Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 11. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Marija Antonija Kovačič, Anja Bah Žibert, Iva Dimic, mag. Mirjam Bon Klanjšček, Janez Janša in Matjaž Hanžek. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O AGRARNIH SKUPNOSTIH, v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnitev obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Tanji Strniša, državni sekretarki na Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci! Vlada je v obravnavo v Državni zbor poslala nov sistemski zakon, ki ureja področje agrarnih skupnosti. Gre za vsebinsko in pravno zelo zahteven zakon, ki po 20 letih vzpostavlja režim upravljanja s tovrstnim premoženjem. Leta 1994 je zakon o ponovni vzpostavitvi agrarne skupnosti vrnil odvzeto premoženje neposredno na člane nekdanjih agrarnih skupnosti, ki so tako postali solastniki oziroma skupni lastniki. Skladno z veljavnim Stvarnopravnim zakonikom je treba za posle, ki presegajo redno upravljanje, soglasje vseh solastnikov, kar zaradi velikega števila članov onemogoča normalno gospodarjenje s tako lastnino. To povzroča, da ta lastnina postaja mrtva, saj z njo ni mogoče razpolagati niti primerno opravljati. Težave pa imajo tudi občine, ko načrtujejo javno infrastrukturo. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je zato na podlagi številnih pobud iz agrarnih skupnosti in drugih sredin ter v sodelovanju z njimi pripravilo zakon, ki bo omogočil lažje delovanje in bolj učinkovito izkoriščanje kmetijskih zemljišč in gozdnih zemljišč. Naj spomnim, da agrarne skupnosti obsegajo več kot 77 tisoč hektarjev zemljišč, kar predstavlja skoraj 4 % celotne površine Slovenije. Skupno se v registrih agrarne skupnosti vodi 638 agrarnih skupnosti, število članov je različno in se giblje od 3 do 513, v povprečju 34 članov. Naj navedem nekatere bistvene rešitve. Zakon ureja gospodarjenje s kmetijskimi gozdnimi zemljišči v lasti agrarne skupnosti na način, da bodo člani svoje odločitve v zvezi z gospodarjenjem sprejemali z glasovanjem na občnem zboru z navadno večino glasov, razen za nekatere posle, za katere je predvidena višja večina. Drugič, agrarne skupnosti ne bodo pravne osebe, ampak premoženjske skupnosti, torej družbe civilnega prava, ki bodo preko organov odločale o gospodarjenju z zemljišči, ki so v solastnini oziroma skupni lastnini. Agrarna skupnost pa bo lahko nastopala v sodnih, upravnih in drugih postopkih pred državnimi organi ter v pravnem prometu s tretjimi osebami, kjer jo bo zastopal predsednik. Zakon ureja tudi organizacijo agrarne skupnosti, organe, volitve v organe, članstva, temeljne akte in register z namenom preprečiti nadaljnje povečevanje števila članov agrarne skupnosti. Zakon predvideva posebno ureditev dedovanja po pravilu enega dediča, določa predkupni vrstni red v primeru prodaje lastniškega deleža in določa načelno prepoved odtujitve nepremičnine zemljiške parcele kot celote. Zakon prinaša ponastavitev, kar se tiče prve faze predelave mleka, na primer v maslo, sir, ki se na planinah šteje za kmetijsko dejavnost in tudi na skupnih pašnikih šteje za kmetijsko dejavnost, kar pomeni, da se v tem primeru članom agrarne skupnosti ne bo treba registrirati za izvajanje te dejavnosti v posebni organizacijski obliki. Zakon ureja tudi možnost prenehanja agrarne skupnosti s soglasjem vseh članov v primeru prenosa premoženja na pravno osebo ali s tričetrtinskim soglasjem v primeru razdelitve vsega premoženja med solastnike. Po uradni dolžnosti morajo sodišča izpeljati vse dedne postopke, ki še niso bili uvedeni, in vpisati nove lastnike zemljišč v zemljiško knjigo. Nato se agrarne skupnosti vpišejo v register agrarnih skupnosti po novem zakonu. Na koncu naj omenim še posebno ureditev za zamejce v Republiki Italiji, za katere velja, da bo nepremično premoženje, ki ga imajo v Republiki Sloveniji in do katerega imajo pravico člani agrarnih skupnosti iz zamejstva, za te bo torej veljalo, da se v postopkih, ki še niso končani, za to premoženje lahko vrne na agrarno skupnost, ki je v Italiji registrirana kot pravna oseba; se pravi, da bodo na obeh straneh meje delovali v enaki obliki. Na koncu naj ponovim, da bo zakon bistveno olajšal delo agrarnih skupnosti, omogočil bolj učinkovito izkoriščenost kmetijskih in gozdnih zemljišč v njihovi lasti in zato upam, da ga boste poslanci podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Simonu Zajcu.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci, državna sekretarka! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je Predlog zakona o agrarnih skupnostih obravnaval kot matično delovno telo na 10. seji 2. septembra 2015. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Zakonodajno-pravne službe in Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je poleg splošnih pripomb podala tudi konkretne pripombe k več členom predloga zakona. Večina pripomb je upoštevana v amandmajih, ki so jih k predlogu zakona vložile koalicijske poslanske skupine. K predlogu zakona so v poslovniškem roku amandmaje vložile Poslanska skupina Združene levice ter poslanske skupine SMC, Desus in SD. Odbor se je seznanil tudi z odgovori Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano na nekatere pripombe Zakonodajno-pravne službe k posameznim členom, z mnenjem Državnega sveta, ki predlog zakona podpira, in s pripombami Agrarne skupnosti Rateče-Planica, ki opozarja na nezmožnost normalnega poslovanja agrarne skupnosti zaradi nevzdržnih davčnih predpisov. V skladu s 145 . členom Poslovnika Državnega zbora je bil predlog zakona poslan v mnenje lokalnim skupnostim. Do izteka roka Državnemu zboru ni posredovala mnenja nobena lokalna skupnost. Na seji je predstavnica Zakonodajno-pravne službe v dodatni obrazložitvi pisnega mnenja opozorila, da se v zvezi s predlaganimi rešitvami postavlja vprašanje, ali te ne pomenijo omejitve lastninske svobode solastnikov in skupnih lastnikov premoženja in posega v pravico do zasebne lastnine. To je v skladu z ustaljeno ustavnosodno presojo dopustno le, če omejitev zasleduje gospodarske, ekološke oziroma socialne cilje, če je primerna in nujna za dosego teh ciljev ter če je sorazmerna z doseženim ciljem. Opozorila je tudi na predlagano prenehanje veljavnosti dosedanje posebne ureditve upravljanja premoženja članov agrarne skupnosti v 11. členu Zakona o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti ter vrnitvi njihovega premoženja in pravic. Po mnenju službe lahko ta pomeni poseg v obstoječa pravna razmerja oziroma upravičena pravna pričakovanja, ki jih varuje ustavno načelo varstva zaupanja v pravo. V razpravi je direktor Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije poudaril, da zbornica predloženi zakon podpira, vendar meni, da bi bilo treba v prihodnje odpraviti nekatere pomanjkljivosti glede obdavčitve agrarnih skupnosti. Člani odbora iz vrst koalicijskih poslanskih skupin in Poslanske skupine Nove Slovenije so v razpravi predlog zakona podprli, saj je po njihovem mnenju ustrezna pravna podlaga, ki bo omogočila lažje upravljanje agrarnih skupnosti in manjše obremenitve njihovih članov z birokratskimi postopki ter poenostavitev reševanja večine vprašanj, s katerimi se agrarne skupnosti srečujejo. Predvsem pa bo omogočeno normalno gospodarjenje z lastnino, ki je v solastnini oziroma skupni lastnini članov agrarnih skupnosti. Nasprotno so člani Poslanske skupine SDS in Poslanske skupine Združene levice menili, da predloga zakona ni mogoče podpreti, saj ne ureja temeljnih vprašanj glede premoženja agrarnih skupnosti ter trajnega gospodarjenja s kmetijskimi in gozdnimi zemljišči, temveč nudi le okvir za upravljanje s premoženjem in odpira možnosti za njegovo razprodajo. V razpravi o posameznih členih je potekala razprava le o 43. členu in o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k temu členu. Predstavnica predlagatelja amandmaja je poudarila, da neodplačni prenos občinskega solastniškega deleža premoženja agrarne skupnosti na ostale lastnike pomeni oškodovanje občinskega premoženja in kaže na to, da je namen zakona privatizacija še zadnjih ostankov kolektivnega premoženja agrarnih skupnosti. Večina članov odbora se je strinjala, da je neodplačen prenos občinskega premoženja na agrarne skupnosti neprimeren, zato je odbor amandma sprejel. Po opravljeni razpravi se je odbor opredelil do vloženih amandmajih in sprejel vse amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter, kot rečeno, amandma Poslanske skupine Združene levice k 43. členu. Odbor ni sprejel amandmaja Poslanske skupine Združena levica k 11. členu. Odbor se ni opredelil do amandmajev Poslanske skupine Združena levica k 13., 15., 20. in 42. členu, ker so zaradi nesprejetja amandmaja Poslanske skupine Združena levica k 11. členu postali brezpredmetni. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila odbora.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi, prav prijetno mi je nekaj bolj preprostih tem posredovati! Stališče Poslanske skupine Desus glede Predloga zakona o agrarnih skupnostih. Predlog zakona o agrarnih skupnostih ureja področje, ki se je v praksi pokazalo kot zelo problematično. Največjo težavo je povzročalo predvsem gospodarjenje, torej upravljanje in razpolaganje s premoženjem članov, ki je v lasti ali solasti večjega števila oseb. Obstajajo namreč tudi takšne agrarne skupnosti, ki imajo več kot 300 solastnikov. Tako je ta skupna lastnina na nek način postala mrtva, saj z njo ni bilo mogoče ne upravljati ne razpolagati. Kar pa je povzročalo velike težave predvsem občinam, saj za spreminjanje javne infrastrukture nikakor niso mogle dobiti soglasja vseh lastnikov oziroma solastnikov, ki so bili zaradi različnih vzrokov nedosegljivi. To je blokiralo mnoge projekte, od katerih je bil odvisen nadaljnji gospodarski razvoj občin. V Poslanski skupini Desus posebej pozdravljamo dejstvo, da so predlagane rešitve nastajale od spodaj navzgor, kar pomeni, da se je predlagatelj zakona od samega začetka usklajeval z agrarnimi skupnostmi, kar pomeni, da so njihovi predlogi in pripombe v kar največji meri tudi upoštevane. Zato v Poslanski skupini Desus ocenjujemo, da je predlagano besedilo ustrezna pravna podlaga, ki bo omogočila lažje upravljanje agrarnih skupnosti in manjše obremenitve njihovih članov z birokratskimi postopki ter poenostavitev reševanja večine vprašanj, s katerimi se agrarne skupnosti srečujejo, kot so na primer dedni postopki. Predvsem pa bo končno omogočeno normalno oziroma poenostavljeno gospodarjenje z lastnino, kar bo zagotavljalo gospodarsko, socialno in ekološko funkcijo lastnine. Naj na kratko omenim samo nekaj po naši oceni najpomembnejših rešitev, ki jih prinaša ta predlog zakona. Kot že rečeno, se ureja primerna pravna podlaga za gospodarjenje s kmetijskimi in gozdnimi zemljišči, ki so v lasti članov agrarne skupnosti na način, da bodo člani agrarne skupnosti odločitve v zvezi z gospodarjenjem zemljišč sprejemali z glasovanjem na občnem zboru z navadno večino glasov, torej 51 %, razen za nekatere posle, za katere je predvidena višja večina. To po oceni Poslanske skupine Desus predstavlja bistveno poenostavitev gospodarjenja, saj bodo agrarne skupnosti lažje sklepale posle, kot so ustanovitev služnosti, sklenitev najemne ali zakupne pogodbe, pridobitev gradbenega dovoljenja, odločbe o poseku in tako naprej. Agrarne skupnosti ne bodo pravne osebe, ampak premoženjske skupnosti, torej družbe civilnega prava, ki bodo preko organov odločanja o gospodarjenju z zemljišči, katerih skupni lastnini so člani. Tej rešitvi nekateri nasprotujejo, v Poslanski skupini Desus pa jo ocenjujemo kot trenutno najbolj primerno. Agrarna skupnost bo lahko nastopala v sodnih, upravnih in drugih postopkih pred državnimi organi ter v pravnem prometu s tretjimi osebami. Predlog ureja tudi organizacijo agrarne skupnosti, torej organe, volitve organe, članstvo, temeljni akt in po naši oceni eno najbolj pomembnih novosti, to je enoten register agrarnih skupnosti, ki ga bo vodilo resorno ministrstvo. Predlog zakona torej po naši oceni prinaša veliko dobrih rešitev, seveda pa ni popoln. V Poslanski skupini Desus menimo, da bo sčasoma treba urediti vprašanje obdavčitve agrarnih skupnosti, mogoče bi lahko ministrstvo pri tem upoštevalo pripombe Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije, da bi bila agrarna skupnost zavezanec za plačilo davka, ne pa, da se davek pripisuje vsakemu od solastnikov oziroma skupnih lastnikov. Poslanska skupina Desus predlog zakona podpira, saj menimo, da prinaša večinoma dobre rešitve, obenem pa napovedujem, da vloženih amandmajev ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! V poslanski skupini podpiramo Zakon o agrarnih skupnostih, gre seveda za nov sistemski zakon, ki predstavlja zagotovo zelo pomemben korak pri pravni ureditvi gospodarjenja s premoženjem agrarnih skupnosti. Naj spomnim, da je leta 1994 bil sprejet zakon o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti, vendar je, če ocenjujemo z današnjega vidika, bil postopek izpeljan na zelo zahteven način, saj je bila sprejeta odločitev, da se premoženja agrarnih skupnosti vrne nekdanjim članom, ne pa agrarnim skupnostim. Tukaj je nastalo zelo veliko težav pri tem, kako potem v tej solastnini doseči dovolj soglasja, da se lahko učinkovito upravlja s premoženjem, ki pa predstavlja kar 3,67 % celotne površine v Republiki Sloveniji ali 77 tisoč 486 hektarjev zemljišč je v lasti članov agrarnih skupnosti. Tako je velikokrat bilo nemogoče doseči 100-odstotno soglasje vseh lastnikov, da bi se lahko umno in učinkovito upravljalo s tem premoženjem in to nefunkcionalno premoženje ni oviralo samo delovanje in ohranjanje smisla agrarnih skupnosti, ampak velikokrat preprečevalo tudi pridobitev gradbenih dovoljenj za prepotrebne, recimo, infrastrukturne objekte, ki so potrebni za to, da se lajša življenje v posameznem okolju. Po novem bo agrarna skupnost opredeljena kot premoženjska skupnosti fizičnih oziroma pravnih oseb, ki preko organov agrarne skupnosti skupaj upravljajo z nepremičnim premoženjem. Bistvena sprememba pa je, da bodo člani agrarne skupnosti nekatere pomembne odločitve, povezane z ustanovitvijo služnosti, ali sklenitvijo najemne oziroma zakupne pogodbe, ali izvesti odločbo o poseku, ali ne nazadnje pridobiti gradbeno dovoljenje; torej, vse te odločitve bodo sprejemali na občnih zborih z večino vseh glasov članov agrarne skupnosti. Tukaj menimo, da je narejen ta ključen premik v smer, da se izognemo težavam zaradi solastnine, ki je bila izpostavljena leta 1994. Seveda so pa še vedno najpomembnejše odločitve v agrarnih skupnosti sprejemajo tudi ob soglasju vseh članov, predvsem ko gre za delitev premoženja ali pa v primeru prenehanja agrarne skupnosti. To so tiste najpomembnejše odločitve, ki pa še vedno ostanejo v pristojnosti prav vseh. Pomembna rešitev je tudi postopek dedovanja. Namreč, zaradi lastniške razdrobljenosti premoženja agrarnih skupnosti je velikokrat nastala težava tudi zaradi tega, ker nekateri člani, ki so sicer bili člani, pravzaprav niso niti vedeli, da so člani agrarne skupnosti, zaradi zapletenih postopkov v dedovanju in v tem zakonu se to izčiščuje na način, da bo premoženje zapustnika v agrarni skupnosti lahko le pri enem dediču, ne pa, tako kot je bilo do sedaj, možnost dedovanja prav vseh upravičencev. Tudi to je zelo učinkovita rešitev, ki bo pripomogla k temu, da bo upravljanje dejansko bolj gospodarno s tem pomembnim premoženjem. Ne nazadnje, ko pogledamo tudi interes in življenje Slovencev v zamejstvu ta zakon rešuje tudi člane agrarnih skupnosti, ki živijo v Italiji. Ponovno bo omogočeno, da nepremično premoženje, ki ga imajo v Sloveniji, se vrne agrarni skupnosti, ki je v Italiji registrirana kot pravna oseba, seveda ob spoštovanju načela meddržavne vzajemnosti. Pomembna rešitev je zagotovo tudi ta, da se za ohranjanje ter oživljanje gorskih kmetij in planšarij vendarle poenostavijo postopki predvsem zaradi tega, ker se bo predelava mleka v sir, maslo štela kot kmetijska dejavnost, kar pomeni, da se članom agrarne skupnosti za izvajanje te dejavnosti ni treba registrirati na poseben način, kot je predviden. Tako gre tudi za upoštevanje naših izjemno pomembnih in dragocenih območij, da jim poenostavimo življenje v tistem prostoru, zato bomo ta zakon podprli.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo predstavila stališče Poslanske skupine Združena levica.
Spoštovani predsedujoči, spoštovana sekretarka, spoštovani kolegice in kolegi! Upravljanje s premoženjem agrarnih skupnosti je bilo v preteklosti oteženo, ker je država v postopku denacionalizacije vračala premoženjske pravice tudi ljudem, ki že dolgo časa ne živijo v Sloveniji in se jih upravljanje skupnega vaškega premoženja niti malo ne tiče. Še večji problem pri tem je nastal, ko je šlo za njihove dediče, ki v svojem življenju po možnosti še sploh nikoli niso bili v tej vasi ali celo v Sloveniji ne in jim je za vaško agrarno skupnost prav malo mar. Dejstvo je, da je bil Zakon o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti ter vrnitvi njihovega premoženja in pravic slabo napisan. Njegov edini namen je bil privatizacija premoženja, ki je bilo podržavljeno po II. svetovni vojni, in to v duhu svete in nedotakljive zasebne lastnine, čeprav zemlja agrarnih skupnosti nikoli ni bila zasebna, ampak vedno kolektivna last, tudi pred pohodom tako imenovanega zlobnega komunizma. Namesto da bi v denacionalizacijskem postopku podržavljeno premoženje agrarnih skupnosti ali ohranili kot državno, ali pa ga dali v upravljanje novonastalim agrarnim skupnostim, ali pa ga prenesli na njih kot nedeljivo kolektivno lastnino, smo v duhu kapitalizma povsod in za vse tudi tu morali nekako vsiliti institut zasebne lastnine. Tako smo prišli do tega, da o teh zemljiščih ne odloča več skupnost, ampak posamezni lastniki, in to soglasno, kar že dve desetletji močno otežuje upravljanje s premoženjem agrarnih skupnosti. Mnogo boljša bi bila ureditev, po kateri bi bile agrarne skupnosti urejene kot zadruge, sedanji lastniki lastniških deležev pa bi bili njihovi člani. Tako bi bilo premoženje agrarne skupnosti dejansko v lasti agrarne skupnosti, ne pa razdeljeno po deležih med te člane agrarne skupnosti, ampak to očitno zaradi svetosti zasebne lastnine ter denacionalizacijskega in privatizacijskega duha v 90. ni bilo mogoče, sedanjega stanja pa ne moremo več spremeniti v to smer. Predlagani zakon problemov, nastalih v preteklosti, ne rešuje in pravzaprav samo določa način nadaljnje privatizacije agrarnih skupnosti. Predlagane rešitve so slabe in za Poslansko skupino Združene levice nesprejemljive. Čeprav predlagatelj v ciljih zakona in obrazložitvah posameznih členov večkrat poudarja pomen skupnega premoženja agrarnih skupnosti skozi zgodovino, trajno gospodarjenje s kmetijskimi in gozdnimi zemljišči, skupno uresničevanje interesov prebivalcev na podeželju, ohranjanje poseljenosti in običajev ter razvoj podeželja in ob tem poudarja ne samo gospodarsko, ampak tudi socialno in ekološko funkcijo lastnine, sam zakon praktično nič od tega ne naslavlja, ampak zgolj nudi okvir za upravljanje s premoženjem, s poudarkom na možnostih in načinih prodaje le-tega. Zato tega zakona v Poslanski skupini Združene levice ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovana državna sekretarka s sodelavcem, dragi kolegice in kolegi! Predlog zakona o agrarnih skupnosti je nov, je sistemski zakon. Mi seveda pričakujemo, da optimalno ureja in bo optimalno uredil zahtevno področje delovanja agrarnih skupnosti. Trenutno to področje ureja zakon o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti. Ta je leta 1994 vrnil premoženje članom agrarnih skupnosti oziroma njihovim potomcem, dedičem. Njegova velika pomanjkljivost je neprimerna in preveč rigidna ureditev upravljanja in razpolaganja s premoženjem članov agrarnih skupnosti. Danes agrarne skupnosti obsegajo preko 77 tisoč 400 hektarjev zemljišč, kar predstavlja približno 3,7 % celotne površine Republike Slovenije. Skupno se v registrih agrarnih skupnosti vodi 638 agrarnih skupnosti, število članov posamezni agrarni skupnosti pa se giblje od 3 do 513. V povprečju ima agrarna skupnost skoraj 34 članov. Večina agrarnih skupnosti ima površine od 15 do 300 hektarjev. Največje agrarne skupnosti so Stara Fužina, Studor, Trenta in Čezsoča. To je le nekaj podatkov, ki kažejo na izjemno pomembno področje, ki ga je že nekaj časa treba kakovostno zakonsko urediti. Krščanski demokrati vemo, da so agrarne skupnosti pomemben dejavnik življenja na podeželju. Omogočal in sodelujejo pri ohranjanju kulturne krajine, z vlaganjem v lokalno okolje omogočajo njegov razvoj, povezujejo prebivalce na podeželju in ne nazadnje ohranjajo poseljenost in s tem tudi slovenske običaje. Pozdravljamo in podpiramo sprejem tega krovnega zakona, moramo pa opozoriti na nekatere pripombe, ki kljub intenzivnemu dialogu predlagatelja z različnimi deležniki ob pripravi besedila niso bile upoštevane. Predvsem prebivalci Istre in Krasa nas opozarjajo, da so zaradi urejanja lastništva in dolgotrajnega iskanja potomcev lastnikov premoženja žal zamudili zakonsko določene roke. Ta zemljišča so se zato prenesla v lastništvo lokalnih skupnosti. Te pa niso zainteresirane, da bi jih vrnile agrarnim skupnostim, saj so številna zemljišča gospodarsko in turistično atraktivna. Krščanski demokrati sprašujemo predlagatelja, ali se vendarle ne da zakonsko urediti, v bližnji prihodnosti recimo, da bi se takšnim zamudnikom, ki to niso po svoji krivdi, omogočilo še dodaten rok za ponovno vzpostavitev agrarnih skupnosti. Predlog zakona podpira tudi združenje predstavnikov agrarnih skupnosti in Kmetijsko gozdarska zbornica Slovenije, kr je za nas zelo pomembno. Poslanci Nove Slovenije bomo glasovali za predlog zakona.
Hvala lepa. Gospa Vesna Vervega bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Modernega centra.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Predlog zakona o agrarnih skupnostih je odziv na aktualno problematiko agrarnih skupnosti v Sloveniji na začetku 21. stoletja. V obdobju, ko so le-te bile ustanovljene, torej s prenehanjem fevdalnih odnosov in zemljiško odvezo v drugi polovici 19. stoletja, so bile namenjene kolektivni rabi planinskih ali vaških pašnikov ter gozdov. Pravice uživanja solastniškega deleža ali deleža v skupni lastnini je bila vezana na kmetijo glede na velikost in se je prenašala iz roda v rod. V več kot 150-letni zgodovini so agrarne skupnosti doživljale različne usode in zakonske spremembe. Razmere, ki smo jim priča danes, izhajajo iz Zakona o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti ter vrnitvi njihovega premoženja in pravic iz leta 1994, s katerim se je premoženje vrnilo neposredno članom nekdanjih agrarnih skupnosti v solastniškem deležu ali deležu v skupni lastnini. Upravljanje s premoženjem in ostale določbe je urejala različna zakonodaja. Največjo oviro pri upravljanju agrarnih skupnosti je predstavljala določba Stvarnopravnega zakonika o soglasju vseh solastnikov oziroma skupnih lastnikov za posle, ki presegajo redno upravljanje. To v praksi ni bilo izvedljivo in z lastnino dejansko ni bilo mogoče upravljati. Leta 2011 je Zakon o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti določil izjemo prav v tem delu, tako da je za te posle, ki so bili v javnem interesu, bilo dovolj že soglasje vsaj treh četrtin solastnikov. Kako pripraviti zakonsko podlago, ki bo omogočala ustavno pavico vsakega člana agrarne skupnosti, da avtonomno razpolaga s svojim deležem v solastnini ali skupni lastnini, z druge strani pa na tej isti lastnini omogočiti gospodarsko, socialno in ekološko funkcijo? V Poslanski skupini Stranki modernega centra menimo, da prav ta zakon danes to omogoča. Tako kot je agrarna skupnost posebna in edinstvena oblika premoženjske skupnosti fizičnih in pravnih oseb, ki ima veliko omejitev, tako je nujno potreben odstop od prej omenjene pozitivne zakonodaje, ki ji pravno podlago ponujajo prav določbe tega zakona. K osnutku zakona so svoje predloge in pripombe prispevali Kmetijsko gozdarska zbornica, Združenje predstavnikov agrarne skupnosti, ki so bili v večini upoštevani. Vsi ocenjujejo, da so zakonske rešitve dobre in bodo dejansko omogočile gospodarno upravljanje s premoženjem agrarnih skupnosti. Predvidevam pa, da se bodo potrebe po spremembah nekaterih zakonskih rešitev pokazale šele takrat, ko bo zaživel v praksi, na kar si bomo tudi ustrezno odzvali. V Poslanski skupini Stranki modernega centra bomo predlagani zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani! Predlaganega Zakona o agrarnih skupnosti v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli. Predlog zakona ne rešuje bistva organiziranosti agrarnih skupnosti, ki nadalje ostajajo kot civilna skupnost fizičnih oseb, to pa vse bolj otežuje samo upravljanje. Veliko bolj primerna organiziranost agrarnih skupnosti bi bila v obliki prane osebe, kakršno organiziranost imajo v glavnem vse naše sosedne države. Upravljanje pa bi bilo veliko enostavneje in v praksi tudi bolj uporabno. Predlagani zakon pa otežuje, komplicira in še dodatno birokratizira s ponovno registracijo in novim registrom agrarnih skupnosti, kar pomeni ogromno dela tako za same člane agrarnih skupnosti kakor tudi za vse upravne enote, ki bodo morale vse te administrativne postopke povsem na novo izpeljati. V predlogu zakona je tudi neprimerna ureditev za zamejce, ki so člani agrarnih skupnosti v samih postopkih denacionalizacije, ki še niso zaključeni, vrnjeno nepremično premoženje na agrarno skupnost v sosednji državi, ki je seveda organizirana kot pravna oseba, tu pa opozarjamo na nacionalni interes in na varovanje našega obmejnega pasu. Tudi davčna ureditev v predlogu zakona ni primerna in je zakomplicirana. Agrarne skupnosti v Sloveniji predstavljajo 3,7 % površine s povprečjem 43 članov na agrarno skupnost, kar seveda ni zanemarljivo, in to reševati z dokaj slabim zakonom, seveda ni primerno. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo vložili dva amandmaja, da opozorimo na neprimerno vsebino tudi v tem predlaganem zakonu. Poslanci seveda tega zakona ne bomo podprli, sama praksa pa bo zelo hitro pokazala, da se bo ta Zakon o agrarnih skupnostih zelo hitro vrnil nazaj na poslanske klopi.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih dveh amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. septembra 2015. V razpravo dajem 36. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Gospod Zvonko Lah, izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. V Slovenski demokratski stranki, kot je že povedal v stališču kolega, tega zakona ne podpiramo, ker se nam zdi, da napake, ki je bila storjena v denacionalizacijskem postopku, ne moremo tako na enostaven način popraviti, ker je takrat država storila napako. Namreč, kot smo slišali tudi iz stališč ostalih poslanskih skupin, so agrarne skupnosti stare več kot 150 let. Gre za slabša kmetijska zemljišča, ki jih je takrat Marija Terezija dala v uporabo kmetom, predvsem tistim, ki so imeli živino, tako govejo kot drobnico, da so pasli na teh zemljiščih. Hkrati so pa tudi urejali, vzdrževali zemljišče, sekali grmičevje in tako naprej. Ohranjali so pač kulturno krajino. Pravico do tega je imela vsaka kmetija, ki je imela živino, glede na svojo velikost. Dedovanje te pravice se je prenašalo iz roda v rod na tistega, ki je pač bil nosilec kmetije naprej. Država Jugoslavija je, mislim, da leta 1949, nacionalizirala to in leta 1994 potem po denacionalizacijskih postopkih to dala kot stvarno, fizično lastnino vsakemu posamezniku, članu te agrarne skupnosti. S tem je bila narejena velika napaka. Že v primeru, tudi v obrazložitvi tega zakona je bilo omenjeno, da v primeru, da propade agrarna skupnost in če so solastniki fizične osebe, lahko vsaka fizična oseba zahteva parcelacijo. Ne vem, če lahko z enim takim zakonom, kot smo zdaj sprejeli, kar tako odpravimo nekoga in mu praktično vzamemo lastninsko pravico, ki mu je bila podarjena z denacionalizacijo. Zato se tudi ne more kar tako na enostaven način zdaj popraviti, ker po tem vračilu so postali solastniki tudi dediči iz prekomorskih držav, ki imajo zdaj vpisano lastnino, kar je v nasprotju s temeljno oziroma temeljnim smislom agrarne skupnosti, to se pravi, da uporabljajo tisti, ki se pač s kmetijstvom ukvarjajo, ki jih potrebujejo, ne pa, da imajo kot lastnino, kot katastrski dohodek na to lastnino in plačujejo s tem tudi dohodnino od tega, čeprav zgodovinsko nikoli niso imeli takih pravic, kot jim je pač ta država z neko neumno rešitvijo dala v denacionalizacijskih postopkih. In težave imajo vsi tisti lastniki, ki jim ti katastrski dohodki potem prispevajo k temu, da plačujejo višje dohodnine, imajo težave in seveda večina teh članov agrarne skupnosti težave s tem, ko bi radi posegali ali upravljali s to lastnino, pa jim ovirajo tisti, ki so solastniki, fizični, v zemljiški knjigi vpisani. Sedanji zakon predvideva, da se lahko z navadno večino na skupščini teh članov agrarne skupnosti posega v njihovo stvarno pravico, lastninsko pravico. Po našem mnenju to ni, zato smo tudi vložili ta dva amandmaja, kjer pač zakon dovoljuje, da določeno število članov agrarne skupnosti na skupščini ali po skupščini, če ugotovi, da se je krivica zgodila nekomu, mora biti določeno število pobudnikov, da se to spremeni. Po našem mnenju, če gre za stvarne pravice po Stvarnopravnem zakoniku, zadostuje en član – zakaj določena količina? Po nekem socialističnem načinu, zato ker druge rešitve ni. Naše mnenje je, da moramo zadevo spraviti nazaj v tisto osnovno prvobitno organiziranost in agrarne skupnosti organizirati kot pravne osebe, s tem da imajo vsi lastniki pravico pri upravljanju, kolektivno neko pravico, tako kot v sosednjih državah. Težava je nastala že pri tem, ko so nekateri tuji državljani pri nas člani agrarne skupnosti, na našem ozemlju, pa ne želijo, da jim Republika Slovenija da nazaj kot stvarno pravico v zemljiško knjigo, ampak da se njihova pravica vpiše na agrarno skupnost v drugi državi. Kako gre to skupaj, da neka skupnost, ki je del na Slovenskem, recimo agrarna skupnost Rateče, ki je en del na slovenski strani, en del na italijanski strani; na italijanski strani ni nobenih ovir, lepo gospodarijo, ni nobenih problemov, kar se tiče davščin, kar se tiče delitev neke najemnine ali nekega dobička, ki je ustvarjen, pri nas pa kompliciramo tako do onemoglega samo zaradi tega, ker pač država takrat, ko je to vračala po denacionalizacijskih postopkih, ni pogledala čez meje, kako je tam urejeno, in bi primerno uredili tudi pri nas. In bolj kot to popravljamo – ker mi smo mnenja, da ta popravek zdaj nekaj stvari omogoča, nekaj stvari pa ne in zapleta zadeve naprej, da bo treba to popraviti –, imamo samo delo, lastniki stroške in gospodarjenje je s temi zemljišči moteno. Zato, ker trmoglavimo; enkrat smo zašli in namesto da bi naredili korak nazaj, šli po pravi poti, kar bi bilo najlažje, in bi bilo vse urejeno, mi zdaj iščemo neke dopolnitve, da bomo bolje rešili, a rešiti ne moremo, če upoštevamo ustavno pravico do zasebne lastnine. Res pa je težko, če nekomu podeliš neko pravico, mu daš pravico zasebne lastnine v zemljiško knjigo, kar naenkrat reči, da bomo zdaj pa to odvzeli, ker smo se zmotili. Imamo kup tudi drugih primerov, kjer je upravna enota v denacionalizacijskem postopku vračala zemljišča, kjer ni imela pravice, pa nimaš več pravice pritožbe na to. Zato mi tega zakona ne bomo podprli in opozarjamo, apeliramo na pristojne, da to spregledate in da popravite na nek način, kot je to v sosednjih državah, sicer gre za eno planino, mejo čez planino, na eni strani zgodovinska ureditev velja 150 let, pri nas pa zaradi nesposobnih uradnikov se je pač nekaj zgodilo, kar samo stvari zapleta. Zanima me, kaj bomo naredili, če neka agrarna skupnost preneha obstajati, da razpade. Po Stvarnopravnem zakoniku pride do parcelacije, do razdelitve premoženja. Ali bomo planino zdaj parcelirali z geometri, 500 parcel naredili iz ene planine in rekli, to je tvoje, to je tvoje? Druge rešitve ne poznam. Ne vem, če lahko res z enim zakonom kar na ta način tako popravimo. Ta zakon zdaj tudi prinaša kup krivic, na katere opozarjajo agrarne skupnosti in solastniki. Ampak nihče noče slišati za to. Ko se bodo problemi nakopičili, potem pa bomo zopet imeli na poslanskih klopeh reševanje neke problematike in se bomo delali neumne, kot da pred letom pa nismo vedeli za to. Ni res, nočemo videti! Kot da se bojimo nekih zgodovinskih ureditev, ki drugje dobro funkcionirajo, samo pri nas pa ne morejo.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Čeprav razumem namen predlagatelja tega amandmaja, pa bi vendarle rada opozorila na hecno nedoslednost, kajti na seji matičnega delovnega telesa je kolega Žnidar rekel, da je zakon tako slab, da mu noben amandma ne more pomagati, zdaj pa greste in na redni seji vložite dva amandmaja. Ampak v redu. Če se vrnemo k amandmaju k 36. členu. Zdaj imajo pravico pred sodiščem izpodbijati sklepe občnega zbora najmanj ena petina članov, glede na njihove lastniške deleže, po vašem amandmaju pa bi imel čisto vsak član agrarne skupnosti pred sodiščem pravico izpodbijati sklepe občnega zbora. Dejstvo je sicer, da je že danes delovanje agrarnih skupnosti močno okrnjeno in oteženo. V primeru, ko bi pa vsak član imel pravico pred sodiščem izpodbijati sklepe, lahko upravičeno pričakujemo, da bi to popolnoma ohromilo delovanje agrarne skupnosti, saj se do vložitve tožbe oziroma pravnomočne odločitve zadrži izvajanje sklepa, če je bilo izpodbijanje naznanjeno že na občnem zboru. Torej, vsak član lahko nezakonit sklep tako ali tako izpodbija na sodišču in v tem primeru bi bilo delovanje agrarne skupnosti tako in tako praktično popolnoma onemogočeno, če je bil to mogoče namen. Ampak mi ne bomo podprli ne amandmaja ne zakona. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo. Amandmaja Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 36. členu ne bom podprl, kajti s tem bi dali pravico, da vsak član lahko pred sodiščem izpodbija sklepe občnega zbora, v predlogu zakonu pa je ta hip opredeljeno, da najmanj ena petina članov glede na deleže na premoženju lahko pred sodiščem izpodbija sklepe. Če bi bil amandma sprejet, bi dejansko prišlo lahko do blokade, ponovno, delovanja agrarne skupnosti in ves trud, ki je bil vložen, zato da se odpravi prav ta pomanjkljivost, ker je bila prenesena lastnina agrarne skupnosti na fizične osebe, bi s tem izničili celoten trud, s katerim poskušamo omogočiti čim bolj gospodarno in učinkovito upravljanje s premoženjem agrarne skupnosti. V tem kontekstu je nekako tudi v nasprotju s tem, kar je bilo predstavljeno kot stališče Poslanske skupine SDS,zakaj zakona ne podpirate, ker se še vedno ohranja solastnina. Po drugi strani pa s tem amandmajem dajete prav vsakemu posamezniku možnost, da blokira to upravljanje. Ob tej priložnosti bi rad tudi izpostavil, da je pa vendarle v tem zakonu v 54. členu dana možnost, če se prav vsi člani odločijo, da se ustanovi pravna oseba in da prav vsi člani potem tudi prenesejo svoje stvarne pravice na nepremičnem in premičnem premoženju na to pravno osebo, lahko dejansko tudi funkcionirajo kot pravna oseba. Torej, ta zakon to omogoča. Tako je nastavek dan in če bi dejansko prišlo do te odločitve, se lahko tudi pravna oseba vzpostavi in s tem funkcionira agrarna skupnost podobno, kot je mogoče pred letom oziroma kot je že ob samem nastanku funkcionirala in kot so nekako organizirane tudi druge agrarne skupnosti v sosednjih državah. Vendar, kot sem povedal, predvsem iz razloga, da ne prihaja do blokade delovanja in izničenja vsebine tega zakona. Amandmaja k 36. členu ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljub Žnidar.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani kolegi, dajte še enkrat prebrati natančno ta 36. člen. Poglejte, kaj pravi 36. Člen: Najmanj ena petina članov ima pravico pred sodiščem izpodbijati sklepe, ki so bili sprejeti v nasprotju s tem zakonom. Zdaj pa poglejmo, kako bo to izgledalo v praksi. To se pravi, da se lahko izpodbijajo tisti sklepi, ki jih je podprla ena petina, to se pravi 20 %, ki so v nasprotju z zakonom. Če jih podpre 19 %, pa kljub temu da je v nasprotju z zakonom, takrat pa to ne velja. To je pravni unikum. To se pravi, da sklepi imajo veljavo samo takrat, enkrat imajo veljavo, ki so vezani na število, pa ne glede, ali je sklep v skladu z zakonom ali ne. Tiste sklepe smo vezali izključno na število, koliko jih bo te sklepe podprlo. Meni je povsem razumljivo, da za sklepe, ki niso vezani direktno na ta zakon, mora biti neka večina. Takšna in drugačna, pač odvisno od teže teh sklepov. če gre pa za sklepe, ki so v nasprotju z zakonom, to pa ne gre skupaj. Da zdaj, če je v nasprotju z zakonom, če jih podpre 20%, takrat je v redu, če jih podpre pa 19%, takrat pa to ni v nasprotju z zakonom. Zdaj mi pa povejte to razliko med 20 % pa 19 %. Ko je 20 %, takrat ni v nasprotju z zakonom, če je pa 19 %, pa je. Mislim, to je unikum v pravni praksi upoštevanja veljavnosti zakonodaje. To je unikum. Preberite, so še dodane druge stvari, ampak te stvari bi bilo treba ločiti. Treba je ločiti in jasno piše, " … ki so bili sprejeti tudi v nasprotju s tem zakonom ali temeljnim aktom ali da bi z izvršitvijo izpodbijanega sklepa nastala škoda člana". To so različne stvari! Ampak za mene je prva stvar pa zakon. Ostali dogovori so potem v nadaljevanju tega. To se pravi, da do določene meje se zakon lahko krši, od tiste meje, ki je tudi določena naprej, pa se zakona ne krši. Mislim, to je treba ločiti. Po mojem so te dikcije v tem sklepu navedene oziroma imajo takšno težo, ki ne grejo skupaj. Na to mi opozarjamo. In če sklepi, jasno piše, poglejte si 3. vrstico, [[…]]"ki so bili sprejeti v nasprotju s tem zakonom". Če je v nasprotju s tem zakonom, lahko en sam član agrarne skupnosti na to opozori. Samo en član. Zakaj bi jih moralo biti 20 %, če je v nasprotju z zakonom? V tem členu gre res za združevanje pomembnih stvari, mešajo se zraven temeljni akti, zakoni in ostali dogovori, ki bi jih pač agrarna skupnost sprejemala. Vse je vezano na izpodbijanje teh veljavnih sklepov občnega zbora v enem košu, razlika je pa bistvena. Če se krši zakon, takrat ni treba nobenega števila in nobene večine. Na to mi opozarjamo! To pravilo bi absolutno moralo veljati ne glede na število članov. Kršitev zakona je kršitev zakona, pa ne glede, ali to opazi 20 % članov ali pa to opazi en član. Na to želimo opozoriti.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Vesna Vervega.
Hvala lepa za besedo. Preden se bom v imenu Poslanske skupine SMC opredelila do teh amandmajev, bom samo malo se ozrla na nekatere aspekte tega zakona. Zakon o agrarnih skupnosti na eni strani rešuje dosedanje neustrezno zakonsko rešitev upravljanja s premoženjem agrarne skupnosti, na drugi strani pa s tem zakonom poskušamo ohraniti osnovna načela, na katerih so agrarne skupnosti tudi nastale. Torej, zakon je uspel uskladiti ohranitev skupnega premoženja, nedeljivost lastnine, spoštovanje dolgoletne tradicije z rešitvami, tako da se lastnina ohrani, da se lastnini povrne njena okoljska in ekološka funkcija. Čeprav ni cilj agrarnih skupnosti ustvarjanje dobička, je pa gospodarska funkcija zelo pomembna, saj ohranja nekako vitalnost te skupne lastnine. Eden od pomembnejših sooblikovalcev tega zakona, zakonskih rešitev je Združenje predstavnikov agrarne skupnosti, ki po sprejetju na matičnem odboru sporočajo, da so zakonske rešitve ustrezne in da ga podpirajo. Prav tako zakon podpira Kmetijsko gozdarska zbornica, pa vendar in strinjam se, da nekatere rešitve zakon ne more urediti, ker mu tega ne omogoča neka druga zakonodaja. Združevanje fizičnih oseb v skupno dohodnino ni mogoče, ker je vsaka fizična oseba obdavčena na podlagi ustvarjenih dohodkov. Takšen je trenutno sistem dohodnine v Sloveniji, zato v tem trenutku zakon ne rešuje davčne problematike. Odstopanja od pozitivne zakonodaje so bila nujno potrebna v večini določb, na primer nižja stopnja soglasja pri poslih, ki presegajo redno upravljanje, kar je do sedaj bila neka ključna ovira pri nekem normalnem poslovanju in upravljanju s premoženjem. Za pomislek, da gre v tem načinu odločanja nekako za kratenje pravice do zasebne lastnine, menimo, da ne vzdrži, ker pri lastnini v agrarni skupnostih gre za izrazito prisoten elemente javnosti, saj gre za zgodovinsko gledano za skupna zemljišča vasi, ki so pomembna z vidika celotnega slovenskega kmetijstva. Bolj kot je izražen javni interes, večja je pravica skupnosti, da omeji lastninsko pravico posameznika. V luči tega, kar sedaj omenjam, enostavno ne moremo podpreti amandmaja k 36. členu zakona, ki ureja pravico preglasovanje manjšine. Če se še ozrem na to, kar je povedal gospod Žnidar; še enkrat bi poudarila oziroma prebrala ta člen ali del člena, kjer piše, da ima pravico – torej ena petina članov glede na deleže na premoženju, kar je tudi pomembno – ima pravico pred sodiščem izpodbijati sklepe občnega zbora, če meni, da so bili sprejeti v nasprotju s tem zakonom. To pomeni, da ni nujno, da so res v nasprotju s tem zakonom; torej, če oni tako menijo, če menijo, da je, recimo, ta del zelo pomemben v tem členu. Torej ena petina članov je glede na deleže v solastnini ali deleže v skupni lastnini tista, ki po našem mnenju zadostno ščiti lastninske pravice posameznika. Zelo pomembna določba, ki tudi odstopa od veljavne zakonodaje in posebej varuje lastnino kot celoto, preprečuje nadaljnjo razdrobljenost in pripomore k večji in trajnejši obdelanosti kmetijskih zemljišč, je predkupna pravica oziroma določen vrstni red oseb, ki lahko pod enakimi pogoji imajo prednost do nakupa. Prav zaradi te določbe je pa nujno potrebna omejitev glede sklepa darilne pogodbe, kar je pa vsebina drugega amandmaja, glede na krog oseb, ki so lahko obdarjeni. Člani agrarne skupnosti lahko z darilno pogodbo prenesejo svoj delež na svoje bližnje sorodnike in agrarno skupnost. Tako pravzaprav vsi člani potem dobijo enak delež na nepremičnini. V Poslanski skupini SMC tudi tega amandmaja ne bomo podprli. Tako zakon v celoti podpiramo, amandmaja pa ne. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Tanja Strniša, državna sekretarka.
Hvala lepa. Dovolite mi najprej, da se opredelim do predlaganega amandmaja k 36. členu. Naj povem, kaj je namen tega člena, ki ureja pravico oziroma možnost uveljavljanja izpodbijanja sklepa za preglasovano manjšino. V smislu varstva interesov posameznih članov agrarne skupnosti pred škodljivimi posledicami, ki bi jih imeli za njih zavezujoči sklepi občnega zbora, pa bi bilo po njihovem mnenju to v nasprotju, se pravi, če bi menili, da so taki sklepi v nasprotju z zakonom ali temeljnim aktom ali bi z izvršitvijo teh sklepov nastala škoda članom, lahko, se pravi, pred sodiščem v šestih mesecih izpodbijajo tak sklep. Če to najavijo že na občnem zboru, morajo predlog na sodišče dati v 15 dneh in do pravnomočne odločitve sodišča se tak sklep zadrži. Tukaj je treba poudariti, ker je bilo to besedilo tudi natančno usklajeno z Zakonodajno-pravno službo Državnega zbora in tudi na odboru v tem redakcijskem smislu amandmirano, da govorimo o izpodbojnosti in o izpodbijanju sklepa. Če bi bil sklep sprejet na način hujše kršitve, da bi, recimo, tako kot so bili primeri dani, da ne bi bila niti zagotovljena zakonska določena potrebna večina, je tak sklep ničen. Ta zakon ne posega v splošne predpise, se pravi v Obligacijski zakonik, ki določa, da lahko ugotavljanje ničnosti takšnega sklepa zahteva vsak član. Se pravi, ničnost sklepa pri hujših kršitvah lahko zahteva vsak član. Mislim, da tukaj pravzaprav enako mislimo in da ne gre za taka razhajanja. Povem tudi, da je taka ureditev te preglasovane manjšine znana tudi iz avstrijskih predpisov oziroma iz avstrijskega sistema delovanja agrarnih skupnosti. Če mi dovolite, bi to priložnost izkoristila, da odgovorim še na neka druga vprašanja in trditve. Pa če ostanem zaenkrat pri pripombah in vprašanjih, danih s strani Poslanske skupine SDS. Najbrž se vsi v dvorani strinjamo, da izvirnega greha iz leta 1994 ne moremo popraviti. Tega zakona in ureditve, kakršno je sprejel takratni državni zbor, ko je lastnino vrnil fizičnim osebam in je to postala navadna solastnina ali pa skupna lastnina fizičnih oseb, v to ne moremo posegati. Razprava o tem, ali je mogoče to lastnino prenesti na pravne osebe, je bila prva razprava, ki smo jo imeli z agrarnimi skupnostmi. Mnogi člani so to predlagali. Nekatere agrarne skupnosti so dolgo vztrajale pri taki rešitvi. Ampak to bi bil res hud in zagotovo ustavno sporen poseg v zasebno lastnino teh oseb, na katere je bila takrat prenesena lastnina, kar je tudi gospod poslanec Lah sam povedal oziroma opozoril na občutljivost vprašanja lastnine. Pojasniti tudi moram, da se za agrarne skupnosti, ki so v lasti zamejcev in še postopki niso končani in bo sedaj ta lastnina vrnjena na njihovo pravno osebo; tukaj je treba dvoje poudariti. Agrarna skupnost kot lastnica teh zemljišč bo seveda vpisana v naši zemljiški knjigi, v slovenskih zemljiških knjigah in se nikamor ne prenaša. To je prvo. In kot drugo, za te primere velja prepoved odtujitve agrarne skupnosti, ki jim bo vrnjeno premoženje na tak način, njihovim pravnim osebam – tega premoženja teh nepremičnin ne smejo prodati. Povedala bi še glede razdelitve premoženja. Razdelitev premoženja lahko zahteva 75 % članov agrarnih skupnosti oziroma glede na površino oziroma glede na delež, ki ga imajo, se pravi 75 % deležev ali pa lastnikov deležev lahko zahteva delitev. En sam lahko zahteva delitev ali pa vsak lahko zahteva delitev, kadar je en delež večji kot 50 %, ker bi seveda to pomenilo, da kdor ima – recimo, če je to občina – lahko praktično obvladuje celo agrarno skupnost. V temu primeru se lahko ta delitev zahteva. Rada bi odgovorila še na drugo vprašanje ali pa pripombo, ki je bila postavljena s strani Poslanske skupine Nove Slovenije. To je tudi vprašanje, s katerim smo se veliko ukvarjali. Namreč, kaj je s tistimi agrarnimi skupnostmi, ki niso zahtevale v roku vrnitev premoženja in je to premoženje prišlo po zakonu na občine. Rok za uveljavljanje te pravice je bil večkrat podaljšan in se je iztekel. 30. junija 2001. Gre za prekluzivni rok, ki ga po njegovem izteku ni več mogoče podaljšati. To je še eno vprašanje, ki ga po štirinajstih letih ne moremo rešiti s tem zakonom. Seveda po tem roku, ki je bil za takrat, nazadnje podaljšan do leta 2001, so nastale pravne posledice. To je bilo vrnjeno občinam oziroma ta lastnina je zdaj v občinah in s takšno ureditvijo oziroma s poseganjem za nazaj bi lahko naredili novo nepopravljivo škodo. Mislim, da so to ključna vprašanja, ki so bila izpostavljena, morda se dotaknem samo še vprašanja, zakaj ne urejamo posebnega ali pa lažjega davčnega statusa agrarnih skupnosti. Mi smo imeli dolga usklajevanja in smo iskali rešitve skupaj z Ministrstvom za finance, kako bi bilo to mogoče. Agrarne skupnosti so skupnosti fizičnih oseb, davki se zato ne morejo prenašati na skupnost kot takšno in ostajajo zavezanci za plačilo davka, zlasti davka od katastrskega dohodka, fizične osebe, se pravi ljudje, ki so člani teh agrarnih skupnosti. Mogoče bomo posebno obravnavo agrarnih skupnosti obravnavali v vsakokratni obravnavi davčnih zakonov. V tem zakonu smo, kot je bilo izpostavljeno že v moji uvodni predstavitvi, vendarle dosegli eno davčno olajšavo ali pa poenostavitev; namreč, agrarne skupnosti, ki se ukvarjajo s primarno pridelavo mleka na planinah in pašnikih, bodo lahko to dejavnost opravljale v okviru kmetijske dejavnosti, kar pomeni, da bodo njihovi člani obdavčeni samo s katastrskim dohodkom, tudi če bodo imeli na planinah to primarno predelavo in bodo tam prodajali predelano mleko; se pravi sir, skuto ali karkoli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Je še kakšna želja po razpravi? Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala. Saj bom samo kratko pojasnilo poskušal dati. V glavnem je bilo tudi odgovorjeno na to dilemo, kdaj je sklep v nasprotju z zakonom sprejet, ampak vendarle bi izpostavil to dejstvo, da v je amandmaju k 36. členu navedeno, da če vsak član meni, da je v nasprotju z zakonom, sproži lahko postopek pred sodiščem in sodišče bo tisto, ki bo odločalo, ali je sklep v nasprotju z zakonom ali ne. Potem seveda ne odloča ne posameznik, kot je bilo predstavljeno, in seveda ne odloča najmanj ena petina članov, ampak sodišče odloča o tem. Če bo pa sodišče odločalo, pa seveda ima možnost sprožiti postopek s tem predlogom najmanj ena petina članov – če menijo, da je v nasprotju z zakonom. Izpuščena je bila pravzaprav pri interpretaciji besedna zveza "če meni" in se mi zdi pomembno, da na to tudi opozorim. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Lah.
Rad bi samo opozoril na to, kar je državna sekretarka rekla, da imajo tudi Avstrijci podobno. Avstrijci nimajo razdeljene te lastnine pa vpisane posameznike v zemljiško knjigo, to je bistvena razlika. Tam je agrarna skupnost pravna oseba, v tem primeru se to da. Ne morete zdaj to prenašati v naš primer, ker je pa država dala lastninsko pravico vsakemu solastniku. In lastninska pravica je svetinja pri nas, to pravi ustava, po drugi strani pa zakon omogoča, da se organizira agrarna skupnost v pravno osebo, če so vsi za. Povejte mi, kako bo tisti iz Avstralije za. Osnovna ureditev je bila, da ima pravico od časa Marije Terezije tisti na tem zemljišču, ki ima toliko krav, ovc, koz in ne vem kaj še vse; več kot jih imaš, več imaš pravic. Zdaj pa imajo lastninsko pravico tisti, ki so v Ameriki, Avstraliji in nimajo zveze s kmetijstvom. Zakaj ne bi država imela lastnino, agrarni skupnosti pa dala pravico uporabe, kot je bila nekdaj? Če pa agrarna skupnost želi zgraditi neko mlekarnico ali nek objekt tam, pa naj država da stavbno pravico in bi bila stvar urejena. Zdaj pa so velike težave, kot je prej kolegica iz SMC povedala, pri dohodnini, ker imamo pač tak zakon, seveda, po drugi strani pa lahko z neko navadno večino odločamo o ne vem čem vse, lahko tudi darilne pogodbe, da ne bo prišlo do razpršitve, ker tisti, ki imajo samo stroške, takšne in drugačne, pa ne koristijo tega zemljišča, bodo imeli namen se tega znebiti. Po drugi strani pa je mogoče nekomu interes, da si te male deleže na nek način nekako prilasti in postane lastnik, vpisan v zemljiško knjigo večinskega deleža neke lastnine, ki je od vekomaj bila državna – "ničija i svačija" so rekli v bivši državi. Intenca vrnitve je bila tistikrat, leta 1994 v tem, da je nekdo špekuliral, da bo na tak način, ker večina teh lastnikov nima več koristi od tega zemljišča, se bo hotelo napol zastonj tega "losati". Po drugi strani pa bo nekdo videl interes – ŕ la Planica in še podobne parcele –, s tem zakonom pa damo možnost, da gredo na pravno osebo. Ampak vsi morajo biti za! Zakaj pa tam ni dvotretjinske večine?! Zakaj pri komasaciji, navadni komasaciji kmetijskih zemljišč ni potrebno 100 % lastnikov? Je dovolj dve tretjini ali – koliko je zdaj – tri četrtine. Pa se posega v lastninsko pravico vsakega posameznega lastnika na tistem komasacijskem območju! Tukaj pa morajo biti vsi za, da se organizirajo v pravno osebo. Meni tukaj nekaj smrdi. Pa recite, da naj bo tri četrtine, kot pri navadni komasaciji, da se lahko odločajo s tako večino, da se organizirajo kot pravna oseba, pa verjamem, da se marsikatera bo zaradi tega, da ne bo imela težav z dohodnino, z vsemi težavami oziroma stroški, ki jih ima pri nekih socialnih prispevkih. Saj vemo, kaj pomeni katastrski dohodek, da nekdo plačuje katastrski dohodek od neke planine tam, Kredarice in ne vem kaj še vse – tudi Triglav je, mislim da, notri. Ne gre skupaj! Po mojem ne gre skupaj in je v nasprotju s Stvarnopravnim zakonikom in mislim, da tudi ustavo. Ali bo to kdo izpodbijal potem na Ustavnem sodišču, ne vem, vendar ni pošteno, če so od nekdaj uporabljali ta zemljišča tisti, ki so imeli živino, zakaj imajo zdaj lastninsko pravico tisti, ki so podedovali, ki nimajo zveze s tem in nobenih koristi, samo stroške.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovana državna sekretarka je podala informacijo, da v primeru, kadar gre za hujšo kršitev, lahko izpodbija vsak posameznik. Če sem prav razumel. Hujšo kršitev zakonodaje, skratka nasprotja s tem zakonom. Kaj je hujše pa kaj ni hujše, je, bi rekel, zelo težko razmejiti. Sam pa menim, bi rekel, da tudi z nekim občutkom, ker je bilo rečeno, "če meni". Z občutkom se tudi ne da dokazovati določenih nasprotij z zakonom, ampak s striktnim jasnim dokazom. Tako tukaj ne gre za občutek ali pa, "če nekdo meni". To je, se mi zdi, bistvena razlika. Sam zakon, če se spomnite na hearingu leta 2012 je minister Židan takrat sam predstavil to področje in sam podal usmeritev, da bo v prihodnosti treba statusno urejanje agrarne skupnosti preurediti v pravne osebe, tako kot imajo naše sosednje države. Skratka, na ta način bi bilo opravljeno lažje, ampak danes isti minister prihaja z drugačnim zakonom ali pa, bi rekel, ostaja na starem zakonu, ki je dokaj slab. Treba se je zavedati, da mora zakon tudi v praksi živeti. Povejte mi, če je že bila kakšna komasacija na področju agrarnih skupnosti v Sloveniji izvedena. Dvomim, ker jo je praktično skoraj nemogoče izvesti. Ta zakon se v popolnosti izogiba davčnega in dohodninskega področja. Navedem primer. Zamislite si, da država želi razdeliti 300 evrov med 169 lastnikov agrarne skupnosti, za to pa porabi 700 evrov. To je za nematerialni strošek, to je racionalnost! Takih anomalij je v tem zakonu kar nekaj. To pokaže praksa in dejstva. To bo praksa zelo hitro pokazala in tako kot že v uvodni predstavitvi tudi sedaj ponavljam, da bo ta zakon slej ko prej ponovno na poslanskih klopeh, ker ta zakon v praksi, v takšni obliki, s takšnim zbirokratiziranim in zahtevnim upravljanjem [[…]]– ti lastniki agrarne skupnosti bodo slej ko prej naleteli na velike velike težave.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Torej ni več želje. Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko [[…]] Se opravičujem. V razpravo dajem 43. člen predloga zakona. Želi kdo razpravljati? Gospod Ljubo Žnidar, potem pa gospa Violeta Tomić.
Spoštovani! Zelo dobro razumem osnovni namen agrarnih skupnosti, to je varovanje zemljišč, da so obdelana, da so varovana in da dejansko tisti, ki se ukvarjajo z osnovno kmetijsko dejavnostjo, tudi ščitijo in obdelajo ta zemljišča. 43. člen ureja prenos lastninske pravice v različnih primerih. Izpuščen pa je primer, recimo, kot ga bom navedel, ki se lahko pojavi v praksi. Kako lahko pride v agrarno skupnost novi solastnik? Tega ta zakon nikjer ne predvideva. Zdaj si pa zamislite, da je ta novi solastnik, ki je seveda kmet, ukvarja se z osnovno kmetijsko dejavnostjo, ali obkrožen z zemljiščem agrarne skupnosti, ali je mejaš agrarne skupnosti, nima niti slučajno nikakršne možnosti, da se vključi v to agrarno skupnost. Povejte mi, kateri zakon to ureja oziroma kateri člen? Kateri člen to ureja? Tu se da možnost, da se dejansko vključi, da se kmetijsko gospodarstvo, ki se ukvarja z osnovno kmetijsko dejavnostjo, lahko vključi kot član agrarne skupnosti. Tukaj se daje ta možnost. Povejte mi, kje v zakonu ta možnost obstoji?
Besedo ima gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo. S tem zakonom se pravzaprav rešuje zgrešena denacionalizacija in vsi ti postopki iz začetka 90. let. Agrarne skupnosti so danes organizirane kot nekakšne delniške družbe, kjer imajo člani lastniške deleže oziroma delnice, in so prav daleč od tega, da bi bile organizacije za upravljanje kolektivne lastnine, kot je bil prvotni namen agrarnih skupnosti. In tega ni več, od začetka 90. let so samo še agrarne delniške družbe, samo nihče si ne upa to poimenovati s tem pravim imenom, čeprav je temeljni namen agrarnih skupnosti ohranjanje premoženja njenih članov za bodoče rodove, krepitev skupnega uresničevanja interesov prebivalstva na podeželju ter zlasti trajna obdelanost kmetijskih zemljišč. Zakon v 31. členu že delno odpira vrata za razprodajo premoženja agrarnih skupnosti. Člen sicer v svojem duhu je omejevalen, pa vendar dovoljuje prodajo stavbnih zemljišč, pri čemer zakon agrarnim skupnostim nikjer kakorkoli ne prepoveduje ali omejuje prekvalificiranja kmetijskih zemljišč v stavbna. Člen tako odpira vrata za privatizacijo premoženja agrarne skupnosti, še posebej stavbnih zemljišč, ki so seveda vredne veliko več od kmetijskih. Naj se vrnem k amandmaju k 43. členu, kjer SDS želi razširiti pravico do prenosa lastniškega deleža z darilno pogodbo na vse, ki imajo registrirano kmetijsko dejavnost. Pri tem se sklicujete, da je krog upravičencev preozek. Sedaj lahko darilno pogodbo o prenosu lastniškega deleža lastnik sklene samo z ožjimi družinskimi člani, se pravi zakoncem, otroci ali starši in z agrarno skupnostjo in to je tudi edina, po naše, smiselna ureditev. Amandma, ki ga predlagate v SDS, uvaja obvod okoli predkupne pravice pri prodaji deležev v agrarni skupnosti. Sedaj imajo pravico do teh deležev agrarna skupnost, člani agrarne skupnosti in pristopni člani in fizične osebe iz iste občine. Tako zelo težko pride do tega, da bi nekdo svoj delež pod ceno lahko prodal prav komerkoli. Po tem amandmaju pa je mogoče pravzaprav praktično neomejeno trgovanje z lastniškimi deleži med vsemi, ki opravljajo kmetijsko dejavnost. Vlada je v zakonu že nastavila možnost privatizacije agrarnih skupnosti in njihovo preoblikovanje v nekakšne d. o. o. Vaš amandma pa s tem to možnost še širi, zato v Združeni levici tega vašega predlaganega amandmaja ne bomo podprli. Hvala.
Besedo ima mag. Tanja Strniša, državna sekretarka na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Hvala lepa. Mogoče najprej odgovor na vprašanje, kako lahko en kmet, ena kmetija, ki je v vasi, pa njeni člani niso člani agrarne skupnosti, postanejo član agrarne skupnosti. To vprašanje je na mestu in smo ga tudi naslovili v 11. členu zakona, ki govori o pristopnih članih. Pristopni člani so nek institut, ki se ga vsaka agrarna skupnost uredi sama v svojem temeljnem aktu, lahko predvidi to možnost ali pa ne. Potem te pristopne člane lahko občni zbor agrarne skupnosti sprejme in tudi razreši oziroma pač jim ta status odvzame. Prav namen tega instituta pristopnega člana pa je, da ima predkupno pravico, kadar določen član agrarne skupnosti prodaja svoj solastniški delež. Potem pridemo na ta 43. člen. Samo predkupno pravico ureja 32. člen, ki pravi – prej je bilo govora, gospa Violeta Tomić je povedala, kdaj lahko agrarna skupnost prodaja, recimo, neko parcelo, ker v načelu je njihovo premoženje neodtujljivo oziroma nedeljivo, v načelu ga ne smejo prodajati, mora ostati v lasti agrarnih skupnosti, zakon pa pravi v 41. členu, da določene izjeme, zato da smo pač življenjski. In sicer, če gre za prodajo stavbnih zemljišč, zakaj bi bila stavbna zemljišča v lasti agrarne skupnosti, zakaj jih ne bi smeli prodati, recimo, občini, če jih rabi? Potem lahko prodajo kmetijsko zemljišče, če je dislocirano, če nima fizičnega stika z ostalim delom premoženja agrarne skupnosti in ni večje od pol hektara. Enako, če gre za gozdno zemljišče, ki nima stika z ostalim kompleksom, pa ne presega enega hektara. Potem, če gre za zemljišča, ki bi jih občina rabila za neke javne namene, in podobno. Se pravi, samo v izjemnih primerih lahko agrarna skupnost proda neko stavbno, smo rekli, ali pa kmetijsko ali pa gozdno zemljišče. V izjemnih primerih. Potem pa govorimo o članskih deležih. Agrarna skupnost, ki ima več članov, vsak ima svoj delež – kdaj se ti lahko prodajo in na kakšen način. Ta prodaja je svobodna, v to pravico nismo posegali. Vsak, ki ima svoj delež v agrarni skupnosti, ta delež lahko proda. Smo pa z zakonom uredili predkupno pravico, in sicer z namenom, da se ne bi ti deleži potem prodajali ljudem, ki nimajo nobenega interesa v tisti vasi, kjer ne živijo, ki niso kmetje. Ta prednostni vrstni red pravi, da prvo predkupno pravico ima agrarna skupnost. Lahko kupi od enega ta delež in se potem sorazmerni delež vseh preostalih članov na ta način poveča. Drugi predkupni upravičenec je član agrarne skupnosti, iste agrarne skupnosti seveda. Potem pridemo do tega pristopnega člana, ko ste vprašali, kako naj nek kmet, ki je v vasi, pride v agrarno skupnost. Agrarna skupnost, če ima v temeljnem aktu možnost, da imenuje pristopne člane, mi nismo določili z zakonom koliko, potem lahko tako prošnjo za pristopno članstvo obravnava, lahko nekoga sprejme; se pravi, člani sami odločajo o tem na občnem zboru, ali bodo nekoga sprejeli med pristopne člane ali ne. Če je nekdo pristopni član, je tretji po vrsti kot predkupni upravičenec, kot kategorija, seveda. Če je seveda več članov agrarne skupnosti interesentov, potem so ti pred njim. Kot četrti je pa potem fizična oseba, ki ima stalno prebivališče v občini, kjer leži agrarna skupnost. Zdaj pridemo do 43. člena, na katerega se predlaga amandma in govori o omejitvi pri sklepanju darilen pogodbe. Glejte, predkupna pravica ne velja prav nič, če se jo lahko obide z darilno pogodbo. Ker pač midva, kdorkoli, se lahko zmeniva, da ti meni nekaj podariš in potem ni važen prednostni vrstni red. Zaradi tega imamo v Zakonu o kmetijskih zemljiščih omejeno, s kom je mogoče sklepati darilno pogodbo. Konkretno ta zakon, ki ga danes obravnavamo, v 43. členu to natančno določa in to gre za ožja družinska razmerja, enaka kot v Zakonu o kmetijskih zemljiščih oziroma primerljivo. Izven tega pa seveda darilne pogodbe ni mogoče sklepati, ker potem agrarna skupnost ima pristopnega člana, ampak eden od članov bi se odločil, pa bi nekomu svoj delež podaril in bi se potem cel vrstni red obšel. Namen pa je, da se ti članski deleži, če se prodajajo, zadržijo pri tistih, ki aktivno sodelujejo v agrarni skupnosti. Se pravi, pri aktivnih članih agrarne skupnosti, bodisi pri pristopnih članih, ki to želijo postati, oziroma šele potem v 4. alineji, recimo, druge fizične osebe, ki tam živijo. Skratka, želela sem pojasniti namen, zakaj bi ta amandma pomenil v bistvu cel režim, ki je s tem zakonom določen, kako poskrbeti za to, da se naprej ne deli to premoženje članov, predvsem pa, da ne prihaja v roke ljudi, ki nimajo z agrarno skupnostjo opraviti. To je seveda naredil zakon iz leta 1994, vsi se strinjamo. Zakon iz leta 1994 je naredil stanje, ki ga danes na nek način urejamo, zato da je s tem sploh mogoče upravljati, ne moremo ga pa popraviti. Ne moremo spremeniti tega dejstva, da imajo danes v teh agrarnih skupnostih svoj članski delež ljudje, ki nimajo s to skupnostjo nič več. Zato pa imamo te člene, ki sem jih sedaj pravkar opisala, in Vlada meni, da s to predlagano ureditvijo tu dosegamo ta namen. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Ker je državna sekretarka že omenila institut pristopnega člana, naj se navežem nanjo, saj smo mi na seji odbora želeli z našimi amandmaji izbrisati ta institut, vendar je koalicija, žal, naše amandmaje na to temo zavrnila. Edina funkcija, ki jo pristopni člani imajo, je predkupna pravica pri prodaji lastniških deležev članov agrarnih skupnosti. V primeru, da postanejo lastniki teh deležev, in v primeru delitve premoženja po 55. členu tega zakona, pripada tudi določen del premoženja. To pomeni, da z nakupom lastniških deležev pravzaprav kupujejo kmetijske površine, pri čemer pa se zaobide predkupna pravica, kot jo pri nakupu kmetijskih zemljišč, gozdov ali kmetije določa 23. člen Zakona o kmetijskih zemljiščih. Torej, v primeru, da je pristopnih članov več, potem imajo prednost za nakup tisti, ki so to postali prej. Se pravi, po logiki, kdor prej pride, prej melje. Pred pristopnimi člani imajo predkupno pravico samo agrarna skupnost, torej vsi člani skupaj, in posamezni člani agrarne skupnosti. Ministrstvo je amandmajem, ki smo jih predlagali in s katerimi smo želeli odpraviti institut pristopnega člana, nasprotovalo z obrazložitvijo, da ta institut pravzaprav preprečuje, da bi zemljo lahko kupil kdorkoli, saj morajo pristopne člane potrditi člani agrarne skupnosti, ampak to ne drži. Saj tukaj ni nobenih omejitev, kako postati pristopni član. To je lahko Cinven ali pa nek sokrajan. Naivno je verjeti in misliti, da bodo člani vedno ravnali samo in izključno v korist agrarne skupnosti. Poleg tega pa ne moremo pričakovati, da se bodo vsi kmetje, ki mejijo na zemljišča agrarne skupnosti in bi bili pri prodaji kmetijskih zemljišč po Zakonu o kmetijskih zemljiščih prednostni upravičenci pri nakupu, kar včlanili v to agrarno skupnost, samo zato ker bo v agrarni skupnosti mogoče enkrat prišlo do delitve premoženja in bi samo na ta način lahko zaokrožili svoja kmetijska zemljišča. Zato, žal, smo na seji odbora želeli ta institut izbrisati, pa smo bili seveda preglasovani. Hvala.
Besedo ima gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovani! V 43. členu s tem amandmajem smo želeli opozoriti na naslednje. Zelo dobro razumemo, da se s predkupnim vrstnim redom varuje lastnina agrarnih skupnosti. Tudi razumemo, da je določen dedni red treba spoštovati in da se na ta način varuje sama lastnina. Sedaj bom pa navedel, recimo, konkreten primer. Gospodar ugotovi, da dejansko ni nasledstva na njegovi kmetiji. On ne more z darilno pogodbo prenesti deleža v agrarni skupnosti, ker ni v skladu z dednim redom v tem zakonu. To se pravi, tu smo to možnost ali takšen primer v praksi popolnoma izključili. Pravite tudi, je mogoče pridruženi člani. Povejte mi, kje v agrarnih skupnostih se je število članov povečalo. Nikjer, zmanjšuje se ali pa se bo. Sploh sedaj se bo začelo zmanjševati, ko bo začel veljati ta zakon, ker dejansko pri takem upravljanju tudi sama kmetijska gospodarstva ne bodo videla več neke ekonomike ali nekega smisla imeti lastnino v takšni skupnosti. Skratka, na ta primer smo želeli tu opozoriti, ker gre res za specifičen primer, pa vsekakor razumemo, kako je treba varovati to skupno lastnino v tej agrarni skupnosti. Ampak takšen primer, ki sem ga navedel, takšen primer ni mogoče rešiti, kjer kmetijstvo gospodarstvo nima nasledstva, in ni mogoče dedno prenesti na kakšno drugo fizično osebo, ki se ravno tako ukvarja s kmetijsko dejavnostjo, ker ni v skladu z zakonom po svojem rednem – mislim po dedovanju. Na to smo želeli opozoriti. Hvala.
Besedo ima gospod Zvonko Lah. Izvolite.
Na vse ostalo, kar sem že povedal, bom malo špekuliral. Pred tridesetimi leti je povsod, je bilo v eni vasi tri četrt kmetij, ki so dajale mleko in imele živino. Sedaj ugotavljamo, da jih je še nekaj procentov. Po osnovnem namenu agrarnih skupnosti bi imeli pravico do uporabe tega zemljišča samo tisti, ki imajo živino, ki jo uporabljajo, ostali ne. Se pravi 5 %, če gremo po tem zakonu, v tisti občini. Sedaj smo pa dali lastniško pravico vsem tistim, ki so nekdaj uporabljali to zemljišče, lastninsko pravico. Od teh članov se mogoče samo tretjina še ukvarja s kmetijstvom in na skupščini sprejmejo sklep, ker hodijo turisti tam pa krave puščajo svoje iztrebke, to vpliva negativno na turizem, in sprejmejo sklep, da se ne bodo krave več pasle. Večina sklene, ker nimajo več nobene koristi od tega, ker se ne ukvarjajo več s kmetijstvom. Uničili smo osnovno dejavnost. Ampak je interes tistih dveh tretjin, da se izključi večina, z zakonom o dohodnini, o katastru je samo strošek, so prikrajšani pri socialnih prejemkih in bodo enostavno sami rekli, da ne bodo več, se izključijo, ker nimajo nobene koristi; nima krav, nima ovac, nima koz, konjev, nič. In se je zreduciralo število teh na minimum, na 2 % vseh. Kaj se zgodi potem? Da namesto dvesto sta lahko dva fizično lastnika vse te zemlje, vpisana v zemljiško knjigo. Potem pa še občina sprejme prostorski akt, da v stavbno zemljišče, en tisti del po takšni in drugačni – in kam smo prišli? Če špekuliram še s tem, da je nekdo imel apetite leta 1994 na nek način priti do lastništva. Če bi sledil osnovnemu namenu agrarnih skupnosti, nikakor ne more. Če pa vpišeš deleže lastninske pravice v zemljiško knjigo, potem pa lahko prideš do tega, s tem da združiš, da tako kot male delničarje iz firme izmečeš ven, tako tudi izmečeš te člane agrarne skupnosti in prideš do lastnine. Včasih so bili graščaki, potem so bili Avstrijci, država, sedaj bodo pa, namesto da bi država podeljevala neko pravico uporabe teh zemljišč tistim, ki res potrebujejo, bodo prišli do lastništva neki posamezniki iz čisto nekih drugih namenov. Zemljišča pa, pojdite si pogledat, kako so obdelana v Italiji po agrarnih skupnostih pa kako pri nas.
Besedo ima mag. Tanja Strniša, državna sekretarka na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Hvala lepa. Dovolite mi dve pojasnili. Prvo na vprašanje, kaj je v situaciji, ko član agrarne skupnosti nima dedičev, kaj je z njegovim deležem. Druga alineja druge točke 43. člena pove, da je darilna pogodba mogoča. Mogoče je darilno pogodbo skleniti z agrarno skupnostjo. Se pravi, član lahko svoj delež podari agrarni skupnosti, s čimer se naredi prirast vsem ostalim članom. Potem pa še na vaš komentar, da število članov agrarne skupnosti pada. Zaradi dedovanja število članov narašča. Če gledamo, koliko se je v posameznih agrarnih skupnostih število članov spremenilo – narašča. Bolj kot je razdrobljeno članstvo in deleži, hitreje narašča. Ravno zaradi tega se je ta problem pridobivanja 100 % soglasij stopnjeval iz leta v leto in ravno zaradi tega so bile tako močne želje in prošnje s terena, da vendarle omogočimo, da nekaj storimo za to, da bo mogoče v teh agrarnih skupnostih sploh še kaj premakniti. Zato da se ne bi to število članov povečevalo še naprej, smo, kot sem omenila v uvodni predstavitvi, določili način dedovanja po pravilu enega dediča. Da nisem predolga, na podoben način, kot velja za zaščito ene kmetije, je v skladu s tem zakonom dedič članskega deleža lahko samo eden. Zakon določa, kako se ta dedič, pač vsaj neka osnova, kako se določi. Določa pa tudi, da ostali dediči, da to pravico do nujnega deleža oziroma nek [[…]]Zakon predvideva podzakonski predpis, ki bo določal neko metodologijo za maksimalno vrednost tega deleža, zato da ne bi tega, ki bo podedoval članski delež, preveč obremenili z izplačilom ostalih dedičev. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Ne? Gospod Simon Zajc, izvolite. Beseda je vaša.
Hvala za besedo. V tej razpravi smo videli to, česar se vsi zavedamo: izvirni greh je leto 1994. To vemo in zdaj imamo to stanje, ki ni rožnato. 20 let je pokazalo, kaj vse je narobe, zdaj s tem zakonom to poskušamo spraviti v tako obliko, da bo možno z agrarnimi skupnostmi kaj narediti, da bodo tisti, ki so člani agrarnih skupnosti, od tega kaj imeli, da to ne bo mrtva lastnina. Ne moremo iti pa nazaj. Ne moremo pa zdaj te zemlje jim pobrati in ustanoviti pravne osebe pač, ker imamo lastninsko pravico v ustavi zapisano in je to neizvedljivo. Tako ta zakon res maksimalno olajša gospodarjenje s to lastnino, ki jo imajo ti solastniki. Kar se tiče zmanjševanja članov. Če se zmanjšuje, hvala bogu, da se zmanjšuje, ker smo že danes ugotovili, da je to problem, da imaš ti člane v Avstraliji, v Ameriki, ne vem, kje vse, ki jih to ne zadeva, ki jim je vseeno za to ,in hvala bogu, da se bodo ti zdaj lahko odločali – oziroma saj bi se že prej –, da se temu odpovejo in da so člani le tisti, ki živijo na tem območju, ker lahko prodajajo ali agrarni skupnosti ali pa članom, ki so v agrarni skupnosti, ali pa pridruženim članom. Zakaj se mi pa zdi dobro, da imamo institut pridruženega člana? Ravno zaradi tega, kar ste omenili. Tisti, ki je tam mejaš, on ima interes, da ta agrarna skupnost dobro deluje in da bi se tudi on lahko pridružil, moramo pustiti neko varovalko, da pride zraven, hkrati pa ne moremo tega amandmaja podpreti, ker se pa bojimo, ker je večja verjetnost, da bo prišlo do špekulacij kot teh primerov, da nekdo ne bo imel dedičev in da se bo tam škoda delala. Tudi zato tega amandmaja ne bomo podprli, zakon pa pač v danih razmerah je zelo velik korak naprej. Se pa strinjam, najbrž se bo pokazala tudi kakšna stvar, ki ne bo delovala, pa jo bo treba popraviti, problem pa so ti davki, ki pa niso v bistvu materija tega zakona.
Besedo ima gospa Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Dovolite mi, da omenim še nekaj. Z vidika privatizacije agrarnih skupnosti je bila pa najbolj problematična določba 3. odstavka 43. člena, po kateri lahko občina, ki je članica agrarne skupnosti, neodplačno prenese svoj solastniški delež na nepremičninah članov v korist agrarne skupnosti, katerih članica je. V tej določbi se je skrival mehanizem, po katerem se lahko še zadnji del premoženja, ki je dejansko bil še kolektiven, neodplačno prenese na člane agrarne skupnosti, ki potem lahko s tem premoženjem razpolagajo kakorkoli, ustanovijo d. o. o. in karkoli počnejo z njim, prodajo naprej ali tržijo. K sreči je naš sprejeti amandma to določbo brisal. Zakon po 54. členu uvaja tudi možnost preoblikovanja agrarne skupnosti v pravno osebo, če člani soglasno sprejmejo ustrezen akt o ustanovitvi pravne osebe. Tako lahko zdaj pričakujemo porast raznoraznih deoojev, ki kot smo prej slišali, ni nujno, da bodo sploh agrarni in tako bomo izgubili še zadnjo skupno lastnino, ki so jo predstavljale agrarne skupnosti. Toliko sem imela povedati danes. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JENA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU PRED IONIZIRAJOČIMI SEVANJI IN JEDRSKI VARNOSTI, redni postopek. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci! Pred nami je predlog spremembe zakona, ki ureja jedrsko varnost in varstvo pred sevanji v Sloveniji. Naj uvodoma z zadovoljstvom ugotovim, da na tem področju v naši državi v minulih letih in desetletjih nismo imeli večjih problemov. Z obstoječim zakonom, sprejetim v letu 2002, smo postavili zakonodajni okvir, ki je zelo dobro usklajen z mednarodnimi standardi in najboljšo svetovno prakso. Naš največji jedrski objekt Nuklearna elektrarna Krško nam varno proizvaja elektriko. Na Institutu Jožef Stefan s pridom uporabljajo raziskovalni reaktor triga, naše radioaktivne odpadke skrbno shranjujemo v skladišču v Brinju, postopki za gradnjo končnega odlagališča tečejo, denar za razgradnjo nuklearne elektrarne in odlaganje njenih odpadkov se zbira, nekaj sto uporabnikov varno uporablja različne vire sevanja pri njihovih gospodarskih ali drugačnih dejavnostih, skrbno spremljamo radioaktivnosti v okolju, predvsem obremenitve z radonom ter dolgo zgodbo Rudnika Žirovski vrh počasi zaključujemo. Seveda pa se svet spreminja. Porajajo se novi predlogi na mednarodnem področju, pa tudi sami prepoznavamo možnosti za nadaljnje izboljšave. Zato je pred nami predlog za spremembo Zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti, s katerim želimo popraviti predvsem naslednje. Predlagamo poenostavitev nekaterih upravnih postopkov: združujemo potrditev ocene varstva pred sevanji in izdajo dovoljenja za sevalno dejavnost v en sam upravni postopek; poenostavljamo izdajo dovoljenj za vire sevanja; pridobitev potrdila o vpisu v register virov sevanja ne bo več upravna odločba, pač pa precej enostavno potrdilo. Pri upravnih postopkih izdaje najbolj zahtevnih dovoljenj predlagamo možnosti, da investitor postopoma dostavlja potrebno dokumentacijo. Predlagamo več sprememb na podlagi naukov po jedrski nesreči v Fukušimi ter po izvedenih stresnih testih nukleark v Evropi; dva nova člena o projektnih osnovah jedrskega objekta; spremembe določbe o sistemu vodenja v jedrskih objektih; določbo o nadziranju ustreznosti nabavljene opreme; spremembo določbe o državni gospodarski javni službi ravnanja z radioaktivnimi odpadki in nadzoru odlagališč, kar bo jasneje določilo vlogo in obveznosti Agencije za radioaktivne odpadke. Predlagamo več sprememb določb o varnostnem preverjanju oseb, ki delajo v jedrskih objektih, zlasti glede preverjanja tujcev. Predlagamo še več manjših sprememb, ki predstavljajo manjše redakcijske popravke ter odpravo manjših pomanjkljivosti, ki so se pokazale v času uporabe zakona. Pred samo sejo oziroma pred to sejo Državnega zbora je bil predlagan tudi amandma, ki naj bi določil, da je treba obratovalno dovoljenje Nuklearne elektrarne Krško uskladiti s tem zakonom. Predlagatelj se načeloma strinja z namenom tega amandmaja, saj je tudi sam ugotovil, da zakon iz leta 2002 tega problema ni ustrezno rešil. Naša uprava za jedrsko varnost je v minulih letih prepoznala to pomanjkljivost in je leta 2013 po uradni dolžnosti spremenila obratovalno dovoljenje Nuklearne elektrarne Krško iz leta 1984, tako da je popravljeno dovoljenje sedaj usklajeno z določili tega zakona. Predlagatelj zato meni, da je predlagana dopolnitev nepotrebna, če pa bo sprejeta, pa lahko z zadovoljstvom že sedaj sporočimo, da je nova določba že izpolnjena. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku, gospodu Igorju Zorčiču.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani direktor, spoštovani kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 12. seji dne 3. 9. 2015 kot matično delovno telo obravnavala Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. V dopolnilni obrazložitev je v imenu predlagatelja ministrica za okolje in prostor Irena Majcen poudarila, da predlog zakona vsebuje poenostavitve nekaterih upravnih postopkov, kot so poenostavitev izdaje ter pregledovanja in spreminjanja ocene varstva pred sevanjih, bolj jasna vloga pooblaščenega izvedenca varstva pred sevanji pri pregledu najpomembnejših dokumentov, poenostavitev izdaje dovoljenj za vire sevanja, odpravlja pa se tudi pridobitev potrdila o vpisu v register virov sevanja kot posebne pravne odločbe in namesto tega določa le vpis v register po precej poenostavljenem postopku. Poleg tega se predlaga tudi več sprememb določb kot posledica novih spoznanj po jedrski nesreči v Fukušimi ter po izvedenih stresnih testih nukleark v Evropi. V zvezi s tem se med drugim dodajata dva nova člena o projektnih osnovah jedrskega objekta, spreminjajo določbe o sistemu vodenja v jedrskih objektih in določbe, ki urejajo izvajanje različnih državnih gospodarskih javnih služb, jasneje pa se določajo tudi obveznosti Agencije za radioaktivne odpadke ter se predlaga definicija zaprtega odlagališča, ki pridobi ta status z odločbo, zanj pa veljajo določena pravila. Pri določbi, ki se nanaša na gradnjo novega jedrskega objekta, pa se predlaga možnost investitorja, da upravnemu organu, pristojnemu za jedrsko varnost, parcialno dostavlja dokumentacijo, ki je potrebna za pridobitev soglasja k gradbenemu dovoljenju. K predlogu zakona je v skladu s svojimi pristojnostmi svoje mnenje podala Zakonodajno-pravna služba in k posameznim členom podala nekatere pripombe. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je poudarila, da so izpostavljene pripombe v večji meri upoštevane v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin, k ostalim pripombam pa je predlagatelj podal ustrezna dodatna pojasnila. Predlog zakona je obravnavala tudi Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in izrazila podporo k predlagani vsebini novele zakona. V razpravi je bila glede vsebine predloga zakona izpostavljena določba 56. člena, s katerim se spreminja veljavni 77. člen, ki za strokovno najzahtevnejše in najdaljše upravne postopke, med katere sodi tudi postopek izdajanja soglasja gradnji nove jedrske elektrarne, predlaga možnost izjeme od zahtev Zakona o upravnem postopku, da naj bi organi obravnavali formalno popolne vloge, ter dopušča dostavljanje dokumentacije po delih. V zvezi s tem je bilo postavljeno vprašanje, ali je eden izmed namenov te določbe tudi poenostavitev postopkov za pričetek gradnje drugega bloka Nuklearne elektrarne Krško. Ministrica za okolje je pojasnila, da je glavni namen določbe posledica nekaterih spoznanj in ugotovitev po jedrski nesreči v Fukušimi, ki so pokazala, da je z vidika zagotavljanja še večje varnosti obstoječega jedrskega objekta v ta namen treba zgraditi nekatere nove spremljajoče objekte. Obseg celotne dokumentacije za gradnjo tovrstnih objektov pa je tako obsežen, da upravni organ potrebuje tudi več let za njen pregled, s predlagano določbo pa se bo ta postopek nekoliko skrajšal. Izpostavljena je bila še vsebina 110. člena veljavnega zakona, ki med drugim določa, da mora imeti jedrski objekt dovoljenje, ki opredeljuje tudi časovno veljavnost za obratovanje. Ta pa se izda za največ 10 let. V zvezi s tem je bilo izpostavljeno, da je NEK začela z delovanjem leta 1983. Predvideno 40-letno obdobje delovanja se bo izteklo leta 2023, trenutno dovoljenje za njeno obratovanje pa nima časovne omejitve. Pojasnjeno je bilo s strani direktorja Uprave Republike Slovenije za jedrsko varnost, da v zvezi s tem osnovni zakon iz leta 2002 res ne vsebuje določbe, ki bi določala časovno omejitev obratovanja jedrskih objektov, ki so dovoljenja za obratovanje imeli že pred njegovim sprejemom, vendar pa zakon vsebuje določbo, po kateri mora NEK izvajati redne občasne varnostne preglede objekta in ob vsakokratnem pregledu pripraviti poročilo in ga dati upravi v potrditev. Občasni varnostni pregled se mora opraviti vsakih 10 let. Ob zadnjem varnostnem pregledu leta 2013 pa je bilo po uradni dolžnosti poleg potrditve poročila spremenjeno tudi obratovalno dovoljenje. Trenutno veljavno obratovalno dovoljenje tako vsebuje izrek, da je pogoj za njegovo podaljšanje potrditev naslednjega poročila o občasnem varnostnem pregledu, kar pomeni, da ima v tem trenutku NEK dovoljenje za obratovanja do leta 2023, ko bo na vrsti naslednji občasni varnostni pregled. Odbor je po razpravi glasoval in sprejel vložene amandmaje koalicijskih poslanskih skupin. Sprejel je tudi dva svoja amandmaja, in sicer k 103. in 104. členu. Odbor je nato glasoval o vseh členih skupaj in jih sprejel.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Jan Škoberne.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovana gospa ministrica. Dober večer, kolegice in kolegi! Pred nami je obsežna novela, ki sicer v svojem bistvu ne spreminja duha že obstoječega zakona, se pa ukvarja na eni strani s poenostavitvami upravnih postopkov in na drugi strani z vprašanjem sevalne in jedrske varnosti. Tako v točki upravnih postopkov odpravlja dvojnosti teh postopkov, natančneje razmejuje pristojnosti agencije, uporabnikov in poenostavlja postopke, ko gre za tipske naprave, pri čemer velja to tudi za naprave, ki so že bile predhodno verificirane na področju Evropske unije. Na točki sevalne varnosti in jedrske varnosti, seveda, sledi izkušnjam in naukom nesreče v Fukušimi, ki je za Evropo še posebej pomembna, vsaj v razpravi, ki se tiče jedrske varnosti. Evropa namreč ima veliko število jedrskih elektrarn, ki pa so izjemno varne in tehnološko v tem pogledu niso sporne. Je pa seveda treba pozdraviti prizadevanje ministrstva, da na tem področju kljub dejstvom, da pri nas teh nesreč v zadnjem obdobju oziroma v zadnjih desetletjih ni bilo, posodablja sisteme vodenja in nadzora nad instalirano opremo, še posebej, ko gre za nakup nove opreme. Zato pozdravljamo tudi nova pravila pri preverjanju oseb, ki niso rezidenti Republike Slovenije. Če v kratkem stavku povzamem; podpiramo predlagano novelo, ki je sicer relativno obsežna iz dveh razlogov: ker ukinja mnoge birokratske ovire in ker povečuje standard varnosti na tem področju v Republiki Sloveniji. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovana ministrica, spoštovani gospod direktor, spoštovani zbor! Združena levica tega noveliranja ne bo podprla iz kar nekaj razlogov. Prvi razlog je tako imenovane nomotehnične narave. Leta 2008, če se ne motim, je bilo sprejeto priporočilo o nomotehniki – za mogoče malo nepodučene, pravila, kako naj bi se pisali in delali zakoni. V tem pravilu piše, da če se novelira več kot tretjina členov nekega zakona, da se piše nov zakon. V tem 4. noveliranju tega zakona se novelira 100 členov. To predlagatelj celo priznava in zapiše, da če bi šli v to, bi bilo treba spreminjati 21 od 28 podzakonskih aktov. Skratka, to pomeni približno tako, kot bi mi v parlamentu rekli na sejah matičnih odborov, da bomo zavrnili tri četrt predlaganih zakonskih sprememb, ker se nam enostavno to ne dela, če malo tako grdo rečem. Ne moremo podpreti tudi načina, kako je bil ta zakon vložen, ker ne vem, ampak očitno vladna zakonodajno-pravna služba ali tega ni brala ali pa njena priporočila niso bila upoštevana, saj je v izhodišču zakon bil celo v eni točki protiustaven, potem je pa koalicija to nekako amandmirala. Skratka, na ta način dobimo kršenje osnovnih nomotehničnih načel, neko amandmiranje, nekoliko ponesrečeno. Ne moremo sprejeti tudi iz nekih vsebinskih razlogov. Zakaj? Če opazujete neka dogajanja v javnih medijih, nekako ta zakon in tudi poročilo Državnega sveta skoraj že jemlje kot samoumevno, da bomo NEK 2 delali. To je zadeva za neko širšo razpravo. Danes smo 10 ur poslušali razpravo o varnosti. Saj je lepo govoriti o debirokratizaciji, ampak na drugi strani imamo varnost, kako bomo to nekako medsebojno povezali. Ne podpiramo tudi zaradi nekega zelo bistvenega dejstva, zaradi nekega amandmiranja, ki so se zgodila med samo sejo. Pred kratkim je bila Slovenija relativno visoko, na 15. mestu uvrščena na enem indeksu, ki je gledal transparentnost javnih financ, budžetov. Kako se budžet sprejema, ali je transparenten ali ne. Za nami je bila Gruzija na 16. mestu in v tem sestavljenem indeksu smo največ točk dobili na račun, če se tako izrazim, Računskega sodišča. In kaj se je zgodilo? Originalna novela tega zakona je upoštevala neka priporočila Računskega sodišča glede tako imenovane jedrske rente, potem ste se pa očitno nekako ustrašili županskega lobija – lahko bi malo kibiciral, od kod je partnerica gospoda Cerarja, pa ne bom. In potem ste poslanci koalicije med samo sejo matičnega odbora odnovelirali zadevo nazaj. Skratka ne vem, ali imamo Računsko sodišče malo za okras ali resno jemljemo priporočilo Računskega sodišča. Računsko sodišče ni nek policist, ni nek tožilec, če se tako izrazim, ampak dejansko naj bi gledalo neke nepravilnosti, ponesrečenosti v naši zakonodaji, v izvedbi, naj bi podajalo neka priporočila, ki naj bi jih potem mi upoštevali. Mi smo nekako potem dejansko oziroma ste s figo v žepu to nekako povozili. Ena zadeva, o kateri bom več govoril, ko bom malo predstavil na kratko amandma, ki je bil kar predstavljen tudi s strani gospoda Zorčiča kot tudi s strani gospe ministrice – upam, da bo nekako sprejet –, ker gre za neke prepomembne teme, o katerih je treba izvesti neko širšo razpravo v javnosti, ne pa, da se nekako po tiho privzame neke interese jedrskega lobija, ki bodo gradili NEK 2. Skratka, to je niz teh razlogov, zaradi katerih Združena levica ne bo nasprotovala, ne bo pa tudi podprla tega noveliranja zakonov. Hvala za besedo.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana gospa podpredsednica! Slovenci že 32 let živimo z jedrsko elektrarno in prav verjetno je, da bo tako tudi po letu 2023, ko se bo izteklo predvideno 40-letno obratovanje. Doslej smo imeli srečo, krška elektrarna deluje brez večjih odstopanj od normalnega obratovanja in kot izhaja iz poročila Uprave Republike Slovenije za jedrsko varnost o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti za leto 2014, je bilo to leto eno najmirnejših v zadnjem času. Zaradi številnih jedrskih nesreč v svetu, ki v zadnjih letih niso redke, so lastniki odobrili tudi naložbe v večletno nadgradnjo te elektrarne. Na tem mestu je odveč razpravljati o tem, kakšne posledica bi pustila za seboj morebitna jedrska nesreča. Ravno zato je varstvo pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti še kako pomembno ne le za nas, temveč za vse človeštvo. Vsaka sprememba oziroma dopolnitev zakona naj bi prinesla dodano vrednost, nadgradnjo in izboljšanje veljavnega predpisa. In kaj prinaša današnja, že četrta novela zakona? Skoraj vsak člen je spremenjen, tako kot že pri zadnji spremembi, in zakon postaja nepregleden celo za tiste, ki jim je namenjen. Mnogo enostavneje bi bilo, da bi Vlada pripravila nov zakon, tako kot je v svojem mnenju predlagala tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Seveda so nekatere predlagane poenostavitve upravnih postopkov dobrodošle, predvsem glede pridobitve ocene varstva pred sevanji kot ključnega dokumenta za pridobitev dovoljenja za izvajanje sevalne dejavnosti in vpis v register virov sevanja po poenostavljenem postopku. V Novi Sloveniji smo bolj zaskrbljeni tudi nad poenostavljenim izdajanjem soglasja h gradnji nove jedrske elektrarne, ali odlagališča radioaktivnih odpadkov, ali izrabljenega goriva. Investitor bo za pridobitev soglasja h gradbenemu dovoljenju upravnemu organu potrebno dokumentacijo lahko dostavljal po delih. Gre za izjemo od zakona o upravnem postopku, po katerem upravni organ lahko obravnava le popolne vloge. Zakaj ravno v tem tako zahtevnem postopku, povezanem z vrsto rizikov za naše okolje, postopamo nekako tako zlahka? Pojasnilo, da gre za tako obsežno dokumentacijo, je pravzaprav smešno, saj je jasno, da je pri takšnih projektih, kot je na primer gradnja drugega bloka nuklearke Krško, to tudi potrebno. Mar ne gre tukaj za logično vprašanje, bo ta poenostavitev v prid morebitnemu načrtovanju gradnje drugega bloka? Verjetnost je precejšnja, kajti pojasnilo ministrice za okolje in prostor, da gre za gradnjo novih spremljajočih objektov, ki so potrebni zaradi večje varnosti, je kaj malo prepričljivo. Še nekaj je zaskrbljujoče. Nuklearna elektrarna v Krškem ima danes obratovalno dovoljenje, ki ni časovno omejeno, in to kljub določbi zakona, ki določa desetletno omejitev. Seveda je razlog v kasnejši uveljavitvi Zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti, saj je nuklearka pred tem obratovala že od leta 1983. Ampak, mar ni bil zakon sprejet ravno zaradi zgrajene jedrske elektrarne? Če se ne motim, imamo v Sloveniji le eno. Zakaj pa potem zakon ne vsebuje predhodne določbe, po kateri bi morala nuklearka v določenem roku pridobiti dovoljenje za obratovanje v skladu z zakonom? In zakaj tega ne želimo vnesti v zakon danes? Res je, da mora NEK vsakih 10 let izvajati redne občasne preglede in Upravi za jedrsko varnost posredovati poročila. Odločba uprave je leta 2012 omogočila spremembe varnostnega poročila nuklearke, zaradi česar bo omogočeno podaljšanje njenega obratovanja tudi po letu 2023, in to brez nujno potrebne presoje vplivov na okolje. Krščanski demokrati smo torej prepričani, da gre za tako pomembno določilo zakona, ki ga z vidika naše skupne varnosti ne moremo in ne smemo razlagati drugače ali z drugimi besedami, ne dovolimo si dopustiti druge Fukušime ali Černobila. Spoštovane gospe in gospodje, krščanski demokrati bomo glede na navedeno podprli tudi amandma Združene levice, ne bomo pa podprli predloga novela zakona, ampak hkrati mu tudi ne bomo nasprotovali. Najlepša hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Igor Zorčič.
Še enkrat hvala za besedo. Namen zakona oziroma novele zakona je zagotoviti učinkovitejše pravno urejanje varstva pred ionizirajočimi sevanji in jedrske varnosti pri miroljubni uporabi virov sevanja in jedrske tehnologije. Namen zakona je tudi zagotoviti usklajenost s predpisi Evropske unije in priporočili mednarodne skupnosti na področju varstva pred ionizirajočimi sevanji. Novela zakona temelji na številnih načelih, to je načelo celovitosti, upravičenosti, optimizacije varstva pred ionizirajočim sevanjem, mejnih doz, miroljubne uporabe, načelu pripravljenosti, načelu subsidiarnega ukrepanja, načelu javnosti, po katerem so podatki o radioaktivnosti v okolju, o izpostavljenosti ionizirajočim sevanjem delavcev in prebivalstva ter v postopkih in dejavnostih državnih organov, izvajalcev javnih služb in nosilcev pooblastil, ki se nanašajo na varstvo pred ionizirajočimi sevanji, na sevalno ali jedrsko varnost javni. Prav tako zakon temelji na načelu stopenjskega pristopa, ki pomeni, da se pri obravnavanju varnosti bolj tveganim zahtevam namenja več pozornosti kot manj tveganim. Konkretno, če naštejem nekatere novosti, novela zakona na novo definira nekatere pojme, kot so ocena varstva pred sevanji, projektne osnove objekta in razširjene projektne osnove, varnostna kultura, varnostni zadržek, varnostno preverjanje, zaprto odlagališče, natančneje določen način poročanja strokovnih svetov, na novo določena pravila glede varstva in hrambe dokumentarnega gradiva izvajalcev sevalne dejavnosti ter upravljavcev jedrskih in sevalnih objektov, dodana je določba, ki dovoljuje potrditev tujih tipskih odobritev naprav, ki vsebuje zaprte vire sevanj. Poenostavljen je tudi vpis v register virov sevanja. Na novo so podrobneje določene obveznosti izvajalcev sevalne dejavnosti, prav tako določeni pogoji o usposabljanju in preverjanju usposobljenosti iz varstva pred sevanji za izvajalce radioloških posegov. Zakon se s predlagano novelo usklajuje s sistemsko zakonodajo, ki ureja varstvo okolja ter umeščanje prostorskih ureditev državnega pomena v prostor. S predlaganimi spremembami zakona pa se upoštevajo tudi vsa dognanja in spoznanja v preteklih letih na področju zagotavljanja jedrske varnosti kot posledica jedrske nesreče v Fukušimi. Poslanska skupina SMC bo predlog zakona, ki je bil na matičnem odboru dopolnjen z amandmaji, podprla. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Veljavni zakon o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti je bil sprejet leta 2002 in je bil doslej že trikrat noveliran. Zadnje spremembe so bile sprejete v letu 2011. S tokratno novelo zakona se predlaga poenostavitev nekaterih upravnih postopkov: poenostavitev izdaje, pregledovanja in spreminjanja ocene varstva pred sevanji, bolj natančno se opredeljuje vloga pooblaščenega izvedenca varstva pred sevanji pri pregledu najpomembnejših dokumentov, poenostavlja se izdaja dovoljenj za vire sevanja, odpravlja se pridobite potrdila vpisa v register virov sevanja kot posebne upravne določbe in določi vpis v register po poenostavljenem postopku. V noveli zakona je predlaganih tudi več sprememb posameznih določb kot posledica novih spoznanj po jedrski nesreči v Fukušimi in po izvedenih stresnih testih nukleark v Evropi; dodajata se nova člena o projektnih osnovah jedrskega objekta, spreminjajo se določbe o sistemu vodenja v jedrskih objektih in določbe o nadziranju ustreznosti nabavljene opreme; določba, ki se nanaša na gradnjo jedrskega objekta, daje možnost investitorju, da upravnemu organu, pristojnemu za jedrsko varnost, parcialno dostavlja dokumentacijo, ki je potrebna za pridobitev soglasja; predlagane spremembe jasneje določajo obveznosti Agencije za radioaktivne odpadke; predlaga se definicija zaprtega odlagališča, ki pridobi ta status z odločbo. Predlaganih je tudi več sprememb določb o varnostnem preverjanju oseb, ki delujejo v jedrskih objektih, zlasti glede preverjanja tujcev. Predlagano je več manjših sprememb, ki predstavljajo redakcijske popravke ter odpravo pomanjkljivosti, ki so se pokazale v času uporabe predhodnega zakona. Na nivoju Evropske unije se pripravlja nova direktiva. Ko bo sprejeto, bo treba pripraviti nov zakon, predvidoma naj bi bilo to v letu 2018. Same poenostavitve upravnih postopkov pomenijo zmanjšanje administrativnih ovir za uporabnike sevalnih enot. Zakon oziroma novela zakona tudi upošteva vsa priporočila in direktive Evropske unije, zato v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke spremembi zakona ne bomo nasprotovali.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovana ministrica, spoštovani gospod direktor, spoštovani kolegice in kolegi! S predlogom novele Zakona o varstvu pred ionizirajočim sevanjem in jedrsko varnost, ki po napovedih predlagatelja ni zadnja, saj bo treba v naš pravni red do leta 2017 oziroma 2018 prenesti novo evropsko direktivo, ki spreminja temeljne standarde varstva pred sevanji. Takrat bo potrebna celovitejša reforma tega področja in sprejem novega zakona, ki se po besedah direktorja Upravne za jedrsko varnost že pripravilo. S to novelo zakona se ne posega v obstoječa temeljna načela veljavnega zakona, predlaga pa se poenostavitev nekaterih upravnih postopkov, ki zadeva izvajalce sevalne dejavnosti. Ocene varstva pred sevanji, ki po veljavni ureditvi predstavlja pogoj za začetek postopka pridobitve dovoljenja za izvajanje sevalne dejavnosti, po novem ne potrjuje več pristojen upravni organ v posebnem upravnem postopku, ampak ustreznost ocene v upravnem postopku pridobitve dovoljenja za izvajanje sevalne dejavnosti pregleda organ, ki izdaja dovoljenje. Predlog prinaša tudi spremembe glede pregledovanja in spreminjanja ocene varstva pred sevanji, saj so glede na dosedanje izkušnje uporabe zakona ustrezneje določeni primeri, ko je treba oceno pregledati podrobno, pa je določen tudi postopek predložitve poročila o pregledu in morebitnega spreminjanja ocene, ki je posledica opravljenega pregleda. Jedrska nesreča v Fukušimi leta 2011 je spremenila in uničila na sto tisoče človeških življenj, obenem pa je prenesla nekaj novih spoznanj s področja sevalne in jedrske varnosti, ki so vključene tudi v to novelo zakona, Nekaj sprememb, vključenih v poglavje Sevalne in jedrske varnosti, pa je nastalo tudi na osnovi izvedenih stresnih testov vseh evropskih nukleark. Med drugim se predlaga tudi nova določba o razširjenih projektnih osnovah jedrskega objekta z vidika zahtev za varnost jedrskega objekta. V primeru Nuklearne elektrarne Krško se vsebina te določbe v praksi že izvaja. V zvezi z morebitno gradnjo novega jedrskega objekta je predlagana možnost, da investitor upravnemu organu, pristojnemu za jedrsko varnost, sproti oziroma po delih dostavlja dokumentacijo, ki je potrebna za pridobitev soglasja h gradbenemu dovoljenju, s čimer se bo postopek pridobivanja gradbenega dovoljenja skrajšal. Dejstvo je, da obseg celotne varnostne dokumentacije za gradnjo novega jedrskega objekta je tolikšen, da upravni organ potrebuje več let za njen pregled. Dodana je tudi določba o nadziranju ustreznosti nabavljene opreme, s čimer se želi preprečiti vgrajevanje neustrezne opreme v jedrske in sevalne objekte ter v naprave, ki oddaja ionizirajoče sevanje, ker se je v tujini v preteklosti že zgodilo. Nekaj predlaganih sprememb se nanaša na zaprta odlagališča, kot sta Jazbec in Boršt, katerih nadzor je treba institucionalizirati. Predlagane so tudi spremembe glede varnostnega preverjanje oseb, ki delajo v jedrskih objektih, saj je praksa pokazala, da posameznih zahtevanih podatkov ni bilo mogoče pridobiti za tuje delavce. Predlaga se tudi jasnejša opredelitev obveznosti Agencije za radioaktivne odpadke v okviru ene od obveznih državnih gospodarskih javnih služb, ki v skladu z veljavno zakonodajo izvaja različne državne gospodarske javne službe, kot na primer ravnanje z radioaktivnimi odpadki, odlaganje radioaktivnih odpadkov, dolgoročni nadzor in vzdrževanje odlagališč rudarske in hidrometalurške jalovine. V Poslanski skupini Desus predlog zakona podpiramo v pričakovanju celovitejše reforme tega področja in sprejema novega zakona. Obenem pa tudi napovedujem, da v Poslanski skupini Desus ne bomo podprli vloženega amandmaja Združene levice. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajev, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 22. 9. 2015. V razpravo dajem amandma Poslanske skupine Združena levica za novi 114.a člen. Želi kdo razpravljati? Dr. Trček, izvolite, beseda je vaša.
Hvala za besedo. Ker imam kar nekaj časa, bom šel lepo počasi. Glede na to, kar je bilo povedano tukaj, očitno zgolj kot se nas običajno razmešča skrajno levico, kot bi nekdo rekel, in žlahtno desnico, Združeno levico in Novo Slovenijo zanima ta problematika in malo problematiziramo vprašanje in varnosti nuklearne elektrarne in blok 2, ki je nekako potiho, očitno, v drugem delu političnega spektra že kar sprejet. Opozarjali smo na to, pošiljali smo neka vprašanja pisna nekako, kako je s tem [[…]]Pa ne da bi v Združeni levici kapricirali jedrsko energijo kot takšno, v delu Združene levice bom zaradi tega tepen, ampak gre za neko zadevo, ki je preveč pomembna, da bi se brez neke javne razprave z več ključnih deležnikov, iz stroke in civilnodružbenih pobud – kar očitno daje vtis rahlo gosposko, delajmo se fini – pometla pod preprogo. Prej mi je zmanjkalo časa, delno so poslanke in poslanci, ki so predstavljali stališča poslanskih skupin za menoj, to predstavili. Gospod Stritar je že povedal, da se v bistvu dela tudi na novem zakonu. Govori se, naj se vedemo racionalno, ekonomsko in tako naprej [[…]]Leta 2017 in 2018 bomo morali v slovenski pravni red kot, če hočete, tudi posledica Fukušime uvesti neke nove zaveze in se bo delal nov zakon. Skratka, zdaj delamo neko obsežno, rahlo nepregledno, nomotetično nerodno četrto noveliranje zakona. Sočasno se pripravlja novi zakon [[…]] Zakaj je ta naš amandma, ki ga – tukaj ne tajimo – v sodelovanju z ekološkim delom civilnodružbenih iniciativ in nevladnega sektorja vlagamo, pomemben? Kot posledica Fukušime je že septembra 2011 Urad Republike Slovenije za jedrsko varnost sprejel, pripravil tako imenovani program nadgradnje varnosti Nuklearne elektrarne Krško, ki naj bi se nekako uvedel ob remontu naslednje leto 2016. Nuklearna elektrarna Krško je nekako obvestilo – oziroma je urad, kot se to zapiše, iz upravičenih razlogov že oktobra 2013 uvidel, da to ne bo šlo do konca leta 2018. V začetku leta 2014 je pa NEK obvestil urad, da jim tako imenovani PNV ne bo uspelo izpeljati do tega roka. Skratka, mi to prolongiramo v neko prihodnost in, kot so navedli, zaradi finančnih razlogov. Skratka, zaradi finančnih razlogov se je lastnik NEK – vemo, kdo je solastnik NEK – nekako odpovedal izboljšave varnosti jedrske elektrarne. Seveda nočem biti tukaj populističen in govoriti, da je delovanje NEK nevarno, da to ni pod kontrolo. Veste, na tisti seji sem tudi izjavil, kako nerodno se je ta zakon sprejemal in noveliral, da smo v bistvu mi oziroma vi iz koalicije bolj nevarni kot vsi viri ionizirajočega sevanja v Sloveniji. Ampak dobro, bom rekel malo retorično, ampak moramo se tega zavedati, ne gre za tako nedolžne zadeve. Kolega iz Desusa je omenil tudi dve nesanirani plazišči z žirovskega dela, ki jih ta zakon delno poskuša urejati, pa jih ne ureja, Jazbec in Boršč. Skratka, gre za neko celo vrsto zadev, kje se ne smemo vesti, kot da nas to ne zadeva ali pa pometati pod preprogo in se izgovarjati navsezadnje, da ni šol za to [[…]]Lahko gremo gledat tudi, kateri sektor ima v tako imenovanem realnem sektorju – čeprav na ta poimenovanja ne pristajam – tudi najboljše plače, če se tako izrazim. Lahko bi tu nadaljeval še s kakšnimi drugimi zgodbami, recimo to, da se meddržavna komisija pol desetletja ni srečala, od 2010 – letos nekje junija, julija ste se srečali, ne? Veste, to so preresne zadeve, da bi se jih tako lotevali. Ne bom tudi pristal na to, da bo nekdo rekel, da so Hrvati krivi za vse. Šli smo skupaj v to španovijo že v času nekega mojega otroštva. Ko sem bil pri babicah, se je za nuklearno elektrarno Krško z Reke vozilo mimo Westinghousova oprema, pa je bila cesta zaprta – sem kot mulec to firbcal, se dobro spomnim. Skratka, naša novela zakona, izhajajoč iz nekih opozoril določenih civilnodružbenih organizacij, uvaja sem to, kar je v bistvu neka praksa. Kar je v bistvu tudi v skladu, če hočete, z evropskim pravom in mednarodnimi konvencijami. Gospod Brglez je navajal ustavo, jaz bi lahko navajal 8. člen Ustave, ki pravi, da so tudi tovrstne zadeve del slovenskega pravnega reda. Prepogosto pozabljamo na to tudi pri točki, ki smo jo prej obravnavali, pa nisem hotel težiti takrat s kakšnimi odločbami Evropskega sodišča o človekovih pravicah. Naj se vrnem nazaj. Pravi se, kot je kolega iz Nove Slovenije povedal, redni občasni varnostni pregled. Že ta dikcija mi je malo tako [[…]]Veste, redni občasni – redno občasno se ga napijemo ali kakorkoli, če sem malo ciničen –, ki se izvršijo na 10 let in potem uprava to potrdi. Gre seveda za neko prepomembno zadevo in ob upravi in ob tako imenovanem jedrskem, energetskem lobiju ostaja v tej državi kar nekaj izvedencev, ki te zadeve obvladajo in absolutno je treba izvesti tako imenovano ustrezno presojo vplivov na okolje, ki sem jih kot mladi "prostorec" delal, tudi s tako imenovanim nizko in srednje radioaktivnim odlagališčem odpadkov sem se ukvarjal in dejansko za to gre v tej noveli. Gre za to, da kot odgovorno zakonodajno telo ne pristajamo na neke take, moji študentje bi rekli malo po ovinku "spinjanja" določenega dela energetskega lobija. V tej noveli nekako uvajamo, želimo uvesti neka pravila, kako se dejansko gleda na te zadeve, kako se daje obratovalno dovoljenje, seveda časovno omejeno na 10 let, kot se to počne v nekih družbah in državah, po katerih se želimo zgledovati. Tudi gospod Stritar nam je takrat na matičnem odboru dal za prav in zato upam, da boste to novelo zakona potrdili. Navsezadnje tudi resorno ministrstvo je reklo, da se dejansko strinja s tem. Hvala za besedo.
Želi še kdo razpravljati? Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 11. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 20.40.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o agrarnih skupnostih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 9. 2015. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 36. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovani! Naš predlagani amandma v 36. členu predvideva, da lahko, kjer gre za kršitev zakona, vsak posameznik predlaga razveljavitev sprejema sklepa na sejah agrarne skupnosti. Kajti v primeru, da gre za kršitev zakona, ni potrebna takšna večina, kot jo predvideva zakon, to se pravi ena petina oziroma 20 %. Če gre za kršitev zakona, se smatra, da je to kršitev zakona in tukaj lahko vsak posameznik dejansko to sproži. Predlagam, da se, bi rekel, na nek način ta unicum podpre, kjer se kršitev veže na določeno kvoto. Če gre za kršitev zakona, se smatra, da je to kršitev zakona. Predlagam, da se to podpre.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospa Vesna Vervega.
Hvala lepa za besedo. 36. člen Zakona o agrarnih skupnostih ureja pravico preglasovane manjšine. V Poslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da ena petina članov glede na deleže v solastnini ali skupni lastnini zadostno ščiti lastninske pravice posameznika. Strinjamo se tudi z dejstvom, da bi v primeru, da bi vsak član agrarne skupnosti zahteval razveljavitev sklepa organa agrarne skupnosti, to pomenilo oviro pri normalnem delovanju agrarne skupnosti. Zaradi tega amandmaja ne podpiramo. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za je glasovalo 21, proti pa 55. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 43. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Ljubo Žnidar.
43. člen ureja tako predkupno pravico, za katero menimo, da je zelo dobro urejena in s tem varovanje lastnine agrarnih skupnosti. Tudi dedni vrstni red ščiti določeno lastnino agrarnih skupnosti, vendar v izjemnih primerih, recimo, če navedem konkreten primer iz prakse, kjer določena kmetija nima svojih naslednikov, nima svojih dedičev, dejansko tega dednega reda ne more upoštevati in nima nikakršne možnosti, da to prenese na drugo kmetijo ali na drugo kmetijsko gospodarstvo, ki se ukvarja s kmetijsko dejavnostjo. To se pravi, ta možnost je tu povsem izključena. Zaradi tega predlagamo, da se tu ta možnost poda, da je mogoče tudi v takšnem primeru v praksi izpeljati tudi dedovanje in prenesti pravico tudi na drugo kmetijsko gospodarstvo, razen izven tega dednega reda, ki je predpisan v samem zakonu.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospa Vesna Vervega.
Hvala lepa. Tudi tega amandmaja v Poslanski skupini Stranke modernega centra ne moremo podpreti. Če član agrarne skupnosti z darilno pogodbo prenese svoj solastniški delež ali delež v skupni lastnini na neko fizično osebo, ki opravlja osnovno dejavnost, obide 42. člen zakona, ki določa vrstni red upravičencev za predkupno pravico. Hvala.
Mir v dvorani, prosim. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 22, proti pa 55. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k drugi obravnavi amandmaja k dopolnjenemu predlogu zakona nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo [[…]]Prekinjam. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, za besedo! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tega zakona ne moremo podpreti. Predlog zakona ne rešuje glavnega bistva, to je, s kakšnim načinom je urejena organiziranost agrarnih skupnosti. Ta ostaja kot civilna skupnost fizičnih oseb, s tem pa se otežuje, dodatno komplicira, dodatno birokratizira s ponovno registracijo, z novim registrom, kar seveda predstavlja dodatno delo tako za člane agrarnih skupnosti kot tudi dodatno delo za same upravne enote. Tudi ni primerna rešitev tistih postopkov, ker denacionalizacijski postopki niso upravičeni, niso zaključeni, kjer govorimo o prenosu premoženja na same zamejce. Tako se tudi postavlja vprašanje samega nacionalnega interesa in tudi varovanja našega obmejnega območja. Tudi sam zakon se v popolnosti izogne tako davčni in dohodninski temi, ki ju ta zakon absolutno ne obravnava. Skratka, gre za rešitve, ki bodo v praksi pokazale, da bodo zaživele z veliko težavo, in slej kot prej bo zakon prišel ponovno v poslanske klopi. Tako zakon v takšni obliki ni primeren, da se sprejme v takšnem predlaganem besedilu, kot je.
Obrazložitev glasu v imenu Polanske skupine Združena levica Violeta Tomić.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo! S tem zakonom se skuša rešiti zgrešena denacionalizacija začetka devetdesetih. V postopku denacionalizacije se je vračalo premoženje tudi ljudem, ki že dolgo časa ne živijo v Sloveniji in se jih upravljanja skupnega vaškega premoženja niti malo ne tiče. Še več! Njihovi dediči v svojem življenju po možnosti niso bili nikoli v tisti vasi ali pa celo ne v Sloveniji. Dejstvo je, da je bil zakon o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti ter vrnitvi njihovega premoženja in pravic slabo napisan. Skupnosti niso bile nikoli zasebna, ampak kolektivna last in zato, namesto da bi v denacionalizacijskem postopku podržavljeno premoženje agrarnih skupnosti ali ohranili kot državno in ga dali v upravljanje novonastalim agrarnim skupnostim ali pa ga prenesli na njih kot nedeljivo kolektivno lastnino, smo v duhu kapitalizem povsod in za vse tudi tu morali nekako vpeljati institut zasebne lastnine. Po našem mnenju bi bila mnogo boljša ureditev, po kateri bi bile agrarne skupnosti urejene kot zadruge, sedanji lastniki lastniških deležev pa bi bili njihovi člani. Tako bi bilo premoženje agrarne skupnosti dejansko v lasti agrarne skupnosti, ne pa, da je razdeljeno po deležih med člane agrarne skupnosti, ampak to očitno zaradi svetosti zasebne lastnine ter denacionalizacijskega in privatizacijskega duha devetdesetih ni bilo mogoče, sedanjega stanja pa ne moremo več spremeniti. Agrarne skupnosti so danes torej organizirane kot nekakšne delniške družbe, ki imajo člani lastniške deleže oziroma delnice in so daleč od tega, da bi bile nekakšne organizacije za upravljanje kolektivne lastnine, ki je bistvo agrarni skupnosti. Zato lahko pravzaprav mirno rečemo, da agrarnih skupnosti v čistem pomenu besede pravzaprav že od začetka devetdesetih let ni več. So samo še agrarne delniške družbe, katerih se nihče ne upa tako poimenovati. Čeprav predlagatelj v ciljih zakona in obrazložitvah posameznih členov večkrat poudarja pomen skupnega premoženja agrarnih skupnosti, skozi zgodovino pa trajno gospodarjenje s kmetijskimi in gozdnimi zemljišči, pa skupno uresničevanje interesov prebivalcev na podeželju, ohranjanje poseljenosti in običajev ter razvoj podeželja in ob tem poudarja ne samo gospodarsko, ampak tudi socialno in ekološko funkcijo lastnine, sam zakon praktično nič od tega ne naslavlja, ampak zgolj nudi okvir za upravljanje s premoženjem, s poudarkom na možnostih in načinih prodaje le-tega. Zato tega zakona v Poslanski skupini Združene levice ne bomo podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospa Vesna Vervega.
Hvala lepa za besedo. Zakon o agrarnih skupnostih bistveno poenostavlja gospodarjenje s premoženjem agrarnih skupnosti, torej ureja upravljanje in razpolaganje s solastnino oziroma skupno lastnino članov, organiziranost agrarne skupnosti kot premoženjske skupnosti, zastopanje, procesno sposobnost, članstvo in odgovornost za obveznosti, odločanje, poseben postopek dedovanja ter prenehanje agrarnih skupnosti. Zelo pomembno je, da zasleduje naslednja načela: prosto oblikovanje notranjih razmerij med člani agrarne skupnosti, ohranjanje lastnine kot celote, ohranjanje tradicije, imeti sposobnost biti stranka v upravnih in sodnih postopkih, to je odgovornost po civilnem pravu. Zaradi tega bomo zakon v Poslanski skupini Stranke modernega centra podprli. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Glasujemo. Zdaj deluje. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti 21. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 22. 9. 2015. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica za novi 114.a člen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Na široko smo razlagali, ko je bila sama tema zakona, zato se ne bom ponavljal, čeprav je bila, žal, prisotna samo tretjina poslank in poslancev. Gre dejansko za to, da v sodelovanju z nevladnim sektorjem hočemo amandmirati in popraviti, po domače bom kar rekel, neko napako, ko se je malo pozabili na obstoječi NEK in raziskovalni reaktor. Skratka, nekako ne pristajamo na t. i. redne občasne varnostne preglede, ki jih uprava NEK potrdi, če se tako izrazim. Za kaj gre? Gre zlasti za obratovalno dovoljenje nuklearke, kjer pač želimo, da se v skladu z evropskim pravom in mednarodnimi konvencijami, sklicujoč se na 8. člen Ustave Republike Slovenije, ob sodelovanju javnosti opravi t. i. ustrezna presoja vplivov na okolje. Tudi predlagatelj zakona je rekel, da se strinja s tem dodatnim noveliranjem oziroma amandmajem, sedanja koalicija je sploh koalicija, ki zelo izpostavlja transparentnost, zato upam, da bo ta amandma soglasno sprejet. Hvala za [[…]]
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospod Igor Zorčič.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini SMC navedenega amandmaja ne bomo podprli. Strinjamo se nekako s stališčem predlagatelja, to je Vlade, da podpora temu amandmaju ni potrebna. Leta 2013 je bil nazadnje opravljen občasni pregled Nuklearne elektrarne Krško, izdano tudi obratovalno dovoljenje za obdobje 10 let in v tej luči se amandma, ki ga je predlagala Združena levica, postavi kot nepotreben. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 51. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandma k dopolnjenemu predlogu zakona ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Se še enkrat oglašam, hvala za besedo. Prej sem na dokaj dolgo obrazložil, zakaj bi bila Združena levica vzdržana glede tega noveliranja, na eni strani dokaj šlampasto v proceduro dano noveliranje, kjer se predlagatelj nekako zaveda, da spreminja več kot dve tretjini členov tega zakona, kar je proti osnovnim, lahko bi rekel celo osnovnošolskim načelom nomotehnike. Pri tem se še izgovarja, da če bi šel v resno spremembo zakona, bi moral spreminjati 21 od 28 podzakonskih aktov. Sočasno prizna, da se dela tudi novi zakon, ki bo v slovenski pravni red 2017–2018 vnesel nove post Fukušima direktive. Sočasno Nuklearna elektrarna Krško pravi oziroma uprava, da ni penez, da bi izboljšali varnost, sočasno glede na to, da je ta naš amandma bil nekako povožen, očitno razen Združene levice in moram reči Nove Slovenije in mogoče še koga, ki je glasoval, ste ostali – bom kar rekel – sužnji energetskega in nuklearnega lobija, zato bo seveda Združena levica glasovala proti tem noveliranjem.
Še kakšna obrazložitev? Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 7. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o javnih skladih po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o javnih skladih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Luka Mesec.
Hvala. Kot sem povedal že včeraj na obravnavi, se v Združeni levici s tem zakonom, ki ga je zdaj vložila že bivša poslanska skupina ZaAB, v celoti ne strinjamo. V celoti se ne strinjamo z njegovimi rešitvami, ampak sklep, da je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo, je pa proti vsakršnim demokratičnim standardom, ki bi moral veljati v tej hiši. Namreč, ta sklep je bil sprejet, še preden je bila o tem zakonu opravljena kakršnakoli razprava. Ta zakon je bil sprejet enostavno s tem, da je koalicija uporabila svoj glasovalni aparat in iz procedure iztisnila s tem manevrom nek zakon, ki ga je vložila manjša opozicijska stranka, in si je enostavno oprala roke. Kot sem rekel, v Združeni levici se mogoče s tem zakonom ne strinjamo, ampak še bolj se pa ne strinjamo s tem, kar je koalicija z njim naredila. Proti takim nedemokratičnim praksam, ki jih v tej hiši ne bi smelo biti, bomo venomer opozarjali in vedno bomo glasovali proti. Proti pa bi morali glasovati tudi vsi tisti, ki se imate za demokrate. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC mag. Bojan Kranjc.
Hvala za besedo. Predlog zakona se nanaša samo na tiste javne sklade, ki so bili ustanovljeni z namenom izvajanja stanovanjske politike ustanovitelja in upravljanje z nepremičninami ustanovitelja in tu je pravzaprav že prva ovira za to, da bi zakon lahko podprli. Dva bistvena vsebinska razloga, zaradi katerih bomo podprli sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, pa sta, prvič, zadolževanje, kajti zadolževanje javnih skladov se šteje v javni dolg, poleg tega pa je odplačevanje takih dolgov samo iz naslova najemnin zelo nezanesljivo. Druga ovira pa je predkupna pravica, ki naj bi jo tak sklad imel pri Družbi za upravljanje terjatev bank, kajti to bi predstavljalo oviro v delovanju DUTB. Kot rečeno, podprli bomo sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Saj se nisem hotel oglasiti, ker praviloma se v crknjenega konja ne brca. Ampak to zadnje, kar sem poslušal, je pa res neverjetno. Moram reči, da je zakon padel zaradi tega, ker v resnici druge ideje pametne pravzaprav ni bilo. To je razlog. Namreč, vse ostalo, ker je bilo v sami razpravi ugotovljeno, so bili pripravljeni amandmaji. Ti amandmaji bi popravili to situacijo, o kateri ste govorili, tako kar se tiče zemljiške knjige pri prenosu stanovanj oziroma pri predkupni pravici, kar se DUTB tiče. Kar se pa tiče tega, da je samo en del skladov bil tu problematičen, in to stanovanjski skladi – ja, ljubi bog, v tej državi smo se zmenili, da bomo imeli javne sklade. In potem jih imamo pa več vrst; ampak jaz pa res nisem kriv, če so edino stanovanjski skladi tisti, ki imajo premoženje, vsi ostali skladi ga pa nimajo. Logično je, da tisti, ki ga imajo, tisti, ki investirajo, seveda to delajo s kreditom. Nobenega še nisem videl, ki bi to delal z gotovino. Če mislite, da se bomo nehali v tej državi zadolževati, se motite. Država se bo samo v naslednjem letu zadolžila za desetkrat več, kot bi bilo potrebno za tisti procent stanovanj, ki bi lahko v kratkem času reševal najemna stanovanjska vprašanja. Pa da vidimo, kje boste vi to zmogli, in čakam na ta popravljen stanovanjski sklad oziroma stanovanjski zakon, ki je pa že druga zgodba. Seveda tega predloga ne bom podprl.
Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti 9. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem državnem holdingu po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem državnem holdingu ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Luka Mesec.
Hvala za besedo. V Združeni levici bomo glasovali proti temu sklepu, da zakon o Slovenskem državnem holdingu ni primeren za nadaljnjo obravnavo, za to izbiro pa obstajata dva razloga. Prvi razlog je vsebinski, in sicer v Združeni levici jasno nasprotujemo privatizaciji, ampak to novelo zakona smo pripravili na način, da bi bil pisan na kožo tistim, ki se zavzemate za premišljeno privatizacijo. Torej nekaj, kar je praktično celotna koalicija obljubljala pred volitvami, ker ta zakon ne predpostavlja nič drugega kot to, da bi pred vsako večjo prodajo premoženja, se pravi nad 50 milijonov evrov, moral Državni zbor kot vrhovni zakonodajalec, kot odločevalski organ, zato da se privatizacijskim postopkom zagotovi demokratična legitimnost in transparentnost, podati soglasje. To je vse. To počnejo mnoge države, tudi mnoge države OECD, ne nazadnje smo se zgledovali po dobrih praksah iz Avstrije in Francije. V našem parlamentu je bil podobno kot prejšnji zakon, o katerem smo glasovali, se pravi Zakon o javnih skladih, izrinjen iz razprave, preden bi se ta sploh začela. s koalicijskim glasovalnim strojem, ki je pred kakršnokoli razpravo ugotovil, da je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo. Razlogov za to nismo slišali, ker zakon vsebuje vse predpisane nomotehnične in zakonodajne standarde in ni nobenih razlogov, da bi se to zgodilo. Ampak, očitno to postaja v drugem letu vladanja te koalicije modus operandi te koalicije, da enostavno opozicijske predloge izriva s proceduralnimi manevri. Se pravi, če potegnem črto, vsi, ki ste za premišljeno privatizacijo, morate, boste glasovali proti temu sklepu, če že niste za premišljeno privatizacijo, boste pa proti temu sklepu glasovali zavoljo demokratičnih standardov. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospod Franc Laj.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Modernega centra zagotovo ne moremo podpirati predlaganih sprememb, ker bi s temi spremembami grobo posegli v temeljni koncept zakonske ureditve in s tem zagotovo otežili oziroma poslabšali učinkovito upravljanje državnega premoženja. Vsi mehanizmi so vzpostavljeni in treba je omogočiti, da ti mehanizmi tudi delujejo po vseh teh pravilih, ki jih imamo sprejete. Hvala.
Kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Vemo, kdo je spisal zakon o slabi banki, vemo, kateri dve vladi sta ga prevzeli in ga izvajata. Zelo preprosto bom povedal, petdeset milijonov z izjemo nekaj mestnih občin, je več kot so, recimo, občinski proračuni celo mestnih občin Murska Sobota, Slovenj Gradec – še kdo – nimajo takšnega proračuna. Očitno je to za vas drobiž, očitno so neke predvolilne obljube ki ste jih dajali [[…]]No, to ste že pozabili, saj je že leto mimo in malo več, upam, da to kdo gleda, ljudje imajo tudi dolgoročen spomin, prišel bodo volitve. Seveda bom glasoval proti, ker ne morem kot poslanec, lahko bi se skliceval na kakšen člen ustave, biti tako neodgovoren. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu Luka Mesec.
Hvala za besedo. Gospod Franc Laj je v bistvu uporabil argument, da bo SMC glasoval proti, da bo podprl sklep, da je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo, ker bi s sprejemom tega zakona ogrozili temeljni koncept upravljanja državnega premoženja. Dodati moram samo to, da tega ne moremo vedeti, ker o tem, ali zares ogroža koncept upravljanja državnega premoženja, nismo opravili niti sekunde demokratične razprave. Če že ne zaradi drugega bomo glasovali v Združeni levici proti temu sklepu zaradi tega, ker ta sklep onemogoča demokratično razpravo o predlogu zakona in onemogoča kakršno koli presojanje o tem, kaj vsebina tega zakona sploh je. Kljub temu da, še enkrat poudarjam, ustreza vsem zakonodajnim in nomotehničnim standardom.
Boste glasovali sami, kot tisti, ki je obrazlagal glas v lastnem imenu. Še kakšna obrazložitev? Ne. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev. Za je glasovalo 70, proti pa 8. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o nematerializiranih vrednostnih papirjih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 21. 9. 2015. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin nepovezanih poslancev in Združene levice k 48. členu. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k istemu členu pod točko 2. brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica dr. Franc Trček. Pardon, Luka Mesec.
Dobro, hvala za besedo. Amandma k 48. členu, ki ga podajamo, se nanaša na določbo v tem zakonu, ki določa, da 280 tisoč lastnikov registrskih računov, ki so zdaj pri KDD, gre pa več ali manj za lastnike teh računov, ki so dobili neke delnice med tranzicijo, takrat, ko so se razdeljevali certifikati, se pravi, za pretežno starejše, nepremožne ljudi, z nekim minimumom delničarstva v nekih podjetjih, ki zdaj imajo pač po veljavnem zakonu odprte registrske račune, te delnice, ki so jih dobili med tranzicijo, pa naložene na teh računih in ti računi se vodijo brezplačno, ker gre za zelo majhna premoženja. Novi zakon, ki ga imamo pred sabo, pa te ljudi potiska v situacijo, ko se bodo morali odločati, ali gredo na borznoposredniške hiše in bodo, prvič, plačali od 25–35 evrov takse za prenos teh računov, potem pa naprej plačevali provizije in stroške upravljanja teh računov vsako leto, seveda pri privatnih borznoposredniških hišah. To je prva izbira, druga izbira pa je, da bodo njihove delnice, ki jih imajo na teh računih, če ne prenesejo tega na borznoposredniške hiše, avtomatsko deponirale na tako imenovane smetarske račune, ki se jih bodo po dveh letih lahko zopet borznoposredniške hiše polastile, teh računov oziroma teh delnic, ki se bodo tam zbrale. Ta določba v zakonu ni v duhu tega zakona. Se pravi, ne gre za usklajevanje z evropsko direktivo, kar je opravičilo za celotno novelo zakona, ampak gre enostavno za zelo jasen interes borznoposredniških hiš, da nekaj zaslužijo na teh malih delničarjih, 280 tisoč, ki še imajo odprte registrske račune. Vseslovensko združenje malih delničarjev je izračunalo, da bodo samo s prenosom računov iz registrskih, ki so zdaj vodeni brezplačno, na te trgovalne borznoposredniških hišah, borznoposredniške hiše, dve v Sloveniji obvladujeta trg, zaslužile preko 5 milijonov evrov. Skratka, tu gre za zaslužkarsko določbo, na katero v Združeni levici ne moremo pristati in zato vlagamo amandma, s katerim pač to določbo izločamo iz zakona.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 10, proti pa 66. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 66.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 48. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 71, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 71.]] [[Nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona in ker je predstavnica Vlade že v uvodni obrazložitvi predloga zakona predlagala, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Obrazložitev glasu v osebnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, oglašam se še enkrat. Kot je lepo razložil Luka, nekateri ste tu premladi, mladi kolega iz SDS se je drl: Bodimo vsi revni. Ko je bil on v plenicah, smo imeli pidovsko privatizacijo, lahko bi na dolgo in kratko razpravljali o tem, sočasno ob pidovski privatizaciji ljudem niso pojasnili, kaj je to delničarstvo, kam nekako lezemo. Vmes se je malo pozabilo na to, zdaj po krizi si pač borznoposredniške hiše hočejo odrezati malo kolača od, kot mi rečemo na Štajerskem, ludekov. Mi smo seveda proti temu. Borznoposredniške hiše, če imajo svoja znanja, naj ustvarjajo dobiček drugače, ne pa, da dejansko cuzajo ljudi, zato da bodo imeli za elektriko ali še kaj več in seveda bom glasoval proti.
Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti 6. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v petek, 25. 9. 2015, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerem bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o varstvu dokumentarnega in arhivskega gradiva ter arhivih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah Zakona o varstvu dokumentarnega in arhivskega gradiva ter arhivih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 55. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 25. točko dnevnega reda, to je na Mandatno-volilne zadeve. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju predsednice Odbora za izobraževanje, znanost, šport in mladino. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Poslanska skupina nepovezanih poslancev, prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino za predsednico imenuje mag. Mirjam Bon Klanjšček. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembah Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije za ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri investiciji v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija, prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o spremembah sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembah Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije o ugotavljanju zlorab v slovenskem bančnem sistemu ter ugotavljanju vzrokov in odgovornosti za že drugo sanacijo bančnega sistema v samostojni Sloveniji. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija, prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o spremembah sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje na sodniški mesti vrhovnih sodnikov na Vrhovno sodišče Republike Slovenije. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za izvolitev, imenovanje dr. Erika Kerševana na sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije in predlog za imenovanje mag. Tatjane Steinman na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Za dopolnilno obrazložitev predlogov dajem besedo podpredsedniku Sodnega sveta dr. Marku Novaku.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Glede obeh predlogov, ki jih je sprejel Sodni svet po posebej tehtnem premisleku, ki normalno pritičejo imenovanju na najvišje funkcije v našem rednem sodnem sistemu. Sodni svet je opravil razgovor z vsemi kandidati, preučil je listinsko dokumentacijo in ugotovil, pravzaprav naredil selekcijo, izbral najboljša kandidata izmed vseh prijavljenih kandidatov. Moram poudariti, da dr. prof. Kerševana odlikuje posebej poglobljeno znanje upravnega prava, tudi ustavnega prava. Opravil je tudi odmevno delo že na Vrhovnem sodišču kot strokovni sodelavec, izkazuje izvrstne delovne sposobnosti, tudi primerne osebne lastnosti, kot so objektivnost, pravni občutek, samozavest, v strokovnih krogih uživa visok ugled in spoštovanje. Zato je Sodni svet ocenil, da ima kandidat poleg izjemno bogatega pravnega znanja in odličnih komunikacijskih sposobnosti tudi videz pokončnega in zanesljivega nosilca sodniške funkcije. Zato Sodni svet predlaga prof. dr. Erika Kerševana v izvolitev in potem seveda tudi imenovanje na sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Tudi glede kandidatke višje sodnice mag. Tatjane Steinman je Sodni svet ugotovil po preučitvi vse listinske dokumentacije, tudi razgovora s kandidatko, da kandidatko odlikuje izjemno znanje upravnega prava, ima odlične rezultate na Upravnem sodišču, poleg tega ima tudi izjemno poglobljeno znanje ustavnega prava, tudi zavoljo njenega preteklega dela na najvišjih mestih v strokovni službi Ustavnega sodišča. Zato je glede na vse zahtevane kriterije in po, še enkrat poudarim, temeljiti presoji Sodni svet poslal predloge Državnemu zboru in predlaga kandidatko za izvolitev, pravzaprav za imenovanje, ker je že višja sodnica, na mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Toliko. Hvala.
Predloge je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predloga sklepov. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Bojan Dobovšek.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Vemo za znano stališče, ki sem ga že večkrat izpostavil na Mandatno-volilni komisiji, in sicer gre za problem sodstva in kadrovanja. Gre za to, da lahko govorimo o kršenju človekovih pravic znotraj sodstva tistim sodnikom, ki sodijo na nižjih stopnjah in ne morejo glede na izbrane kriterije ustrezno konkurirati zunanjim sodnikom. Gre za to, da zagovarjamo karierni sistem, kjer se zagovarja sojenje na nižjih stopnjah, in pa tisto, kar zagovarja tudi Sodni svet, načelo postopnosti, da sodnik sodi na nižjih stopnjah si s tem pridobi oceno glede na kvaliteto sojenja in potem sodniki med seboj enakovredno kandidirajo. Ne bi imel nobenega problema, če bi šlo na primer za kandidiranje na Ustavnem sodišču, kjer se ocenjujejo drugi kriteriji. Pri sojenju in pri kandidiranju na Vrhovno sodišče pa gre za vrh tistih, ki sodijo, in zato je prav, da se oceni njihovo delo in potem napredujejo, tako kot veleva načelo postopnosti. Glede na omenjeno v Poslanski skupini nepovezanih poslancev ne moremo podpreti omenjenih kandidatov. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Franc Breznik.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Sodni svet je v imenovanje nam predložil tako na Mandatno-volilno komisijo kot danes na glasovanje dva kandidata. Na eni strani je kandidatka mag. Tatjana Steinman, ki je dolgoletna sodnica, višja sodnica na Upravnem sodišču, ki je – kot veste, po Zakonu o sodniški službi, ki v 12. členu govori, da potrebuje sodnik najmanj 15 let delovnih izkušenj, da lahko prihaja na mesto vrhovnega sodnika. Na drugi strani je kandidat izredni profesor na Pravni fakulteti na Katedri za upravno pravo dr. Erik Kerševan. Če primerjamo oba kandidata, če parafraziram del besed, ki jih je uporabil kolega Dobovšek, predvsem v državni in javni upravi obstajata dve načeli: eno je načelo postopnosti, drugo načelo pa je načelo enakih možnosti. O načelu postopnosti je kolega Dobovšek danes razlagal, o načelu enakih možnosti, o kršenju tega načela pa lahko govorimo ravno v teh primerih. Na eni strani sodnica z dolgoletnimi izkušnjami, višja sodnica, ki je izdala na stotine sodnih odločb, na drugi strani človek, ki niti en dan ni opravljal sodniške funkcije. Je pravni teoretik na področju pravnega prava. V Slovenski demokratski stranki stremimo, da bi bili v pravosodju res ljudje z integriteto, znanjem, ki bodo pravo dejansko razumeli in ga vzeli kot svoje življenjsko poslanstvo in ne kot instrument za doseganje nekih osebnih ciljev, ki so lahko tudi onkraj prava. Mi bi si tudi želeli to, kar je bila želja, kar je bi eden izmed argumentov, zakaj imenovati dr. Erika Kerševana, torej ta argument je povedala, če tudi sedaj parafraziram, predsednica Sodnega sveta, da želijo spopad duhov. Tudi mi si želimo spopad duhov v nekem zaprtem sodnem sistemu, kjer vlada avtoritarna mentaliteta, predvsem na Vrhovnem sodišču. Želimo si odgovorne sodnike, želimo si dobro sodno prakso, ki pomembno kreira Vrhovno sodišče Republike Slovenije in predvsem si želimo pogumne sodnike. Erik Kerševan se do sedaj v svoji karieri – če pozabimo dejstvo, da nikoli ni bil sodnik –, v svojih krogih na pravnem področju, ki ga opravlja danes kot izredni profesor prava, lahko govorimo o nekom, ki je dober pravni teoretik. Ne morem pa govoriti, da je pokončen mož. Govorili smo o stanju, ki se je dogajalo, ko je bil svetovalec predsednika države, edinega predsednika države, ki ni dobil drugega mandata zaradi svojih nenavadnih odločitev. Spomnimo se imenovanja zadnjega šefa Udbe, tudi paradoksalno stanje na današnji dan, torej bil je svetovalec predsedniku države, ki je imenoval zadnjega šefa totalitarne policije v svojem mandatu. On je bil njegov svetovalec in Vrhovno sodišče v neki drugi sestavi leta 2003 pove, da je to bila zločinska organizacija. In ravno njegov svetovalec v tistem času danes kandidira na mesto vrhovnega sodnika brez enega dne službe kot sodnik. Ne želimo na dr. Kerševana sedaj metati nekih polen, ampak če bi bil pokončen mož, bi lahko rekel, da se distancira od takšnih nenormalnih, nedemokratičnih dejanj bivšega predsednika. Lahko bi pokazal, da je njegov spopad duhov resničen, da ni samo povprečen ali mogoče nekoliko nadpovprečen izreden profesor upravnega prava, ampak da se resnično želi neko novo pravno etiko, neko novo pravno filozofijo, neko etiko civiliziranih narodov, ki marsikdaj manjka, in predvsem neko močno pokončno držo. Z imenovanjem dr. Erik Kerševana po eni strani jemljemo pravico vsem tistim sodnikom, ki so delali dobro, predvsem tudi kot višji sodniki, ki so izpadli iz te tekme, po drugi strani pa imenujemo nekoga, ki nikoli ni pokazal te močne drže, ki je branil pravo, ne glede na svoje osebne posledice. Zaradi tega, da dr. Erik Kerševan se lahko dokazuje kot sodnik predvsem na kakšnem višjem sodišču, nimamo nobenih pomislekov glede tega, da bi bil imenovan na višje sodišče in da se bo moral še v življenju marsikdaj dokazati. Želimo si močnih, odločnih pravnikov, ki bodo dejansko začeli spopad pravnih duhov. V tem zaprtemu krogu – med vzgojno-izobraževalnim sistemom, pravniškim izobraževalnim sistemom, predvsem ljubljansko pravno fakulteto in tudi Vrhovno sodišče Republike Slovenije obstaja ta zaprti krog. V ta zaprti krog morajo začeti prihajati resnični pravniki, tisti, ki so doživeli spopad duhov izven naše države, najbolj elitne [[…]]
Prosim, čas je potekel. Gospod Breznik, potekel vam je čas. [[oglašanje iz klopi]] Gospod Breznik, za to vam izrekam opomin. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Na glasovanje dajem najprej predlog sklepa, s katerim se dr. Erik Kerševan izvoli v sodniško funkcijo v sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC dr. Jasna Murgel.
Hvala lepa. V Poslanske skupine Stranke modernega centra bomo glasovali za kandidata dr. Erika Kerševana, ker Zakon o sodniški službi dopušča možnost, da se tudi nekdo, ki nima izkušenj kot sodnik, zaradi svojih izjemnih sposobnosti izvoli za sodnika. Izbiro po Zakonu o sodniški službi opravi Sodni svet in predlaga v izvolitev kandidata. Tukaj je Sodni svet pojasnil svojo izbiro, dovolj, da smo se lahko odločili, da je kandidat ustrezen in ga bomo zato podprli. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti pa 19. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem še predlog sklepa, s katerim se mag. Tatjana Steinman imenuje na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti pa 2. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za izjemno napredovanje višjega sodnika svetnika na Višjem sodišču v Ljubljani v naziv vrhovnega sodnika Sodni svet je Državnemu zboru predlagal, da za višjega sodnika svetnika na Višjem sodišču v Ljubljani Franca Seljaka odloči o predlogu za izjemno napredovanje v naziv vrhovni sodnik. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo podpredsedniku Sodnega sveta dr. Marku Novaku.
Lep pozdrav, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Tudi v tem primeru je Sodni svet po tehtni razpravi ugotovil, da gre za izjemnega kandidata. Tu smo sledili oceni Personalnega sveta Vrhovnega sodišča, ki je predlagal izjemno napredovanje omenjenega višjega sodnika v naziv vrhovnega sodnika na Višjem sodišču. Če lahko povzamem naš predlog, bi poudaril njegovo izjemno strokovno znanje, odlične rezultate, izjemne delovne sposobnosti, predvsem ga odlikuje izjemen prispevek pri odpravi in preprečitvi nastanka sodnih zaostankov. Naj tukaj poudarim, da sem ravno glede konkretnega sodnika in njegove neke vrste inovacije, ki jo imenujejo triaža, kjer se iz postopka izločijo nekatere manj pomembne zadeve, da se hitreje rešujejo in prispevajo resnično k zmanjšanju sodnih zaostankov, k reševanju določenih stvari, sem bil danes na sestanku s predstavniki Evropske komisije, kjer Evropska komisija predstavlja ravno to prakso kot dobro prakso ostalim sodiščem, pravzaprav ostalim državam Evropske unije kot dobro prakso, ki prihaja ravno, lahko bi rekli, iz prispevka konkretnega višjega sodnika. Zato Sodni svet ocenjuje, da se sledi predlogu Vrhovnega sodišča o njegovem nadpovprečnem prispevku h kvaliteti sojenja in predlaga višjega sodnika Franca Seljaka v imenovanje v naziv vrhovnega sodnika na Višjem sodišču v Ljubljani. Hvala lepa.
Gospod Andrej Čuš, izrekam vam opomin zaradi pobalinstva. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin [[…]] [[oglašanje v dvorani]] Besedo ima [[…]] Postopkovno, gospod? Imate postopkovno.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Ko delite te opomine poslancem moje poslanske skupine, enkrat to utemeljite s pobalinstvom, drugič pa niti ne utemeljite. Pri gospodu Brezniku niste z ničemer utemeljili, zakaj ste mu izrekli opomin. Namreč, v poslovniku glede tega, v katerih primerih se izreče opomin, piše pač nekaj in lahko to pogledate. Ugotavljam, da gospod Breznik zaradi razlogov, ki so napisani v 77. členu, ni kršil poslovnika, pa ste mu izrekli opomin. Gospodu Čušu ste tudi izrekli opomin, ne vem, rekli ste pobalinstva. Tega tudi tukaj ni definiranega. Tako bi, če že, ker sem vas opozoril že v enih od predhodnih opozoril glede teh procesnih zadev, bi lahko zaradi pobalinstva izrekli ukor gospodu Horvatu v prejšnjem delu seje ali pa kakšne opomin vladi, ki zapravlja čas tukaj in ne govori, in še marsikateremu izmed poslancev vladajoče koalicije, ki se dejansko tudi obnašajo pobalinsko, nesramno, žaljivo, govorijo o kolegih neresnice, evidentne neresnice, pa tega ne naredite. Bodite in imejte kriterije ali etična pravila za izrekanje disciplinskih ukrepov na sejah Državnega zbora za vse enake, ne pa, da enim določite kazen in se veselo nasmihate, za vse druge pa ne vidite popolnoma nič in ne zaznate nobene poslovniške kršitve. Povejte mi, koliko disciplinskih ukrepov ste izrekli v tem mandatu poslancem koalicije. Jih lahko poveste? Če spremljate seje Državnega zbora in če sodite po ukrepih, so vaši kolegi poslanci iz koalicije pravi angelčki, to se pravi, neverujoči angelčki. Za vse nas pa tukaj najdete takoj nek razlog, vsakič praktično brez obrazložitve, in delite takole kazni, kot da smo mi tukaj v mali šoli. Bodite realni in bodite korektni, vodite sejo Državnega zbora enako za vse poslance, ki smo tukaj, ne pa za ene na en način, za druge na drug način. To je, če še niste opazili, so vam verjetno tudi kakšni državljani kaj poslali. To je evidentno očitno, da se greste nek političen rasizem pri delu Državnega zbora in pri vodenju sej. Hvala lepa.
Kolega Tanko, zadeva je takšna. Poslanec Breznik je govoril po tistem, ko mu je pretekel čas. Opozoril sem ga, da naj preneha. Ni prenehal. Mislim, res ne razumem, vsi se držimo tistih omejitev, ki jih imamo, zdaj jih moramo celo ročno upravljati zaradi tega, ker imamo na ta način narejen sistem, ampak kljub temu ni prenehal govoriti. In to ne pride v poštev, da bi lahko na ta način. Ne pride v poštev! Druga reč. Kolega Čuš konstantno govori, medtem ko drugi govorijo. Našega gosta med tem preprosto moti. Pogovarja se z drugimi oziroma jih hoče vpeti v to, da se bodo pogovarjali z njim, in govori okoli in okoli. To je počel, in to je pobalinstvo. Drugače temu preprosto ne moremo reči. Tukaj ne vidim nobenega problema. Je pa kar nekaj poslancev tudi iz pozicije, ki so običajno dobivali opomine za nekatere stvari. Za nekatere stvari. Ampak to je pa prešlo [[...]]Ne pogovarjamo se tukaj. Predsedujoči vodi sejo in predsedujoči tolmači ta poslovnik. Postopkovno o čem? Za pogovor z menoj ni postopkovnega. Dovolim, da imate postopkovno.
Hvala lepa, gospod predsednik. Imeli smo primere, ko so predstavniki Vlade govorili pri predstavitvi stališč Vlade, pri določenih zakonih ali pri kakšnih drugih točkah po tri minute ali več, kot je predpisan čas, pa ni dobil noben predstavnik Vlade nobenega opomina, nobenega opozorila. Poglejte si, ker imate to možnost, ali to, kar sem povedal, drži ali ne drži. Boste videli, da drži. Gospodu Brezniku je ušlo za 20 sekund pri predstavitvi stališča poslanske skupine. Lahko takoj preverite. Takoj ste intervenirali nestrpno, da je treba nekaj storiti in tako naprej. Nimam težave s tem, gospod predsednik, in moji kolegi tudi ne, če bo za vse enako; ampak naj bo za vse enako! Tu in tam sedijo poslanci, ki delajo po istih pravilih v Državnem zboru, vendar če tukaj naredi nekdo prekršek v prekoračitvi časa za 10 sekund, je opomin. Če drugemu, recimo vladnemu predstavniku ali še komu drugemu, manjkata dve minuti, ni pa nič. Saj to, kar govorim, lahko preverite, imate vse seje posnete, vsi časi so registrirani in poglejte. Mi ne pričakujemo od nobenega predsedujočega ne v tem primeru ne v kakšnih drugih primerih nič drugega, kot da so pravila za vse enaka in da so ukrepi za vse enaki, ker tukaj smo vsi enaki. Nič drugega ne pričakujemo. Ko se morda nekdo med sejo pogovarja ali s kolegom ali kakorkoli – velja tudi za vaše poslance. Saj se tudi vaši pogovarjajo takrat, kadar nekdo izmed vladnih predstavnikov ali predstavnikov drugih vej oblasti govori to stališče. Poglejte si, ker saj tudi vaše poslance dobro vidite in tudi njim delite iste nauke in iste ukrepe kot našim poslancem. V tem primeru ne želimo ničesar drugega, gospod predsednik, kot enako obravnavo. Tega, žal, v zadnjem času, ko se očitno neka nervoza stopnjuje, nismo deležni. Naloga predsedujočega je pa samo to, da vodi sejo v skladu s pravili in da deli in vodi sejo za vse enako; nobenih privilegijev, nobenih omalovaževanj ali česarkoli drugega si ne želimo. Hvala lepa.
To je prva seja, na kateri je treba ročno upravljati te zadeve in je treba tudi ročno izklopiti. Do sedaj smo se vedno ravnali po tistem pač, kar je sama ura izklopila in preprosto poslanec je vedno prenehal govoriti. V tem primeru se to ni zgodilo. Končati stavek in je zadeva končana. In gre dol. Govorim o tem sklicu zdaj, ko ročno upravljamo zadevo in govorim o svoji praksi glede tega. Nočem pa polemizirati, zaradi tega bomo zdaj nadaljevali. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Anže Logar.
Spoštovani predsednik, spoštovani podpredsednik Sodnega sveta dr. Marko Novak! Danes govorimo in glasujemo o izrednem napredovanju sodnika Franca Seljaka. Kot nam je predstavila na Mandatno-volilni komisiji predsednica Sodnega sveta, torej glasujemo o višji plači, o dodatni časti in na nek način o vstopnici za mesto vrhovnega sodnika. Z drugimi besedami, ko bo gospod Seljak kandidiral za vrhovnega sodnika, tu, v Državnem zboru o tem ne bomo več odločali. Izredna napredovanja v našem sodstvu so zelo selektivna. Naj spomnim, da je neka sodnica Barbara Klajnšek po neki zelo odmevni sodbi, ki je postala sramota našega sodstva, tudi izredno napredovala. Sklep Mandatno-volilne komisije je bil ob prvotni obravnavi predloga, da za odločanje potrebujemo analizo potreb sodstva, da potrebujemo konkretnejšo obrazložitev za konkretno napredovanje in da je potrebna tudi sodna statistika, če je predlagani kandidat res tako izjemen. Tega nismo dobili. Še več! Tudi predsednik Mandatno-volilne komisije gospod Horvat je na zadnji seji Mandatno-volilne komisije jasno nakazal, da teh odgovorov nismo dobili. Kaj pa smo dobili? Dobili pa smo pleonazem besed Sodnega sveta, med katerimi lahko o omenjenem sodniku preberemo, da je na sodišču izredno priljubljen, da je sodeloval pri pregledih poslovanja sodnikov na sodiščih prve stopnje oziroma pri službenih nadzorih sodnikovega dela – da to prevedem v ljudem razumljiv jezik – takrat, ko so medijsko odmevali prijatelji v stečaju, je bil on šef tistega oddelka, kjer se je to dogajalo, in ne spomnim se, da bi konkretno obsodil dogajanje. Rezultat tistih preiskav je pa bil: nihče ni nič kriv. Med drugim v tej obrazložitvi izjemnosti preberemo tudi: "Sodnik tudi ves čas spoštuje zakonski rok za pisno izdelavo sodnih odločb." Naj vas spomnim, ko smo govorili o gospodarski in finančni pomoči Grčije, smo med drugim ugotovili, da so javni uslužbenci v Grčiji dobili dodatek za reden prihod v službo. Tukaj pa preberemo, da sodnik ves čas spoštuje zakonski rok za pisno izdelavo sodnih odločb. Ja kaj pa naj drugega sodnik, še posebej če je izjemen, dela, kot to! V SDS smo iz načelnih razlogov zahtevali dodatne obrazložitve in da se spoštuje sklep Mandatno-volilne komisije in zato smo predlagali preložitev odločanja o tej temi, dokler Sodni svet ne poda tistih dokumentov in obrazložitev, ki smo jih na Mandatno-volilni komisiji zahtevali. Vendar pa, odkar kolega Dobovšek ni več član Mandatno-volilne komisije in stranke oziroma Poslanske skupine SMC, žal, ugotavljam, da na Mandatno-volilni komisiji koalicijska večina postaja apologet in potrjevalec vsega, kar sodstvo predlaga. Ko smo konkretno odločali o izrednem napredovanju, na seji Mandatno-volilne komisije oziroma nadaljevanju seje sploh ni bilo prisotne predsednice Sodnega sveta, niti nikogar drugega iz Sodnega sveta, čeprav, kot vemo, Sodni svet želi zeleno luč za izredno napredovanje. Poslanci tako nismo mogli dobiti dodatnih obrazložitev o posameznih primerih, med drugim je bil izpostavljen primer stečaja T2. Naj vam samo osvežim. Poleti je sodišče oziroma Sodni senat sodišča vseskozi zavračal stečaj T2. Ko se je v času počitnic zamenjal senat, je kar naenkrat T2 bil poslan v stečaj in sodišče oziroma senat je v veliki meri razložil oziroma sledil argumentaciji pravnega mnenja Nine Plavšak. Predsednik tistega senata je bil gospod Seljak. Epilog danes: Ustavno sodišče je izdalo začasno odredbo in zadržalo izvajanje oziroma stečaj zaradi nepopravljivih posledic, da ugotovi morebitno kršenje človekovih pravic. Zaradi tega vas sprašujem, ali je to zadosten razlog za izredno napredovanje [[…]]
Kolega spet je potekel čas [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Kolega mag. Anže Logar, izrekam vam opomin zaradi izsiljevanja. Postopkovno gospod Anže Logar.
Spoštovani predsednik Državnega zbora! Glede na to, da ste se tako navdušili nad opomini do Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, vam ne bom dal tega zadoščenja, da bi nadaljeval to razpravo. Hvala.
Postopkovno dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, sokrajan, bom rekel! Z vami sem imel že en pogovor enkrat. Rekel vam bom tako. Sprejemam, da se Državni zbor vodi ostreje. Pred vami smo imeli predsednike, ki so bili bistveno ostrejši in so imeli v dvorani red. Tudi sam sem vodil nek velik odbor, v katerem je bil gospod Potrč in še ne vem kdo vse. Kadarkoli sem mu vzel besedo, kadarkoli izrekel kak opomin, ampak ni bil težav. Izrekel sem ga tudi gospodu Jožetu Jerovšku, pa sem rekel: Jože, prenehajte. Zakaj mi je to uspelo? Uspelo mi je to zato, ker sem bil uravnotežen. Gospod predsednik, vi delujete, ne želim vas žaliti, vi delujete tukaj, kot da slišite na desno uho in vidite na levo oko. Vi ne vidite ničesar, kar se dogaja na levi. Tako stanje ni mogoče. Anarhija se bo nadaljevala. Smejijo se na desni, smejijo se na levi. Prepričan sem, da je treba Državni zbor voditi ostreje, ampak na način, da je vsak poslanec enak. Namreč, vsak poslanec, ki nastopa v tem državnemu zboru ima pravico, vi pa imate dolžnost, zato smo vas izvolili, da vodite Državni zbor, tako da bo Državni zbor delal učinkovito, da v Državnem zboru ne bo anarhije; poudarjam, ne bo anarhije. Tudi sam, tudi na naši strani, ne samo na levi strani, vidim včasih govorjenje, to, tisto, ono, pa bi rad poslušal. Tako nimam težav s tem, ko vi delite te opominčke, ampak mislim, da so vsi predsedniki Državnega zbora pred vami, rekel bi tako, nisem prepričan, vsaj od leta 2004 naprej pa zagotavljam, niso delili takšnega števila opominov. To je inflacija opominov. Inflacija opominov vas bo pripeljala v – v kaj vas bo pripeljala? V anarhijo dela Državnega zbora. To je hiperinflacija že. Zadeva ni normalna in si želim in vas prosim in vam še enkrat tokrat javno predlagam, da vodite Državni zbor odločneje, ostreje, vendar uravnoteženo do levih in desnih. Če vi mene ne marate in če vi desne politične opcije ne marate, je to vaša stvar, tako kot je moja, da vaše opcije ne maram, moram pa biti korekten do vseh. Prosim, če ste vi korektni do vseh, želim vam uspešno delo!
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Bojan Dobovšek. [[oglašanje iz klopi]] . Prosim, no! Imate besedo.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Glede na to, da nisem bil na prejšnji komisiji, sem si pozorno pogledal, kaj se je na komisiji dogajalo in obrazložitve, ki smo jo zahtevali od Sodnega sveta. Glede na namen zakonodajalca, da v izjemno napredovanje res predlagamo človeka, ki je nekaj izjemnega naredil, je v obrazložitvi samo pojasnjeno, da je njegovo delo izjemno. Potem sem pogledal internet in ugotovil, da je omenjen v primeru, ki ga je omenil kolega iz Poslanske skupine SDS, se pravi T2, kjer gre za primer, da je njegov senat uporabil mnenje zunanjega sodelavca, se pravi Nine Plavšak. To je sedaj ustavno sporno. Druga zadeva, ki jo pokaže internet, pa je vpletenost v prijateljstvo v stečaju. Ko sem se potem poglobil v triažni postopek, sem ugotovil, da gre za to, da so zaposlili dodatne strokovne sodelavce, ki so se lotili lažjega dela sodnikov z namenom, da bi sodniki rešili več in se posvetili tistemu, kar je rekel kolega Laj, najboljšemu delu, ki ga sodnik lahko opravi. Vendar zanimivo, statistike, ki niso bile priložene – opravili so manj. Če grem naprej, Ustavno sodišče je dejalo, da to delo v triaži ni v skladu z ustavo in nekako krši načelo izbire naravnega sodnika. Se pravi, cel projekt je neustaven. Če grem potem še naprej, ugotovili smo, da je Svet za sodniško etiko dejal, da je sodelovanje sodnikov v arbitraži v nasprotju z načelom kodeksa sodniške etike. Gre za hujše kršitve, kar ustvarja sum o neodvisnosti sodstva. Se pravi, gre čisto za drugo zadevo. Potem pa še tisto, kar sem že večkrat izpostavil, izobraževanje sodnikov v privatnem sektorju. Ko nekaj delajo [[…]]Namen zakonodajalca je bil zopet, da to opravijo za sodnike ali pa za državne institucije, ne pa za privatni sektor. O tem Sodni svet še do danes noče sprejeti ustreznega stališča. Če si pogledamo statistike, ki so bile priložene, samo eno od statistik za spore manjše vrednosti. Tukaj se res pokaže nek napredek, vendar to je tisti del, ki so ga odnesli več ali manj strokovni sodelavci. Pri resnih sporih in pri resnem sodniškem delu pa se pokaže, da je dela manj in da so rešili manj zadev. Se pravi, nekateri sodniki niti ne dosegajo norme sodniškega dela. Glede na vse navedeno menim in pozivam poslance koalicije, da glasujejo v skladu s tem, kar jim predpisuje ustava, z njihovo vestjo in ne podprejo tovrstnega napredovanja, kajti to bo slabo vplivalo na ugled sodniškega dela. Hvala.
Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni, zato zaključujem razpravo. Na glasovanje dajem predlog sklepa, s katerim Franc Seljak izjemno napreduje v naziv vrhovni sodnik. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC dr. Jasna Murgel.
V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo glasovali za predlog, ki ga je predlagal Sodni svet, in sicer zato, ker smo na Mandatno-volilni komisiji dobili dodatno obrazložitev predloga za izvolitev in menili smo, da je bila ta obrazložitev ustrezna. Zato bomo glasovali za. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS mag. Anže Logar.
Hvala lepa, predsednik. Obrazložitev Sodnega sveta ni bila ustrezna. Bila je nepopolna in ko so se pojavili dodatni zadržki o konkretnem imenovanju, predstavnikov Sodnega sveta ni bilo na Mandatno-volilni komisiji. Bila pa je ihta članov koalicije, da bi čim prej potrdili to imenovanje. Stvari, ki jih je osvetlil kolega Dobovšek, med drugim tudi postopek triaže in z vzpostavitvijo instituta sodnika, ki ni naravni sodnik. Poglejte nekatere dopise odvetnikov, kjer so nam povedali, da vsi postopki, ki bodo po tem procesu potekali naprej in se bo dotični pritožil na Ustavno sodišče, bodo padli na Ustavnem sodišču. Avtorja tovrstnih postopkov danes, očitno, vladajoča koalicija želi nagraditi z izrednim napredovanjem. V Slovenski demokratski stranki nismo nasprotniki izrednih napredovanj za izredne kandidate. Ampak pri kandidatu, ki ni imel ustrezne obrazložitve s strani Sodnega sveta, ki ta obrazložitev niti ni zadoščala kriterijem, ki jih je koalicijska večina na Mandatno-volilni komisiji zahtevala ,in pri številnih odprtih vprašanjih, ki niso dobila pojasnitve, Slovenska demokratska stranka ne more dati bianco menice za izredno napredovanje, ki pomeni tudi prej ali slej mesto vrhovnega sodnika. Kajti še enkrat, na čelu Vrhovnega sodišča imamo predsednika, ki krši človekove pravice oziroma jih je kršil, podpredsednico, ki je kršila človekove pravice, in v primeru, da pride v sodni zadevi T2 tudi do ugotovitve kršitev človekovih pravic, bomo imeli še izrednega napredovanca, ki je kršil človekove pravice. Sprašujem se, kako lahko v državi edini organ, ki odloča o kriterijih za napredovanje in vstop v sodno sfero, ob tem da tudi koalicija ugotavlja, da je s sodstvom nekaj hudo narobe, ne da je nevihta, ampak da je oblačno, hkrati koalicija daje bianko menico za izredno napredovanje. Zato v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli tega napredovanja.
Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 46, proti pa 25. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje viceguvernerko Banke Slovenije. Predsednik Republike Slovenije gospod Borut Pahor je z dopisom z dne 10. septembra 2015 predlagal Državnemu zboru, da za viceguvernerko Banke Slovenije imenuje mag. Ireno Vodopivec Jean. Besedo dajem predstavnici Urada predsednika republike gospe Nataši Kovač za dopolnilno obrazložitev predloga.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci, dober večer! Po obvestilu predsednika Državnega zbora predsedniku republike, da na 10. seji Državnega zbora kandidat za viceguvernerja ni prejel zadostnega števila glasov poslank in poslancev, je predsednik republike Državni zbor obvestil, da bo nov predlog kandidature oblikoval tako in v roku, ki bo omogočal, da bo o tem lahko Državni zbor glasoval najkasneje na prvi naslednji seji Državnega zbora. Tako je v skladu s to napovedjo pred vami pripravljen nov predlog kandidature za to mesto. Po temeljitem premisleku po proučitvi vseh mnenj in stališč, izraženih ob obravnavi prejšnje kandidature, in po posvetovanjih z vodji poslanskih skupin, za katerega se ponovno zahvaljujem, je bilo mogoče razbrati tudi prepričljivo večino predlagani kandidatki. Na podlagi vsega tega se je predsednik republike odločil, da predlaga Državnemu zboru, da za viceguvernerko Banke Slovenije imenuje mag. Ireno Vodopivec Jean, univerzitetno diplomirano ekonomistko, magistrico znanosti, ki je trenutno zaposlena na Združenju bank Slovenije kot namestnica direktorja. Do leta 2002 je bila zaposlena na Banki Slovenije, najprej v Analitsko raziskovalnem centru, pozneje pa kot svatovalka v Oddelku za nadzor bančnega poslovanja. V letu 2002 se je zaposlila na Ministrstvu za finance kot namestnica vodje Sektorja za spremljanje državnih pomoči, kjer je opravljala tudi nadzor na dodeljevanjem državnih pomoči do članstva Slovenije v Evropski uniji. Sodelovala je tudi pri pripravi zakonodaje s področja državnih pomoči ter pri izvajanju notifikacijskega postopka pri Evropski komisiji. V letu 2006 je postala vodja Sektorja za finančni sistem, zadolžena za pripravo nacionalne zakonodaje s področja bančništva in drugih področij. Sodelovala je tudi pri podpori sodelovanje delovne skupine Evropske komisije in Sveta Evropske unije. V letu 2007 je prevzela naloge generalne direktorice Direktorata za finančni sistem, odgovorna tudi za odnose s Svetovno banko, Mednarodnim denarnim skladom, Evropsko banko za obnovo in razvoj in Evropsko investicijsko banko. Mag. Irena Vodopivec Jean se je za svoje delo usposabljala na številnih uglednih bančnih ustanovah v tujini, vse od Nizozemske, Italije, do Švice in Avstrije in tudi na Mednarodnem denarnem skladu v Združenih državah Amerike. Kot ekspert Evropske unije za področje državnih pomoči je sodelovala v projektih v Makedoniji in Republiki Srbiji. Bila je tudi članica številnih odborov in komisij Evropske komisije. Od leta 2011 je namestnica člana izvršilnega odbora ene strateških skupin v Evropski bančni federaciji. Iz omenjenega, iz opravljenih predstavitev in dodatnih pojasnil, ki jih je posredovala kandidatka, iz pogovora z njo tudi v Uradu predsednika republike je mogoče razbrati, da kandidatka s svojimi strokovnimi izkušnjami, dosedanjim delom tako doma kot v mednarodnih finančnih institucijah izkazuje visoko stopnjo strokovne usposobljenosti in da bo v primeru imenovanja to svojo funkcijo opravljala strokovno in vestno. Predsednik republike Državnemu zboru Republike Slovenije tako predlaga, da za viceguvernerko, članico Sveta Banke Slovenije, imenuje mag. Ireno Vodopivec Jean. Hvala lepa.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Franc Jurša.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav kolegicam in kolegom, tudi predstavnici kabineta predsednika republike! Bančni sektor je čedalje bolj občutljivo področje, zlasti zaradi preteklih postopkov sanacije bančne luknje, v katere je bilo do sedaj vloženo ogromno davkoplačevalskega denarja. Transparenten in učinkovit nadzor nad celotnim bančnim sektorjem je tisti ključni dejavnik, ki ga imamo pred očmi, ko se odločamo, kdo in kako naj vodi bančno področje v prihodnje. Mogoče so ravno ti pomisleki botrovali neuspelemu imenovanju viceguvernerja Banke Slovenije na prejšnji seji Državnega zbora. Tudi današnje tajno glasovanje nima nič kaj manjšo težo pri imenovanju ustreznega kandidata, ki bo znal upravičiti tako odgovorno funkcijo. V Poslanski skupini Desus smo imeli priložnost prisluhniti obema predstavitvama, in sicer tako gospe Irene Vodopivec Jean kot gospoda Primoža Dolenca. Oba kandidata smo nekoliko bolje spoznali, ju marsikaj povprašali in prejeli zanimive odgovore in poglede na reševanje bančne problematike. Obe predstavitvi smo ocenili kot uspešni. Oba kandidata sta strokovnjaka s področja bančništva in nekih osebnih zadržkov glede enega ali drugega kandidata v Poslanski skupini Desus nismo imeli. Moram priznati, da smo bili prvotno bolj naklonjeni omenjenemu kandidatu, da pa končno odločitev o primernem kandidatu za viceguvernerja Banke Slovenije prepustimo predsedniku republike. Izbiro predsednika države v Poslanski skupini Desus spoštujemo in mu zaupamo ter se hkrati pridružujemo mnenju, da kandidatka gospa Vodopivec Jean izpolnjuje visoke strokovne kriterije in ima potrebne izkušnje za opravljanje te pomembne funkcije. Verjamemo, da bo predlagana kandidatka uspešno premagala vse bodoče ovire ter s svojo kompetentnostjo znala upravičiti dano zaupanje. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev bomo v večini podprli gospo Ireno Vodopivec Jean.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Jan Škoberne.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana gospa Kovač, kolegice in kolegi! Poslanke in poslanci bomo danes odločali o predlogu predsednika republike gospoda Boruta Pahorja, da na mesto viceguvernerke Banke Slovenije imenuje mag. Ireno Vodopivec Jean. V tokratnem kandidacijskem postopku se je poleg gospe Vodopivec Jean za kandidaturo potegoval tudi dr. Primož Dolenc. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo z obema kandidatoma opravili razgovor, oba sta strokovnjaka s področja bančništva. Predstavila sta videnje stanja slovenskega bančništva danes in v prihodnje ter svojo vlogo oziroma vizijo pri delovanju v Svetu Banke Slovenije, če bi bila izvoljena na funkcijo viceguvernerja oziroma viceguvernerke. Po naši skupni oceni sta oba kandidata predstavila verodostojne in kvalitetne vizije za opravljanje funkcije. Če se osredotočim na predlagano kandidatko mag. Ireno Vodopivec Jean, potem se mi zdi prav poudariti, da gre za kvalificirano finančno strokovnjakinjo, ki je v svoji karieri opravljala in še opravlja odgovorne funkcije, tako ali drugače povezane z bančnim sektorjem. Danes tako opravlja funkcijo namestnice direktorja Združenja bank Slovenije in vodi nekaj delovnih teles. Kandidatka je tako ob utemeljitvi svoje kandidature v Poslanski skupini Socialnih demokratov poudarila, da je vzrok nastanka bančne luknje splet različnih dejavnikov in okoliščin, zlasti tistih, na katere kot država nismo mogli bistveno ali v ustrezni meri vplivati. Vendar pa pri soočanju z bančno luknjo Banka Slovenije ter tudi posamezne banke niso pravočasno sprejele in izvedle potrebnih in nujnih ukrepov. Ocenila je tudi, da sodelovanje Banke Slovenije na eni strani ter ministrstva in Državnega zbora na drugi strani v preteklosti ni bilo dobro in zadostno. Zato je nujno treba v bodoče popraviti to sodelovanje, če želimo učinkovito delovanje celotnega bančnega sistema in ne nazadnje tudi pri vprašanju večjega akreditiranja gospodarstva, saj zlasti s strani domačih bank lahko ocenjujemo, da to ni zadostno. Kandidatka je poudarila, da je prepričana, da ima Banka Slovenije dovolj strokovnega kadra, nujna pa je jasna porazdelitev pristojnosti in odgovornosti za posamezne odločitve, tudi najbolj ključne in najtežje. Kandidatka tako zagovarja transparentno delovanje Banke Slovenije in je prav, da njeno delo nadzirata tako Državni zbor ko tudi Računsko sodišče, pri čemer bi bilo dobro, da se dopolni zakon na način, ki o pristojnosti nadzornih institucij ne bo puščal nobenega dvoma, o čemer smo razpravljali tudi na Komisiji za nadzor javnih financ. Tudi če so bila v preteklosti storjene nepravilnosti pri sanaciji bančne luknje, je po mnenju kandidatke ključno, da se vse dvome in obtožbe ustrezno preveri in se po potrebi in ob ugotovljenih kršitvah storilca tudi ustrezno sankcionira in pokliče na odgovornost. Ključno je, da kandidatka ocenjuje, da imajo vsi akterji v bančnem sistemu svojo vlogo ki jo morajo opravljati odgovorno, transparentno in zlasti v interesu davkoplačevalk in davkoplačevalcev, zato bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov, predlog predsednika republike podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo. Zadnjič ta večer še enkrat lep pozdrav z moje strani! Ob tej kandidaturi bi začel s splošno opombo. Simptomatično je, da kandidate za viceguvernerja in guvernerja centralne banke izbiramo na podlagi biografij, ne pa na podlagi programa. Ampak centralna banka vodi politiko, vodi monetarno politiko, in štirje viceguvernerji so ob guvernerju centralne banke, pač štirje ljudje oziroma pet skupaj z guvernerjem, se pravi pet glasov, ki odločajo o tej politiki. Njihova funkcija je politična in njihova funkcija ni golo strokovna, da bi lahko rekli, to so pa ljudje, ki morajo imeti predvsem strokovno presojo, kakšna naj bo monetarna politika. Ni res! Ta politika je ideološko ukrivljena, ta politika je predpostavljena s strani tega, na kateri strani družbe se nahajajo, in je predpostavljena s strani tega, kakšni so siceršnji interesi in politične preference. Zato se mi zdi oziroma se nam zdi v Združeni levici, prvič, popolnoma neprimerno, da kandidati za viceguvernerja ne predstavijo svojih programov, ampak da predstavijo zgolj svoje biografije. Na podlagi biografij imamo pa dva kriterija, na podlagi katerih smo presojali. Prvi kriterij je, da bi lahko na podlagi biografije sklepali, da kandidat ni predstavnik neoliberalne ortodoksije, ki v centralni banki trenutno prevladuje. Drugi kriterij pa je, da ni del ozkega kroga ljudi na relaciji med centralno banko in Ministrstvom za finance, ki so odgovorni za hude napake Banke Slovenije v zadnjih desetih letih in ali za onemogočanje preiskav teh napak, na podlagi katerih bi se lahko ugotovilo naslednje napačne politične poteze centralne banke. Recimo, zakaj Banka Slovenije v letih 2007 in 2008 ni opozarjala na nevarno kreditno pregrevanje, čeprav so številni akademski ekonomisti na to opozarjali? Zakaj ni glede tega ukrepala? Predvsem z reguliranjem kapitalske ustreznosti bank, se pravi sistemsko, in je posledično soodgovorna za pregrevanje gospodarstev v teh letih in za kreditni krč kasneje. Recimo, drugič, zakaj je Banka Slovenije s predčasno zaostritvijo zahtev po kapitalski ustreznosti leta 2010 pospešila kreditni krč? To je zopet politična napaka te centralne banke, ki se je ni nikoli presojalo. Tretjič, zakaj je leta 2013 dopustila nerealno vrednotenje kapitalskega primanjkljaja bank za več kot milijardo in pol? O tem smo večkrat govorili in tudi trenutno teče preiskava v Državnem zboru. Glede tega so se razlikovala različna vrednotenja, izbrali pa so dražjega in to je tretja velika politična napaka centralne banke v teh letih. Skratka, programa, na podlagi katerega bi lahko presojal, ali bo kandidatka za viceguvernerko takšne napake ponavljala, perpetuirali v prihodnosti nimamo, na podlagi njene biografije pa lahko sklepamo, da je, prvič, blizu novodobne ideološke ortodoksije, ki v tej banki prevladuje. In drugič, da je blizu kroga ljudi, ki je bil do zdaj na relaciji ministrstva in centralne banke v teh procesih udeležen, zato je seveda kot kandidatke ne moremo podpreti.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Bom iz klopi, da ne bo tako dolga pot z opominom nazaj. Kar zadeva kandidatko predsednika republike za viceguvernerja, lahko povem, da bomo kandidatko podprli, imeli smo z njo pogovor v poslanski skupini, prav tako kot tudi z drugim kandidatom. Moram reči, da je nekako kandidatka bolj, kar zadeva pogled na razvoj bančnega sistema in vlogo Banke Slovenije, bližje pogledom, kot jih ima Slovenska demokratska stranka. Namreč, mi zagovarjamo boljši nadzor nad delovanjem Banke Slovenije, zagovarjamo bolj transparentno delovanje in tudi zagovarjamo pri tem, da ne sme biti Banka Slovenije tako, na nek način, zaprta sama vase, biti nek sistem, v katerega se v bistvu ne sme niti vpogledati. Kadar sistem, kot so banke, delujejo normalno, nas to niti ne zanima, to lahko odkrito povemo, vendar v primerih, ko prihaja do velikih težav v delovanju bančnega sistema, pa smo zelo zainteresirani, da vemo, kaj se dogaja in zakaj so se problemi v bančnem sistemu dogodili. Govorimo o intervencijah z državnimi sredstvi, govorimo o dokapitalizacijah, govorimo o nenormalnem zadolževanju, govorimo o ukrepih, ki so na nek način razbremenili bančni sistem. Vse to stane; tako ali drugače, bodisi kot kredit bodisi kot povišanje davčne dajatve ali kakršenkoli drug ukrep. Skratka, bančni sistem ni nekaj, kar je zaprtega, in upam, da tudi tisti, ki so bili do zdaj predlagani, in tudi tisti, ki bodo naprej predlagani za opravljanje funkcij v bančnem sistemu, bodo prisluhnili tudi Državnemu zboru in tudi tistim, ki želimo, takrat kadar odločamo, imeti vpogled v delovanje, predvsem v teh slabih trenutkih. Kandidati, ki so prihajali v Državni zbor in so se predstavili, so po navadi vsi bili takšni, da so povedali, da se za te stvari zavzemajo. Tudi bivši oziroma sedanji guverner dr. Jazbec se je za to zavzemal, ko je prišel na predstavitev v poslansko skupino. Toda, ko je postal guverner, je kar naenkrat bilo stališče, da se pa do nekaterih ne da priti, da banka nasprotuje določenim ukrepom, sklicujejo se na Evropsko centralno banko in na neka mnenja, ki, mimogrede, kakšnih nadzorov v primeru kriminalnih dejanj – in to, kar se je zgodilo z dokapitalizacijami in s potrebami po dokapitalizacijah, so na nek način tudi kriminalna dejanja, ki niso bila sankcionirana. Upam, da kandidatka, ki ji bomo dali danes glas, ne bo spreminjala svojega stališča in odnosa do tega, do delovanja bančnega sistema, do nadzorov, ki so potrebni v bančnem sistemu in še marsikaterih drugih zadev. Skratka, kljub temu da je glasovanje tajno, je soglasna odločitev poslanske skupine, da bomo kandidatko podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanja o Predlogu za imenovanje viceguvernerke Banke Slovenije. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije Državni zbor o imenovanju viceguvernerke in članice Sveta Banke Slovenije odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92 . člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: dr. Mitja Horvat, Poslanska skupina Stranke modernega centra, gospod Jan Škoberne, Poslanska skupina Socialnih demokratov, Miha Kordiš, Poslanska skupina Združene levice in gospod Jožef Horvat, Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov. Član te komisije sem tudi sam kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke gospa Jerneja Bergoč. Ali kdo k takemu predlogu za sestavo komisije nasprotuje? Besedo ima dr. Franc Trček.
Malo je nenavadno, da ob vsem številu dam in tovarišic v tem parlamentu v komisiji ni nobene dame in tovarišice. Ne bom nasprotoval, bom pač zgolj konstatiral. Hvala za [[…]]
Ali je kakšno drugačno nasprotovanje od tega? Ima kdo kakšen drug predlog? [[Ne.]] Če ne, prehajamo na odločanje o sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti 1. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije bo predlagana kandidatka za viceguvernerko in članico Sveta Banke Slovenija imenovana, če bo zanjo glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo ob 22.40 in bo trajalo do 22.55. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 23.10.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo. Prehajamo na obravnavo prekinjene 25.e točke dnevnega reda, to je Predloga za imenovanje viceguvernerke Banke Slovenije. Dovolite, da preberem zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju mag. Irene Vodopivec Jean za viceguvernerko in članico Sveta Banke Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 23. septembra 2015. Razdeljenih je bilo 78 glasovnicah, oddanih je bilo 78 glasovnic. Neveljavne so bile 4 glasovnice, veljavnih je bilo 74 glasovnic, za je glasovalo 69 poslancev, proti je glasovalo 5 poslancev. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti 5.]] Na podlagi izida glasovanja je bila mag. Irena Vodopivec Jean z večino glasov vseh poslancev imenovana za viceguvernerko in članico Sveta Banke Slovenije. Viceguvernerke in članici Sveta Banke Slovenije mag. Ireni Vodopivec Jean čestitam in ji želim uspešno delo. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 11. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri, ob 9. uri.