolaže. 3622 su zemljišta u registru državne imovine, 448 milijuna metara kvadratnih i 298 milijuna kuna knjigovodstvene vrijednosti. 6724 poslovna prostora, 6117 stanova. Kad bih vam samo jedan podatak kazao, onda biste lakše predočili sliku zbog čega registar državne imovine nije točan, nije potpun i koliko će trebati vremena da on postane točniji. On je već točniji nego prije godinu dana i potpuniji. Ali tu puno drugih okolnosti utječe na to je li registar odgovara stvarnom stanju ili ne. Naime, vrlo često dolazi do promjene vlasništva, posebice u odnosu jedinica lokalne samouprave i RH. Svaki dan se donose rješenja kojim se utvrđuje novi vlasnik. Ta rješenja se nisu u pravilu ažurno unosila u registar. Povrat koji se rade na pojedinim područjima obuhvaćaju toliko čestica da samo za jedan povrat ima nekoliko stotina čestina na jednom području. Taj proces, procedura povrata traje 20 godina. Od 1997. do danas i na to mi ne možemo utjecati. Uredi državne uprave donose rješenja, a ne donose ga i po 20 godina. Kad ga donesu onda na to ima se pravo žalbe, pa Ministarstvo pravosuđa donosi na drugom stupnju odlučuje, pa ponovo se vraća na ured državne uprave, pa onda kad opet nakon toga donese ured državne uprave rješenje na Upravnom sudu se rješavaju sporovi. Tu je na ne tisuće, na stotine tisuća nekretnina u pitanju koje svaki dan variraju i ne može se stvarno utvrditi stanje u državnom registru. Zato će ovaj Zakon o središnjem registru državne imovine postati infrastruktura temeljna za realno stanje i vođenje sve imovine u vlasništvu RH jer propisuje obvezu svim obveznicima unosa podataka i svim nositeljima vlasničkih prava da imaju obvezu unijeti u središnji državni registar imovinu kojom raspolažu i kojom upravljaju. Često se poistovjećuje ministarstvo državne imovine sa cijelom imovinom RH, međutim to je vrlo mali dio od onoga koji je od vas išta RH samo ako spomenemo Hrvatske vode, Hrvatske šume, sva druga ministarstva, sva trgovačka društva, sve jedinice, 565 jedinica lokalne samouprave i svu imovinu kojima raspolažu svi drugi, svi muzeji, svi nacionalni parkovi, onda je samo jedan mali dio kojima raspolaže Ministarstvo državne imovine koje je i onako ima proračun 0,04% od ukupnog proračuna RH i ima broj zaposlenih koji je toliko mali broj, nema gotovo niti jedna druga institucija u RH. Ali neću vas zamarati koliko smo i samo sa tim uskraćenim resursima počinili i napravili od kad je Ministarstva državne imovine, to ćemo nekom drugom prilikom kad bude i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnih prostora, malo ću detaljnije o tome. Predlažem da prihvatite u prvom čitanju Zakon o središnjem državnom registru, registru državne imovine, a sve sugestije su dobrodošle i ugradit ćemo u drugom čitanju ako one pripomažu učinkovitijem evidentiranju i upravljanju državnom imovinom. Nije potrebno naglašavati da ni ovaj Zakon, pa ni onaj Zakon o upravljanju državnom imovinom nema nikakav ni stranački ni ideološki predznak, a kamo li ... [[Govornik se ne razumije.]] ili da ima u sebi nekakve kriptirane namjere. Nadam se vašoj potpori. Hvala lijepa.
Za repliku se javio zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani ministre, samo par upita ovako u replici prvo, pa ću onda nešto ispred kluba malo šire. Čl. 4. točno navodi dakle, ... [[Govornik se ne razumije.]] obveznici Ustava, bože Ustava, dostave i unose podataka i onda kaže pod nekim podstavkom, mislim da je 5., trgovačka društva, zavodi i druge pravne osobe čiji je osnivač RH. E sad, mene zanima inače, riječ osnivač se veže uvijek uz ustanove, ne toliko baš uz trgovačka društva, zanima me što je sa trgovačkim društvima u kojima država ili jedinice nisu osnivači, ali imaju udjele. Da li je to, se podrazumijeva, jel kasnije opet navedeno je u preambuli odnosno u čl. 2. šta se smatra pojam državne imovine. Znači, malo je tu sada što se tiče, znači vrlo je jasno šta je financijska i nefinancijska imovina, to je dobro taksativno navedeno, a obveznici dostava e sada tu me samo zanima, da li su tu ipak ta trgovačka društva u kojima … [[Govornik se ne razumije.]] ili ne. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Marića.
Hvala lijepo. Da, tu obveznicu i trgovačka društva, ako bude potrebno još detaljnije definirati, definirati ćemo, ali sva trgovačka društva kojima je osnivač jedinice lokalne samouprave ili kojima je osnivač RH ili pravna osoba kojoj je osnivač jedinica lokalne samouprave ili RH također su obveznici dostave podataka i imovine kojoj raspolažu u ime RH.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Sinčića, izvolite.
Hvala vam predsjedavajući. Ministre Marić, vi ovim zakonskim prijedlogom proširujete zapravo broj ljudi koji će upisivati imovinu u registar državne imovine, sa jednog malog broja ljudi, na jedan veliki broj ljudi, koji su razgranati u mnogim organizacijama, institucijama. Pa me zanima, hoće li biti organizirani nekakvi tečajevi korištenja tog sustava, te aplikacije i ako hoće, tko će snositi troškove edukacije dakle, edukacije ljudi koji će raditi na upisu državne imovine. Htio bi napomenuti, da sjetimo se velikih sustava kao što je Arkod, na kraju krajeva sustava zemljišnih knjiga, da su se pojavili problemi što kod edukacije zaposlenika, a što kod recimo Arkoda da sami upisuju građani, poljoprivrednici neke stvari, pa treba veliko predznanje za takve slučajeve.
Odgovor poštovanog ministra Marića.
Hvala lijepe, zahvaljujem na replici, zastupniče Sinčić, naravno da se proširuju ovim zakonom popis onih koji su obveznici unosa podataka jer svi oni koji raspolažu imovinom i koji su u vlasništvu imovine RH dužni su voditi evidenciju imovine kojom raspolažu i dostaviti u središnji državni registar. Što se tiče informatičke potpore, sud je već u trećoj fazi, tako da će u 11. mj. biti priprema, a mi ćemo dostaviti propisane obrasce svim obveznicima, na koji način će popunjavati i dostavljati u središnji državni registar. Tako da ćemo sa tom procedurom unificirati dostavu i središnji registar državne imovine. On će postati sigurno širi, ali i točniji. I nije prirodno i logično, da netko je vlasnik imovine RH, a da nitko za to ne zna i da nije na jednom mjestu evidencija. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Vešligaja.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre, evo ja ću izraziti zapravo svoju određenu rezervu prema ovom zakonu. Nije mi jasna ta intencija prebacivanja registra da ga vodi središnji državni ured za razvoj digitalnoga društva. Iznijeli ste tu određene argumente s kojima se ja baš ne slažem, jer vi ipak vodite ministarstvo. Rekli ste da je malo, da ima mali proračun, da je malo zaposlenih, pa ja onda ne znam zbog čega još to mičete, jer morate, koliko sam vidio u zakon, micati i zaposlenike. A druga stvar, koja mi je sporna, to je zapravo ova obveze koje opet namećete jedinicama lokalne samouprave a još više su sporno prekršajne odredbe, ukoliko one to ne ispune. Ja mislim da tu trebate biti ipak malo fleksibilniji i gledati na to da nisu sve jedinice lokalne samouprave iste, posebno, evo, odnosi se to na manje općine i gradove i znati sa kojim oni kadrovskim a i fiskalnim kapacitetima raspolažu, i vrlo je teško ispuniti sve obveze. Hvala.
Odgovor poštovanog ministra Marića.
Hvala lijepo. Jedinice lokalne samouprave već i sada su dužni dostaviti svoje podatke sukladno Zakonu o izvršenju državnog proračuna, ali to ne čine, ovaj zakon samo to regulira. I slobodno zastupniče ako imate kakav prijedlog za poboljšanje u zakonu dostavite i kažite mi ćemo razmisliti u drugom čitanju ugraditi to. Ali, nije prirodno kada bi sada Ministarstvo poljoprivrede vodilo evidenciju imovine, kojom upravlja HNB svi bi se zgražali nad tim. Kada bi institut vodio imovinu, kojom raspolažu Hrvatske vode, onda bi svi rekli, od kuda takva ideja. Kada bi Hrvatske šume vodile evidenciju imovine Hrvatskih voda, svi bi se, a kada je po naputku Europske komisije i svjetske banke, i ovo dati kao reformski zakon, da se donese zakon o središnjem registru državne imovine, jer da na jednom mjestu svi subjekti koji raspolažu imovinom moraju dostavljati podatke, mi provodimo ono što je za dobrobit Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, poštovane kolege. Klub zastupnika HDZ-a podržati će Zakon o središnjem registru državne imovine. Odmah bi na početku rekao, ono s čime je ministar maloprije u svojoj replici odgovorio, a to je da sam prilikom donošenja Zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu RH rekao da je to doista jedan reformski projekt, izrada središnjeg registra državne imovine, koji bi na jednom mjestu trebao voditi evidenciju ne samo državne imovine, nego i imovine jedinice lokalne samouprave i jasno onda i cjelokupnu imovinu o vlasništvu RH. I slažem se s ministrom, nije logično da jedno ministarstvo koje ima temeljem zakona i temeljem uredbe o ustrojstvu svoj djelokrug rada, da vodi evidenciju koja je u vlasništvu drugih, središnjih državnih tijela, drugih korisnika državnog proračuna i javnih poduzeća jedinice lokalne samouprave i ustanova i društava u vlasništvu jedinice lokalne samouprave. Činjenica da je, postojeći registar državne imovine koju je do sada vodilo ministarstvo imalo, rekao bih svega 227 obveznika popunjavanja središnjeg registra govori dovoljno samo po sebi kako nije bila zahvaćena cjelokupna imovina RH i na taj način je postojeći Središnji registar bio invalidan. Stoga ovakav pristup koji nameće potpuno drugačiji način upravljanja vođenja državne imovine a koja će kao što je ministar rekao obuhvatiti preko 2000 novih obveznika popunjavanja Središnjeg registra državne imovine na najbolji način definirati će cjelokupnu imovinu RH i jedinica lokalne samouprave. Ono što je svakako potrebno istaknuti po meni to je da će Vlada uredbom u roku od 60 dana morati donijeti uredbu kojom će propisati način, ustrojstvo i način vođenja i održavanja samoga registra kako bi se uspostavi jedinstveni pristup koji bi onda vodio jedinice lokalne samouprave, koji bi vodio sve obveznike kako i na koji način dostavljati podatke o svojoj imovini kako bi se onda transparentnije, jednostavnije, učinkovitije i efikasnije moglo tom istom imovinom upravljati i koja bi s obzirom da je na jednom mjestu sublimirana mogla poslužiti kao baza za bilo kakve projekte, promišljanja, reforme, strategije itd., itd.. Ono što nije dobro a to je da ćemo mi kroz ovaj Središnji registar voditi imovinu koja još uvijek nije uređena, nije sređena i dok se ne napravi cjelokupna državna izmjera i napravi katastar nekretnina još uvijek nećemo raspolagati doista sa cjelokupnom imovinom kako državnom tako niti imovinom jedinica lokalne samouprave ali će ovaj registar omogućiti da ono što je evidentirano, što je uređeno, što je ažurirano, što je primjereno, što se smatra imovinom države i jedinica lokalne samouprave temeljem povjerenja, odnosno načela povjerenja u podatke u zemljišne knjige će se na ovaj način na jednom mjestu a to je Središnji registar državne imovine moći očitati i pročitati, moći će se voditi evidencija. Prema tome mi ćemo u Klubu zastupnika HDZ-a podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. Nadamo se da će nakon ove ljetne stanke doći zakon u drugom čitanju a sve one primjedbe koje će se istaknuti u samoj raspravi jasno da će ministarstvo razmotriti i po potrebi usvojiti. Evo u tom smislu dakle mi u Klubu zastupnika podržavamo takav zakon.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Marko Vešligaj. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege saborski zastupnici. Prvo moram reći da je apsolutno neprimjereno da u ovom terminu kada nas nažalost ne gleda gotovo vjerojatno nitko jer svi znamo da su oči cijele Hrvatske uprte u Moskvu, raspravljamo o ipak jednom važnom zakonu jer uvijek kada se raspravlja o državnom imovini to je jako važno. Pohvaliti ću ministra koji je ovdje došao na ovu raspravu s obzirom na njegov i nogometni pedigre, to je stvarno za svaku pohvalu. No mislim da evo poruka vladajućima nije dobra. Nije dobro da u ovom terminu raspravljamo o nečemu što je jako, jako bitno, što smo sada na kraju zasjedanja Sabora imali prošli tjedan svaki dan rasprave, sada imamo 4 dana a kroz, kada je ono redovno onda imamo po 3 dana tjedno. Dakle sada smo nagruvali ne znam koliko točaka dnevnog reda, sve je vrlo hitno, danas je bilo sve vrlo važno za obaviti. Loša organizacija nažalost. No vratiti ću se ipak na ovaj zakon iznijet ukratko stav SDP-a. Evo mogu reći da je na početku mandata ove Vlade osnovano Ministarstvo državne imovine, objašnjenje je bilo zbog potrebe rješavanja nagomilanih problema sa državnom imovinom. Jest točno je da postoje ti problemi, no mi smo u SDP-u smatrali a i dalje smatramo da zapravo samo osnivanje ministarstva ne rješava gotovo ništa. Određenih rezultata i pomaka ima, bilo ih je i u prijašnjim Vladama ali onaj veliki, ključni iskorak nažalost još uvijek nije napravljen. Pohvala ministru i za jedan dobar PR koji radi u medijima, dobar dio državne imovine je poklonjen, evo nedavno, baš Katoličkoj crkvi 84 milijuna kuna, dakle vrijedna imovina u Splitu. Nažalost još uvijek nemamo onoga plana upravljanja imovinom, no velim, ministarstvo je, još jedanput ću ponoviti osnovano i imamo ovo što imamo ali ministarstvo bi u jednoj uređenoj državi ipak nešto trebalo predstavljati više. No, ja ću se evo osvrnuti kratko i na ovaj zakon, istaknuo sam već da ovi argumenti s jedne strane možda i stoje, međutim onda se opet postavlja pitanje postojanja samoga ministarstva. I tu ste ministre na neki način potvrdili ovo što sam i sad rekao jer ste rekli imate malo zaposlenika, imate mali budžet a sada ćete ih imati još manje. Ono što je također sporno, naravno to su obveze koje jest da imaju lokalne jedinice istina sad već obvezu vođenja tih određenih registara međutim s obzirom da znam, dolazim iz lokalne jedinice, koliko to kapaciteta iziskuje. I to je na neki način još jedna dodatna birokratizacija sustava jer registara imamo nažalost na sve strane. Imamo obvezu njihova popunjavanja a onda još evo prijeti se stvarno sa velikim prekršajnim odredbama na Odboru za lokalnu i područnu samoupravu, sa tim smo se složili svi bez obzira na političke boje, dakle evo prekršajne odredbe propisuje da će se, propisuju se znači u iznosu od 10 do 100 tisuća kuna svakako je to preveliko. Ja ću čisto evo postaviti, s obzirom da dolazim iz lokalne samouprave nekoliko pitanja, konstatacija pa možda ćete mi moći odgovoriti, ukoliko ne, morat ću prije otić jer nisam iz Zagreba, a htio bih također pogledati utakmicu Hrvatske reprezentacije, ali vidjet ću u snimci ili kasnije u zapisniku. Da li će stupanjem na snagu ovoga zakona jedinice lokalne samouprave sve svoje pojavne oblike imovine morati evidentirati i dostavljati središnjem tijelu državne uprave za razvoj digitalnoga društva? Nažalost ovim zakonom ja bih rekao ipak da ne izjednačavamo državnu imovinu sa imovinom jedinica lokalne samouprave nakon što zapravo vi kao Vlada, odnosno ministarstvo pobliže odredite ustrojstvo, zapravo Vlada će odrediti ustrojstvo i način vođenja registra, njegov sadržaj, način prikupljanja podataka, za središnji registar koliki će biti rok za dostavu tih traženih podataka, koliko će po vašoj procjeni trebati vremena jedinicama lokalne samouprave da to učine. Još jedanput ponavljam, razlikuju se u ljudskim i fiskalnim kapacitetima, da li će se ta standardizirana i kontinuirana održavana evidencija koju predstavlja središnji registar, s obzirom na podatke koje čine, morati preuzeti i voditi na razini jedinica lokalne samouprave? To vjerujem da je to. Naravno upitno je oko vremena, oko novaca. I još jedanput naravno, problem za dosta lokalnih jedinica predstavlja uspostava registra nekretnina, za nekretnine koje imaju u svom vlasništvu. Dakle znamo da su jedinice lokalne samouprave krenule sa postupkom evidentiranja nekretnina u svom vlasništvu i suvlasništvu, dakle donesene su strategije raspolaganja i upravljanja nekretninama iz razloga boljeg strateškog raspolaganja, upravljanja istima, međutim još jedanput ponavljam riječ je zapravo o jednom dugotrajnom i kompleksnom postupku evidentiranja zbog neusklađenoga stanja zemljišnih knjiga, podataka državne geodetske uprave, stanja na terenu i dakle to iziskuje opet dodatne financijske troškove. Evo to su neka od ovih pitanja, još bih imao nekoliko komentara, to je da Zakonom o središnjem registru smatram da treba jasno propisati, ukoliko se ide na to, obvezu javne objave središnjeg registra imovine i na internetskim stranicama, Središnjeg državnog ureda za razvoj digitalnoga društva i ono što smo imali malo i raspravu na odboru, vi ste rekli da upravljate imovinom, zapravo vi ste Ministarstvo državne imovine i ja onako kako ja to shvaćam jest da bi trebali, osim o isključivo državnoj imovini koja je u vašoj nadležnosti, stvarati i jedan zakonski okvir za upravljanjem imovinom na svim razinama, bilo to imovina jedinica lokalne samouprave ili ovo što ste spomenuli državnih poduzeća itd., dakle biti stvarno Ministarstvo državne imovine, onda ako je već odluka ove Vlade da bude ministarstvo, makar čujemo često u medijima priče da će se ić na spajanje, ukidanje toga ministarstva jer svi se vjerojatno bi se mogla većina čak nas tu složiti onako u nekim neformalnim razgovorima da imamo previše ministarstva, no to je tema na neku drugu raspravu. Samo bih rekao, nemojte biti samo Ministarstvo imovine RH, nego stvarno Ministarstvo državne imovine. Reći ću ispred, naravno s jedne strane svaki pomak koji ide prema boljem upravljanju državnom imovinom, svaki pomak koji će značiti da će se ta državna imovina staviti u funkciju je s druge strane dobar, ali zbog kojih i nedostatak bit ćemo u prvome čitanju suzdržani. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče, poštovani ministre sa kolegama. Dakle mislim da je ovo nešto što je kada govorimo o središnjem registru državne imovine davno već trebalo napraviti i apsolutno sve pohvale idu u hvaćanje u koštac s takvim problemom, prije svega sami ciljevi su i navedeni ovdje u članku 5., dakle da ih ne ponavljam, osim same evidencije, strukturu pojavnih oblika, naravno učinkovitije upravljanje i nadzor itd. Ono što je najbitnije zapravo uvijek znamo da u neznanju se lovi u mutnom, u nesređenosti postoje različiti ekstremi gdje su identične slične nekretnine ili ostali oblici vlasništva drugačije raspoređeni, upravljaju se, ne zna se tko je vlasnik itd., itd. Onda bi išao redom i opet ponovo se osvrnuo vezano na, mislim da je vrlo dobro napisano u članku 2. stavku 2. što je to državna imovina i na što se ona sve odnosi i to je zbilja sveobuhvatno, sve ono što ima ikakve veze i sa državom, i sa jedinicama, gradovima, općinama, županijama, ustanovama, trgovačkim društvima, svemu onom što ima ikakve veze sa državom. No moram reći zbilja da u stavku 5. odnosno u članku 4. stavka 5. kad govorim o trgovačkim društvima koji je osnivač država, ja bi to više rekao u kojima država ima većinski udio, ako je to uopće moguće s obzirom na pravne strukture i vlasništva ako imamo od trgovačkih društava u kojima imamo i privatnih vlasnika, da li možemo svu njihovu imovinu, a ja mislim da možemo, ako možemo postavljati uprave i na Vladi donositi prijedloge i za imenovanje nadzornih odbora itd. i u krajnjoj liniji sva njihova poslovanja su javna, da onda možemo i sve njihove nekretnine i financijsko i nefinancijsku imovinu popisati jer ovako s ovim zapravo imamo, ja sam tu spomenio recimo dvije stvari. Znamo što treba napraviti i što sve treba dostavit, e sad idemo pitat tko to sve treba dostavit i kod toga tko imamo situaciju Borova d.d. gdje osnivač nije država, to je bilo društveno vlasništvo koje nije izvršilo privatizaciju, oni ovim tekstom nisu obuhvaćeni. Što je sa trgovačkim društvima kojima je osnivač drugo trgovačko društvo koje je u većinskom vlasništvu države ili ga je država osnovala? Znači ovdje, tu piše za ustanove, ali ne piše za trgovačka društva. Konkretno, HEP ima određenih društva kćeri koliko hoćete. Što je s njima? I oni imaju određenu imovinu. Znači, oni nisu po ovome kako ja iščitam, oni nisu obveznici. Druga stvar, vi ste, znači ovdje piše voditi evidenciju da su dužni dostaviti i unijeti podatke o pojavnim oblicima. Znači, u stavku 2., članka 4., vi ste rekli da je do sad bilo 227 obveznika, da ih sad očekujete više od 2000, što je naravno pohvalno. Mene zanima koji su rokovi? Do kada? Kad moraju dostaviti? Recimo u gradovima, općinama, pogotovo gradovima, pa kad gledamo grad Zagreb, tu ima svega i svačega. Ja sam kad se vratim na ono prvu stvar, ciljeve, ja vjerujem da ni oni sami nešto ne znaju, a nešto namjerno se drži negdje da nitko ne zna tko je vlasnik ili da je recimo grad vlasnik, ali to nije navedeno, nije popisano itd., itd. I tu treba zbilja reda uvesti. Jer kažem, dok je god neki nered, to netko zna iskoristiti. Koji je rok dakle za dostavu tih podataka? Jel ovdje smo vrlo dobro rekli da dostave ove podatke vezano uz promjene u vlasništvu drugim stvarnim pravima, trebaju biti od 30 dana, pa onda kasnije i u prekršajnim odredbama u članku 8. navodimo koji su prekršaji ako se ne dostave, a što je sa dostavom onih prvih podataka? Osnovnih, cijele imovine. Do kada? Ako netko izostavi nešto, nije donio sve, nije dostavio potpuno. Znači, to je nešto što bi, da li se to ide Uredbom, Pravilnikom ili ne znam. Prije svega, znači mislim da bi to trebalo možda malo doraditi. Generalno gledano, ovo apsolutno zaslužuje svu podršku ne samo i Kluba HNS-a, nego svih klubova i zastupnika jer treba jednom već uvesti reda. I treba se ... [[Govornik se ne razumije.]] u koštac onom što je državno od svih nas, tko time upravlja, kako, pod kojim uvjetima i kako se raspolaže. Jer čak znamo da uvijek kažemo da je država možda loš gospodar, ali mi imamo jedinice lokalnih samouprava i regionalnih, gdje tamo tek se ne zna što i kako. I oni će trebat koji nemaju ni svoje urede za gospodarenje imovinom i nemaju svoje popise. Jer pazite što ulazi ovdje. Sva financijska i nefinancijska imovina. Recimo, oglasni prostori na područjima gradova koji su samostojeći, recimo. Oglasni prostori koje grad koncesionira, daje nekome. Koliko ih je? Tko je kome dao? Kako niču na gradskim vlasništvima? To je posebna, ne govorimo samo o financijskoj imovini, ako govorimo o objektu, nego i onome što taj objekt donosi. Znači, kao nefinancijska. Dakle, to nešto vrijedi. Da li je to slijepo pročelje na stajalištu autobusa, nebitno. Znači, i to je određena vrsta imovine koja se može kapitalizirati za radit. Dakle, tu je apsolutno puno posla, zato kod tih rokova mi je bitno, mi smo ih naveli ovdje, ja znam da to ne može se napraviti u roku od 60 dana. To je apsolutno nemoguće, niti čak 6 mjeseci, ali da bi ih trebalo potaknuti da to naprave, to da. Jer ako ćemo ih kažnjavat da ne dostave promjenu, mislim da bi bilo dobro da se utvrde neki rokovi ili neke modalitete na koji način koji postotak i dio imovine se mora donijeti i što sa naknadno pronađenom imovinom? Odjedanput se netko sjeti, joj vidi, ovo nismo znali na početku, a šta ćemo sad. Evo, kažem, zato zbilja to nije samo tko će voditi. Ja mislim da je to tehničko pitanje i tu treba voditi onaj koji ima najviše tehničkih pretpostavki. Kolege su rekle zašto ne Ministarstvo državne imovine. Mislim da je apsolutno nebitno kod koga je baza podataka i tko servisira servere i to. Bitno je što se radi s time i kako se upravlja s time. I na koji način se prikupljaju podaci. I tu vodi naravno glavnu riječ Ministarstvo državne imovine. Ja uopće nemam nikakav problem s time, kolege će tu nešto, ne znam zašto, valjda moraju nešto iz oporbe reći da nije dobro, pa hajde. Ali u pravilu, ovo je izuzetno bitna stvar. Mislim, zašto sada raspravljamo, nema nikoga, da nismo do sada ovdje, rekli bi eto vidi ih, skratili ste radno vrijeme zbog utakmice, a drugi moraju raditi. Dakle, nikad ne možete udovoljiti nikome. Mislim da je ovo i dobro i prvo čitanje, imat će se vremena i promijeniti sve i doraditi i svakako puna podrška i ministru na ovome jer ovo mislim da će uvesti puno reda, a i da će mnoge maske pasti. Klub HNS-a još jednom će podržati ovo u prvom čitanju, molim vas da uvažite ove upite i prijedloge. Hvala.
Hvala. Sad imamo pojedinačnu raspravu. Bio se prijavio poštovani zastupnik Gordan Maras. Nažalost ga nema, gubi pravo na govor. I time zaključujem raspravu. Dat ću riječ još predlagatelju, poštovanom ministru Mariću.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo, zahvaljujem na ovoj raspravi. Žao mi je što nema zastupnika Vešligaja jer je načelno govorio neke stvari, ali nije dao ni jednu preporuku za poboljšanje zakona niti je dao ijednu sugestiju. Iskazao je sumnju u visinu prekršajne kazne. Prekršaj je predviđen od 10 tisuća do 100 tisuća kuna. Ako kolega Vešligaj ima prijedlog nekakav drugi, volio bih čuti, pa ćemo prilagoditi možda većini, kako se iznese stav. Nemam ništa protiv da ta kazna bude i od 10 tisuća do 50 tisuća kuna, ali kako većina odluči u Hrvatskom saboru, volio bih čuti što više mišljenja po tom pitanju. Međutim, interesantno je da je upravo u ime Kluba SDP-a govorio Vešligaj o Zakonu o središnjem registru državne imovine, a Klub SDP-a je donio, predložio, izglasao u ovom Saboru Zakon o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu RH kojom je predviđeno da će se donijeti posebni Zakon o registru državne imovine i kojem nije bilo definirano tko vodi registar državne imovine. U tom Zakonu nije bilo propisano uopće. Samo u završnim odredba je bilo predviđeno da će do donošenja novog Zakona pravni prednik Ministarstva državne imovine voditi evidenciju državne imovine. Naravno, najlakše je nešto načelno da bi bilo dobro da Ministarstvo državne imovine upravlja imovinom državnom na svim razinama. I lokalnim i svim, to je malo preambiciozno, ako netko uopće imalo pozna način funkcioniranje države. Možete li zamisliti u jednoj državi, da jedno ministarstvo kaže da će upravljati imovinom drugog ministarstva. Pa kako bi reagirali na to, ministar obrane, recimo, da upravlja ministarstvom državne imovine, zrakoplovima, svim borbenim sredstvima, svom imovinom kojom raspolaže ministarstvo obrane. Kako bi reagirao u bilo kojoj državi ministar unutarnjih poslova, kada bi Ministarstva državne imovine upravljalo njegovom imovinom, a da ne govorimo o drugim institucijama, recimo bolnicama, jedinice lokalne samouprave, gradovima, e neće grad upravljati tom imovinom, upravlja će Ministarstvo državne imovine, ili tvrtkama ili ovime se samo propisuje da je nužan središnji državi registar, nužan. I da svi obveznici moraju dostavljati svoje podatke, a Ministarstvo državne imovine će dostavljati svoje i voditi svoju evidenciju za onom imovinom kojom upravlja. Što se tiče društava kćer, kolega je iznio opasku, iako po samoj definicija, osnivač je već obveznik unijeti u registar, da on ima društvo kćer u svojoj imovini. Nemamo ništa, razmisliti ćemo o tome da unesemo u zakon i da društva kćeri dostavlja. Iako, kažem, već je to predviđeno, jer osnivač već ima tu imovinu u svom pregledu da je društvo sa cijelom imovinom društvo kćeri je u registru državne imovne. Ali, ako budemo potrebno da i društva kćeri sa svom svojom imovinom upisuju, nemamo, vrlo rado ćemo to reći. Jedinica lokalne samouprave su i do sada dostavljale obvezu imale dostavljati podatke. Međutim, nisu dostavljale redovito. Sada mi propisujemo u kojem roku se to i taj rok je moguće do drugog čitanja korigirati, vidjeti koji je objektivan, je li to 30 dana od promjene nastale promjene dovoljan rok. Možda nekom je nešto, mi mislimo da je, ali ako ima i boljih rješenja, mi ćemo razmisliti jel to 45 dana, 60 dana, ili ostaviti 30 dana, za svaku otvorenost smo tu. Što se tiče da podaci iz središnjeg registra nisu javni, pa čl. 6. kaže, čuo sam maloprije u raspravi gospodina Vešligaja, podaci središnjeg registra, obavljaju se na mrežnim stranicama, sukladno odredbama uredbe iz čl. 7. stavka 1. ovog zakona. Znači svi podaci su javni. Inače Ministarstvo državne imovine je potpuno otvoreno i transparentno. Ne znam, je li postoji ijedna institucija, koja svaku svoju odluku javno objavljuje. Na našim internetskim stranicama je svaka odluka Ministarstva državne imovine. Jeste li primijetili kako objavljeno natječaj. Više je to u javnosti prezentirano, kada se jedan natječaj objavi u Ministarstvu državne imovine, koliko nam je stalo da je on transparenta, javan, da je dostupan, nego prošli, neusporedivo sa prošlim vremenima. A neću odgovarati kolegi Vešligaju o radu Ministarstva državne imovine, ali samo u 2 natječaja, samo u 2 natječaja je dvije milijarde kuna osigurano investicija i oko milijardu kuna u državni proračun. Samo na dva natječaja. To prije nismo imali ni natječaja, a kamo li takve rezultate. Koliko smo bespravnih iselili, koliko smo se uključili, evo, mogu vam reći, najaviti, sjetite se otok Smokvica, je 25 g. bespravno korišten i RH je naplatila 0 kn za korištenje 25 g. Za sljedećih 30 g. potpisujemo ovih dana ugovor RH će za istu tu nekretninu dobiti 150 milijuna kuna. To je samo jedan mali podatak kako Ministarstvo državne imovine radi. I ne daruje oko osim onoga što jedinice lokalne samouprave zahtijevaju i traže i što im služi za napredak njihovog kraja, za razvoj njihovog kraja, za zapošljavanje, za poticanje, za motivaciju i za revitalizaciju svakog područja, da priupita svoje gradonačelnike i načelnike što radi Ministarstvo državne imovine, onda bi dobio odgovor, suprotno onoga što iznosi ovdje. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imao dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Sinčića.
Hvala vam predsjedavajući, ministre Marić, neću komentirati ovo oko Smokvice i vi ste obnašali neke funkcije u vrijeme dok Smokvica nije davala novac u državni proračun, nego ću postaviti pitanje od prije pola sata. Znači ako proširujemo za 2000 subjekata, koji će upisivati u sustav, hoće li se za njih organizirati edukacija, interno ili preko natječaja i tko će to platiti? Ovaj put molim vas bez estivacije. Hvala.
Odgovor poštovanog ministra Marića.
Hvala lijepo. Dijelom se proširuje i neće se proširiti za 2000 obveznika, jer postoji sada obveznici koji ne izvršavaju tu obvezu jer zakonski to nije dobro definirano. Mi sada zakonski definiramo obvezu i za postojeće. Jednim dijelom će se i proširiti, a procjena je da će ukupno biti oko 2000 obveznika. Naravno da predviđamo i edukaciju, naravno da predviđamo i donošenje procedura. Pa kao što i radimo i inače, nema tjedna da nisam u županiji sa gradonačelnicima i načelnicima, upravo radi edukacije, kako rješavati međusobne odnose i tako poboljšati suradnju. Tako i ovdje će biti edukacija svakako. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ministre samo da elaboriram malo više što se tiče stavka 4. članka 4. dakle, podatke vezano uz promjenu u vlasništvu i drugim stvarnim pravima svihj pojavnih oblika su dužni dostaviti u roku od 30 dana. Meni taj rok nije sporan, nego mene zanima što ako nema promjera, oni jesu dužni dostaviti sve informacijama o svim vlasništvu i nefinancijskom, financijskom, ali u kojem roku oni jesu dužni dostavili jučer bili, prekjučer, to ste dobro rekli, ali nema promjena, znači netko ima dugogodišnji najam. zakup, nebitno što se radi, ili se koristi vlastiti prostor ili ga ne znaju da imaju, do kada oni to mogu prijaviti a nisu do sada prijavili a ne ma promjene na toj nekretnini ili … [[Govornik se ne razumije.]] Zahvaljujem.
Odgovor poštovanog ministra Marića.
Hvala lijepa. Dobra opaska i svakako da ćemo do drugog čitanja da nema prekršajne odredbe jer do sada nije pa nisu ni dostavili. Dakle vi govorite o onima koji su imali obvezu dostaviti a nisu dostavili pa neće biti promjene pa neće ni dostaviti. E sad će imati obvezu po ovom zakonu dostaviti jer im slijedi prekršajna kazna ali ćemo propisati rok u kojem ako nisu dostavili, dužni dostaviti, dat ćemo jedan razum rok, je li to 3 mj., je li to, vidjet ćemo do drugog čitanja, iskristalizirat ćemo pa ćemo predložiti u drugom čitanju. U članku 8. piše da su oni dužni bez odgađanja to učiniti. Ali za one koje nema promjene, i to su dužni. Propisat ćemo i to. Hvala.
Time zaključujem raspravu o ovoj točci a glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o središnjem registru državne imovine, prvo čitanje, P.Z. br. 393. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o središnjem registru državne imovine. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 83 za i 44 suzdržana donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku, a to je: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora, prvo čitanje, P.Z. br. 395 Predlagatelj akta je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu te Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani ministar državne imovine Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ispričavam se što ču malo odgovoriti zastupniku Sinčiću maloprije oko otoka koje smo govorili. Bez obzora koju sam funkciju obnašao, uvijek sam zastupao ista stajališta. Samo ne daje mogućnosti svaka funkcija, jednake mogućnosti. I onog trenutka kad mi je omogućeno, to sam i poduzeo i evo, rezultati su tu. Tako da nije sporno da sam aj bio na određenim funkcijama i uvijek sukladno tim funkcijama i radio u interesu RH. Pred nama je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora. Ako znamo da imamo 3600, 700 poslovnih prostora i ako znamo da imamo samo 70 ugovora koje je RH regulirala odnose sa 6000 potencijalnih korisnika odnosno korisnicima poslovnog prostora, onda znamo da Zakon o zakupu i kupoprodaji poslovnih prostora ne funkcionira. Niti jedna kupoprodaja nije izvršena po postojećem Zakonu o kupoprodaji. Niti jedna kupoprodaja. A kako zakup, to najbolje definira da je 2000 bez neke zakonske osnove korisnika i kažem, RH ima samo 70-ak ugovora reguliranih. Ne sjećamo se da je proteklih godina bilo koji prostor obavljen natječaj za prodaju prostora, ne postoji. U području poslovnih prostora doista vlada jedna neuređenost i to je potrebno urediti a za pretpostavke uređenja odnosa je izmjena Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnih prostora. Godišnji prihodi na poslovnim prostorima sveukupno su bili 50 milijuna kuna. Zamislite, na knjigovodstvenoj vrijednosti od milijardu i 700 milijuna kuna i 428 000 m2 prihode ostvarivati 50 milijuna kuna. Znate koliko bi bilo potrebno godina takve zakupnine da bis e vratila investicija odnosno vrijednost? 60 godina. Trenutno mi smo podigli koliko smo mogli sukladno postojećem zakonu na 60 milijuna kuna prihod ukupno od tih poslovnih prostora. Takvo stanje je nedopustivo. Takvo stanje je neodrživo i zato ne odgodivo moramo reagirati, reagirali smo sa novim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnih prostora jer oko kažem, 1500 je protupravnih u posjedu. Posebni problem je i suvlasništvo. Prohodi od razvrgnuća suvlasništva bili su 4 milijuna kuna u 6, 7 godina do 2017. g., za 6 godina bili su prihodi od razvrgnuća suvlasničkih zajednica 4 milijuna kuna. Samo u 2018. prihodi od razvrgnuća suvlasničkih zajednica su 30 milijuna u državnom proračunu. Ministarstvo državne imovine će stupanjem ovog zakona osigurati daleko prebačaj od proračunske obveze koju je Ministarstvo državne imovine preuzelo. Dosadašnji zakon još uvijek važeći još uvijek predviđa prodaju poslovnih prostora korisnicima ili na javnom natječaju na rok do 20 g. i uz kamatnu stopu 4%. Mislim da smo jedinstveni slučaj u svijetu da republika ili država u ovom slučaju RH, da država prodaje svoju imovinu uz kamatu od 4% i na 20 g. Pa nije državna kreditna institucija. I ovim zakonom mijenjamo taj odnos, sve se ako će se prodavati, prodavati će se temeljem javnog natječaja, početna cijena temeljem procjene ovlaštenog sudskog vještaka i jednokratna uplata odmah, nema kreditiranja kupaca, ako nisu financijski sposobni onda neće ni kupiti, ako su financijski sposobni neka plate iz svojih sredstava ili se zaduže kod kreditnih institucija, kod banaka pa će moći i otkupiti taj prostor. Rijetko koji korisnik trenutni poslovnog prostora je zapravo izvorni, da je on imao ugovor sa gradom ili sa nekom drugom pravnom osobnom. Na stotine slučajeva postoje tvz. fingirani ugovori o poslovnoj i tehničkoj suradnji, o podzakupu kojima onaj koji je dobio prostor od države daje u podzakup trećoj osobi i zarađuje nekoliko puta više nego što država ima koristi. Ovim prijedlogom zakona zabranjuje se podzakup, zabranjuje se davanje poslovnog prostora u vlasništvu RH u podzakupu. I ako se to dogodi, taj ugovor se smatra automatski nevažeći. Ovo je istini, reformski zakon jer će on donijeti promjene goleme i u učinkovitosti upravljanja državnom imovinom i u transparentnosti upravljanje državnom imovinom. Ovim zakonom se mijenjaju odredbe koje se tiču poslovnih prostora samo u vlasništvu RH a ne tiču se poslovnih prostora u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. Međutim, evo čuli smo već na odborima i posebice na odboru za jedinice lokalne samouprave da predlažu da i ove odredbe koje su odlične vrijede i ovaj zakon vrijedi i za jedinice lokalne samouprave. Nemamo ništa protiv da ugradimo ako je to jedinstven stav da budemo, da ugradimo tu klauzulu, da se odnosi i na te. Postojećim zaključcima, ovim zakonom je predviđeno, kojima ističe ugovor RH može ponuditi novi ugovor na 5 godina samo kad je to ekonomski opravdano i samo ako je prostor dan u zakup temeljem javnog natječaja. Članak 7. donosi novinu koja govori, koja uređuje koji poslovni prostori se ne mogu prodavati, to još nikada nije bilo definirano i ovim se zakonom definira 4 kumulativna uvjeta moraju biti ispunjena da se poslovni prostor ne može uopće prodati. A to je ako se radi o nultoj ili prvoj zoni gradova i općina, ako su ulični prostori sa izlogom na ulicu da su u razizemlju i da vrijednost zakupnine za 15 godina je veća od procijenjene vrijednosti, znači da je ekonomski opravdan. Dakle to su najvažnije novine u ovom prijedlogu zakona koji će pridonijeti samom primjenom da se pravno reguliraju odnosi sa svim korisnicima, da ima pravna osnova, da se učinkovitije upravlja. Prihodi državnog proračuna će biti puno veći i omogućiti će se kupoprodaja za one prostore za koje nije ekonomski opravdano iznajmljivati. Evo tu vidim i iz jedinica lokalne samouprave ako, čuli smo da je ovaj zakon jednoglasno podržan, prihvaćen i označen kao odličan zakon na svim odborima. Ako jedinice lokalne samouprave kažu da hoće da proširimo u drugom čitanju da se odredbe ove koje se odnose na imovinu u vlasništvu RH odnose i na jedinice lokalne samouprave mi nemamo ništa protiv toga. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Sinčića.
Hvala vam predsjedavajući. Naveli ste ovdje cijeli niz ja bih rekao zloupotrebe državne imovine gdje se radilo sve i svašta bez da je onaj koji je upotrebljavaju nekretninu uopće mario i bez da je država išta pitala dugi niz godina. Pa evo naveo bih još jedan primjer gdje je zapravo oteta opljačkana državna imovina a slučaj stoji već dugi niz godina na državnome odvjetništvu, nikako da odluče ima li to nečega ili nema. Dakle radi se o tome kao što znamo velik prostor je neuređen gruntovno, imamo katastar ali nemamo gruntovnu. I onda su pojedini sudovi, katastri, gruntovni na lokalnoj razini išli od katastra raditi gruntovnu na način da su izmišljali čestice. I čestite umjesto da ih upišu na RH, upisivali su ih na grad ili na općinu. Nakon toga je grad ono što nije njegovo prodavao određenim ljudima koji su bili dobri sa gradonačelnikom i takve stvari. Na taj način je nešto što je državno trebalo biti prisvojeno na grad a grad je to prodao trećim osobama. I to je dosta masovna pojava recimo u zaleđu Zadra ili u Gorskome Kotaru jeste li upoznati s time?
Odgovor poštovanog ministra Marića.
Hvala lijepa. Razumio sam vaš dio rasprave, međutim on se ne odnosi na Zakon o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora, znamo za takve slučajeve, ako nije riječ o kaznenim djelima, ako su gradovi ili općine prodavale takvo zemljište a u trenutku prodaje su bili vlasnici a naknadno se utvrdilo da je vlasnik RH onda samo u tim slučajevima se zna postupanje i to postoji Zakon o upravljanjem državnom imovinom koji regulira te odnose. A tamo gdje su kazneni postupci u to se mi ne miješamo. Hvala lijepa.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je trebao u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj, nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeći je Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Tomislav Klarić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvaženi gospodine ministre, državni tajnici, kolege zastupnici. Evo ja sam pripremio dužu raspravu, međutim s obzirom na vrijeme, okolnosti da smo već u ovom trenutku svi sa mislima, srcem i molitvom uz našu nogometnu reprezentaciju uvjereni u večerašnju pobjedu, bit ću kratak i dotaknut ću se samo ključnih stvari koje su vezane za ovaj zakon koji je itekako bitan i zaslužuje u svakom slučaju kvalitetnu raspravu i uvjeren samo kakvo iskustvo imamo i do sada, naročito s vaše strane, vašeg ministarstva, da se sugestije iz prve rasprave, prvog čitanja prihvaćaju. Dakle glavna pitanja po nama ključna koja se u ovom trenutku i rješavaju ovim zakonom je zabrana podzakupa poslovnog prostora u vlasništvu RH, kao i svakog drugog pravnog posla kojim se prostor u stvarnosti daje drugoj osobi na korištenje, potpuno realno, potpuno razumno i u svakom slučaju ovakav stav treba prihvatiti jer zakupnici koji su na takav način dali prostorni prostor u vlasništvu RH nekoj drugoj osobi na korištenje ugovora o zakupu bi trebalo u svakom slučaju, a ovim zakonom ste to i predvidjeli, raskinuti. A država se za taj poslovni prostor treba sklopit ugovor onda sa osobom koja stvarno i koristi, a ne u tom djelu sa zakupnikom. Određuje se da poslovni prostor može prodati isključivo zakupniku i to je nešto što u svakom slučaju treba podržat. I dolazimo sad na ono što je ovdje i ministar posebno istaknuo, dakle ona 4 kumulativna uvjeta koja treba tu prihvatit i ja ću u ovom djelu dati jednu sugestiju jer podržavam i stav odbora jer ovo je vrlo bitan zakon, a po meni bi trebalo na isti način sa ovakvom vrstom imovine raspolagat i država, ali i jedinice lokalne samouprave da se uključi jedinice lokalne samouprave. I posebno, evo moja sugestija dobronamjerna, vjerujem da ćete ju uvažit, imamo slučajeva, za koje ja osobno znam pa i u mome gradu, ali diljem Hrvatske, da određeni poslovni prostori nisu imovinsko pravno vlasništvo samo RH ili jedinice lokalne samouprave, već su jedni s drugim samim tim i nekakvi suvlasnici, dakle u suvlasničkom odnosu je i RH i jedinica lokalne samouprave, a zadovoljeni su primjerice ili sva ova 4 kriterija ili imamo zakupnike koji su na neki način iz prijašnjih vremena zbog nesređenih knjiga, zemljišta i katastra, nesređenog vlasništva, imali ugovor ili s jedinicom lokalne samouprave ili sa državom i mislim da je ovo sad moment i zakon prigoda da se takav nekakav problem riješi. U svakom slučaju Klub zastupnika HDZ-a u prvom čitanju podržat će ovaj prijedlog zakona, kao uostalom i svi odbor kako smo imali prigodu čuti i to bi ukratko bilo to.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem podpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani ministre. Zbilja vrlo kratko, da opet ne ponavljam se, isto je izuzetno bitno, samo mi par upitnika stoji pa bi molio samo da se na njih prije svega adresiramo. Ovdje nije, kolega Klarić je sad spomenuo nešto što sam ja sebi zabilježio, nisam uspio iščitati ovdje kod priče o suvlasništvu gdje imamo, gdje država, a znamo da imamo dosta tih stvari, pogotovo ako govorimo u zgradama gdje je država vlasnik jednog stana ili parcela da li … [[Govornik se ne razumije.]] imovina ili bilo kojim drugim načinom je država stekla udio u nekoj parceli i sad to predstavlja eventualni problem kod prodaja, raspolaganja osnovnih vlasnika, privatnih vlasnika jer oni moraju prvo ili ponuditi svoj dio državi pa država se tu ogluši, znači da neće ili provocirati upravo taj javni natječaj da država raspiše zakup pa da onda oni kupuju to, mislim da bi tu bilo vrlo dobro da po principu ovih zakupa dosadašnjih da država na taj način regulira i da odmah tim suvlasnicima ponudi po cijeni. Kada govorimo o kriterijima za odlučivanje koji poslovni prostori će biti na popisu, a koji neće, razjašnjenje mi je potrebno jer prema ovome kako ja iščitavam neće biti oni koji ispune sva 4 kriterija, ako se ne varam, kumulativno, znači mora biti i da su u nultoj ili prvoj zoni ili da su ulični prostori koji gledaju na uličnu stranu s izlogom, da da, kumulativno, sve to mora biti, nalazi se u razizemlju, to pretpostavljam je suteren koliko sam vidio, nešto ispod prizemlja jel tako? [[Upadica Reiner: Razizemlje je prizemlje.]] Ajmo reći da zbog javnosti da sad mi u Slavoniji nemamo taj, bar nije taj izraz poprimio neke velike, odnosno naziv velike razmjere, mi to kažemo prizemlje, odnosno suteren i onda da tako kažemo, i čija vrijednost zakupnine na 15 godina je jednaka ili veća u procjeni vrijednost nekretnine. Po meni dosta strogi kriterij, praktički sve može biti jer ja ne znam koliko će na kraju i kad se napiše popis i vidjet koliko sve, sva 4 uvjeta, meni je možda najbitniji ovaj zadnji jer tu zbilja kad govorimo da netko može vrijednost te nekretnine dobiti unatrag povrat investicije u roku 15 godina, to je jako bitan, onda može i država time raspolagati, ne isplati se prodavati. Ovi ostali kada govorimo o nultoj i prvoj zoni u redu, ovo s razinom, ajde, ali baš sve četvero da ispune, to će biti jako malo ja pretpostavljam nekretnine koje će imati baš sva 4 uvjeta i bit će izuzeti od tog popisa za prodaju. Kada govorimo … [[Upadica se ne čuje.]] Izuzeti, izuzeti iz popisa za prodaju, da, dobro sam rekao, znači oni neće ići u popis za prodaju, oni će biti izuzeti. Mislim da ćemo doći do vrlo malo takvih nekretnina, po meni je tu najbitniji ovaj četvrti pa bih možda rekao jedne od kriterija, odnosno stavio četvrti i neki od ova prethodna 3 pa da na taj način malo korigiramo ili ako baš želimo ili da ministar može svojom odlukom ili već nekako vidjeti, procijeniti jer kažem ovim zbilja si sužavamo praktički da će nam sve biti na popisu, a možda neke stvari i ne bi bilo dobro. Nadalje, u članku 5. koji se referira na članak 6. kada govorimo i to je ono dobra stvar kao zakupodavac može dati pisanu ponudu za sklapanje novog ugovora, dakle postojeći govor u zakupu kad se produžava, ali ne smije kada je mjesečni iznos zakupa veći od najveće cijene zakupa po odluci jedinice lokalne samouprave, neovisno o djelatnosti. E sad, mi znamo da jedinice lokalne samouprave imaju različite zone, nulta, prva, druga, treća, znači dal se tu odnosi na onu baš nultu, najveću koja god je, dakle neovisno i o postignutoj cijeni čak, nego onoj koja je propisana kao početna, jel tako? Govorim ovdje o najvećoj početnoj cijeni. Dobro. Nadalje, Ministarstvo znači također pisani zahtjev. Ministarstvo je dužno odgovoriti najkasnije od 90 dana. Dakle, tu ne ostavlja se ni jedan uvjet, da li ćemo prihvatiti ili ne, dok se jedinicama lokalne samouprave nameće da je ona dužna sadašnjem zakupniku poslovnog prostora dati pisanu ponudu za sklapanje ovog ugovora, osim ako oni neće za vlastitu djelatnost to koristiti. Znači, država ne mora jedinica lokalne samouprave mora. E sad, tu bih volio malo samo pojašnjenje zašto je razlika u tome da država može odlučiti bez obzira da li će koristi, neće, prodavat, što god radit, a jedinica jedino ako sami misle koristiti. Također, još samo jedna stvar mi nije jasna. Članak 9. izmjena, odnosno koji se referira na čl. 36., s time ću završiti sada da zbilja ne idemo previše, plaćanje, ... [[Govornik se ne razumije.]] i cijene, jednokratnom uplatom kad se radi o državi, a kad se radi o jedinicama lokalne samouprave, može se ugovoriti jednokratno ili obročno prema izboru kupca. Znači, ja sam kupac i kažem temeljem čl. 36. izmijenjenog Zakona, st. 1. da želim na 500 rata. Ja ne vidim ovdje gdje i oni kažu dobro. Ja kupim nešto i otplaćujem si na 500 anuiteta recimo nekih, odnosno rata jednakih pretpostavljam. Ovdje je pitanje kamate. Što je sa kamatama? Ako nešto je obračun, onda mora i cijenu novca sadržavat, jer nije isto sada nešto ili za 20 godina ili 5 godina. Dakle, i tu grad ne može da li će prihvatiti ili ne. Ja bi volio da i grad je partner pa da ili općina, ajde, najviše govorimo o gradovima, budimo iskreni. Dakle, da oni isto imaju pravo da kažu, da, mi želimo izaći u susret i da omogućit na rate, neki kažu ne želimo zbog toga što je to izuzetno atraktivno, imamo 17 ponuditelja i jel ljudi mogu tu onda kalkulirati i sa cijenom nekretnine i sa cijenom novca i sa svim, pa možda se može dobiti veća cijena, ali na ne znam koliko rata. Ili ograničiti da li 15 godina, 5 godina, 10 godina. Znači, po meni bi malo evo taj čl. 9. bi trebalo urediti. Ne kažem ja da ne treba dati na rate, dapače, ali samo kažem opet, država ima jedan kriterij za sebe, drugačije za jedinice lokalne samouprave, pa možda i njih uključit da oni odlučuju sami hoće li ili neće nešto dati na rate. Evo zahvaljujem. Inače, bezpredmetno kažem da podržavamo i samu intenciju donošenja i ovog Zakona i sve ono što on nosi, kao i prethodni Zakon. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se javila poštovana zastupnica Grozdana Perić. Nema je, gubi pravo na raspravu. Javio se i poštovani zastupnik Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Pa će sada u ime predlagatelja završno nešto reći poštovani ministar državne imovine Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni svi zastupnici, odmah ćemo razjasniti. Suvlasništvo će se razvrgavati bez obzira u kojem postotku bilo i bez obzira u kojem području bilo. Suvlasništvo nema smisla i disfunkcionalno se pokazalo tamo gdje je Rh suvlasnik, najbolje je ići u razvrgnuće suvlasničke zajednice jer od toga nema. Najčešće je to suvlasništvo, ne najčešće, u pravilu na štetu RH. Kad se govori o onim kumulativnim uvjetima koje nekretnine se neće prodavati. Vi kažete da možda će biti premali broj onih koji se neće prodavati. Ali, taj četvrti je, dobro ste primijetili, najvažniji. Međutim, a zašto RH ne bi prodala nešto što je zakupnina godišnja manja 20 godina zakupnine manja od procijenjene vrijednosti. Zato smo mi stavili, obično je to povrat na nekretninama 12 godina, a mi smo stavili, ako je veća od 15-godišnje zakupnine, onda neće. Ali ako je manja, onda nema razloga to. Onda štetu činimo. Moramo i sa državnom imovinom postupati ekonomski i ovaj cijeli Zakon je postavljen, postavljen je na ekonomskoj logici i transparentno. Nema nikakvih, može ovako, zašto ćemo mi omogućavati da može netko birati hoće li na kredit od države dobiti. Jer želimo i neće dok sam ministar nitko više dobivati ništa na takav način. Pogledajte, 1231 ugovor o otkupu stanova sa stanarskim pravom. Nitko dok nisam, nitko nije znao da postoje ti ugovori do prije par dana. Nitko nije znao da postoje dugovanja do prije par dana. Nitko nije vodio brigu da li će se naplatiti tih 1231 korisnik koji je dobio '92. i '93. godine pravo otkupa stana sa stanarskim pravom uz cijenu od 4000 eura do 7000 eura u samom centru grada Zagreba. Dobili su na 20 godina uz kamatu od 1%, uz otplatnu ratu mjesečnu od 100 kuna do 250 najveća, prodali su te stanove neki i za 350 tisuća eura, da bi danas dužnici bili u RH, da nitko u RH ne zna ni da duguju. Hoćemo to opet raditi? E nećemo. E nećemo to raditi. I to nećemo više dopustiti. A i ovima je otišla danas opomena svima i tko ne bude platio 4 milijuna kuna duguju, a uplate su po 100 tisuća. A da znate tko duguje i koliko imaju i kakve funkcije obnašaju i kakve su obnašali funkcije, a dužni su po 20 tisuća kuna, a mjesečna im je rata 150 kuna. Prodali su te stanove, otišli na vile po gornjem gradu i dužni državi te novce. Državnom odvjetništvu ide svih ovih 1231 će ići za naplatu i za nažalost, takvi su ugovori bili, pitanje što možemo učiniti. Nema nikakve sankcije za ne plaćanje. E, ovaj Zakon koji mi sada donosimo predviđa sve i ako ne predviđa možda detalje koje ste vi uočili, vrlo rado mi ih uključujemo. Nema kriptiranog ništa u zakonu koji dolazi iz Ministarstva državne imovine i nema nikome da bi se pogodovalo nego da razjasnimo i da ima koristi i onaj tko koristi prostor RH ali i RH. Ne znam koga sve i zašto smo donijeli takve zakone da ne smijemo ni objaviti tko duguje ali interesantno je vidjeti kakva bahatost vlada i tko ne plaća državi i pod kakvim uvjetima je to dobio. Zato kad je riječ o prodaji prodajnih prostora, prodat će se prostor samo po ekonomskoj cijeni, samo po procijenjenoj vrijednosti i samo ako će platiti odmah. Nikako drukčije. I ne dolaze tu obzir, tu smo zatvoreni potpuno. Nema pritiska možete li na ovo ili popustit malo, ali smo otvoreni za što kvalitetniji zakon. Ako jedinice lokalne samouprave žele da mi ono što smo promijenili u odnosu na vlasništvo RH primijenimo i na jedinice lokalne samouprave, vrlo rado ćemo mi prihvatiti to, mi nemamo ništa protiv. I ne možemo mi davati da se može birati kad je riječ o imovini jedinica lokalne samouprave, hoće li na kredit ili će jednokratno a kad je riječ o RH, ne mogu birati. Mi vrlo rado prenesimo i te kriterije i na jedinice lokalne samouprave. I ako smatrate da je to dobro, i mi smatramo da je to dobro. Samo nismo htjeli zadirati u odnose iz iste jedinice lokalne samouprave. I ako oni misle da je to dobro jer jedinice lokalne samouprave na javnom raspravi odnosno i kad je bilo u javnoj raspravi prijedlog, nije imao nitko primjedbe. Ako rasprava ide u tom smjeru, mi ćemo kontaktirati i udrugu gradova i općina, mi ćemo im iznijeti prijedloge i u Saboru i naše prijedloge i prijedlog Odbora za lokalnu samoupravu, pa ako se očituju, razmislit ćemo o toj varijanti. ali tko koristi poslovni prostor, mora plaćati zakupninu, mora imati regulirani odnos, mora imati pravni status, ako će imati mogućnost kupiti, kupit ćemo po tržišnoj cijeni i sa rokom plaćanja odmah po potpisu ugovora i ako nije platio raskida se ugovor ali država neće financirati nikoga nego će stvarati pravnu sigurnost korisnicima poslovnog prostora da se mogu razvijati, da mogu ili otkupiti ili zakupiti na najtransparentniji mogući način ali dosadašnji zakonski okvir je doveo do kaosa, mi sa ovim zakonskim novim prijedlogom rješavamo tu anarhiju koja vlada u RH kad je riječ o poslovnim prostorima i ozbiljno ćemo razmotriti mogućnost da uključimo i izmijenimo da se i odnosi na jedinice lokalne samouprave. Ne možete imati predodžbu koliko je mogućnost davanja u podzakup unakazila situaciju. Mi nemamo regularnog korisnika. Ne plaća državi i naplaćuje po 1000 eura od onoga koji koristi a ovim zakonom će država naplaćivati od korisnika a ne da to naplaćuje treća osoba a država ni od koga. A to ne bi dopustio valjda nitko, pa i mi smo se odlučili ponašati kao prema imovini privatno jer ako je privatna sveta i državna, temeljem ovog zakona neće biti ništa manje sveta. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva replika je poštovanog zastupnika Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Samo vrlo kratko, poštovani ministre, da apsolutno većinu gotovo sve potpisati i zbilja ovim se uvod u red nešto gdje se puno i prethodnim zakonima a i ovim gdje se puno lovilo u mutnom, gdje je puno bilo izbjegavanja, ide sve na štetu države. I naravno kad je na štetu države onda je to malti ne bilo i dobrodošlo. Kod ovih stvari koje sam spominjao u odnosu jedinice lokalne samouprave, ja bi samo dao pravo izbora gradu, dakle kupac može uz suglasnost grada evo recimo to bi bio neki amandman u te dvije rečenice. Ako ću govoriti o članku 9. na članak 36., znači prema izboru kupca uz suglasnost grada tako da ipak ne zavežemo ruke pojedinim ruke pojedinim gradovima ili županijama a da imamo i možemo ići in favore samih kupaca i korisnika jer mi s time želimo poticati ekonomski razvoj a ne restriktivno ići, to apsolutno pozdravljam i mislim da kažem da ovo još do drugog čitanja sigurno da će biti još i nekih možda izmjena ali svu u ovo cilju koje ste vi sami rekli.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Sinčića.
Hvala vam predsjedavajući. Ministre Marić, zamislite slijedeći slučaj, u nekoj općini u centru općine, u glavnom naselju općine nalazi se derutna zgrada u vlasništvu RH. Pa vas pitam koji je proces, koja je procedura odnosno tko to treba napraviti, je li to općinsko vijeće, je li to gradonačelnik i što treba napraviti i kome to uputiti, vama ili nekom trećem da se takva jedna zgrada prenese sa vlasništva RH u vlasništvo te općine odnosno kakve su naknade tu, jel' mora doći do kupoprodaje ili je moguće neki drugi pravni status? Hvala.
Odgovor poštovanog ministra Marića.
Hvala lijepa. Vlasništvo RH u postupcima utvrđuje Državno odvjetništvo. I Ministarstvo državne imovine ne upisuje vlasništvo RH, nju zastupa DORH a to ovisi od slučaja do slučaja. Ne mogu sad konkretno odgovoriti na jedno općenito pitanje. Ako imate konkretan slučaj, vrlo rado dođite odmah sad pa mi recite o čemu se radi, ja ću vam pomoći odgovoriti. Hvala.
Hvala lijepa. Time ću zaključiti raspravu o ovoj točci a glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti. Time smo današnji rad priveli kraju, nastavit ćemo sutra, u četvrtak, u 9 i 30, prvo sa Izvješćem mandatno-imunitetnog povjerenstva, zatim će biti izbor i imenovanje i razrješenje, onda one točke po redu kako ste primili već početkom tjedna, kako je u planu. Ujedno osim planiranih točaka raspravit ćemo također i točku Prijedlog zakona o dopuni Zakona o pravnim posljedicama osude, kaznenoj evidenciji i rehabilitaciji, prvo čitanje, P.Z. br. 245 čiji je predlagatelj Klub zastupnika HDZ-a. Želim vam ugodnu večer i pobjedu naše reprezentacije, hvala vam. SJEDNICA PREKINUTA U 18,30 SATI.
Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora, prvo čitanje, P.Z. br. 395. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o zakupu i kupoprodaji poslovnog prostora. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 78 za i 41 suzdržan donijeli Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.