Sljedeći klub zastupnika bit će onaj Domovinskog pokreta a govorit će poštovani zastupnik Davor Dretar. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege. Ja ću vam u ovih 5 minuta predstaviti inicijativu neovisne grupe vlasnika frizerskih salona u Hrvatskoj, a oni traže uvođenje niže stope PDV-a od 13% za frizersku industriju, a u sljedećih ću vam nekoliko minuta dokazati da bi se time ostvarile više milijunske koristi za proračun i naravno veća zaposlenost u toj grani. Naime, sve analize dokazuju dugoročne i višestruke koristi kako državi tako i kompletnoj frizerskoj industriji. Ciljevi su njihove inicijative jasni. Omogućavanje održivosti poslovanja frizerskih salona, zapošljavanje većeg broja frizera, povećavanje standarda frizerskih usluga, vrlo bitno smanjene nelojalne konkurencije rada na crno, omogućavanje pravednijeg i lakšeg razvijanja salonskog poslovanja te, naravno, ulazak većeg broja frizerskih salona u sustav PDV-a. Po trenutnim propisima hrvatski frizerski saloni s godišnjim prometom do 3 stotine tisuća kuna nisu u sustavu PDV-a, ali čim prijeđu taj prag ulaze u sustav PDV-a i počinju ga plaćati u visini od propisanih 25%. Na taj način vlasnici salona odmah u startu za posljedicu imaju povećavanje cijena krajnjim potrošačima na njihove usluge i to naravno za spomenuti iznos za 25%. Smatramo da se na taj način njeguje nepravedna konkurencija te se ne stimulira pravedan razvoj poduzetnika u frizerskoj industriji. Poznato nam je da države članice EU smiju i mogu samostalno donositi odluke o smanjenju stope PDV-a u slučaju kada takva odluka može povoljno utjecati na poslovanje određenih malih i srednjih poduzeća koja djeluju na lokalnim razinama. To ćemo vam u sljedećih nekoliko minuta i dokazati. Frizerstvo je, naime, jedna od rijetkih profesija koja je preživjela promjene koje nam je donio internet. Frizerski saloni, uglavnom mali obrti, uspjeli su opstati i održati poslovanje na ulicama svih naših gradova, kao i u manjim mjestima i selima. To su prostori od lokalnog značaja, ujedno i mjesta društvenog povezivanja. Pružaju i naravno, široku mogućnost zaposlenja. Nažalost broj obrtničkih poslovanja koja opstaju na ulicama svih naših gradova su u opadanju te bi ovakva pomoć, ponovit ću još jednom, smanjenje PDV-a na stopu od 13%, potakla i pomogla očuvanje frizerskog poslovanja. Usluge u frizerskim salonima pružaju se izravno krajnjim potrošačima pa kao posljedicu visokog udjela PDV-a postoji izravna prijetnja povećanja rada na crno. Potrebno je ozbiljnije pristupiti problemima frizerske struke s obzirom na njezin značaj u društvu. Za vrijeme nedavne karantene shvatili smo koliko je ljudima, kao i cijelome društvu važna osobna urednost koju pružaju frizerski profesionalci. Iz tog razloga, svakako bi bilo dobro olakšati im opstanak zbog svih koristi koje pružaju zajednici. Prihodi koji neutraliziraju negativni efekat smanjenja stope PDV-a izračunati su na osnovu strukture frizerskih salona prema trenutnom pragu za ulazak u sustav PDV-a te još nekim mjerilima. Iz analize i procjena, vidljivo je kako bi smanjivanje opće stope PDV-a za frizerske usluge na 13% došlo do mnogo većeg broja frizerskih salona u sustavu PDV-a te naravno, povećanja broja zaposlenika. Prema realističnom scenariju, to bi donijelo ukupan prihod od 68 milijuna kuna od svih kumulativnih efekata u periodu od 5 godina. Porastao bi i broj frizerskih salona koji bi kroz 5 godina ušli u sustav PDV-a i to po procjeni čak 206%. U razdoblju od 5 godina u frizerskoj bi se struci zaposlilo čak 700 novih osoba. Ukupni porast od 17 milijuna kuna prihoda PDV-a od potrošnje osobnog dohotka novozaposlenih isto nije nimalo zanemariv. Direktno sumarnim efektom možemo očekivati ukupni dodatni prihod od 30 milijuna kuna od uplate PDV-a od salona i od novozaposlenih u razdoblju od 5 godina. Povrh navedenog, možemo očekivati dodatni prihod od 38 milijuna kuna od uplate doprinosa novozaposlenih u razdoblju od 5 godina. Dakle, stvarno bi bilo u redu i još ću jednom podsjetiti i u formi zastupničkog pitanja, poštovanom g. ministri financija, Mariću, obratit ćemo se još jednom i malo intenzivirati raspravu na ovu temu budući da su članovi ove inicijative stvarno dobro obrazloženo i kroz tržišne analize donijeli i ovdje svima iznijeli dobre i postojane razloga da im se stopa PDV-a smanji sa 25 na 13%. Vidim i ovdje neke razigrane poglede, pa ću reći, da, treba im smanjiti PDV kad su se za frizere počeli zauzimati i mi ćelavi. Hvala lijepo.
U ime kluba Socijaldemokrata sad će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Kažu da je ogledalo svake države i način na koji se svaka država odnosi prema sebi kako uređuje samu sebe, kako se održava, širi i planira su njezine željeznice. Već duže vrijeme nažalost kod nas su željeznice stavljene u zapećak, naša željeznička infrastruktura, malo je reći iz prošlog stoljeća, vozni redovi se prepisuju, teretni promet na željeznicama gotovo da je zanemariv koji prometuje željezničkim putevima itd., itd. A s druge strane vidite te uređene države kojima težimo, pogledajte francuski TGV, pogledajte brze vlakove u Njemačkoj, pogledajte savezne željeznice u Austriji ili ako baš hoćete evo pogledajmo neku državu bližu nama sa sličnom poviješću, pogledajmo Mađarsku i njezine Intercity vlakove koji prometuju više puta dnevno iz svih većih gradova prema Budimpešti i obrnuto i treba vam doslovno nekoliko sati da do Budimpešte dođete. E sad, pogledajte Hrvatsku, pogledajte željezničku infrastrukturu koja je u raspadu, pogledajte željezničku prugu koja prolazi Podravinom gdje ono što strojovođe kažu pruga pleše jer su pragovi truli, jednostavno ne drže više prugu na mjestu i oni zapravo voze najsporije što mogu i mole Boga da tu dionicu prođu. Evo to je slika HŽ-a. Kada razmišljamo o Hrvatskoj kao ulaznoj točki za robu iz različitih dijelova svijeta, ulaznoj točki u EU ili kada razmišljamo o našim lukama, poput luci Ploče, ili luci Rijeka ili luci Zadar, luci Osijek, Vukovar itd., većina tereta zapravo ide željezničkim prometom i zapravo željeznički promet dobro organiziran i moderni osim što osigurava povezanost, osim što osigurava brzi, efikasan i jeftini promet teretima također rasterećuje prometnice i povećava sigurnost u prometu. No u Hrvatskoj to sve nije slučaj. A željeznički promet valja promatrati i kroz jednu drugu prizmu povezanosti prije svega naše zemlje koja i zbog povijesnih razloga ima malo čudan oblik razvučena je, nije kompaktni teritorij i teško je ponekad povezati neke dijelove Hrvatske. O čemu točno želim govoriti? O povezanosti četvrtog po redu grada u Hrvatskoj još uvije, Osijeka iz kojega ja dolazim koji je nažalost pao ispod 100.000 stanovnika i samo na njegovom primjeru ću vam dati vrlo plastičan primjer kakvo je to stanje u putničkom prijevozu, a onda to možemo preslikavati na ostale vrste prijevoza u željeznici. Naime, iz Osijeka za Zagreb dnevno polaze dva direktna vlada i to jedan u 5,20 ujutro, drugi u 16,10 popodne, a voze, ovaj jutarnji 4,41 minutu, a ovaj popodnevni 4,53 minute. Skrenut ću vam pažnju samo da je osamdesetih godina tzv. Francuz kada je uvezen poseban vlak koji je prometovao na istoj relaciji do Zagreba dolazio u manje od tri sata. S druge strane iz Zagreba za Osijek imate tri vlada u 6,48, u 7,31, u 16,35, a samo ovaj u 16,35 vozi manje od pet sati i to 4,54 minute dok ostali voze preko pet sati. Dakle, govorimo o voznom redu koji najčešće nije takav i ti vlakovi najčešće kasne. U svjetlu ovoga što sam vam rekao pogledamo sada brigu države prema jednom dijelu Hrvatske, pogledajmo sada povezanost taj dio Hrvatske koji opet i to stalno moram ponavljati nažalost sa ove govornice, demografski, gospodarski i socijalno devastiran. Pogledajte poveznicu sa Zagrebom, a onda i sa ostatkom svijeta. Poruka koju šaljemo je više nego porazna, doslovno da je Osijek, Slavonija, Istok Hrvatske slijepo crijevo Hrvatske za koje ljude baš i nije nešto briga. Jedini vlakovi koji valda idu iz Osijeka su oni koji trebaju nositi ljude negdje daleko izvan Hrvatske. Ono što budi nadu jest da je u ovoj financijskom perspektivi Vlada predvidjela puno značajnija sredstva u modernizaciju željezničkih pruga. No ako je suditi prema obnovi koja evo dvije godine čeka, a novac je na računu, bojim se da naše željeznice, ali i Istok Hrvatske, ali i cijelu Hrvatsku kao takvu ne čekaju bolji dani. Hvala.
Hvala lijepa. Time bismo završili sa današnjim radom. Mi ćemo nastaviti kao što sam rekao u utorak 25. Siječnja u 9,30 i prva točka biti će Prijedlog zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, prvo čitanje, a sada vam želim ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 13:46 SATI Poštovani Vilim Matula će sada govoriti u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Trojici interventnih policajaca koji su snimljeni kako mlate migrante i nasilno ih vraćaju u BiH, to je snimka koja je obišla cijeli svijet, a posebno su svi europski mediji to prenijeli, dakle trojici interventnih policajaca prvostupanjski disciplinski sud u Osijeku izrekao je kaznu uvjetnog prestanka državne službe. Znači ta trojica policajaca su uvjetno kažnjeni za sada. Međutim Dragan Umičević, volonter civilne udruge Are you Syrious, hrvatski branitelj koji je pomogao nesretnoj obitelji Hosseini koji su s 11 djece i sa nesretnom Madinom tražili azil, on im je pomogao da dobiju azil u Hrvatskoj, zbog toga nije kažnjen uvjetno, dobio je 60 tisuća kuna kaznu da plati koju ne može platiti od svoje braniteljske mirovine, ali srećom, građani su se skupili i oni su u rekordnom roku u manje od 24 sata skupili tu kazni i samo pokazali da postoji itekakva solidarnost u Hrvatskoj. Međutim ova nakaradna odluka disciplinskog suda još je jedna teška šamarčina idealiziranoj slici Hrvatske koju Vlada i vladajuća većina pokušavaju nametnuti. Naime, naša Vlada u toj delirično narcisoidnoj slici Hrvatsku vidi kao elementarno civiliziranu humanu zemlju, zemlju u kojoj se poštuje zakon, u kojoj se policija sadistički ne iživljava na nezaštićenim ljudima i u kojoj kršenje zakona i njegovo zataškavanje nisu državna politika. Ova presuda, međutim govori nešto sasvim suprotno. Ali, sjetimo se kratko vrijeme prije toga. Mi smo dobili žestoku šamarčinu od Vijeća Europe. Tamo je glavna tajnica gospođa Pejčinović Burić vjerojatno i ona provodi demontažu i reže salamu. Dakle, sjetimo se objavljivanje eksplozivnog izvještaja Odbora za sprečavanje mučenja i nehumanog ili ponižavajućeg postupanja, to je odbor Vijeća Europe pod kraticom CPT. Objavu tog izvještaja hrvatska Vlada godinu dana je de facto zabranjivala. CPT u izvještaju kaže da se evidentno radi o dobro uhodanom odnosu operandi, o postupanju prema migrantima te da uporno negiranje ikakvih nepravilnosti u radu hrvatskih policajaca od strane MUP-a u kombinaciji s nedostatkom kontrolnih mehanizama znači da policajce ništa ne priječi da prema migrantima postupaju nasilno i da su sigurni da za svoje postupke neće odgovarati. O jednoglasnoj odluci Europskog suda za ljudska prava u slučaju nesretne Madine Husini ovdje sam već govorio što je isto teška šamarčina za sliku koju hrvatska Vlada pokušava stvoriti. Međutim, pazite sada na inzistiranje Europe da se nadoknadi taj nedostatak kontrolnog mehanizma stigao je polugodišnji izvještaj nezavisnog mehanizma nadzora postupanja policijskih službenika u području nezakonitih migracija i međunarodne zaštite lipanj-prosinac 2021. U radnoj verziji toga navedeno je kako policija provodi nedopuštena odvraćanja migranata, priznaju provodi. Ali pazite ovo, tjedan dana kasnije u finalnoj verziji od cijelog izvještaja mijenja se samo ta rečenica i kaže policija provodi dopuštena odvraćanja po čl. 13., a pazite ovo, a u minski sumnjivim područjima u izoliranim slučajevima i nedopuštena. Samo da podsjetim, jedna od udruga koju si je ministar Božinović izabrao da ga neovisno nadzire je u tom mehanizmu je Akademija medicinskih znanosti Hrvatske. Predsjednica te u druge je zamislite prof.dr. Alemka Markotić, financijski tajnik što mislite tko je? Doc.dr. Krunoslav Capak to je to.
O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti pa prelazimo na iznošenje stajališta u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika. I prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti poštovani zastupnik Nino Raspudić. Izvolite.
Već neko vrijeme svjedočimo sukobu Pantovčaka i Banskih dvora oko nabave ili modernizacije vojne opreme što već postaje tradicija. Kao što je to bilo i za vrijeme kad je predsjednica bila Kolinda Grabar Kitarović kada su sa brda neshvatljivom žustrinom pokušavali osporiti remont MIG-ova i bez imalo promišljanja iznosili podatke o broju operativnih aviona. Ne da nikome nije bilo problematično iznošenje klasificiranih podataka, nego su iz HDZ-a još i podržavali nesuvisle istupe bivše predsjednice. Za sad još uvijek ne znamo koliko imamo operativnih oklopnih transportera, ali znamo da su zastarjeli i da je vrijeme da budu zamijenjeni. Također znamo da je za vrijeme bivšeg Plenkovićevog ministra obrane Krstičevića zatražena donacija od našeg strateškog partnera 84 oklopna transportera Bredly N2A2ODS. Riječ donacija označava čin darovanja predmeta koji su ustupljeni bez naknade što je možda i bila namjera bivšeg ministra obrane, ali očito ne poznajući svog strateškog partnera nikada nisu čuli za najpoznatiju američku izreku ther is no free lunch, odnosno nema besplatnog ručka. Pa tako uglavnom donacije koje smo tražili dobili nisu bile besplatne, a neki očito ni opravdane kao što je nabava velikog broja oklopljenih kamiona Mrap koji danas propadaju na Jankomiru. Također smo imali donaciju 16 borbenih helikoptera Kiaova čija je operativna potreba u to vrijeme bila upitna, ali hajde bar je većina ispravna i lete. U tijeku je realizacije donacije nabave 4 borbena helikoptera Black Houk gdje su nam dva helikoptera donirana, a dva smo morali kupiti. Je li to način doniranja našeg strateškog partnera pola dobijemo u donaciju, a pola moramo kupiti? Ako je to način donacije, onda to možda i nije tako loše jer matematički gledano ono što tražimo dobijemo u pola cijene. Ako je to tako, onda se postavlja pitanje zašto ministar Krstičević nije tražio donaciju 12 borbenih aviona F-16? Naši bi nam strateški partneri ponudili 6 u donaciju, a 6 bi sami kupili što bi financijski bilo jako povoljno. Ili zašto nismo tražili donaciju dva transportna aviona Herkules jer znamo da smo nesposobnošću bivših ministara obrane uništili eskadrilu transportnih aviona, da nemamo više sposobnost transporta opreme našim vojnicima u misijama po svijetu, da nemamo sposobnost evakuacije naših vojnika iz misija koje propadaju pa moramo moliti druge ili evakuacije hrvatskih državljana i zemalja u kojima je njihova sigurnost ugrožena, da nemamo sposobnost medicinskog prevoženja avionom a sve smo to nekada imali. Tu također ne bi imali ništa protiv da nam doniraju jedan Herkules, a drugog da kupimo. Zašto nismo zatražili donaciju bespilotnih letjelica, jer znamo da trenutne letjelice koje koristimo nisu adekvatne za zadaće koje obavljaju, te da bi se sa odgovarajućim bespilotnim letjelicama mogli kontrolirati državne granice, nadzirati obalu u borbi protiv požara, prikupljati obavještajne podatke za sigurnost naših građana, nadzirati Jadran za potrebe drugih ministarstava. Tu također ne bismo imali ništa protiv da nam doniraju jednu bespilotnu letjelicu recimo tipa Riper a drugu da kupimo. Puno je tu donacija koje smo mogli tražiti ali nismo, pa se postavlja pitanje zašto? Postavlja se i ključno pitanje imamo li mi razrađen proces opremanja Oružanih snaga u kojem bi struka donijela zaključak što nam to točno treba u skladu sa dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga, a ne netko drugi da nam kaže koje su naše potrebe, pa da onda vidimo što se od potrebnog može dobiti donacijom, a što treba nabaviti na tržištu po punoj cijeni. Trenutno nije jasno u kojim slučajevima tražimo donacije, a u kojim slučajevima to radimo putem javne nabave. Kada prihvaćamo donacije a kada ne? Jesu li naši zahtjevi za donacijama odnosno donacije naših partnera usklađene sa stvarnim potrebama Oružanih snaga. Zbog nepostojanja odgovora na navedena pitanja trenutno svjedočimo još jednom medijskom prepucavanju o donaciji za koju nisu sto posto sigurni da je ono što nam stvarno treba. Jer da je Vlada sigurna onda se konačna odluka o donaciji u jednom procesu koji traje više od dvije godine ne bi donosila u zadnji tren. Tako se ostavlja dojam da se odluka donosi pod pritiskom Amerikanaca ili predsjednika Republike, a suprotno želji Vlade. Ili je možda opiranje Vlade ovoj donaciji želja da vladajući zaigraju na terenu na kojem su dobro u igri, a to je korupcija i kupovanje naklonosti europskih moćnika za buduće fotelje naših perjanica. Ne možemo znati. Hrvatska kakvu mi priželjkujemo na temelju procjene vlastite vojne znanosti točno će znati što joj od opreme treba. Kad se to zna prvo će se vidjeti može li se nešto od toga dobiti u donaciju ili uz popust od strateških partnera, a ostalo će se nabaviti u transparentnom procesu javne nabave, a ne ovako [[Upadica Reiner: Hvala.]] Plaćamo ono što dijelom možda i dobijemo besplatno, a istovremeno dobijemo u donaciju ono što nam ne treba i predstavlja trošak. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Zdravka Bušić. Izvolite.
Ja bih danas željela prisjetiti se obljetnice koju smo ovih dana obilježili, to je 30 godina od međunarodnog priznanja RH. Rijetki postavljaju pitanje gdje bismo danas bili da Hrvatska tada nije uspjela se odoljeti onoj strašnoj agresiji JNA i srpskih pobunjenika. Prije 30 godina trećina Hrvatske bila je okupirana, porušena, spaljena, tisuće mrtvih i prognanih. Valjalo je sve to preživjeti, oduprijeti se i izdržati na bojišnicama i uspjeti uvjeriti svijet da je jedino rješenje priznanje Hrvatske države u čemu je Hrvatska i uspjela, hvala Bogu. Vojne pobjede išle su uz bok diplomatskoj borbi, zato smo najviše zahvalni hrvatskim braniteljima, a posebno onima koji su svoj život ugradili u temelje naše države. Posebno smo ovdje svjesni uloge koju je imao prvi hrvatski predsjednik Franjo Tuđman, bez njegove mudrosti i odlučnosti, istovremeno i pomirljivosti ovaj povijesni trenutak ne bi bio ostvariv. Danas kada se okrenemo u nazad i pokušamo objektivno i na činjenicama temeljeno podvući bilancu, ustanovit ćemo da je u 30 godina od međunarodnog priznanja Hrvatska ostvarila jako puno. Članstvo u bitnim asocijacijama i organizacijama, a kao krunu svega navela bih članstvo u EU i NATO paktu. A danas se Hrvatska okrenula u ostvarivanju novih prioriteta, a to su ulazak u schengen i Eurozonu kao i OECD. Nažalost u zadnje dvije godine suočeni smo s vjerojatno najvećim izazovima poslije Domovinskog rata, pandemijom i posljedicama potresa koji su u prvi plan stavili zaštitu zdravlja i života svih naših građana te obnovu i gospodarski oporavak. Unatoč krizi početkom 2020.g. prvi put smo kao članica EU uspješno predsjedali Vijećem EU, a Hrvatska kao mlada država sve je cjenjenija članica europske obitelji, aktivna pri kreiranju globalne politike kao i kod pomoći drugim državama. Unatoč svim navedenim izazovima u narednom desetljeću Hrvatska ide prema gospodarskom rastu, socijalnoj pravednosti i daljnjoj izgradnji društva koje će jamčiti stabilnost i sigurnost. U tom smislu Hrvatska će uložiti dodatne napore u demografski oporavak te podizanje životnog standarda mladih ljudi kako bi osigurali njihov ostanak u Hrvatskoj, ali i poticati povratak naših iseljenika u Hrvatsku. Zaključno, želim naglasiti kako se vođeni temeljnim vrijednostima na kojima je nastala današnja Hrvatska, uvažavajući sve svjetonazorske i političke razlike trebamo okrenuti temeljima i temama budućnosti i izazovima modernoga doba. Ta odgovornost je na svima nama, izvucimo iz različitosti sve ono što je pozitivno i što je konstruktivno. Neka nam ova značajna obljetnica bude poticaj da se zajedno borimo za bolju i prosperitetniju budućnost naše Hrvatske. Na to nas obvezuju sve žrtve koje smo podnijeli u stvaranju slobodne Hrvatske. Zajedno se suočimo sa svim izazovima hrabro i odvažno kao uvijek do sada. To smo mi dokazali i to možemo. Zato iskoristimo sve naše potencijale i gradimo danas Hrvatsku onako kako smo je sa srcem i snagom branili i stvarali onih devedesetih godina. Hvala lijepo.
Gospođe i gospodo zastupnici, sukladno čl. 226 st. 2 Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 10. sjednice s novih 8 točaka. Prijedlog dnevnog reda je vama dostavljen elektronskim putem. Kako sukladno čl. 225 st. 4 Poslovnika pisanih prigovora na prijedlog dopune dnevnog reda nije bilo, utvrđujem da su sve predložene točke dnevnog reda, ima ih 8, uvrštene za tu 10. sjednicu. Znači imamo, nije bilo nikakvih dopuna ili nikakvih prijedloga i one se smatraju usvojene. Počinjemo sa prvom točkom dnevnog reda danas: - Konačni prijedlog Zakona o zaštiti potrošača, drugo čitanje, P.Z.E. br. 175; Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona i amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Vlada je podnijela amandmane koje sukladno čl. 202 Poslovnika postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Iz Ministarstva gospodarstva i održivoga razvoja s nama je državna tajnica gđa. Nataša Mikuš Žigman koja će nas upoznati sa ovim prijedlogom zakona. Molim? Stanka. Izvolite g. Bernardić.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, tražim stanku zbog galopirajuće inflacije u Hrvatskoj. Danas su predstavnici Vlade ovdje došli mijenjati Zakon o potrošačima, ali ja vas pitam tko će u Hrvatskoj uopće trošiti s obzirom da će građani živjeti sve teže jer plaće će ostati iste, a cijene će rasti, kao što su rasle do sada. Je l' vi znate da je u zadnjih 10 mjeseci poskupio svaki drugi prehrambeni proizvod u Hrvatskoj? Je l' znate su cijene nekih prehrambenih artikala narasle čak 150%? Je l' znate da su rasle cijene voća, povrća, jaja? Osjetno su narasle cijene kruha, ulja, brašna, šećera, dakle osnovnih životnih namirnica. Čak je toalet papir poskupio skoro 50%. Prije neki dan jedan dnevni tisak je objavio usporedbu Njemačke, Francuske i Hrvatske. U Njemačkoj i Francuskoj hrana je 35% jeftinija u Hrvatskoj, ali su tamo plaće čak 3 puta veće nego u Hrvatskoj. 3 tisuće eura u usporedbi sa manje od 1000 eura. I kako onda možete očekivati da građani to plate, koji imaju, a građani Hrvatske imaju najmanje plaće u cijeloj EU. Dakle u Hrvatskoj zaista treba biti mađioničar, David Copperfield da bi se preživjelo iz mjeseca u mjesec. Češki premijer najavio je veliku krizu krajem ove godine. Mađarska je zamrznula cijene svojih prehrambenih artikala. Poljska je ukinula PDV na gnojivo, na hranu i na plin. Čak je i Srbija zamrznula cijene svojih proizvoda. Što radi hrvatska Vlada? Dakle, svi štite svoje građane osim hrvatske Vlade koja kaže da će možda nešto napraviti, ali mi ne znamo ni kad ni što. Ako će borba protiv inflacije od strane ove Vlade biti jednako tako uspješna i brza kao obnova potresom porušenih područja, onda je za očekivati da će se u sljedećoj godini iseliti još deseci tisuća ljudi iz Hrvatske, stoga, pozivam vas, da prihvatite naš prijedlog da se zamrznu cijene osnovnih prehrambenih namirnica u Hrvatskoj.
Hvala g. Bernardić. Hvala. Naravno, stanka je odobrena i na osnovi čl. 293 Poslovnika mi nastavljamo odmah sa raspravom, ali stanka je odobrena. Imaju još prije toga? Nema. Državna tajnica, gđa. Nataša Mikuš Žigman upoznat će nas sa konačnim prijedlogom zakona o konačni, o zaštiti potrošača. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Evo, drago mi je što imam priliku odmah predstaviti Konačni prijedlog Zakona o zaštiti prava potrošača. Ovim putem bih ovaj konačni prijedlog, međutim, istakla bih one glavne razloge zašto se pristupilo izradi ovog Zakona, kao i novine koje on donosi. Dakle jedan od razloga za donošenje ovog Zakona je prenošenje odredaba Direktive 2019/2161, tzv. Omnibus direktive koja ustvari u sebi sadrži 4 potrošačke direktive. Obzirom da svjedočimo naravno kontinuiranom razvoju i digitalnih alata, isto tako smo prilagodili propis u dijelu definicija i odredbi koje se odnose na ranije pravno uređenje u dijelu takvih potrošačkih ugovora kako bi se uključio, odnosno pojačao ovaj digitalni segment. Način podnošenja pisanog prigovora, to je isto, dakle rezultat prilagodbe, odnosno usvajanja Direktive, prilagođen je aktualnim sredstvima komunikacije, digitalnih sredstva komunikacije. Proširena je odnosno pooštrena odgovornost internetskih posrednika odnosno platformi, mislim da je to iznimno bitno istaknuti i to na način da platforme pomoću kojih, odnosno putem kojih potrošači mogu kupiti proizvode i usluge imaju obavezu jasno istaknuti da li potrošač prilikom kupnje sklapa potrošački ugovor, dakle to je ugovor sa trgovcem ili neki drugi ugovor, dakle u slučaju da se radi o ugovoru između dvije fizičke osobe, što je također, moguće putem platforme, a u kojem slučaju onda tu se ne mogu primijeniti odredbe Zakona o zaštiti potrošača, budući se Zakon odnosi dakle na ugovor između trgovca i potrošača. Krajem 2021. g. uočili smo da se u medijskom prostoru pojavio znatan broj napisa o tome kako se ovim Konačnim prijedlogom zakona propisuje obveza trgovca da u slučaju sniženja ističe 3 cijene odnosno 2, kao što je to dosad bio slučaj. Ja bih ovim putem željela reći da se i dalje ustvari trgovcima ostavlja obaveza isticanja samo dvije cijene. Razlika između prethodnog pravnog uređenja i ovog koji predlažemo ovim Konačnim prijedlogom zakona ustvari ide u korist potrošačima jer će sada dakle trgovci biti obvezni uz sniženu cijenu istaknuti i onu najnižu cijenu koja je bila primjenjiva za određenu robu 30 dana prije sniženja i time mislimo da će, smatramo da će potrošač ustvari imati puno korektniju i bolju informaciju nego što je to do sada bio slučaj. Usklađivanje sa odredbama Direktive, isto tako je rezultiralo proširenjem tzv. crne liste odnosno okolnosti koje bez iznimke uvijek predstavljaju nepoštenu poslovnu praksu pa se tako na tu listu dodaju i lažne potrošačke recenzije odnosno preporuke i propust da se dakle navede da su recenzije proizvoda, da li potrošači koji su doista koristili ili kupuju takav proizvod ustvari odmah predstavlja nepoštenu poslovnu praksu i adekvatno se može sankcionirati. Isto tako smo iskoristili jednu od opcija koje je predvidjela Omnibus direktiva za države članice, a to je da je pobliže regulirano obavljanje nezatraženih posjeta potrošača u domu od strane trgovaca. Time također želimo osigurati veći stupanj zaštite potrošača, posebno onih naših građana koji su starije životne dobi. Određena je praksa trgovaca koji do sada nisu bile regulirane, a kojima su se kršila potrošačka prava, primjerice, u slučaju dvojne kvalitete robe. Također su detaljnije regulirani ovim prijedlogom propisa i sada se dakle preciznije navodi pod kojim uvjetima se takvo stavljanje robe na tržište smatra nepoštenom poslovnom praksom. Rezultat transpozicije sa Direktivom je isto tako, propisivanje učinkovitih i odvraćajućih novčanih kazni trgovcima koji su odgovorni za najteže povrede kolektivnih interesa potrošača, ukoliko se radi o povredi prava ili raširene povrede, dakle koja se događa u dvije zemlje članice, osim zemlje u kojoj je poslodavac odnosno trgovac smješten ili tzv. raširene povrede prava sa dimenzijom unije gdje se takva povreda događa čak u 2/3 država članica. Za takva kršenja propisa se predviđa dakle iznos novčane kazne koji je minimalno 4% godišnjeg prometa trgovca. Osim ovih glavnih odredbi koje sam istakla u smislu usklađivanja sa Direktivom, odredbe ovog Konačnog prijedloga zakona su dakle i rezultat primjene propisa, dosadašnjih propisa u praksi pa smo tako uveli, primjerice, odnosno proširili smo definiciju pisanog prigovora na način da se sada prigovor može izjaviti i kada potrošački ugovor još nije sklopljen, dakle u predugovornoj fazi, kada je potrošač nezadovoljan poslovanjem trgovaca, primjerice, u slučajevima pritužbi na nepoštenu ili agresivnu poslovnu praksu. Nadalje, dodali smo obvezu trgovca da se prilikom odgovora na pisani prigovor jasno očituje o osnovanosti potrošačke pritužbe, u pogledu javnih usluga, ovaj Konačni prijedlog je na popis javnih usluga dodao i uslugu parkiranja te je na istu moguće isto tako izjaviti prigovor. U dijelu usklađivanja sa Zakonom o obveznim odnosima, produljen je rok od 6 mjeseci na rok od godine dana unutar kojeg sada trgovac sada snosi teret dokaza za postojanje materijalnog nedostatka. Nadalje, u odnosu na važeći Zakon, ovaj Konačni prijedlog ne sadrži odredbe kojima je uređena obveza polaganja stručnog ispita za obavljanje poslova savjetovanja za udruge jer smatramo da se kompetencije pojedinog člana udruge mogu ustanoviti i na druge nešto manje opterećujuće načina, kao što su primjerice, životopis člana udruge iz kojeg je razvidno radno iskustvo i kvalifikacije za obavljanje takvih poslova. Nadalje, u konzultaciji sa nadležnim provedbenim tijelima, prvenstveno Državnim inspektoratom, detaljnije su razrađene i odredbe koje se odnose na nadležnost pojedinih tijela u provođenju nadzora i to na sljedeći način. Propisani su sadržaj, način i rokovi za davanje potrošačkih predstavki, propisana je obveza i rokovi izjašnjavanja trgovaca o predstavci potrošača na traženje inspektora, kao i sankcija za slučaj da trgovac u tom roku ne udovolji traženju nadležnog inspektora. Propisane su također, i dodatne ovlasti inspektora i to na način da će postojati mogućnost provođenja nadzora kupnjom sa tajnim identitetom, zatim, mogućnosti izdavanja privremene mjere koja se odnosi na uklanjanje sadržaja ili ograničenja pristupa internetskom sučelju i detaljno se propisuju situacije u kojima nadležni inspektor neće podnijeti optužni prijedlog ili pak one situacije u kojima će to učiniti bez odgađanja ukoliko se radi o težem tipu prekršaja. Što se tiče razlika između prvog i drugog čitanja prihvaćene su nomotehničke primjedbe Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora. Isto tako bih željela reži da ujedno prihvaćamo i sve nomotehničke primjedbe koje je odbor dao u drugom čitanju ovog konačnog prijedloga. I također smo izvršili određene izmjene u članku 26. stavku 2. na način da je sada izrijekom navedeno da je izvršno tijelo jedinice lokalne samouprave dužno osnovati, odnosno donijeti odluku o osnivanju savjetodavnog tijela za zaštitu prava potrošača a sve u cilju izbjegavanja mogućih dvojbi u praksi i u konačnici zbog ujednačavanja prakse, a to je proizašlo i tijekom rasprave u prvom čitanju zakona. Nadalje članak 47. je dopunjen na način da se detaljnije propisuje tko snosi troškove vještačenja robe sa digitalnim elementima ovisno o tome radi li se o jednokratnoj ili kontinuiranoj isporuci. Na taj način se ovaj propis usklađuje ponovno sa Zakonom o obveznim odnosima. Članak 79. stavak 1. je korigiran na način da više nije propisano da je rok za jednostrani raskid ugovora 30 dana ako se radi o ugovoru koji je sklopljen tijekom nezatraženih posjeta trgovaca potrošača u domu već smo taj rok uskladili sa ostalim situacijama u kojima dolazi do situacije jednostranog raskida na 14 dana. U članku 139. stavku 4. smo jasno precizirali u kojim je situacijama jedinica lokalne samouprave dužna osigurati prostor za obavljanje savjetovanja potrošača. To su dakle one situacije u kojima se udruge za zaštitu potrošača ili druge fizičke ili pravne osobe odabiru temeljem javnog natječaja za obavljanje tih poslova. Nadalje, izvršena je izmjena članka 149. kojom se smanjuje najviša novčana kazna koja se može izreći trgovcima sa 500 000 kuna na 200 000 kuna. To je također proizašlo iz rasprave na Odboru za gospodarstvo i rasprave tijekom prvog čitanja. I korigiran je članak 157. na način da se jasno navodi da će se postupci koji su pokrenuti do dana stupanja na snagu ovog zakona dovršiti prema odredbama važećeg zakona ili prema odredbama ovog zakona ovisno o tome što je blaže za počinitelja, što je uobičajena pravna norma. Vlada RH kao što je bilo uvodno istaknuto podnijela je i dodatne amandmane u odnosu na konačni prijedlog zakona koji je dostavljen u drugom čitanju. Naime, razlog zašto smo podnijeli takve amandmane je taj što je Europska komisija nakon podnošenja konačnog prijedloga zakona Saboru usvojila smjernice za tumačenje i primjenu članka 6. Direktive o zaštiti potrošača prilikom isticanja cijena, a u tim smjernicama se navodi da se odredbe o isticanju cijena tijekom posebnih oblika prodaje odnose na robu i prodaju usluge unutar poslovnih prostorija, ali ne i na prodaju usluga izvan poslovnih prostorija, odnosno putem interneta. I stoga smo odgovarajuće izmijenili članak 19. dodani su stavci 6. i 7., te su sukladno tim izmjenama izmijenjene i inspekcijske mjere i prekršajne odredbe vezane uz isticanje cijena. Evo to bi bilo toliko sa moje strane u uvodu. Zahvaljujem na pažnji i na raspolaganju sam za pitanja.
Hvala lijepa. Imate replike. Prva replika gospođa Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Prije svega kao predsjednica Odbora za zakonodavstvo zahvaljujem što ste prihvatili ove nomotehničke amandmane, a sada bih vas pitala vezano na potrošačke recenzije koje ste spomenuli u izlaganju, pa možete li nam malo detaljnije obrazložiti kako su one uređene ovim novim prijedlogom zakona. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala na pitanju. To je doista jedan bitan segment odnosno novi segment koji sada unosimo u konačni prijedlog zakona. Potrošačke recenzije su uređene na način da internetska platforma, odnosno pružatelj takve usluge mora jasno naznačiti, dakle temeljem kojih potrošačkih recenzija, odnosno da se one doista temelje na stvarnom iskustvu, na potrošaču koji je koristio takvu uslugu nudi u stvari uslugu, odnosno marketinški objavljuje, odnosno reklamira takvu uslugu i time se u stvari sprječava moguća praksa u kojoj bi se temeljem nevažećih, neopravdanih ili neistinitih potrošačkih recenzija potrošač mogao odlučiti na kupnju određene usluge. Dobar primjer tome je ona situacija u kojoj primjerice rezerviramo ili kupujemo hotelski smještaj temeljem potrošačkih recenzija koje vidimo u kvaliteti takvog smještaja.
Gospođa Balić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom. Znači donošenjem Konačnog prijedloga zakona o zaštiti potrošača koji je danas pred nama postići će se između ostalog visoka razina zaštite potrošača, zatim bolje funkcioniranje unutarnjeg tržišta, stvaranje veće dodane vrijednosti u gospodarstvu, te viša razina pravne sigurnosti potrošača i trgovaca. S tim u svezi da bi se potrošači učinkovito štitili od iznimnog je značaja radi inspekcijskih službi, stoga je moje pitanje na koji način će novine koji ovaj zakon uvodi, a vezano uz inspekcijski nadzor unaprijediti provedbu propisa, odnosno zaštiti naše građane kao potrošače. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa također na pitanju. Ono što donosi ovaj konačni prijedlog zakona kao što sam uvodno nešto istakla jest to da će se potrošačima i trgovcima dati transparentniji uvod u način na koji se u stvari taj inspekcijski postupak provodi. Konkretno, jasno je navedeno koju dokumentaciju potrošači moraju dati prilikom podnošenja potrošačke predstavke prema nadležnom inspekcijom tijelu. Isto tako postoji mogućnost dopune takve predstavke, dakle rok od 10 dana se daje potrošaču za dopunit predstavku ukoliko ona ne sadrži sve potrebne podatke. Propisuju se i ovlasti inspektora da od trgovca zatraži očitovanje o takvoj potrošačkoj predstavci. I kao što sam spomenula, uvode se i neki novi načini provođenja nadzora. Hvala.
Gđa. Maksimčuk.
Hvala lijepo. Uvažena državna tajnice, predmetni zakon donosi se radi usklađivanja sa zakonodavstvom EU, ali i radi modernizacije i poboljšanja zaštite prava potrošača. Jedna od mogućnosti koja se uvodi konačnim prijedlogom zakona je mogućnost podnošenja pisanih prigovora putem sredstava mrežne komunikacije. Što to znači u praksi, da li potrošač primjerice može podnijeti prigovor putem Viber aplikacije i kako će dokazati da je isti podnio?
Izvolite odgovor.
Hvala vam na pitanju. Da, ovaj konačni prijedlog zakona naravno prati razvoj digitalnih alata i zbog toga i kroz neke nove mehanizme digitalne omogućava i podnošenje potrošačkih prigovora odnosno predstavki. Međutim, ono što je bitno naglasit je da to mogu biti oni alati kroz koje je moguće pohraniti informaciju o vremenu i načinu podnošenja prigovora, što konkretno znači da će se primjerice prigovor moći podnijeti putem naravno elektroničke pošte, putem chatova, ali nije moguće podnositi prigovore putem aplikacije kao što su Viber ili WhattApp iz razloga što oni ne omogućuju odnosno ne zadovoljavaju ovaj dodatni kriterij pohrane vremena i sadržaja komunikacije, te time u stvari ne postoji trag o podnesenom prigovoru.
Gospodin Tušek.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče HS, gđo. državna tajnice, kolegice i kolege. Pa mislim da smo svi zajedno više-manje svjesni, vidjelo se to i kroz raspravu u prvom čitanju i kroz raspravu na Odboru za gospodarstvo da je ovaj zakon uistinu jedan ozbiljan iskorak u zaštiti prava potrošača u svim segmentima, velik dio to ste vi dotaknuli u vašem izlaganju i vjerojatno će to potaknuti i druge kolege koji će razgovarati ispred i pregovarati ispred klubova. Ono što mene osobno posebno intrigira i možda bi bilo dobro prokomentirati budući da je to bila tema koja je često bila u javnom eteru i javnom prostoru, a to je tema dvojne kvalitete hrane u kontekstu zaštite prava potrošača i u kojoj mjeri ovaj zakon tu temu dotiče, da li je on isključiv i mjeritoran za tu temu i koji smo napredak u tom smislu postigli, eto?
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo na pitanju. Ovo je doista jedna iznimno bitna tema za naše građane. Moram reći da se dakle sada u čl. 35. st. 3. izrijekom navodi da se zabranjuje stavljanje robe na tržište RH uz tvrdnju da je ona identična robi drugih država ako se ona u stvarnosti razlikuje, značajno razlikuje po sastavu ili po obilježjima i to je doista veliki iskorak u odnosu na dosadašnju praksu i pravno uređenje. Ono što moram ipak dodatno reći je da mogu postojati određene iznimke ukoliko primjerice pravni sustav određene zemlje zabranjuje ili ograničava na neki način korištenje određenih namirnica ili postotak namirnica u proizvodu ili se proizvod temelji na namirnicama sezonskog karaktera, u tom slučaju je moguće da dolazi do razlike u robi koja se stavlja na tržište i to se onda gleda od slučaja do slučaja.
Hvala. Gospodin Mažar.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvažena državna tajnice sa stručnom suradnicom. Kao što smo čuli iz vašega uvodnoga izlaganja Zakonom o zaštiti potrošača ne samo da uvodimo direktivu nego i podižemo kvalitetu zaštite potrošača, prije svega to se radi i na način uvođenja novih tijela nadzora. Do sada smo imali da vezano za nadzor se brine prije svega državni inspektorat, NNB i Hrvatska regulatorna agencija za mrežne usluge, sada Konačnim prijedlogom zakona uvodimo još HANFA-u i uvodimo i poljoprivrednu inspekciju državnog inspektorata, pa bih molio ako možete reći konkretno što će te dvije nove institucije koje se uvode u nadzor doprinjeti i koja će njihova biti uloga?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Pa evo konkretno možda da se zadržim na Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga budući je upravo područje financijske pismenosti i nadzor nad institucijama koje rade na financijskim tržištima od iznimnog interesa za naše građane kao potrošače. Taj nadzor je postojao i prije, međutim on se ovim putem ipak dodatno učvršćuje i propisuje se u stvari odnosno željela bih reći da je upravo edukacija u dijelu financijske pismenosti koja je našim građanima toliko važna jedan od strateških ciljeva djelovanja upravo Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, pa se tako već i u praksi provodi niz aktivnosti koje idu u tom smjeru, od posebne web stranice „Novac za sutra“ gdje se mogu dobiti vrlo kvalitetne informacije za financijsku pismenost do održavanja predavanja za učenike, za studente, za građane odrasle dobi do obilježavanja prigodnih događaja primjerice „Tjedan novaca“ itd..
Hvala lijepa. Gđa. Budinski.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo ga samo da se, moje pitanje se nadovezuje na vaš odgovor. Kada govorimo o financijskoj pismenosti ovoga naših potrošača, zaštiti potrošača, financijska pismenost je izuzetno važan segment. Nažalost podaci pokazuju da naši građani nisu dobro obaviješteni ili educirani kod sklapanja financijskih poslova, pa moje pitanje glasi, što poduzimate da se takvo stanje popravi? Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor.
Hvala na pitanju. To je u stvari nastavak evo ovoga što sam sada izložila maloprije. Dakle, radimo mnogo na educiranju svih segmenata društva od učenika do studenata do odrasle populacije. Primarno su za te aktivnosti nadležni HANFA, HNB i naravno to rade u suradnji sa Ministarstvom financija. I evo mogu vam dati podatak za 2021.g. održano je unatoč okolnostima pandemije, održano je 50 predavanja i obuhvaćeno 3.200 osoba samo kroz aktivnosti koje je provodila HANFA.
Hvala. Gospodin Deur.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice. Kupovina putem interneta je sve učestalija, iako se još uvijek može reći da potrošači u Hrvatskoj u manjem broju kupuju robu on line ili putem posebno putem internetskih platrofrmi. Da li s ovim zakonom ustvari na neki način je uređeno da su sigurne i odgovorne kupovine internetskim platformama? Hvala.
Hvala.
Hvala. Ja bih rekla samo uvodno da na razini EU postoji niz inicijativa kojima se ustvari želi između ostalog i povećati sigurnost potrošača u korištenju digitalnih alata, posebice internetskih platformi. Kao primjer mogu navesti akt o digitalnim uslugama i akt o digitalnim tržištima koji su trenutno u procesu trijaloga, ali oni bitno štite i potrošače u ovom segmentu. A što se tiče ovog konačnog prijedloga zakona platforma mora istaknuti jasno da li potrošač kao što sam rekla prilikom kupnje sklapa potrošački ugovor i onda se odredbe zakona na to primjenjuju ili sklapa primjerice ugovor sa fizičkom osobom u kojem slučaju onda nije zaštićen odredbama zakona, a ako je podijeljena odgovornost platforme i prodavatelja onda platforma mora jasno naznačiti tko je odgovoran i za koji aspekt pravnog posla.
Hvala. Gospođa Majda Burić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice Mikuš Žigman. Govorili ste o Omnibus direktivi i o institutu pisanoga prigovora i moje je pitanje upravo na tom tragu, dakle zašto se proširuje definicija samog pisanog prigovora u ovom zakonskom prijedlogu? Naime, gledala sam i same odredbe Omnibus direktive, međutim nisam pronašla sličnu odredbu. Znači li to da će navedeno eventualno i potencijalno otvoriti mogućnost neopravdanim prigovorima ako je primjerice trgovat bio malo lošije raspoložen ili je ustao na krivu nogu pa nije bio sretan, radostan itd. i sl.?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Naravno da propisima koje predlažemo moramo voditi računa i o ravnoteži između trgovaca i potrošača, međutim ovime se ustvari želi djelovati na povrede koje bi mogle biti počinjene u predugovornoj fazi dakle prije samog sklapanja ugovora. Kao primjer toga vam mogu navesti situaciju u kojoj trgovac posjećuje potrošača u njegovom domu, to je moguće jel, međutim ignorira zahtjev potrošača da napusti njegov dom i u kom slučaju onda potrošač ima pravo na podnošenje takvog prigovora, nije došlo do ugovora, ali on je ovim propisom onda zaštićen, ili primjerice ukoliko trgovac ne ispunjava svoje ugovorne obveze onda također naravno ima pravo na prigovor.
Hvala. Gospođa Perić.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Cilj ovog zakona, a i direktive je da se postigne što veća zaštita potrošača, ono što je zanimljivo u ovom prijedlogu i dodatno štiti potrošače i u našoj državi i ono što ste rekli isticanje kod posebnih oblika prodaje dviju cijena, dakle one koje su tada važeće snižene, ali isto tako i one prethodne koja mora biti najniža u prethodnom razdoblju od najmanje 30 dana. Dakle, tu je još jedna dodatna sigurnost gdje će onda i inspekcijske službe, a i sami potrošači biti puno zaštićeniji, a ne da dolazi do velikih oscilacija odnosno trenutnih povećanja cijena, a onda visokih sniženja i to je zapravo varanje samih potrošača.
Hvala. Odgovor.
Tako je, upravo smo ovom odredbom željeli doskočiti takvoj praksi u kojoj bi trgovac eventualno podigao cijenu prije sniženja, a onda je nakon toga snizio, a istaknuo te dvije cijene na način da ustvari zavarava potrošača i ovim odredbama je sada jasno propisano da treba biti istaknuta cijena u trajanju od 30 dana prije samog posebnog oblika prodaje.
Hvala. Gospođa Antolić Vupora.
Dobrodošao zakon. Poštovani svi prisutni. Drago nam je da imamo na stolu nešto što je trebalo već možda prije nekoliko godina biti doneseno, ali dobro je što je i sada. Ono što nedostaje ovom zakonu je dakle zapravo praćeti ljudi koji se kontrolirati provedbu samog zakona. Dakle, znamo da se inspekcijske službe dakle nedovoljno educirane, pogotovo što se tiče Internet trgovine. Što ćete po tom pitanju učiniti, hoće li se donijeti na vrijeme provedbeni propisi i provesti edukacija inspektora? I zaposleni u udrugama potrošača odbili ste prijedlog da se plaća financira iz sredstava ministarstva, to mislite da trebaju činiti jedinice lokalne samouprave što je nevjerojatno. Dakle, potrošači smo svi mi, a ne samo stanovnici općina, gradova i županija.
Vrijeme, hvala. Gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovana državna tajnice, moje zapravo pitanje je na tragu prethodnog pitanja. Dakle istraživanja pokazuju da potrošači u zaštiti svojih prava svega u 6,8% su kontaktirali institucije koje s tim bave, a svega 4% je kontaktiralo različite udruge. E sad, činjenica je da u glavnini slučajeva potrošači direktno kontaktiraju proizvođače, odnosno kontaktiraju zaštitu svojih prava one koji im je proizvod prodan. Meni se čini da bi bilo puno značajnija edukacija, da bi bilo značajnije i zaista da potrošači budu svjesni toga da su njihova prava znatno veća nego što oni to ovaj trenutak misle da imaju i mislim da je tu značajno da se zaista potakne rad, ne samo institucije nego rad i udruga i da se to može na nekoliko način. Jedan, naravno od načina je da budu edukacije, ali drugi način da tu bude taj određena financijska pomoć. Mene zanima koji je vaš stav i u kojem smislu će dalje ići politika Ministarstva odnosno države u tom pogledu? Hvala.
Vrijeme. .../nerazumljivo/... izvolite.
Hvala vam lijepo na pitanju. Svakako je segment suradnje sa udrugama iznimno važan, kako po pitanju informiranja potrošača, upravo je informiranje jedan od najvažnijih segmenata odnosno okosnica Nacionalnog programa za zaštitu potrošača koji je predstavljen i u ovom cijenjenom Domu, znači za razdoblje od '21.-'24. g., a što se tiče rada sa udrugama, mi smo dakle prošle godine po prvi puta ustvari sa suradnji Zakladom civilnog društva raspisali natječaj za institucionalnu podršku udrugama jer smo u komunikaciji sa istima upravo dakle saznali, došli do spoznaje da je takva vrsta podrške bitna udrugama da bi mogle kvalitetno obavljati svoj dio poslova i informiranja potrošača i na tom tragu ćemo nastaviti i dalje.
Hvala. Gđa. Puljak.
Evo, poštovana, mislila sam nešto drugo pitati, ali me zapravo zainteresirao vaš odgovor. Rekli ste maloprije da kada potrošači podnose prigovor, dakle da ne mogu podnositi prigovore Whatsappom, Viberom, itd., jer, nisam razumjela razlog jer ne postoji način da se spremi vrijeme kad je poslan prigovor. Mislim, i u Whatsappu i Viberu imate i vrijeme i sadržaj i postoje tehnički, obzirom da sam tehničke struke, postoje načini kako se taj sadržaj može sačuvati i ako možete malo pojasniti. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Mogu, svakako. Hvala vam na pitanju. Znamo da je pri korištenju takvih aplikacija poruke vrlo lako obrisati i time se ustvari gubi trag tome da je poruka poslana i da je potrošač onda podnio prigovor. Iz tog razloga takvi načini podnošenja prigovora nisu predviđeni ovim normativnim prijedlogom.
Hvala lijepa. G. Pavić.
Poštovana tajnice, ima jedno područje u internet poslovanju koje nažalost nije regulirano ni ovim Zakonom. Nažalost nije regulirano niti Direktivom, a to je dio oko oglašavanja kada se na platformu preko koje kupujete neke proizvode zapravo ulogirate preko druge platforme. Konkretno, ako se logirate preko Facebooka ili preko Google platforme, nakon toga se gubi zapravo podatak o tome tko je prikupljao podatke i na koji način je prikupljao podatke. Mislim da bi bilo potrebno i to nužno potrebno i kod nas u Hrvatskoj, a i na nivo Europe da se to regulira na način da se zna tko je prikupljao te podatke jer se zapravo radi o 2 zakona, radi se o ovom Zakonu o zaštiti potrošača i radi se o GDPR-u. Netko prikuplja osobne podatke i nakon toga ih nekontrolirano šalje ostalim korisnicima, što zapravo nije dobro. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Vaše pitanje je ustvari puno šire od samog segmenta zaštite potrošača i tim pitanjima se upravo bave i ova dva akta koja sam prethodno spomenula, znači akt o digitalnim uslugama i akt o digitalnim tržištima koji su trenutno u procesu trijaloga između Vijeća, Parlamenta i EU komisije. Njima će se dakle ograničiti poslovanje, odnosno rad internetskih platformi upravo na način da ne mogu podatke ustupati drugim pružateljima usluga i da ih onda oni koriste za nuđenje proizvoda i usluga prema potrošačima i ograničit će se, isto tako, mogućnost onih iskakanja skočnih prozora, znači gdje se agresivno promiče određeni proizvod ili usluga, to će dakle moći ići u ograničenom obliku u odnosu na to kako, što sve sada doživljavamo kada izađemo na internet i onda nas zaskoči svi ti skočni prozori, je li?
Hvala. G. Grmoja.
Hvala. Poštovana državna tajnice, ja bih vas pitao je li se u Vladi razmišljalo o tome kako zaštititi potrošače i hrvatske građane od nerazumnih odluka hrvatske Vlade. Jedna od njih je npr. zamrzavanje cijene goriva i imamo sada situaciju kad je barel nafte, dakle kada je pala cijena, tada naravno, oni koji su u tom periodu dok je bila zamrznuta cijena gubili, dižu cijene i bez obzira na pad barela nafte, naši građani plaćaju gorivo po jako visokim cijenama. Dakle je li u Vladi uopće se razmišlja o tome što Vlada može učiniti kako ne bi radila štetu potrošačima, a ne donosila ovakve nekakve zakone koji zapravo u praksi neće poboljšati položaj potrošača. Dakle, logične odluke, to je zadatak Vlade. Ukidanje trošarina na gorivo, a ne zamrzavanje cijena. Jer na kraju će to sve platiti hrvatski građani.
Hvala. Odgovor.
Zahvaljujem. Evo, drago mi je da u načelu postoji suglasje o pozitivnim odredbama ovog propisa koji predlažemo Saboru na usvajanje od strane većine zastupnika. Ovaj propis se bavi zaštitom potrošača od trgovaca i pružatelja usluga. Mislim da vlada ne spada u trgovce pa je po tom teško mi i na taj način komentirati, a rekla bih isto tako da smo evo na početku rasprave i čuli prijedlog o ograničavanju odnosno zamrzavanju cijena pa nekako čini mi se da ovaj prijedlog vaš ide u suprotnom smjeru.
Hvala. Povreda Poslovnika gospodin Bernardić.
Poštovana, poštovani potpredsjedniče sabora molim vas da upozorite gospođu državnu tajnicu da svojim komentarima ostane na profesionalnoj razini i da na ni koji način ne omalovažava prijedloge zastupnika jer njoj naime nije poznato da ljudi u Hrvatskoj teško žive, da umirovljenici idu sa kovanicama u dućan, plaćaju kruh, jaja, mlijeko, sir, ona to ne vidi, oni to ne osjete u Vladi RH i ponašaju se kao da se u našoj zemlji ništa ne događa. Inflacija prožidre naše građane, proždire Hrvatsku [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] a vi sa strane se smijete i mirno komentirate.
Hvala gospodin Bernardić, a iz formalnih razloga moram vam dati opomenu jer se niste pozvali na članak, a ostale stvari onda su sekundare u tom trenutku iako mislim, moje i vaše mišljenje u tom trenutku, moje mišljenje nije bitno oko toga što ste rekli. Vi tražite pauzu, izvolite, gospodin Grmoja.
Tražim stanku u ime Kluba MOST-a kako bismo se konzultirali oko ovih izjava državne tajnice koja pokazuje apsolutno neosjetljivost dakle na situaciju u Hrvatskoj. Na činjenicu da ljudi žive ne na pragu siromaštva, nego da su neki već duboko zapravo u siromaštvu, da ne shvaća da vlada kojoj ona pripada svojim potezima koji nisu logični zapravo samo pogoršava položaj hrvatskih građana. Upozorio sam vas na činjenicu da je zamrzavanje cijene goriva dovelo do toga da se na preko leđa hrvatskih građana sada namiruju oni koji su u tom periodu dakle bili na gubitku. Upozorio sam vas na to da morate hitno krenuti u ukidanje trošarina, smanjenje PDV-a na plin i na sve ostalo jer rast cijena plina će dovesti u konačnici i do rasta cijene hrane. Dovest će do rasta stvari nužnih za poljoprivrednu proizvodnju od umjetnih gnojiva nadalje i očito je da nitko u vladi ne razumije težinu situacije. Mi smo u 9. mjesecu upozoravali na inflaciju, potpisima smo ovdje doveli guvernera Vujčića i guverner Vujčić je nakon toga rekao da postoji mogućnost rasta kredita u EUR-ima i što se dogodilo, premijer Plenković mu je dao packu jer guverner Vujčić upozorava na ono što će se dogoditi. To pokazuje da je vama samo stalo do vašeg vlastitog rejtinga, da je vama samo stalo do vaših vlastitih pozicija, a da vas ne zanima kako žive hrvatski građani. Inflacija je ogromna, rast cijena je ogroman konačno nešto poduzmite. Ne možete se ponašati na ovakav način državna tajnice.
Prvo, stanka je odobrena i na osnovi Članka 293b. nastavljamo sa raspravom, a imamo jednu povredu Poslovnika. Izvolite gospodin Ivanović.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Povrijeđen je Članak 238. i niz drugih članaka. Mislim da je bila dužnost i vas kao potpredsjednika zaustaviti ovu burno reakciju prvo kolege Bernardića, a onda i kolege Grmoje gdje bespredmetno napadaju državnu tajnicu koja uopće nije govorila o temi o kojoj oni govore, znači pomiješali su apsolutno teme no političke i druge pažnje nikada dosta njima dvojici, mislim da ste ih trebali upozoriti i ovo je bilo prije sve nedžentlmenski [[Upadica: Vrijeme, vrijeme gospodin Ivanović.]] prema državnoj tajnici.
Bila je replika, imate opomenu. Gospodin Grmoja želite, povreda Poslovnika, želite? Izvolite.
Povrijeđen je Članak 238., dakle kolega Ivanović kaže da mi ne pričamo o temi, tema je zaštita potrošača, tema je inflacija i tema je loša situacija u kojoj se nalaze hrvatski građani. To gospodinu Ivanoviću nije tema jer je njemu i njegovima dobro jer on mažnjavaju novac hrvatskih građana, njemu to nije tema. Svjedočimo njihovim aferama iz dana u dan. Njima nije tema siromaštvo jer oni zapravo u siromaštvu ne žive nego zbog njihovog ponašanja su hrvatski građani u siromaštvu.
Hvala lijepa. Opet kažem ne ulazim u nikakav sadržaj imate opomenu jer je bila replika na repliku, a već je ta prva replika dobila zbog te replike bila je opomena. Znači imate opomenu i vi i izvolite gospođa Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Grmoja povrijedio je Članak 238. Poslovnika ovdje na osobnoj razini vrijeđa kolegu što nije zaista u redu, ovdje smo zaista svi jednaki. Kolega Ivanović nije na takav način govorio o onom što ste vi rekli samo je rekao da ste bespredmetno napali državnu tajnicu jer ona nije govorila o inflaciji, a vi ako želite govoriti o tome nitko vam ne brani možete sazvati dole presicu i govoriti o tome što god želite. Hvala.
Hvala ja puštam naravno da vi govorite, imate opomenu jer je opet bila replika. Molim vas nemojte zloupotrebljavati Poslovnik. Mislim to je postalo već malo otrcano sve zajedno. Gospodin Marin Miletić Klub zastupnika MOST-a. Izvolite. A čekajte samo trenutak, samo trenutak, oprostite. Ja sam dužan pitati prije toga, oprostite, dužan sam pitati da li netko iz odbora želi intervenirati, ne, onda izvolite gospodine Miletić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora gospodine Radin, poštovani gospodine Bukarica, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege ja sam malo ovaj pod emocijama pa se nadam da me neće predsjedavajući ovaj ne znam šta zato jer moram reagirati ovako. Dakle, govorit ću naravno o temi jer sam pročitao izjavu glavnog PR-a Možemo koji kaže da ta dobra stara vremena u kojima su ubijali katoličke svećenike u Jugoslaviji, imenom, prezimenom Josip Jagić, pa sam u šoku, ne mogu sebi doć. Ja bih htio, znate, ovaj, ne mogu sebi doć, evo, uistinu. Dakle bez patetike, bez lažnih emocija, dakle pa u kakvoj mi to zemlji živimo? Mi ovdje bi trebali danas govoriti evo, o zaštiti potrošača, spremio sam se tu, pomogli su mi ljudi, je li, kojima je to struka, koji se bave s time, ja ne znam, kao neki čardak se osjećam, na nebu i na zemlji. Dakle, Hrvatska treba pravu i poštenu i dobru modernu ljevicu, društvo treba normalnu ljevicu, kao što Hrvatska treba i centar i desni centar i desnicu i sve, ali ovo ovako. Ta dobra stara vremena u kojima su ubijali katoličke svećenike u Jugoslaviji. Znači, ja ne znam gdje ja živim. I ne znam uopće što bih rekao, u šoku sam, stvarno sam u šoku. Josip Jagić, imenom i prezimenom na Twitteru, imamo screenove, dakle katastrofa, PR, glavni mag Možema. Neka nam se Gospodin smiluje svima. Zakon o zaštiti potrošača nam je potreban, mene je samo strah budemo li imali ovakve radikalne ekstremiste u društvu i budemo li, ha ne znam, imali takve politike koji dovode do iseljavanja, ha koga ćemo štititi za koju godinu? I zato stvarno ne upirem prst u nikoga, mislim na koncu da je to zadaća svih nas koji bismo trebali učiniti sve što možemo, prvenstveno vladajući jer imaju najveću odgovornost i donose sve zakone i ostalo, a onda i mi u oporbi da napravimo atmosferu prvenstveno da nam ljudi ne bježe iz Hrvatske i da stvarno ostanu ovdje boriti se za ovu zemlju koja je u Domovinskom ratu dobila svoju slobodu uz hrvatske branitelje koji su omogućili, nevjerojatno. Dakle, ja ću se fokusirati na nešto što je životno, svi smo ustvari potrošači i državna tajnica tu donijela je nekoliko stvari koje bi ja i potpisao, uvijek, ja uvijek kažem nekako bolje korak naprijed, pa makar on bio mali nego da stojimo na mjestu, je li, ili korak iza. I zato držim da je dobro imati regulativu kojom će se štititi svi potrošači. No, moram progovoriti o ogromnom rastu cijena i inflaciji, izašlo je u jednom dnevnom listu prije nekoliko dana usporedba osnovnih namirnica Francuske, Njemačke i Hrvatske i tu se vidi da nam je košarica osnovnih dobara skuplja nego u tim zemljama, a znamo kakve su plaće u Hrvatskoj, a kakve su plaće u Njemačkoj ili u Francuskoj. Ta kava kod nas je 40 kuna kilogram, u Njemačkoj 29, u Francuskoj 16 kuna. Mlijeko je skuplje, ulje, litra ulja je skuplja, brašno, dakle to su osnovne namirnice, brašno je skuplje, krumpir je skuplji, tjestenina. Dakle, ne pričamo o nikakvim šampanjcima ili vinima od Korlata ili ne znam čemu, nego dakle o najosnovnijim namirnicama. I to je nedopustivo, to dakle treba posložiti i regulirati. Dakle, želim jasno upozoriti hrvatsku javnost da se pripremi, a onda zamoliti vladajuće da učine sve što mogu, mi ćemo nešto i predložiti, tu smo gledali da ne bude, kritiziramo uvijek nego kako mi vidimo da bi se možda moglo tu pomoći. Dakle rast cijena svih usluga, cijena hrane, poskupljenje energenata. Krajem veljače 2022. čekaju se zadnji finale cijene na burzama, dakle međunarodna tržišta na kojima se trguje prirodnim plinom i ako zadrže ovu razinu 6 tjedana prije zaključenja cijena, cijene plina će biti između 70 i 80 eura. Da budem plastičan, godišnja potrošnja plina u Zagrebu je 52000 kuna za jedno cijelo kućanstvo. U mojoj Rijeci je 4500 kuna. Ako uzmete da je, ukoliko cijena bude 70 eura na međunarodnim tržištima, cijena plina na godišnjoj razini narast će za nekih 2700 kuna po kućanstvu na godišnjoj razini. To znači, što znači, 5200 kuna koliko je bila do sada + 2700 kuna, gotovo 8 tisuća kuna godišnje trošak za jedno kućanstvo. U mojoj Rijeci to će biti sa 4500 na 6000 kuna. Dakle, ukoliko cijena bude 80 eura na međunarodnim tržištima, što je isto vrlo lako izgledno, cijena plina na godišnjoj razini narast će u Hrvatskoj za nekih 3700 kuna, što znači 8900 kuna. Pa tko će to plaćati? S čime će se grijati naši ljudi? Na čemu? Generale, sad vas vidim gore, bolje da niste bili na početku uvoda jer morali bi popit litru kamilice i 4 apaurina šta nam rade u Hrvatskoj. Šta nam rade od naše države i od našeg društva, zamaskirani u zeleno. Slabo mi je. Dakle, problem je taj što mi svake godine od 2015. sustavno umanjujemo vlastitu proizvodnju. 2015. je bila na 55%, pričamo o plinu, sad je na 21% i to je ustvari nedopustivo, mi smo smanjili sami proizvodnju plina, nemamo vlastite proizvodnje, a znamo o čemu sve ovisi cijena. Dakle, rast plina i cijene ostalih energenata, porast će sigurno i cijene petrokemijske industrije, s obzirom da plin čini 90% troškova proizvodnje petrokemijske industrije, a rast tih cijena dovest će do porasta cijena gnojiva, porast cijena gnojiva dovest će do dodatnih porasta cijena hrane i opet, vraćam vas na onu prvu sliku, dakle gdje smo sad već skuplji od Francuske i Njemačke, a šta nas čeka onda, šta će tek biti. Dakle, ja da sam vladajući isto ne bi zamrznuo cijenu. Zašto? Pa zato jer to ubije ti sva komunalna poduzeća, je li, dakle, ako opskrbljivači nabavljaju, ne znam, Gradska plinara Zagreb po 80 eura, je li tako, plin, a mora ga prodavati po 20 eura, šta to znači? Pa to je godišnje, tu mi je Troskot izračunao, dakle milijardu gubitaka. Pa di ćeš onda, stavit ključ u bravu i grij se na mobitel, je li, upali vatricu i grij se na mobitel. Znači to ne može biti rješenje. E sad, drugi naš financijski mi šalje ovako pa vam ja čitam. Dakle, kratkoročno, država bi trebala smanjiti PDV, trošarine na goriva i energente, time će se smanjiti utjecaj na cijene drugih proizvoda, cijene energije su uvijek ukalkulirane u cijene apsolutno svega što se proizvodi od kruha do automobila. Dugoročno nemamo instrumente kojima bi osigurali stabilnost cijena energenata, a dobar potez bi bio u tome da se rastereti privatan sektor što cijelo vrijeme mi u MOST-u tu trubimo, da se omogući što slobodnija poslovna aktivnost čime će se stvari u gospodarstvu posložiti na svojem mjestu, to je to naše slobodno tržište i nestat će potreba za državnim helihopterskim novcem, smanjit će se inflatorni pritisci. A da bi odgovorila na globalnu inflaciju Hrvatska se mora strukturno mijenjati i o tome govorimo dugo. Bio sam s ljudima koji su tako u državi, policijski inspektor jedan visoko kaže Marine moj sve nas je manje i manje, kaže ovo sve što slušaš tamo kaže to su sve priče za malu djecu, kaže ljudi koji su radili na tim koruptivnim sustavima da gase korupciju kaže nema ih, sve je manje i manje, ne možeš se zaposliti, ne možeš napredovati, ne možeš nigdje bez stranačke pripadnosti. I to mi moramo mijenjati. Ja znam a je to lako reći, teško provodit, ali moramo to mijenjati. Ostat ćemo sami ljudi ovdje. Ja vam ozbiljno kažem ostat ćemo sami, mi ovdje u saboru, koga ljudi izaberu i to je to i ne znam umirovljenici koji će biti toliko stari da neće moći sa štapom prolazit granicu. Ostat ćemo sami. Hrvatska to nije zaslužila. Momci koji su i žene ginuli za ovu državu to nisu zavrijedili. Dakle, javni sektor mora biti učinkovitiji, pravosuđe, politika manje korumpirani, zdravstvo racionalnije, mirovinski sustav težiti održivosti. Tu je opet pitanje demografije. Time će Hrvatska postati atraktivnijom za nova zapošljavanja, ulaganja te iskoristiti trendove skraćivanja dobavnih lanaca iz dalekih zemalja u zemlje EU. Hvala.
Hvala i vama gospodin Miletić. Sada će u ime Kluba zastupnika SDSS-a govorit gospodin Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovana državna tajnice, kao što smo u ime Kluba Samostalne demokratske srpske stranke naglasili u prvom čitanju ovaj zakon je od iznimne važnosti i stoga mu posvećujemo pažnju barem približno takvu i toliku kolika je njegova važnost sama po sebi. Da bi podsjetio ovdje prisutne zastupnike i zastupnice i da bi podsjetio našu javnost koja je možda uključena u praćenje ove rasprave u čemu se sastoji važnost ovoga zakona. Pročitat ću odredbe Članak 1., njime se regulira pravo na zaštitu ekonomskih interesa potrošača, na zaštitu od opasnosti za život i zdravlje i imovinu, pravo na pravnu zaštitu potrošača, pravo na informiranje i izobrazbu potrošača, pravo na udruživanje potrošača u svrhu zaštite njihovih interesa i pravo na predstavljanje potrošača i sudjelovanje predstavnika potrošača u radu tijela koja rješavaju pitanja od njihovog interesa. Dakle, veoma kompleksno i široko od čega dobar dio spada u područja ljudskih prava u širem smislu te riječi i shvaćanja. Ono što bih htio u današnjem dijelu rasprave istaći jesu slijedećih nekoliko stvari. Prvo bi htio reći da je veoma dobro da se inače dobar Zakon o zaštiti potrošača unapređuje time što se ugrađuju odredbe direktiva EU. Ta praksa ugrađivanja direktiva EU u naše zakonodavstvo je jedan od pokazatelja važnosti članstva u EU, važnosti kako se elementi ne samo pravne stečevine nego i aktualnih pravnih odredbi unose u naše zakonodavstvo i na taj način koriste građanima, koriste ljudima koji žive u RH, njezinim građanima i njezinim državljanima. To pokazuje i aktivnosti nekih naših kolegica u Europskom parlamentu, nekih naših kolega i nekih naših kolegica koji su odredili da im upravo zaštita potrošača bude jedna od važnih stvari. Skrenut ću pažnju na pojedine odredbe ovoga zakona, a to je zavaravajuće prakse i agresivne prakse. Zavaravajuće prakse kojima se potrošače navodi ili zavodi u odluci oko kupovine ili uzimanja neke robe. Tehnike toga se iz dana u dan sve više razvijaju i one doista nemaju nikakve veze sa vladama, niti sa saborima, niti sa jedinicama lokalne samouprave. Spadaju u interese trgovaca, proizvođača i drugih i koji koriste sve retorička sredstva, sva sredstva propagande i oglašavanja kako bi postigli svoj cilj, a to je da prodaju proizvod. Legitimno, ali s druge strane treba postojati ograničenje. Zavaravajuće tehnike koje idu na štetu potrošača, na štetu financijsku, na štetu zdravstvenu, na štetu pravnu su nešto što se mora kontrolirati i otkloniti. Isto vrijedi i za agresivne prakse. Agresivne prakse kampanje prodaje, agresivne prakse dolaženja ili dospijevanja do potrošača, ne samo preko medija i medijski kanala nego do vrata, do poštanskog sandučića i na razne druge načine. Ozbiljna pitanja, i kada neki naši kolegice i kolege koriste tu vrstu tehnike u svoje političke svrhe, a i danas smo mogli čuti neke od njih, samo bi ih podsjetio što to zapravo znači. Da s jedne strane, kao što je jedan moj stariji kolega sociolog takvu tehnikama nazivao ribarima ljudskih duša, koriste trgovci, preprodavači, ali isto tako, ponekad koriste i ljudi u našem poslu. To spada u sferu etike, a ovo spada u sferu zakona. I zakonodavac je dužan zaštititi te ljude. Ono što bih ovdje rekao što ovaj zakon ne regulira, ali želim spomenuti, mediji služe kao mediji za oglašavanje, reklamiranje i na različite načine. Roba koje su upućene prema potrošačima. Ali, želim ovde isto tako reći da su i informacije postale roba. Želim isto tako reći da novine, portale, televizije koje gledamo, zapravo trebamo sve više gledati kao robu, a one koji distribuiraju nerijetko kao trgovce, neka mi ne zamjere ljudi iz časne novinarske profesije, ali skrećem samo pažnju na opasnost sa te strane. Što su drugo naslovi na pojedinim medijima koji su zapravo lov na čitaoca, na klikanje, na to da se može onda nakon toga doći trgovcu i kazati vidite koliko mi imamo klikova, kod nas možete reklamirati. To predstavlja problem za slobodu medija, za pravo na informaciju, a to postaje problem, isto tako i za zaštitu potrošača, uključujući i one koji uzimaju informaciju kao robu. Proći će mi vrijeme, a trebam reći nešto što mi se čini da je osobito važno, možda važnije od ovoga što sam dosad govorio. Ovo je dobar zakon, kao što je bio i on, kao što je i tekst zakona koji je još uvijek na snazi, sa ovim će biti još bolji. Ali, gdje je kontrola provedbe? Dođemo u naše trgovine, da li na proizvodima imamo potpuno deklarirano porijeklo robe? Nemamo. Neću reći da nemamo uopće, ali nemamo dosljedno. Kod smrznute hrane, da li imamo deklarirano datum kada je hrana smrznuta? Posebno kod mesa i mesnih prerađevina. Drugo ili treće, da li postoji obaveza, a po zakonu postoji obaveza da svaki, svaka roba, svaki proizvod koji se prodaje na području RH, a proizveden je u nekoj drugoj zemlji, mora imati prijevod. Mora imati deklaraciju proizvoda o sastojcima proizvoda, o kvaliteti proizvoda na hrvatskom jeziku. Dođite u pojedine trgovine, nećete to naći. U pojedinima ćete naći, ali skraćene verzije. Tko to nadzire? Mislim da je važno da se to radi i da se dosljedno radi. I konačno, imamo Nacionalno vijeće za zaštitu potrošača, imamo Ministarstvo gospodarstva, poseban odjel koji se bavi .../nerazumljivo/... zaštitom potrošača, ali imamo sve manje udruga za zaštitu potrošača. 230 i nešto, reći ću točnu brojku, dakle, dakle 237, ukoliko me sjećanje dobro služi od čitanja od prije pola sata, ima udruga koje u svojem opisu svojih aktivnosti bilježe da se bave zaštitom potrošača. Od toga ih stvarno aktivno ima 10. Ne financiraju, nisu se financirali jedno vrijeme preko ureda, preko naklade za, Zaklade za civilno društvo, išli su preko Ministarstva. Ja mislim da je to slaba točka, trenutno slaba točka u zaštiti naših potrošača i treba učiniti sve da imamo veći broj udruga, da imamo jači savez potrošača i da imamo bolje financiranje nego što imamo. Hvala.
Hvala i vama. Gđa. Barbara Antolić Vupora govorit će u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Dobar dan svima prisutnima. Pozdrav predlagateljici, državnoj tajnici, poštovanom potpredsjedniku državnog Sabora, poštovani prisutni nadasve. Dakle, pred nama je zakon koji smo doista čekali da bude sa onim uz direktivama usklađen, mogli smo to napraviti puno ranije, skoro 2 godine ranije, ali to nismo učinili, ali dobro, danas imamo to što imamo. Uvodno, čuli smo i nekoliko političkih rasprava na sam zakon, što zakon ne obuhvaća i sama se pridružujem tim raspravama, dakle u vremenu u kojemu živimo, doista, kada su potrošači svi, mislim da bi upravo to što smo tako dugo čekali ovaj zakon trebala je biti pouka da one stvari koje danas nisu definirane Zakonom o zaštiti potrošača da se počne razmišljati kako ih regulirati u buduće. Dakle, dobar smjer nam je utabala i Biljana Borzan kada je na nekoliko načina i kroz EU Parlament utjecala na to da se zaštita potrošača ovdje u Hrvatskoj počela na neki način štititi i da su potrošači počeli biti obavještavani o načinu na koji način ih se vara, ali istovremeno na koji način se mogu zaštititi od tih prevara. Zadnja jako dobra pobjeda koja je izvolijevala u Europskom parlamentu govori o tome da se oglasi koji se plasiraju putem eu platformi ne mogu koristiti u svrhu prikupljanja podataka osobnih podataka onih koji ih konzumiraju. To je još jedna pobjeda, ali opet nama upozorenje kaskamo za nekim stvarima. Što se tiče potrošača isto tako je posebno važno napomenuti da moramo biti zaštićeni u vrijeme posebnih okolnosti kao što su kriza, kao što su inflacija. Dakle, preporuka Europske komisije je da to bude na razini 1,5%. vidimo da smo daleko od toga, a i hrana i energenti koji bi trebali biti barem donekle zaštićeni sa smanjenim PDV-om o tome Vlada putem zakona očito nije ne razmišlja. Što se tiče konkretnog Zakona o zaštiti potrošača možemo reći da će se njime zabraniti plasman robe različite kvalitete na naše zajedničko tržište. To je sve u redu, međutim onaj provedbeni dio o kojem sam već pitala gospođu tajnicu dakle gdje vi imate za provedbu nadzora kvalitete proizvoda na jednom većem području jednog inspektora koji nije adekvatno praćen i educiran na području Internet trgovine, ne može garantirati da će ta provedba biti uistinu moguća na način kako je to željeno. Isto tako sa aspekta udruga koje pokrivaju i koje su zaprimile više od 20.000 pritužaba prošle godine, zaprimila je i pučka pravobraniteljica oko 88, govore o tome da i udruge za zaštitu potrošača moraju biti većim dijelom potpomognute od strane ministarstva. Zašto? Jer nije dovoljno samo financirati udruge, potrebno je platiti čovjeka koji će radit u prostoru općine ili grada ili županije gdje će se pružati informacije potrošačima. Dakle, te osobe koje rade u udrugama, ministarstvo stojim još uvijek na tome, mora uzeti pod svoje, a ne prebaciti ja jedinice lokalne samouprave kao što je u obrazloženju ovog zakona stoji da bi trebalo postojati. Ovim novostima u drugom čitanju u ovom zakonu posebno treba naglasiti na postupanje inspekcije i na mogućnost tajne kupnje. To je pohvalno i to je dobro, međutim ta Internet trgovina je vrlo kompleksna stvar i s obzirom da su potrošačima dostupniji web shopovi i izvan RH te da su podložni raznim prevarama i sl. iziskuje specifična znanja i posvećenost inspektora koji će se baviti tim poslovima. Dakle, to je vrlo konkretan primjer one teze koju sam na početku rekla, dakle nemamo dovoljno vremena za edukaciju inspektora. Zakon je već tu, treba se provoditi trebalo je o tome misliti ranije kao što trebamo sada misliti o tome što će se dogoditi kada će građani biti kao potrošači pred zidom i neće biti zaštićeni sa visokim cijenama energenata i hrane. Dakle, sada. Druga novost u ovom Zakonu o zaštiti potrošača koje je vrlo važna je edukacija učenika. U čl. 140. govori se da smo potrošačko društvo s jačanjem utjecaja interneta i kupnje na daljinu, a osobito mladim generacijama bitno je pružiti osnovnu edukaciju i osnovna edukacija mora postojati u školi. Imamo svijetle primjere poput Savjeta za mlade iz Varaždinske županije iz koje dolazim gdje se ta edukacija i financijsko opismenjavanje pruža već nekoliko godina. Takve edukacije putem Savjeta mladih postoje već godinama, međutim ta edukacija treba postati sustavna i treba postojati i u školi. Dakle, govorimo o kurikulima, školskim kurikulima, pitanje je kako daleko je ministarstvo u tom dijelu odmaklo u ostvarivanju tih mogućnosti kako bi se educirani potrošači lakše borili sa drugačijim oblicima prodaje koji su pred nama. I na posljetku htjela bih se posebno osvrnuti na ono što Internet platforme pružaju našim korisnicima već godinama, a zapravo je prostor koji nije obuhvaćen ni sa jednim zakonom, dakle to su platforme koje koriste javno dobro, javni prostor da komunikacija ide preko tog javnog prostora, a da taj javni prostor koji pripada svima je jedino komercijalno korišten putem platformi, a nismo ga zaštitili kao država. I mislim da bi o tome trebalo voditi računa, dakle svi veliki igrači od Googla, Facebooka i ostalih … jednostavno naplaćuju ono što je naše što je opće dobro. I u tom smislu mislim da Zakon o zaštiti potrošača mora biti uvod u razmišljanje što je naše i što je nama netko uzeo, a naplaćuje nam. I tu bih završila svoje izlaganje. Dakle, Omnibus direktive su implementirane u ovaj prijedlog zakona, on neće obuhvatiti sve, on je do nekih dionika vrlo nepravedan kao što su udruge potrošača, dakle prebacuje se krivica na jedinice lokalne samouprave da riješe taj problem sa udrugama potrošača, a da ministarstvo pere obraz i njih dakle te iste udruge u nekim dijelovima financira to je nedovoljno. Potrošači tim zakonom nisu dovoljno zaštićeni i potrebno je na tom polju učiniti više, a posebno zaštiti javni prostor koji koriste platforme kako bi komunicirale i na način da se u lokalnom restoranu naruči hrana, a za to morate platiti platformi kako bi to učinili. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada g. Davor Bernardić govorit će u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče sabora. Uvažene kolegice i kolege. Dakle, danas raspravljamo o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača kojim se zapravo dograđuje i proširuje jedan obim zaštite potrošačkih prava, predviđaju se sankcije i predviđaju se kontrolni mehanizmi i nadzori kontrola i to temeljem Europske direktive iz 2019.g., pazite iz 2019.g. Sada je 2022.g. i moje pitanje kako uopće možemo vjerovati Vladi da ima ozbiljnu namjeru zaštiti potrošače ako vam je trebalo više od dvije godine u opće da prepišete ono što vam je Europa poslala, samo da prepišete, ništa niste trebali napraviti tu Omnibus direktivu. Ove izmjene su posebno važne za zaštitu potrošača koji kupuju svoje proizvode na internetu koji su nažalost dobrim dijelom nezaštićeni, posebno su važne za onaj dio potrošača koji kupuje svoje proizvode na akcijama, a to su naši umirovljenici, studenti, siromašni, oni koji primaju socijalne naknade koje se vrlo lako da prevariti, zato su važne ove izmjene, a taj zakon bi trebao osigurati i jednaku kvalitetu proizvoda u Hrvatskoj kao u drugim zemljama o čemu smo već čuli da ona nije jednaka i da jednostavno Hrvatska to dobro ne kontrolira ni ne štiti. I onda je moje pitanje kako ćete to kontrolirati, kako ćete to kontrolirati i kako da vam vjerujemo da to možete kontrolirati? Kako da vam vjerujemo da se jedna sirota umirovljenica koja ima 1.700 kuna mirovine, koja dolazi s kovanicama kupit litru ulja, kilu brašna, šest jaja s kovanicama plaća da ju se neće izmanipulirati i da neće biti prikazana druga cijena od one koja je na akciji? To je ono što je moje pitanje. Iako taj zakon predviđa novčane kazne u iznosu do određenog postotka prihoda samog trgovca, tko bi to trebao kontrolirat? HNFA, Poljoprivredna agencija kako predviđate? Da li imamo dovoljno snažan nadzorni kontrolni mehanizam? Pa gledajte, povjerenje je osnova svega. Kako netko u ovom trenutku može vjerovati Vladi koja nije uspjela obnoviti jednu jedinu kuću na Baniji, jedan jedini krov u Zagrebu da će kontrolirati milijune artikala na policama trgovačkih lanaca u Hrvatskoj? Kako vam možemo vjerovati, kako vam mogu vjerovati hrvatski građani? Dakle, prestanite farbati građane naše zemlje. U zadnjih 10 mjeseci je poskupio skoro svaki drugi proizvod, o tome sam maloprije govorio, neki su poskupili čak 150%, narasle su cijene voća, povrća, mesa, jaja, kruha, ulja, brašna, šećera, dakle osnovnih namirnica i onih namirnica jednostavno bez kojih nema normalnog uravnoteženog zdravog života, toalet papir je čak poskupio skoro 50%. Pa to je strašno, a da ne kažem da će zbog inflacije koja je galopirajuća u Hrvatskoj koja proždire i onako krhki i nestalan gospodarski rast, raste cijena kamatnih stopa. Pa to je zakon u ekonomiji, kad se inflacija korigira tj. kad se kamatna stopa korigira, korigira se za stopu inflacije. I jel vam poznato da su ti jadni građani baš uoči ovih blagdana morali dići nenamjenski kredite kako bi tu malu svoju trpezu obiteljsku učinili malo raskošnijom i bogatijom baš za blagdane, nenamjenske kredite i sada će im cijena kamate biti veća u ovoj godini. Dakle, jel vas uopće zanima kako žive naši umirovljenici, socijalno ugroženi jer svjedoci smo da u zadnje vrijeme rastu i režije, troškovi plina, struje, komunalnih naknada? Jeste li poduzeli nešto po tom pitanju ili vas baš briga? Odgovor je niste poduzeli. I ovdje se hvalite da Hrvatska ima rekordan gospodarski rast, da, ali su cijene u odnosu na 2019. veće, a mi se još nismo vratili u gospodarskom BDP-u na 2019.g., nismo se vratili. To znači da građani žive teže i da će oporavak iz krize biti duži. I ako se pogleda BDP mjeren kupovnom moći, dakle Purchasing power parity, Hrvatska je predzadnja u EU još je samo Bugarska iza nas i to praktički samo još ovu godinu. Dakle, Rumunji imaju veći životni standard nego Hrvati, nekad su nam gledali u leđa. Kao što je i objavljeno neki dan u jednom dnevnom tisku, usporedba Njemačke i Francuske sa Hrvatskom. Dakle u Njemačkoj je hrana 30% jeftinija nego u Hrvatskoj, u Francuskoj 35% uz različitu klasifikaciju te potrošačke košarice. I kada usporedimo prosječne plaće u ove tri zemlje u odnosu s prosječnom plaćom u Hrvatskoj koja u Njemačkoj iznosi 22.000, dakle prosječna plaća, u Francuskoj 21.000 kuna to je manje-više to, a u Hrvatskoj tek 7.000 kuna … .… nešto ispod, a da ne govorim da je … [[Govornik se ne razumije.]] još manji. Dakle, pola građana radi za plaće koje su manje od 6000 kuna. Dolazimo do zaključka za koji ne treba biti veliki matematički genij koji kaže da prosječan Hrvat može kupiti 4 i pol puta manje nego prosječan Nijemac i prosječan Francuz. Dakle, Hrvat može kupiti 25 ili 26 potrošačkih košarica mjesečno, dok Nijemac i Francuz može kupiti preko 100, 105, 106. O tome se ovdje radi. Dakle, životni standard nam jednostavno nije isti. A plaće u Hrvatskoj su najmanje u cijeloj Europskoj uniji i onda zaista treba biti mađioničar da bi građani naše zemlje preživjeli od prvog do prvog, rastegli tu crkavicu, spojili mjesec i preživjeli, osigurali kruh. Često ni ne meso, nego kruh svojim obiteljima. Češki premijer je naravno najavio veliku krizu do kraja godine. Mađarska je zamrznula cijene osnovnih životnih namirnica kao i Srbija, a Poljska ukida PDV na hranu, tj. na hranu, gnojivo i plin. Što radi hrvatska Vlada da zaštiti svoje građane? Osim što je eto rekla da će nešto napraviti, a za to se ne zna ni kada, ni što će napraviti. Dakle, inflacija galopira a njih opet nema. Ako ćete o borbi protiv inflacije što sam rekao u biti onako brzi i efikasni kao što se u obnovi Banije i Zagreba od potresa onda jao ga nama, jao ga građanima koji ionako napuštaju našu zemlju. Jao desecima tisuća ljudi koji će u 2022. napustiti Hrvatsku zbog rastuće inflacije i zbog niskog životnog standarda. I pozivam vas zato da prihvatite naš prijedlog da se što prije zamrznu cijene osnovnih životnih namirnica. Ja sam se čudio državnoj tajnici koju je to smetalo. Pa jeste li se vi konzultirali sa predsjednikom Vlade koji je nedavno išao zamrzavati cijene goriva i na taj način pogodovao isključivo naftnoj industriji. Jeste se konzultirali? Jeste u dosluhu budući da dolazite iz HDZ-a? I gledate na to zamrzavanje s podsmjehom. Dakle, vas baš briga kako građani žive, vama je dobro, vi ste na vlasti a građani nek' se snalaze, nek' za crkavicu, nek' za medvjede i tune za kovanice kupuju 6 jaja. Pa mislim probudite se, osvijestite se! Danas ste ovdje došli mijenjati Zakon o potrošačima, ali ja vas pitam tko će u Hrvatskoj trošiti ako se zna da će građani živjeti sve lošije, zato jer jednostavno plaće neće rasti to je realnost, a cijene će i dalje nastaviti rasti ako ih ne zamrznemo barem osnovnih životnih namirnica. I za kraj ovdje se u ovom zakonu spominje crna lista trgovaca koji će provoditi nepoštene poslovne prakse. Dakle, Vlada je odlučila da te trgovce stavi na crnu listu, no svaki dan je zapravo i odlukama i potezima ove Vlade sve jasnije da će na toj crnoj listi dok je njih biti isključivo hrvatski građani. Hvala vam lijepa.
I vama. Gospođa Marija Jelkovac ima povredu Poslovnika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolega Bernardić povrijedio je članak 238. Poslovnika. U većem dijelu izlaganja nije se držao teme, a to je Zakon o zaštiti potrošača koji ne uređuje pitanje zamrzavanje cijena, pitanje trenutačne situacije sa inflacijom. On uopće se nije držao onog što zakon uređuje. Dakle, gospodine Bernardić ovdje ne sjedi predsjednik Vlade, sjedi državna tajnica. Ako želite s njim razgovarati o zamrzavanju cijena, predložit mu vaše rješenje najavite mu se na sastanak.
Vrijeme. Po onome što sam govorio i o drugim temama, a da ja zaustavljam svakoga ovdje koji u ime kluba ili u osobno ime govori i o drugim temama ne samo striktno o temi o kojoj se radi ili prvenstveno o temi ja bih samo to radio. Vi znate bolje od mene. Budući da djelomično imate pravo, neću dati opomenu ali molim vas nemojmo koristiti povredu Poslovnika. Koristimo druge metode. Imamo pauze, odnosno stanke, imamo. Neću dati povredu Poslovnika jer istinito govorio je i o drugoj temi. Ali međutim molim vas ja neću zaustavljat ljude kada govore o kolateralnim posljedicama određenih tema. Neću, jer jednostavno to je Parlament i u Parlamentu svatko ima pravo koristiti temu, govoriti o toj temi ali i o kolateralnim stvarima koje imaju veze sa tom temom. A ako vi meni kažete većinski da postupam drugačije, onda ćete vidjet što će se dešavati jer zapravo to se stalno dešava. Idemo dalje. Gospodin Žarko Tušek govorit će u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice, poštovane kolegice i kolege. Evo više-manje državna tajnica je u onom dijelu koje se uistinu odnosi na meritum današnje rasprave, a to je donošenje konačnog prijedloga zakona o zaštiti potrošača iznijela gotovo sve bitne elemente ovoga zakona za koji uistinu možemo reći da jest napredak u cijelom kontekstu odnosa zaštite potrošača gledano na našu nacionalnu regulativu. Naravno transponiranjem direktive EU, naravno da se danas ova tema na marginama koristi za neke druge teme koje su aktualne poput inflacije, cijene plina i svega ostalog što uistinu jest bitno za životni standard naših ljudi. Ali uistinu treba reći ne da se nekome priječi da i o tome govori, nego da ovaj zakon nije regulator tih tema i da se ovim zakonom te teme uopće ne rješavaju a s druge strane sam po sebi zakon jest dobar i napredak je u nizu materija koje pokrivaju prosječan život svakog čovjeka u kontekstu zaštite njegovih potrošačkih prava. Važno je znači vratiti se na meritum, ja bih ipak onda iskoristio ovu raspravu ispred Kluba HDZ-a da istaknem neke točke iz ovog zakona koje jesu bitne i koje treba u javnom prostoru iznova artikulirati. Ovaj zakon propisuje odvračajuće i proporcionalne i učinkovite sankcije trgovcima koji su odgovorni za raširene povrede ili raširene povrede s dimenzijom unije u kontekstu zaštite potrošača. Važno mi je ovdje za reći da je uvažena sugestija i rasprava na Odboru za gospodarstvo Hrvatskog sabora kroz Članak 149. ovoga zakona gdje je ipak regulirana najviša kazna. Prethodno je bilo planiran jedan drugi iznos, sada je ona za pravne osobe ograničena na 200.000 kuna. Također je važno spomenuti intenciju ovoga zakona u kontekstu rada Državnog inspektorata koji nije prema trgovcima išao s pozicije da se odmah naplaćuju sankcije većeg ili manjeg obujma nego da se ipak prije svega postupa po opomeni pa ukoliko se oni toga ne drže da se onda u drugoj fazi izriče kazna. Važno je istaknuti Članak 157. ovoga zakona u kontekstu za sve one postupke koji su pokrenuti do sada ili koji traju dok ovaj zakon ne bude pravomoćan da se svi postupci moraju provoditi da li po prethodnom zakonu ili po ovom aktualnom ali da to bude u in favorem počinitelja. Važna stavka u ovom zakonu je također definicija pisanog prigovora koja omogućava da se ona danas, da se pisani prigovor podnosi putem sredstava mrežne komunikacije, mailom ili čak chatom ukoliko postoji mogućost pohrane vremena i sadržaja prigovora. Ono o čemu se danas govorilo također jest zaštita potrošača u kontekstu dvostruke kvalitete proizvoda. Nedopustivo je da se tvrdi da je roba identično robi stavljenoj na tržište u drugim državama članicama iako se ta roba značajno razlikuje po stavku ili nekim drugim obilježjima i upravo radi toga utvrđivanje dvojne kvalitete u provođenju nadzora će se uz tržišnu uključivati i poljoprivredna inspekcija i to je također vrlo važna novina koju donosi ovaj zakon. Također već su i moji prethodnici istaknuli jedan elemenata ovoga zakona koji posebno dodiruje našu stariju populaciju i ranjive skupine, a to je da se na crnu listu nepoštene poslovne prakse dodaju i nezatraženi posjeti potrošačevu domu. Sa pozicije pak trgovaca novina koja ide u korist njih samim ovim zakonom odnosi se na snošenje troškova vještačenja, dakle propisano je da trgovac …/nerazumljivo/… troškove vještačenja umjesto da ih snosi u cijelosti kao što je to bilo do sada i da ima pravo na eventualnu naknadu štete za plaćeni predujam ako ne bude utvrđeno postojanje materijalnog nedostatka na robi. Sa pozicija lokalne samouprave interesantan je Članak 139. koji dodatno precizira u kojim situacijama jedinica lokalne samouprave moraju osigurati prostor za obavljanje poslova savjetovanja potrošača iz nacionalnog programa zaštite potrošača. Mislim da je taj segmenat iako uvijek kada se nekakve zakoni transporiraju na jedinicu lokalne, na jedinice lokalne samouprave ponekad doživljavamo i kritike da se pojedinici, sa pozicije jedinica lokalne samouprave u kontekstu da se sve više nekakvih obaveza i svega ostalog prenosi u njihov djelokrug i njihov rad, ali s druge strane gledajući interes javnosti mislim da je taj jedan elemenat da se jedinice lokalne samouprave uključuju dodatno u zaštite, zaštitu samih svojih građana kroz prava potrošača opet nešto što treba pozdraviti. U svakom slučaju da evo više ne duljim o tim elementima samoga zakona možemo rezimirati i zaključiti da se ovim konačnim prijedlogom zakona uistinu potrošačka prava dižu na jednu sasvim drugu razinu, da će i to na neki način posebno doprinijeti standardu i kvaliteti života naših ljudi, prostoru za njihovu educiranost, prostoru za artikulaciju njihovih prava i interesa neovisno o tome kakve će cijene trgovci nuditi ali barem će nuditi proizvode i uvjete prodaje na način da ljudi znaju što kupuju, pod kojim kriterijima kupuju i koja su njihova prava iz tog odnosa trgovac i prosječni kupac, građanin. U tom kontekstu eto Klub HDZ-a će naravno podržati ovaj Konačni prijedlog Zakona o zaštiti potrošača. Hvala vam lijepa.
Hvala gospodin Tušek. Sada je na redu gospodin Darko Klasić koji će govoriti u ime kluba zastupnika, ne, dakle Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista, oprostite. Skoro sam pročitao onaj drugi red i drugi klub, ali sam se ispravio na vrijeme. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege, iz predloženog zakona vidljivo je da nakon prvog čitanja resorno ministarstvo je usvojilo većinu prijedloga dok se oni nesuvisli po našem mišljenju pravilno odbijeni. Zakon se donosi uglavnom zbog usklađivanja sa zakonodavstvom EU. To znači da se implementacijom tog sekundarnog prava unije u naše pravo prenose odredbe europskog prava, a mi u to u velikoj većini slučajeva podržavamo jer to znači usvajanje i europskih zakonodavnih trendova u hrvatsko zakonodavstvo što je za svakako za pozdraviti. Osnovi cilj predloženih odredbi i uravnoteženje položaja između potrošača i trgovaca te je tu ideju potrebno podržati na načelnoj razini jer mir, suradnja i razvoj društvenog kapitala nemoguće je u društvu u kojem su različita prava i obaveze pojedinih slojeva i skupina građana. Prema tome ravnopravnost i jednakost šanse jedne su od temeljnih liberalnih ideja u tom smislu i mi svakako podržavamo njihovo daljnje unapređenje koje se nastoji postići ovim prijedlogom zakona. Bez obzira što se konkretnim izmjenama dodatno znatno više osnažuje položaj potrošača predloženi korak je svakako potreban u smislu prethodno navedenog jer su potrošači dosada u odnosu s trgovcima bili u bitno podređenijem položaju te je to bilo jako bitno ispraviti. Isto je primijetio i europski zakonodavac i u skladu s tom idejom uveo je promjene u europsko zakonodavstvo koje mi ovim prijedlogom prenosimo u svoje nacionalno zakonodavstvo. Liberalno shvaćanje društva nikad nije usmjereno interesu određenog sloja nego suprotno uvriježenom, ali i netočnom mišljenju, interesu čitave zajednice, u koje se mora izbjeći svaka koncentracija moći, bilo na razini država-pojedinac ili poduzetnici-potrošači. Ono što je uloga, tzv. nevidljive ruke tržišta u liberalno-demokratskom političkom sustavu, to je također, i društveni kapital koji isto tako ne nastaje namjerno nego konsekventno kao nenamjerna posljedica djelovanja sudionika vođenim osobnim interesom, a koje surađuju u ostvarenju društvene kohezije i mira. Zato je iznimno važno institucionalni okvir ili dizajn koji omogućuje benefite, suradnje među pojedincima, bilo općenito na tržištu, bilo konkretnije na razini trgovca i potrošača. U tome se sastoji temeljna i neizostavna uloga i odgovornost države, zato pozdravljamo ovakav zakon i sukladno navedenom, podržat ćemo ovaj Zakon u ovome obliku. Hvala.
Hvala i vama. G. Davor Dretar govorit će ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani g. predsjedavajući, poštovani državna tajnice sa suradnicima, uvažene kolegice, uvažene kolege. Samo ću proći kroz neke članke Zakona o zaštiti potrošača o kojem danas ovdje raspravljamo. Čl. 18 o stavljanju oglasnih poruka i materijala kaže, zabranjeno je ostavljanje oglasnih poruka i materijala u ili na poštanskim sandučićima te na ili ispred kućnih vrata potrošača ako je takva zabrana na njima jasno napisana. Za ostavljanje oglasnih poruka i materijala odgovoran je trgovac čiji se proizvodi oglašavaju na oglasnim porukama i materijalima. Evo, moramo priznati da zvuči dosta nezgrapno. Dakle, ako je takva zabrana na njima jasno napisana. Svi, pogledajmo to iz čiste životne realnosti, da dođemo kući i na vratima nas čeka cijeli snop raznih prospekata koji nam nude određene vikend akcije ili nekakve sezonske ponude u većim stambenim zgradama, naravno, poštanski sandučiću prepuni su toga i onda eto, mi bi trebali obavijestiti osobu koja to radi, a znamo da to za velike trgovačke centre, odnosno agencije koje im to rade, rade isto tako, agencije koje se time bave. Naravno, ne možemo očekivati od jedne nacionalne kompanije da hoda okolo i lijepi u kasliće ljudima nego to radi netko drugi. Za velike zgrade, ajde, ponekad se nađe neki vrijedni upravitelj zgrade koji stavi naljepnicu pa kaže molimo vas, nemojte stavljati promotivne objave odnosno letke u naše poštanske sandučiće i onda eto, tu je zakon zadovoljen, no činjenica jest da je to poprilično nezgrapno napisano za sve ljude koji žive u privatnim kućama, u stanovima, odnosno u ruralnom području, gdje bi sad eto, svatko ako ne želi pun sandučić morao izvjesiti tu nekakvu pločicu, nekakvu tablicu. Čl. 28 govori o priključku na distribucijsku mrežu. Trgovac koji pruža javnu uslugu putem distribucijske mreže mora omogućiti potrošačima priključak na distribucijsku mrežu i uporabu priključka i mreže te pružanje usluga u skladu s posebnim propisima, koncesijskim ugovorima ili općim aktima jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave na čijem se području usluga pruža i, kaže zakon, pod nediskriminirajućim, unaprijed poznatim i ugovorenim uvjetima. Na stranu činjenica, odnosno u redu je činjenica da je ovaj zakonski dio, odnosno ovaj članak, čl. 28 sasvim okej i korektno napisan, no moramo znati i još jednom podsjetiti da živimo u 21. st., da mnoga naša mjesta još nemaju struju, još više njih tekuću vodu ili kanalizaciju, a o plinu ili kvalitetnom internetu da ne govorimo. Svjestan sam naravno, da to nije posao Zakona o zaštiti potrošača nego da ovaj Zakon, odnosno ovaj članak regulira uslugu tek kada ona postane dostupna, ali samo sam ovo htio naglasiti. Ono što primjećujemo, ne samo na hrvatskom nego i na svim tržištima svijeta jest, jesu nepoštene poslovne prakse. Tu ih zakon definira kao nepoštene ako su suprotne zahtjevima profesionalne pažnje i ako u smislu određenog proizvoda bitno utječu ili je vjerojatno da će bitno utjecati na ekonomsko ponašanje prosječnog potrošača kojemu je takva praksa namijenjena ili do kojega ona dopire, odnosno prosječnog člana određene skupine potrošača na koju je ta praksa usmjerena. To može biti i poslovna praksa koja će vjerojatno bitno utjecati na ekonomsko ponašanje samo jasno odredive skupine potrošača koji su zbog tjelesnih ili duševnih mana, dobi ili lakomislenosti posebno osjetljivi na određenu poslovnu praksu ili određeni proizvod i to na način koji je trgovac mogao razumno predvidjeti pa će se dakle procjenjivati iz perspektive prosječnog člana te skupine potrošača. Tko će procjenjivati, kako će procjenjivati i po kojim kriterijima? Odredba st. 2 ovog čl., kaže dalje zakon, ne utječe na dopuštenost korištenja uobičajene i zakonite promidžbene prakse preuveličavanja ili davanja izjava za koje se ne očekuju da budu shvaćene doslovno. Opet jedan mali nedefinirani krug, dakle to smo dali oglašivaču jedan prostor za kreativnost. Ne mora se baš sve shvatiti doslovno. Evo, baš nedavno u proteklih nekoliko dana možemo čitati o aferi Vruća čuča, pa eto, nadam se da to niste shvatili doslovno. Zavaravajuće radnje, o njima govori čl. 35 u st. 2 spominju se osnovno obilježje proizvoda, kao što su njegova dostupnost, korisnost, no posebno bih naglasio, rizici. Naime, kada smo ovdje prije nekoga vremena govorili o Zakonu o elektronskim medijima, tamo smo u tom zakonu definirali činjenicu govoreći o sportskim kladionicama odnosno oglašavanju istih u elektronskim i tiskanim medijima te je Zakon o elektronskim medijima postavio kao važeću odredbu da se na kraju reklame mora jasno i nedvosmisleno ukazati na činjenicu da kladionice i klađenje, bilo ono u lokalima odnosno fiksnim prostorima ili na internetu, može i u mnogim slučajevima i stvarno izaziva ovisnost o klađenju. I ovdje je i ovaj zakon kada govori o zavaravajućoj radnji jasan, dakle osnovno obilježje mora napomenuti rizike. Čini mi se da smo tu propustili i iz ovog Zakona i i Zakona o elektronskim medijima pravodobno reagirati jer naime u čl. 36. dalje se navode i zavaravajuća propuštanja, a to su ako trgovac skriva obavijesti iz st. 1. ovoga članka ili ako su pružene obavijesti nejasne, nerazumljive, dvosmislene ili nepravodobne. Naravno o tome se odmah u nastavku govori u čl. 37. koji nam navodi postupke koji se smatraju zavaravajućom poslovnom praksom. Točka 20 navodi tvrditi u okviru poslovne praske da se raspisuje nagradna igra ili promocija, a da se ne dodijeli opisana nagrada ili njezin razuman ekvivalent. Nedavno smo svi na društvenim mrežama vidjeli priču o jednoj nagradnoj igri i o automobilu iz nagradne igre koji je kao dodijeljen jednoj osobi čiji je otac zaposlen u državnoj tvrtci, no na kraju se pokazalo da to nije istina, da se jednostavno radi o dvije osobe istog prezimena ne povezane bilo kakvim rodbinskim svojstvom. No činjenica jest budući da sam i sam kao višegodišnji višedesetljetni djelatnik radija sudjelovao u mnogim nagradnim igrama kod nas je sve bilo ok, ovaj zakon bio nam je vrlo obavezujući u takvim slučajevima, no činjenica je da se javnost ponekad pita ko dobiva sve te nagrade te bi dakle trebalo jasnije definirati gdje i kako objaviti informacije o završenoj nagradnoj igri i naravno dobitnicima iste. Podsjetit ću još jednom kada smo govorili o reklamiranju sportskih kladionica vidimo i sami što se događa, nažalost ili na sreću neka i to bude jedan propulzivni hrvatski gospodarski sektor, često se oglašavaju i pogledajte i sami, znate i sami na kraju tih reklama eventualno nekim natpisom na dnu ekrana u trajanju od sekundu do dvije komunicira se obaveza po Zakonu o elektronskim medijima, a sada evo i po ovom Zakonu o zaštiti potrošača da se potencijalnog kupca te usluge jasno izvijesti o rizicima korištenja takve aktivnosti odnosno u ovome slučaju klađenja koje može, a dokazale su to mnoge studije i znanstvena relevantna istraživanja izazvati ovisnost o klađenju. Nastavit ću dalje, naravno o obavezi obavještavanja govorim o sklapanju ugovora, čl. 46. st. 1. prije nego što potrošač sklopi ugovor ili bude obvezan odgovarajućom ponudom trgovac ga mora na jasan i razumljiv način obavijestiti o točka 8. jasno kaže, trajanju ugovora, ako je ugovor sklopljen na neodređeno vrijeme ili ako je predviđeno da bude automatski produžen, o uvjetima otkaza ili raskida ugovora. Svi smo svjesni praksi naročito u ruralnim područjima da poprilično agresivni prodavači posjećuju domaćinstva koja su nažalost na selu uglavnom staračka pa prodaju svoje proizvode. Često se tu radi ustvari o nekim paketima telekomunikacijskih usluga, pretplatama na određene usluge gdje ti naši stariji ljudi zahvaljujući određenoj niskoj razini informativne informatičke oprostite ili bilo kakve druge pismenosti, potpisuju te ugovore i naravno tu se stavljaju u jedan vrlo neugodan tržišni položaj. Ukoliko se ne varam gospođo državna tajnice vidjeli smo da smo ovdje smanjili sa 30 na 14 dana rok za jednostrani raskid ugovora, smatram da je to možda ipak trebalo ostaviti na 30 za ovakvu skupinu potrošača, ali eto neka bude sad tako kako je, mislim da smo tu trebali malo ostaviti vremena da ti stariji ljudi na koncu konca izvijeste svoju djecu da su nešto potpisali ili kad već dođe prvi račun pa kad vide što trebaju platiti da možda ipak smo im tu malo trebali dati više prostora da mogu na vrijeme reagirati, ako ne već osobe koje su potpisale ugovor onda članovi njihovih obitelji. Eto, to bi bilo to, još ću samo za kraj dodati da se u nezatraženim posjetima trgovaca potrošačevom domu u čl. 71. st. 2. navodi da potrošač može istaknuti dodatno vremensko ograničenje posjete trgovca, eto smatram da i to još jednom stavljanje obaveze svima nama da na vrata lijepimo nemojte mi stavljati promotivne letke, nemojte mi dolaziti u toliko i toliko sati taj i taj dan, mislim da je to malo ipak previše. Eto, ja sam završio, hvala vam na slušanju.
Hvala. Gospođa Anka Mrak Taritaš govorit će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Mi imamo u drugom čitanju Zakon o zaštiti potrošača. Mi u klubu Centra i GLAS-a apsolutno cijenimo da je riječ o jednom izuzetno važnom zakonu. Dopustite mi za uvod samo par rečenica. Ja sam tamo negdje 2005., 2006.g. dobila na poklon jednu knjigu koja je govorila o prostornom planiranju gradova budućnosti i tu knjigu je pisala i radila apsolutno stručna literatura jedna mlada australska arhitektica. Ja sam sa velikim zanimanjem, zanimalo me kako to mladi ljudi doživljavaju gradove budućnosti, sa zanimanjem sam ne samo taj dio vezan uz nekakvo prostorno planiranje i arhitekturu, zanimalo me jer vi gradove gradite za neke ljude kako se predviđaju da će ljudi u budućnosti živjeti. I onda je u toj knjizi zapravo govorila o stanu odnosno o izgradnji kuća i stanova gdje se ljudi za ljude osigurava sve. Dakle, bila je pretpostavka da iz svog stana ne trebate otprilike svog pola radnog vijeka uopće ili životnog vijeka izać nego živite u tom stanu, u zgradi imate teretanu, imate mogućnost da se nekakvim spojite i da budete da gledate odlične kazališne predstave, da imate sve što trebate imati u svojoj zgradi, da imate dostavu i sve ostalo. Nakon što sam pročitala tu knjigu moja prva misao je bila fala Bogu kad to jednog dana ako će se tako živjeti jel mi je apsolutno bilo strano da se tako živi sa tim minimalnim nekakvim kontaktom prema drugim ljudima, mislila sam kad će neko gdje ću ja biti, bit ću na nekakvom Mirogoju ili negdje u trenutku kad će to zaista to tako gradovi i ljudi živjet. I vidi čuda, desila se korona, desilo se sve ono što je i mi smo jedan period tako živjeli. Što hoću reći? Mi imamo Zakon o zaštiti potrošača dakle otprilike odmah od početka imamo zakone, dakle ovo je već jedno treći ili četvrti zakon u redu koji imamo. Ja sam malo gledala zakon i bio je iz 2014. sa ovim izmjenama prije ovog i zanimalo me uopće odnos prema potrošačima koji je bio sa zakonodavnog aspekta 2014. a koji je sa zakonodavnog aspekta 2021. Ne govorim o vremenskom razmaku od pola stoljeća, ne govorim o vremenskom razmaku od 15 godina. Govorim o relativno kratkom vremenskom razmaku. Zakon koji je bio te 2014., dakle pred sad smo 2022. pred šest, sedam godina, osam i danas uopće drugačijim pretpostavkama jer se drugačije dolazi do potrošača. Dakle, 2014. netko tko je dolazio do potrošača u smislu aktiviranje njega je išao drugačije nego što to ide 2022. I o tome zapravo govorimo. Ovaj zakon govori o tome kako su potrošači bombardirani brdom informacija, brdom svega, da potrošači za pravo, vi morate imati dosta nekakvo razumno životno iskustvo i sve ostalo da vas te informacije koje vas bombardiraju svaki dan ne ponesu, da možete razlučiti nekakve stvari. Dakle ja gledam ne znam moju djecu, mlade ljude. Oni se prema uopće prema tim informacija drugačije odnose nego što se odnosim ja, a da ne kažem kako se odnosi moja mama koja kad pročita u novinama i kad kaže, meni kaže Isuse. Ja kažem mama to nije istina. Kaže kako ne bi bila istina, pa ja sam to pročitala ili sam to negdje vidjela. Dakle, uopće te informacije koje dolaze do nas i zašto ja sad sve to zajedno govorim, govorim iz razloga jer apsolutno cijenim da je ovaj zakon važan, da je važan da se zaštite svi potrošači i oni koji žive u neko drugo vrijeme jer žive u drugo vrijeme i na drugačiji način od onih koji zapravo još uvijek žive na nekakav tradicionalni način i to je uloga ovakvog jednog zakona. Uloga zakona je da se vide modeli i načini kako zaštititi onog krajnjeg korisnika potrošača. Imali smo prilike svi zajedno čuti i vidjeti, da su naši pojedini zastupnici u Europskom parlamentu, zastupnice, zastupnici glavninu mandata se usredotočili na određenu temu. Ja inače zaista mislim da rijetko tko može biti zastupnik opće prakse pa da se razumije u sve. Pa nema o tome o čemu ne može govoriti i o utjecaju ne znam kišnih glista na mjesečeve mijene, pa do ne znam do monetarne politike zemlje i uvođenja eura. Mislim da se uvijek trebate skoncentrirati na stvari koje nešto razumijete iz svog ili životnog ili radnog ili nekog drugog iskustva i to se zapravo kad malo gledate rad europskih parlamentaraca oni su se uvijek, oni se uvijek fokusiraju na par niša i u tim nišama rade. I tu se u nekoliko navrata smo zaista imali priliku vidjeti. Mi ako smo članica EU a jesmo i ja koristim svaki put ovu govornicu da naglasim činjenicu da je za Hrvatsku to dobro, da je puno bolje biti u društvu dobrih, uspješnih nego biti u društvu loših. Drugi par rukava je što smo mi tu pri dnu, ali to je jedan drugi par rukava što koristimo ili ne koristimo. I onda je bila i ta tema zaštite potrošača, jer jedanput se je vidjelo da postoje različiti proizvodi koji su na tržištu Njemačke, Poljske, Hrvatske i to je ono koju borbu moramo napraviti da mi možemo imati isti proizvod kao što imaju i sve članice EU. I to je jedna od stvari. I sad kako dolazimo, dakle to sve zajedno zgodno zvuči, u zakonu je to sve zajedno dobro, korektno napravljeno. Ja nekako kad treba nešto pohvalit apsolutno nemam nikakav problem da pohvalim. Imamo taj jedan segment, govorim sad apsolutno o jednoj formalnoj razini. Kad nešto dođe iz segmenta ovog ministarstva vezano uz ovu politiku uvijek dobijemo dobro pripremljene zakonske prijedloge. O čemu govorim? Govorim o formalnom dijelu mi uvijek dobijemo i obrazloženje zašto jedan zakon je, dobijemo i razlike koje su između prvog i drugog čitanja, dobijemo što se je prihvatilo u prvom čitanju, dobijemo što se prihvatilo, odnosno što se nije prihvatilo i zašto nije. Ja inače mislim da bi svaki zakonski prijedlog koji dođe na naše klupe tako trebao biti napravljeno. I zaista ja koristim priliku i to sam vjerojatno već i rekla na Odboru za gospodarstvo ako nisam, tad ću, nemam problem to ponoviti. Volim kad dobijem, volim dobiti dobro pripremljen prijedlog. Ja se mogu čak i ne složiti, mogu čak biti i protiv. To je druga tema, ali volim da se točno vidi da ste uvažili, odnosno da ste razmišljali i o onom što su saborski zastupnici sa ove govornice govorili. Dakle, uvijek dobijemo dobro obrazloženje između prvog i drugog čitanja zašto i kako i tako bi to trebalo biti, ali otići ću u onu temu koju nisam htjela sad pokrenuti. Ono što sam htjela reći kako to osigurati, kako osigurati zaista da ovaj zakon ne ostane mrtvo slovo na papiru nego da u stvarnosti vidimo pomake koji su vezani uz taj zakon. O tome kako ja to vidim iskoristit ću onaj svoj pet minutni govor u pojedinačnoj raspravi, a sad ću malo reći o ulozi i značaju inspekcije. Dakle mi svi inspekciju doživljavamo kao nekog tko hoda sa onim štapom i hoda sa onim nekakvim starim paragon blokom da tako se i piše kazne. Nije to uloga inspekcije. Hajmo se vratiti na bazičnu ulogu inspekcije. Ja to ponavljam i svaki put ću ponoviti. Inspekcija je nešto što mi onak' ne volimo. Ići raditi kao inspektor ljudi se teško odlučuju. To je jedan posao koji nije ugodan posao, ali da bi, dakle ja sam u svom radnom vijeku imala u par navrata mi je rečeno pa odi. Nisam nikad, nije mi palo na pamet da se krenem s tim baviti, ali netko tko je inspektor mora biti odličan sa nekoliko polja. On mora biti odličan u onom polju upravno-pravnom da tako kažem, ali mora biti odličan i u stručnom polju djelovanja. I tu je uloga inspekcije, ta jedna edukativna uloga inspekcije. To da inspektor kad dođe i kad nešto utvrdi ne kazni odmah, nego da priliku da se nešto popravi i da rok u kojem se nešto popravi. Dakle, nije smisao kažnjavanja, nije, ja ne doživljavam smisao da je konačno smisao objavljivanje crnih listi i da se mi sad svi čudimo tko je na tim crnim listama. Tamo treba biti onaj koji je zaslužio. Bio si, utvrdio, opomenuo, dao rok. Doš'o drugi put, bio, vidio i vidio, ovaj ne samo da nije ništa napravio, već ti se onak' lijepo debelo i smije i kaže, ja ću svojim putem. To je uloga inspekcije. A svi ti aspekti su u ovom Zakonu. Dakle, osim toga, mi imamo i nacionalni plan zaštite potrošača, a ja ću svoj 5-minutni govor iskoristiti malo [[Upadica: Hvala.]] za onaj edukativni dio kako ja mislim da možemo voditi računa [[Upadica: Hvala lijepa.]] da ovaj Zakon stvarno bude i …
Hvala lijepa. Sada g. Bojan Glavašević govorit će u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
.../Govornik govori stranim jezikom./... Direktiva koju ovim Zakonom implementirate omogućava vam da pojačate zaštitu građana. Vi tu mogućnost niste iskoristili do kraja. Odradili ste zadaću, ali za trojku, umjesto da ste se potrudili za peticu. Ne za sebe nego za građane. Direktiva je za cilj imala, između ostaloga i usklađivanje sankcija i kriterija sankcioniranja, baš što i to se verbativnim navodi u Direktivi, neke države članice ciljano rade bitne propuste u zaštiti potrošača. Hrvatska će ovim Zakonom ostati nažalost u toj skupini država i zbog onoga što ste propisali polovično, a još više zbog onoga što niste propisali. Najviše smo razočarani činjenicom da ovaj Zakon ne obuhvaća mjere zaštite potrošača na tržištu financijskih usluga usprkos činjenici što je najvećem broju naših građana pitanje ekonomskih interesa narušeno upravo nedovoljnom regulacijom njihovih prava u odnosu na financijske institucije. Mnogo smo puta ovdje govorili i nastavit ćemo govoriti dok se ovaj Sabor ne odluči nešto napraviti po tom pitanju, o situaciji osoba koje su ovršene, koje su u dugotrajnoj blokadi računa i time su isključene s financijskog tržišta, a posebno o ljudima čiji su dugovi prodani agencijama za naplatu potraživanja. Ponavljam, ovaj Sabor godinama ne nalazi za shodno da regulira postupanje agencija za naplatu potraživanja koje posluju kao čardak, ni na nebu ni na zemlji. Kako dolazi do te situacije? Tako da ste usprkos našim amandmanima izglasali Izmjene i dopune Zakona o kreditnim institucijama koji regulira pitanje prodaja plasmana banaka na način da se ne prepoznaje specifičnost prodaje dugovanja građana, odnosno potrošača u odnosu na prodaju dugovanja poslovnog sektora, odnosno pravnih osoba. Stvarno nas čudi da ovaj Zakon ne prepoznaje probleme ovakve prakse i u pogledu socijalnih prava građana, ekonomskih prava građana, poticanja lihvarenja, ali i po jednom bitnom pitanju, koje se ne ističe, a to je pitanje zaštite osobnih podataka građana koji se prodaju zajedno s ugovorima o kreditnim plasmanima. Pa tako eto, agencije za naplatu potraživanja koje nisu, usput, budi rečeno, regulirane ni ZOKI-jem ni drugim propisima koji reguliraju financijske institucije jer, zamislite, agencije za naplatu potraživanja prema našim zakonima to naprosto nisu, dolaze u posjed svih privatnih podataka građana, od OIB-a do adrese stanovanja. Hrvatska spada u one zemlje članice EU koje nemaju regulirane agencije za naplatu potraživanja i gdje građani nemaju adekvatne pravne lijekove pomoću kojih bi mogli osporavati dug ili visinu duga koje im agencije naplaćuju. Prema istraživanju rađenom na 27 zemalja EU, uključujući i Hrvatsku, pokazuje se da od 22 ispitanika, dakle 22 država, 11 licencirano djelatnost naplate dugova, to su Austrija, Belgija, Danska, Finska, Francuska, Njemačka, Grčka, Italija, Latvija, Rumunjska i Švedska, a ono što je jasno da u gotovo jednakom broju država članica utjerivači dugova djeluju bez ikakvog adekvatnog nadzora. Eto, u te zemlje spada Hrvatska. Istraživanje je pokazalo i to da najčešće zlouporabe uključuju pogreške vezane uz dug u pogledu iznosa i valjanosti duga ili identiteta dužnika, to smo maloprije isto mogli čuti, nakon čega slijedi, citiram, nasilno ili agresivno ponašanje prema dužniku. Osim toga, pritužbe su se ticale i korištenja lažnih ili obmanjujućih informacija, kršenja privatnosti, uznemiravanja u vezi s naplatom duga. Krajem 2019. g. predložen je niz amandmana za Direktivu EU Parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima, od kojih su najvažniji sadržani u nacrtu Izvješća Odbora za ekonomska i monetarna pitanja EU parlamenta. Nacrt Izvješća daje niz prijedloga vezanih za aktivnosti vezane za naplatu duga. Započinje potvrđivanjem nepostojanja zajedničkih standarda na europskoj razini za reguliranje prakse naplate dugova te daje nekoliko prijedloga za postizanje dovoljne razine zaštite zajmoprimaca i rješavanje zloupotreba naplate dugova kao što je recimo, zabrana da se naplati dužnicima trošak naplate duga i zabranu agresivnih, obmanjujućih ili uznemirujućih praksi. Slične sugestije dala je i Svjetska banka u vezi s pogoršanjem financijskih prilika potrošača uslijed pandemije Covida-19. Među neposrednim štetama koje je kriza Covida-19 nanijela financijskim potrošačima zbog neočekivanog gubitka prihoda, financijska institucija navela je izloženost potrošača, citiram, agresivnim praksama naplate dugova i zakasnjelim plaćanjima ili naknadama za neispunjavanje obaveza, uključujući zapljenu plaćanja prihoda s osnova socijalne zaštite od strane utjerivača dugova. Stoga je Svjetska banka u svojim preporukama regulatorima istaknula da je, citiram, pojačano praćenje agresivnih i beskrupuloznih aktivnosti naplate dugova ključno u ovim vremenima. ... [[Govornik se ne razumije.]] direktive obuhvatit će, između ostaloga, ograničenja kamatnih stopa i/ili ukupnih troškova kredita za potrošača, opseg same direktive je značajno proširen i obuhvaćene su i davatelji malih zajmova ispod 200 eura platforme … [[Govornik se ne razumije]] iz sheme „kupi sada plati poslije“. Štoviše, svi ugovori o kreditu do 100.000 eura sada će biti u skladu s obavezama prema direktivi. Zabrana prakse vezanja npr. kada zajmodavci zahtijevaju od potrošača da sklope posebnu policu osiguranja plaćanja kako bi dobili zajam. Zabrana neželjenih kreditnih ponuda i neovlaštenih povećanja kreditnog limita uključujući i prakse poput slanja neželjenih unaprijed odobrenih kreditnih kartica potrošačima. Zajmodavci će također potrošačima u financijskim poteškoćama biti dužni dati razumne mjere produženja kredita ili odgode plaćanja, a zemlje moraju osigurati da usluge savjetovanja o dugu budu dostupne potrošačima. Dakle, sve to imamo prilike već sada regulirati. Zbog toga uputit ćemo amandman kojim zabranjujemo ustupanje potrošačkih ugovora i potraživanja trećim stranama bez izričitog i pisanog pristanka dužnika pri čemu takav pristanak ne može biti sastavni dio osnovnog ugovora već se može sklopiti najranije 60 dana prije ustupanja potraživanja odnosno ugovora. To bi jednom zauvijek onemogućilo prodaju bilo kakvih dugova i ugovora koji imaju karakter potrošačkih agencijama tzv. Agencijama za naplatu potraživanja bez da sam dužnik za to zna i da je za to dao eksplicitan pristanak. Također predlažemo i da se iz uplaćenih prekršajnih kazni formira fond za besplatnu pravnu pomoć u slučajevima kolektivnih i individualnih potrošačkih sporova kojim upravlja Ministarstvo pravosuđa i raspodjeljuje se u skladu s pravilima javnih natječaja za besplatnu pravnu pomoć. To je nešto što ova direktiva također omogućava, ali u prijedlogu zakona se ne nalazi. Na taj način osigurali bismo sredstva za snažniju i dostupniju zaštitu potrošača. Također uputit ćemo i zaključak kojim od vlade tražimo harmonizaciju svih ostalih propisa poput npr. Zakona o obaveznim odnosima sa zabranom ustupanja i/ili prijenosa potrošačkim ugovora i potraživanja na treće osobe bez izričitog pisanog pristanka potrošača. Kolegice i kolege iz većine i svi ostali, želimo vam jasno reći ili ćete podržati ove amandmane i ovaj zaključak, dakle ili ste na toj strani ili ste na strani lihvara i lihvarskih agencija koji imaju nepoštene nasilne, agresivne i obmanjujuće prakse prema hrvatskim građankama i građanima. To mora biti jasno, ili ste na pravoj strani ili se na strani onih koji ugnjetavaju naše građane i o tome imate mirijadu dokaza, samo otvorite medije. Svako od vas će morati stisnuti to dugme ili podići ruku i tu ćete se svrstati. Dakle, to je priziv na vašu pojedinačnu savjest. Hvala.
Hvala. Gotovi smo sa klubovima, prelazimo na pojedinačne rasprave i prva je gđa. Anka Mrak Taritaš, izvolite opet.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Tamo u jednoj priči Odisej je išao pored otoka i onda mu je Kirka rekla da su tamo sirene i da može smrtno stradati i da su opcije da stavi vosak u uši jer da će taj zov sirena ga odvesti u smrt. I onda su oni koji su ga vozili stavili vosak u uši, a on nije im odolio nego se svezao uz jarbol da ipak se ne ubije. Ja se često kao potrošač točno osjećam kao taj Odisej. Taj zove sirena kojim imate, to što imate brdo informacija koje vas vuku zapravo da kao potrošač nešto konzumirate me točno podsjeća na to. Kako tome doskočiti, šta tu može napraviti sustav, šta tu može napraviti država da kolko tolko odradi da možete biti kritični prema tome što vas obasipa i da možete biti kritični prema tim informacijama koje dobivate. Tamo se je od 2018.g. se napravilo jedno istraživanje koje je bilo istraživanje o hrvatskim građanima koji su smatrali da njihova su potrošačka prava ugrožena. I onda to istraživanje je pokazalo da se otprilike 63,4% njih obratilo direktno trgovcu proizvođaču, 6,8 je kontaktiralo institucije koje se bave zaštitom potrošača, 4% je kontaktiralo udruge, a 1,7 je kontaktiralo savjetovalište za potrošače. Ja to čitam na slijedeći način. Zapravo da ljudi nemaju, potrošači nemaju informacije kom se sve zajedno u zaštiti svojih prava mogu i trebaju obratiti. Oni naravno prvo se obraćaju onim koji mu je narušio ta prava, narušio mu i on osjeća se ugroženo od proizvođača od trgovca. I logično da se prvo ide obraćat njemu i da kaže njemu gle toj, ali ja nekako mislim da tu mi trebamo svi zajedno pojačati ulogu institucija, dakle ulogu udruga, ulogu savjetovališta, ulogu onih gdje bi se oni mogli obrati koji bi uopće rekao pa ti imaš pravo, pa to što ti je on napravio ti si u pravu, koji bi u krajnjoj liniji mogao stati iza njega. E sad, što mi tu ko država odnosno što se može napravit? Može se napravit, ja uvijek mislim da je edukacija izuzetno važna i mislim da su u toj edukaciji naravno izuzetno važni i mediji. Dakle, može se napraviti da tema edukacije da građani budu svjesni da oni zapravo imaju pravo, da vi za svoje novce imate pravo pitati zašto, prodao si mi loš proizvod, izvoli nazad ili poluproizvod i sve ostalo. To je važno i to se iz ovog iščita. E sad, to zaista se može napraviti i putem određenih udruga, putem određenih savjetovališta i dolazimo do onih vječnih tema koje tu između ostalog kad su ovakvi zakoni u pitanju otvaramo. Pitanje centralizacije i decentralizacije. Ja uvijek imam osjećaj kad netko spominje decentralizaciju onda ko zmija noge jer ići će veća centralizacija. Ali ovdje je uloga zapravo i na pojedinim jedinicama lokalne samouprave, nemaju svi tu moć i nisu svi koncipirani na način da to mogu i to nam mora biti sve jasno. Ali nekakvi gradovi koji jesu bi trebali zaista jačati tu ulogu, to znači ne može ministarstvo. Ja sam se jednom prilikom je jedan drugi zakon pa sam išla zvati onaj info telefon pa sam onda tu govorila koliko puta sam zvala, a nisam dobila informaciju, ali to je nevažno. Važno je da ljudi znaju da se mogu nekom obratit, važno je da ljudi znaju kad se obrate da će ga taj zaštititi, važno je da oni znaju što sve zajedno mogu dobit. Ja kompletnu implementaciju ovog zakona odnosno ako želimo implementirati zakon onda je to jedan dio koji se treba ojačat. I ne treba se tu se svaki put, ne možete se vi osloniti na državu i ne možete se osloniti samo na ministarstvo. Na ono što se morate oslonit tu je ta decentralizacija da zapravo to bude zajednička akcija, ne samo centralne vlasti nego da to bude zajednička akcija i svih općina, gradova koji imaju tu snagu, koji mogu jer na taj način zapravo štite svoje građane. Štite građane od toga da ga neko prevari, da ga neko obmani, pogotovo je to važno i nemojmo zaboraviti za starije građane. Dakle, mladi ljudi danas uopće nemaju problem kupit tenisice, vratit tenisice i reć sory poslao si mi krive tenisice, a ljudi starije životne dobi kad mu ovaj dođe doma na vrata i nešto im prodaje [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] da kutiju u kojoj nema ništa neće se nikom obratiti. To je zapravo važno [[Upadica Radin: Hvala.]] da znamo ko sve je ugrožen ovim zakonom odnosno posljedicama.
Imate dvije replike, prvu repliku je tražio g. Dretar.
Hvala vam lijepo poštovani predsjedavajući. Uvažena zastupnice Mrak Taritaš. Odlično ste vidjeli ove postotke potrošače koji su se nekome obratili, nažalost zabrinjavajuće je da se 33 i nešto sitno posto nije obratilo nikome, to je jako tužno. No, ja bih htio da malo prokomentiramo pojedine ugovorne odredbe koje se mogu smatrati nepoštenim, čl. 54. Točka 9 odredba kojom se određuje da će ugovor na određeno vrijeme produljiti ukoliko potrošač ne izjavi prije samog prestanka ugovora da ne želi produljenje ugovora i … itd., itd. znamo da su tu jako žestoki telekomi, agresivno nude višegodišnje ugovore u slučaju da niste na vrijeme otkazali pretplatu odnosno ugovor ogromni su penali za prijevremeni raskid ugovora. U današnje doba informatizacije kada veliki sustavi imaju izuzetno sofisticirane računalne sustave zašto to u zakon nismo stavili na trgovaca da vas na vrijeme obavijesti da će vam za 30, 60 ili 90 dana isteći ugovor? Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo na vašem pitanju. Dakle, mi imamo nekoliko tema koje u stvarnom životu vidimo da su teme, vidimo što se događa i apsolutno imamo dvije opcije. Jedna opcija je da to moramo definirati zakonom, a druga opcija je da to zapravo se mora staviti mogućnost da ljudi dobiju informaciju. Odlično ste mi sjećam se nedavno pred jedno dva mjeseca, prijateljici od moje mame koja ima 86 godina se upravo nešto slično dogodilo. I sad mene moja mama pita dakle ona pita moju mamu koja je dve, tri godine mlađa od nje što da radi i sad njih dvije mudruju što će napravit i naravno mama pita mene. Ništa, nažalost ništa. Ali ono što se meni čini da ako koristimo medije i ako imamo one promotivne filmiće koji su za svašta nešto da bi uloga države trebala biti da putem EU kroz različite programe imaju te promotivne filmiće, točno kao što je sad recimo moj [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] Bjelovarčanin Goran Navojec radi jedan film vezan uz nešto drugo [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] da se vidi kako riješiti i gdje vrebaju opasnosti.
Gospodin Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Taritaš, mislim da ste dobro identificirali ovaj problem edukcije potrošača. Možda zato što dolazim iz tog sustava, ali ja sam uvijek govorio da je edukacija nešto što je jako bitno i zapravo naše učenike i djecu, ali i širu javnost trebamo educirati kako biti odgovoran građanin, a onda kako biti i odgovoran potrošač prema sebi i prema drugima odnosno koja su vaša prava. Ono što sam želi reći je zapravo presnažiti vašu raspravu je da ja ulogu države ovdje vidim kao centralne informacijske točke gdje će potrošači moći se informirati o svojim pravima, ali ne na šturi birokratski, teški suhoparni način nego ovako kao što ste možda i vi rekli na neki malo popularniji, jednostavniji i pristupačniji pitkiji način i dakle država mora biti servis koja će svojim građanima, prvo educirati o tome koja su njihova prava, a onda ih uputiti kako ta prava zapravo i ostvariti.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo kolega Hajduković. Namjerno sam željela ovih pet minuta govoriti o toj važnosti edukacije, o važnosti informacija koje je i namjerno sam tu htjela govoriti o našem starom stanovništvu. Ovaj popis stanovništva o kojem govorimo cijelo vrijeme će pokazati koliko zapravo imamo starog stanovništva, koliko imamo ljudi iznad 80 godina, to je nekad bilo koji normalno funkcioniraju, koji su normalno u svakodnevnom životu u onom dijelu u kojem su oni malo hendikepirani su hendikepirani u smislu da nisu na mrežama, da oni otvore svoj kompjuter i Internet, ali u tim informacijama i zato je uloga države. Ja moram priznati ja se sjećam kad smo mi išli u postupak legalizacije imali smo jedan promotivni filmić koji se je vrtio i to je bio promotivni filmić koji su bila tri praščića, koliko vrijedi kuća od ta tri praščića. Ti promotivni filmići bi bili važni da pokažu gdje vrebaju opasnosti, ono što sam od početka [[Upadica Radin: Vrijeme.]] Odiseja i Sirena gdje vrebaju opasnosti i čega da se čuvaju.
Nemate više replika. Sada je na redu g. Goran Ivanović, tu ste. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče, uvažena državna tajnice, uvažene kolegice i kolege. U biti od kako je svijeta i vijeka i kad su nastali trgovci i kad su nastali potrošači prevara je nekako bila sama po sebi normalno koliko god to zvučalo nenormalno. No u neka druga vremena su to i drugačije kažnjavali pa da ne govorim sada o tome. Smatram da ovaj Zakon o zaštiti potrošača jedan od temeljnijih zakona društva. Društvo ne može biti uređeno ako u njemu nisu zaštićeni potrošači, a potrošači su komponenta, faktički nema stanovnika Republike Hrvatske koji nije potrošač na bilo koji način. Nepoštene trgovačke prakse i nepoštene poslovne prakse su nešto na čemu bih ja evo posvetio ovih svojih pet minuta i mislim da je to nekako možda i najbitnije. Danas smo u eri jednog drugačijeg načina života gdje se prevara može stvarno dogoditi a da nisi ni svjestan gdje ti se može oduzeti praktički identitet, a da ni toga nisi svjestan. I zakonskim odredbama koje su ovdje u ovom zakonu ostavile upravo tu mogućnost da potrošač ima svoja prava i da ih može iskoristiti je nešto što mislim da je dobro. Tako je edukacija, edukacija, edukacija, edukacija. To je zasigurno najbolje rješenje, no mislim da imamo jedan drugi problem. Problem je evo i ove ovdje sabornice gdje se nalazimo. Govorimo o bitnom zakonu. Mi bi trebali biti ti koji smo glasnogovornici praktički naših građana gdje bi im govorili o nekim njihovim pravima koje mogu ostvariti kroz ovaj zakon. No na žalost ova tema danas baš ne zanima puno saborskih zastupnika, a s druge strane svjedočili smo tu ponovno jednom orkestriranom ujedinjenju i ljevice i desnice, a usmjerenu naravno protiv vladajuće koalicije, pa se evo nije libilo ni napasti državnu tajnicu sa temama koje ona ovdje nije došla niti govoriti, niti za njih je imala potrebe artikulirati ih. Ali evo uspjeli su to dobiti pet minuta slave, pa evo danas portali pišu uglavnom o tome a ne pišu o onome o čemu je Sabor na ovoj plenarnoj sjednici raspravljao. Ono što se meni čini da je dobro da kod ovih i nepoštenih trgovačkih praksi i poslovnih praksi su kazne dosta visoke. Trgovački lanci tu plaćaju visoku cijenu, no naravno postupci su dosta dugotrajni, teški i sudski i na svaki drugi način. Smatram da je crna lista ljudi koji varaju hrvatske građane potrebna. Zašto ne bi napisali da je jedan trgovački lanac prevario 100, 200, 500 građana Republike Hrvatske i stavili njegovo ime na naslovnu stranu bilo kojih dnevnih novina. Pa zašto bi ljudi išli u taj trgovački lanac ako tamo postoje ljudi koji žele varati građane Republike Hrvatske. Čuli smo iz nekoliko rasprava, uspoređivanje cijena Francuska – Njemačka – Hrvatska i tamo postoje neki trgovci kao što postoji u Hrvatskoj, samo su oni možda malo pošteniji nego što su naši pa imaju tu neku socijalnu osjetljivost sa svojim narodom kojim žive pa vide način na koji žive pa ne dižu cijene za 20, 50 ili 100 ili 200%, nemaju marže od 30, 50 ili 80% nego imaju marže koje mogu zadovoljiti njihovu likvidnost i njihovo normalno poslovanje. Da bi se zaštitili potrošači, da bi potrošači u Hrvatskoj bili zadovoljni, hajdemo reći barem do one granice koja je normalna, moramo imati partnerski odnos. Moramo imati partnerski odnos sa svima kod kojih dolaze potrošači. Bez toga nećemo otići ni koraka naprijed. Ovo zakonsko rješenje daje te uvjete i preduvjete i mislim da se ministarstvo dobro potrudilo oko ovog zakona. Ali opet zakon kao zakon neće donijeti ništa ako ne budemo i mi učinili onaj minimum napora koji možemo, stoga ću evo i završiti da edukacije apsolutno su potrebne. Od rane dobi moramo educirati naše učenike u osnovnoj školi pa dalje, ali isto tako moramo imati taj jedan osjećaj da ova Hrvatska država je naša država i da svi oni koji žele varati i krasti od hrvatskih građana ne bi trebali biti dio našeg društva.
Hvala. Gospodin Šimičević, prva replika.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zastupniče. Evo pretpostavka da imamo dobar zakon međutim događaju se stvari koje nisu primjerene i koje ne bi trebalo se događati u uređenim državama. Vi ste govorili ovdje o edukaciji, a ja bih vas isto tako podsjetio da bi trebala biti i prevencija. Dakle, onaj tko je napravio lošu stvar on bi za to trebao i odgovarati. Kad usporedimo nas Hrvate koji živimo po svijetu mi smo ugledni, časni, pošteni ljudi u državama. Međutim, ovdje u svojoj vlastitoj državi ne možemo se ponašati u dosta slučajeva onako kako propisuje zakon. I mislim da je tu problem kako se ponašati. Međutim, imate i druge strane da trgovci, čovjek ima mrežu telefona na jednoj mreži, potrošio je, upao je u dug i druga mreža mu daje istu tu uslugu, a to mislim da vodi samo u slijepu ulicu.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Ja ne bih volio da se iz mog izlaganja osjeti nekakav atak prema trgovcima. Ja sam i sam po struci trgovac i nisu trgovci jedini dio vezan za potrošače. Možda onaj veći da, a ono što ste rekli kolega Šimičević to je vrlo bitno. Nema bez te uzajamne osjetljivosti napretka. I sami smo čuli iz riječi i gospodina Bernardića koji je iskoristio ovu točku za nešto drugo i od kolege Grmoje, da je Vlada donijela odluku da će zamrznuti cijene goriva na 11 kuna, odnosno 11 kuna i 10 lipa. A trgovci su već znali unaprijed kad budu oslobodili i kad cijena bude slobodna da će ona biti puno skuplja, pa smo danas došli do 12 kuna. Prema tome, mi smo već znali što će oni unaprijed napraviti. Pa ako nama za sve treba ovakvi alati onda se bojim da nam se ne piše dobro.
Gđa. Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS-a, uvaženi kolega Ivanović. Danas raspravljamo o iznimno važnom zakonu, Zakonu o zaštititi potrošača, znači zakonu koji se tiče svih nas. On se donosi radi usklađivanja sa zakonodavstvom EU, ali i zbog njegove modernizacije i poboljšanje zaštite prava potrošača. Naše navike se mijenjaju, živimo brže i modernije i sve više posežemo za online kupovinom. Smatrate li da će se ovim zakonom jače štititi potrošače koji sve češće koriste ovaj način kupovine? I ono drugo, veoma važno, a povezano je sa svim ovim, koliko je važna financijska pismenost i kako pomoći onim potrošačima kojima je ona zaista potrebna?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo na pitanju. Tako je, krenut ću od ovog posljednjeg. Financijska pismenost je vrlo, vrlo bitna, ona je bitna apsolutno da bi se danas funkcioniralo u ovom društvu digitalizacije i informatizacije gdje su načini i plaćanja i naručivanja sasvim drugačiji, pa i sam sam prije godinu i pol dana dizao kredit u banci, potpisao sam sigurno 30-ak do 40-ak nekakvih papira, a vjerujte mi, da l' sam pročitao jedan ili nijedan od tih papira, u svim tim papirima nešto piše, tamo su i prava, ali su tako isto i obaveze. Prema tome, na tome, to je i gđa. Mrak-Taritaš govorila, ta edukacija je vrlo bitna, s tim se apsolutno slažem, uskladiti se sa EU, Komisijom, to je težnja, zato smo ušli u EU, da budemo uređenije društvo, no nekada nije dovoljno samo imati zakon usklađen sa EU, nego moramo imati i aktove koji su spremni taj zakon učiniti [[Upadica: Hvala lijepa.]] korisnim za društvo.
Gđa. Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega. Sigurno je ovo pitanje nepoštenih trgovačkih praksi jedno od važnijih pitanja koja se uređuju ovim zakonom. Spomenuli ste u vezi toga i propisane kazne u zakonu i da su one propisane kao prilično visoke, što se ja slažem s vama, ali da bismo zaista sveli pojavu nepoštenih trgovačkih praksi u realnosti na nekakav minimum, da li mislite da je dovoljno da smo ih samo propisali te kazne i šta s tim ako se to ne provodi. Inače, sviđa mi se vaša ideja o stvaranju javnih crnih lista nepoštenih trgovaca, zašto ne? Neka naši građani znaju tko su oni. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala i vama. Da. Kazne su dosta visoke, ako uzmemo, 4% bruto prihoda nekog trgovačkog lanca, to je visoka kazna, budimo iskreni. No, naravno, nije moja intencija nikada bila, represivni aparat ima svoje prednosti, ali ima sigurno puno više mana nego li prednosti. Kazne moraju postojati za one koji se ne žele držati slova zakona, ali ovo što ste rekli, mislim da je najbitnije, da svi imamo svoje učešće u tome da stvorimo bolje uvjete i preduvjete za ovo, a ovo sam apsolutno za. Mi smo imali crne liste ljudi koji, ne znam, nisu platili porez hrvatskoj državi, neke poduzetnike i bilo što drugo. Dapače, zašto ne? Onaj, pa na kraju krajeva, prije ili kasnije će netko, svatko od nas završiti u novinama zbog bilo čega. A možda nismo krivi, tako da, smatram da je to dobro i da građani moraju znati gdje ne trebaju ići.
Gđa. Dreven Budinski.
Hvala lijepa. Kolega Ivanović, konačni prijedlog zakona o potrošačima o kojem danas raspravljamo obuhvaća odnosno uređuje prava i zaštitu potrošača, da potrošače trebamo educirati jer stvarno, kako smo i zaključili, dolaze i nova vremena i novi načini i prodaje i kupovine i mislim da poslove obavještavanja rada i informiranje i edukacije manje-više rade udruge o zaštiti potrošača. Ovim zakonom je predviđeno i da se jedinice lokalne samouprave i regionalne samouprave moraju uključiti dodatno osigurati prostore gdje će se vršiti edukacija naših građana. Zanima me da li će, kako će to biti prihvaćeno na terenu i odnosno da li će to biti i odrađeno na terenu, onako kako bi trebalo? Hvala.
Hvala. Odgovorite.
Hvala lijepo. Ja mislim da je ovim Zakonom upravo prepoznato ono što je bitno. Nema te bolje hrvatske države ako nismo disperzirani na svim razinama. Lokalne i područne samouprave su vrlo bitni segmenti uopće hrvatske države, prema tome, taj dio odgovornosti se treba prenijeti i na njih, to su mikrozajednice koje mogu puno brže artikulirati, na kraju krajeva, svaka od njih ima i svoju radiopostaju gdje upravo na taj način možemo ovu količinu informacija vrlo brzo prenijeti, a onda kroz pravne instrumente koji su uređeni ovim Zakonom, potrošač može točno znati koja su mu prava, ali isto tako, i koje su mu obveze i način na koji on to može rješavati. No, kažem, živimo u jednom globalnom vremenu gdje je vrlo, vrlo teško zaštititi apsolutno do one krajnje granice sve, ali kroz ovakve mjere, zasigurno pomažemo tome.
G. Sačić.
Poštovani kolega. Svakako da, podržavamo ovaj te dobre prakse i zaštitu potrošača u svim segmentima, osobito ovo što je kolega sad, gđa. Nadica rekla, baš ta edukacija naših potrošača, imali, imamo na Hrvatskoj televiziji Potrošački kod i mnogo tih emisija gdje obični ljudi osobito starije životne dobi kojima nije dostupno ta informatizacija mogu doći u priliku da ostvare svoja prava, ali da se zaštite. Međutim imamo trend depersonalizacije u prodaji usluga, proizvoda, itd., čak i kod nekih javnih poduzeća, osobito banaka, vi imate govorne automate, vi u HEP-u ne možete riješiti problem, morate, .../nerazumljivo/... znači u nekakvim javnim tim ovaj, poduzećima, imate problem da stariji ljudi ne mogu, nisu svi vični mailu, nemaju to, a govorni automat ga baca sa strane, ti si sad 65. na redu, pričekajte, pa [[Upadica: Hvala.]] pola sata sa, pa kako to? [[Upadica: Hvala lijepa.]] Dajte to nešto.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika.
Hvala lijepo. Slažem se, nekoliko zastupnika je to ovdje naglasilo. Imamo problem i popis stanovništva nam je to pokazao da imamo dosta staru populaciju koja se ne nosi sa novim izazovima vremena. E zato nam je potrebno upravo ovo – razraditi mehanizme tako ćemo tim ljudima olakšati da budu dostupni. Naravno ovaj drugi dio priče je danak vremena u kojem živimo. Danas je sve nešto robotizirano, digitalizirano, nema onog prisnog kontakta odnosa trgovac – potrošač, na kraju krajeva bankar – klijent, nego je sve preko nekih drugih stvari. I zato mislim da je dobro da mijenjamo zakone, da se prilagođavamo vremenu u kojem se nalazimo i da ti zakoni na kraju krajeva od svoje primjene imaju učinak na bolje hrvatskom društvu uz ove opaske koje ste i sami dali koje moramo naći rješenja da poboljšamo status tih starih osoba.
Repliku ima poštovana zastupnika Antolić Vupora.
Poštovani gospodine zastupniče, dakle rekli ste da od kad je svijeta i vijeka trgovci će biti i oni koji će prevariti svoje kupce. To je tako, da. Ali ako to znamo i ako to svi znamo zbog čega u zakonu i zbog čega nije jasnije utvrđena i kontrola tih provedbenih mehanizama uz taj zakon. Zbog čega ste, rekli ste da je vrlo visoka zapriječena kazna i da, čuli smo da inspektor mora biti taj koji na neki način i educira i upozorava nepravilnosti. Ali tko će educirati inspektora, inspektora koji je uvelike premalo za takav oblik poslova nadopunjuju udruge a udruge su s druge strane premalo financirane. Smatrate li da je taj dio zanemaren?
Poštovani zastupnik Ivanović.
Pa ne smatram da je zanemariv. Ja mislim da čak zakon ide u prilog ovome što vi govorite. Ja mislim da inspekcije rade svoj posao. I sam sam se bavio nekada evo kao gospodin Dretar, doduše ja sam prije to doživio njega, bavio. Inspekcije obilaze svoj dio posla, rade ali nije to lagano svaki puta. Oni trebaju biti i terapeuti, oni trebaju biti ljudi koji će te upozoriti. No imaju ljudi koji permanentno krše, koji jednostavno ne žele prihvatiti ni tu sugestiju, niti kritiku kako da poboljša svoje poslovanje. Zato kroz ovaj zakon želimo podići to na jednu višu razinu i naravno ne ide to preko noći. Sve ovdje kad budemo i na toj mentalnoj razini shvatili određene stvari ne samo potrošači, nego i trgovci mislim da će biti puno bolje. Ali u svakom slučaju platforma i početna točka je dobra.
Poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani zastupniče, spomenuli ste crne liste, pa ću vas samo podsjetiti da smo već imali listu poreznih dužnika. I sad da vas ne pitam tu, znamo i vi i ja što se njima desilo. Ništa! Oni su ostali i dalje dužni, nitko ih nije za to teretio osim ono što je trebalo po zakonu. Novac je propao, država je ostala bez novca i nikom ništa. Da se ne bi slično desilo i sa ovim crnim listama mislim da trebaju biti prave kazne, adekvatne kazne i to kazne koje se naplaćuju na jedan malo drugačiji način a ne da se nakon toga ima pravo na žalbu pa se ode na sud, pa onda sudac ima nekakvo pravo da tu kaznu smanji, pa umanji, pa se malo sažali. Na kraju od one kazne koja treba biti 100 000 kuna ispadne kazne nekoliko tisuća kuna ili gotovo ništa. A što se tiče crnih listi lako bi nam se moglo desiti s obzirom da smo jako snalažljivi da imamo crnu listu, malo tamniju listu, malo crniju listu i najcrniju listu. Tako da teško da ćemo tu nešto napraviti.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Slažem se. Dosta smo i o Zakonu o nepoštenim trgovačkim praksama. Vidjeli smo čak i izdvojene tamo primjere gdje sudski procesi traju strašno dugo, godinu, dvije, tri. Na kraju krajeva od one prvobitne kazne dođe se na neku kaznu koja neće njega naučiti apsolutno pameti. Čak štoviše on ju je spreman platiti jer mu je profit bio puno, puno veći nego što je bila kazna koju je platio. No, moramo izdržati proces, moramo tražiti i unapređivate kako ćemo svakim donošenjem zakona ovdje u Hrvatskom saboru barem za jedan postotak, pet posto, deset posto, dvadeset posto, pedeset posto postići to da Hrvatska bude bolje, uređenije društvo u kojem će svaki građanin imati svoja prava, a isto tako i obveze, a pogotovo kada su u pitanju potrošači. Hvala lijepa.
Hvala. Sada će govoriti poštovana zastupnica Marina Opačak-Bilić. Izvolite.
Hvala vam lijepo potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, evo čuli smo danas razne primjere kršenja prava potrošača i doista tema jest široka. No ja želim danas ovdje u raspravi o ovom zakonu želim aktualizirati jednu temu koja po meni osobno spada u skupinu težih povreda prava potrošača jer uključuje mogu reći i jedno minoriziranje ljudskog dostojanstva. Naime, želim govoriti o obustavi opskrbe javnim uslugama koje spadaju u osnovne životne potrebe. To su električna energija, to je struja, voda i plin. Naime u Republici Hrvatskoj je uobičajena praksa da se isključenje iz, uobičajena praksa isključenja iz opskrbe ovim uslugama iako je takav odnos prema potrošačima niti ima bilo kakvu pravnu osnovu, suprotan je zakonu a i protuustavan je. Stoga želim evo da o tome danas malo više govorimo kako bi se evo i iz ministarstva kao nadležni za zaštitu potrošača konačno reagirali i kako biste evo dali jasnije smjernice, kako biste uveli kazne i kako biste konačno počeli nadzirati ovakve primjere nepoštene, nedostojanstvene, neustavne i nezakonite prakse koja se provodi nad našim građanstvom. Naime, iako zakon govori da će se citiram: „Onaj tko isključi ili ometa u radu napravu javne uporabe za vodu, toplinu, plin, električnu ili drugu energiju ili elektroničko-komunikacijsku opremu i time izazove poremećaj u redovitom životu stanovništva kazniti kaznom zatvora od 6 mjeseci do 5 godina“. Kraj citata zakona. Pa evo iako je kažnjivost zatvorom ipak sva trgovačka društva koja se bave opskrbom kao javnom uslugom imaju u nekakvim svojim općim pravilima i aktima regulirane slučajeve kada mogu isključiti potrošača odnosno kada mu mogu obustaviti isporuku, pa imamo i primjer toga da je Ustavni sud još 2007. presudom odredio da se takva njihova interna pravila nisu u skladu sa zakonom, niti sa Ustavom i da se ne mogu primjenjivati, odnosno da se potrošača ne smije isključivati iz opskrbe nego se naplaćeni računi moraju rješavati nekakvim drugim putem možda sudskim postupkom. Ipak ta se odluka Ustavnog suda u praksi ne primjenjuje i to znamo u uobičajeno je u Hrvatskoj da vidimo svako malo one HEP-ovce gore na stablu koji hodaju i isključuju redovno. I ono što je najgore nakon isključivanja potrošači ponovno moraju, imaju trošak plaćanja ponovnog uključenja. Doista ovo je jedan evo eklatantni primjer kršenja prava potrošača. Znamo svi naravno da se obveze moraju podmirivati, no kao što sam rekla postoje i drugi načini naplate potraživanja sudskim putem. A s obzirom da znamo da evo jedna petina naših građana gotovo 700 000 ljudi živi u riziku od siromaštva i živi u riziku od socijalne isključenosti. Treba možda razmišljati i o načinu dogovora recimo između korisnika i HEP-a, vodovoda ili svemu ostalom ili sličnih usluga koji su po meni osobno sigurno prihvatljiviji od ovog nehumanog čina isključenja s mreže. Zato evo očekujem i završno u izlaganju državne tajnice da će nam malo više objasniti koji su to koraci u jačanju zaštite potrošača po ovom pitanju ili ćete i dalje promatrati ovakvu praksu jasnog kršenja i zakona i Ustava. I evo pozivam vas da aktivirate svoje mehanizme za kažnjavanje kako bi se ova praksa iskorijenila, jer eventualno dugovanje ne može imati utjecaj na činjenicu da krajnjem kupcu po sklopljenom ugovoru pripada pravo na opskrbu električnom energijom. Hvala.
Repliku ima poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice Opačak Bilić mislim da ste dotakli pravu temu. Dakle, pričamo o energetskom siromaštvu. Govorili ste o električnoj energiji kao ljudskom pravu, odnosno nečemu u što se, bez čega se u današnje vrijeme ne može. Možemo govoriti o vodi recimo isto kao ljudskom pravu što neke države EU imaju čak i kao ustavnu kategoriju. No, ono što mene žalosti zapravo je što smo i ovaj tjedan za ovom govornicom često kritizirali jednu nama susjednu državu Bosnu i Hercegovinu kako evo četiri godine nakon presude Ustavnog suda nisu u stanju promijeniti Izborni zakon, a istu stvar mi činimo u Hrvatskoj. Dakle, ne provodimo odluke Ustavnog suda, oglušujemo se na njih, sustavno ih ignoriramo, a tko na kraju ispašta? Kao što u Bosni i Hercegovini ispaštaju Hrvati, tako i u Hrvatskoj ispaštaju Hrvati odnosno potrošači.
Poštovana zastupnica Opačak Bilić.
Da u pravu ste, na žalost ovo nije jedini primjer gdje se ne poštuje zakon i osobito Ustav kada jasno kaže odredba koja mora biti na snazi. Što se tiče ostalih zemalja EU evo nedavno sam čitala da kada bi kod njih bio ovakav slučaj masovnog i kontinuiranog i toliko opuštenog i jednostavnog isključivanja ovih osnovnih životnih potreba znači to bi ispao haos. Hrvatska koja je jednako tako članica to se događa i nitko ništa, svi okrećemo leđa od toga i od doista rekli ste i struja i voda su osnovne životne potrebe. Znači sve nam je danas spojeno na to telefon ne možemo bez struje, sijalice. Mislim da ne govorim. Imamo primjere, nedavno jedna majka je, isključena je voda. Nastavit ću dalje. Hvala.
Replika poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovana kolegice sigurno ste potakli pravu temu gdje ne treba puno razgovarati. Problem je što se ta tema zapravo dotiče više zakona i to ćemo teško riješiti kroz samo Zakon o zaštiti potrošača definitivno. Ali da trebamo voditi računa o tim našim građanima definitivno da. Problem nastaje između ostaloga i kada dođe se na sud. Ukoliko taj potrošač izgubi sud koliki su mu nakon toga troškovi suda? Ostaju mu opet troškovi koje je prije napravio i opet nakon toga ima probleme sa novim uključenjem jer ne može namiriti one troškove. Tako da vrtimo se zapravo u jednom krugu. Ukoliko dolazi do takvih slučajeva mora se uključivati lokalna samouprava, odnosno lokalna zajednica, jedinice lokalne samouprave koje onda izlaze u susret takvim ljudima jer su najčešće i socijalni problemi, pa onda namiri dio troškova. Dokle će se to tako moći to je pitanje. Možda bi bilo bolje da se to nekako prevenira, da do toga ne dolazi, da ne dolazi do tih isključenja, nego da zajednica reagira ranije.
Poštovana zastupnica Opačak Bilić.
Počet ću od kraja. Dobro ste rekli, hajmo dovesti do tog da se preveniraju ta isključenja. Na početku ste rekli da se samo ovo pitanje dotiče više zakona, pa hajmo onda dotaknut sve zakone. Ovo je jedan ogromni problem koji tišti velik broj naših ljudi. Znači 700 000 ljudi živi u riziku od siromaštva i vjerojatno od tih 700, 400 svaki mjesec krpa da bi platilo taj račun. Znači, hajmo onda izmijeniti sve što treba, hajmo konkretno krenuti od početka. Jel' to problem naše države? Znači problem su nam isključenja struje, vode i plina. Problem su nam dodatni troškovi sudova. Hajmo krenuti od početka, napravit strategiju i da dođemo do konačnog rješenja. A što ste rekli samih dodatnih troškova ukoliko bi netko došao na sud, ja vjerujem da s obzirom na ovaj zakon, članak koji sam pročitala da netko ne može izgubiti takav sud u slučaju da bi i otišao na sud, da su sve činjenice u njegovu korist.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana kolegice. Mi smo jučer imali set zakona koji je bio vezan uz određene socijalne probleme. Tamo smo spomenuli i energetsko siromaštvo i ne trebamo biti baš ono jako zainteresirani za sve da smo svjesni činjenice da je sve poskupilo, da smo svjesni činjenice da će sa 1. travnjem poskupiti plin, da smo svjesni činjenice da će poskupiti električna energija, da je dakle benzinski derivati i da je to ko domino efekt, kad to poskupi ide sve zajedno. Ja često imam osjećaj kao da se ono sjedimo mirno i pratimo što se događa. Svjesni smo i činjenice koju ste vi naveli u svojoj raspravi da su ljudima uskraćena pravo na električnu energiju, da su im uskraćeno pravo da, na vodu, ali to se rješava nekako drugačije, ne zatvaranjem nego nekako drugačije. Da li je to samo ovaj zakon ili je to nekakav set zakona, ajdemo nešto pokrenuti i to je na tragu ovog što ste i vi govorili.
Odgovor poštovane zastupnice Opačak Bilić.
Hvala lijepo. To sam i rekla, ajmo nešto pokrenut. Evo i kolegi Paviću sam rekla, jel to treba promijeniti set zakona i doista evo očekujem i želim da se na ovaj način aktualizira ova tema i da se konačno počnu rješavati korak po korak da bi došli do konačnog rješenja. Rekli ste svi sjedimo i promatramo, ne baš svi. Evo mi se svi od 9. mjeseca, cijela oporba gotovo bruji o poskupljenjima. Neki koji sjede i šute su s druge strane. Znači mi doista reagiramo, na vrijeme apeliramo, ali evo što će se dogodit to ćemo vidjet. Samo poskupljenje još uvijek nije došlo do kućanstva, ali imamo primjer evo plin poduzetnicima je enormno porastao. Nedavno sam vidjela u nekakvim komentarima u poduzetničkim grupama da su za 100, 200 ili čak 300% veći računi za plin. Mislim, evo trebamo reagirat svi, uhvatit se u koštac s ovim i konačno doć do konačnog rješenja. Evo, hvala.
Hvala. Sad će govorit poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. I čitajući ponuđeni zakon, a i slušajući rasprave saborskih zastupnika vjerujem da je većina nas došla do istog zaključka, a to je da ovaj zakon je korak naprijed u zaštiti potrošača i da se na ovaj zakon potrošači i druge zaštite potrošača neće baš previše žaliti i neće imati veće primjedbe, prvenstveno zbog toga što se zakonom pokušalo obuhvatiti i regulirati većinu odnosa u današnjem odnosu potrošača i posrednika odnosno potrošača i prodavača, što je za pohvalu. To smo čuli i u izlaganju državne tajnice. Tu su uloženi posebni napori, naravno nije se postiglo sve što se trebalo postići, ali mislim da ćemo u narednom razdoblju sa novim događajima na tržištu, sa novim odnosima između potrošača i dobavljača odnosno potrošača i posrednika, potrošača i prodavača to regulirati sa izmjenama i dopunama tog zakona. Ostaju neka područja koja će se morati dodatno regulirati ili izmjenama i dopunama zakona ili pravilnicima koje će donijeti ministar iako je već i zakonom predviđeno da zakon donese, ako se ne varam, 6 pravilnika. A ono što moram napomenuti da je na primjedbe i nezadovoljstvo naišao dio koji regulira informiranje i edukaciju potrošača jer se ministarstvo nadležno za zaštitu potrošača zajedno sa Ministarstvom obrazovanja obvezuje da pokreće obrazovne projekte vezane za zaštitu potrošača, međutim troškovi su i dalje ostali na udrugama odnosno na JLS, a znamo kakva je situacija u JLS sa novcem. Tog novca baš i nema. Udruge isto tako kubure sa novcem i mislim da će tu možda biti dodatnih problema. Naravno, ne želim govoriti o naknadama ljudi koji vrše te obuke i sve ostalo jer to je sad trenutno bespredmetno. Uz to moram napomenuti i probleme vezane uz inspekcijski nadzor i to posebice za internetsku trgovinu. Kad nastanu veliki problemi regulirano je u zakonu kako će se ti problemi riješiti, zapravo je predviđeno da se gasi pristup odnosno da se zabranjuje pristup do te platforme, znači onemogućit će se dalje potrošačima da dolaze do te platforme i da im dalje zadaju glavobolje. Međutim, što se dešava ukoliko nastaju problemi koji nisu toliko izraženi već se odnose na pojedine kupce i kad će biti potrebna IT ekspertiza. Definitivno je sigurno da IT stručnjake tih kalibara koji bi mogli takvu ekspertizu obaviti nećemo dobiti u inspekcijske službe s obzirom da znamo koje su, koje su plaće u tim službama, pa nam onda ostaje da se pouzdajemo eventualno u stručnjake koji su trenutno u MUP-u ili u nekim drugim našim institucijama da se angažiraju ili da se angažiraju poduzeća koja će nakon toga to naplatiti na neki drugi način. Naime, kako reagirati kad vam žena naruči haljinu br. 36, a dobi haljinicu koja je zapravo bila za lutku koja je dugačka 36 centimetara, kome se žaliti, kako to obaviti ne i kako dokazati što ste naručili? To treba netko tko je stručan provesti i dokazati da ste vi naručili jedno, a da ste dobili drugo. Već sam skrenuo pozornost na ono oglašavanje. Evo bilo je rečeno da se trenutno i u Europi radi na tim regulativama i vjerujem da će nakon što se te regulative usvoje u Europi odnosno direktive usvoje u Europi da ćemo ih i mi implementirati u našem zakonu. I ono što bih molio, što sam već jedanput molio, ne znam dal ste to bili vi ili netko drugi moram skrenuti pozornost na problem koji nam se javlja kad čitamo i analiziramo zakon, pogotovo ovakav zakon koji ima vezu sa puno drugih zakona. Teško nam je prepoznati da li je nešto regulirano ili nije regulirano ili nije regulirano u nekom drugom zakonu i onda dođemo tu za govornicu, na kraju krajeva i u replikama, govorimo o stvarima koje su regulirane u nekom drugom zakonu zato što tu nije napomenuto da je to negdje regulirano i onda zapravo i vas i sebe stavljamo u nezgodnu situaciju. Hvala.
Poštovani zastupnik Dretar ima repliku.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Uvaženi zastupniče Pavić, da samo još jednom malo ponovimo hrvatskoj javnosti ovaj dio gospodarenja osobnim podacima. Svi znamo kada god dolazimo na blagajnu nekog trgovačkog centra pitaju nas jel imate našu karticu. Kada smo popisali pristupnicu za određenu tzv. karticu vjernosti mi smo na toj pristupnici naveli određene osobne podatke, pa onda kasnije vršeći kupovinu tom korisničkom odnosno karticom vrijednosti ostvarujemo uštede, popuste uglavnom možemo reći imamo neke benefite, a budući da znamo da u kapitalizmu i u tržišnoj ekonomiji ne postoji besplatni ručak što mi u stvari ovdje dajemo nekome. Dakle, što postoji kada dajemo svoje osobne podatke jednom trgovačkom centru, što se u stvari kasnije događa s njima? Dajte nam to malo još objasnite.
Poštovani zastupnik Pavić.
Svi oni koji su dali svoje podatke u nekom trgovačkom centru zapravo su dali svoje osobne podatke u bazu koja bi trebala biti evidentirana u Agenciji za zaštitu osobnih podataka. Da li su svi centri koji imaju te kartice i koji prikupljaju osobne podatke tu bazu prijavili u AZTN ili nisu to je teško znati. I nakon toga što slijedi? Slijedi to da kad je neki popust, a oni su prepoznali da ste vi kupovali određenu vrstu robe dobit ćete doma u svoj kaslić ukoliko kuću oblijepili sa plakatima ne želim primati kataloge, dobit ćete informaciju da možete kupiti to po povlaštenim cijenama. I to je manji problem. Veći je problem što zapravo svi oni razmjenjuju te podatke. I nakon toga ti podaci nisu dostupni samo tom trgovačkom centru nego i mnogim drugima za koje vi niste nikada niti htjeli da budu dostupni.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Poštovani gospodin Pavić, dakle u svom izlaganju napomenuli ste ulogu inspekcijskog nadzora i ponovno kao jednog dijela kontrolnog mehanizma, ponavljam da li stvarno mislite da postojeća inspekcijska služba koja ima znanja iz djelokruga svog rada može se nositi sa tim nadolazećim novinama koje donosi različiti načini poslovanja. Dakle, prije svega informatičko znanje i pravno znanje koje im je potrebno u obavljanju njihovog posla kako bi bili efikasni. Ponavljam, da li mislite da je stvarno dovoljno dobro s ovim zakonom ovo područje regulirano?
Poštovani zastupnik Pavić.
Pa mislim da se ovim zakonom regulirano ono što se moglo regulirati trenutno zato što sam već i spomenuo da u inspekcijama ćemo teško zaposliti IT eksperte koji će moći stvarno obaviti tu ekspertizu. Inspektori će biti sigurno upoznati sa pojedinim segmentima djelovanja i u IT dijelu, međutim da li će to biti dovoljno za internetsko poslovanje čisto sumnjam. Zato sam i napomenuo da ćemo najvjerojatnije trebati koristiti stručnjake iz drugih naših institucija koje rade u nekim državnim institucijama ili u ministarstvima koji stvarno ta znanja imaju s obzirom da rade drugačije pretrage, istrage i oni će to sigurno moći utvrditi. Ono što nam ostaje kao još jedan dodatni problem to je kad i inspekcija utvrdi da je došlo do problema da li će biti adekvatna kazna i ono što sam već pitao gospodina Ivanovića da li će ta kazna stvarno biti i naplaćena ili će kasnije na sudu biti smanjena na neki minumum.
Poštovani zastupnik Hajduković [[Upadica: Barbara.]] Molim vas isključite se.
Hvala lijepo. Kolega potakla me vaša rasprava zapravo na još jednu opservaciju možda da neke stvari još jedanput podcrtamo i naglasimo, a to je ovaj zakon složit ću se s vama u mnogim aspektima i donosi neka poboljšanja i to samo, samo netko zlonamjeran će reći da to ništa ne valja. S druge strane ipak u nekim ne donosi ništa, a bilo je kritika odnosno kritika, rasprava prijedloga i s ove strane sabornice i sa druge strane sabornice da se neke stvari ipak ugrade u zakon, da se bolje reguliraju i na kraju da se osigura provedivost zakona jer većina naših propisa je jako dobra u teoriji, u praksi o ovome o čemu ste vi pričali zapravo najčešće pada. Dakle, provodi li se zaista kako treba, naplaćuju li se te kazne, da li su polučile efekt kakav su trebale i na kraju da li su, jesu li zaštitile naše građane u onom smislu kako je to zakonodavac odnosno mi u ovom slučaju namijenili.
Poštovani zastupnik Pavić.
Nažalost moramo krenuti od one pretpostavke koju je već spomenuo kolega koji je bio tu za govornicom prije mene, a to je da od kad je trgovine da ima i prijevare. I to je prvi korak od kojeg nažalost moramo krenuti i sa njime se cijelo vrijeme nositi. Da bismo to mogli spriječiti moramo imati adekvatnu inspekcijsku službu i naravno službu koja će kad utvrdi grešku i kad utvrdi da je nastala, da je nastao kvar da tako kažem da će onda stvarno i tu osobu kazniti bez obzira na veze i poznanstva koje postoje. Čak štoviše bilo bi dobro da se još u nekim drugim zakonima možda regulira da oni koji se pozivaju na veze i poznanstva da se automatski prijavljuju kao što je to danas slučaj recimo u Carinskoj upravi, ne znam da li znate ali u Carinskoj upravi carinici imaju obvezu da svakog onog tko se pozvao da nekog poznaje iz svijeta politike, gospodarstva nemam pojima koji bi mu eventualno mogao pomoći [[Upadica: Hvala.]] da ga automatski prijave … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Poštovana zastupnica Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega naveli ste u svojoj raspravi da potrošači nisu dovoljno zaštićeni kod proizvoda, kvalitete proizvoda koju dobiju odnosno čak ne kvalitete, vi ste to rekli šta ako naruči haljina broj 36 dobije se ovako nešto malo što nije broj 36, dakle mislim da su i do sada u tom pogledu potrošači bili dovoljno zaštićeni, ali vi svaki proizvod koji vam ne odgovara u određenom roku možete, možete vratiti. Mislim da je dobro u ovom zakonu što se proširuju kriteriji po kojima se trgovci mogu sankcionirati i zbog lažnih recenzija i zbog recimo nekakvog nekorektnog ponašanja trgovaca i to je poboljšanje u odnosu na postojeći zakon, pa mi recite, očitujte se oko toga. Hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Vidim da vi aludirate da sam ja ovoga tu pokušao nekoga ocrniti ili ovoga umanjiti vrijednost zakona. Nisam. To su stvarno pojave koje se dešavaju. Konkretno evo jedna kolegica naručila je haljinu 36, dobila je haljinu 36, stvarno lijepo izgleda i u prirodi, ali je za lutku koja je dugačka 36 centimetara. Prema tome, to sigurno nije naručila… [[Upadica iz klupe se ne razumije]] da. I sad dolazimo do ovoga što ste rekli da je treba vratiti. I ona je vrati. Međutim, što se dešava sa novcem? Novac se vraća, ali se plaćaju naknade između banaka la, la, la, la, pa se plati nakon toga i to što, ja vam velim što se dešava i onda od onih svojih novaca koje ste uplatili dobijete samo jedan dio. Da li nam je to u interesu? Nije. Znači trebamo to provesti do kraja da ono ako smo dobili ono što nam ne odgovara da dobijemo i novac koji smo platili bez obzira na trošak novčanih transakcija između banaka i između platforme odnosno između kupca pardon dobavljača i kupca.
Sada će završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski, izvolite.
Predsjedniče sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Razlog donošenja novog Zakona o zaštiti potrošača prvenstveno su preuzimanje Direktive EU 2019/2161 Europskog parlamenta i vijeća od 27. studenog 2019.g. u pogledu boljeg izvršavanja i modernizacije unije o zaštiti potrošača. Prilikom sveobuhvatne provjere i prikladnosti i potrošačkog i tržišnog prava koje je Europska komisija provela 2016. i 2017.g. u okviru programa za prikladnost i učinkovitost propisa zaključeno je da je djelotvornost prava EU u području zaštite potrošača ugrožena zbog nedostatka osviještenosti trgovaca i potrošača. Kako bi se premostile navedene poteškoće, te osigurala ujednačena primjena prava među državama članicama 7. Siječnja 2020.g. na snagu je stupila Direktiva EU 2019/2161 sukladna čl. 7. st. 1. članice do 28. studenog 2021.g. donose i objavljuju mjere koje su potrebne radi usklađivanja sa predmetom direktive, a primjenjuju se od 28. Svibnja 2022.g.. Jedna od najvažnijih izmjena predviđena direktivom odnosi se na propisivanje učinkovitih proporcionalnih i odvraćajućih novčanih kazni trgovcima koji su odgovorni za raširene povrede. Sankcije će se određivati s obzirom na godišnji promet trgovca, a najviša kazna bila bi najmanje 4% godišnjeg prometa trgovca. Propisana su nova pravila koja se odnose na zahtjev transparentnosti informacije o osobi s kojom se ugovor sklapa, te o odgovornosti takvih osoba i internetskih posrednika. S obzirom na kontinuirani razvoj digitalnih alata izvršena je prilagodba odgovarajućih definicija kako bi se u primjenu uključio i digitalni segment sklapanja ugovora. Direktivom je predviđena mogućnost reguliranja nepoštene poslovne prakse, primjerice dvojne kvalitete robe kako bi se osigurao najviši stupanj zaštite potrošača prilikom kupovine robe i usluga. Nepoštenom poslovnom praksom smatra se i stavljanje robe na tržište RH da je identična robi na tržištima drugih država članica iako se u stvarnosti značajno razlikuje po sastavu i obilježjima. Nadalje, ovim zakonom uređene su obveze trgovca koji organizira događanja radi prodaje ili promocije proizvoda, kao i nezatraženi posjet potrošača u domu. Takva praksa često je usmjerena na starije osobe ili druge ranjive skupine potrošača. Također izvršen je i odgovarajuće izmjene i dopune odredaba koje određuju, uređuju sklapanje ugovora na daljinu i izvan poslovnih prostora. Ovim konačnim prijedlogom zakona se mijenja način donošenja Nacionalnog programa zaštite potrošača na način da se propisuje donošenje istog od strane Vlade RH na prijedlog ministarstva nadležnog za zaštitu potrošača, a ne HS, a radi tehničkog razloga obveza izvršavanja o provedbi nacionalnog plana stavlja se u nadležnost ministarstva, a ne u nadležnost vlade. Udruge za zaštitu potrošača obavljaju poslove savjetovanja, informiranja i izobrazbe iz područja prava potrošača, a kompetencije pojedinog člana mogu se ustanoviti primjerice životopisom, radno iskustvo i stručnost za obavljanje poslova savjetovanja, informiranje i izobrazbe potrošača. Ovlast za nadzor važećeg zakona imali su tržišni inspektori i tijela državne uprave nadležnog za inspekcijske poslove, HNB, te Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti čiji se djelokrug nije izmijenio. Konačnim prijedlogom zakona izrijekom se propisuje i nadležnost Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga HANFA-e, te poljoprivredne inspekcije na provođenju nadzora koje se odnosi na pitanje dvojne kvalitete hrane. Ovim prijedlogom zakona propisane su i prekršajne odredbe, te kriteriji koji se primjenjuju pri odlučivanju i vrsti i mjeri kazne i kojeg su… [[Govornik se ne razumije]] počinjen prekršaj. Zaključno, ovim konačnim prijedlogom Zakona o zaštiti potrošača postići će se visoka razina zaštita potrošača, bolje funkcioniranje unutarnjeg tržišta, stvaranje veće dodatne vrijednosti u gospodarstvu i viša razina sigurnosti potrošača i trgovca. Osim navedenog pravovremenim prenošenjem direktive u odgovarajuće odredbe Zakona o zaštiti potrošača RH će postupiti sukladno obvezama koje ima kao država članica EU. Hvala.
Slijedeći će Klub zastupnika biti onaj SDP-a, a završno će govoriti poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora, izvolite.
Poštovani predsjedavatelj, državna tajnica, poštovani prisutni dakle današnji Zakon o zaštiti potrošača nakon 2 godine konačno donosi dobre promjene na tragu onoga što su nam iz tih direktiva, što nam je Europa to jednostavno poslala u zadatak odnosno u smjernicu da obavimo. Dobar trag na tome je naravno i ono što se je sada izglasalo ovih dana u Europskom parlamentu, a to je kako se ne bi zloupotrebljavali oglasi u smislu prikupljanja osobnih podataka tako da je to nešto što je opet više od onoga što smo sada ovim zakonom danas ovdje regulirali. Dakle, opet kaskamo za onome, za onim što bi mogli učiniti. Drugi dio što se tiče i što je danas često bilo ispostavljeno su kontrolni mehanizmi, dakle kontrolni mehanizmi koji uveliko nisu dostatni, ne, nisu na tragu našeg zakona niti vremena u kojem živimo, dakle nedovoljno je inspektora i nedovoljno je, nedovoljne su po udrugama za zaštitu potrošača koji opet idu na teret općina i gradova umjesto da se ministarstvo pobrine barem za plaću jednoga od njih kako bi te usluge kojih je više od 20.000 na godinu do sada bile jednostavno dobro pokrivene. Dakle, taj dio uopće nije obuhvaćen dovoljno dobro, a isto tako kako sve u svemu kasnimo u regulaciji svih potrošačkih prava i reguliramo ono što je davno trebalo biti regulirano i to na način da s jedne strane propisujemo drakonske kazne koje su dobre da se propisuju, izdajemo crnu listu onih koji krše ta pravila, međutim s druge strane neprimjereno kažnjavamo one najmanje, dakle odnos između velikog poslodavca i malog poslodavca, dakle jednog obrtnika je nepravedno u smislu kažnjavanja ovim zakonom postavljen. Pa tako s obzirom da imate u Hrvatskoj vrlo često da jedan obrtnik ima sebe za direktora, dakle on će platiti duplu kaznu ukoliko će biti kažnjen i upravo iz tog razloga u zaštiti malih trgovaca, malih smo uputili amandman na ovaj prijedlog odnosno zakon u kojem se ta najniža kazna s obzirom da će biti zapravo naplaćena istoj osobi predlažemo da se smanji iz dosadašnjih 10 na 5.000 kuna što je isto tako puno. A i smisao tog zakona je bez obzira što su s jedne strane drakonske kazne zapriječene da bude i što je u zakonu dobro objašnjeno da inspektor bude taj koji bude na neki način pomoć trgovcu kako bi ne bi ponavljaju, ponavljao greške odnosno varao čak nekad i nehotice svog kupca. Kako su potrošači svi i mogu koristiti ovaj zakon za kolateral oni koji nisu obuhvaćeni ovim zakonom ja bi posebno navela ovdje mjere od kratkoročnih do srednjoročnih koje bi trebale biti pokrivene, a nisu. A to je pod jedan utjecaj na cijene energenata kod smanjenje trošarina i smanjenje PDV-a na plin. To je prvo što moramo napraviti jer kao što smo već do sada i predlagali vlada može odmah smanjiti visinu trošarina na dizelska goriva u iznosu od 50 lipa, a i na benzinska u iznosu od kunu i 10. Tim smanjenjem prosječni spremnik bio bi jeftiniji u prosjeku od 25 do 55 kuna. Drugo, razmatranje mjera o jednokratnim novčanim transferima socijalnim skupinama i siromašnim građanima. Ovakva mjera bila bi primarno usmjerena prema uspostavi energetskog vaučera, a to je naravno u smislu i u svrhu toga kako bi građani i obitelji u ovom vremenu koje nam predstoji zapravo lakše napunili svoje potrošačke košarice. Treće, smanjenje PDV-a na povrća i ulja. Četvrto, reforma tržišta finalnih proizvoda. Peto, reforma [[Upadica: Hvala.]] kako poljoprivredne politike i reforma energetske politike.
Sada će u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata završno govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege evo mene opet nakon 3 minute, 4, htio bih samo skrenuti pozornost na to da moramo obratiti posebnu pažnju u ovom zakonu odnosno kad ćemo raditi izmjene i dopune zakona na iznimke na koje smo ovdje skrenuli pozornost. Ovdje je skrenula pozornost i naša kolegica Opačak Bilić na probleme koji postoje, naime ne poštuju se čak ni odluke Ustavnog suda. Neki dobavljači rade po svome, mislim da bi to trebalo drugačije regulirati i da bi trebala tu država drugačije intervenirati. Što se tiče inspekcijskih službi o kojima sam malo ranije govorio nadam se da će i ovaj zakon kao i zakon o kojem smo bili govorili prije nekoliko mjeseci potaknuti bolje kadroviranje inspekcijske službe i to posebice govorim za ovaj dio koji je vezan za IT s obzirom da mislim da su ostala područja pokrivena i da redovito inspektori odlaze na seminare, da se redovito školuju i da dobivaju informacije o tome kako trebaju i kada trebaju intervenirati. Osim toga tu su izuzetno bitne kazne i ono što sam već ranije spomenuo da li će ta kazna nakon žalbe biti toliko umanjena da će to svakako biti smiješno. Ako će to se tako dešavati na sudovima ukoliko će sudstvo tako reagirati na inspekcijske nalaze, onda stvarno sve, sav taj trud nema smisla. Isto tako su bitni i interni akti inspekcije. Inspekcijska služba odnosno šef može propisati interne akte kako će inspekcija poslovati odnosno kako će raditi, što se tiče njihovih načela, naravno, u skladu sa zakonom, ali da se poštuje još i načela koja je on propisao u skladu sa .../nerazumljivo/... u skladu sa odlukama Vlade, odnosno u dogovoru sa Vladom. Ono što sam već ranije rekao, mislim da tu nema nekakvih velikih prigovora što se tiče potrošača i udruga potrošača, ali probleme na koje smo skrenuli pozornost, na koje smo pozornost nekoliko naših kolegica i kolega, mislim da bi trebali uzeti u razmatranje i da bi oni amandmani koji su upućeni od strane klubova iz redova oporbe, mislim da bi trebali biti ozbiljno razmotreni, pa čak i većinom prihvaćeni, ima nekih koje smo čitali koji su možda malo pretenciozni, ali sigurno većina njih bi trebala biti prihvaćena i nakon toga mislim da će većina biti za takav zakon. Ukoliko će zakon, ukoliko će amandmani za koje smatramo da trebaju proći biti prihvaćeni, naš klub će glasati za ovaj Zakon. Hvala.
A sada će u ime predlagatelja završno govoriti poštovana državna tajnica Nataša Mikuš Žigman, izvolite.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici. Evo, dozvolite mi završno samo da istaknem jednu činjenicu vezano uz stupanje na snagu ovog Zakona koja je bitna. Budući je u raspravi istaknuto kako kasnimo sa donošenjem propisa, Direktiva se primjenjuje od 28. Svibnja ove godine, dakle Zakon dolazi na vrijeme i na vrijeme će se primijeniti odnosno predviđa i vrijeme prilagodbe za gospodarske subjekte, isto tako i za potrošače kako bi se Direktiva ispravno primijenila u hrvatskom pravnom sustavu. I na kraju, željela bih isto tako u ime predlagatelja zahvaliti na današnjoj raspravi i svim pristiglim prijedlozima i evo, nadam se da će ovaj Dom podržati i konačni prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Prije nego što prijeđemo na sljedeću točku, jedna obavijest kako biste mogli planirati svoje obveze. Mi ćemo sjednicu idući tjedan nastaviti u utorak, 25. svibnja, pa vas molim, malo nas u dvorani, prenesite kolegama isto dakle, počinjemo sa radom u utorak, ne u srijedu kao što je to najčešće. A sad idemo na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2022. g.; Predlagatelj akta je Vlada RH temeljem čl. 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske poslove te Odbor za obitelj, mlade i sport. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da, poštovani državni tajnik Frano Matušić, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Cijenjene zastupnice i zastupnici. Dopustite da vam predstavim Plan usklađivanja zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU za 2022. g. Sukladno obvezi preuzimanja pravne stečevine u hrvatsko zakonodavstvo, i za ovu godinu izrađen je Program Vlade za preuzimanje i provedbu pravne stečevine EU za 2022. g. čiji je sastavni dio plan usklađivanja zakonodavstva. Ovaj Plan predstavlja potpunu i pravovremenu saborskim zastupnicima u zakonodavnim aktivnostima Vlade tijekom 2022. g., a koji proizlazi iz članstva u EU, odnosno našoj obvezi preuzimanja europskih pravnih propisa u naše zakonodavstvo. Za pravilno prenošenje primjene i provedbu prava EU prvenstveno su odgovorne države članice, jedinstvena primjena prava EU u svim državama članicama ključna je za uspjeh EU koja se upravo temelji na vladavini prava i oslanja na pravo kao bi osigurala provedbu svojih politika i prioriteta u članicama. Hrvatska, mijenjajući svoje zakonodavstvo paralelno s drugim državama članicama EU osigurava što djelotvorniju primjenu europskog prava u korist svojih građana, no, isto tako, kao ravnopravni partner zajedno s ostalim državama članicama, Hrvatska kroz svoje predstavnike aktivno sudjeluju u pripremi i samoj izradi zakonodavstva EU. Stoga je Vlada RH za ovu godinu usvojila jednogodišnji programski dokument koji predstavlja učinkoviti instrument za planiranje i praćenje preuzimanja EU zakonodavstva. Plan za 2022. g. sadrži ukupno 46 zakona kojim se preuzimaju, prvenstveno novi propisi EU gdje Hrvatska slijedom aktivnog praćenja razvoja pravne stečevine od nadležnih tijela državne uprave, mijenja svoje zakonodavstvo. Usklađivanje nacionalnog zakonodavstva sa propisima EU provodi se tako da se sadržaj direktiva u nacionalno zakonodavstvo preuzima na način koji omogućuje postizanje cilja pojedine direktive, a pritom Hrvatska u skladu s vlastitim pravnim sustavom može izabrati način i oblik kojim će se taj cilj najbolje postići. S druge strane, u odnosu na uredbe i odluke EU koje se, su izravno primjenjuje, naša je obveza osigurati sve uvjete za njihovu učinkovitu provedbu. Dame i gospodo zastupnici, donošenjem ovog dokumenta Hrvatska potvrđuje učinkovito funkcioniranje i promicanje nacionalnih interesa kroz sudjelovanje u kreiranju zajedničkih politika EU. Možemo reći da je uspostavljen učinkoviti i djelotvoran sustav izvršenja kako bi se osigurala pravovremena primjena, provedba i izvršavanje propisa EU. Obzirom na ključnu ulogu HS-a u raspravi i donošenju zakonskih prijedloga, predlaže se HS-u usvajanje ovog Plana usklađivanja zakonodavstva Hrvatske s pravnom stečevinom EU za tekuću 2022. g. Zahvaljujem na pozornosti i stojim na raspolaganju za pitanja.
Hvala lijepo. Evo imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Hajdaš Dončića.
Hvala. ... [[Govornik se ne čuje.]] potpredsjedniče Sabora. Zapravo imam samo jedno pitanje, dakle Zakon o euru, da ni jedan zakon neće trebati uskladiti sa pravnom stečevinom EU pošto nije navedeno. Uvodimo euro jel' tako? Da ni jedan zakon ne treba uskladiti sa uvođenjem eura kao pravna stečevina pošto ovdje nije navedeno? Samo pitam. Niš drugo. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem gospodine zastupniče. Dva zakona treba promijeniti. Ministarstvo financija je nositelj tih prijedloga izmjena. Ja mogu i konkretnije reći o kojim zakonima je riječ samo da nađem u dokumentima. Dakle, Ministarstvo financija, samo jedan trenutak. Dakle, riječ je o zakonu, dakle u planu o usklađivanju nalaze se dva zakona kao što sam rekao. Jedan je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sanaciji kreditnih institucija i drugi je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama. Nositelj oba dva je Ministarstvo financija i ovi zakoni će biti u prvom kvartalu.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepa državni tajniče. Možda možete odgovor nastaviti pod odgovorom na moju repliku, a replika ide u jednom drugom smjeru. Naravno ovo je jedan proceduralno operativni dokument koji ćemo donijeti, nemam s te strane nikakvu primjedbu. Ono što bih volio samo više da se prakticira gdje god je to moguće u radu Vlade u tijelu EU je da Odbor za europske poslove onda i drugi resorni odbori ta stajališta dobivaju puno ranije, da možemo dati primjedbe, eventualno sugestije prije samih sastanaka.
Poštovani državni tajnik.
Prihvaćamo. Nastojat ćemo se što prije upoznat sa svim izmjenama. Sukladno ovom planu ćete dobiti i sve potrebne informacije i na vrijeme ćete se moći očitovati.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Moje je pitanje zbog čega nije predložena izmjena Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci ako uvodimo euro?
Poštovani državni tajnik.
Sve što se tiče eura, dakle bit će sadržano u ove dvije izmjene zakona kojih je nositelj Ministarstvo financija. Analizirat će se naravno, tijekom godine će se analizirati situacija i eventualno potrebe za izmjenom drugih akata. Međutim u ovom sadašnjem trenutku vidimo jedino da će se trebati izmijeniti ova dva zakona što se tiče uvođenja eura.
Hvala vam lijepa. Možete otići na mjesto. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Poštovani predsjednik za europske poslove Domagoj Hajduković.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolegice i kolege, Odbor za europske poslove Hrvatskog sabora je na 30. sjednici održanoj 18. siječnja ove godine raspravljao o Prijedlogu plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom EU za 2022. godinu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada aktom od 30. prosinca prošle godine. Odbor za europske poslove je na temelju nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora u prijedlogu Plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom EU za 2022. Raspravljao kao matično radno tijelo. Ravnateljica Uprave u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova uvodno je obrazložila da Vlada RH svake godine predlaže Plan usklađivanja zakonodavstva kao temelj za preuzimanje europske pravne stečevine u hrvatsko zakonodavstvo. Istaknula je kako je prijedlog plana usklađivanja služi za zakonodavno planiranje, preuzimanje nove pravne stečevine EU gdje RH usklađuje svoje zakonodavstvo usporedno sa drugim državama članicama EU i u skladu sa rokovima za preuzimanje utvrđenima u zakonodavnim aktima EU. S obzirom na navedeno prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva predstavlja učinkoviti instrument za praćenje i preuzimanje europskog prava kroz postupak utvrđen tijekom procesa pristupanja Republike Hrvatske EU. Plan usklađivanja zakonodavstva dio je programa Vlade RH za preuzimanje i provedbu pravne stečevine, te se njegovim donošenjem utvrđuje učinkovito djelovanje u uvjetima članstva u EU kao i promicanje nacionalnih interesa kroz sudjelovanje u kreiranju zajedničkih politika EU. Nakon provedene rasprave Odbor za europske poslove je jednoglasno sa 9 glasova za odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Plana usklađivanja zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu, pa molim odmah da ostane poštovani zastupnik Hajduković jer će on u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata prvi govoriti. Izvolite.
Hvala još jedanput potpredsjedniče u malo drugačijoj ulozi, ali ponovio bih možda još samo neke kratke odrednice da kolegicama i kolega koji nisu toliko upućeni možda budu neke stvari jasnije. Naime, potpuno usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU bio je zapravo osnovni preduvjet članstva u EU, pa je ta tema daleko bila zastupljenija u predpristupnom periodu nego što je sada. Međutim, usklađivanje zakonodavstva je trajna obaveza svake države članice EU s obzirom da se europsko zakonodavstvo kontinuirano mijenja i razvija, a donosi se naravno i novo zakonodavstvo odnosno planovi. Plan usklađivanja zakonodavstva je instrument koji je Hrvatska zadržala iz predpristupnog razdoblja, a predstavlja osnovni alat za praćenje i planiranje, preuzimanje europskog prava u hrvatski pravni sustav. U uvjetima članstva u EU proces usklađivanja zakonodavstva uglavnom se odnosi na usklađivanje sa direktivama, europskim zakonodavnim aktima koji propisuju ciljeve koje države članice trebaju postići ali način ostvarivanja tih ciljeva u pravilu prepuštaju državama članicama. Ostali zakonodavni akti, uredbe i odluke izravno su primjenjivi u državama članicama i nije dopušteno njihovo prenošenje u nacionalni pravni sustav, odnosno dopušteno je samo donošenje zakonskih i podzakonskih akata kojima se stvaraju uvjeti za provedbu uredbi i odluka koje sam spomenuo. Pravo EU nije nadređeno nacionalnom, pardon pravo EU nadređeno je nacionalnom pravu, a njegovu provedbu prati Sud Europske unije. Odbor za europske poslove je također matično tijelo u postupku donošenja plana usklađivanja zakonodavstva kao i za praćenje cjelokupnog procesa. Uloga odbora u tom smislu se značajno promijenila u odnosu na Odbor za europske integracije koje smo imali tijekom pretpristupnog perioda kojemu je usklađivanje zakonodavstva bila zapravo primarna zadaća. U pretpristupnom procesu Hrvatska je imala obavezu preuzimanja europskog zakonodavstva bez mogućnosti da na njega utječe. Sada kao država članica Hrvatska ravnopravno sudjeluje u donošenju nove europske pravne stečevine i upravo je to osnovna zadaća Odbora za europske poslove. Jako mi je drago, a o tome sam raspravljao i prilikom prošlogodišnjeg plana usklađivanja da u ovom sazivu zastupnici i radna tijela pokazuju povećani interes za europske poslove što pripisujem prije svega boljem razumijevanju činjenice da europski poslovi više nisu pitanje vanjske politike već je stvar o unutarnjim poslovima koje se tiču svih radnih tijela u njihovom djelokrugu rada i da smo konačno osvijestili da kao država, a onda i kao nacionalni parlament možemo sudjelovati u donošenju akata i na razini EU koje će se onda prenositi i u naše zakonodavstvo. Iskoristio bih ipak ovu priliku da napomenem kako je samo usklađivanje zakonodavstva i dalje jednosmjeran proces. U trenutku kada pred sabor dođe neki od zakona kojim se preuzima europska pravna stečevina Hrvatska više ne može utjecati na sadržaj europskih akata čije se odredbe preuzimaju u naš pravni sustav. Međutim, u fazi donošenja tih europskih akata aktivno sudjeluje Hrvatski sabor preko Odbora za europske poslove koji u suradnji s matičnim radnim tijelima razmatra hrvatska stajališta o europskim dokumentima i ovlašćuje vladu za zastupanje tih stajališta. Kao što je plan o usklađivanju zakonodavstva osnovni instrument za preuzimanje europske pravne stečevine tako je radni program za razmatranje stajališta RH koje donosi Odbor za europske poslove osnovni element i instrument za sudjelovanje sabora u donošenju nove europske pravne stečevine. Stoga bih i s ove govornice pozvao sva radna tijela i sve zastupnike pojedinačno da se uključe u postupak donošenja radnog programa za 2022. godinu te da nastave razmatrati stajališta koje mi kao Odbor za europske poslove prosljeđujemo. Pred nama je danas plan, Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva s pravnom stečevinom unije za 2022. godinu, dokument koji u ove godine predviđa donošenje ukupno 46 zakona kojima se hrvatsko zakonodavstvo usklađuje sa europskim. To je 10 zakonodavnih prijedloga manje nego u prošlogodišnjem planu, a više od polovine odnosno čak 26 zakona predviđeno je za donošenje u prvom kvartalu što znači da ćemo u prvom, u prvoj polovici godine imati jako puno posla što se tiče europskih, europskog prava. Uvažavajući činjenicu da se plan usklađivanja tijekom godine može mijenjati i prilagođavati okolnostima treba ipak reći kako njegova korisnost kao osnovnog alata za praćenje i planiranje preuzimanja europske pravne stečevine ovisi o njegovoj transparentnosti. U tom je smislu iz perspektive Odbora za europske poslove kao radnog tijela nadležnog za praćenje usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom s EU problematično što nakon usvajanja plana usklađivanja zakonodavstva nemamo uvid u njegove naknadne prilagodbe. Zbog toga bih molio ministarstvo da bude malo možda ažurnije i transparentnije u tom smislu da i mi ne pokušavamo zakomplicirati život nego baš dapače želimo biti što više involvirani s naše strane i sukladno našim zakonskim mogućnostima. Također, s obzirom da u uvjetima članstva Hrvatske u EU zadržan sustav usklađivanja zakonodavstva uspostavljen u pretpristupnom razdoblju sadržana je i njegova slabost, a to je mogućnost da predlagatelj zakona iskoristi usklađivanje zakona kao izliku za donošenje pojedinih zakona u hitnom postupku. To je nešto što nije dobra praksa i ne bi je trebali koristiti. Naravno neki zakoni se moraju usklađivati i trebaju, ali često se neki članci podvuku pod taj europski dio, a nisu nužno dio tog usklađivanja. S obzirom da Odbor za europske poslove više ne odlučuje u slučajnosti pojedinih zakonodavnih prijedloga s pravnom stečevinom EU, a što je bila obaveza naše preteće to je Odbor za europske integracije takve eventualne zlouporabe postupka usklađivanja zakonodavstva je teže uočiti. Treba svakako istaknuti da je u tom smislu postignut značajan napredak u odnosu na pretpristupno razdoblje te je se prijedlozi zakona kojima se preuzima europska pravna stečevina sada rijetko donose u hitnom postupku, a što je ranije bilo pravilo. Dakle, to je sigurno nešto što valja pozdraviti jer ne zahtjeva sve hitan postupak i dobro je da se raspravi u dva čitanja. Međutim, bez obzira na ovu dobru praksu vjerujem da su se 8,5 godina nakon ulaska Hrvatske u EU stekli uvjeti da se prilikom nekih budućih poslovničkih izmjena i dopuna ukine presumpcija hitnog postupka prilikom usklađivanja zakonodavstva kada to zatraži predlagatelj sadržano u Članku 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Naravno to ne isključuje mogućnost da se takvom postupku i priključi odnosno da se ide u hitni postupak, ali sam oznaka P.Z., P.Z.EU ne mora nužno značiti i hitan postupak. Kao što sam već ranije naglasio razumljivo je da se plan usklađivanja mijenja i prilagođava tijekom godine, kao i da usklađivanje zakonodavstva ponekad zahtjeva hitnost postupka, no još ću jedanput pozvati ministarstvo na bolju komunikaciju sa saborom kada je o tim promjenama riječ osobito s obzirom da je usklađivanje zakonodavstva proces koji ne ovisi o dnevnopolitičkim prilikama nego o rokovima koje nam zadaje EU. U svakom slučaju Klub Socijaldemokrata podržati će ovaj prijedlog usklađivanja u nadi da ćemo zaista u dijalogu sa ministarstvom još više podići standarde možda i na ono što nas zakon odnosno što ministarstvo zakon ne obavezuje izrijekom ali bi bila dobra praksa baš i zbog povećanog interesa zastupnika i zastupnica europske poslove da neke prakse i unaprijedimo. Hvala vam lijepo.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a govorit će poštovani zastupnik Siniša Hajdaš Dončić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče sabora, cijenjene kolegice i kolege, da razgovaramo o planu usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom razgovaramo o 46 zakona, prijedloga zakona koji su podijeljeni u kvartale. E sad ajmo malo o zakonima koji su ovdje, dakle već sam pokušao postaviti pitanje državnom tajniku što je s eurom, da li smo samo 2 zakona ili će biti više zakona. Dobro, možda je tek Zakon o euru bio i naveden, no međutim kad institucije, a tu je HNB zapravo pokazuje određeni, kako da to nazovem, neću reći prijezir, možda prijepor prema građanima, dakle vrlo je teško da se jedan taj ambiciozni plan može u zadanom vremenskom roku i ostvariti. Mi možemo ovdje postavljati pitanje i svatko od vas ima pravo na odgovor, dakle ono klasično pitanje, euro da ili ne, da li je Hrvatska spremna, da li Hrvatska nije spremna jer možemo ići u različite teorijska razmišljanja, dakle, nemam pojma, recimo od Stiglica pa do nekih hrvatskih makroekonomista, Deskar ili Šonje koji to zagovaraju, da li smo isto valutno područje ili nismo isto valutno područje. Što je zapravo kuna, da li će euro bit hrvatska valuta isto kao i europska valuta, ali se ključno pitanje postavlja, da li institucijama koje su one inficirane zapravo lošom kadrovskom politikom HDZ-a postoji uopće povjerenja da jedan takav složeni nacionalni projekt kao što je vođenje eura provedu u zadanim rokovima. A ono što nas iz SDP-a ovdje najviše brine je zapravo redni broj 19, a to je Zakon o radu koji se ambiciozno najavljuje u sjednicama u prvom kvartalu, a znamo dakle da ne postoji ni minimalni konsenzus između sindikata, dakle između udruga i poslodavaca i Vlade, da se ne slušaju sugestije navedenih dionika ovog društva, a isto tako da Zakon o radu, koliko smo imali prilike vidjeti, ne odgovara na neka ključna pitanja, a to je platformski rad, dakle koji se onako, navodno u prijedlogu zakonu jedva i spominje, a svakim danom, dakle raste broj platformskih radnika u Hrvatskoj ili aplikacijskih radnika, platformskih radnika i dok su neke zemlje, Francuska, na primjerice, Španjolska, dakle to kroz svoje radno zakonodavstvo pokušali riješiti, dakle u Hrvatskoj su još uvijek ti radnici zapravo na marginama i vrlo su osjetljive socijalne skupine. Drugi dio koji također, ne daje dobar odgovor. Dakle, to vam je rad na daljinu. Znači nažalost hrvatski poslodavci, ajde neću reći svi, većina hrvatskih poslodavaca još uvijek nema reguliran niti internim aktima rad na daljinu, dakle sve više se ljudi, pod navodnicima nagovara dakle da rade od kuće, a ne rješava im se niti pitanje običnih ono, fundamentalnih troškova od struje, plina, vode, interneta, a kamoli do uređivanja radnog prostora i to vam je nažalost bolna istina. A poznavajući dakle Vladu i opterećenost dakle cjelokupnog tog sustava sa nefunkcioniranjem institucija, poznavajući nespremnost g. Plenkovića na jedan konsezus, a Zakon o radu bi trebao biti jedan široki državni konsenzus jer to je ujedno jedna dobra demografska mjera, mi izražavamo jednu veliku skepsu, mi izražavamo jednu veliku zabrinutost znači da se taj Zakon o radu neće donijeti u pravom kvartalu, dakle jer nije dobro iskomuniciran sa zainteresiranim dionicima. A ovo drugo neću ponavljati sa kolegom Hajdukovićem. Dakle, dao je dobru analizu, što smo mi, gdje smo mi, gdje to mi guramo, dakle to je ono, ja bih to nazvao business as usual. Hvala lijepo. I vama potpredsjedniče Sabora.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Marijana Balić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Dakle pred nama je danas Prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2022. g. koji je, kako smo i čuli iz uvodnog izlaganja državnog tajnika ujedno i sastavni dio Programa Vlade RH za preuzimanje i provedbu pravne stečevine EU za 2022. g., koji je dakle, jednogodišnji programski dokument i predstavlja učinkoviti instrument za planiranje i praćenje preuzimanja pravne stečevine EU, a kojega je Vlada RH 9. godinu za redom izradila, a potom i usvojila 30. prosinca 2021. g. Nastavno, odnosno sukladno dosadašnjoj dinamici procesa usklađivanja zakonodavstva s pravnom stečevinom EU, RH dakle 9. godinu za redom u uvjetima punopravnog članstva u EU ima obvezu preuzimanja pravne stečevine u nacionalno zakonodavstvo, a isto je definirano čl. 145 st. 2 Ustava RH. Jednako tako smo i čuli kako predmetni plan predstavlja potpunu i pravovremenu, odnosno sveobuhvatnu informaciju o zakonodavnim aktivnostima koje Vlada RH planira tijekom 2022. g., a koji dakle proizlaze iz članstva u EU, prvenstveno naše obveze daljnjeg preuzimanja nove pravne stečevine EU u nacionalno zakonodavstvo. Ovdje treba naglasiti kako je zakonodavstvo EU učinkovito samo ako su države članice s jedne strane potpuno i točno prenijele i ako su ga, s druge strane ispravno primijenile u nacionalno zakonodavstvo, što je dakako, nužno kako bi se osigurale koristi od EU politika za sve građane Europe i jednaki uvjeti za poduzeća na cijelom unutarnjem tržištu. Za pravilno prenošenje, primjenu i provedbu prava EU, prvenstveno su odgovorne države članice, dok je jedinstvena primjena prava EU u svim državama članicama ključna za uspjeh EU koja se temelji upravo na načelima vladavine prava i oslanja se na pravo kako bi osigurala provedbu svojih politika i prioriteta u EU i u svojim državama članicama. S time u svezi, učinkovito izvršavanje europskih pravila služi javnom interesu i važno je i za sve hrvatske građane jer u velikoj mjeri pozitivno utječe na njihove svakodnevne živote. Bilo da je riječ o temeljnim slobodama, povećanju sigurnosti hrane, poboljšanju kvalitete zraka ili se malim i srednjim poduzećima omogućuje lakše i jeftinije sudjelovanje u javnim natječajima. Ovogodišnji plan sadrži odnosno predviđa donošenje ukupno 46 zakonodavnih mjera, tj. zakona kojima se preuzima prvenstveno nova pravna stečevina EU gdje RH slijedom aktivnog praćenja i razvoja pravne stečevine od strane nadležnih tijela države upravo i mijenja svoje nacionalno zakonodavstvo. Ovdje je važno za istaknuti kako se rad uloženog u osiguravanju učinkovitog izvršenja postojećeg prava EU treba smatrati jednako važnim kao i rad posvećen izradi novog zakonodavstva EU. Većina predloženih zakonodavnih mjera, njih 33 od ukupno kako sam već i rekla 46, Vlada RH predlaže da se donesu u prva dva kvartala 2022. godine. Plan usklađivanja zakonodavstva ima također i preventivni učinak u odnosu na postupke koje Europska komisija može pokrenuti protiv Republike Hrvatske zbog povrede prava EU. S tim u svezi potrebno je istaknuti važnost pravovremenog preuzimanja pravne stečevine EU, jer u slučaju kašnjenja protiv RH kao i protiv svake druge članice može se pokrenuti službeni postupak za povredu prava EU pred Sudom EU, a sam konačni ishod postupka pred sudom može dovesti do utvrđivanja novčane kazne zbog povrede prava EU. Sam postupak zbog povrede prava pred sudom EU može pokrenuti ili Europska komisija ili neka druga država članica. Dakle i zaključno može se reći kako se donošenjem ovog dokumenta potvrđuje učinkovitost funkcioniranja RH kao države članice EU, a i promiču nacionalni interesi kroz rad i usuglašavanje budućeg zakonodavstva EU-a kojima se kreiraju i provode zajedničke politike EU uz jedan vrlo jasan cilj, da dosljedna provedba ovih zakona ide u prvom redu na korist svih hrvatskih građana, te im donese konkretnu korist i kvalitetnije uvjete u svakodnevnom životu. Slijedom svega navedenog i sukladno dosadašnjoj praksi budući da ovaj dokument smatramo važnim Klub zastupnika Hrvatska demokratske zajednice dakako podržat će donošenje Prijedloga plana usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU za 2022. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala. Izgleda da sam ja najentuzijastičniji u raspravi o ovoj temi, ali to je tema kojom se bavim gotovo svakodnevno pa mi dozvolite evo nekoliko i osobnih osvrta koje nisam htio reći u ime kluba. Dakle, prije svega ono što bih rekao da prilikom donošenja Zakona o suradnji iz Hrvatskog sabora i Vlade Republike Hrvatske o europskim poslovima smo možda previdjeli neke stvari koje smo trebali drugačije odraditi. Jedna od tih je dostavljanje stajališta Republike Hrvatske kad god je to moguće, što prije je moguće unaprijed sastanka. Jasno je da neki formati sastanka su takvi da se stajališta ne mogu dostavljati unaprijed. Neki su sastanci ad hoc kao i neke teme, a često se na marginama raspravlja o stvarima koje je nemoguće predvidjeti ali ako se raspravlja i na marginama to opet nije službeni sastanak. No postoje formati u kojima se stajalište može dostaviti relativno prilično unaprijed i bilo bi dobro prije svega zbog resornih odbora da mogu zauzeti stav eventualno napraviti neke korekcije u stavu ili dati određene sugestije. U parlamentarnom životu budući da je većina uvijek ta koja ima većinu u svim odborima uključujući i Odbor za europske poslove, ali i druge resorne odbore stajališta se u pravilu potvrđuju, odnosno ne mogu se sjetiti da neko nije bilo potvrđeno. Međutim, ono što je svakako korisno mislim za predlagatelje, osobe koje dolaze pred resorni odbor ili Odbor za europske poslove braniti određeno stajalište da mogu čuti neke probleme, ukazivanje na neke probleme koje je onda zgodno i ugraditi u naše stajalište ili barem imati na umu. Dakle, to je jedna dodana vrijednost takvog formata rada i ne bi je trebalo ne prakticirati iako po zakonu to ne mora biti tako. To je jedna stvar. A druga stvar je, da još ću jedanput izraziti veliko zadovoljstvo time što sve više radnih tijela se uključuje u europske poslove, želi razmatrati određena stajališta i raspravljati o temama koje se raspravljaju unutar same EU, žele davati inpute i Odboru za europske poslove ali i resornim ministarstvima i konačno smo osvijestili da često volimo govoriti o tome kako nemamo utjecaj na neke zakone iz EU. Ne baš suprotno, imamo itekako. Dakle, mi kao Hrvatski sabor to možemo činiti i u ovom formatu. Postoji neformalna na koje se to može raditi možda i drugačije, no to sad nije tema rasprave tako da se ne bih uvlačio u to. No, dobro je da što više odbora sudjeluje u ovoj raspravi ako zbog ničeg drugoga onda barem da zastupnice i zastupnici znaju koje su teme koje se raspravljaju na europskoj razini jer će one svakako u jednom trenutku doći i na nacionalno. Evo toliko u osobno ime. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Molim vas onda da odmah ostanete budući da ste se javili i da završno govorite u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata. Izvolite, poštovani zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Bit ću tu vrlo kratak jer mislim da sam većinu rekao u prvom dijelu. Dakle, apsolutno ovo je dokument koji ćemo podržati. Nadam se da će eventualne izmjene, da ćemo o njima biti obaviješteni na vrijeme. I isto tako bih samo izrazio bojazan odnosno više molbu prema Vladi koja je najčešće inicijator zakonodavnih promjena, a bit će i predlagatelj ovih zakona da se oznaka usklađivanja sa pravnom stečevinom EU ne koristi kao izgovor za hitni postupak. Jer sigurno ćemo mijenjati neke zakone, između ostaloga mislim da je kolega Hajdaš Dončić spomenuo Zakon o radu. Dakle, jedan vrlo kompleksni zakon koji zahtijeva barem dva čitanja. Mislim da ćemo puno kvalitetnije dokument isproducirati ako ne idemo u hitni postupak tim više zato što se ponekad neki članci, neke izmjene podvuku pod usklađivanje sa pravnom stečevinom EU, a to nije uvijek slučaj. Dakle, ne mogu tvrditi konkretno no sjećam se da smo u Odboru za europske integracije itekako nailazili na takve slučajeve i da se jednostavno neke promjene ne mogu okarakterizirati kao one koje se usklađuju sa EU. Hvala vam lijepa.
A sad idemo na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2022. g.; Predlagatelj akta je Vlada RH temeljem čl. 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske poslove te Odbor za obitelj, mlade i sport. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da, poštovani državni tajnik Frano Matušić, izvolite.