Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 8. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi drugega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanki in naslednji poslanci: mag. Melita Župevc, dr. Andreja Črnak Meglič, Samo Bevk do 12. ure, Roman Žveglič in mag. Marko Pogačnik. Na sejo sem vabil predsednike Vlade Republike Slovenije k 1. in 2. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 8. izredne seje Državnegazbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v torek, 6. marca 2012, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda nisem prejel, pač pa smo na Kolegiju predsednika oblikovali predlog za širitev dnevnega reda, in sicer z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, nujni postopek, ki ga je v obravnavo predložila Vlada. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda seje. Predlagam, da se z obravnavo navedenega predloga zakona razširi dnevni red 8. izredne seje Državnega zbora. Predlog za širitev ste prejeli na klop. Želi morda besedo predstavnik Vlade, kot predlagateljice zakona? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Veber, prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Glede predloga za razširitev današnjega dnevnega reda želim povedati, da v Poslanski skupini Socialnih demokratov nasprotujemo razširitvi dnevnega reda s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o upravljanju kapitalskih naložb v Republiki Sloveniji iz razloga, ker smo v tem sklicu že obravnavali Zakon o javnih financah, ki je ravno tako vseboval določbo, da je treba za upravljanje s kapitalskimi naložbami sprejeti odlok, ki bo definiral, kako naj upravljamo s kapitalskimi naložbami v obdobju, dokler ni sprejeta strategija. Takrat je bil ta zakon zavrnjen brez kakršnegakoli pomisleka, da bi lahko prišlo do nepopravljivih posledic v Sloveniji. To je tudi ena od obrazložitev, zakaj se danes tu pogovarjamo o tej razširitvi; naj bi nastale nepopravljive posledice, čer ne bo ta zakon sprejet. Naše mnenje je, da bodo nepopravljive posledice za Slovenijo nastale, če bo ta zakon sprejet, iz razloga, ker so izkušnje iz dosedanjih upravljanj kapitalskih naložb, na katere je neposredno vplivala politika, zelo slabe. Naš gospodarski položaj in reševanje finančne in gospodarske krize je otežen ravno iz razloga, ker se je politika neposredno vmešavala v to, kako naj poslujejo podjetja in kako naj se preprodajajo kapitalske naložbe. Ta zakon prinaša ponovno soglasje glede tega – torej soglasje Vlade glede upravljanja s kapitalskimi naložbami –, zato bomo nasprotovali razširitvi dnevnega reda s tem zakonom. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo? Gospod Möderndorfer.
Spoštovani predsednik, poslanke, poslanci! Glede na to, da je bila predhodna obrazložitev kolega iz Socialnih demokratov zelo jasno povedana, bi dodal samo še en del; to je, da bomo vedno nasprotovali stališčem, ki so 5 minut pred zdajci bile vložene. Ob 8.15 se je sestal Kolegij predsednika, kjer je bil ta predlog podan s strani Vlade z dvema stavkoma obrazložitve. To pomeni, da je več kot dovolj jasno, da ni dovolj argumentov, ki bi govorili v prid, da bi lahko v tako hitrem času razpravljali o tej temi. Zato bo Poslanska skupina Pozitivne Slovenije glasovala proti takšnemu načinu dela. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Mi bomo predlog za širitev dnevnega reda sprejeli. Sprejeli ga bomo zato, ker Agencija za upravljanje s kapitalskimi naložbami v roku, ki je bil predviden, ni pripravila strategije upravljanja s kapitalskimi naložbami, ki je bila podlaga za kakršne koli odločitve. Tega ni opravila niti v podaljšanjem roku, ki se je tudi že iztekel, in sedaj je pač treba to upravljanje z državnimi naložbami urediti tako – dokler se dokončno ne uredi –, da ima lastnik, to je država, pravico oziroma ne samo pravico, tudi možnost, da pri vseh teh spremembah, ki se dogajajo pri kapitalskih upravičenjih in upravljanjih, dajejo soglasje. Naj opozorim samo na težave, ki se dogajajo pri upravljanju z državnim premoženjem. Celo v največjih državnih podjetjih ali pa tudi finančnih ustanovah vlada popoln kaos med nadzorniki, med AUKN, med upravami, ponekod so težave celo z imenovanji direktorjev, pa smo v težkem času. Težave so bile tudi kakšno leto nazaj pri dokapitalizaciji Nove Kreditne banke Maribor. Takrat je Agencija za upravljanje s kapitalskimi naložbami na nek neobičajen način prisilila nekatera kapitalsko močna državna podjetja, da so v dokapitalizacijo NKBM vložila 70 milijonov evrov, prišlo je do težav tudi na mednarodnih trgih, ker to je bil pač tender – mislim, da na varšavski borzi – in tudi posledično smo zaradi tega državnega intervencionizma doživeli tudi slabo presojo ali pa slabo oceno bonitetnih hiš. Mislim, da je na tem področju kratkoročno v zelo kratkem času treba vzpostaviti red, tudi država kot lastnica premoženja mora prevzeti svoje naloge. Upam pa, da se bo v nadaljevanju to področje tudi drugače uredilo in bo dana s tem tudi možnost za še boljše upravljanje s tem premoženjem. Do sedaj bilo pa to slabo.
Hvala lepa. Še kakšna razprava? Če ne, zaključujem razpravo o predlogu za širitev dnevnega reda in prehajamo na odločanje o širitvi. Odločali bomo o predlogu za širitev dnevnega reda z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, nujni postopek. Prosim, če preverite delovanje glasovalnih naprav in glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 31. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 31.]] Širitev je sprejeta, zbor bo navedeni predlog zakona kot 2A točko dnevnega reda obravnaval na nadaljevanju seje v sredo, ob 14. uri. Sedaj prehajamo na glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Državnemu zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in s predlagamo dopolnitvijo. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 22. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je dnevni red 8. izredne seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POSOJILU HELENSKI REPUBLIKI, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Minister za finance, dr. Janez Šušteršič. Izvolite, gospod minister.
Spoštovani poslanke in poslanci! Predlagamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posojilu Helenski republiki. Predlagamo ga po nujnem postopku, zato ker je to del pravzaprav obsežnega, tako imenovanega dodatnega paketa pomoči Grčiji, ker tisti paket, ki je bil sprejet 2010, ni dal pričakovanih rezultatov oziroma se z njim ni rešilo pač težav, ki jih ima Grčija na javnofinančnem področju. Razlogov, da ta prvi paket pač ni dal vseh rezultatov, ki so se pričakovali, je več. Eni so same zaostrene gospodarske razmere, podaljševanje recesije – to takrat ni bilo pričakovano. Drugič, delno tudi zastoj izvajanja reform oziroma ne dovolj hitro izvajanje reform v Grčiji, torej povezano tudi s politično situacijo v Grčiji. Tretji razlog je nestabilnost finančnih trgov, ki smo jo delno čutili tudi v Sloveniji in se je tudi poznalo pri obrestnih merah, ki jih mi plačujemo za svoj dolg. Vse to skupaj je privedlo v situacijo, v kateri se je bilo treba na evropski ravni, zlasti v evroobmočju, dogovoriti za nov način, dodaten način pomoči Grčiji. Tokrat, kot veste, so poroštva osnovni način, ne več direktno kreditiranje, tako kot je bilo v prvem paketu. Vendar pa, ko se je pregledalo na evrski skupini in potem na Evropskem svetu in na svetu finančnih ministrov načrte, je bilo ugotovljeno, da če želimo doseči cilj, da Grčija do leta 2020 zniža svoj dolg na 120 % bruto domačega proizvoda, morajo tudi tisti, ki so Grčiji pomagali in jim je zdaj Grčija dolžna, vračati oziroma plačevati obresti na ta posojila, storiti svoj del, da to omogočijo. To se pravi, nekako smo izhajali iz logike, da je nesmiselno, ko nekoga rešuješ, ga potem z obrestmi dodatno obremenjevati in mu s tem oteževati, da doseže svoje cilje glede zadolžitve. Zato je bila sprejeta odločitev v dveh dodatkih na ravni Evropske unije, da se prilagodijo tudi pogoji osnovnega posojila, ki je že bilo dano Grčiji, na tak način, da se obrestne mere znižajo in da se podaljša ročnost teh posojil. V Sloveniji imamo Zakon o posojilu Helenski republiki, ki natančno določa pogoje tega posojila, zato, če želimo sodelovati – in predlog oziroma stališče Vlade, pa tudi odborov Državnega zbora je bilo, da v tem paketu pomoči Grčiji sodelujemo –, moramo spremeniti ta zakon, in to je to, kar zdaj predlagamo, da se stori po nujnem postopku. Cilj predloga tega zakona je, kot sem že rekel, da se prispeva k temu, da bo Grčija svoj javni dolg lahko zmanjšala na ciljno raven 120 % bruto domačega proizvoda. Predvsem pa je to pomembno za nas, ker s tega vidika, da to zmanjšuje nevarnost nekega poslabševanja kredibilnosti celotnega evroobmočja in verižnih reakcij v drugih državah – Slovenija je četrta, peta v vrsti, se mi zdi, znotraj evroobmočja, ki bi lahko izgubila oziroma ki bi se ji lahko posojilni pogoji še poslabšali, če bi prišlo do nadaljevanja ali pa do večje krize v evroobmočju. Glavna rešitev zakona, ki ga predlagamo, je v skladu s temi dogovori oziroma dodatki k osnovni posojilni pogodbi, ki so bili sprejeti na evropski ravni, da se najprej zniža obrestna mera za 100 bazičnih točk glede na obstoječo obrestno mero in podaljša obdobje odloga odplačila glavnice s 3 na 4 in pol let ter podaljša ročnost posojila Grčiji s 5 na 10 let – to je prvi dodatek. Drugi dodatek pa potem še dodatno znižuje oziroma določa obrestno mero na euribor plus 150 bazičnih točk, podaljša obdobje odloga na 10 let ter podaljša ročnost posojila z 10 na 15 let. Te zakonske spremembe predlagamo. Strošek proračuna na podlagi tega je 3,4 milijona evrov, razdeljen preko tega obdobja. Za tiste tranše posojila, ki so bile že črpane, predlagamo zakonske spremembe, ki bi omogočile, da obrestne mere na ta način znižamo. Hvala lepa.
Hvala, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo za predstavitev poročila matičnega delovnega telesa dajem predsedniku odbora mag. Andreju Širclju.
Predsednik, minister s sodelavcema, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Odbor za finance in monetarno politiko je na 10. nujni seji 7. 3. 2012 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posojilu Helenski republiki. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je podala pripombe k določbam 1., 2. in 3. člena predloga zakona, vendar k predloženemu zakonu niso bili vloženi amandmaji. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov je državni sekretar Ministrstva za finance s sodelavcem kot predstavnik predlagatelja zakona podal podrobnejšo predstavitev namena zakona in predlaganih rešitev. Kot je bilo že ugotovljeno danes, je vsebinska sprememba predvsem ta, da se zaradi slabe ekonomske situacije v Grčiji podaljša ročnost posojila Grčiji in zniža obrestna mera ter s tem zagotovi večja vzdržnost grškega javnega dolga. O tem je bila odločitev že sprejeta dne 21. februarja 2012 na evroskupini. V Sloveniji je treba zaradi te odločitve in zaradi zagotovitve pravne podlage za začetek veljavnosti obeh dodatkov k posojilni pogodbi spremeniti predloženi zakon. Pri prvem dodatku se podaljša obdobje odplačila glavnice s treh na štiri in pol leta, podaljša se ročnost posojila Grčiji s 5 na 10 let, znižala se bo tudi obrestna mera. Pri drugem dodatku k posojilni pogodbi se prav tako obrestna mera zniža in znaša euribor plus 150 bazičnih točk ter se podaljša odplačilo glavnice s štiri in pol let na deset let. Podaljša se tudi ročnost posojila z 10 na 15 let. Predstavnik predlagatelja je v obrazložitvi predstavil ocenjene finančne posledice sprejetih odločitev za Slovenijo in povedal, da ob predpostavki, da ne bo nadaljnjih črpanj posojila, se lahko prejete obresti povečajo za skupno 48,7 milijona evrov. V okviru obrazložitve mnenja Zakonodajno-pravne službe je njena predstavnica opozorila na vprašanje roka uveljavitve dveh dodatkov k posojilni pogodbi in na vprašanje, ali je treba dodatno določiti objekt, ki podpiše oziroma sklene dva dodatka k posojilni pogodbi. V razpravi so razpravljavci opozorili na posledice morebitnega nesprejetja zakona. Na vprašanje glede uveljavitve obeh dodatkov ter pogojev za veljavnost oziroma začetek veljavnosti dodatkov in višine obrestnih mer, je predstavnik Vlade pojasnil, da nesprejetje zakona ne bi bilo pozitivno za evroskupino in Evropsko unijo, saj gre za odločitev, ki jo morajo sprejeti vse države evroobmočja, ki so podpisnice sporazuma in obeh dodatkov k posojilni pogodbi, če ne uveljavitev na ravni EU ni mogoča. S finančnega vidika bi to za grški dolg pomenilo, da bi se do leta 2020 povečal za 1,8 % bruto družbenega proizvoda. Glede same uveljavitve obeh dodatkov k posojilni pogodbi pa je predstavnik Vlade razložil, da imajo posamezne države različne ureditve oziroma implementacijo v nacionalni pravni red. Držav, ki potrebujejo neke vrste verifikacijo oziroma sprejetje v parlamentu, je v evroobmočju 6. Slovenija bo v tem pogledu glede na predvideno časovnico zadnja država, ki bo zaključila nacionalni postopek v parlamentu. Pogoj je tudi, da Evropska komisija prejme pismo oziroma predsedujoči delovne skupine v evroskupini, da so vse države posojilodajalke opravile svoje nacionalne postopke. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za finance in monetarno politiko Državnem zboru predlaga, da predlog zakona sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima v imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije mag. Alenka Bratušek.
Hvala za besedo. Spoštovane gospe, gospodje, predsednik, minister in sodelavci! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Helenski republiki. Verjetno ni treba izgubljati besed, da je sprejetje oziroma potrditev tega zakona nujna, da Sloveniji tako rekoč ne preostane drugega. Na Odboru za finance smo na vprašanje, kaj bi bilo, če te spremembe zakona ne podpremo, dobili odgovor, da bi bilo za Slovenijo to zelo neugodno. Tega se v Pozitivni Sloveniji zavedamo, zato bomo ta zakon podprli. Ampak, zelo zanimivo je pogledati, kako je potekalo glasovanje in kakšna je bila razprava ob sprejemanju osnovnega zakona, ki ga je pripravila, zagovarjala in na koncu tudi sprejela prejšnja vlada, prejšnja koalicija. Iz magnetograma in zapisa glasovanja se razberejo zelo zanimive stvari. Na primer, pet sedanji ministrov je glasovalo proti sprejetju osnovnega zakona, da ne omenjam predsednika Vlade, skupaj torej šest, tako rekoč polovica današnje vlade: gospod Bogovič, gospod Černač, gospod Gorenak, gospod Vizjak, gospod Žerjav in seveda gospod Janša. Zelo rada bi slišala, kaj se je do danes spremenilo – poleg tega, da oni sedijo v vladi na Gregorčičevi – da so se odločili, da ta predlog zakona na Vladi podprejo, in če prav razumem, ga boste tudi poslanci sedanje koalicije danes podprli. Navedla bom nekaj razprave s seje, kjer se je sprejemal osnovni zakon. "V Slovenski demokratski stranki, v poslanski skupini, zakona o posojilu Grčiji, govorimo o skoraj 400 milijonih evrov, ne bomo podprli. Številni argumenti nas vodijo k temu, naj navedem, glede na to, da je čas omejen, samo nekaj najpomembnejših. Prvič; gre za neprimeren način reševanja prezadolžene države. Tretjič – neprimeren trenutek. Slovenska vlada zahteva od javnih uslužbencev, da zatisnejo pas za približno, zanimivo, 400 milijonov evrov letno, približno toliko, kot znaša ta pomoč Grčiji. To zahteva od slovenskih javnih uslužbencev, ne od grških. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je ta pot napačna, zato ji nasprotujemo." To so navedbe gospoda Černača. "Ob tem pa je treba opozoriti na slabo politiko slovenske vlade, ki zahteva od slovenskih zaposlenih zategovanje pasu v višini 400 milijonov evrov, zato da bo teh istih 400 milijonov evrov namenila grškim javnim uslužbencem za njihovo 13., 14., 15. in celo 16. plačo, ki je že sicer pol višja, kot je v povprečju plača slovenskih javnih uslužbencev. To je nepravično. To je nekaj povsem drugega, kot deklarirana politika te vlade, in dejstvo je, da je velika verjetnost, da bodo ta sredstva reprogramirana, če ne čez čas celo odpisana, in da gre v bistvu za darilo, kot rečeno, ljudem, ki so finančno zašpekulirali neko pomembno evropsko gospodarstvo, konkretno Grčije." Navedbe gospoda Grimsa. In še navedba gospoda Petana: "Za konec pa naj bo tudi meni dovoljeno to, kar je bilo drugim, in bi vprašal: "Kako bi pa danes stranke vladajoče koalicije govorile in glasovale, če bi bila v Sloveniji drugačna vlada?" Spoštovani kolegi in kolegi iz koalicije, ki ste osnovni zakon z veliko opozorili zavrnili, zdaj pa predlagate in podpirate celo zakon, ki ima slabše pogoje, nižjo obrestno mero – danes boste dobili odgovor, kako se obnaša in glasuje odgovorna opozicija. V Pozitivni Sloveniji bomo zakon podprli, ker kar je treba za državo, mora biti dobro in sprejemljivo tudi za nas. V Sloveniji bi bilo veliko bolje, če bi to razumeli vsi. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke mag. Andrej Šircelj.
Spoštovani predsednik, minister, vsi ostali, kolegi in kolegice! V Slovenski demokratski stranki bomo podprli spremembo zakona. Razlogov je več. Ne samo tisti, ki so bili morda danes tukaj že navedeni, ampak je prvo tisto, da se s spremembo pogojev odplačevanja posojil Grčiji dejansko omogoča boljša bonitetna ocena velikih bonitetnih agencije. Seveda, boljša bonitetna ocena za Grčijo pomeni tudi boljše pogoje in lažje odplačevanje dolgov. Boljši pogoji odplačevanja dolgov pa pomenijo za celotno Evropsko unijo tudi gospodarsko rast, pomenijo oživljanje gospodarstva ter večje zaupanje poslovnežev v evropsko gospodarstvo. Danes oziroma včeraj ponoči je prišlo še do enega elementa, ki je pomemben. Namreč, tudi privatni kapital se je pridružil reševanju Grčije, pridružil se je temu, da se dejansko ta finančna kriza v Grčiji omeji oziroma da se reši. S tem ko je prišlo do neke vrste simbioze med državami EU in med privatnim kapitalom, je zagotovljena dodatna gospodarska rast na evroobmočju. To je tisto bistveno, kar je pomembno tudi za slovensko gospodarstvo. Kajti slovensko gospodarstvo je močno vpeto v Evropsko unijo in slovensko gospodarstvo uporablja, tako kot prebivalci, tudi skupno evropsko valuto. In glede skupne evropske valute je v 3. členu Lizbonske pogodbe jasno določeno, da je skupna in da se je ne more dejansko rešiti brez tega, da bi katerakoli država izstopila iz evroobmočja. To pa je danes nemogoče. Osnovno izhodišče, ki je bilo sprejeto v 50. letih prejšnjega stoletja, je za Evropsko unijo s tem zagotovljeno. Tisto, kar je pomembno, je tudi to, da bo Grčija morala izpolniti program, ki ga je sprejela, in nadzor nad tem programom bo vodila Evropska komisija, vodila bo Evropska centralna banka in Mednarodni denarni sklad. Seveda je to zagotovilo, da bo prišlo do tega, da bo Grčija izpolnjevala težke, za nekatere tudi težke pogoje, kot so zmanjšanje zaposlenosti v javni upravi, da bo krčila proračunski izdatke, da se bodo zmanjšale plače v javni upravi, pokojnine v javni upravi, povečali se bodo nekateri davki, kot na primer trošarine na alkohol, naftne derivate, tobačne izdelke in ne nazadnje tudi uvedli dodatni davki na nepremičnine in na tiste osebe, ki imajo izredno visoke dohodke. To je zagotovilo za Slovenijo in Evropo, da izide iz te krize in da skupaj s tem, ko smo dejansko olajšali pogoje za odplačilo grškega dolga, skupaj z odpisom privatnega sektorja v višini 107 milijard evrov, zagotovimo, da Slovenija skupaj z Evropsko unijo hitreje izide iz krize. To je tudi opozorilo za Slovenijo, da je bolje, da sama sprejme določene ukrepe, ki pomenijo ravno tako krčenje javne porabe, ter da tudi Slovenija naredi neka nova izhodišča, ki temeljijo na načelu, da lahko potrošimo toliko, kolikor dejansko ustvarimo, čemur žal v zadnjih treh letih temu ni bilo tako. Hvala lepa.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov Matevž Frangež.
Spoštovane in spoštovani! Moj prst gre na tipko "proti". To preprosto zato, ker mi vest ne dopušča, ne glede na zavezo v Evropi in ne glede na vse ostale stvari, ki jih je koalicija prisiljena – tega se zavedam –, pa je ,moja vest na tisti strani, ki reče: "Ne moremo." In ker ne morem podpreti situacije, ki se ji reče, da bo Slovenec plačeval Grku, ki je tako rekoč goljufal in lagal in ima še boljše življenje tudi danes, pa tudi jutri bo imel boljše življenje, kot ga ima slovenski človek, da je zdaj naš državljan dolžan plačati 190 evrov zanj. Moj glas "ne", tako kot sem napovedal že zdavnaj, ko tega zakona še ni bilo v parlamentu. Kdor vsaj pavšalno pozna dosedanjo držo Socialne demokracije pri delitvi skupnih odgovornosti v evrskem območju, mu je povsem jasno, da citirano ni naše stališče. To so besede dr. Vinka Gorenaka, nekoč gromovniškega pripadnika opozicije v tem parlamentu, danes pa ministra nove vlade. Ne le, da je bil nastop v veliki meri populističen in zavezujoč, deloma je tudi vseboval neresnice, bil hujskaški in je širil nerazumevanje temeljnih ekonomskih dilem, ki jih danes imamo ne le v Evropi, pač pa tudi v svetu, kaže jasno na to, da se odgovornost razlikuje. Očitno oblast res spremeni človeka. Kajti, danes vlada, v kateri sedi tudi gospod Gorenak, temu državnemu zboru predlaga zakon, na podlagi katerega znižujemo obrestne mere za svoja posojila Grčiji in podaljšujemo ročnost danih posojil s 5 na 15 let. Oblast res spremeni človeka. Socialni demokrati smo ves čas zagovarjali, da je s članstvom v nekem klubu treba deliti tako koristi kot tudi slabosti. Člani evrskega območja smo zato, ker se je ta Slovenija odločila, da bo s poenotenjem gospodarskih pogojev uživala gospodarsko rast; in pomembno obdobje je temu tudi bilo tako. Potem je prišlo neko drugo obdobje. To je narekovalo ne le obveznost, ampak tudi odgovornost in solidarnost od naše države, da ustrezno pomaga pri stabilizaciji evrskega območja. Vse od trenutka, ko se je začela dolžniška kriza v Evropi, in tudi danes, ko vidimo, da ta dolžniška kriza poganja začetek drugega v-ja v tem dvojnem v-ju sedanje krize, je jasno, da mora Evropa ukrepati, in jasno je, da mora ukrepati čim bolj enotno. Slovenija je bila doslej v času naše vlade in bo po skupni volji tega parlamenta tudi poslej del reševanja nakopičenih gospodarskih in finančnih težav v Evropi. Zavedamo se, da bi nenadzorovan in povsem nepredvidljiv padec Grčije ne le zamajal gospodarstvo na jugu Evrope, ampak resno ogrozil tudi naše možnosti, resno prizadel; omogočil nadaljnje padanje gospodarske aktivnosti v Evropi in praktično onemogočil tudi možnosti Slovenije za gospodarsko okrevanje. To odgovornost razumemo danes, kot smo jo razumeli tudi leta 2010, ko je 6. julija 2010 Državni zbor sprejemal osnovni zakon o posojilu Helenski republiki. Socialni demokrati podpiramo rešitve, ki nas odvračajo od nepredvidenih in nenadzorovanih scenarijev, kot bi bil, denimo, bankrot Grčije in čigar posledica bi znalo biti tudi sesutje celotnega evrskega območja. Razumemo, da je odgovornost do države ne le stvar koalicije, ampak tudi opozicije. To je bila naša politika doslej in takšna ostaja tudi sedaj. Danes smo soočeni z dobrimi novicami, ki kažejo, da je zasebni sektor v visokem deležu 86 % pripravljen sodelovati v delnem odpisu svojih terjatev do Grčije. Menimo, da je danes zato toliko pomembneje, da tudi slovenski parlament s spremembami tega zakona sledi dogovorom na ravni evrske skupine in Evropskega sveta in potrdi zmanjšanje obrestnih mer Grčiji in podaljšanje ročnosti danih posojil. To je dobra novica za okrevanje v Evropi.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste Bojan Starman.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Poslanci Državljanske liste bomo predlog sprememb zakona o posojili Grčiji podprli. Ne prav z velikim veseljem, ker smo sami v zelo slabi situaciji, da res težko pomagamo drugim. Ta sprememba zakona prinaša boljše pogoje za Grčijo, se pravi slabše za nas, ki smo posojilodajalci. Vendar pa, nekoč smo se odločili, da želimo vstopiti v Evropsko unijo, kasneje smo sprejeli evro, zelo smo bili ponosni na to. To nam je prineslo tudi določene koristi. Seveda bomo pa morali tudi sodelovati v tem procesu in požreti tudi kakšno grenko pilulo. Zakon sam, kot tak, je pač [[...]]Celo Zakonodajno-pravna služba – pod to so bile dileme, kako je napisan glede ročnosti, glede začetka veljavnosti, glede pogojev. To je zakon, pravila igre, ki so bile napisane v Evropski uniji in jih praktično mi niti ne moremo spreminjati, zato sprejemamo take, kot so. Sam se pa sprašujem, ali Evropska unija v primeru Grčije ravna pravilno. Logično je, če ena izmed članic ne more plačevati svojih obveznosti, da ji je treba pomagati, toda ali je način pravi in ali bi lahko našli kakšno drugo varianto. Vprašal sem se, kdo je imel koristi do zdaj od teh posojil, ki jih je dajal Grčiji. To je bila zlata jama tudi za špekulativni kapital. Tu so dobili nekateri velike zaslužke, zdaj ko tega ni več, pa naj plačujejo države te obveznosti. Mogoče tudi pri nas, če bi naredili anketo oziroma da bi razne ustanove, predvsem finančne ustanove, pošteno povedale, koliko so že v tistih zlatih časih kupili grških obveznic, bi ugotovili, da jih je bilo verjetno kar precej, mogoče več kot teh 389 milijonov evrov, kolikor jih mi zagotavljamo v tem okviru pomoči; verjetno jih je 500, če bi naštel vse institucije, banke, zavarovalnice, Banko Slovenije, ki so iskale neke ekstra špekulativne zaslužke v Grčiji, še preden je prišlo do dolžniške krize. Vedelo se je pa že zdavnaj prej, da ne more tako zadolžena država vrniti svojih kreditov v celotni vrednosti niti poravnavati stroškov obveznosti. To je zelo nerodna situacija. Evropa sedaj ukrepa, nekaj predlaga in mislim, da je pravilno, da se bomo odločili in zavezali k temu, da ne bomo trošili več, kot smo sposobni ustvariti. Tako bo Grčija vsaj za naprej neka šola, da se ne bo to dogajalo tudi v drugih državah in v takem obsegu. To bo zelo trd oreh. Če Grčiji odpišemo vse dolgove, bo še vedno v zelo veliki krizi, saj ni v stanju odplačati teh dolgov ne na kratki ne na dolgi rok, saj vidimo, da bomo v parlamentu ta zakon spreminjali še nekajkrat, dokler ne bomo prišli do enotnega zakona oziroma sklepa, da se ta dolg odpiše. Tako je prav, da smo se lotili varčevanja, zmanjšanja trošenja. Dobro bi bilo, da bi tudi Evropa sprejela določene ukrepe, kako ponovno povečati gospodarsko rast v Evropi, iti v pravilno naložbeno politiko in pravilno trgovanje s kapitalom, na nek način omejiti vse te špekulacije, ki se izvajajo na trgu in povzročajo te krize. Ne gre samo za Grčijo, ki je manjši delež, denar, ki kroži v svetovnem sistemu, je vedno bolj špekulativen, tu so terminski nakupi in razne stvari. Vsak hoče zaslužiti s špekulacijami, brez dela, to pa ne gre. Treba bo povečati, izboljšati gospodarstvo – kje pa? Tudi to je pomembno, na katerih področjih. Vsi, pri nas, v Evropi in povsod se bomo morali otepati tega velikega potrošništva in usmerjati svoje sile, znanje in denar v to, kako živeti v simbiozi z naravo. Bolje bi bilo, da bi šli vsi skupaj, brezposelni in tisti, ki nam manjka podjetniških idej, zdaj saditi krompir in v gozd, pa še veliko je stvari, kjer bi lahko naredili kaj koristnega, in bi bili vsi bolj bogati. Hvala lepa.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke Janez Ribič.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovani minister, spoštovani gospe in gospodje, poslanke in poslanci! V Slovenski ljudski stranki sicer še vedno nismo najbolj prepričani, da je bil pristop reševanja Helenske republike oziroma Grčije, za katerega se je odločila Evropska unija, ravno najboljša možnost. V času, ko so se razmere praktično zaostrile v vseh evropskih gospodarstvih in ko je financiranje na trgu postalo drago kot še nikoli, je tudi Slovenija kot odgovorna članica evroskupine pristopila k pomoči v obliki finančnih posojil. Takrat bi lahko preprosto dopustili, da bi preveč zadolžena država razglasila bankrot, izstopila iz območja evra, in praktično začela na novo. Vem, da je bilo kaj takšnega še dobri dve leti nazaj nepredstavljivo, danes ko vidimo obsežnost in dolgoročnost grškega problema, pa se marsikdo tudi sprašuje, ali ne bi bila ta možnost veliko bolj koristna in poučna, tudi kot opozorilo ostalim državam; torej, če kršiš vsa pravila, ki ti jih nalaga članstvo v Evropski uniji in območju evra, moraš za to tudi nositi posledice. Toda, kot rečeno, odločitev je bila takrat drugačna. Poti nazaj pa danes ni več. Zakon, ki ga danes sprejemamo, je poseben, ker ne predvideva nadaljnjih posojil iz našega proračuna, temveč podaljšuje ročnost obstoječih posojil in znižuje obrestno mero. Na ta način Grčiji podaljšujemo obdobje, v katerem naj bi stabilizirala svoje javne finance. Neposredni finančni učinek tega zakona za naš proračun naj bi bil sicer pozitiven v smislu, da se bodo prejete obresti zaradi daljšega obdobja odplačevanja v absolutnem znesku celo povečale. Toda, Slovenija za ta denar plačuje obresti; torej tudi za nas ni bil zastonj. Tako si moramo naliti čistega vina in tudi jasno povedati javnosti, ki nad to pomočjo Grkom upravičeno ni navdušena, da danes delujemo po načelu: bolje izpeljati projekt tako, da gre vsaj v smeri pridobitve večine teh vloženih sredstev nazaj, kot da bi pogoje kreditiranja zaostrovali na način, da bomo na koncu ob morebitnem bankrotu, ki zagotovo še ni izključen, ostali brez vsega. Če bo cena celotne zgodbe pri reševanju Grčije in hkrati na nek način tudi evro sistema samo nekaj milijonov evrov v razliki med obrestno mero Grčiji in obrestno mero, ki jo mi plačujemo na odprtem trgu, potem mislim, da smo to krizno situacijo uspešno rešili. Nekaj pozitivnega pa vseeno lahko potegnemo iz celotne zgodbe. Potem ko se je praktično vse skupaj začelo v Grčiji, ki bi takrat brez zunanje pomoči v nekaj mesecih bankrotirala, je vse bolj slabo začelo kazati tudi na Irskem, v Italiji, Španiji in Portugalski. Danes se stanje v teh državah vseeno nekoliko stabiliziralo, predvsem ker so si takoj priznale, da imajo resne težave in ker so razmeroma hitro začele izvrševati strukturne in varčevalne ukrepe, ki v nekih delih že kažejo svoje rezultate. Kje je v tem dogajanju Slovenija? Slovenija ima kot mlada država to srečo, da je začela pred dobrimi 20 leti povsem na novo. Večino tega časa nam je uspelo naš finančni dolg do tujine vzdrževati na zavidljivo nizki ravni. To primerjalno prednost smo praktično zapravili v slabih štirih letih. Danes je na mestu, da si tudi mi kot številne druge države priznamo, da je porabljanja več, kot dejansko imamo, nepreklicno konec. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo podprla ta zakon v upanju, da bo sanacija grškega finančnega problema hkrati opomin celotni Evropski skupnosti, da je treba samo nekaj nepremišljenosti, nepazljivosti in tolerantnosti do zapravljive in neodgovorne politike, pa se lahko prav vsaka država sooči s podobnim položajem, kot država, ki ji danes poskušamo pomagati. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine DeSUS Marija Plevčak.
Spoštovani predsedujoči, predstavniki Vlade, kolegi in kolegice! Poslanska skupina DeSUS bo podprla novelo zakona o posojilu Grčiji, saj zakon ne spreminja samega maksimalnega zneska posojila, določenega v osnovnem zakonu o posojilu Helenski republiki. Pomembno se mi zdi, da to poudarim, saj smo Slovenke in Slovenci nekako še vedno skeptični in naklonjeni plačevanju cene grške dolžniške krize. Prispevek Slovenije v posojilu Helenski republiki, ki znaša 387,8 milijona evrov, ostaja s tem zakonom nespremenjen. Do danes je Slovenija od te vsote Grčiji namenila 243,5 milijona evrov. S to novelo zakona se zagotavlja le pravna podlaga za začetek veljavnosti prvega in drugega dodatka k posojilni pogodbi, s katerima se niža obrestna mera in podaljša ročnost ter obdobje odloga plačila glavnice pri posojilu Grčiji. Ker so ti dodatki že dogovorjeni in potrjeni na ravni evroskupine je neizogibno, da države članice izvedejo vse potrebno, da se bodo lahko uveljavili in zaživeli, saj je slednje pogojevano s prenosom v nacionalni pravni red sleherne posojilodajalke. Kaj prinašajo ti spremenjeni predlogi dobrega ali slabega za Slovenijo? Kot je pojasnilo Ministrstvo za finance, se bo prihodek državnega proračuna na račun nižjih obresti na do zdaj izplačane tranše res zmanjšal za 3,4 milijone evrov, bo pa daljša ročnost imela na javne finance pozitiven učinek, ker bo prihodek od obresti višji za okoli 48 milijonov evrov. S spremenjenimi pogoji posojila bo Grčija v prihodnjem letu dobila možnost vrnitve na finančne trge, kar pomeni zagotovitev vzdržnosti grškega javnega dolga. Slednje pa posledično prispeva k ohranitvi finančne stabilnosti v območju evra, katerega del je tudi naša država, to je Slovenija. Kot rečeno, s to novelo zakona v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev nimamo težav in jo bomo podprli.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije, Jožef Horvat.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki Vlade, lepo pozdravljeni! Ko govorimo o javnofinančni krizi v Grčiji, se gotovo naše misli ustavljajo tudi ob naši javnofinančni krizi v Sloveniji. Nekateri pravijo, da tudi v Sloveniji že vidijo grške otoke. Predsednik nas je pozval k predstavitvi stališč poslanskih skupin. Poslovnika se bom držal in tudi tega njegovega povabila, čeprav moram priznati, da me na tem mestu tudi mika, da bi tudi s prstom pokazal na krivce, ki so Slovenijo v treh zadnjih letih pripeljali na dno, pa ne bom, zato nadaljujem s stališčem Poslanske skupine Nove Slovenije. Državni zbor je v prejšnjem sklicu, 6. julija 2010 sprejel Zakon o posojilu Helenski republiki. S tem zakonom je bil urejen prevzem obveznosti Republike Slovenije, da skupaj z drugimi državami članicami Evropske unije, katerih skupna valuta je evro, odobri posojilo Helenski republiki – v skladu z izjavo predstavnikov vlad držav članic evroobmočja dne 7. maja 2010 posojilno pogodbo, ki jo je Evropska komisija v imenu in za račun posojilodajalk podpisala 8. maja 2010, in s sporazumom med posojilodajalkami, podpisanim prav tako 8. maja 2010, ki ureja medsebojne odnose držav članic evroobmočja, razen Helenske republike, seveda, v zvezi z zagotovitvijo usklajenih dvostranskih posojil na podlagi posojilne pogodbe. Spremembe in dopolnitve zakona so potrebne zaradi spremembe posojilne pogodbe z dne 8. maja 2010, s katero je Evropska komisija Grčiji odobrila posojilo v višini 80 milijard evrov z ročnostjo posojila štiri leta. Posojilo se črpa z več tranšami, s tem da Evropska komisija preverja izpolnjevanje pogojev Grčije za dodelitev vsake naslednje tranše. To se nam zdi v Novi Sloveniji zelo pomembno. Ko govorimo o izpolnjevanju pogojev Grčije, mislimo seveda na izvajanje varčevalnih ukrepov grške vlade. Nekateri ti varčevalni ukrepi danes že kažejo pozitivne učinke. Tudi na Odboru za finance in proračun smo jih obravnavali, tudi sam sem v svoji razpravi nekako želel pokazati, da preko pozitivnih učinkov teh varčevalnih grških ukrepov se tudi v Grčiji, torej tudi v evroobmočju, ki je celotno v krizi, le vidi neka luč na koncu tunela. 11. marca 2011 so se predsedniki vlad držav evroobmočja v skladu s prakso Mednarodnega denarnega sklada dogovorili za podaljšanje ročnosti posojila Grčiji, in sicer na sedem let in pol, ter znižali obrestno mero za 100 bazičnih točk, kar terja spremembo oziroma sklenitev dodatka k posojilni pogodbi – mimogrede, bazična točka znaša eno stotinko odstotne točke. Prvi dodatek k posojilni pogodbi je bil podpisan 14. 6. 2011 in vse države članice evroobmočja, razen Slovenije, so ta dodatek že implementirale v svojo zakonodajo. Drugi dodatek k posojilni pogodbi je bil podpisan 27. februarja letos in še dodatno znižuje višino obrestnih mer na euribor plus 150 bazičnih točk in ročnost posojila na 15 let. S tem dodatkom bi se naj Grčiji omogočila vrnitev na finančne trge ter vzdržnost javnega dolga. V Novi Sloveniji razumemo, da je sprememba zakona potrebna zaradi implementiranja prvega in drugega dodatka k posojilni pogodbi v notranjo zakonodajo Republike Slovenije, zato bomo v Novi Sloveniji zakon tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja tudi na seji zbora ni mogoče vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DRŽAVNI UPRAVI PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Pozdravljam predstavnika Vlade ministra, dr. Pličaniča, gospo Štefko Korade Purg. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Minister dr. Pličanič, izvolite, beseda je vaša.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovani poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi. Ta zakon določa delo na področju ministrstev, pri čemer sledi Zakonu o Vladi, ki je bil sprejet pred štirimi tedni, in je v tem smislu tehnične narave. Tehnične narave v tem smislu, ker preprosti bolj natančno določa delovna področja posameznih ministrstev, ki so bila že določena z novelo Zakona o Vladi. Ob tem pa predlagani zakon ukine tudi nekatere vladne službe in urade, za katere smo ocenili, da je bolj racionalno, da se njihove naloge prenesejo na posamezne resorje. S tem, ko bo zakon sprejet, bo dana podlaga za sprejetje podzakonskih aktov, s katerimi bo bolj natančno določena notranja organizacija ministrstev in tudi nova sistemizacija delovnih mest, kar se zlasti nanaša na tiste resorje, ki se združujejo. Pri tem bi rad povedal, da je moje glavno izhodišče kot ministra, pristojnega za javno upravo, da se državna uprava in tudi širši javni sektor organizira čim bolj racionalno, tako da bo bolj v funkciji podjetij in nas državljanov, torej da bo ta njegova servisna funkcija še bolj izražena. Zato je zagotovo potreben ta prvi korak, ki se nanaša na organizacijsko in funkcionalno racionalizacijo. Ta zakon, ki je pred vami, je šele prvi korak v tej smeri, torej v smeri racionalizacije v javnem sektorju. V preteklosti se je prepogosto dogajalo, da so se ustanavljale različne organizacije, organi, zavodi in druge pravne osebe, s katerimi so se pogosto, prepogosto ustvarjali različni vrtički, ki so bili pogosto povezani z interesi tistih, ki so te vrtičke ustvarjali in jih zasedali. Vsekakor tak pojav zanesljivo za to državo ni bil dober, tudi če ne bi bili sedaj v krizi. Ker pa smo v krizi in ker je situacija v tej državi zelo resna, česar se zagotovo vsi tukaj prisotni dobro zavedamo, je racionalizacija, katere cilj je bolj učinkovita organizacija državne uprave in širšega javnega sektorja, še toliko bolj pomembna. Vlada mora delati kot tim. To velja za vsako vlado in sem prepričan, da bo tudi naša vlada tako delala, in to velja tudi za vse posamezne resorje. Ne pristajamo na to, da bi si resorji, posamezna področja po vertikalah ustvarjali svoje vrtičke v obliki raznih agencij, zavodov, skladov in drugih organizacijskih oblik. Pravilnost take usmeritve, ki bi jo po mojem prepričanju vsaka vlada, ki bi nastopila ta mandat, tudi če bi bila to kakšna drugačna vlada, v drugačni sestavi, bi morala zasledovati, kaže tudi večina držav članic Evropske unije, ki imajo državno upravo in tudi širši javni sektor zelo racionalno organiziran, pri čemer je bistveni cilj in bistvena poanta, da imamo v državni upravi, v javnem sektorju čim manj ravni menedžmenta. Torej, da je ta organizacijska struktura po posameznih področjih, vsebinsko zaokroženih področjih taka, da je čim manj vmesnih nivojev, čim manj teh hierarhičnih nivojev, ker edino tako je mogoče učinkovito upravljati z državo. Pri tem je moj cilj, da se javni sektor z merljivimi kazalci ves čas primerja z drugimi državami v Evropski uniji, z namenom, da s temi primerjavami ves čas poskušamo situacijo izboljševati, vse pa seveda v funkciji našega gospodarstva in naših državljanov, katerim sta državna uprava in tudi širši javni sektor namenjena. Ne smemo pozabiti, da je državna uprava, javni sektor tukaj zato, da služi državljanom in podjetjem, gospodarstvu, kar je v tej situaciji še posebej pomembno. To pomeni, da državna uprava in javni sektor nista sama sebi namen in nista brez konkurence. Tudi državna uprava, tudi javni sektor ima konkurenco, in sicer so ta konkurenca druge državne uprave, drugi javni sektorji v drugih državah. Torej z njimi se moramo primerjati in tukaj v tem smislu tekmovati, tako kot to velja v zasebnem sektorju. Kot rečeno, je ta zakon, ki je pred vami, prvi korak v smeri racionalizacije, ki jo opisujem. Vlada si je zadala jasen cilj, da do 30. 6. tega leta naredi naslednji, večji, bolj pomemben korak v tej smeri, torej v smeri racionalizacije državne uprave v ožjem pomenu, zlasti pa širšega javnega sektorja. Zaradi razlogov, ki sem jih omenil – to se nanaša na tisti del, ko sem govoril o preteklem prepogostem ustanavljanju različnih zavodov, agencij itn., ki so bili pogosto sami sebi namen, ustanovljeni so pa bili z vrsto področnih zakonov –, bo treba spremeniti cel kup omenjenih področnih zakonov, kar pomeni, da bo Državni zbor imel kar precej dela s spreminjanjem teh zakonov, mi pa kot vlada, kot rečeno, smo si zadali 30. 6. kot tisti mejnik, tisti deadline, do katerega bomo spremembe teh področnih zakonov pripravili [[...]]
Hvala lepa, gospod minister, čas vam je potekel. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo. Za predstavitev poročila matičnega delovnega telesa dajem besedo predsednici Evi Irgl.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani minister, poslanke in poslanci! Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo je na 2. nujni seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi. Predstavnik predlagatelja, minister za pravosodje in javno upravo dr. Senko Pličanič je v dopolnilni obrazložitvi členov povedal, da predlagani zakon sledi Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o Vladi Republike Slovenije, ki je na novo določil ministre, ki so v vladi, v prehodnih določbah pa je določil tudi obveznost uskladitve Zakona o državni upravi najkasneje v treh mesecih od zaprisege novih ministrov. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe gospa Valentina Marolt je poudarila, da je Zakonodajno-pravna služba predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika in k posameznim členom podala nekatere pisne pripombe, ki so z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin v pretežni meri ustrezno odpravljene. Predstavnik Državnega sveta, državni svetnik Bogomir Vnučec, je predstavil pisno mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev, ki predlagane spremembe podpira, saj po njihovem mnenju sledijo težnjam po zmanjševanju stroškov ter povečani učinkovitosti in zagotavljanju operativnosti Vlade. V daljši razpravi so opozicijski poslanci najprej podali splošno oceno predloga zakona z vidika večje racionalnosti državne uprave, ki naj bi ga ta zasledoval. Ocenili so, da novela ne vsebuje konkretnih vsebinskih rešitev in izračuna finančnih učinkov, ki naj bi jih z njo dosegli. Koalicijski poslanci so poudarili, da so vse stranke v svojih predvolilnih programih napovedovale racionalizacijo državne uprave z zmanjševanjem števila ministrstev, uradov in vladnih služb oziroma njihovo združevanje po sorodnih področjih, zato so kritike v zvezi s tem neutemeljene. Menili so, da je za racionalizacijo v javnem sektorju v začetni fazi nujno sprejeti ukrepe, kot so predlagani v predlogu zakona. Predstavnik predlagatelja je k temu dodal, da je predlog zakona predvsem tehnični zakon, ki bo podlaga za pripravo nadaljnjih konkretnejših rešitev v smeri racionalizacije, ki jih bo Vlada pripravila predvidoma do sredine letošnjega leta. V razpravi o vloženih amandmajih so opozicijski poslanci opozorili na predvideno ukinitev Urada za enake možnosti in prenos njegovih nalog pod okrilje Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Koalicijski poslanci pa so izrazili ob tem prepričanje, da se zaradi predvidene ukinitve urada skrb za to področje ne bo zmanjšala oziroma njegova vsebina ne bo okrnjena. Predstavnik predlagatelja pa je še dodal, da ukinitev urada predstavlja zgolj izhodišče za organizacijsko racionalizacijo in neposredno ne bo vplivala na vsebino področja enakih možnosti. Glede umeščanja državnega tožilstva pod okrilje Ministrstva za notranje zadeve so opozicijski poslanci izrazili mnenje o neprimernosti in celo neustavnosti tovrstne rešitve. Koalicijski poslanci pa so v zvezi s tem poudarili, da je bilo državno tožilstvo umeščeno v resor Ministrstva za notranje zadeve prav na pobudo Državljanske liste Gregorja Viranta, kjer je prevladovalo mnenje o večji učinkovitosti državnega tožilstva, če bo le-to delovalo v okviru Ministrstva za notranje zadeve. V nadaljevanju je odbor sprejel tudi amandmaje poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke, Državljanske liste Gregorja Viranta, Slovenske ljudske stranke, Demokratične stranke upokojencev in Nove Slovenije k 9., 15., 17., 18. in 19. členu ter sprejel tudi svoj amandma k 7. členu. Odbor je tako v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel.
Hvala. Kolegica Irgl lahko kar ostane za govorniškim pultom, kajti na vrsti je predstavitev stališč poslanskih skupin. Prva je na vrsti Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in v njenem imenu Eva Irgl.
Najlepša hvala, spoštovani predsednik, še enkrat. Še enkrat lepo pozdravljam spoštovanega ministra, poslanke in poslance! V Slovenski demokratski stranki bomo seveda podprli predlagani zakon, saj le-ta sledi Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o Vladi Republike Slovenije, ki je skrčil število ministrstev. Predlog zakona tako podrobneje ureja ministrstva in njihova delovna področja, v pristojnost posameznih ministrstev pa se prenašajo tudi delovna področja nekaterih dosedanjih vladnih služb. Predlagano je vsebinsko in organizacijsko združevanje nalog, katerih koordinacija je bistvena za oblikovanje politik na posameznih upravnih področjih, s čimer bo, po našem prepričanju, zagotovljena tudi večja operativnost in izboljšano delovanje Vlade. V Slovenski demokratski stranki smo tudi prepričani, da si nihče v tej težki gospodarski, finančni in socialni situaciji, ko nekateri posamezniki nimajo niti za osnovno preživetje in s tem za dostojno, človeka vredno življenje, ne želi, da Vlada ne bi bila učinkovita in da ne bi mogla reševati nastale situacije. Vendar pa za to potrebuje korenite spremembe, da bo lahko kos izzivom, ki so pred njo; tudi takšne, kot je reorganizacija državne uprave. Seveda pa ob tem potrebuje tudi posluh s strani opozicije za takšne odločitve. Zakon o državni upravi, ki ga imamo danes v parlamentarnem postopku, tako ureja tudi prehod nalog javnih uslužbencev, opreme, prostorov, dokumentacije in pravic do proračunske porabe, vse z namenom, da se zmanjšajo stroški delovanja in da se čim bolj med seboj poveže vsebine in posameznike, ki so se že izkazali s svojim strokovnim znanjem. Med včerajšnjo razpravo na Odboru za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo, pa tudi sicer se je v zadnjih tednih pokazalo, da največ problemov v zvezi z vprašanjem reorganizacije ministrstev predstavlja opoziciji prenos tožilstva z okrilja Ministrstva za pravosodje pod okrilje Ministrstva za notranje zadeve. Kot so pojasnili predstavniki Liste Gregorja Viranta, ki je tudi v pogajanjih o koalicijski pogodbi bila tista, ki je predlagala, da se tožilstvo seli pod notranje ministrstvo, da se jim tudi danes to ne zdi nič takega in da je to še vedno dovolj dobra rešitev, ki je vredna poskusa. Tudi v Slovenski demokratski stranki smo mnenja, pa tudi javnost od nas pričakuje, da je treba omogočiti takšne pogoje, da se bo začelo učinkovito spopadanje tako z odkrivanjem, predvsem pa preganjanjem gospodarskega kriminala. Delno pa seveda razumem, da ima opozicija pri tem neke vrste težave. Glede na to, da predsednik največje opozicijske stranke gospod Zoran Janković stalno ponavlja, da korupcije v Sloveniji ni, pa čeprav celo sam hodi po zelo tankem robu, kar se tiče nezakonitih in koruptivnih ravnanj, potem razumem tak odnos do teh rešitev. Sploh, če vemo, da na drugi strani predsednik protikorupcijske komisije gospod Goran Klemenčič pravi, da smo pa popolnoma pogrnili na črti pri preganjanju korupcije in gospodarskega kriminala. Torej, skrajni čas je, da se Vlada loti tudi takšnih vprašanj, predvsem pa, da tožilstvo skupaj s kriminalisti pospeši tako odkrivanje kot pregon gospodarskega kriminala in da končno v tej državi že kdo odgovarja za nepravilnosti, predvsem pa za oškodovanje državnega premoženja ter za takšne in drugačne oblike gospodarskega kriminala. Ne pa, da se preganja samo kurje tatove, ki so ukradli, kot bi rekel minister za notranje zadeve, pašteto. Stalni očitki opozicije, kako nespametno se je te reorganizacije lotila Vlada, pa so v teh težkih časih pravzaprav nepomembni, so pa sprenevedavi. Vsaka vlada, ki nastopi svoje delovanje in ki dobi zaupanje ljudi, da vodi državo, ima pravico vzpostaviti takšen način delovanja, v katerem bo lahko najbolj optimalno delala in uspešno realizirala cilje, ki si jih je s koalicijskimi partnerji zadala v koalicijski pogodbi. Slovenija potrebuje državo, ki državljanom nudi kvalitetne storitve za normalno ceno. Prvi korak pri zmanjševanju stroškov države in povečevanju njene učinkovitosti je prav zmanjševanje števila ministrstev. Tudi med volilno kampanjo so vse stranke tako v predvolilnih soočenjih kot v svojih programih navajale, da bodo zmanjšale število ministrstev, šle v reorganizacijo javne uprave in skušale zmanjšati stroške tega izjemno velikega aparata. Danes pa poslanke in poslanci opozicije, predvsem iz vrst Pozitivne Slovenije, ponavljajo, češ, kako si drzne nova vlada na takšen način poseči v delovanje ministrstev in uradov. S tem ravnanjem seveda ne kažejo na to, da bodo konstruktivna in odgovorna opozicija. Mi bomo seveda podprli predlagano novelo zakona. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Takoj v uvodu naj povem, da v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo podprli Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi zaradi tega, ker je zakon v nekaterih členih po našem mnenju v neskladju z ustavo, predvsem v tistem delu, ki se nanaša na nadzor Ministrstva za notranje zadeve nad tožilstvom in posledično tudi možnosti kršenja človekovih pravic. Zakona ne podpiramo tudi zaradi nedorečenosti izvajanja posameznih politik. S tem, ko se ukinjajo posamezne službe in uradi, ne vemo natančno, kako naj bi se te politike v nadaljevanju tudi izvajale. Zaradi takšnih nedorečenosti zakon nima natančno opredeljenih finančnih posledic, kar lahko pomeni, da bo državna uprava celo dražja, kot je danes. To so razlogi, zaradi katerih ne bomo podprli tega zakona, jih pa utemeljujemo tudi širše z naslednjim. Slovenija kot pravna država ima ločeno delitev oblasti na zakonodajno, izvršilno in sodno oblast. Vsaka zakonodajna rešitev, ki posega v to načelo ali samo dovoljuje videz možnosti za poseganje zakonodajne veje oblasti v sodno oblast, kaže na neskladje z ustavo. Zakon tudi ne ločuje funkcije odkrivanja storilcev kaznivih dejanj od funkcije pregona storilcev kaznivih dejanj; odkrivanja izvaja policija, tožilstvo pregon in pravilno je, da tudi tožilstvo nadzira delo policije. V tem primeru bo obratno urejeno. Policija bo lahko celo nadzirala tožilstvo oziroma ministra za notranje zadeve. Tako bo minister za notranje zadeve imel vpliv na to, koga bo policija odkrivala oziroma spremljala in koga bo tožilstvo preganjalo. Tukaj obstaja nevarnost, da bodo nekateri domnevni storilci kaznivih dejanj preganjani po želji ministra za notranje zadeve. To pa je seveda v nasprotju z načelom ustave, ki govori o varovanju človekovih pravic. Tudi sicer pri zakonu o državni upravi moramo opozoriti, da siceršnje zmanjševanje ministrstev naj bi prineslo racionalizacijo v delovanje v državne uprave, vendar ko spremljamo odločitve Vlade že pred sprejetjem tega zakona, ugotavljamo, da Vlada kar povišuje število svetovalcev pri posameznih kabinetih pri ministrstvih. Namreč, v kabinetih ministrstev se povečuje število svetovalcev s štiri na šest, in pri vseh teh se takoj zazna tudi uvrščanje v najvišji možni plačilni razred. Tukaj se nama seveda odpira vprašanje, kako bo Vlada kot partnerica pri socialnih pogajanjih nastopala proti sindikatom, predvsem zato, ker Vlada načrtuje tudi zmanjšanje plač, denimo, učiteljev, zmanjšanje pokojnin, odpuščanje pri policiji. Torej, kakšna bo kredibilnost Vlade v nasprotju s sindikati, od katerih pričakuje, da bodo pristali na zmanjšanje pravic zaposlenih v javnem sektorju. To ima lahko tudi pozneje posledice za reševanje gospodarske in finančne krize. Nedorečenost zakona pa se kaže tudi v nepremišljenih odločitvah pri ukinjanju nekaterih uradov in služb. Če opozorimo na dejstvo, da ni treba s tem zakonom vplivati na Odlok o ustanovitvi Urada za podnebne spremembe, je samo eden od tistih primerov, ki kaže na nepremišljenost. Želimo pa opozoriti, da ravno Odlok o ustanovitvi Urada za podnebne spremembe uvršča Slovenijo tako znotraj Evropske unije kot tudi v mednarodnem krogu v vrsto držav, ki se zaveda vplivov podnebnih sprememb. Tudi ukinitev Urada za enake možnosti deli podobno usodo in nima dorečene oblike delovanja v prihodnje. Ne nazadnje tudi nedorečenost pri Uradu za narodnosti, ki se prenaša celo pod Ministrstvo za notranje zadeve, kar pomeni, da bo represivni organ skrbel za naše manjšine. To so zelo nenavadne rešitve in zaradi takšnih rešitev tega zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste Kristina Valenčič.
Spoštovani predsednik, minister, kolegice in kolegi! Državljani, gospodarska in finančna situacija države zahtevajo vitkejšo javno upravo; zahtevajo racionalizacijo, optimizacijo, debirokratizacijo. S tem se verjetno strinjamo vsi, ki danes sedimo tukaj v tej dvorani Državnega zbora, in to dejstvo morajo sprejeti tudi državni organi, njihovi predstojniki in ne nazadnje tudi zaposleni, ki morajo s svojim znanjem, delom in ravnanjem pomagati uresničevati naloge, ki jih določajo ustava, zakon in podzakonski predpisi. Torej si ne zatiskajmo oči, da spremembe niso potrebne in se jih ne ustrašimo, ko so te pred nami, temveč poiščimo v njih priložnosti za učinkovitejše delo. Takšne spremembe prinaša zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi, o katerem danes odločamo. Gre za tehnični zakon, ki pač mora biti usklajen z zakonom o vladi, ki smo sprejeli v Državnem zboru 26. januarja letošnjega leta. Z njim želi Vlada zagotoviti racionalno organiziranost državne uprave, kar bo omogočalo boljšo operativnost Vlade in boljšo izrabo kadrovskih in drugih virov. Vse stranke smo v svojih predvolilnih programih obljubljale zmanjševanje števila ministrstev, ukinjanje institucij javne uprave, ki niso potrebne oziroma katerih naloge se lahko bolj smotrno opravijo drugače. S sprejetjem tega zakona bomo torej dali možnost Vladi, ministrom, da pričnejo z resnim delom, in to v taki obliki organiziranosti, v kateri sami vidijo možnost optimalnega uresničevanja nalog, za kar so tudi prevzeli polno odgovornost. Vsekakor pa je nujno, da se na podlagi teh sprememb, ki so podlaga za racionalizacijo, izvedejo še dodatne analize in optimizacije procesov v javni upravi, ki bodo prinesle tiste prave učinke. Tako se pravo delo šele začenja. Zaradi vsega navedenega bo Državljanska lista podprla zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi. V Državljanski listi pa obžalujemo, da v koaliciji ni prišlo do dogovora glede pristojnosti za državno tožilstvo. Na podlagi strokovnih argumentov je Državljanska lista že pred volitvami in v času koalicijskega usklajevanja predlagala učinkovitejše in tesnejše sodelovanje med kriminalistično policijo in tožilstvom, z namenom brezkompromisnega preganjanja kriminala in korupcije. Predlagana rešitev je v pretežnem delu strokovne javnosti med pravosodnimi institucijami in v opoziciji naletela na neodobravanje. Zato smo na predlog našega ministra predlagali, da državno tožilstvo ostane na Ministrstvu za javno upravo in pravosodje. S tem smo želeli zapreti nepotrebno fronto, da bi se tako lažje posvečali pravim prioritetnim vprašanjem reševanja gospodarske krize, finančne konsolidacije in vzpostavljanja pravne države. Žal med koalicijskimi partnerji predlog ni bil sprejet, zato ostaja pristojnost, da tožilstvo ostaja na Ministrstvu za notranje zadeve. V koalicijo smo vstopili z resnimi nameni in polno odgovornostjo, da skupaj poiščemo rešitve, ki bodo državo popeljale iz krize na pot gospodarskega razvoja. Zato podpisanega dogovora ne bomo kršili in bomo, kljub temu da koalicija našega predloga ni sprejela, zakon podprli. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije Marjana Kotnik Poropat.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Lep pozdrav vsem! Podala bom stališče Poslanske skupine DeSUS, ki je naslednje. Danes razpravljamo o predlogu zakona, ki je logična posledica v začetku leta sprejetega Zakona o Vladi Republike Slovenije, ki je v prehodnih določbah naložil uskladitev z Zakonom o državni upravi, najkasneje v treh mesecih. Predlog zakona uvaja racionalizacijo državne uprave na način združevanja nekaterih resorjev. Po predlogu bodo pristojna ministrstva prevzela tudi naloge uradov Vlade Republike Slovenije, na primer Urada za enake možnosti, Urada za verske skupnosti, Urada Vlade Republike Slovenije za narodnosti in Službe Vlade Republike Slovenije za podnebne spremembe. Na prvi pogled gre za jasno zadevo, ki ne bi terjala kakšne večje razprave, če ne bi poznali spremljajočega dogajanja. S tem mislim na podajanje vročega kostanja, ki se imenuje državno tožilstvo in se s tem predlogom zakona prenaša iz pravosodnega v resor notranjega ministrstva. Priča smo razvnetim strokovnim in političnim razpravam, saj se stroka ne strinja z odločitvijo politike. Tudi v Poslanski skupini DeSUS smo imeli s tem v zvezi težave, saj smo se zavzemali, da tožilstvo ostane v pravosodnem resorju, to je tudi moje osebno mnenje. Vendar pa smo se v DeSUS potem odločili, da odločitvi Vlade, da se tožilstvo prenese v pristojnost Ministrstva za notranje zadeve, ne nasprotujemo, in to iz razloga, ker tako določa koalicijska pogodba, ki jo je podpisala tudi naša stranka. Dokler se koalicijska pogodba ne bo spremenila, bo zadeva ostala, tako kot je predvidena. Ker se koalicijska pogodba za enkrat še ne spreminja in ker Ustavno sodišče še ni odločilo o ustavnosti oziroma neustavnosti tega prenosa tožilstva, pa tudi Državljanska lista Gregorja Viranta je umaknila predlog za vračilo tožilstva v pravosodni resor, bomo poslanci DeSUS predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke Jasmina Opec.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, spoštovane poslanke in poslanci! Živimo v nemirnem času, v času ko se zdi, da pesimizem veje na vsakem koraku: v očeh mladega človeka, ki brezupno išče način za lastno osamosvojitev, v očeh matere, ki ustvarja čudeže, ko mora z minimalni dohodki nasititi svoje lačne otroke, v očeh starejše gospe, ki iz meseca v mesec živi v strahu, ali bo preživela s svojo zasluženo pokojnino. Znašli smo se v situaciji, v kateri nobenemu državljanu, pa naj bo dijak, študent, delavec, kmet ali upokojenec, ni lahko. Zaradi tega je pred nami težka naloga. Vrniti moramo optimizem in upanje naši domovini, začeti moramo tukaj in danes. Za pospešitev gospodarskega razvoja, ustvarjanja novih delovnih mest in uveljavljanja blaginje ljudi potrebujemo državo, ki ne bo zbirokratizirana, ampak bo ljudem nudila najboljšo podporo pri izvajanju njihovih aktivnosti in ki bo v najboljši mogoči meri olajšala njihova življenja. Treba se je zavedati, da tega ne bomo dosegli s kopičenjem raznih institucij, ampak z usmerjenostjo, vsebino, v iskanje konkretnih rešitev in ukrepov. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi predstavlja korak k vitkejši, učinkovitejši in racionalnejši državni upravi. S prenosom posameznih uradov pod pristojna ministrstva uresničuje cilje o usmerjenosti v kvaliteto, saj se bodo zdaj uradniki, ki so se prej ukvarjali tudi z administrativnimi opravili, vezanimi na delovanje uradov, zdaj lažje posvetili vsebinskemu in strokovnemu delu. Na tej osnovi se bodo zmanjševali stroški, povečevala pa učinkovitost in operativnost posameznih področij. S predlogom zakona uresničujemo dve stari modrosti; namreč, da uspeha ne določa oblika, ampak ga vedno in zgolj vsebina, in da z naraščanjem kvantitete kvaliteta vedno pada. Tako tudi za učinkovito državno upravo ne potrebujemo množice takih ali drugačnih institucij, ampak konkretne vsebine. Po drugi strani je vse več različnih institucij, manj časa in energije pa namenjamo vsebini. Zaradi želje po čim hitrejšem in produktivnejšem servisu gospodarstvu in čim lažjemu uveljavljanju pravic državljank in državljanov predlog zakona v Slovenski ljudski stranki pozdravljamo in podpiramo. Hvala.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije mag. Matej Tonin.
Drage kolegice in kolegi, spoštovani predsednik, spoštovani minister, lepo pozdravljeni! Če me spomin ne vara, smo se v času volilne kampanje vse stranke zavzemale za vitko državno upravo in ta zakon, ki je pred nami, praktično dela točno to. Na včerajšnjem odboru smo imeli s kolegicami iz Pozitivne Slovenije in z gospo Potrata zelo simpatično razpravo, vendar se ne morem znebiti občutka, da smo se ukvarjali s tem, kako priti do spremembe brez vsakršnih sprememb. Jaz tega odgovora, na žalost, ne poznam. Tako kot sem že včeraj rekel, mogoče bo pa vendar kdo odkril, kako priti do sprememb brez sprememb. Včeraj se je veliko govorilo o ukinjanju takih in drugačnih uradov, ministrstev, itd. Še enkrat želim zelo jasno poudariti: ne gre za nobeno ukinjanje, gre za reorganizacijo, za pripajanje, za drugačno spajanje agencij, uradov in podobno. Občutek imam, da vse preveč zanima sama struktura, ne pa toliko vsebina, z izjemo, to moram pošteno priznati, gospa Potrata se je včeraj v precejšnji meri ukvarjala predvsem z vsebino ne toliko s strukturo in to se mi zdi v redu. Na nek način v teh dneh veliko govorimo o racionalizaciji v državni upravi. Že včeraj sem omenjal tri korake in tudi danes bi jih želel še enkrat ponoviti. Prvi korak pri racionalizaciji je združevanje sorodnih in podobnih državnih organov, agencij in uradov. Potem ko se ta prvi korak stori, sledi drugi, kjer se pogleda, katere stvari se zaradi združevanja podvajajo: zagotovo ne potrebujemo dveh direktorjev, ne potrebujemo dveh kadrovskih služb in še bi lahko našteval. Zadnji, tretji korak; ko v združenih uradih in agencijah ugotovimo, kateri so tisti sinergijski učinki, lahko tudi ugotovimo, kateri so tisti javni uslužbenci, ki se jim lahko zahvalimo za njihovo sodelovanje. Vlada ne počne prav nič drugega, kot sledi tem treh korakom in to se nam zdi v redu. Včeraj je bilo tudi večkrat pojasnjeno, da ni izračunov in da ni študij. Kdor je pozorno prebral obrazložitev, se je dalo iz te obrazložitve marsikaj razbrati – kakšne bodo finančne posledice in kaj to konkretno pomeni. Naloga Vlade je, da stvari premakne na bolje, da stvari premakne naprej in to bo lahko storila samo tako, da se bo lotila konkretnih sprememb. Še nekaj besed glede slavnega – sedaj je že res slavno -, tožilstva. Najbrž se bomo vsi strinjali, da sta tako minister za notranje zadeve kot minister za pravosodje in javno upravo oba člana vlade, izvršilne veje oblasti in če mi vsi mi skupaj – tudi v Pozitivni Sloveniji in v Socialnih demokratih – verjamemo, da je tožilstvo neodvisen organ, potem se nimamo česa bati, potem je vseeno, kdo izmed teh članov vlade je šef: ali notranji ali pravosodni minister; razen, če razmišljate in mislite v smeri, da ta minister lahko daje konkretne napotke, kako in na kakšen način naj kakšen tožilec ukrepa. To pa je sporno, ampak tega že sedaj ne sme in ne bo smel delati ne minister za notranje in ne minister za pravosodje. Naloga kateregakoli ministra pa je, da ustvarja pogoje, da bodo ti tožilci lahko dobro delali. Vsi vemo, in to je bilo že večkrat razloženo, samo še enkrat bom ponovil, da je bistveni problem, da linija tožilec in kriminalist ni dobro delovala. Ker tožilci niso dobro usmerjali dela kriminalistov, so ti zbirali slabe dokaze, ker niso imeli dobrih dokazov, so postopki na sodišču padali. Mislim, da je to glavni razlog, zakaj se Vlada trudi tukaj narediti premik naprej. Za konec bi rekel samo to, da je čas, da prenehamo dramatizirati pri tehničnih zakonih. Prišlo bo še veliko zakonov in tudi veliko konkretnih predlogov, kjer bodo lahko vse stranke predlagale svoje iniciative, kako reševati to Slovenijo in mislim, da bo tista točka, kjer se bo dalo kovati največ političnega dobička. Seveda pa bo Nova Slovenija ta zakon, ki je pred nami, podprla.
Hvala. V imenu Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti dr. László Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Najina poslanska skupina bo podprla Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi. V predstavitvi stališča se bom osredotočil zgolj na določbe 7., 15. in 18. člena predloga zakona, ki se nanašajo na organiziranje delovanja Vlade na področju uresničevanja ustavnih in zakonskih določil avtohtone madžarske in italijanske skupnosti ter romske skupnosti. Predlagana rešitev je z vidika avtohtonih narodnih skupnosti glede na okoliščine in zniževanje stroškov poslovanja državnih organov razumljiva in sprejemljiva. Da se delovanje Urada za narodnosti bodisi pod podobnim imenom ali kako drugače poimenovan organizira v okviru Ministrstva za notranje zadeve, je bilo napovedno že v času nastajanja sedanje koalicije. Tovrstne rešitve najdemo v kar nekaj državah, ki veljajo za demokratične, z visokim standardom zagotavljanja človekovih pravic. Pri tem se nam poudarjanje neke načelne represivnosti ne zdi tehten razlog ali argument. V prejšnjem mandatu smo večkrat poudarili, da s političnega vidika ni bila najboljša rešitev, da je bil omenjeni urad, čeprav imenovan kot vladni, podrejen generalnemu sekretariatu Vlade. In to iz vsebinskih, ne iz načelnih razlogov. S tem je bila politična teža glede na ustavne obveznosti Vlade oziroma države bolj šibka, kot če bi to bilo na primer v okviru kabineta premiera. Pri tem moram iskreno dodati, da je sam premier marsikdaj tukaj reševal zelo pozitivno zadevo. S tega vidika ni bilo težav, ampak če načelno govorimo o tej problematiki. Torej, slednja oblika, to je rešitev v okviru kabineta predsednika Vlade, bi bila najverjetneje tudi danes najbolj idealna rešitev. Ker pa je nova koalicija zaradi težke finančne situacije uvedla precejšnje organizacijske sistemske spremembe, se nam torej zdi ta rešitev organiziranosti vsebine dejavnosti, ki se je doslej uresničevala v okviru Urada za narodnosti, v naslednjem obdobju v okviru Ministrstva za notranje zadeve še vedno sprejemljivo. Najine odločitve pogojuje tudi dejstvo, da bo za to področje odslej neposredno odgovarjal minister, torej član Vlade. To je z vidika politične teže področja, kot sem že prej rekel, narodnih skupnosti zelo pomembno. Politična težava tega vprašanja oziroma obveznosti države v zvezi z narodnimi skupnostmi je dodatno podkrepljena tako, da državni sekretar v kabinetu predsednika Vlade, ki je zadolžen za koordinacijo dela med Državnim zborom in Vlado, ima tudi posebno nalogo in skrb za sodelovanje poslancev narodnih skupnosti z Vlado Republike Slovenije. Torej, kljub izrečeni podpori predlagani rešitvi in zakonu poudarjam, da bomo v naši poslanski skupini odločno dvignili glas v primeru, če se nova rešitev ne bi izkazala za uspešno oziroma za uspešnejšo, kot je bilo stanje doslej. Naj zaključim s tem, da v zvezi s konkretno organiziranostjo dejavnosti Vlade na področju uresničevanja ustavnih in zakonskih določil, ki zadevajo pravice avtohtonih narodnih skupnosti, pričakujemo konkretno definicijo operativnega delovanja ter jasno izraženo vsebinsko in formalno avtonomnost tega specifičnega področja v okviru Ministrstva za notranje zadeve. Hvala lepa.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija Maša Kociper.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani kolegice in kolegi! V Pozitivni Sloveniji ne nasprotujemo predvidenim spremembam in ne nasprotujemo pravici Vlade, da te spremembe zasnuje in izpelje tako, kot sama misli, da je najbolj primerno. To smo že velikokrat poudarili. Tudi z racionalizacijo, optimizacijo in debirokratizacijo nimamo težav. Vse stranke, tudi naša, smo v predvolilnem času poudarjali, da je to potrebno. Če bi naša stranka prevzela oblast, bi to racionalizacijo, optimizacijo in debirokratizacijo zasnovala, obrazložila in tudi izpeljala. Ker se to ni zgodilo, to isto pričakujemo od vas. Žal pa od velikih besed in usmeritev počasi pričakujemo tudi bolj konkretne rešitve. Konkretnih rešitev nismo zasledili niti v koalicijski pogodbi, kar je, recimo, normalno, niti ne v zakonu o vladi, pričakovali pa bi, da počasi lahko zaznamo strategijo, kam Vlada pelje ureditev državne uprave. Prvi primerni zakon za takšno usmeritev bi bil Zakon o državni upravi. Žal nam pregled in primerjava Zakona o Vladi Republike Slovenije kot akta, ki bi naj bil izpeljan, in Zakona o državni upravi ne kaže nobene dodane vrednosti. V Zakonu o državni upravi je samo ponovljeno, katera ministrstva bo Vlada imela in kako bodo imela ta ministrstva urejene pristojnosti. Nekaj več smo izvedeli o tem, da se bo ukinilo nekaj uradov in agencij, nič pa o tem, kakšni so vsebinski razlogi in usmeritve vlade za takšne rešitve. Brez vsebinskih utemeljitev pa ostaja prostor za politične špekulacije tipa: ukinejo to ali ono zaradi tega, da bi se rešili teh ali onih kadrov, zaposlili svoje; ukinjajo Urad za enake možnosti, zato ker ne podpirajo enakih možnosti in tako naprej. Minister govori o optimizaciji, govori o funkcionalnih in organizacijskih rešitvah v zakonu, o tehničnem zakonu. Kolegi poslanci nas poučujejo, da konkretne rešitve šele sledijo v podzakonskih aktih. V tej zvezi naj opozorimo, da podzakonski akti niso pravi način reševanja pravic posameznih družbenih skupin, predvsem pa v podzakonskih aktih ne moremo pričakovati finančnih rešitev. Vsebinski razlogi za posamezne rešitve, vsaj v določenih okvirih, ocene nekih optimizacij v obliki ljudi in sredstev sodijo v zakon, ki je pred nami, še zlasti, če zakon predstavlja tako pomemben poseg v dosedanjo ureditev in v tako velikem obsegu spreminja ureditev, ki je do sedaj veljala v naši državi. Tudi pri finančnih ocenah zakona smo bili razočarani. Zakon nima finančnih posledic, je zapisano. Zakaj potem torej vse te spremembe, ukinitve in prerazporeditve? Finančne posledice bi naj bile, in to pozitivne! V tej fazi od vas ne pričakujemo do evra natančne ocene, koliko boste prihranili, ampak samo neke okvirne ocene o tem, kakšne prihranke pričakujete na podlagi posameznih rešitev. Če takšnih ocen ni, če ni vsebinskih pojasnil zakona, javnost ne more razumeti, kam peljete ta vlak, in tudi mi kot opozicija ne moremo opravljati svoje konstruktivne vloge in svoje kontrolne vloge, opozarjati na določene pomanjkljivosti in predlagati boljše rešitve. To isto velja tudi za področje, o katerem je bilo že toliko povedanega, da se počasi že res ponavljamo. Če je iz tega zakona in zakona o vladi razvidna kakšna velika sprememba, je to gotovo sprememba na področju državnega tožilstva. Kolegi nas poučujejo, kaj vendar ves ta fuss in govorjenje, ko pa vendar ne bo nič drugače, saj so tožilci neodvisni sami po sebi in noben minister ne more vplivati nanje. Če je res tako, zakaj potem tako velike organizacijske spremembe, ustanovitev novega direktorata, novozasnovana pravosodna uprava za področje tožilcev, nove rešitve v obliki organizacije dela, fizične premestitve in tako naprej. Zakaj potem vse ne ostane tako, kot je?! Kot kvalitetna opozicija ne moremo drugega, kot da opozorimo na to, da vsa strokovna javnost, tako levo in desno usmerjena, kritizira to odločitev. Da je ta odločitev predvidoma in zelo verjetno v nasprotju z dvema odločbama Ustavnega sodišča, v nasprotju s stališčem Evropskega sodišča za človekove pravice, v nasprotju z Bordojsko deklaracijo, ki sta jo sprejela posvetovalni svet sodnikov in tožilcev, v nasprotju z mnenjem nekaterih pomembnih oseb, ki jih spoštuje tudi vaša opcija, recimo gospe Barbare Brezigar. Vse to vas očitno ne prepriča [[...]] Tudi v koaliciji je prišlo do nestrinjanja, in stranka Državljanska lista Gregorja Viranta in DeSUS nasprotujeta rešitvi, tudi Nova Slovenija se strinja, da bi bilo primerno, da ostane tožilstvo pod pravosodjem, a očitno so razlogi, da se vztraja in slepo vztraja na novi rešitvi in ne moremo si predstavljati drugače, kot da so ti razlogi politični. Očitno je važno, kdo bo preganjal kriminal, kako ga bo preganjal in važno je, da to ni minister Pličanič, ampak minister Gorenak. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Ker so vsi vloženi amandmaji medsebojno vsebinsko povezani, bomo razpravo o vseh členih, h katerim so bili vloženi amandmaji, in o vseh vloženih amandmajih opravili skupaj. Zato dajem v razpravo 7., 9., 16. in 19. člen ter amandmaje, na eni strani Poslanske skupine Pozitivna Slovenija in Poslanske skupine Socialnih demokratov in na drugih strani poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke, Državljanske liste, DeSUS, Slovenske ljudske stranke in Nove Slovenije k tem členom. Prosil bi vas za prijavo k razpravi. Prijava teče. Začenjamo razpravo. Prvi ima besedo Roman Jakič.
Lahko zamenjamo? Se opravičujem.
Seveda. Besedo ima gospod Zoran Janković.
Hvala lepa. Tudi mi smo zagovarjali racionalizacijo, ki je bila predvidena v določenem številu ministrstev, takrat ko smo to vsi delali, in temu ne nasprotujemo. Ko smo sprejemali zakon o vladi in ko smo potrjevali Vlado, mi nismo sodelovali v vladi, in smo takrat predlagali, da ostane tožilstvo pod pravosodjem in da obdržimo Ministrstvo za kulturo kot samostojen organ. Danes pa je moje vprašanje tukaj, ko vidim ministra gospoda Pličaniča, ki je nedvomno usposobljen po vseh kvalitetah, da vodi Ministrstvo za pravosodje in javno upravo, vključno s tožilstvom, kako sprejemate to, da ste očitno edini minister, ki za vas velja poskusno obdobje. Vi ste edini dobili nalogo, da pokažete rezultate v enem letu, sicer ne morete biti več minister za pravosodje. Danes je zanimivo, kako Državljanska lista Gregorja Viranta, ki je to predlagala, sicer že v pogovorih, da bi sodilo pod notranje zadeve, potem pa spremenila na intervencijo predsednika DeSUS gospoda Erjavca, ki je opozoril na ustavno spornost. Danes sem bil razsvetljen z gospo Irgl, da ta prenos na notranje ministrstvo ima samo en namen – očitno je treba preganjati Zorana Jankovića. To sprejemam, tako da naj to kar izpelje. Ko gospa Irgl govori o mojih besedah, bi jo podučil, naj pogleda, kaj sem rekel v razpravah glede korupcije. Če povzamem to, kar smo slišali danes od gospoda Tonina, ki je v svojih javnih izjavah zelo jasno povedal, da je primerno, da ostane tožilstvo pod pravosodjem – to, kar pravi celotna strokovna javnost in nikjer nisem videl nasprotovanja –, je čudna ta sprememba v zadnjih dneh. Zelo zanimivo je, da gospa Poropat – ni nobenega tu danes – reče, da ona osebno nasprotuje temu prenosu, nasprotuje njen predsednik, ampak ker je to v koalicijski pogodbi, se mora to izvesti in bodo glasovali za ta prenos. Danes sem razsvetljen, da je koalicijska pogodba višji organ kot Državni zbor. Jaz sem mislil, da smo tukaj najvišji organ, ki določa in postavlja pravila, ki jih potem izvršilni organ izvršuje. Sprašujem: Ali smo res tako podrejeni koalicijski pogodbi oziroma ste podrejeni koalicijski pogodbi, da boste proti svojemu osebnemu mnenju in proti temu, kar pravi stroka, da je pravilno, glasovali za ta predlog? Jaz poslankam in poslancem Državljanske liste Gregorja Viranta in DeSUSa predlagam, da podprejo naš amandma in zaradi spoštovanja svojemu ministru, ki je najbolj usposobljen, in pustijo tožilstvo pod pravosodje. Potem pa naj minister Pličanič napiše to, kar je rekla gospa Irgl, kdo je prvi na seznamu, da ga je treba preganjati in se potem ugotovijo rezultati čez leto, dve, tri ali štiri. Če danes to naredimo, kar se zagovarja, kljub svojemu mnenju, tako DeSUS kot vi v Državljanski listi, potem smo vzeli verodostojnost temu Državnemu zboru. Razen, če ti nastopi v javnosti predsednika Državnega zbora niso spet ena oblika veseloigre s predsednikom Vlade, ko nečemu nasprotuje, potem pa reče, zdaj pa kar imejte, pa vi prevzemite odgovornost. Ko ste že rekli prvo besedo, naj prevzame odgovornost, niste rekli še drugi del stavka, ali velja tudi za ministra za notranje zadeve, ki bo to prevzel, enak kriterij, da mora pokazati rezultate do 1. 3. 2013, sicer nepreklicno odstopa. Zame je žalostno, da se ministri delijo po tem, od kod prihajajo, ne pa po tem, kar znajo. Kako se počutite, dr. Pličanič, res ne vem, ampak niste dobili dobrega izhodišča. Jaz še enkrat predlagam, da pustimo tožilstvo pod pravosodjem in da ne vzbujamo teh dvomov. Še enkrat pozivam vse poslanke in poslance, tako naše kot SD, ki smo predlagali amandma, kot tudi poslance Državljanske liste in DeSUSa, da podprejo svojega ministra in podprejo predvsem tisto, kar pravi stroka. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima zdaj Roman Jakič.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Naj začnem bolj za šalo, navezal se bom na kolega Tonina, ko je rekel, da se vsi trudimo, da bi bila državna uprava vitka. Glede na zadnje informacije, ki sem jih bral v časopisu, bi bilo mogoče še najbolje shujšati tako močno, da bi prepustili odločanje o vseh državnih stvareh zgolj in izključno izvršnemu odboru SDS. Ker je bilo to sporočilo, da SDS dovoljuje izvršni odbor in tako v državnih stvareh. Ampak seveda me glede na to, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi mnogo bolj resna zadeva kot seveda sklepi in igrice, ki se jih greste v koaliciji, skrbi. V resnici me skrbi. Skrbi me tudi, ker največja pozicijska stranka namesto, da bi zagovarjala, zakaj so te spremembe Zakona o državni upravi nujne, predvsem pa dobre za delovanje te države, govori o hoji predsednika Pozitivne Slovenije po robu. Kolikor vem, ni v nobenem kazenskem postopku in bi se seveda retorično lahko vprašal, kje pa hodi predsednik vlade v tem trenutku, in to v treh državah, da ne bom nesramen. Ampak, glejte, problem, ki ga imam jaz pri ukinjanju določenih uradov in agencij. Glede tožilstva je bilo največ rečenega. Še vedno vztrajam pri tem, da delamo napako, kljub temu da smo dali enoletni mandat, da se bo minister izkazal v tem enoletnem mandatu. Še vedno gremo zoper sklepe ustavnega sodišča, zoper sklepe bordojske deklaracije in tudi zoper sklepe Evropskega sodišča za človekove pravice, ki govorijo o tem, da sodi tožilstvo v neko drugo vejo oblasti, ne pa v represivni organ države in ne more biti podrejen policiji. Ampak glejte, v Evropskem letu kulture, prestolnico imamo v Mariboru, smo ukinili kulturno ministrstvo. Zdaj pa – in to bom spet vprašal kolege iz SDS – ukinjamo Urad za knjigo. Veste, da je bil Urad za knjigo največji dosežek gospoda Simonitija v prejšnjem mandatu, ko je bil minister v obdobju 2004–2008, da se je SDS s to agencijo hvalila, da je to pa višek. Zanima me, zakaj se poleg ministrstva za kulturo ukinja tudi to agencijo. Kaj se je spremenilo v glavah SDS in v tem izvršnem odboru SDS, da je ugotovil, da je gospod Simoniti naredil fatalno napako leta 2008? V času kandidature za članstvo Republike Slovenije v Svetu za človekove pravice v Združenih narodih, za leto 2016–2018, če odmislim izlet te države in zunanjega ministrstva glede Belorusije, ki je na nas pustila flek države, ki se ne zavzema za spoštovanje človekovih pravic, ukinjamo Urad za enake možnosti. Ta država v resnici državljankam in državljanom Republike Slovenije ne daje nobenih pozitivnih signalov glede določenih stvari, ki so za to državo nujne. Ne bom govoril o tem, kaj kultura pomeni za to državo, kaj pomenijo človekove pravice za to državo. Nenazadnje je ta država zrasla na človekovih pravicah, na boju za človekove pravice in zato takega predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi ne bom danes podprl. Hvala.
Hvala. Besedo ima Alenka Bratušek.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem še enkrat! Razočarana sem, da je prvi korak te vlade ali pa treh strank v koaliciji, politika podrejanja. Če ste dobro poslušali, so se tri stranke v tej koaliciji podredile eni. Mislim, da, če bi znali stopiti skupaj, kar pravimo, da je v teh kriznih časih treba, bi pa mogoče vseeno dosegli to, kar je prav, kar je skladno z našo ustavo in kar zagovarja celotna strokovna javnost v Sloveniji. Očitno, gospod Virant, je gospod Erjavec bolj uspešen v tej koaliciji od vas, ker on pa je uspel doseči spremembo, da gospodarska diplomacija ostaja na Ministrstvu za zunanje zadeve. Včeraj ste mi povedal, da se je pa zato spremenila koalicijska pogodba. Torej je za vse skupaj v zvezi s tožilstvom malo premalo volje in se s tem v bistvu cel mesec ukvarjamo zato, da zganjamo ali pa zganjate malo teatra za javnost, pa da ljudem skušate povedati, da ste poskusili, pa se pač ni dalo. Če dobro poslušate kolege iz SDS, ste zato, da je tožilstvo pristalo pri ministru Gorenaku, odgovorni v Državljanski listi. Sedaj, če poslušam kolege iz Državljanske liste, so odgovorni v SDS. Ob tem lahko razumete, da je marsikdo med nami in tudi ostali ljudje zmedeni, ker očitno nimamo krivca, bo pa tako, kot ste naredili na začetku, kljub mnogo, mnogo opozorilom. Zdaj se bom pa sama malo bolj dotaknila ocene finančnih posledic predlaganega zakona in vam bom vsem skupaj, če niste uspeli, prebrala, kaj piše pod finančnimi posledicami tega zakona. "Predlog zakona nima finančnih posledic za državni proračun in druga javnofinančna sredstva. Zakonske rešitve sledijo že sprejetemu zakonu o vladi, zato je pričakovati racionalizacijo in s tem znižanje stroškov." Včeraj sem na Odboru vprašala, od koga ali česa je odvisno, ali bodo ta pričakovanja uresničena ali ne. Odgovora seveda ni bilo. Rečeno je bilo, bomo videli, kako in kaj bo. Mislim, da je treba, če se nekaterih stvari lotevaš, pred tem znati oceniti, znati pokazati, ker na koncu bomo mi to želeli preveriti. Ampak, če notri ni številke, seveda preprosto vsako številko potem pokazati kot to, zakaj so se te nekatere stvari splačale. Včeraj in danes poslušamo to, da nasprotujemo spremembam in racionalizaciji ter vitkejši državni in javni upravi. Pa bi bilo zelo dobro, če bi eden konkretno povedal, kdaj smo mi to rekli, ker ene same takšne besede ni bilo izrečene. Izrečeno je bilo, da bi želeli, in zato smo Vlado tudi javno pozvali, da naj nam posreduje, kakšni bodo učinki tega, ker to si pa verjetno in mi in slovenska javnost zasluži, da pač ne delamo tako na pamet. Da bomo najprej skočili in potem ugotovili, ali je voda v bazenu ali ne. Če bo v redu, smo uspešni. Če pa ne bo, bo pač nekdo za to nosil posledice. Pa tudi večkrat smo slišali, da naj za vraga pustimo to vlado, da začne delati. Absolutno, zelo veseli bomo kakšne konkretne rešitve. Prav na kadrovskem področju pa že zelo dobro in aktivno ta vlada dela. Pa niste slišali naših kritik, da je to protizakonito, da so to politična kadrovanja in tako naprej. Vi ste tisti, ki imate na svoji strani objavljen politični števec zamenjav, ki jih je naredila prejšnja vlada. Imate to pravico, samo treba je pa zraven povedati, koliko to stane. Stroški zamenjave direktorjev, ki ste jih naredili, pa jaz nisem seštela vsega, ampak na eni sami seji Vlade je bilo teh stroškov za 150 tisoč evrov. Lahko je to malo, za marsikoga je pa to veliko. Dodatki, ki jih dodaja ta vlada zaposlenim v kabinetih, 20 % dodatka poleg normalne redne plače, kar zakon vsekakor dopušča. Ampak, kako boste "navadnim" javnim uslužbencem potem razložili, da morajo varčevati, če tisti, ki sedijo v sosednji sobi, dobijo 20 % več? Ne vem. Zadnjič, dva dni nazaj, smo v časopisu prebrali primer, kako je minister za gospodarstvo poleg obstoječega šoferja na ministrstvo pripeljal še svojega šoferja. Ne vem, lahko ima kvalitete, ki jih obstoječi šofer ni imel. Me pa skrbi, da je edina stvar, ki ju razlikuje, članska izkaznica ene stranke. V kabinetu ministra za gospodarstvo je sedaj zaposlenih 14 ali 16 ljudi. Pa vam povem, da kljub takšnemu številu ne minister, ne en sam človek iz njegovega kabineta ni utegnil poklicati in ministra opravičiti, da ne uspe priti na Komisijo za nadzor javnih financ, kjer smo govorili o eni izmed revizij, povezanih s črpanjem evropskih sredstev. Jaz mislim, da je to zelo pomembna tema, kako in kaj se dogaja, kaj je bilo slabo, kaj bi bilo treba popraviti. Ampak preprosto ne utegne, kljub 16 zaposlenim v kabinetu. Skratka, nekaj so besede in obljube, ko si v opoziciji in v volilni kampanji, drugo pa so dejanja, ko se usedeš v vladni oziroma ministrski fotelj. To je jasno razvidno. Še enkrat pa prosim, da ne govorite, da smo mi proti racionalizaciji, proti vitkejši državni in javni upravi. Samo želeli bi, da to, o čemer odločamo, temelji na nekih argumentih in številkah.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Sonja Ramšak, pripravi naj se gospod Mirko Brulc.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Gospod minister, kolegice in kolegi! Veseli me, da je Pozitivna Slovenija izrekla besedo "izvršilni odbor Slovenske demokratske stranke", ker končno javnost lahko ve, da imamo Slovensko demokratsko stranko kot dobro organizirano stranko in da stranka Slovenska demokratska stranka ni samo predsednik gospod Janez Janša. Bi se pa v nadaljevanju navezala na samo temo, ki jo danes obravnavamo. Kolegice in kolegi iz Pozitivne Slovenije so navajali nekatere stvari, ki smo jih včeraj obravnavali na samem Odboru za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo. Ja, seveda so potrebne analize, študije in tako naprej. Toda to tudi stane. Niso pač slišali tistega argumenta, ki smo ga povedali koalicijski poslanci povedaliin tudi sam minister, da praktično spremembe in dopolnitve Zakona o državni upravi praktično predstavlja samo tehnični zakon, ki ureja, katere pristojnosti in dejavnosti so zabeležene znotraj posameznega ministrstva. Danes tukaj pred Državnim zborom spet ponavljamo, kako ukinjamo nekatere službe, urade in podobno, kako smo ukinili Ministrstvo za kulturo. Ne, drage kolegice in kolegi, ničesar ne ukinjamo, ampak samo reorganiziramo. Ko govorimo o finančnih posledicah, naj se dotaknem samo tega, kar sem povedala že včeraj na Odboru. Če pogledamo Zakon o spremembah zakona o vladi, ki ste ga predlagali z vašim vodjem poslanske skupine, tudi vi takrat niste naredili analize finančnih učinkov, kajti finančni učinki in vse ostale zadeve bodo naši ministri in Vlada predstavili tudi v podzakonskih aktih, pa čeprav jih vi omalovažujete. Kajti, takrat bo točno jasno, na kakšen način, kakšna bo notranja organiziranost, tega pa s tem zakonom danes ne urejamo. Ko govorite, da imamo, uvajate nek nov termin, "navadni javni uslužbenci". Veste, zame so vsi javni uslužbenci, ki so zaposleni v javni upravi, izredno pomembni. Tukaj ne moremo govoriti, da koalicija in koalicijski partnerji nimamo posluha za vse javne uslužbence. Ko pa govorite o tem, da Vlada ukinja Urad za enake možnosti, ne ukinjamo ga, ampak se pristojnosti prenašajo pod Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, da tukaj tudi Evropska unija ne predpisuje tega in da s tem nimamo manjšega posluha, tudi za probleme in problematiko enakosti pred zakonom. Tako, da bi vas prosila, da tudi izkoristite to, kar ste danes rekli, da ni določenega ministra na nek Odbor, da določenih zadev ne dobite na mizo, da ni obrazložitev, da ni finančne ocene. Vse to imate možnost, poslanke in poslanci, tudi s postavljanjem poslanskih vprašanj nasloviti tako na predsednika Vlade, kot na posamezne ministre.Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospo Mirko Brulc, pripravi se mag. Majda Potrata.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Predsednik SDS Janez Janša je ob razglasitvi rezultatov volitev že napovedal zelo hitro ponovno predčasne volitve. Ta zakon pelje v to smer. Pelje zato, ker delamo unikum v Evropi, ko tožilstvo prenašamo na notranje ministrstvo. Zakaj me to skrbi? Ker je to berluskonizem. Tudi on se je trudil podrediti pravosodje izvršni oblasti. Zakaj? Zakaj me še skrbi? Zato, ker ima SDS seznam 244 eminentnih državljank in državljanov, ki jih je treba "lustrirati". Lahko je ta seznam zdaj še večji. To bo delal minister za notranje zadeve gospod Gorenak, ki smo ga tukaj poslušali. Vemo, kakšen način delovanja ima. Glejte, govoriti, da opozicija nima posluha, saj ne vemo, ali bomo prihranili 100 evrov ali 10 milijonov evrov. Vemo, da gre za to, da se kadrovske stvari uredijo po vašem videnju. Na nekem nivoju je to zelo normalno, kajti vsak mora imeti okrog sebe ljudi, ki jim zaupa, ni pa nobenih izračunov. Na besede "počakajmo eno leto in bomo videli, kaj bo" ne moremo pristati. Glejte, jaz ostro nasprotujem ukinitvi Ministrstva za kulturo. Danes sem že nekajkrat slišal, da ne ukinjate Ministrstva za kulturo, pa ministra za kulturo ne bomo imeli. Mi smo dva milijonski narod, obdan z velikimi narodi. Vpliv na našo kulturo vseh romanskih, germanskih in drugih narodov je velik. Kulturo smo imeli v največjih časih naše zgodovine izjemno organizirano. V narodno osvobodilnem boju – partizani so edini na svetu imeli partizanske enote, imenovane po pesnikih, pisateljih. Nikjer v svetu tega ni bilo. Da ne grem do Trubarja in ne vem kam. Ampak to vas ne zanima. Mislim, da delate izjemno veliko napako. Se pa to zdaj že vidi pri vseh ostalih področjih kulture, javnih agencij, filma in tako dalje. Glejte, obremeniti ministra za pravosodje in javno upravo, da bo moral čez eno leto dati javno priznane uspehe na mizo in potem bo ali ne bo. Prav, dajmo še ostalim ministrom naložiti enake inventure. Jaz imam predlog. Minister za infrastrukturo in prostor naj v enem letu podpiše vsem občinam občinske prostorske načrte. Zame bo to najboljši minister v tej vladi! Minister za notranje zadeve, ki ima v teh dokumentih zapisano, da ob drugih nalogah tudi spremlja in skrbi za zaščito posebnih pravic v Sloveniji živeče romske skupnosti. V redu, v enem letu naj zagotovi, da bodo vsi Romi socializirani, tako kot so brez prisile socializirani v Prekmurju. Zame bo odličen minister! Minister za zdravje naj v enem letu zagotovi, da bo 40 % manj Slovenk in Slovencev bolnih in da bomo bolj zdravi. Jaz ga bom še volil! Dajmo se tako pogovarjat, potem bomo imeli enake vatle za vse. Pa bi lahko našteval še druge ministre. Jaz bom glasoval za amandma k 7. členu, ki so ga pripravili Pozitivna Slovenija in Socialni demokrati, ker mislim, da je to zdravilo za to vlado, za katero želim, da bi bila dobra in da bi zdržala štiri leta. Resno. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Majda Potrata. Pripravi naj se gospod Zoran Janković.
Hvala za besedo, gospod [[...]]
Se opravičujem, pripravi naj se gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavko, poslanke in poslanci! V uvodu k Zakonu o državni upravi piše, da zakon ne bo imel posledic na socialnem področju. Ne verjamem. Zato, ker vsi tisti, ki so slišali reči predsednika Vlade, da, kar bo ukinjeno, bo ukinjeno, in nova sistemizacija bo vpeljala nova delovna mesta, tisti, ki ne bodo dobili mesta po novi sistemizaciji, bodo odveč – taki so že med njimi. Ali bo to pomenilo, da ne bo socialnih posledic? Ali bodo šli na Zavod za zaposlovanje? Kam bodo šli? Mislim, da so to zelo, zelo hude socialne posledice. Toliko za začetek. Upam, da bo gospod Tonin tudi to mojo razpravo označil za simpatično, zlasti zato, ker ne bom znova utemeljevala – dvakrat sem pa že –, zakaj ostro nasprotujem ukinitvi Urada za enake možnosti. Za to obstajajo zakonski razlogi, za to obstaja politika enakih možnosti, ki naj se integrira v vse politike na evropski ravni. Smo del politike, ki jo priznava Organizacija združenih narodov. Res je, da Evropska unija ne predpisuje, kako bo država to uredila, ali bo imela en organ ali bo imela več organov. V vsakem primeru pa v sosednji Italiji obstaja ministrstvo za delo in enake možnosti. Toliko glede tega. Zdaj pa k drugim rečem. Ko govorimo o enakih možnostih in o varčevanju, se zavedam, da mora biti varčevanje v takih časih, v kakršnih smo, tudi pomembna sestavina, ampak potem bi pričakovala enako obravnavo. Še enkrat znova sem zelo natančno prebrala 9. člen, ki definira pristojnosti Ministrstva za pravosodje. Poslušala sem ministra, ki je rekel, da je treba agencije, urade in zavode ukinjati in jih združevati, če za to obstajajo možnosti, da se kaj privarčuje. Pa bi spoštovanega ministra Pličaniča vprašala – namreč, v dosedanjih razpravah nisem slišala, kaj misli napraviti s Študijskim centrom za narodno spravo, ki deluje na Ministrstvu za pravosodje, ki ima pri desetih zaposlenih direktorico, dve vodji različnih enot pa tajnico. Ta zavod je bil ustanovljen z uredbo Vlade leta 2008. Govori se, da je takrat ustanovitev stala več kot milijon 200 tisoč evrov, da je dobil ta zavod tudi prostore. Če gledate proračun, so tam proračunska sredstva okoli 400 tisoč evrov vsako leto v proračunu, Urad za enake možnosti pa dobi približno 100 do 150 tisoč evrov več. Veste, zelo zanimivo je, kaj je delovno področje tega zavoda. Ni natančno definirano. Oni znanstveno raziskujejo polpreteklo zgodovino. To naj bi bila osrednja dejavnost. Ukvarjajo se s povojnimi grobišči in prekopi posmrtnih ostankov, obstaja neko posebno telo, ki deluje na Ministrstvu za delo, posegajo v pouk zgodovine do ustvarjanja narodne sprave. O pouku zgodovine in o vsebini pouka, kolikor jaz vem, ne odloča politični organ, ampak odločajo strokovni organi, ki so umeščeni v ministrstvo, zdaj tisto mega ministrstvo, ki ima vse. Treba je opozoriti na to, da so ti, ki so tukaj zaposleni, zaposleni kot uradniki ministrstva za pravosodje. Njim ni treba raziskovalnih referenc potrjevati na reelekcijah, kjer bi morali dokazovati, ali so bili raziskovalno uspešni ali ne. Imajo pa še tak fopá na svoji vesti, kot je bil tisti, ko so ocenjevali delo oddelkov za zgodovino na obeh univerzah, ljubljanski in mariborski. Jaz tukaj vidim neenako obravnavo. Za obe instituciji, tako Urad za enake možnosti kot Študijski center, bi lahko rekli, da se ukvarjata s človekovimi pravicami. Potem bi pričakovala, da sta tudi enako obravnavani. Zdaj mogoče še h kakšnemu drugemu, bolj zanimivemu kontekstu vsega tega. Umestitev tožilstva na notranje ministrstvo je za Socialne demokrate nesprejemljivo, to smo že povedali. Rada bi pa še opozorila na to, da ta umestitev ni ne strokovno utemeljena ne kako drugače, ampak gre za izrazito politizacijo. Jaz se ne bom spuščala v familiarne prepire v koaliciji. Te bodo uredili že sami med seboj, ampak gre za izrazito politizacijo. Še eden kamenček bom prispevala v ta mozaik. Direktor direktorata ali državni sekretar na notranjem ministrstvo, ki bo odgovoren za tožilstvo, naj bi bil gospod Robert Marolt. Ta gospod ima pa zelo zanimiv historiat. Tri dni, preden je prisegla Pahorjeva vlada, je bil imenovan tudi za pravobranilca. Sedaj pa naj bi ta pravobranilska funkcija mirovala za čas delovanja na Ministrstvu za notranje zadeve, čeprav česa takega zakon ne predvideva, ker gre zaradi konflikta interesov preprosto za to, da je to z zakonom nezdružljivo, in bi se moral spoštovani gospod Marolt posloviti od pravobranilske funkcije, saj ima v rezervi še notariat. Gre za izrazito politizacijo in naj vas spomnim, to pri vladi, ki postavlja pod vprašaj legitimnost kadrovanja nekdanjega ustavnega sodnika v Beneško komisijo, kjer ne Ribičič ne Wedam Lukićeva ne bosta zastopala stališč Slovenije, ampak sta kot eksperta imenovana v to telo. Tako bi se človek lahko sprehajal, če bi čas dopuščal še od enega imenovanja do drugega, od enega ravnanja do drugega. Tisto, kar hočem povedati, je, da me Janševa vlada ne bo prvič prepričala, da ji ni nič do enakih možnosti in da gre tudi tukaj za politizacijo, saj je včeraj gospe Ramšakovi tako izletelo, da je zamera tudi na to novo direktorico ali še sedanjo direktorico Urada za enake možnosti, ker je nadomestila prejšnjo. Da pa marsikdo ne razume politike enakih možnosti ne glede na to, da bi po tistem spolu, ki ga oseba nosi, pričakoval, da razume politiko enakih možnosti, je pa tudi res. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Kavtičnik. Pripravi se mag. Matej Tonin.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister, prisotni! Danes je bilo veliko rečenega o tem, da moramo varčevati, da morata biti Vlada in država bolj učinkoviti. S tem se strinjamo. Bilo je tudi rečeno, da naj bi bila opozicija konstruktivna. Seveda želimo biti in opozarjati. Vendar si lahko konstruktiven in opozarjaš lahko takrat, ko imaš pred seboj dovolj tehtne argumente, ki morajo imeti tudi ustrezne analize. Vlada se je pri posredovanju analiz resnično obnašala racionalno, kajti teh analiz ni. Če bomo tako racionalno delovali v tej državi, da bomo šli delat spremembe brez opravljenih analiz, brez tega, da vemo, kaj je bilo slabo in kaj želimo popraviti in kaj narediti bolje. Seveda sem tudi sam za to, da se državna uprava racionalizira. Danes je bilo s strani ministra rečeno, da je državna uprava kot podjetje. O tem je naš predsednik veliko govoril, pa ste se mu smejali, kako, država ja ni podjetje? Sedaj pa ugotavljate, da država je podjetje, da je treba narediti nek krizni menedžment, da je treba oceniti situacijo danes, kakršna je, in seveda potem iskati poti, najprej poti in potem cilje, kam bomo šli. Tega seveda tukaj nismo zasledili, verjetno ve to gospod Jože Jerovšek, pa bom verjetno zelo z veseljem prisluhnil, ko bo to povedal. Situacija je resna. Kar pa ne pomeni, da bi brezglavo delali spremembe, da bi z eno roko postavljali, z drugo roko pa podirali. To se nam lahko zgodi, če ne bomo pristopili resno. Jaz ne zaupam tem spremembam. Tudi s strani dveh koalicijskih poslanskih skupin je bilo danes rečeno, da ne verjamejo, da ne zaupajo, da razmišljajo drugače, vendar so se uklonili. Uklonili in se bodo še verjetno velikokrat uklanjali. Država pa ni peskovnik, da bi se z njim igrali kar tako, postavljali in podirali. Želim opozoriti na priključitev področja verskih skupnosti v ta mega ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport. V naši ustavi je zapisano, da je cerkev ločena od države. Če želimo temu slediti, bi moralo biti področje, ki to ureja, ločeno od vlade in od posameznega ministrstva. S tem bi omejili in onemogočili poseganje politike v njihovo delo in seveda tudi obratno. Z omenjeno organizacijo lahko zadevo zakomplicirate in odprete novo področje, s katerim se bodo ljudje ubadali. Ljudje se bodo še bolj ali dodatneje začeli ločevati po verski pripadnosti, svetovnem nazoru in tako dalje. Dali jim boste kost, ki pa se lahko zatakne tudi v vašem grlu oziroma v grlu vseh državljank in državljanov, kajti iti na področje šolstva z ideologijo ni dobro. To je nevarno. Bojim se, da lahko tudi šola s tem posegom postane poligon za ideologijo. Strinjam se, da je treba narediti javno in državno upravo bolj učinkovito. Da je treba posamezne urade narediti bolj učinkovite in takšne, da bodo služili ljudem in delali v njihovo korist. Zato bi bilo nujno, da se pred tem opravi temeljita analiza, kot sem že večkrat dejal. Temeljite analize, ki morajo biti strokovne, nato pa bi morali to materijo obravnavati tudi v javnosti. Vse pod pretvezo, da se nam mudi. Nikoli se nam ne sme tako muditi, da delamo narobe, da delamo proti ljudem. Zato ne bom podprl tega predlaganega zakona, podprl pa bom amandma. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Matej Tonin.
Spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o Vladi in Zakon o državni upravi sta politični vprašanji, ker vsaka vlada, tudi prejšnja vlada in še pred prejšnja vlada si je državno upravo in pa tudi samo vlado prilagodila na takšen način, da bo lahko čim boljše izpolnjevala svoje cilje. Ena stvar me je pa še posebej presenetila, ker vem, da je gospa Kociper pravnica. Ko je trdila, ko se je spraševala, kdo bo preganjal kriminal, in je rekla minister. Mislim, da je to nezaslišano. Kriminal bodo preganjali tožilci, ne pa minister. Če nekdo trdi, da bo minister preganjal kriminal, potem je nekaj hudo narobe z razumevanjem političnega sistema in naše države. Mi nismo banana republika, neka afriška republika, kjer minister določa, kdo bo zaprt, koga morajo tožilci obtožiti in za koliko let. Mislim, da nam je povsem jasno, da bodo kriminalce preganjali tožilci in ne ministri. Gospod Janković in gospa Bratušek sta omenjala podrejanje koalicijskih strank eni koalicijski stranki. Veste, koalicija, pa vas nočem nič poučevati, da ne bo spet kakšnega napačnega razumevanja, seveda smo si v koaliciji različni, ampak jaz koalicijo razumem kot neko veliko družino in vsi vi, tako kot sem rekel, nočem vas poučevati, ste že dalj časa poročeni in najbrž veste, da se je v zakonu treba včasih tudi prilagajati. Če hočemo, da je koalicija uspešna, je treba tudi pri kakšni stvari popustiti, da sledimo tistim ciljem, ki so nam bistveni. Mogoče je bil tudi to razlog, zakaj Pozitivni Sloveniji in pa gospodu Jankoviću ni uspelo sestaviti vlade, ker ni razumel, da je koalicija prilagajanje, pogajanje in še kaj. Tako pač je. Naslednja stvar. Sami prispevamo k nizkemu ugledu parlamenta, če uporabljamo tako trde izjave, če rečemo "zaradi tega, ker ukinjate Urad za enake možnosti, ste proti enakim možnostim". Ta izjava se mi zdi nekoliko pretrda. Druga stvar, ko govorimo o finančnih posledicah, ki naj bi jih imel ta zakon. Gospa Bratušek, tako kot je že na svoji komisiji hotela določene stvari do centa natančno, tudi tukaj pri tem zakonu želi natančen izračun, do centa natančno, kaj bo ta racionalizacija pomenila. To bi pomenilo, vsaj okvirno, da bi morali pisati: odpustili bomo toliko in toliko uslužbencev, toliko odpravnin bomo plačali zaradi tega in tako naprej, toliko manj plač bomo izplačali, toliko manj stroškov za najem prostorov. Vse to bi moralo biti. Ampak zdaj vam pa drugo stvar vračam, točno to, ko vi govorite, da mi skačemo v prazen bazen. Ampak jaz sem že pri stališču poslanske skupine povedal, da je treba najprej stvari združiti in da šele takrat lahko vidimo, katere stvari so nepotrebne in katerim uslužbencem se lahko zahvalimo za sodelovanje. Kaj pa vi želite? Vi pa želite, da brez da to preverimo, vnaprej določimo točno število ljudi, ki jih bomo odpustili, in potem delamo. Mislim, da ta pristop, kot ga ubira Vlada, da se stvari loteva po taki pametni poti, da stvari predčasno preveri, da je ta stvar nedvomno boljša. Imam še nekaj stvari, samo ne bi želel nadaljevati, ker sem že včeraj mogoče razpravo na Odboru za dve uri "zakuril", pa bi sedaj v tem trenutku nehal.
Hvala lepa. Torej imenoval ste pa dve naši kolegici in imata repliko. Najprej gospa Maša Kociper.
Jaz sem gospoda Tonina že včeraj na Odboru prijazno zaprosila, da ne imenuje v svojih razpravah posameznih poslancev, ampak da se omeji na vsebino. Kadar je poslanec imenovan z imenom in priimkom in kadar se pod vprašaj postavi še njegovo strokovno znanje, se seveda poslanec počuti prizadetega, sprožijo se mu negativna čustva in zahteva repliko. Replika po nepotrebnem podaljšuje debato in usmerja stvari stran od vsebine. Tako da ponovno prosim, usmerimo se na vsebino. Seveda se mi kot pravnici ne more zgoditi, da bi tako razmišljala, lahko se pa vam očitno zgodi večkrat, da narobe razumete. Bi pa rekla, da narobe stvari razume tudi koalicija ali vsaj ena od strank, ki pa očitno misli, da lahko minister bistveno vpliva na delovanje državnega tožilstva. Kajti, če ne bi tako razmišljala, ne bi pogojevala, da mora po enem letu, če ne bo rezultatov, ta minister brezpogojno odstopiti. Na to je šla moja predpostavka. Če je odstop ministra brezpogojno vezan na vidno javno priznanje rezultatov delovanja tožilstva, potem pač pravnica, ja ali ne, ne morem sklepati drugače, da koalicija pričakuje, da bo ta minister direktno moral vplivati na delovanje državnega tožilstva, sicer bo moral odstopiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospa Alenka Bratušek.
Hvala za besedo. Če bo gospod Tonin prebral magnetogram včerajšnje seje, pa ni moja, ampak naša skupna, bo videl, da sem jaz tista, ki sem povedala, da se tega do centa natančno ne da izračunati. Ampak tukaj je nič. Tu ni enega evra, deset milijonov, sto milijonov, pet milijonov niti centa. Ne govorimo o centih, ampak govorimo o številkah, kar je pa še hujše. Govorimo o ljudeh. Dobila sem obrazložitev, da je zakon pripravljen brez vsakršnih osnov. Zdaj boste začeli ugotavljati, kaj se bo združevalo, koliko ljudi bo preveč, če jih bo preveč, koliko bo to prineslo prihrankov, kaj se bo s temi ljudmi dogajalo in konec koncev ste vi omenil odpravnine in finančni učinek je lahko na žalost tudi negativen. To pomeni več sredstev v državnem proračunu. To je edina stvar, ki si jo želimo dobiti od vas, pa je ne moremo. Raje se tu zdaj pogajamo, ali je pet centov pomembno ali pet centov ni pomembno. Za marsikoga je lahko tudi to pomembno, ampak jaz mislim, da govorimo o milijonih. Še huje, govorimo o ljudeh, ki ste jim danes obljubil, da bodo ostali na cesti, ob tem, ko je seveda denar za odpravnine, je denar za višje plače v kabinetih in je denar za dva šoferja v enem ministrstvu.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek je bila zadnja od razpravljavcev in pa tistih, ki so želeli repliko. Sprašujem kolegice in kolege: Ali želite še razpravljati? Ugotavljam, da ja, zato prosim, da se prijavite k razpravi. Besedo ima gospa Tamara Vonta.
Hvala lepa. O kulturi ne bom še enkrat, sem že dovolj jasno povedala, da se mi ta rešitev ne zdi ustrezna, da se da zadeve tudi drugače reorganizirati. Ne vem, s tem se pač ne morem strinjati in ne morem pristati na edini argument, da je Ministrstvo za kulturo neka birokratska tvorba, ki ne omogoča kulturnega dogajanja. Tega pač ne morem sprejeti. Druga zadeva pa je Urad za enake možnosti. Ni res, da Evropska unija ne govori ničesar o tem, da ne postavlja nikakršnih pogojev. Mogoče ne pogojuje povsem organizacije tega urada ali pa te dejavnosti, vsekakor pa smo bili v preteklosti že večkrat deležni žuganja s kazalcem, ki ga tako radi uporabljate tudi za kakšne svoje argumentacije, da mora biti zagovornik enakih možnosti povsem samostojen in podobno. Bojim se, da se bo ta urad v tem ministrstvu nekako izgubil. Bi pa rada povedala, da ravno nekatere številke s tega področja Slovenijo uvrščajo v sam vrh Evrope, in sicer glede plačila za enako delo med moškimi in ženskami. To so stvari, ki bi morale ostati takšne, kot so, pa se bojim, da ne bodo. Naša razlika med moško in žensko plačo za isto delo je globoko pod evropskim povprečjem. Razlika je 4,4 %, medtem ko imajo evropske države v povprečju to razliko veliko višjo, in sicer 16 %. Mislim, da bi predvsem morali delati na tem in da ne bi smeli dovoliti, da se te stvari premikajo na slabše, kar pa se bojim, da se bo zgodilo tudi zaradi gospodarske krize. Ob tem bi želela še dodati, da sva se pogovarjali s češko kolegico, ki mi je rekla, da so te razlike med plačami prav v času desne vlade skokovito poskočile. Jaz res ne bi želela, da bi se kaj podobnega zgodilo tudi pri nas. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospe Tamari Vonta se opravičujem za napačni naglas njenega imena. Na vrsti je mag. Barbara Žgajner Tavš. Pripravi naj se gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa za besedo. Vsaj široka razprava se je v bistvu že včeraj razvila oziroma odvila na samem odboru, matičnem delovnem telesu Državnega zbora, kjer je prav tako bil prisoten odmik od vsebine. Zakaj? Zato, ker o vsebini praktično ni mogoče razpravljati, ker gre za tehnični zakon, pravijo koalicijski poslanci. V Pozitivni Sloveniji smo želeli konkretnejše odgovore. Želeli smo študijo, želeli smo strategijo, želeli smo številke, zato smo prej na Vlado naslovili javni poziv, ampak do danes, ne samo do včeraj odgovorov o konkretnih podlagah, ki so pravzaprav osnova, da je Vlada prišla s tako novo organizacijsko shemo, nismo dobili. Ukinja se Ministrstvo za kulturo. Ukinja se strokovne in samostojne urade, brez analiz, brez izračunov, brez strategij. Minister je včeraj na Odboru dejal, da Vlada tukaj res nima strategije v smislu tako imenovanega policymakerja. Jaz danes sprašujem, spoštovanega gospoda ministra, ki je tudi z nami, iskreno sprašujem: Ali je zakon, ki ga danes obravnavamo in sprejemamo, dober zakon? Minister je tudi na Odboru dejal, da rešitvam, konkretno, ki so zapisane v 7. členu zakona, nasprotuje. Tem rešitvam, danes smo slišali, nasprotujejo v DeSUSu. V preteklih dneh smo bili priča, kako tem rešitvam nasprotuje cela stranka Državljanska lista Gregorja Viranta vključno z njenim predsednikom, ki se je potegnil nazaj in dejal, da je za njih koalicijska pogodba sveta, beton, četudi so nekateri v tej isti vladni koaliciji dosegli, da se koalicijska pogodba kljub vsemu v nekem delu pa le spreminja. Če bi bila resnična želja ali volja na strani ministra, na strani nekaterih koalicijskih partnerjev, bi se lahko zakon popravil. Lahko bi sprejeli dober ali boljši zakon, ki je podlaga ne le za organizacijsko strukturo državne uprave oziroma delovanja Vlade. Jaz pravim, da je podlaga za vsebino, ki jo bodo izvajala posamezna ministrstva in ki jo bo izvajala v končni fazi Vlada RS. Ta vsebina ima zaradi rešitev, ki so zapisane v tem zakonu, pomembno simbolno podlago. To simbolno početje Vlade RS žal gre v smeri tistega, da je treba ljudi, ki imajo svojo glavo in razmišljajo s svojo glavo, disciplinirati ali jih podrediti. Drugače tudi težko razumem to, kar se je dogajalo ministru, in to, kar se je potem zgodilo s celotno njegovo stranko, ko je odstopila od svoje namere in pristala na discipliniranje s strani največje koalicijske stranke. Bojim se, da, če bomo nemo sledili temu početju, bomo zelo hitro prišli do tistega stanja, saj vsi poznate, nič ne vidim, nič ne slišim, nič ne govori. To pa je zaskrbljujoče. Spoštovani kolegice in kolegi! Ne bom rekla, da je samo zaskrbljujoče. Verjamem, da je resnično sramotno to početje za vladno koalicijo. Sramotno. Poskušala bom nekoliko bolj plastično orisati, da bo bolj razumljivo. Če si upa največja vladna stranka svojemu ministru, ni pomembno, iz katere stranke prihaja, ampak svojemu ministru, postaviti takšen ultimat, jaz se bojim, da bodo pod takšnim ultimatom vsi tisti, ki danes opravljajo samostojno, avtonomno določene funkcije po posameznih uradih. Nočem slišati očitka, da Pozitivna Slovenija nasprotuje racionalizaciji na področju državne uprave. Daleč od tega. Tudi včeraj smo z amandmaji predlagali, da si vsi skupaj vzamemo dodaten čas, razmislimo in na podlagi res strokovno utemeljenih analiz najdemo neko dobro pozitivno rešitev, ki bo šla tudi v smeri racionalizacije. Mi smo celo predlagali nek multidisciplinaren pristop na tem področju, ki ima pozitivne učinke na proračun, ampak preprosto nismo dobili priložnosti. Včeraj je predstavnik vladne stranke tudi dejal: "Dajmo priložnost praksi." Jaz bom rekla, da zna biti hudičevo boleče, če se politika na tak način poigrava z zakonom, kajti za temi zakoni so ljudje, in če delamo pomembne organizacijske strukturne spremembe v zakonodaji kar tako na pamet. Kolegica je dejala, da bomo najprej skočili in potem preverili, ali je voda v bazenu. Dolgoročno ima lahko to za družbo res nepopravljive posledice. In morda še v razmislek, ko boste, ker verjamem, da boste tudi naš amandma, ki je vložen k 7. členu, gladko povozili. Četudi, ga, verjamem, da vsebinsko podpira celo sam minister. Ko boste v bodoče počeli ali se poigravali na tak način z zakoni in posledično z ljudmi, življenje, spoštovane kolegice in kolegi, ni zgolj statistika. Življenje ima vsebino in prav je, da smo pozorni tudi na ta segment. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič, pripravi se naj gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Lep pozdrav, kolegice in kolegi! Če začnem tam, kjer vas je strah v opoziciji, kako se bomo znotraj koalicije dogovarjali, vam sporočam, naj vas ne bo. Vi je še niste sestavili, pa se niti z drugo največjo vašo možno partnersko stranko niste mogli dogovoriti. To pomeni, ena plus ena je dva. Niti to vam ni uspelo. Nam očitno uspeva, vendarle s petimi strankami to delati. To pustite popolnoma nam in bomo že to izpeljali. Definitivno boljše, kot ste vi to nakazali. Ker, če bi se učili od vas, bi bili danes že na volitvah, pa nismo, ampak smo pri delu. Prvič. Drugič. Kolegice in kolegi! Kaj vas skrbi? Struktura ali vsebina? Res je, mogoče najpomembnejše za to državo, kdo vozi katerega ministra. Mislim, od tega bo država padla ali pa vstala. Ali mislite, da je bolj pomembno, kaj bo ta minister naredil, torej vsebina? Jaz verjamem, da boste težko v zelo kratkem času preklopili iz strukture, ker vas bolj zanima struktura kot vsebina. Ampak, te države drugače kot tako, da spremenimo vsebino, ne moremo potegniti iz blata. Policija je organ, ki odkriva, tožilstvo je organ, ki preganja, in tako bo tudi ostalo. Ali mogoče kje v tem zakonu piše o kakšni vsebinski spremembi tožilstva? Zakon je takšen, kot ste ga nekateri v prejšnji koaliciji predlagali. Zaenkrat, kolikor jaz vem, v Zakonu o državni upravi ničesar ne spreminjamo. Res pa je, da ste nekateri – no, ja, zdaj pa moram res premisliti, ne vem, mogoče še kateri, ampak mislim, da celo niti ne več – ali pa opcija, ki je bila takrat na oblasti, leta 1994 spremenila Kazenski zakonik in Zakon o kazenskem postopku. Takrat pa niste spreminjali strukture, da bi lopove zaprli. Vsebino ste spreminjali zato, da ste tistim, ki so bili pravnomočno obsojeni, omogočili, da niti ene sekunde ne presedijo v zaporu. Uroš Aljančič, Pavel Koder, Elan – se še spomnite? 29 ovadb je bilo, oprostite, obsodb na sodišču! Pa ste zakon spremenili takrat zato, da gospod ni šel sedet, ker ste iz kriminalnega dejanja spremenili v kaznivo dejanje. Torej, če bi naša vladna koalicija kadarkoli kaj takšnega predlagala, verjemite, da bi bil jaz prvi, ki bi temu nasprotoval. Ukinjanje posameznih služb in uradov – no, pa pojdimo malo na številke. Leta 2008 je celo Narodna banka vzela več kot 235 milijonov evrov raznih grških vrednostnih papirjev. Koliko jih je vzela Nova kreditna banka, ne vem, nimam tega podatka. Koliko jih je vzela Kreditna banka Maribor, tudi ne vem. Ampak skoraj ne verjamem, da niso tudi oni kaj tega najemali. Teh podatkov v nekaj dneh človek ne more dobiti, upam, da jih bomo. Dejstvo pa je, da je bila delnica Kreditne banke Maribor, ko so se kupovale, vredna 27 evrov, čez nekaj dni celo 40 evrov. Danes ni vredna niti 3 evre! V tej banki je ves čas sedel gospod Kovačič, pa ga niste zamenjali. Pa niste ničesar naredili. Še več, predsednik nadzornega sveta Danilo Toplek je bil tako dolgo, ko smo si tu že skoraj vsi zobe polomili ob navajanju, kaj vse se je dogajalo - tihi lastnik tihe družbe, direktor Taluma in tako dalje. Torej, zakaj je treba danes delati takšne reze in ukinjati določene službe, urade in tako dalje - kolegice in kolegi, zato, ker pripravljamo, žal, rebalans, s katerim bo treba privarčevati skoraj milijardo evrov! Seveda, to ne bo enostavno. Še več, v šestnajstih letih smo se zadolžili za ca 8 milijard, vam se je v treh letih uspelo zadolžiti za 6,5 milijarde! Za 400 % letno ste povečevali dolg! In vi se danes sprašujete, zakaj ukinjamo določene urade. Pravzaprav se pa sploh ne ukinjajo, samo struktura se spreminja. Kateri delavci, kdo bo kot višek šel na cesto ali na zavod za zaposlovanje - jaz verjamem, da bo Vlada delala v smeri, da bo tega čim manj. S prestrukturiranjem, s prerazporeditvami in tako dalje se zavzema in dela prav na tem, da bi se spremenila aktivnost, da bi se stvari vendarle začele drugače vrteti. Z več kot 2 milijardama evrov na leto se pač več ne da zadolževati. To ste pokurili in tisti, ki zdaj ostajajo, imajo hudičevo težko delo. Naj spomnim – pred sabo imam vaš predlog sprememb Zakona o državni upravi –, zdaj moram reči, to je bila res napaka naše koalicije. Očitno je prepisala 4. člen iz vašega: "Spremembe zakona ne bodo imele posledic na javnofinančna sredstva." Seveda se zakon tako naredi in posledice, ki bodo, oziroma spremembe, ki bodo, bodo verjetno v rebalansu. Tam se bo pa to že videlo. Zato je prav, da Vladi, ki je komaj začela, ki je po mojem prepričanju ena edina od garancij, da bo zaustavila, je že zaustavila in zaustavlja vse to, kar se je nakopičilo v zadnjih treh letih – da začne delati. Verjamem, da ne bo podcenjevala institucij, ki so državne institucije, še manj pa, da bi se tako arogantno obnašala do njih, kot se je – včasih je bilo rečeno – najverjetnejši mandatar, torej ponovni kandidat za župana Mestne občine Ljubljana, ko je prišlo to revizijsko poročilo Računskega sodišča [[...]]
Kolega Pukšič, v obravnavi so 7., 9., 16. in 19. člen. Prosim, da govorite o tem. Danes ni splošna razprava. V tem trenutku ne. Prosim, da se držite poslovnika.
Gospod podpredsednik, verjamem, da lažje mene opozorite, ker sva iz iste poslanske skupine, kot pa kolege iz opozicije. In prav je tako. Tega sem tudi navajen iz [[...]]
Oprostite, bom tudi druge opozoril.
No, ja, do sedaj niste, ampak mogoče je pa to navodilo za naprej. Kolegice in kolegi, pometite pred svojimi pragovi – vsi tisti, ki so za posamezne zadeve odgovorni! Ta vlada je komaj začela in začela je tako, kot mora, zato bom sam ta zakon podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jani Möderndorfer, pripravi naj se gospod Jerko Čehovin.
Dober dan. Glede na to, da smo poslušali nekaj, česar pravzaprav sploh nismo razumeli, se bom poskušal osredotočiti najprej na tisto, kar danes imamo na dnevnem redu, to pa je Zakon o državni upravi. Glede na to, da ves čas govorimo o finančnih posledicah in ker je bilo že nekaj odgovorjenega, bi predvsem rad opozoril na tisti del, kjer govorimo in smo bili danes opozorjeni – namreč, kaj pravzaprav pomeni beseda ukiniti in kaj pomeni reorganizirati. Res sem bil malce zmeden, ker sem pogledal v Slovar slovenskega knjižnega jezika in tam več kot jasno dobil razlago, v katero seveda verjamem in prepričan sem, da jo poznate tudi vsi ostali. Pa vendar, zaradi tega ker je bilo danes tako povedano, kot da se moramo najprej naučiti o vsebini in, bom rekel, smeri, o čem pravzaprav razpravljamo. Reorganizacija pravzaprav ne pomeni nič drugega, kot nekaj na novo ustanoviti, ukiniti ali zamenjati, prerazporediti; to je reorganizirati. Če pa govorimo o besedi ukiniti, pa pomeni narediti, povzročiti, da kaj neha biti. Dejstvo je, da mi danes nobenemu nič ne očitamo, če nekaj ukinja zato, če bo zelo jasno povedal, kje bo to nadomestil oziroma kdo bo prevzel in nosil poslanstvo in temelje tistega, zaradi česar je nekaj nastalo, da bo nadaljeval v bistvu neke določene naloge, kar bodo državljani in državljanke zelo jasno razumeli in vedeli, na koga se obrniti. Da poenostavim, po domače, tisto, kar mene volivci največkrat vprašajo: Kdo bo sedaj opravljal naloge določenega urada ali agencije oziroma na koga se lahko obrnemo oziroma kdo konkretno bo v resnic spremljal to delo? To je preprosto vprašanje. Ko bomo znali na to odgovoriti, bomo znali zelo jasno odgovoriti, koliko nas bo to stalo oziroma kje bomo to privarčevali. Za to ne rabimo nobene posebne matematike, še zdaleč pa ne šestmesečnega uvajanja, zato da bomo naredili neko resno analizo in študijo, za katero, seveda, imate še vedno čas in boste vse to lahko tudi naredili in nadomestili in nas na koncu leta zelo jasno o tem podučili, kje smo naredili boljši in naprednejši korak od tega, kar ste pravzaprav želeli. Namreč, vedeti je treba, ker je bilo danes tudi omenjeno, da je Zakon o državni upravi zgolj tehnični zakon, kjer malenkostno samo malo uredimo in naredimo tisto, kar smo že napovedali z Zakonom o Vladi. Z zakonom o Vladi, katerega nekateri zelo radi omenjajo, da ga je pravzaprav spisala Pozitivna Slovenija in da je bil posvojen, zato da smo prihranili čas itn. Moram reči, da če se spomnite te obravnave – in verjamem, da boste korektni –, vas nihče nikoli ni vprašal pri Zakonu o Vladi o finančnih posledicah. Nikdar. Zaradi tega, ker je bilo več kot jasno, da takrat, ko se sestavlja vlada, pravzaprav sploh še niste niti člani vlade oziroma vlade sploh še ni, ne morete niti ugotavljati vseh, bom rekel, določenih, konkretnih korakov. Pri Zakonu o državni upravi, za katerega smo vsi vedeli, da bo kasneje sprejet, takrat ste pa že imeli dovolj časa, da vsi vse spoznate in približno nekaj tudi poveste v tej smeri, vendar ne tako podrobno, kot je omenil gospod Tonin. Tisto, kar je še pomembno, je to, ko pravite, da je treba povedati, da če nekaj ukinjamo, da smo potem avtomatično proti temu "proti". Naj povem naslednje. Urad za enake možnosti je bil zagotovo ustanovljen, ne zato, da se bo razbohotila administracija, upam, da ne, ker če je, potem je prav, da smo to ukinili, ampak iz enega preprostega razloga, ker smo rekli, da bomo v tej državi dali več pomembnosti določenim vprašanjem, ki so zelo jasna in bila dokazano večkrat kršena oziroma so šla v napačno smer. In če bomo znali odgovoriti državljanom, predvsem tistim, ki se čutijo prizadeti, in čutijo, da jim je odvzeta zopet ta možnost, kje bodo lahko reševali ali pa kdo bo spremljal to vsebino, potem pravzaprav ne bomo imeli nič proti. Tudi mi, če bi imeli to možnost, bi zagotovo kakšne agencije in urade ukinili. Vendar ne pričakujte od nas, da vam bomo mi zdaj to razlagali, če vi vodite to državo in ne mi. Je pa prav in korektno, da nam dopustite, da vas opozarjamo na ta vprašanja. Naj zaključim samo še z enim bistvom. Namreč, naučil sem se v relativno kratkem času, da v Državnem zboru nekateri pač kot papige ponavljajo nekaj, kar ni res, zato je treba kot papige enostavno ponavljati nazaj, zato da ne bo na koncu postalo tisto, kar ni res, na koncu kar resnica. Danes smo slišali o tem, da nekdo hodi po robu zakonitosti in da kar naprej govori in se ponavlja, da korupcije v Sloveniji ni. To ni bilo nikoli izrečeno. Je bilo pa povzeto v časopisu, v medijih, za katerimi nekateri danes zelo radi ponavljate, in vam svetujem, da si najprej pogledate v same medije, kaj pravzaprav je tam dejansko pisalo. Tisto, kar pa je treba povedati državljankam in državljanom, pa je, da so sedaj malce zmedeni. Namreč, na začetku smo imeli občutek, da je Lista Gregorja Viranta pravzaprav tista, ki ima željo, da se tožilstvo prenese pod Ministrstvo za notranje zadeve. Sedaj pa imam občutek, da je enemu ministru prišlo malce na okus, kajti ta ista Lista, ki je to želela, sedaj vrača to v prvotno stanje oziroma si želi, ta isti minister, ki je še na odboru zagotavljal, da ima pripravljen amandma in da ga bo vložil popoldne na seji, pa pravzaprav danes razlaga, da tega ni treba, da je to brez zveze. Kot sem rekel, mu je prišlo na okus. Zato sedaj državljani in državljanke pravzaprav sploh več ne razumejo, kdo je zapeljal v to agonijo oziroma kdo je zlorabil nekoga za to, da se danes skrije za neko krinko in razlaga, da ste pravzaprav vi krivci, meni pa to ustreza. Skratka, zakona takšnega, kakršen je, ne bom podprl. Upam, da je jasno, zakaj, saj smo dali ustavno presojo točno o določenih vprašanjih in zato je vsakršno sprenevedanje malce neprijetno, predvsem za vas, ki pravzaprav vztrajate na nekih določenih izhodiščih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jerko Čehovin, pripravi naj se gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala, gospod podpredsednik. Lep pozdrav! V Državnem zboru smo bili že dostikrat deležni poduka o aritmetiki in tudi danes se nekaj takšnega nadaljuje. Izgleda, da dejansko koalicija aritmetiko kar dobro obvlada, saj smo videli, da zna s parlamentarno aritmetiko doseči to, da sanira rezultate volitev, malo več problemov pa ima, kadar gre pa na področje algebre ali pa celo višje matematike. Recimo, že pri enačbah se malo zalomi, kajti mi ne želimo nič drugega kot to, da če se spreminja določene količine na eni strani enačbe, da je tudi treba povedati, kaj je na drugi strani, da se ta enačba izide. To je bilo naše vprašanje. Ne v podrobnosti, ali hočemo dobesedno imeti vse te bilance izravnane. Ne! Vendar, kam gre, kaj bomo prihranili, koliko smo prihranili, in ne nazadnje gre tudi za kadrovske bilance. Prej kot da zaposlujemo nove ljudi v kabinete z 20-odstotnimi dodatki že prvi dan, ko pridejo v službo, ko še ne vemo, ali so uspešni ali niso uspešni; prej kot da zaposlujemo – morda nepomembno za gospoda Pukšiča, zame pa je tudi to, da jemljemo šoferje, kljub temu da ukinjamo ministrstva in imamo s tem višek tudi šoferjev in tako dalje. Tudi na drugih kadrovskih področjih bomo verjetno prišli do nekega viška, pa mi o tem ne vemo nič. Če naredimo vektorsko sliko te vlade, potem bomo pa hitro ugotovili, da so ti vektorji na tej sliki precej razmetani, razen enega zelo izrazitega vektorja, to je pa tisti vektor, ki ne pelje v hitro reševanje gospodarskih rešitev, ampak ki je predvsem usmerjen na kadrovske rešitve. Tukaj pa moram reči, da smo zelo uspešni in tukaj se stvari zelo bliskovito dogajajo – pri razrešitvah in pri nastavitvah. Pa recimo pri tem, da ne vemo, zakaj je treba kar naenkrat na Sovi zaposliti štiri ljudi iz Voma in tako naprej. To je vprašanje, o katerem bomo verjetno še kdaj drugič govorili. Moram pa biti še o nečem zelo jasen. Namreč, mi kot opozicija, zlasti tisti, ki smo prvič v tem parlamentu, prav gotovo nismo tisti, na katere bi pozicija ali koalicija naslavljala neka vprašanja. Zdi se mi, da nekateri starejši poslanci, naj mi bo to dovoljeno, boljše funkcionirajo kot opozicijski kot pa koalicijski. Ne obračunavati z nami, nismo mi tisti, ki smo predlagatelji! Mi želimo zelo jasno samo to, da se upoštevajo strokovna mnenja, torej, da se upošteva stroka, in ne nazadnje pričakujemo tudi od vseh odgovornih ljudi v tej vladi in v tej koaliciji, da ohranijo svojo moralo in strokovno integriteto. To pomeni, če minister en dan reče, da je za to, da je tožilstvo v pravosodju, potem ne more drugi dan reči, da se mora pa podrejati koalicijskim dogovorom in koalicijski pogodbi. Kot da je koalicijska pogodba nad ustavo, nad zakonom in tako naprej! Za nekoga je to sicer zelo pomembno, kajti nekateri si reference nabirajo s svojo ubogljivostjo in upogljivostjo, ne pa s strokovnim delom in z znanjem. To so pač stvari, ki mi dajo vedeti, da je oblast strast in slast in da se vsemu temu v tej funkciji zelo težko odpovemo, tudi če bi na koncu tega mandata nekateri postali ali pristali v rodu nevretenčarjev. Zato še enkrat ponavljam, naš poudarek temu, da ostane tožilstvo v pravosodnem ministrstvu, ni nagajanje Vladi, ampak gre za strokoven in utemeljen predlog, ki ga tudi vsa stroka poudarja. Tudi ne razumemo, zakaj največja vladana stranka tako trmasto vztraja pri tem, da se te zadeve ne izpeljejo. Naš amandma, ki se nanaša na to, bomo podprli in tudi sam ga bom podprl. Tudi sicer bom vedno zagovarjal, da je treba, da se del pravosodja, v katerega prav gotovo po svoji funkciji spada tudi tožilstvo, če že ne organizacijsko, pa vsaj po svojem bistvu, po svoji genezi – da bom to tudi sam podprl. Na koncu bi povedal samo še to: na žalost smo za kulturni praznik ukinili ali pa reorganizirali kulturno ministrstvo, za dan žena ukinjamo Urad za enake možnosti in mislim, da tudi niso, če še enkrat povem, pravi vektorji na tej vektorski sliki te koalicije in vlade. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je javil minister dr. Senko Pličanič. Prosim.
Hvala. Rad bi nadaljeval tam, kjer sem bil prej prekinjen. Želel sem poudariti na koncu tiste uvodne predstavitve naslednje: edino vodilo mojega dela, pa verjamem, da velja enako za kolega Šuštaršiča, ki je iz iste stranke, je bilo, je in bo samo strokovnost. Ta predlog zakona, ki ga imate sedaj pred seboj, izhaja iz strokovnih kriterijev. Veste, da je to v dosedanjem delu bila tudi moja stroka. Imam kar precej izkušenj na tem področju Torej je bilo pri pripravi tega zakona edino vodilo strokovnost in tako bo tudi ostalo v bodoče. Sedaj bi pa rad komentiral nekatere od takih navedb, ki so se neposredno nanašale bodisi na mene bodisi se mi zdijo tako pomembne, da jih je treba komentirati. Namreč ,kar pogosto se je tukaj v tej diskusiji pojavljajo stališče, da je samostojnost nekega organa ali organizacije hkrati tudi zagotovilo za dejansko uresničevanje nalog na nekem področju. Moj odgovor na to je naslednji. Samostojna organizacija, torej zaokroženost nekega področja v neki pravni osebi, v nekem organu, v neki organizaciji, še čisto nič ne pove o tem, ali se bodo naloge na tem področju uresničevale učinkovito, zakonito, itd. Tako velja tudi za te tri ukinjene vladne službe oziroma urade, ker to je edino, kar se je sedaj ukinilo oziroma pripojilo resorju. Nič drugega se s tem zakonom ni zgodilo, kar se sicer ne bi zgodilo že z zakonom o Vladi. Torej, še enkrat: z zakonom o Vladi so bila ustanovljena nova ministrstva. Zakon o državni upravi ta nova ministrstva, njihova delovna področja, njihove naloge samo podrobneje določa. Plus pripojitev treh vladnih služb tem istim, torej nekaterim od teh resorjev. To je vsebina tega zakona. Seveda je cilj te racionalizacije, ki se je zgodila s tem zakonom – in tukaj mislim ravno na te tri službe, ki se pripajajo k posameznim resorjem – racionalizacija, kot je sicer tudi cilj vsega, kar bomo še v nadaljevanju predlagali in o čemer sem uvodoma govoril. Še enkrat ponavljam, prava racionalizacija se bo šele zgodila in takrat bomo zelo natančno opredelili, kvantificirali prihranke, ki bodo s tako racionalizacijo doseženi. To je edini razlog in edini cilj racionalizacije – še enkrat –: prihranek proračunskega denarja. Še enkrat: ni se še zgodilo; to, kar se je zgodilo sedaj, je nek majhen korak v tej smeri. Tako predlagam, da energijo, ki jo sedaj vlagate v diskutiranje o tem, kako ni Vlada pripravila ocene finančnih posledic, raje prihranite za ta drugi korak in se sedaj v tem drugem delu ta energija nameni kakšnim drugim vprašanjem. Se strinjam, da je lahko eno od teh vprašanj državno tožilstvo. O tem bom povedal še v nadaljevanju. Vseeno bi pa rad povedal, vse vladne službe oziroma oba urada, ena vladna služba oziroma oba urada, ki se sedaj pripajata k posameznim resorjem, sta opravljala ali pa so opravljali naloge, ki so zelo pomembne – enake možnosti, narodnosti, verske skupnosti, podnebne spremembe. To so zelo pomembne naloge in niti približno ne pride v poštev, da bi racionalizacija, ki jo izvajamo zaradi finančnega stanje, v katerem je država in državni proračun, da bi taka racionalizacija kakorkoli zmanjševala zagotavljanje ali izvajanje teh pristojnosti, ki so s tem povezane. Niti približno! Vse te pristojnosti se bodo zagotavljale enako kot do sedaj, mogoče še bolje – govorimo o vsebinskem delu – v pristojnih ministrstvih. Posebej bi rad poudaril v tistem delu, ko gre za ukinjanje Urada za enake možnosti. Namreč, v tem uradu deluje tudi zagovornik, to je nek poseben organ ali posebna oseba, za katero menimo, da bi morali njen status urediti drugače, kot je bil do sedaj, bolj neodvisno, in to bomo tudi predlagali v okviru sprememb, ki se jih bomo lotili v tem drugem koraku, ki ga ves čas omenjam. Sicer pa bodo pristojnosti tega urada, ki so že prenesene v pristojno ministrstva – in prepričan sem, da jih bo to ministrstvo enako učinkovito in enako dobro izvajalo, kot se je to dogajalo doslej v tem samostojnem uradu. Še enkrat bi rad poudaril tudi to, kar sem že včeraj na odboru. Torej, precej je govora o tem, kako je organizacija nekega področja v samostojni službi, uradu in tako naprej, zagotovilo njene ali pa njegove neodvisnosti. Opozoril bi rad, da so bili uradi in vladna služba pridruženi posameznim resorjem, kjer že ime pove, da gre za vladne urade, vladno službo, gre za neke subjekte, ki so neposredno podrejeni vladi. Tako tukaj govoriti o tem, da je bila s tem, ko so ti uradi bili samostojni ali vladna služba, da je bila s tem zagotovljena neka velika samostojnost in neodvisnost od izvršilne veje oblasti, ni primerno, ker kot že ime pove, gre za službe, ki so neposredno podrejene vladi. Mogoče še glede tega, kar je gospa Potrata posebej izpostavila, Študijskega centra za narodno spravo. Tukaj gre za organizacijsko obliko, ki je organizirana v statusni obliki javnega zavoda, in zato ni bila predmet tega prvega koraka, ki je bil, še enkrat ponavljam, samo operacionalizacija zakona o Vladi, plus ti trije uradi oziroma vladna služba. V drugem koraku, ko bomo racionalizirali javne agencije, javne sklade, zavode in kar je še drugih samostojnih pravnih oseb, ki nosijo različne nazive, različna imena, bo predmet analize in potem racionalizacije čisto vsaka organizacijska oblika, ki obstoja v tem trenutku v Sloveniji, vključno s centrom, ki je bil omenjen. Če bomo ocenili – za katero koli to velja, vključno za ta center, da je njeno/njegovo dejavnost bolj racionalno organizirati v okviru ministrstva, ali pa združiti več različnih agencij v eno agencijo, ali več skladov v en sklad in tako dalje –, potem bomo to predlagali, argumentirali in tudi finančno kvantificirali. Na koncu še moja priljubljena tema, to je državno tožilstvo in pristojnost v zvezi z njim. Tukaj bi rad še enkrat zelo jasno poudaril naslednje. Moje stališče je bilo, je in ga tudi ne bom spremenil, da je pristojnost izvršilne veje v zvezi z državnim tožilstvom, zato je najbolje, da je ta pristojnost locirana na pravosodnem ministrstvu. Takšno je moje mnenje in nikoli nisem nikakršnega drugačnega stališča nikjer izrazil. Ker imam takšno stališče že od samega začetka, sem predlagal ustrezen korak, glede na to, da je to koalicija, ki je sklenila koalicijsko pogodbo, in ta korak je sprememba te koalicijske pogodbe v svoji lastni stranki. Stranka je ta moj predlog sprejela, ta predlog posredovala koalicijskim strankam, koalicijskim partnerjem. Kolikor sem bil seznanjen, večina teh drugih koalicijskih partnerjev, z izjemo SDS, je že prej podpirala to spremembo, SDS je svoje stališče objavil. Moje mnenje je takšno, da takšno stališče, kot ga je SDS objavil, ni mogoče razumeti drugače kot zavrnitev predloga Državljanske liste Gregorja Viranta v zvezi s tem, da pristojnost v zvezi z državnim tožilstvom ostane na pravosodnem ministrstvu. Ker stranka, ki tvori koalicijo, tega predloga ni sprejela, je pač stanje takšno, kakršno je. Moje stališče pa je še vedno enako; še vedno mislim enako, mislim torej, da bi pristojnost v zvezi z državnim tožilstvom morala ostati na pravosodnem ministrstvu [[...]] [[aplavz]] Še o tem, s čemer ste me vi izzvali, gospod Janković, kaj mislim o preizkusnem obdobju. V zvezi s tem je moj odgovor naslednji. Vse ministre te vlade zavezuje koalicijska pogodba, zavezujeta nas zakon in ustava in siceršnji pravni sistem v Sloveniji, kar pomeni, da imamo vsi odgovornost, da zakonito in skladno z ustavo vodimo ministrstva. Koalicijska pogodba je tudi pomembna, ker vsebinsko definira cilje te koalicije – za vse velja enako. Torej, če bo za nekoga ugotovljeno, da svojega dela ne opravlja dobro, da ga opravlja nezakonito ali v nasprotju z ustavo, se bo moral od svoje funkcije posloviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gašpar Gašpar Mišič, pripravi se gospod Srečko Meh.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi, sodelavke in sodelavci! Prav zadovoljen sem, da ste dali besedo gospodu ministru pred menoj, ker mi je dal lepo iztočnico. Ko se je oblikovala koalicija, je sedanji predsednik Državnega zbora zagovarjal izključno strokovno vlado, potem pa se je zgodila absolutno politična vlada, politiki so zasedli mesta ministrov, in to je to. Danes govorimo o nekem zakonu, ki ga strokovna javnost ne podpira. Spet smo pri politiki – vse, kar ste pripravili, je politična odločitev. In nekateri boste rekli, prav je tako. Gospodu ministru Pličaniču bi, glede na to, kar je sedaj izjavil, čestital za njegovo iskrenost, za njegovo pokončno držo. Moje osebno priporočilo, gospod minister Pličanič – o vas se sliši samo dobro –, postavite se zase danes, ker jutri bo že prepozno, da vas ne bodo žrtvovali. Kajti, ko bodo iskali krivce, ne bodo iskali krivcev v svojih vrstah, tisti, ki nasprotujejo povezovanju oziroma združevanju ali kakorkoli želite temu terminu reči; ko bo kaj narobe, ko bo šlo za napake, boste odgovorni vi, s prstom bodo pokazali prav na vas. Zato, ne dajte se! Imate našo podporo. Sam sem glede tega, da sem poslanec Pozitivne Slovenije, katere predsednik je in bo ostal Zoran Janković, ponosen, da sem to, kar sem danes, zato ker je Zoran Janković v času volilne kampanje večkrat povedal, da nekateri govorijo eno, delajo pa drugo. To se je pokazalo tudi danes in se kaže vedno bolj [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, in ostal bo. Zoran Janković bo ostal [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Spoštovani podpredsednik, Zoran Janković bo ostal v nas in z nami v tem parlamentu, kjerkoli bo. Ampak to ni tema današnje razprave. Gospod Pličanilč, rekli ste, da ko gre za ukinjanje Urada za enake možnosti, nekatere poslanke in poslance zmoti, ko govorimo o ukinjanju, ker se pravzaprav ne ukinja, pač pa gre za reorganizacijo, pripojitev, ukinitev, prenos, ločitev [[...]]Ni tako pomembno, kateri termin bomo uporabili, pomembno je, da ima to vaše početje koristi za to državo. V opoziciji ne nasprotujemo racionalizaciji, nasprotno! Mi racionalizacijo podpiramo, opozarjamo pa na morebitne posledice pri napovedanih spremembah brez predhodnih analiz, ne le analiz finančne učinkovitosti, temveč tudi analiz morebitnih posledic zaradi izgube samostojnosti in neodvisnosti nekaterih služb, ki vršijo tudi nadzorne funkcije nad početjem Vlade in politike. Žal je pač tako, kar je tudi prav, da nekateri uradi zaradi svoje narave morajo biti ločeni od resorjev, ki oblikujejo politiko, zato tudi poznamo zakonodajno, izvršno in sodno vejo oblasti. Mešanje sodne in izvršne veje oblasti ni pravilno. Mi se ne bojimo – gospod Tonin, moram vam replicirati –, kdo bo preganjal kriminal? Nas bolj skrbi, kdo želi prikriti morebitni kriminal in da nekaj sploh ne pride na sodišče. To je tista glavna skrb, ki smo jo danes izrazili nekateri poslanci in poslanke opozicije. Morda bi bilo dobro, da bi nekateri povedali že zdaj gospodu Pličaniču, kateri posamezniki bi morali biti procesirani, da bi državni tožilci dobili pozitivno oceno. Morda je pomembno to danes, kar je seveda narobe. Kar se tiče ukinjanja oziroma prenosa ali pa združevanja posameznih vladnih uradov, kot so Urad za enake možnosti, Urad za verske skupnosti, Urad za narodnosti in Služba Vlade Republike Slovenije za podnebne spremembe, bi povedal sledeče. Če je strokovna javnost nekako zamišljena in ima argumente, zakaj je proti – ker nekatere vladne službe so neposredno podrejene vladi. Zakaj? Zato, ker narava njihovega dela sega čez en sam resor oziroma čez eno ministrstvo. Če samo pogledate, recimo, Urad za podnebne spremembe –kakšne naloge vrši in ima? Dejansko opravlja neko funkcijo nadzornika, medresorskega povezovalca. In težko je reči, da ga naj umestimo v en sam resor. Lahko je to, če je konec koncev res racionalizacija, da bomo prihranili ogromno. Vendar četudi bomo ukinili nekaj vodij nekih uradov, bodo končali na borzi dela in tudi tam bodo morali neko nadomestilo prejeti. Končnega iztržka ne bo. Tu smo ugotovili – nekdo je rekel, ne bom ga imenoval, da opozicija ne pozna niti poštevanke, koliko je ena in ena. Očitno je za nekatere ena in ena tri. Bojim se, da bo kasneje tudi ena in ena samo ena. Odvisno je, kaj je vmes med enko in enko. Zelo pomembno je. Zato, drage kolegice in kolegi, ne moremo se zadovoljiti v opoziciji s tem, kar se počne. To kar se počne ob tej racionalizaciji, lahko rečemo tako: državno upravo bomo racionalizirali tako, da ji bomo zracionalizirali. Kako naj se zadovoljimo s takšno racionalizacijo in s takšnim odgovorom? Na žalost vam želimo samo pomagati. Kot opozicija vam želimo pomagati, da vas morebiti opozorimo na tisto, kar manjka. Verjamem, da boste sedaj, ko smo vam dali navodila, nekaj od tega tudi izkoristili in uporabili in boste to našo državo pripeljali na boljšo plat, tam kjer želimo vsi biti, pa na žalost nismo danes tam. Drage kolegice in kolegi, zahvaljujem se vam, da ste mi prisluhnili.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Meh, pripravi naj se gospod Samo Bevk.
Spoštovane poslanke in poslanci, in seveda gospod minister! Osnovno vprašanje, ki se meni postavlja danes tu v parlamentu je, kakšna je vloga parlamenta. Ali je vloga parlamenta pozicija in opozicija? Ali je vloga, kaj ste naredili vi in kaj smo naredili mi? Ali pa je vloga parlamenta, da v danem trenutku spozna tisto, kar je najboljše, kar je primerno, mogoče in da v tem času potem to tudi sprejmemo? To je naša vloga! Zato je vse tisto, ker je bilo 90. ali ne vem katerega leta, zgodovina in je sedanjost to, kar se moramo odločiti. Ko smo predlagali ob zakonu o Vladi spremembe, nas ni nihče poslušal. Takrat smo predlagali samo dve spremembi in takrat je bila nakazana možnost, da lahko skupaj naredimo več, kot lahko stori vsak od nas sam. To je pravzaprav naša funkcija. Danes se govori o Zakonu o državni upravi, pa se v bistvu govori o tehničnem zakonu, tako sem to poslušal. V resnici je to vsebina. Vsebina, ki pravi tako, da se v tožilstvu nič ne spreminja. Če se nič ne spreminja, je popolnoma vseeno kje je – če se nič ne spreminja. Če nihče ne bo spremenil nič, potem naj bo vsebina tam, potem naj bo tožilstvo tam, kamor sodi – v pravosodni organ. Zato, ker je tam tisto, kar zagotavlja neodvisnost. In za neodvisnost gre! Gre za pot, ki jo na nek način začrtujemo danes in ta pot je tista, ki bo pokazala, kaj bomo delali tudi v perspektivi z drugimi: Ali želimo imeti vpliv politike ali ne želimo imeti vpliva? Ali so lahko ti organi samostojni ali ne morejo biti strokovno samostojni? Ali morajo biti pod vplivom politike? Ko smo govorili, da bomo politiko umaknili iz gospodarstva – ali smo to res mislili, ko smo govorili o tem? Ali bomo vse, kar se bo kasneje ugotavljalo s kapitalskimi in ostalimi "aukni" in vsem tem, kar se bo dogajalo? Kaj se bo takrat zgodilo? Bomo umaknili politiko, ko vse te agencije ne bodo več samostojne? Ne bomo je umaknili! Mene seveda skrbi to, da je zadaj lahko čisto navadna kadrovska čistka. Ta kadrovska čistka pa pomeni, da ne bo pomembno, ali je nekdo dobro delal ali ne, ampak je pomembno samo to, komu je pripaden, ali zna poslušati ali ne zna poslušati. To je najnevarnejša stvar. Če bi lahko začel razpravo tako, kot je ne želim začeti, bi moral reči približno takole; ena od razpravljavk je danes rekla, "stiska opozicije zaradi korupcije in kriminala". Oprostite, ne opozicije! Stiska nas, v parlamentu je zaradi korupcije in kriminala in tudi zaradi kazenskih postopkov, v katerih so vidne osebnosti našega političnega življenja. To je pravzaprav bistvo, o katerem bi morali danes govoriti in vedno sproti govoriti o tem, kaj se tukaj dogaja. Zaradi tega se mi zdi, da je danes naš problem ta, da smo zaradi neznosne hitrosti ali zaradi prevelike hitrosti spreminjanja pravzaprav nesposobnosti govoriti o vsebinah, da ne govorimo o vsebini, kaj se spreminja in kaj se bo zgodilo, saj smo imeli, če dobro premislimo, dva ali tri dni časa, da lahko nekaj rečemo, preberemo in se pogovarjamo. S kom se lahko pogovarjamo? Zato seveda oba amandmaja podpiram, ju bom podprl in če ne bosta sprejeta, bom glasoval proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Samo Bevk, pripravi naj se gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Desnosredinska koalicija je kljub množičnemu odporu strokovne in zainteresirane javnosti z novelo Zakona o Vladi Republike Slovenije ukinila samostojno Ministrstvo za kulturo. S tem je grobo posegla v konstitutivni element, na katerem je utemeljena slovenska državnost, in z nedomišljenim ravnanjem pokazala na očiten razkorak med domnevnim in dejanskim razumevanjem domoljubja. Minister dr. Žiga Turk je javnost sicer skušal pomiriti z obljubami, da bo skrb za kulturo v prihodnje enaka ali celo boljša kot doslej, in da je minister za to, da v Sloveniji cvete tudi kultura. A minister v podcenjujočem tonu, ki smo ga spremljali že v obdobju desnosredinske koalicije 2004–2008, že napoveduje ukinitev določenih institucij, ki so za nekatere ustvarjalce na področju kulture pomembnejše od ministrstva samega. Po zatrjevanjih ministra, ki je po številnih protestih dejal, da odločitev še ni dokončna, pa se vse bolj utrjuje prepričanje, da je bila njegova napoved prenagljena in nedomišljena in bo v svojih nasledkih imela nepredvidljive posledice. Tukaj mislim predvsem na ukinitev Javne agencije za knjigo in Slovenskega filmskega centra. Prav zaradi tega sva danes s kolegico mag. Majdo Potrato na Vlado naslovila posebno pobudo, da naj v skladu z veljavnimi normativnimi akti ohrani delovanje institucij, odgovornih za področje knjige in filma, da naj zagotovi institucionalno stabilnost in politično neodvisnost Javne agencije za knjigo in Slovenskega filmskega centra, da naj pred kakršnimi koli normativnimi spremembami Zakona o Javni agenciji Republike Slovenije za knjigo in Zakona o Slovenskem filmskem centru skupaj s strokovno javnostjo pripravi temeljito analizo delovanja obeh institucij in da naj sprejme dodatne ukrepe, ki bodo zagotovili neodvisnost področja knjige in onemogočili kakršnekoli možnosti vpliva na delovanje institucij, ki bi bile posledice večje ali manjše naklonjenosti političnih funkcionarjev v določeni založbi. In končno, Vlada Republike Slovenije naj izoblikuje tiste prioritete, ki bodo imele dejanske učinke na izhod države iz gospodarske krize, in naj preneha pod krinko racionalizacije spodjedati družbene sisteme, na katerih temelji identiteta slovenskega naroda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek, pripravi naj se gospod Matevž Frangež.
Hvala lepa. Spoštovani! Čeprav od tistih poslank in poslancev, ki so nastopali včeraj na odboru, danes nismo slišali nič novega, ampak kopijo včerajšnjih neprimernih očitkov in neargumentiranih nastopov, pa moram tudi reči, da gre za zakon, ki je posledica zmanjšane vlade in potrebe po tem, da se racionalizira znotraj vlade in državne uprave. Zato imamo na mizi Zakon o državni upravi, ki skuša po razmisleku in na podlagi izkušenj narediti nekaj, kar bo prineslo neke učinke. Vsi se zavedamo, da to moramo narediti in je treba narediti. Tukaj ste v kontradikciji. Nekaj časa govorite, da bi tudi sami naredili, pa da ste za racionalizacijo, vse, kar je pa na mizi, je pa praktično narobe. Ni področja, ki ga ne bi problematiziral kdo od poslancev. Pri tem je pa od včeraj do danes zelo jasno, da zabijate klin na svojstven način v koalicijo. Kajti že včeraj sem na podlagi razprave ene poslanke rekel, da se je včeraj že videlo, da bi bila Državljanska lista Gregorja Viranta v vsakem slučaju na tapeti in obsojena. Danes sta poslanka in poslanec rekla – gospa Tavš –, da če bi bila resnično želja ministra, bi že spremenili koalicijsko pogodbo. Gospod Möderndorfer pa, da minister danes tako, drugič drugače. Potem so mu pa nekateri ploskali. To je dvoličnost, to je dvoličnost. Zasluži si ploskanje zaradi tega, ker je predstavil dober program na hearingu. Ob vsakem slučaju, kot sem ugotovil včeraj, je bil vaš temeljni namen tega razbijanja, zabijanja klina, da Virantovo listo prikažete kot neverodostojno stranko, češ da je predlagala prenos ministrstva, zdaj si je pa premislila in tako naprej. Mene to ne preseneča, ker sem od nekoga iz vaših vrst zelo zaupno slišal, da je izjemno pomemben član vaše stranke rekel, da je trenutni primarni cilj za Pozitivno Slovenijo uničiti Virantovo listo, ker je preprečila prevzem oblasti in velike cilje, ki jih je imel gospod Janković, kako sanirati ljubljanski proračun – če bi bil na vladi. Seveda to bi bila prvenstvena naloga in prvenstveno se bi zlival denar tja. V to verjamem. Res vam je preprečil načrte, ampak preprečili ste jih sami zaradi nesposobnosti; zato ker je – če rečem malo karikirano – šel gospod Jankovič v politiko, ki jo podcenjuje, podcenjuje Državni zbor, podcenjuje vas kolege, ker beži iz parlamenta po dveh mesecih. To je nezaslišano norčevanje in žalitev parlamenta. Moramo reči, da je v politiko prišel po berglah – z vso simboliko. Zaradi tega vam je sedaj napoti Virantova lista. Ob prenosu ministrstva z enega ministrstva na drugega, ob poskusu, da se logistika za tožilstvo izboljša, da je boljše sodelovanje med kriminalisti in tožilstvom, to z vsem žveplom in ognjem napadate. Ampak včeraj se je potem tudi izkazalo, da vas je nečesa strah. Zelo vas je strah, da bi se dejansko delo tožilstva izboljšalo. Vaša kolegica je neprikrito pravzaprav pozivala tožilce k sabotiranju v naslednjem letu pri pregonu gospodarskega kriminala. Verjamem, da je izjemen strah, da bi lovke tožilstva, preiskave in kriminalistov segle do Cipra, do Liechtensteina in drugih davčnih oaz, kjer bi se videlo, kam se je prelilo na stotine milijonov slovenskega denarja. Ta strah, čeprav ga prikrivate, ste izrazili na neposreden način. Zaradi tega se mi je zdel smešen poskus – saj ne vem, če je bil poskus – hvalnice ali norčevanja iz gospoda Jankovića s strani gospoda, ki sedi za njim, ko je rekel, da Janković opozarja, da nekateri eno govorijo in drugo delajo. Gospod Janković je še pred dobrim mesecem govoril, da ne bo kandidiral za ljubljanskega župana [[...]]
Kolega Jerovšek, ponovno poudarjam, v obravnavi imamo 7., 9., 16. in 19. člen oziroma amandmaje. Prosim, da se držite tega in ne delate raznih izletov sem in tja.
Strah pred pregonom gospodarskega kriminala je povezan s 7. členom. To je prav gotovo v kontekstu. Glejte, nepoznavanje in nespoštovanje demokracije, očitki, da bo pa sedaj tožilstvo pod političnim vplivom – ali še stalno mislite, da so neposredno v tem času mogoči stari časi? Simbolično bom rekel: ko je v Vzhodni Evropi, pa tudi v Sloveniji – če omenim samo primer dachauskih procesov –, strašil in deloval tožilec Višinski. Kdor pozna politično zgodovino, ve, o čem govorim – o montiranih procesih. Tu govorite, kot da bo minister posegal neposredno. Jaz sem prvi, ki bom glasno rekel, če bo kak indic, da se je poskušalo "odmagati" tožilstvu, ne pomagati! Tega sem se spomnil danes, ko sem bil vmes na zgodovinskem simpoziju ob 80-letnici rojstva Jožeta Pučnika. Klanjam se njegovemu spominu in njegovemu velikemu delu za našo državo! Upam, da se mu vsi demokratično misleči v tem parlamentu tudi klanjate. Ampak tu govorite v takem smislu, kot da se bo usoda Jožeta Pučnika ponovila v tem našem mandatu. Ne bo se in ne sme se to ponavljati! To so grehi preteklosti. Bojim se, da je bil na začetku razprave napad na Študijski center za narodno spravo tudi v tem kontekstu, da vas moti resnica, ki se je tako kruto zgodila Jožetu Pučniku. Zaradi tega, kolegice in kolegi, ne obešajte na ta zakon in to spremembo pristojnosti nad statusom in tehničnim delovanjem tožilstva priveskov, ki jih tu sploh ni! Ne zavajajte ljudi in ne strašite ljudi! Raje se ukvarjajte s tem, da bo nekaj sto milijonov evrov, ki so izginili v prejšnjem mandatu, prišlo nazaj v proračun. To bi naj bila prvenstvena skrb tudi te strani, ki je bila na oblasti pred tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matevž Frangež. Pripravi naj se gospa Maša Kociper.
Spoštovane in spoštovani! Mislim, da je bila v procesu ustvarjanja vitkejše vlade zamujena ena pomembna priložnost; in to je, da v teh vprašanjih dosežemo pomembno soglasje, ker smo se več ali manj vsi strinjali, da potrebujemo vitkejšo vlado in racionalnejšo državno upravo. Žal pa mi je, da smo zamudili to priložnost, ki bi lahko rezultirala z nekim soglasjem, ker sem trdno prepričan, da ustroj vlade ni vprašanje koalicije, ampak vprašanje parlamenta. Ne znam si namreč predstavljati, da bomo ob vsakokratni zamenjavi oblasti na veliko selili urade, spreminjali ustroj državne uprave, ker ne nazadnje to prinaša stroške in je vprašanje, če bomo na koncu kaj prihranili. Drugič, in ne najmanj pomembno, to predstavlja tudi velik stres za zaposlene v državni upravi. Namesto motivirajočega, spodbudnega delovnega okolja jim tovrstne spremembe predstavljajo v prvi vrsti grožnjo. To ni dobro. Žal se o temeljnih vprašanjih nismo znali dogovoriti, četudi predstavljajo odstop od prakse v praktično vseh evropskih državah. Tudi pri najizrazitejšem vseh odprtih vprašanj, to je vprašanju tožilstva, je očitno prevladala neka koalicijska logika. Menim, da so konflikti v koaliciji do neke mere tudi pozitivni, da odpirajo debato in da kažejo neko luč, če hočete tudi opoziciji, da kljub vladnemu glasovalnemu stroju doseže pozitivne spremembe, zato jih želim motivirati, da medsebojne razlike izpostavijo tudi naprej, ker mislim, da je to temeljna sestavina demokratičnosti. Res pa je, da vsaka koalicija zahteva tudi prilagajanje, medsebojno popuščanje in podobno. Tisto, kar je moj strah, je to, da se bodo v tej koaliciji, tako kaže, prilagajali vsi drugi, razen SDS in to bo slabo za državo. Tisto področje, ki je bilo danes omenjeno zelo mimogrede, pa mislim, da je izjemnega pomena ne samo za sposobnost te države, da se izvije iz tega krča in krize, pač pa za perspektive prihodnjih generacij, je bilo danes malokrat omenjeno, zato mislim, da je najpomembnejše od vprašanj, o kateri danes govorimo. V prejšnji vladi smo naredili pomembne premike v oblikovanju neke aktivne vloge Slovenije v boju zoper podnebne Slovenije. To ni samo globalno vprašanje, to je lokalno vprašanje. To je vprašanje, na kakšen način bomo z aktivnimi politikami spodbujali naše gospodarstvo, gospodinjstvo pa tudi javni sektor, da se aktivno prilagajajo na izzive časa. Vemo, da je Slovenija v grožnjah podnebnih sprememb izjemno izpostavljena, da se tudi naša krajina utegne bistveno spremeniti, kaj šele naš dostop do naravnih virov. Pa ne samo vprašanje naše generacije, ampak vprašanje naših otrok in naših vnukov, naslednjih generacij, od katerih imamo to domovino zgolj na posodo. Prejšnja vlada je uvedla Službo vlade za podnebne spremembe kot izjemen operativni multidisciplinarni medsektorski pristop k temu, da v tej državi končno uveljavimo nujne politike na tem področju. Pripravljena sta bila dva pomembna akta; praktično usklajena v široki javni razpravi z najbolj zainteresiranim, to je izjemno dobro organiziranim nevladnim sektorjem na tem področju. Zadeve so praktično bile usklajene. Žal je predčasna narava prejšnjega mandata povzročila to, da obravnave teh dokumentov, gre za zakon o podnebnih spremembah in strategijo prehoda Slovenije v nizkoogljično družbo nismo zaključili. Oba dokumenta čakata sedaj na potrditev na Vladi in pričakujem od Vlade, da jih čim prej pripeljale v parlament. Za popotnico ukinjamo Službo Vlade za podnebne spremembe kljub jasnim in dobrim rezultatom na tem področju in jih dajemo pod pristojnost Ministrstva za kmetijstvo in okolje. Vem, da tega procesa ni mogoče preprečiti, pozivam pa ministra Bogoviča, da v nadaljnjih postopkih upravljanja z notranjim ustrojem državne uprave vsaj to področje uveljavi na ravni direktorata, zato da mu v medsektorskem pristopu, ki je na tem področju nujen, da večjo težo v imenu prihodnjih generacij, da nas nekega dne zaradi naše malomarnosti in naše neaktivnosti na tem področju ne preklejejo.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Maša Kociper. Pripravi se gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Začela bi malo drugače, kot sem nameravala. Kot sem že prej obrazložila, sem se sama pri sebi odločila, da bom v svojih razpravah čim manjkrat imenovala posamezne poslance z razlogov, ki sem jih naštela prej. Tokrat bom naredila izjemno in bom imenovala gospoda Jerovška, upam, da zadnjič, ampak ne morem si pomagati, da ne bi dala enega splošnega komentarja. Način njegove razprave in način razmišljanja največ pove o njem samem, kot prvo; in drugo, o stranki, v kateri je že 20 let. Bi ga pa prosila, da pri tem svojem razmišljanju ne sprevrača dejstev, ne sprevrača resnice in da si prebere – ali pa da mu kdo prebere – člen Kazenskega zakonika, ki govori o kaznivem dejanju žaljive obdolžitve. Pri tem ko ponavlja ene in iste neresnice, kot je dobro povedal gospod Möderndorfer, je včasih nanje res treba odgovoriti. In ker sem danes že 26-krat slišala, kako je gospod Janković rekel, da bo ostal v Državnem zboru, zdaj pa ga zapušča in sramoti institucije in tako naprej, pač odgovarjam, da ni nikoli rekel, da bo ostal v Državnem zboru. Rekel je celo, da kandidira zato, ker meni, da lahko svoje znanje ponudi kot predsednik Vlade, rekel je, da ga delo poslanca ne zanima, da do njega ne čuti strasti in zdaj bo poskušal svoje znanje in sposobnosti zopet ponuditi meščanom, kot župan. Takšna načelna drža se mi zdi veliko boljša, kot drža vašega predsednika, ki sicer štiri leta ni odstopil iz Državnega zbora, smo ga pa zelo zelo redko videli v tej dvorani in tudi zelo redko slišali. Poslansko plačo pa je vendar dobival, večinoma pa je delal za stranko. Ampak, dajmo, prosim, nehati z obračunavanji, ker nimajo konca. Kar sem želela povedati, je moja priljubljena tema –državno tožilstvo. Glede na to, kolikokrat sem ponovila že vse strokovne argumente, ustavne odločbe, mnenja strokovnjakov, vas s tem ne mislim zopet dolgočasiti. Bi pa rada opozorila na en zaskrbljujoč trend, na katerega ste nekako opozorili že številni poslanci pred mano. Vsi skupaj, stroka in opozicija, opozarjamo na ta problem in na neustrezne rešitve. Strinja se celo večina koalicije. Simpatično smo danes začeli z izjavami poslancev, naj preberem še jaz nekaj stavkov poslancev na prvi seji odbora, ko je bila ta rešitev prvič ponujena. Gospod Rihard Braniselj je po moji debati povedal: "Mi moramo povedati, da smo sprejeli protokol k tej koalicijski pogodbi. In to ni več tako, da bo tožilstvo pod Ministrstvom za notranje zadeve, se pravi, tožilstvo ostaja pod okriljem pravosodja, zato so te debate, menim, odveč. Potem je gospa Kotnik Poropat, zelo dobronamerno rekla: "Res je, da smo zapisali v koalicijsko pogodbo to zadevo, prenos ministrstva, vendar smo ugotovili, da to ni v redu, zato je bil podpisan protokol, ki bo to spremenil. Ampak danes smo že poslušali o tem protokolu. Protokol zadeve ne rešuje, rešuje jih zakon, zato je za DeSUS takšna rešitev nesprejemljiva in je ne bomo podprli." Nočem diskreditirati verodostojnosti gospoda Branislja in gospe Kotnik Poropat, ki sta mi osebno oba simpatična in ju spoštujem. Hočem pa s prstom pokazati na trend, ki se dogaja v tej koaliciji in ki je zaskrbljujoč. Strokovnjaki, ki sedijo v odborih, verjetno največji strokovnjaki posameznih strank za to področje, opozarjajo na neskladnosti, potem pride resorni strokovnjak, edini pravnik, ne edini, pardon, saj jih je kar nekaj, ampak minister za pravosodje in opozori, da je takšna rešitev nevzdržna in da je ne podpira. Prepriča svojega predsednika stranke doktorja prava, da to rešitev ponovno problematizira in predlagajo spremembo koalicijske pogodbe. NSi na svojem srečanju sveta stranke podpre to, da ostane tožilstvo pod pravosodjem, prav tako se na ta način opredeli DeSUS, Lista Gregorja Viranta. Tri stranke od petih, med drugim druga največja, se pravi, se ne strinjajo z rešitvijo v koalicijski pogodbi. Potem pa pride največja stranka, poda nespodobno ponudbo – tako jo je imenoval prof. Pirnat, odlično izrazoslovje –, ministru Pličaniču in DLGV, in DLGV potem to odločno zavrne, in evo, ministrstvo ostane pod MNZ. Nikogar nočem žaliti ali karkoli, hočem pa tudi vam, poslancem, pokazati, kam te stvari gredo. Koalicijska pogodba ni beton, to je sporazumni dogovor tistih, ki to pogodbo podpišejo. S sporazumnim dogovorom jo je možno kadarkoli spremeniti. To se je pokazalo pri spremembi na področju gospodarske demokracije. Ne se podrejati, ne puščati svoje strokovnosti in verodostojnosti, da se jo tako lahkotno potepta. Ste se uspeli dogovoriti, jaz vam čestitam, sestavili ste koalicijo, ste se dogovorili, upam pa, da se niste podredili. Včeraj sem vam na odboru dobronamerno ponudila naš amandma. Rekla sem: amandma ni prav nič zakompliciran, nič strokoven, nič politično zahrbten, samo pušča stvari tako, kot so. Če niste uspeli v koalicijskih dogovorih, kjer bi po svoji moči in strokovnih argumentih in podpori, ki jo imate v strokovni javnosti, morali, udarite po mizi na ta način, da pokažete svojo moč, ki jo imate kot neodvisni poslanci v skladu z ustavo in vztrajajte pri strokovni odločitvi. Toliko na temo državnega tožilstva. In samo še ena beseda v zvezi z Zakonom o javni upravi. Seveda od te vlade nismo pričakovali, da bo v enem mesecu naredila strategijo, kako rešiti to državno upravo in državo. Sem pa že včeraj ponovila, vodenje Vlade je prevzela stranka, ki se je tri leta pripravljala na prevzem oblasti, ki je več mesecev že pred volitvami mahala z rumeno knjižico, deset plus sto ali sto plus deset, kaj pa jaz vem, razlogov, in nam razlagala, da ima odgovore na vsa vprašanja. Tega ji ne oporekamo, to je njihova pravica kot pravica opozicijske stranke, ampak glede na te priprave, na to intenzivnost, glede na vse to, kar so nam razlagali, smo mislili, da vsaj strokovne in osnovne rešitve in strategije poznajo, in da jih bodo predložili v Zakonu o državni upravi. Hvala lepa.
Replika gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Pravzaprav si štejem v čast, da je gospa Kociper rekla, da način mojega razmišljanja in mojega govorjenja največ pove o meni samem. Res je, razmišljam protikorupcijsko in govoril stalno ostro proti korupciji, in to zaradi tega, ker vem, da me nihče ne bo mogel obsoditi za en evro, da nisem nikoli delal v organizaciji ali pa s kakšnimi zemljišči ali pa s čemerkoli, da v zvezi z davčnimi oazami mojega imena ne boste našli, pa trdno upam, da tudi mojih otrok ne, ki so seveda šele začeli svoje kariere, so diplomirali in tako naprej. In zaradi tega sem tudi vesel, da vas moti moj način govorjenja, da to javno pokažete, da vam je to zelo boleče. Zato ste, gospa poslanka, včeraj na neprekriti način pledirali k temu, da tožilstvo bojkotira, da sabotira delo na gospodarskem kriminalu v prihodnjem letu. To mi je zelo všeč, tak način, in temu je namenjen parlament. Še enkrat poudarjam, kar je v slavnostnem govoru rekel bivši predsednik nemškega parlamenta, "kdor trdi, da je," on je rekel, "prepir oziroma polemika o parlamentu nekaj slabega, ta zgolj hlini demokracijo". Jaz nisem za hlinjenje demokracije, jaz sem za to, da parlamentarci odkrito in jasno povemo tisto, kar je za javnost pomembno. In zdaj smo na začetku poti neke vlade in jo moramo tudi s temi debatami zavezati k čim bolj transparentnemu delovanju. Jaz si to želim od vsakršne vlade, od vsake vlade večno. In takšen bom tudi do svoje vlade. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar, pripravi naj se mag. Dejan Židan.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi! Ta razprava o pomembnem zakonu o državni upravi se že preveša v neke iracionalne debate, od katerih in do katerih se ograjujem. Pač pa grem nazaj na ta predlog zakona, ki je danes na mizi, o katerem mislim, da je tudi Pozitivna Slovenija razmišljala zelo podobno, da je treba spremeniti Zakon o državni upravi, da je treba preko tega zakona doseči, da se bo veliko balasta, ki se je nabralo v teh segmentih, nekako anuliralo, dalo na stran, da bo državna uprava učinkovita, da bo taka, kot jo zasluži poštena država in pošten narod. Tudi če bi Pozitivna Slovenija bila vladna stranka in bi sestavljala vlado in tako oblikovala tudi zakonodajo, bi zakon o državni upravi verjetno pripravila premišljeno, domišljeno. Pripravljal bi ga tako, da bi bilo analitično pregledno, kaj bo ta zakon prinesel dobrega in na kakšen način bo ohranil vse tiste segmente, katerih bi se lotili. Naredila bi takega, ki ne bi bil političen, torej apolitičnega. In naredila bi takega, da bi bil v celoti usklajen z ustavo. Danes ta predlog zakona ne odgovarja pozitivno na vse te elemente, ki sem jih naštel. Zakon je v nekaterih segmentih zelo nepremišljen. Seveda je všečen, je všečen tako našim državljankam in državljanom kot je všečen še komu drugemu, saj gre v nekaterih segmentih za kozmetične popravke. Mi nismo za to. Smo za to, da bi kljub vsemu imel neke elemente, ki bi učinkovali na dobro organizirano državno upravo. Škoda je, da se ne ujemamo v elementih, ki so bili danes že večkrat izpostavljeni, torej segment, ki zadeva tudi Ustavo in ki ga opredeljujemo kot tretjo pravosodno vejo oblasti. To, da koalicijska pogodba določa nekatere vsebine in poteze, nikakor ne opravičuje, da to ni usklajeno z ustavo. Koalicijska pogodba ne more biti podrejen akt ustave. Ustava je najvišji državotvoren akt, ki bi ga bilo treba spoštovati. In če koalicijska pogodba nekako oblikuje to drugače in zastavlja drugače, potem bi bilo treba in bi jo bilo vredno uskladiti z ustavo in ustavnimi načeli. Gre za ukinjanje nekaterih uradov. Ne bom se dotikal tistega, ki se ga je dotaknil že kolega Frangež, ki pokriva nekoliko bolj tehnične vsebine. Dotaknil bi se tistih uradov, ki zadevajo človekove pravice, torej vseh tistih uradov, katerih vsebina je vnešena iz ali v deklaraciji o človekovih pravicah, bodisi evropskih, svetovnih institucij bodisi nenazadnje tudi Organizacije združenih narodov, urada o enakih pravicah, urada o verski problematiki, tudi urada o manjšinskih vprašanjih. Zanimivo je tudi mnenje predstavnika manjšine, da tudi do tega vprašanja ukinjanja urada nima niti najbolj izostrenega, izoblikovanega svojega mnenja. Gre za zelo zelo površno oblikovanje nekega zakona, za katerega mi v celotni in vseh razpravah ne želimo ničesar drugega, kot konstruktivno prispevati k temu, da bi bil zakon tak, da bi bil sprejemljiv tudi za nas, ki v določenih segmentih gledamo drugače. Tu gre za državno tožilstvo, tu gre nenazadnje tudi za kulturo in še za druge zelo zelo pomembne stari. In kakorkoli se tretirajo in dojemajo naše razprave kot napad na pripravljavce, moram to absolutno zanikati. Gre samo za konstruktiven prispevek in za malo bolj subtilno obravnavanje vse te problematike, ki bo zanesljivo za seboj potegnila neke posledice. Danes govorimo velikokrat o tem, da ni rezultatov oziroma da ni posledično ugotovljeno, kakšni bodo učinki. Veste, to se zdi tako, da Vlada skoči, potem pa reče: "Hop, zdaj pa bo, kar bo." Mi bi radi, da se analitično to pripravi in da vidimo, v kaj gremo. In da bo to tudi posledično učinkovito, da bo stroškov manj in da bo bolj učinkovito obravnavanje vseh teh področij. Podpiram vse amandmaje, ki jih je vložila naša stranka Pozitivna Slovenija, tudi opozicijska stranka SD. Sem pa zelo zelo skeptičen do tega zakona, za katerega mislim, da bi lahko bil bolje pripravljen, nenazadnje pa vliva en strah in eno bojazen, če vidite, da zakon že na samem štartu ni usklajen krogu koalicije, da so tu različna razmišljanja in različni pogledi na oblikovanje celotnega zakona o državni upravi, tako da potem upravičeno tudi mi ne moremo biti zadovoljni s tem in pa povsem mirni, ko bomo sprejemali ta zakon. Jaz ga zanesljivo, razen teh amandmajev, ki smo jih vložili, ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Zadnji v tem sklopu ima besedo mag. Dejan Židan.
Spoštovani predsedujoči, drage kolegice in kolegi, gospod minister, lep pozdrav! Mislim, da nam mora biti tu jasno, moramo tudi jasno povedati – vsaka vlada ima pravico, da si naredi življenje takšno, da bo lažje vladala. Tudi ta vlada, ki je sedaj, ima vso pravico. Vsaka vlada ima tudi pravico, da si nastavi takšne ljudi, s katerimi lažje dela, ker so bolj usposobljeni, ker jim zaupa. In tudi ta vlada ima to pravico in temu oporekati ne bi bilo prav. Danes bom navedel dva pomisleka. Prvi pomislek je ta slavna zgodba, ki jo danes poslušamo, že pomemben del dela in je povezana s tožilstvom. Ali je to sploh ustavno, bo seveda povedalo ustavno sodišče v času ustavne presoje. Mene pa bolj politično zanima nekaj. Kaj se mora zgoditi neki stranki, ki je v koalicijskih pogajanjih tako zelo zagovarjala načelo, da je politično nehigiensko, neprimerno, da je to minimalni pogoj, da mandatar, levi ali desni, ki je pod nekim sumom ali pod nekim postopkom, ne more imeti nadzora nad tožilstvom? Kaj se politično mora zgoditi, da osnovni pogoj tiste stranke kar izgine v zrak? Mogoče mi boste, gospod minister, to znali povedati. Drugo opozorilo, mislim, želja – težko damo kot opozicija neko opozorilo – je pa seveda Službe Vlade Republike Slovenije za podnebne spremembe. Ali so podnebne spremembe ali niso, to je seveda dandanes vprašanje, ki ni več hipotetično. So. In imamo veliko škodo kot država, kot Evropska unija in tako naprej. V tem trenutku ima samo še 9 evropskih držav od 27 to službo združeno z okoljem. Podnebne spremembe so nekaj dosti več. Govorimo o gospodarstvu, govorimo o energetiki, govorimo še o zdravstvu in marsičem drugem. Jaz mislim, spoštovani minister, da ste tukaj naredili napako. Bi pa mogoče, če mi malo pozornosti namenite, bom lažje govoril. Hvala. Bi pa rad, da mi odgovorite, kako garantirate, da bo zdaj ta služba, ki jo ukinjate, ta njena funkcija še vedno ostala horizontalna? Hvala.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali seznam razpravljavcev. Ali želi še kdo razpravljati? Očitno da. Zaradi tega ponovno odpiram prijavo. Prosim, začenjamo s prijavo. Besedo ima gospod Ivan Vogrin.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Zadeva je očitno zelo občutljiva. In osebno menim, da je seveda moja dolžnost, da izrazim tudi svoje mnenje v tej zadevi. Moja dolžnost in moja pravica. Ker je očitno zadeva tako občutljiva, se sprašujem in sprašujem tudi vas, zakaj se tako mudi s to zadevo, če je zdaj, če se ne motim, 20 let funkcioniralo tožilstvo v okviru pravosodja. Ali ne bi bilo modro, da počakamo, uskladimo stvari v koaliciji, če jih ne moremo uskladiti, pa pustimo. Zdaj imamo občutek, da na silo nekaj poskušamo spremeniti. Sam osebno menim, da moram ravnati po svoji vesti. Zato se mi pojavi vprašanje, kako naj se odločim? Ali tako, kot je predlagal minister dr. Pličanič – za katerega menim, da je seveda odličen strokovnjak za to podočje z veliko izkušnjami –, ali tako, kot pač nekako želi koalicija? 17. 2. je gospod minister bil na naši poslanski skupini in dobili smo dokument Predlog spremembe koalicijske pogodbe z argumenti. Predolgo je, da bi jaz zdaj to čital, bistveno bom povzel. Gospod minister seveda podaja argumente za to, da ostaja tožilstvo v okviru pravosodnega ministrstva. In menim, seveda, da je veliko argumentov za to. Na 4. strani je napisano naslednje, "načrtovana sprememba koncepta kazenske preiskave [[prenos pristojnosti iz sodišča na državno tožilstvo]] je še dodaten razlog proti prenosu pristojnosti za državno tožilstvu k Ministrstvu za notranje zadeve. Ukinitev sodne preiskave nikakor ne pomeni policijsko-tožilske preiskave, ampak gre lahko le za prenos pristojnosti za vodenje preiskave s sodišča na državnega tožilca. Torej je taka načrtovana sprememba lahko samo dodaten argument, da državnega tožilstva niti na simbolni ravni ni mogoče umeščati v MNZ. Če namreč preiskave ne bo več vodilo sodišče, razen redkih odredb za najhujše posege v človekove pravice, je torej nujno, da državno tožilstvo ni policiji prirejeno, ampak od nje ločeno, funkcionalno in organizacijsko. Tako po veljavnem ZKP kot tudi po predvidenih spremembah državni tožilec v konkretnih zadevah namreč policijsko delovanje nadzoruje tudi z vidika zakonitosti". To je za zaključek in na treh, štirih straneh argumentirano. Zdaj pa vi povejte, kako se naj poslanec, ki želi dobro delovati, v korist ljudi, od katerih je bil izvoljen, odloči? Ali naj sledim navedbam ministra, ki ga spoštujem, čeprav ga poznam kratek čas, pa se mi zdi zelo kompetenten, strokoven, človek z integriteto, ali navedbam nekih drugih – ne vem, glejte, težko vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni tudi z moje strani! Besedo ima kolega, gospod Roman Jakič. Pripravi naj se, prosim, mag. Matej Tonin.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Še enkrat sem se javil zavoljo tega, ker sedim v tej dvorani in zelo pozorno poslušam vse razprave. Moram reči, da mi je iztočnico dal gospod Vogrin, ko je rekel, kako naj glasuje poslanec. V skladu z ustavo – po svoji vesti. In če boste spoštovali svojo vest, glede na to, da ste vi glasovali tako, znotraj poslanske skupine, da je vaša stranka glasovala tako, kot ste zdajle povedali, in da minister javno prizna, da se ne strinja s predlogom, ki je na mizi, in nasprotuje združevanju na ta način, potem pričakujem, da boste glasovali vi, ne pa, da bo nam očitano, da koalicijske stranke diskreditira Pozitivna Slovenija. Diskreditirate se sami, če ne sledite tistemu, o čemer ste prepričani, da je prav za to državo. In na tej točki me prav zanima, kako se boste odločili, ko bomo glasovali. Ker s tem, da v javnosti govorite, da ste zoper tega, da policija ne bo podrejena tožilstvu, ampak obratno, boste morali sami očistiti svojo vest. Hotel pa sem se oglasiti tudi zaradi tega, ker je kolega Jerovšek v svojem stilu, kakršnega ima, govoril, kar je že govoril, ne bom vsega našteval, na primer od kje je v Luki Koper s 140 milijonov plusa v letih od 2004 do 2008 nastala več kot 100-milijonska luknja. Da ne govorim o tem, da je Hit ustvaril 3 % družbenega bruto proizvoda in ko so ga prevzeli kadri SDS, je šel pod vodo, o Iskraemeco, Intereuropi, o podaritvi Slovenskih jeklarn. Hotel pa sem mu povedati nekaj drugega. Ko govorite o tožilstvu – omenili ste sicer svoje otroke, jaz bi pa omenil vašega brata, ustavnega sodnika, ki je skupaj z ideologom SDS Petrom Jambrekom in Lovrom Šturmom, ministrom, že leta 1928 [[...]] [[smeh v dvorani]] 1998, pardon. Jaz se rad smejem, gospod Jerovšek, ampak tole je resna tema. Leta 1998 so ustavni sodniki sprejeli soglasen sklep, kjer so povedali takole, citiram, "ustavna uvrstitev tožilstva med sodstvo na eni ter odvetništvo in notariat na drugi strani jasno kaže na to, da je tudi ustavodajalec izhajal iz pri nas tradicionalnega pogleda na tožilstvo kot del pravosodja v širšem smislu. Čeprav sta tako organ za notranje zadeve preko pristojnega ministrstva kot državno tožilstvo samostojna državna organa, je v funkcionalnem pogledu na tem področju državno tožilstvo tisto, ki lahko zahteva določeno ukrepanje od organov za notranje zadeve in ti se morajo po teh navodilih državnega tožilstva v skladu z zakonom tudi ravnati, saj sicer ni mogoče predstavljati učinkovitega izvrševanja funkcije pregona storilcev kaznivih dejanj". Ta položaj v bistvu zahteva funkcionalno odrejanje organov za notranje zadeve državnemu tožilstvu in ne obratno, spoštovana gospoda! To je stališče Ustavnega sodišča, kjer so trije vaši ideologi, da ne govorim o vseh strokovnjakih, ki danes govorijo, da je to nesprejemljiva zgodba. Omenil sem bordojsko deklaracijo, ne bom vam je še enkrat citiral, poglejte malo čez mejo. Ampak kolegica Romana Tomc bo imela problem kot vodja Delegacije Državnega zbora v Parlamentarni skupščini Sveta Evrope prepričati, da ta država v bistvu ne spoštuje odločbe Sodišča za človekove pravice v Strasbourgu, ki prav tako govori točno to, kar so rekli ustavni sodniki že leta 1998. Naj končam in seveda ne bom se več k tej točki oglasil. Kolegica Alenka je govorila o tem, da ta zakon nima finančne ocene. Res je, ni finančne ocene. Ni pa tudi komperativne analize, kaj to pomeni in ali taka zakonodaja obstaja na tem svetu, ne na svetu, se bom opredelil na 27 najbolj demokratično razvitih držav, ki tvorijo Evropsko unijo. Ni. Take rešitve ni! Imela jo je pred 20 leti Anglija in še ta jo je po enem letu ukinila, ker je ravno to ugotovila, da ni mogoče, da ni mogoče, da bo zdaj notranji minister lahko odrejal izredni nadzor nad delom tistih, ki sicer nadzorujejo njegove ljudi. Hvala.
Hvala lepa. Replika gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Imel sem občutek, da je kolega Jakič želel polemizirati z mojim bratom in s tistim, kar je zapisal v ustavni odločbi, vendar jaz se s tistim strinjam, absolutno. In zdaj, ne vem, ali pa ne razumete Zakona o državnem tožilstvu, ki ostaja nespremenjen in določa ravno to, da se organi pregona funkcionalno podrejajo tožilcem in tožilstvom. To je vse v uveljavi še poostreno s spremembo Zakona o tožilstvu, ki ga je predložil prejšnji minister. Ravno to je edini argument, ki je bil, mislim, za Listo Virant, da je želela združiti to, da bo to funkcionalno podrejanje organov pregona, se pravi kriminalistov, bolj izvedljivo, da bo krajša pot. Naj me minister popravi, če to ni tako. Absolutno. Drugače pa kolega Jakič, tudi meni bi bilo lepše, če danes o tem ne bi govorili, če bi ministrstvo kar tam ostalo. Hkrati sem pa vesel, da je prišlo marsikaj na dan, kje vas boli, da bi dejansko tožilstvo postalo operativno, da bi se gospodarski kriminal uspešno preganjalo. To je pa, izgleda, boleča točka v vaši stranki. Moralo bi biti tako, da bi se vsi skupaj zavzemali, da bi bilo operativno, da bi mi zmanjšali korupcijo in gospodarski kriminal. Upam, da ga bomo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Matej Tonin, pripravi naj se mag. Alenka Bratušek.
Še enkrat, lepo pozdravljeni! Škoda, ker gospe Kociper ni v dvorani. Pride nazaj? [[oglašanje iz dvorane]] Super, super. Hotel sem samo reči, da imam občutek, da imava z gospa Kociper zelo dobre razprave, ker eden drugega siliva, da se trudiva z argumenti in s tem tudi stvari nekoliko bolj razsvetliva in narediva jasnejše. Zato se jaz ne bi izogibal uporabi imen. Zakaj bi se pa bali uporabiti imena, saj se vendarle ne bojimo argumentacije, pa tudi razprave tako niso tako suhoparne. Če se vrnem na tisto stvar, kjer sem ji jaz dal žogico, pa mi jo je potem ona vrnila nazaj, ko sva se pogovarjala, kdo bo zdaj preganjal kriminalce, ali tožilec ali minister. Jaz trdim, da tožilec, ona je trdila, da minister, ker je izhajala iz sklepa neke stranke in iz tega naredila zaključek, da naj bi to pomenilo, da bo minister določil, koga se bo preganjalo. Mogoče ona izhaja iz lastne izkušnje ali iz razumevanja, ampak če ona to ve, da je kakšen minister usmerjal ali pa na nek način določil tožilcem, koga morajo zapreti in koga morajo preganjati, potem mora to nemudoma prijaviti. To je prva stvar. In druga stvar, ki jo jaz vidim. Kaj pa lahko minister dela – to pa je zagotavljanje materialnih pogojev. Tisti, ki nekoliko bolje poznate delo teh organov, veste, kje je temeljni problem. Temeljni problem pri teh procesih je ta, da ko nekoga obtožijo, se tožilci praktično na vsaki obravnavi izmenjujejo in ne poznajo v detajle primera. Medtem ko je pa na drugi strani odvetnik vedno en in isti. In ta odvetnik, normalno, pozna zadeve v nulo, kot bi se po domače reklo. In to je tisti problem, zakaj danes stvari ne funkcionirajo tako, kot bi morale. In dolžnost ministra je, da zagotovi takšne pogoje, da bodo lahko te stvari funkcionirale. In še enkrat rečem, če sta oba člana Vlade in če je tožilstvo neodvisno, je praktično na nek način vseeno, pod okrilje katerega ta zadeva sodi. Vsekakor pa drži, to kar ste danes večkrat poudarjali, da tudi v NSi nismo imeli problema s tem, da bi tožilstvo ostalo pod pravosodjem. Ni nobenega problema, ampak kje, ker ste spraševali, kaj se spremeni, kaj se v človeku, kaj se v politiki spremeni, da se to naredi. Ja, podpisali smo koalicijsko pogodbo. In vsaj kar se tiče Nove Slovenije, vam se zdi to smešno, ampak meni se zdi za delovanje politike kot takšne in nas vseh, če damo besedo, da to besedo držimo. Brez tega enostavno ni mogoče delovati. Žal. In če smo v tej koalicijski pogodbi zapisali, da je spremembe možno doseči, samo če se strinjamo vsi, potem so pravila igre jasne. In bo to pravilo upoštevano tudi takrat, ko bo SDS hotel nekaj spremeniti, pa tega vsi ostali ne bomo želeli. Bodo za njih veljala ista pravila. Bistveno pa se mi zdi, še enkrat poudarjam, in za politiko nujno, da držimo dano besedo. To je ena stvar. Gospod Möderndorfer je spraševal: "Prosim, dajte nam povedati, kdo bo kaj nadomestil, kaj se bo spremenilo, kdo bo te naloge opravljal?" Gospod Möderndorfer, zakon piše, mislim, v 1. členu, da bo Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve prevzelo naloge Urada za enake možnosti. Se pravi, to je en odgovor. Potem, v 11. členu piše, da bo to veliko ministrstvo za izobraževanje in tako naprej, prevzelo naloge, ki jih zdaj opravlja Urad za verske skupnosti, se pravi, tudi to je bilo obrazloženo. Potem 5. člen govori, da bo prevzelo Ministrstvo za kmetijstvo in okolje naloge, ki jih zdaj opravlja Urad za podnebne spremembe. Gospod Möderndorfer to morate priznati, da to noter piše, jaz pa vam tudi priznam, da ste pošteno povedali, ko ste rekli: "Tudi če bi bili mi na oblasti, bi morali nekaj spremeniti." Prav imate. In tukaj vas popolnoma razumem, zato morate tudi vi nas razumeti, da poskušamo določene stvari spremeniti na boljše. In, no, gospod Mišič, on zna kakšno stvar zasoliti in tako lepo povedati glede seštevanja in odštevanja. Saj veste, takrat se je tudi 44 glasov raztegnilo na 48, pa vas nismo učili poštevanke.
Hvala lepa. Replika, izvolite.
Glede na to, da ste omenili, da se nekako razumeva, vam moram še enkrat povedati, ker zgleda, da ne razumete. Midva se ne razumeva. In ne razumeva se predvsem v tem kontekstu, da preprosto ne morete razumeti, da koalicijska zaveza ne more biti nad zakonom in nad Državnim zborom. In zato v tem hramu govorimo samo o tistem, kar za ta hram velja, in to je zakonodaja. In zato se danes pogovarjamo o zakonu. Kaj imate pa vi znotraj koalicije, lepo vas prosim, to je vaša težava in vaš problem, da javno o tem razpravljate. In nas to ne zanima. Nas zanima samo to, kar bo na koncu javnost vprašala – ali je to zakonito ali ne? Torej, ni zakonito, to trdimo mi. In v tem se midva ne razumeva, ker mi ne osporavamo vašega koalicijskega sporazuma, ampak samo zakon. In tu boste morali meni priznati, da preprosto ne morete dati vse v eno vrečo. In zato nimava uspeha v razumevanju. Hvala lepa.
Hvala, gospod Jani Möderndorfer. Besedo ima mag. Alenka Bratušek. Prosim, da se pripravi gospod Mihael Prevc.
Hvala za besedo. Po zelo poglobljeni razpravi predgovornika o tem, da je pa res čisto vseeno, ali je to pri enem ministru ali je to pri drugem ministru, lahko razumem, da so vaše ocene, skupne koalicijske, če se danes to tako zgodi, da je pač gospod Gorenak bolj sposoben od gospoda Pličaniča. In to za področje tožilstva, za katerega je na komisiji, ko smo obravnavali njegovo kandidaturo, priznal, da ga ne pozna dobro in si bo zato priskrbel državnega sekretarja, ki bo to področje bolje poznal od njega. Takšni argumenti nas in tudi javnost težko prepričajo. Danes je bilo omenjeno, da je koalicija neka velika srečna družina. Jaz družino razumem kot skupnost, kjer smo skupaj zato, ker nas druži ljubezen in se znamo sporazumevati in ne podrejati, kar smo danes in včeraj lahko velikokrat, da ne rečem neštetokrat, slišali, "smo se podredili želji največje koalicijske stranke". Toliko. Ampak svoje probleme znotraj te velike srečne družine boste res morali reševati sami. Gospodu Vogrinu bi pa tudi jaz povedala, da ustava res jasno govori in določa, kako poslanci moramo glasovati, to je izključno po svoji vesti. Tako da jaz verjamem, da za vas o tem, da bi naš amandma podprli in pustili tožilstvo tam, kjer je že 20 let, kot je bilo rečeno, ne bo problem, ker vest vam govori to, navodila stranke ali pa največje koalicijske stranke sicer nekaj drugega, ampak ustava, ki pa verjetno je naš najvišji akt, govori pa tako, kot sem povedala. Spoštovani gospe in gospodje Liste Virant, DeSUS in tudi Nsi, danes lahko pokažete, da govorite in delate isto. Ne tako kot kolegi iz SDS. Danes ste lahko ob eni drugi vsebinski razpravi slišali, kaj so, mislim da, leto in pol nazaj govorili in kaj danes ob isti zadevi, mogoče ob še nekoliko slabših pogojih, delajo. Pokažite nam in pokažite tudi vsej slovenski javnosti, da imate hrbtenico. In da to, če nas stroka v nekaj prepriča, znamo tudi na tipkah, ki so pred nami, pritisniti tako, kot nam veleva naša vest in ne koalicijska pogodba.
Hvala lepa, mag. Bratušek. Besedo ima gospod Mihael Prevc, pripravi naj se, prosim, gospa Patricija Šulin.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani minister, spoštovani poslanke in poslanci! Ob tej razpravi o amandmajih k Predlogu Zakona o državni upravi mi je vedno bolj jasno, da ta vlada 100 dni miru sigurno ne bo imela. Vlada je pravzaprav s tem zakonom zasnovala svoj okvir dela in svoj način dela. Povsod je takšna praksa in pravzaprav ne vem, zakaj bi bila pri nas drugačna. Vsi razpravljavci, predvsem s strani opozicije, razpravljate, kako se nič ni spremenilo, kako so reorganizacije slabe in tako dalje. Če sem čisto iskren, se korenita reorganizacija sploh še ni dobro začela. Prvič se je zgodilo tako obsežno združevanje resorjev in moramo razumeti, da je ta zgodba za Vlado zelo zahtevna in tudi težavna. Če pričakujete, da bo minister edini, ki se bo zamenjal na posameznem ministrstvu, potem lahko to ocenim kot ceneno demagogijo za javnost. Kajti marsikaj je bilo narobe na ministrstvih, zato tudi smo v tem položaju, v kakršnem smo. Zdaj pa, da bi kar celotne ekipe pustili povsem enake, kot so bile do zdaj. Najbrž bi želeli, da se kar podredijo obstoječi ekipi in delajo naprej tako kot zdaj. Tako da bi mogoče prosil, da naj gospo Bratušek ne skrbi toliko, kdo bo vozil posameznega ministra, ampak naj bo predvsem pozorna na to, kaj bo minister naredil in kakšni bodo učinki njegovega vladanja in njegove politike. Pred nami je stabilizacija finančnega stanja države in od gospe Bratušek pričakujem, da s svojim znanjem in nenazadnje s svojimi izkušnjami na tem področju tej vladi raje pomaga. Od branjenja obstoječe strukture in ureditve ter komentiranja raznih medijskih člankov, ki niso dobro preverili informacije, državljani prav dosti nimajo. Ne rečem, da poti do cilja, ki si jo je izbrala ta vlada, ne smete komentirati oziroma kritizirati, pričakujem pa, da bodo vaše kritike v nadaljevanju bolj usmerjene v samo izvajanje ukrepov za stabilizacijo finančnega stanja države in ne zgolj na kritiko, kako se je nekdo tega lotil. Resnično bi si želel, da vaša konstruktivnost, spoštovana opozicija, ne ostane zgolj na papirju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Patricija Šulin. Pripravi naj se, prosim, gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Danes smo tukaj slišali terminologijo "poigravanje z ljudmi". Pravzaprav bi temu res bilo tako, če nova vlada na situacijo, v kateri smo, ne bi odreagirala. Socialne posledice prejšnjega vladanja in povečevanja števila zaposlenih v novih uradih in agencijah so pravzaprav privedle do nuje krčenja števila javnih uslužbencev in uradov. V nove urade in agencije je prejšnja vlada pravzaprav trpala novozaposlene, kar mogoče ne bi bilo niti tako narobe, če bi skrbela tudi za ukrepe dviga gospodarstva. Se tudi čudim tistim, ki sprašujete, kaj se je spremenilo, kaj je bilo slabo, da je treba uvesti vse te spremembe. Z gotovostjo trdim in tudi vsi tukaj prisotni lahko ugotovimo, da zaradi tega, ker znaša naš dolg že skorajda 17 milijard evrov, mislim, da je ta številka zadosten razlog, da so nujne tudi spremembe v zakonodaji, kot je Zakon o državni upravi. Gotovo pa le sprememba tega zakona ne bo dovolj, saj je v naši državi gospodarski kriminal v pravem razmahu, kar sem imela priliko videti tudi v dosedanji službi pred vstopom v poslanske vrste, saj sem bila zaposlena v državni upravi na področju davčne inšpekcije. Tu bo za vse nas še veliko dela. Nekateri tudi zelo pogrešate finančni izračun krčenja zaposlenih in uradov. In četudi bi ga imeli zelo natančno podanega, sprašujem, zakaj je eksaktna številka v tem trenutku tista, ki bi povedala, da so spremembe nujne. Menim, da sta stroka in pravzaprav tudi celotna javnost pravilno ocenili, da je racionalizacija nujna. Vemo tudi, da po izplačilu odpravnin za te naslove odlivov iz proračuna ne bo več. Se pa globoko strinjam s tistimi, ki pravite, da ni dobro iti v šolstvo z ideologijo. Ja, treba jo je odstraniti iz zdajšnjega šolskega sistema tudi zato, ker se mlade načrtno oddaljuje od narodne zavesti, ljubezni do naše države.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gašpar Gašpar Mišič, potem pa, če bo treba, ponovno odpiramo razpravo.
Hvala lepa, podpredsednica. Ugotavljam, če bi se obnašali zares racionalno in dolgoročno koristno, bi vlada pri reorganizaciji vladnih služb in državne uprave morala bolje prisluhniti stroki in pridobiti čim širše soglasje oziroma strinjanje tudi opozicijskih poslank in poslancev. Morda bi bilo smiselno celo uzakoniti postopek preoblikovanja oziroma reorganizacije služb s potrebno dvotretjinsko večino. Tako se nam ne bi dogajalo, da ob vsakokratnem prevzemu oblasti odpiramo oziroma zapiramo ali ukinjamo posamezne službe oziroma resorje. Tako kot pač komu paše. Na žalost so nekaterim bolj pomembni njihovi stolčki, kot tisto, kar je dobro za državljanke in državljane Republike Slovenije. Ustavno pravno je jasno, da tožilstvo spada pod pravosodje in nikakor ne pod izvršilno vejo oblasti, še manj pa pod resor notranjega ministrstva. Zato ste sedaj nekatere poslanke in poslanci iz koalicije tudi v dilemi, kako se odločiti. Odločite se po svoji vesti, tako kot se bom jaz odločal in kot se vedno odločam, ko glasujem, brez prisile, brez pritiska, zato je danes zelo pomembno, da prisluhnemo stroki. Spoštovani gospod minister, jaz bom tudi sledil vam, ki ste v koaliciji, in ker vas kot strokovnjaka, kot stroko cenim, bom glasoval proti, če se ne bo podprl naš amandma, ki smo ga predlagali oziroma sta ga vložili SD in Pozitivna Slovenija. To lahko še vedno naredite, kajti glasovanje je pred nami in ne za nami. Tudi slovenska strokovna javnost in splošno laična javnost to od vas pričakuje. Gospod minister, pokažite, da ste takšen, kot ste, svojo pokončnost in mi vam bomo sledili, ne glede, kako nas gledate, kot opozicijo ali kogarkoli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Prijavljeni so trije razpravljavci. Prvi ima besedo mag. Matej Tonin. Prosim, če se potem pripravi mag. Majda Potrata.
Jaz bi si kljub vsemu želel, da bi tudi s kolegom Möderndorferjem iskali predvsem skupni imenovalec in skupne točke, ne toliko razlike.Rrazlika med nami je, da izhajamo iz različnega prepričanja. V Pozitivni Sloveniji vsekakor še vedno mislijo, da je minister tisti, ki konkretno daje navodila tožilcem, jaz pač tega ne mislim. Tudi zaradi tega je najbrž gospa Bratušek rekla in uporabila tezo, češ, zdaj se mora pa koalicija odločiti, kateri minister je bolj sposoben, da bo to naredil. Tukaj pač enostavno ne gre za sposobnost, gre predvsem za povezovanje dela tožilcev in pa kriminalistov in za zagotavljanje materialnih pogojev. To je vse.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Tudi če zamižim, imam pred očmi še vedno živo rumeno knjižico z napisom 10 plus 100 in slišim še vedno vzklik gospoda Ivana Janše ob nastopu, da zdaj je v Sloveniji krize konec. To dvoje torej negira tisto, kar mi počnemo, in vas hočemo prepričati, da rešitve, ki nam jih ponujate, niso dovolj premišljene in da njihovih nasledkov tudi ni mogoče do kraja oceniti. Kakorkoli že berem 1. člen tega zakona, gospod Tonin, poglejte, ker nimajo vsi teksta pred seboj, "Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve opravlja naloge na področjih delovnih razmerij in pravic iz dela, zaposlovanja in poklicnega usposabljanja, enakih možnosti, družine, socialnih zadev, invalidskega varstva, vojnih invalidov, vojnih veteranov in žrtev vojnega nasilja ter vojnih grobišč". To so samo delovna področja in nič ni govora o tem, kako bo organizirano. In to je tisto, o čemer mi govorimo. Ni predvidene organizacije in se ne ve, ali bo Urad za enake možnosti deloval na ravni direktorata, ali bo njegova dejavnost razpršena in prenesena v Direktorat za družino. No, nekaj o žrtvah vojnega nasilja ter vojnih grobiščih sem že poprej rekla in se gospodu ministru zahvaljujem za tisti del odgovora. Pričakujem, da bo trezno premislil o tem, kateri zavodi opravljajo naloge v skladu z ustanovitvenimi akti in da se tudi ne prekrivajo z dejavnostjo drugih institucij ter ne posegajo v ocenjevanje dela drugih institucij. Obstaja pa tu še nek drug problem, na katerega pa pozabljate. Prva poteza nove vlade je bila razrešitev treh funkcionarjev. Ko so razrešili ali ko ste razrešili vodjo Urada za verske skupnosti, se je zainteresirana javnost, kamor sodi Rimskokatoliška cerkev in druge verske skupnosti, oglasila, da tak urad niti ni potreben, zato ker je to sentiment in sediment bivšega režima. Gre torej za to, da tu ni bilo konflikta. Kar nas pa je tistih, ki spremljamo enakih možnosti, pa opozarjamo na to, da se Urad za enake možnosti po 20 letih ukinja, in samo žalosti me lahko, da zdaj, ko ima parlament 31 poslank, ukinjamo urad. Če mislimo, da je vse, kar prinaša politika enakih možnosti, doseženo s tem, da sedi v parlamentu 31 poslank, vam zagotavljam, da to ni to, zato ker bo treba videti, kakšni so dejanski učinki in kakšen je napredek tudi v politikah posameznih področij, ko dobivajo ženske tolikšno težo v parlamentu, kolikor smo zmeraj trdili, da jo je treba – da se namreč vloge žensk ne da opaziti, če ni v nekem političnem telesu vsaj ena tretjina žensk. In za to gre. Hvala lepa.
Hvala lepa, mag. Potrata. Besedo ima gospod Franc Breznik.
Hvala, gospa podpredsednica. Cenjene kolegice in kolegi! Danes sem poslušal to vašo razpravo, seveda vsi ostajate na svojih stališčih. Mi kot koalicija in vi kot opozicija. Dejstvo je, da vedno, ko sprejemaš nek tak zakon, je pomembno, kaj hočeš s tem zakonom narediti, kakšni bodo učinki in zakaj ga danes sprejemamo. 20 let smo gledali nekatere zadeve, predvsem danes govorimo v več plasteh. Mislim, da je bil bistven problem prenos tožilstva pod notranje ministrstvo, medtem ko je bilo tožilstvo ves čas, recimo zadnjih 20 let, pod pravosodnim ministrstvom. Glejte, učinki so bili v tem, da smo spoznavali, in tudi tisti najnižji sloj v naši družbi spoznava, da tožilstvo ni opravljalo svoje funkcije.Ta paralela med notranjim ministrstvom, policijo in tožilstvom, te zveze niso bile najbolje usklajene. Druga stvar, ki pa je najbolj pomembna in o kateri bi bilo treba govoriti, pa je predvsem pregon gospodarskega kriminala, ki mu je bilo ravno v tisti knjižici, o kateri je gospa Potrata govorila, namenjeno največje poglavje. Tam smo se zavezali, da je pregon gospodarskega kriminala eno izmed prioritetnih načel Slovenske demokratske stranke. Preganjamo kurje tatove po vaseh, ki zaradi socialnih stisk ukradejo pašteto za svoje otroke, ker imajo 450, 500 ali 600 evrov plače, po drugi strani nam pa preko nekih kaznivih gospodarskih dejanj, ki so vrhunsko sofisticirana, dobesedno, kot bi rekli stari Slovenjegoričani, "šparamo šibice, hlode pa mečemo skozi okna". Problem teh vrhunskih sofisticiranih dejanj je v tem, da ima vsak pravnik premalo ekonomskih ali pa specifičnih finančnih znanj, s katerimi bi lahko operiral. Mi danes potrebujemo, da so kriminalisti, ki jih moramo dodatno izobraziti za ta vrhunska sofisticirana kazniva dejanja s področja gospodarskega kriminala, v nenehnem stiku s tožilci. In poglejte, ta sistem ni funkcioniral 20 let, kot smo ugotovili. Dajte vsaj temu sistemu možnost enega leta, dve leti, pa po mojem bomo rekli čez dve leti, "poglejte, res ni funkcioniral, priznamo napako". Vsaj to možnost dajmo vsi tisti, ki ste tako na svojih okopih, da ne gre. Mi pa smo ugotavljali in ugotavljamo kot kompletna družba, predvsem nižji sloji ljudi, za katere blaginjo se mi tudi v Državnem zboru zavezujemo, ugotavljajo, da je neka neznana krivica. Če grem v teorijo prava, poglejte, zakon ki ga sprejemamo, zakon tožilstva je lex specialis v tem primeru. To bi rekli vsi pravniki, torej ima prednost pri tem zakonu. Tožilstvo je čisto samostojna veja: ali je v okviru notranjega ministrstva ali v okviru pravosodja. In dajmo možnost tožilcem in kriminalistom, naj delajo v dveh smereh. Kakorkoli imajo možnost prijave vsi tisti tožilci, če bi v katerem primeru notranji minister posegel v neko odločanje, da bi premaknil procese v neki drugi smeri, ki mogoče njemu niso naklonjeni. Vso to pristojnost tožilci imajo, če so v neki svoji sferi in delujejo kot profesionalci. Gre samo za to, kar smo danes govorili, o materialnih možnostih. Včasih rečejo, ni bilo materialnih možnosti, pokvaril se je nek magnetogram, pokvarila se je neka naprava za prisluškovanje, pokvarile so se neke zadeve, zaradi česar so projekti ali pa neke vrhunske sofisticirane zadeve padle na banalnih stvareh. In danes ljudje hodijo tukaj med nami, imajo pa račune po vseh evropskih ali pa neevropskih institucijah ali po vseh otokih, ljudje, ki jih pa predstavljam, pa se borijo iz dneva v dan s 400, 500, 600 evri. In družba priznava eno stvar, danes smo ves čas govorili o specialnostih, predvsem smo govorili o pravni stroki. Poglejte, v zgodovini prava lahko govorimo, pa če gremo, ne vem, tri tisoč let nazaj, v Hamarabijev zakonik, pa če pogledamo danes, največja nevarnost je vedno bila, ko so ugotavljali vsi zgodovinarji, ko je pravo s pravičnostjo prišlo v izjemno velik diapazon, torej izjemno širino, nikoli pravo in pravičnost ne gresta z roko v roki. Je pa nekje idealizem, da se približata, vsaj v tisti prvi naravni šoli prava. In mi smo svojo družbo, slovensko moderno družbo, ki je doživela neko hiperinflacijo predvsem družboslovnih profilov kadrov, ki jih niso imeli kam zaposlovati, smo jih zaposlovali po državni upravi, v vrhunske odvetniške pisarne, vrhunske neke samostojne institute, ki so bili nekako "pripopani" na to državno upravo in kjer so se dogajala ta vrhunska sofisticirana kazniva dejanja s področja gospodarskega kriminala in korupcije. Nam je odtekel denar, lahko bi rekel, po metrski cevi, po drugi strani pa iščemo neke učinke. In to je prva osnova. Druga osnova bo, ko bomo sprejemali v Ustavni komisiji 148. člen, upam, da ga bomo spravili notri in rešili te zadeve, da se obvezujemo, da ne bomo šli preko proračunov. To je pa prva zadeva. Ministra kritizirajte čez dve leti, dajte mu eno leto možnosti, pa da vidimo, ali smo se zmotili ali se nismo, ali smo zaustavili tok teh vrhunskih kaznivih dejanj. Mislim, da smo ga, ker nimajo več kaj vzeti po mojem. Naši ljudje pravijo, saj nimate več kaj vzeti. Jaz mislim, da so odprte možnosti, da bo to dobro delovalo, da je treba podpreti ta zakon, predvsem pa, da ljudje dobijo občutek, da tudi v drugem delu, pri združevanju ministrstev, v javni upravi dosti ljudi zelo dobro dela, govorim o policistih, govorim o vojakih, govorim o drugih nižjih uradnih uslužbencih javne uprave, ki dobro delajo in ki so izjemno slabo plačani. In tudi sam sem bil nekaj let na ministrstvu, bil sem v gospodarstvu, delal sem v tujini, lahko kar povem, tudi v ministrstvu za obrambo, kjer sem delal. Tisti, ki so najslabše plačani, delajo največ, večina tistih, ki imajo neke privilegije, delajo najmanj. In bi mi rekli na Štajerskem, treba jih je postaviti na trg in če so takšni strokovnjaki, jih bo gospodarstvo tako ali tako posrkalo. Pomembnost družbe in kapitalističnega sistema, ki ga vsi pozabljamo, pa je dati možnost, če smo socialna država dati možnost, da se nekdo uveljavi, da se došola, mora pa se dokazati na trgu. In sedaj je skrajna možnost, da s to vlado in s tem državnim zborom začnemo to pot. Ali smo v kapitalizmu, ali smo s socializmom,in komunizmom zaključili? In dajmo vsakemu posamezniku možnost, da pokaže svoj maksimum, ne da se skriva po ministrstvih z velikimi akademskimi nazivi, s tem da prelagamo papirje na druga mesta in po eni strani za določene postopke na dolgi rok izredno kompliciramo. In tukaj so največji problemi, ki jih imamo. Predvsem stranka SDS in tudi večina vaših strank, ki danes nasprotujete temu, je večkrat dejala: debirokratizacija, zakaj nimamo tujih vlaganj. Kakšna debirokratizacija, če si moji prijatelji, ki so danes srednja generacija, gradijo hiše že v sosednji Avstriji, ker čakajo na gradbena dovoljenja še vedno po letu in pol! To je nonsens. Mislim, da je danes osnovni pogoj in da lahko imate čisto vest, tako kot je rekel kolega Vogrin, da se vsak odloči po svoji vesti. Jaz vem, da se bom odločil za to, da se ta zakon sprejme, da ga potrdimo in da čez leto, dve leti ugotavljamo učinke, potem pa lahko sedaj dajemo vsi drugi kritike. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Želi še kdo morebiti razpravljati, ker je ostalo še nekaj časa ? Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo k 7., 9., 16. in 19. členu ter k vsem amandmajem. Zaključno besedo želi imeti tudi gospod minister za pravosodje in javno upravo dr. Senko Pličanič.
Hvala, spoštovana, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci! Najprej bi rad odgovoril na neposredno vprašanje gospoda Židana, ki je povezano z vprašanjem podnebnih sprememb, zelo na kratko, potem pa ta zaključni govor, ki bo zelo kratek. Vprašanje podnebnih spremembe je za to državo izjemno pomembno. Sam to področje dobro poznam, ukvarjal sem se z njim v zadnjih letih, zato vem, kako pomembno je. Hkrati pa vem tudi to, da v teh preteklih letih, tudi v času, odkar obstoja posebna vladna služba za podnebne spremembe, na tem področju ni bilo narejeno tisto, kar bi moralo biti narejeno. To je tudi eden od razlogov, zaradi katerih smo ocenili, da bo tiste cilje, ki jih Slovenija mora na tem področju doseči, to je zmanjševanje emisij CO 2 in drugih toplogrednih plinov, bolje dosegala, če se bo to področje vključilo v okvir Ministrstva za kmetijstvo in okolje. Gospod Židan je hkrati postavil vprašanje, kako bo Vlada zagotovila horizontalnost tega vprašanja. Strinjam se s tem, da vprašanje podnebnih sprememb ni samo vprašanje, povezano z varstvom okoljem, ampak je precej širše. Tukaj bi rad povedal, da to, da obstaja posebna vladna služba za podnebne spremembe ali pa katerakoli druga, seveda lahko prispeva k horizontalnosti neke take službe, ni pa to nujno. Konkreten primer je ravno ministrstvo, ki ga vodim. Tudi to ministrstvo je v večjem delu svojih pristojnosti, tistih, ki se nanašajo na javno upravo, horizontalne narave, torej izrazito je poudarjena ta horizontalna narava tega resorja, ko pripravlja predpise in na drugačne načine pomaga in vpliva na vse ostale resorje. Horizontalnost pristojnosti nekih nalog ni nujno povezana z oblikovanjem neke posebne vladne službe. V današnji razpravi je bilo izraženih precej stališč. Nekateri ste zakon podprli, nekateri ste zakonu nasprotovali. Ugotovil sem, da večina tistih, ki je podprla zakon o vladi, je podprla tudi ta zakon. Večina tistih, ki zakona o vladi ni podprla, tudi tega zakona ni podprla. Različna stališča so normalna v demokraciji, in to je čisto normalni proces parlamentarnega dela. S tem nimam nobenih težav. Ravno nasprotno. Še dobro, da je tako, ne bi bilo dobro, če bi vedno vsi enako gledali na stvari. Po drugi strani pa bi rad opozoril na naslednje. Slovenija je v težkem stanju, situacija je res zelo kritična in časa nimamo veliko, zato predlagam, da zakon, ki ga predlaga vlada, podprete, da čim prej zaključimo ta proces oblikovanja in konstituiranja ministrstev, ravno temu je namreč ta zakon namenjen, in se čim prej lotimo vsebinskih vprašanj, tistih, ki so v resnici pomembna, da bomo to državo pripeljali iz krize, zlasti tistih ukrepov, ki so povezani z gospodarstvom, s pomočjo gospodarstvu, da se postavi na svoje noge. Poudaril bi rad še nekaj. Normalno je, da je v naravi parlamentarne demokracije, da so stališča različna, in kot sem že omenil, prav je, da je tako. Po drugi strani pa, glede na stanje, v katerem smo, si želim kot minister in član te vlade, da bi pozicija in opozicija pri oblikovanju ukrepov, s katerimi bomo poskušali to državo v zelo kratkem času čim prej pripeljati iz krize, čim bolj sodelovali. Sodelovanje je, mislim, edini način, da bomo to dosegli kvalitetno. To je pomembno. Torej pomembno je, da bodo ukrepi, ki jih bo vlada predlagala, in ker upam, da bo opozicija delovala konstruktivno, da bodo pripravljeni kvalitetno, ker edino, če bodo kvalitetno pripravljeni, bodo potem lahko imeli pozitiven efekt, ki si ga vsi želimo, zlasti v razmerju do gospodarstva, še enkrat ponavljam. Kot rečeno, želim si sodelovanja pri tistem, kar se bo v resnici začelo, najprej s prvim korakom, ki bo povezan z rebalansom proračuna in potem s celo vrsto vsebinskih ukrepov, tistih, ki so v večjem delu predvideni v koalicijski pogodbi te koalicije, pa tudi vrste drugih, za katere bomo ugotovili, da so potrebni. Zato ponovno predlagam in pozivam vse poslanke in poslance, da predlagani zakon podprete in da glasujete za ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa, spoštovani gospod minister. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali v okviru glasovanj, to je čez pol ure, ob 14.20. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 8. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali čez pol ure, to je ob 14.20.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo sejo Državnega zbora. Prosil bi za malo miru. Prehajamo na glasovanje o predlogih odločitev, zato prosim poslanke in poslance da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o posojilu Helenski republiki, nujni postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni bilo mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 82, proti nihče. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi, nujni postopek. Odločali bomo o vloženih amandmajih, kar bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 9. marca 2012. Najprej imamo amandma k 7. členu. Predlagatelja amandmaja sta poslanski skupini Pozitivne Slovenije in Socialnih demokratov. Amandma je vsebinsko povezan z amandmaji k 9., 16. in 19. členu istih predlagateljev. Če amandma ni sprejet, so amandmaji k 9., 16. in 19. členu brezpredmetni, če pa je amandma sprejet, je amandma pod točko 2 brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Prosim, če se prijavite v imenu poslanske skupine k obrazložitvi glasu. Če je bil slučajno nesporazum, ponovno sprašujem, ali želi kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas. Gospa Barbara Žgajner Tavš v imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije, prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, cenjeni vsi tisti, ki nas tudi spremljajo pred televizijskimi zasloni! Zelo na kratko, glede na to, da je bilo v razpravah povedano, jaz mislim, skoraj vse. Res na kratko. Minister je danes vnovič dejal, da je pri svojem delu vedno strokoven. Ta isti minister je dejal, da se s predlagano rešitvijo, zapisano v 7. členu Zakona o državni upravi, ne strinja. Temu pritrjujejo tudi strokovnjaki z levice in desnice. Rešitev, ki jo predlaga vlada, ni najboljša, ni dobra in ni v duhu demokratičnosti. Zato smo v sodelovanju s SD v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije pripravili amandma, ki je danes na klopeh – amandma, ki sledi tudi stališču, ki ga je danes zagovarjal minister za to področje. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije bomo zato amandma podprli in velja apel tudi vsem ostalim poslankam in poslancem. Če želimo, da bo zakon boljši, kot je pripravljen, da bo zakon strokoven, ker sama dvomim v njegovo strokovnost, mislim, da je smiselno, da temu amandmaju pritrdimo in damo možnost, da bo celotna vlada odgovorno stopala po novi poti. Hvala.
Hvala. Želi še kdo v imenu poslanske skupine? Če ne, sprašujem, ali želi kdo obrazložiti glas individualno. Če ne, bomo o amandmaju glasovali. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 47. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni bi sprejet. Tako so amandmaji k 9., 16. in 19. členu postali brezpredmetni. Sedaj bomo odločali o amandmaju k 7. členu, katerega predlagatelji so poslanske skupine SDS, Državljanske liste, SLS, DeSUS in Nove Slovenije. Ali želi kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas? [[Ne.]] Želi kdo individualno obrazložiti glas? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 32. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 7. členu dopolnjenega predloga zakona, zato sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. [[Ne.]] Amandmaji niso bili vloženi, niti napovedani. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. K predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Tako lahko preidemo na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 34. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG ZA IZVOLITEV PODPREDSEDNICE DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. Skupina 25 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, je Državnemu zboru 15. februarja 2012 predlagala, da za podpredsednico Državnega zbora izvoli gospo Romano Tomc. Besedo dajem predstavniku predlagateljev gospodu Jožetu Tanku za dopolnilno obrazložitev predloga.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo na osnovi koalicijskega dogovora pripravili predlog za manjkajočega podpredsednika oziroma podpredsednico Državnega zbora. Imeli smo precej dobrih izbir. Odločili pa smo se, da za to funkcijo predlagamo poslanko Romano Tomc. Gre za kandidatko, ki se je v svoji dosedanji poklicni karieri uspešno soočala za mnogimi izzivi. Bila je zaposlena na Davčni upravi Republike Slovenije, Gospodarski zbornici, zaposlena je bila na Združenju delodajalcev, pa tudi na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve, kjer je bila v obdobju ministrice gospe Marjete Cotman državna sekretarka, in to v času, ki ga je zaznamovalo uspešno pogajanje s socialnimi partnerji, v tistem obdobju je bil tudi sklenjen socialni sporazum, in pa seveda tudi uspešno predsedovanje Slovenije Evropski uniji. V obdobju pred izvolitvijo za poslanko Državnega zbora pa je bila direktorica Sklada za razvoj kadrov in štipendije. Kandidatka ima torej raznovrstne izkušnje z delom v javni upravi, z ozirom na pretekle zaposlitve pa ima tudi dober pogled na področje financ in gospodarstva. Prepričan sem, da bo kandidatka te svoje izkušnje dobro uporabljala tudi pri delu in vodenju Državnega zbora. Spoštovane kolegice in kolegi, predlagam, da kandidatko na tajnem glasovanju podprete. Če bo izvoljena, bo prvič v zgodovini Državnega zbora vodstvo Državnega zbora uravnoteženo. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima besedo mag. Matej Tonin.
Spoštovani kandidatke in kandidati! Kolegom iz SDS čestitamo za odlično kandidatko. Mislim, da se je izkazala s svojim preteklim delom, zlasti pa v času predsedovanja, tako da jo bomo v Novi Sloveniji podprli z največjim veseljem.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije ima besedo Maja Dimitrovski.
Spoštovani! V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija, glede na to, da je od podpisa koalicijske pogodbe in imenovanja vlade minilo že kar nekaj časa, menimo, da je skrajni čas, da zapolnimo še zadnjo od najpomembnejših vodstvenih funkcij v Državnem zboru. V poslanski skupini bomo spoštovali dosedanjo parlamentarno prakso in tudi z našimi glasovi omogočili, da se na podlagi prvega odstavka 20. člena Poslovnika Državnega zbora izvoli podpredsednica Državnega zbora izmed strank vladajoče koalicije, in sicer največje koalicijske poslanske skupine SDS. V Pozitivni Sloveniji glede na izkazane reference predlagane kandidatke, ne nazadnje je bila ena od kandidatk za ministrico za delo, družino in socialne zadeve, ocenjujemo, da bo odgovorno in uspešno opravljala naloge podpredsednice Državnega zbora. V luči včerajšnjega dneva žena pa želimo pozdraviti odločitev vladajoče koalicije, da bodo pri vodstvenih funkcijah v Državnem zboru sledili načelu enakosti spolov in uveljavili večjo udeležbo žensk. V sestavi nove vlade je namreč le ena ministrica, kar je velik korak nazaj v primerjavi s prejšnjo vlado, v kateri je bilo pet ministric. Naj opozorimo, da je na zadnjih volitvah v državni zbor v poslanske klopi sedla skoraj tretjina žensk. V državni zbor se je uvrstilo 29 žensk, kar je doslej največ od njegovega prvega konstituiranja. V Pozitivni Sloveniji smo prepričani, da imamo v Sloveniji tudi dobre političarke, ne samo dobre politike. Zato jim moramo dati priložnost, da jih tudi volivci prepoznajo kot pomembne akterke na vodstvenih funkcijah. Zato upamo, da bo v prihodnjem mandatu, v tem naš predlog žal ni dobil podpore, morda napočil čas, da tudi najpomembnejšo funkcijo v državnem zboru zasede ženska. Hvala.
Hvala lepa. Drugi razpravljavci so se odjavili. Zato vas sprašujem, glede na to, da čas, določen za razpravo, še ni potekel, ali želi kdo razpravljati na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika. [[Ne želi.]] Potem zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Državni zbor v skladu s tretjim odstavkom 199. člena Poslovnika Državnega zbora o izvolitvi podpredsednice odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor na predlog predsedujočega. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: Barbara Žgajner Tavš, Pozitivna Slovenija, Zvonko Lah, Slovenska demokratska stranka, Mirko Brulc, Socialni demokrati, Iva Dimic, Nova Slovenija. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi generalna sekretarka gospa Mojca Prelesnik. Ali kdo predlogu za sestavo komisije nasprotuje? Nihče. Lahko preidemo na odločanje. Prosim, če preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali beseda "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s četrtim odstavkom 199. člena Poslovnika bo kandidatka za podpredsednico izvoljena, če bo zanjo glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanki in poslanca, ki mi boste pomagali pri glasovanju, če se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 14.40 ter bo trajalo do 14.55. Po končanem glasovanju prosim poslanki in poslanca, ki mi boste pomagali, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.05.
Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Nadaljujemo z obravnavo prekinjene 3. točke, to je Predloga za izvolitev podpredsednice Državnega zbora Republike Slovenije. Prebral vam bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o kandidatki za podpredsednico Državnega zbora. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 9. marca 2012. Razdeljenih je bilo 77 glasovnic, oddanih je bilo vseh 77 glasovnic. Neveljavna je bila ena glasovnica, veljavnih je bilo 67 glasovnic. Za je glasovalo 73 poslank in poslancev, proti so glasovali trije. / aplavz/ Na podlagi izida glasovanja ugotavljam, da je bila kandidatka Romana Tomc izvoljena za podpredsednico Državnega zbora in ji zato iskreno čestitam. In to bom storil tudi v živo, če dovolite. / aplavz/ S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju podpredsednice Odbora za notranje zadeve in podpredsednika Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje ter Odbora za zdravstvo Državnega zbora. Državni zbor se je na 7. izredni seji 10. 2. 2012 seznanil s sklepom, da je poslanki Ljudmili Novak ter poslancema Francu Bogoviču in mag. Radovanu Žerjavu prenehala funkcija poslanke in poslanca, ker so prevzeli funkcijo v Vladi. S tem je Ljudmili Novak prenehala tudi funkcija podpredsednici Odbora za zdravstvo, Francu Bogoviču funkcija podpredsednika Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje, mag. Radovanu Žerjavu pa funkcija podpredsednika Odbora za notranje zadeve. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke je 14. 2. 2012 obvestila predsednika Državnega zbora, da predlaga za podpredsednika Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje Romana Žvegliča ter za podpredsednico Odbora za notranje zadeve Jasmino Opec. Poslanska skupina Nove Slovenije pa je 14. 2. 2012 obvestila predsednika Državnega zbora, da predlaga za podpredsednika Odbora za zdravstvo Janeza Vasleta. Prijavljenih k razpravi o tej točki ni, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o imenovanju podpredsednice Odbora za notranje zadeve in podpredsednika Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje ter Odbora za zdravstvo. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam sejo Državnega zbora, ki jo bomo z 2.A točko nadaljevali v sredo ob 14. uri. Hvala lepa.