Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci! Prosim, da se umirite, zasedete svoja mesta. Pričenjam 41. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Roberto Battelli, Zvonko Černač, Ljubo Germič, Franc Feri Horvat, Zmago Jelinčič Plemeniti in mag. Anton Rop. Na sejo sem vabil predsednika Vlade gospoda Janeza Janšo k 1. točki, predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda in predstavnika Sodnega sveta k 17. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 41. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 2. julija 2008. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Najprej prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za umik točke z dnevnega reda. Poslanska skupina Socialnih demokratov predlaga, da se z dnevnega reda seje umakne Predlog sklepa o spremembah sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov Preiskovalne komisije Državnega zbora Republike Slovenije za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi pogodbe o nakupu pehotnih bojnih oklepnih vozil - srednjih oklepnih kolesnih vozil 8x8, zaradi suma, da je posel politično dogovorjen, voden netransparentno in da je negospodaren, ter zaradi suma o prisotnosti klientelizma in korupcije in za ugotovitev suma o neposredni ali posredni povezavi med sedanjimi in nekdanjimi akterji ter nosilci javnih funkcij z orožjem v obdobju 1991 do 1993. Predlog ste prejeli z dopisom z dne 8. julija 2008. Besedo dajem predstavniku predlagatelja. Izvolite, gospod Potrč, imate besedo.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov predlagam, da se z dnevnega reda umakne predlog Mandatno-volilne komisije, po katerem ta predlaga razrešitev člana in predsednika preiskovalne komisije, poslanca mag. Milan M. Cvikla. Predlog je v nasprotju z določili zakona in Poslovnika o parlamentarni preiskavi. Predlog sklepa, sklicujoč se na 3. člen zakona o parlamentarni preiskavi, namreč spregleda dvoje pomembnih dejstev. Prvo, da mag. Milan M. Cvikl še ni določen za pričo, saj so to le predlagali trije člani preiskovalne komisije. 12. člen Poslovnika o parlamentarni preiskavi pa le določa, da mora preiskovalna komisija dokaze sprejeti in izvesti tudi na zahtevo tretjine članov preiskovalne komisija. Komisija mora torej dokaze sprejeti, kar pomeni, da jih ne sme odkloniti, ne pa, da so sprejeti ti dokazi v trenutku, ko trije člani komisije takšen predlog napišejo. In komisija, ki naj bi odločala o dokaznem sklepu, je bila sicer sklicana in bi lahko o tem odločala, vendar je podpredsednik te komisije gospod poslanec Robert Hrovat samovoljno sejo preklical, tako da o priči ni bilo mogoče odločati. In drugo. Zakon določa, da poslanec ne sme sodelovati v preiskovalni komisiji, če je določen za pričo v zadevi, ki se preiskuje. Poudarjam - v zadevi, ki se preiskuje. Trije člani komisije mag. Cvikla niso predlagali za pričo v zadevi nabave oklepnikov 8x8, temveč ga obtožujejo osebnih povezav, ki naj bi vplivale na njegovo vodenje preiskovalne komisije, kar sicer vsebinsko ni res, ni pa tudi v zvezi s predmetom preiskave. V Poslanski skupini Socialnih demokratov opozarjamo, da sklicevanje na mnenje naše zakonodajne službe pri predlaganju rešitev ni korektno, saj Zakonodajno-pravna služba le pojasnjuje, da v preiskovalni komisiji ne sme sodelovati poslanec, če je priča v zadevi, ki se preiskuje, ne trdi pa, da je Milan M. Cvikl določen za pričo v postopku, ki ga določa zakon. Glede na velik, tudi precedenčni pomen te odločitve, vam priporočamo, kolegice in kolegi, pa tudi vam gospod predsednik, da razmislite o tem, ali je korektno, da se ta točka uvrsti na dnevni red. Mi predlagamo njen umik. Hvala.
Hvala. Želi besedo predstavnik Mandatno-volilne komisije? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo o predlogu umika. Prehajamo na odločanje. Najprej pa vas prosim [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]]Kot predstavnik poslanske skupine oziroma kot predlagatelj? Ja, izvolite. Imate besedo, gospod Potrč.
Hvala lepa. Jaz sem pričakoval vaš molk, ki me, vsaj kar zadeva koalicijo, bolj prepričuje v to, da ne boste podprli mojega predloga, kot obratno. Vendar bi vam svetoval in ponovil, da še enkrat premislite o svoji bodoči odločitvi. Gotovo je namreč, da formalno pogoji za odločanje o razrešitvi gospoda mag. Milana Cvikla niso izpolnjeni in bo narobe, če bomo danes o tem odločali. In kar je še bolj bistveno, kolegice in kolege poslance iz koalicije naj opozorim, da večina slovenske javnosti ve, da v tem konkretnem primeru ne gre predvsem za formalna, ampak da gre za vsebinska vprašanja, da želi koalicija mag. Milana M. Cvikla razrešiti zato, ker je edino preiskovalno komisijo, ki jo vodi opozicija, pripeljal do točke, ko bi lahko predlagal sprejem ugotovitev, ki bi opozorila na sum ravnanj, za katera bi se morda morala ugotoviti politična odgovornost. Mag. Cvikla je treba razrešiti zato, ker lahko pokaže na sum nesprejemljivega ravnanja v vladajoči koaliciji. Odločitev, da se to ne stori iz političnih razlogov, pa bo precedens prve vrste v tem Državnem zboru. Zlorabiti večino v Državnem zboru, da se v nasprotju z zakonom in poslovnikom v parlamentarni preiskavi razreši predsednika te komisije tik pred koncem mandata, ni politično korektno ravnanje. Takšno ravnanje je višek zlorabe pravnih možnosti za politične cilje, ki kaže na nesprejemljive metode ravnanja te koalicije. Na podlagi tega primera si bo tudi v bodoče večina lahko vedno izmislila nek razlog in onemogočala delo preiskovalnih komisij. Razmislite, če je to sprejemljiva rešitev. Spoštovanje ustave, zakonov in poslovnika naj mi bo dovoljeno reči, sicer ni posebna odlika Državnega zbora in vladajoče koalicije, toda premislite, ali so res za dosego svojih ciljev, vaših ciljev, potrebne tako grobe kršitve poslovnika. Posebej zato, ker bi si tudi brez njih ob kakšnem dnevu potrpežljivosti in kakšni novi metodi brez posebne arogance lahko zagotovili dosego enakega cilja, pa to ali ne znate ali pa ste toliko arogantni, da mislite, da je tista pot, ki ste jo ubrali, edina prava. Menimo, da v tem Državnem zboru vedno bolj cilj posvečuje sredstva in menimo, da takšno ravnanje ni sprejemljivo. Hvala.
Hvala. Prosim, da preverite delovanje glasovalne naprave. Prehajamo na odločanje o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 38. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Odbor za finance in monetarno politiko predlaga, da se dnevni red seje razširi s Predlogom zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, nujni postopek. Predlog ste prejeli z dopisom z dne 8. julija 2008. Želi besedo predstavnik predlagatelja za širitev? [[Ne.]] Ker je predlog zakona pripravljen v skladu s 117. in 127. členom Poslovnika Državnega zbora, imata pravico in dolžnost predlagateljev zakona po tem Poslovniku oba, tako Vlada kot tudi skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Potrčem. Torej predlagatelji ne želijo. Želi besedo predstavnik Vlade kot predlagateljice? Tudi ne. Želi besedo predstavnik skupine poslancev, kot predlagatelja? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Vidim eno roko. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite, gospod Cvikl, imate besedo.
Mi ne bomo nasprotovali predlogu, da se uvrsti zakon o spremembi zakona o davku od dohodka pravnih oseb, seveda pa obžalujemo, da je zakon pripravljen tako, da samo zelo majhni skupini mikro in malih podjetij pomaga z nekimi dodatnimi olajšavami. Ob tem je bil povožen zakon, ki smo ga predlagali poslanci Socialnih demokratov, s prvopodpisanim gospodom Potrčem, s katerim bi hitreje v večji meri pomagali celotnemu slovenskemu gospodarstvu. Vendar na odboru se je odločilo, da ta del vsebinsko ni bil vključen v naš predlog zakona, zato seveda naredimo vsaj nekaj. Ne bomo nasprotovali uvrstiti zakona po nujnem postopku na samo sejo Državnega zbora. Obžalujemo pa, da Vlada uporablja določbo 117. člena Poslovnika tako, da z nejasno obrazložitvijo nujnosti postopka pravzaprav zaobide zakone, ki so jih predlagali poslanci. To je nevarna praksa, vendar seveda odgovornost o vsebini tega zakona pa je bila na matičnem delovnem telesu in o tem bomo razpravljali v času razprave, zato ne bomo nasprotovali uvrstitvi. Hvala lepa.
Hvala. Zaključujem razpravo o predlogu širitve in prehajamo na odločanje. Odločamo torej o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Zbor bo navedeni predlog zakona kot 3.a točko dnevnega reda obravnaval v torek, 15. julija, po končani 17. točki dnevnega reda. V zvezi z dnevnim redom vas obveščam, da je Odbor za finance in monetarno politiko 8. julija 2008 na podlagi 117. in 127. člena Poslovnika Državnega zbora opravil postopek za obravnavo več predlogov zakonov hkrati, ki urejajo enako družbeno razmerje. Gre za Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini, prva obravnava, EPA 2033 , Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini, nujni postopek, EPA 2172 , in Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini, skrajšani postopek, EPA 2139 . Odbor je dopolnjeni predlog zakona pripravil na podlagi predloga zakona, ki ga je po nujnem postopku Državnemu zboru predložila Vlada. Ker je s to odločitvijo matičnega delovnega telesa Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o dohodnini, prva obravnava, EPA 2033 vključen v skupen predlog zakona je s tem izgubil svojo samostojnost, zato ga Državni zbor na 41. seji kot samostojno točko dnevnega reda ne bo obravnaval. Skupina poslancev predlagateljev tega zakona pa bo v okviru obravnave Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini po nujnem postopku imela pravico in dolžnost predlagatelja po tem poslovniku. Prav tako vas tudi obveščam, da je vodja Poslanske skupine SDS predlagal, da zaradi udeležbe nekaterih poslancev na pogrebih tragično umrlih na reki Savi Državni zbor jutri v četrtek, 10. julija 2008, ne bo opravil glasovanj. Jutri so namreč napovedani štirje pogrebi. Na podlagi drugega odstavka 86. člena Poslovnika Državnega zbora vas torej obveščam, da bo Državni zbor glasovanje o zadevah iz srede 9. julija in četrtka 10. julija 2008 opravil v petek 11. julija 2008 v okviru že predvidenih glasovanj. Gospod Školč, imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glede zakona o dohodnini se bojim, da se preveč suhoparno držite poslovnika in da niste pogledali, kaj se je pravzaprav zgodilo s temi tremi predlogi, ki so v skladu s poslovnikom formalno združeni. Formalno združeni v tem primeru pomeni to, da je popolnoma brisana vsebina tistih sprememb, ki jih je predlagala skupina 22 poslancev in za katero je bilo s kvalificirano večino po 122. členu Poslovnika zahtevano, da se opravi splošna razprava. Ker je bilo to dano na dnevni red, se je z nekim trikom, ki se je zgodil v tem delovnem telesu, pravzaprav zgodilo to, da ta razprava zares ne bo mogoča. Zato bi bilo mogoče to razumeti, da je spet, bom rekel, vladajoča večina izigrala tokrat skupino 22 poslancev glede vsebine določb dohodnine, ki govori o oprostitvah za nakup stanovanj in podobne stvari. Ni namreč mogoče reči, da je postopek združen, če v tej združitvi pravzaprav pred splošno razpravo, ki je bila zahtevana, delovno telo vse to briše. Kakšen združitveni postopek je to, če tista vsebina, za katero čakamo že dalj časa, da o njej opravimo razpravo, izgine iz tega teksta. Smisel združevanja je takrat, kadar nekaj od tega ostane. V tem primeru ste se seveda oprijeli tega, da vsi posegajo v zakon o dohodnini, ampak v različne zadeve. Jaz kot eden od podpisnikov in kot vodja poslanskega kluba protestiram tudi proti tej vaši proceduri, češ, da smo predlagatelji. Predlagatelji česa pa, če te vsebine več ni, in predlagatelji, bom rekel, kakšne procedure, če splošne razprave ni. Gospod predsednik, prosim, če vi te stvari bolj natančno pojasnite in poveste, kako boste kvalificirani skupini poslancev zagotovili v skladu s poslovnikom splošno razpravo in o čem bo ta splošna razprava tekla.
Gospod Školč, mislim, da poznate poslovnik, in tudi tretji odstavek 117. člena. V skladu s tem odstavkom je matično delovno telo združilo predloge v en predlog. Kako je vsebinsko združevalo, pa se jaz seveda ne vtikam v postopek, kako je to delovno telo naredilo. Postopek je v skladu s poslovnikom in vedno, kadar se je delal hibrid, sta imela oba predlagatelja pravico nastopati kot predlagatelja. Zaradi tega prehajamo na določitev dnevnega reda. Gospod Školč, ste že imeli proceduralni predlog in prosim na to temo ni razprave, ni razprave in mislim, da so stvari dovolj jasne. Gospa Pečanova, imate proceduralni predlog, ampak samo če je drugačne vsebine. Izvolite.
Torej, gospod predsednik. Glede na to, da znate zelo lucidno presojati, kaj je enako in kaj ni enako, boste verjetno presodili in mi vzeli besedo, ko boste mislili, da je čas za to. Jaz bi rada opozorila na to, da je v 117. členu zelo jasno zapisano, ja, strinjam se, da je zelo jasno zapisano, prvi odstavek citiram, ker je ta bolj pomemben kot tretji, če smo že pri tem; "če je vloženih več predlogov zakonov, ki urejajo isto družbeno razmerje, Državni zbor pa še ni začel z obravnavo predloga zakona na podlagi 122. člena" - to je zdaj proceduralno vprašanje, gospod predsednik - ali je splošna obravnava po 122. členu, kdaj se pravzaprav začne? Ali se ne začne takrat, ko je zakon na osnovi zahteve poslancev Državnega zbora uvrščen na dnevni red v splošni obravnavi? Jaz mislim, da se je to zgodilo, da se je s to uvrstitvijo obravnava zakona začela in da je bila odločitev delovnega telesa, ki nikoli ne razpravlja in ne obravnava zakonov v prvem branju, ampak jih vedno dobi v obravnavo šele v drugem branju, da je bila eskapada, ki je brez primere v zgodovini tega Državnega zbora. In zaradi tega menim, gospod predsednik, da je odločitev delovnega telesa, da zavrne oziroma ugotovi, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. O zakonu odloča, ki je v prvem branju, ki je v splošni obravnavi, da to temu delovnemu telesu in nobenemu delovnemu telesu v tem Državnem zboru ne gre. Zaradi tega menim, gospod predsednik, da bi vi kot avtoriteta, ki razlaga poslovnik, če je seja Državnega zbora, bi morali ohraniti svoje, bom rekla, dostojanstvo predsednika Državnega zbora in ne glede na to, kaj so strokovne službe naredile, ne glede na to, kaj je odločila večina v tem odboru, zavrniti to zahtevo in reči, ne bomo delali proti poslovniku, ne bomo delali proti pravilom igre, ki smo si jih sami postavili, ampak bomo obravnavali zakon v prvi obravnavi. Ona dva zakona, ki sta v isti fazi, se strinjam, oba sta v drugem branju, eden po skrajšanem, drugi po nujnem postopku, pa bomo obravnavali na nujni seji Državnega zbora. Nobenega problema, naredite to, mi bomo ravno tako pomagali pri obravnavi teh dveh združenih zakonov v enem, vendar si ne smemo vzeti pravice, da ta zakon obravnavamo na tej seji Državnega zbora v splošni obravnavi. Mislim, da bi morali o tej odločitvi, gospod predsednik, vendarle vsaj glasovati, če nič drugega ne. Vsaj glasovati, in to v Državnem zboru, ne pa na nekem delovnem telesu [[...]]
Gospa Pečanova, naj, ne vam, ki poznate poslovnik in poslancem, ampak javnosti odgovorim, da obravnava se začne v prvem branju na seji Državnega zbora, v drugem branju, če ni zahteve po splošni obravnavi, pa na delovnem telesu. In tako je vedno bilo in tako po tem poslovniku bo tudi v tem mandatu še naprej in tudi dokler ne bo Poslovnik spremenjen. In prosim, ni to razprava o odločitvi matičnega delovnega telesa, to je bila možnost na matičnem delovnem telesu. Mi sprejemamo dnevni red. Gospod Školč in ostali, prosim, ne prisilite me, da bom prekinil z obrazložitvami oziroma s proceduralnimi možnostmi. Gospod Školč izvolite, ampak bodite korektni.
Kot vedno, bom tudi tokrat korekten. Gospod predsednik, vi zavajate Državni zbor in javnost. Če bi bilo tako, kot vi pravite, da bi se že začela seja zbora, potem tega zapleta ne bi bilo. Mi bi začeli s prvo obravnavo. Nikoli se ni zgodilo, da ko je bil dnevni red že sprejet, da bi bilo mogoče potem združevati postopke. Vi poskušate vse to zavajati, češ, da postopek ni stekel. Postopek je stekel in prva obravnava je stekla. In prva obravnava mora biti narejena v skladu s 122. členom. To je vsa zgodba. Ni pa mogoče dopustiti [[...]]
Gospod Školč [[...]]
Gospod predsednik, ni mogoče [[...]]Seveda. Jaz poskušam nekaj narediti za dobro ime Državnega zbora. Ni mogoče narediti tega, da Odbor Državnega zbora sklepa v prvi obravnavi. To se ne sme. To je, gospod predsednik, vsa modrost tega zapleta. Če bi Vlada nas prosila, da to umaknemo, bi bilo to drugače. Tega ni naredila. Vlada se je dogovorila s koalicijo, da postopek povozi in vi ste povozili postopek na delovnem telesu in vi nam morate odgovoriti, kdaj boste nam zagotovili to, kar imamo po poslovniku možnost in pravico, da opravimo prvo obravnavo. Tega ni mogoče tudi z nobenim glasovanjem zavrniti, gospod predsednik. To je nekaj, kar zagotavlja poslovnik. Tukaj se pa sedaj dogaja nekaj drugega. Vaša vnema, da teptate pravila, je prehuda. In to ne gre sploh za neke zelo zapletene stvari. Po vsebini gre za zadeve, ki jo bo vsa slovenska javnost popolnoma in zlahka razumela, po načinu, kdaj se to uveljavlja, pa to ne bo imelo nobenih posledic, če boste naslednje stvari uvrstili na naslednje seje, za katere, to je pa treba povedati tudi slovenski javnosti, držite vse nas v šahu, da ne poveste, kdaj boste sklicali izredne seje po 15. juliju in nihče ne more za svoje družine, za katere vam je toliko, planirati ne dopusta, ne krajše ne daljše odsotnosti iz Ljubljane.
Še enkrat in zadnjič. V Poslovniku piše, da lahko matično delovno telo naredi hibrid, dokler se še ni začela obravnava posameznega zakona. Ne piše, dokler še ni bila podana zahteva po splošni razpravi. In gospodje, ne bomo mi vsak teden spreminjali poslovnika, ki ste ga sprejeli vi in mislim, da je s tem stvar končana. Še zadnji proceduralni predlog, ki ga dajem, gospod Prijatelj, izvolite, pardon, gospod Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Vem, da je vam kolega Prijatelj in pa cela SNS vedno bolj blizu, vedno bliže z volitvami, vendar bom vseeno "gospod Zagorac". Jaz verjamem, spoštovani gospod predsednik, da bodo seje, da bodo dnevni redi sej - da bo treba "povoziti" tudi kolegije in ne vem kaj vse, pa narediti vse skupaj primerno času, v katerem se nahajamo. Jaz to razumem, in če ste prepričani, da vam bo to prineslo kakšen glas več, glejte, vso svojo podporo vam dam, čeprav verjemite, da vam ne bo. Na sejo uvrščamo po želji Vlade Republike Slovenije zakon, čeprav je zakon, ki ga je predlagala skupina 22 poslancev, na kolegiju bil potrjen. Splošna razprava je bila že razpisana. In matično delovno telo je "povozilo" kolegij. Kateri organ, dajte mi vi povedati kot predsedujoči, ki skrbite za avtoriteto tega zbora, je pomembnejši, če hočete, v hierarhiji? Matično delovno telo je "povozilo" kolegij! Vaš kolegij, ko ste že razpisali splošno razpravo! Če se pogovarjamo o tem, kdaj se začne postopek obravnave določenega zakona: z dnem, ko je zakon vložen v proceduro, ko ga potrdi še kolegij. In ko kolegij določi dnevni red in splošno razpravo, ga lahko "povozi" samo še vladna koalicija s svojim čaranjem in nihče drug več. In to se dogaja. Hkrati pa uvrščamo na dnevni red točko, ki ne izpolnjuje formalnih pogojev za to, da se uvrsti, ker sta to spet želela dva poslanca vladne koalicije in en pomožni poslanec vladne koalicije s priimkom Plemeniti. Jaz vam bom rade volje potrdil dnevni red, če vam bo to prineslo kake točke, z veseljem bom stisnil "za", v upanju in skrbi za državljane, da vam ne bo uspelo. Hvala.
Hvala. Glasujemo torej o predlogu dnevnega reda, kot ste ga prejeli s sklicem in z dopolnitvijo. Bili smo nesklepčni. [[Oglašanje v dvorani.]] Gospa Pečanova, ste ga že imeli prej in sem zaključil s to komedijo proceduralnih predlogov. Glasovali bomo drugič o sprejetju dnevnega reda, kot ste ga prejeli s sklicem. Mislim, da smo vsi dovolj zreli, da začnemo normalno delo. Predlog dnevnega reda, kot ste ga prejeli s sklicem in sprejeto dopolnitvijo. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 8. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je dnevni red 41. seje določen. Preden preidemo na 1. točko oziroma na prekinitev bo zbor opravil še postopek določitve kandidata, ki v skladu s 17. členom zakona o volitvah v Državni zbor postane poslanec za preostanek mandatne dobe namesto poslanca, ki mu je prenehal mandat. Ker je gospodu Kristijan Jancu na podlagi 9. člena zakona o poslancih zaradi smrti prenehal mandat je državna volilna komisija zboru posredovala ugotovitev, da je mandat dotedanjega poslanca gospoda Kristijan Janca prešel na gospoda Andreja Fabjana. Ugotovitev je obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru tudi pisno poročala. Poročilo ste prejeli danes na klop. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in dajem na glasovanje predlog sklepa, ki se glasi: Potrdi se poslanski mandat gospodu Andreju Fabjanu, rojenemu 8. maja 1957, Stražni vrh 1, Črnomelj. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Poslanskega kolega gospoda Andreja Fabjana vabim, da se nam pridruži in zasede svoje poslansko mesto. Obenem mu želim, da bo delo poslanca opravljal v zadovoljstvu in uspešno. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri s 1. točko dnevnega reda, to je z vprašanji poslank in poslancev. Hvala.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 20 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo predsednik Vlade odgovarjal jutri, v četrtek, 10. julija 2008, ob 14.00 uri. V nadaljevanju bodo na neodgovorjena poslanska vprašanja, postavljena na 38., 39. ter 40. seji zbora, odgovorili le ministrice in ministri, ki so danes prisotni. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Ministri odgovorijo na vprašanje v največ 5 minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministra ali generalnega sekretarja Vlade. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, minister ali generalni sekretar Vlade v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V zvezi z zahtevo poslancev za ustni odgovor na naslednji seji zbora ali njegovem predlogu za razpravo o odgovoru na poslansko vprašanje na naslednji seji zbora želim opozoriti na dejstvo, da je v skladu z letnim programom dela Državnega zbora današnja seja zbora zadnja redna seja v tem mandatu. Državni zbor bo zato morebitno zahtevo po ustnem odgovoru na neodgovorjeno poslansko vprašanje oziroma razpravo o odgovoru na poslansko vprašanje lahko opravil le na izredni seji zbora, ki bo sklicana na podlagi prvega odstavka 58. člena poslovnika. V zvezi s to točko so se danes opravičili ministrica za delo, družino in socialne zadeve gospa Marjeta Cotman, minister za okolje in prostor gospod Janez Podobnik in minister za finance dr. Andrej Bajuk od 18.00 ure dalje. Na klopi ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Naj vas ob tem opozorim na 249.a člen Poslovnika Državnega zbora, ki določa, da neodgovorjena poslanska vprašanja in pobude Vladi, ministru ali generalnemu sekretarju Vlade postanejo z nastopom funkcije nove vlade, ministra ali generalnega sekretarja vlade brezpredmetna. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj, in sicer, najprej na odgovore na poslanska vprašanja, postavljena na 38., 39. in 40. seji zbora. Minister za šolstvo in šport dr. Milan Zver bo odgovoril na vprašanji dr. Mitja Slavinca v zvezi s financiranjem ljudskih univerz in v zvezi s problematiko Javnega glasbenega šolstva. Minister za finance dr. Andrej Bajuk pa na vprašanje gospe Barbare Žgajner Tavš v zvezi s predvidenimi spremembami davčne zakonodaje. Najprej dajem besedo ministru dr. Zveru, da odgovori na vprašanje gospoda Slavinca v zvezi s financiranjem študentskih programov, pardon, v zvezi s financiranjem ljudskih univerz. Izvolite, oprostite.
Spoštovani predsednik Državnega zbora Republike Slovenije, spoštovani gospod poslanec! Hvala za postavljeno vprašanje in priložnost, da odgovorim. Vprašanje se je glasilo: Zakaj ne spoštujete pogodbenih obveznosti pri financiranju ljudskih univerz? Vprašanje se nanaša na izobraževanje odraslih, neko širšo tematiko, po kateri lahko rečemo, da Slovenija zelo dobra v primerjavi z nekaterimi drugimi državami v Evropski uniji. Zadnje vmesno poročilo o izobraževanju, usposabljanju kaže, da se Slovenija uvršča v sam vrh tudi v okviru držav članic Evropske unije po tej dejavnosti. Je pa izjemnega pomena ta dejavnost, glede na to, da ima v Evropi kar ena tretjina delovne sile neustrezno izobrazbo, ki si ni pridobila ustrezne izobrazbe v okviru formalnega šolskega sistema, zato je nujno potrebno, da obstajajo tovrstne organizacije, izobraževalne organizacije, kot so ljudske univerze, ki nekako dopolnijo to, kar formalni šolski sistem ne zmore. Podobni problemi kot v Sloveniji so torej navzoči povsod po Evropi. Še zlasti je to velik v Evropi, če primerjamo to regijo po izobrazbenih izhodiščih z Japonsko ali pa Ameriko, kjer bistveno zaostajamo. Če se vrnem k bistvu vprašanja, lahko rečem, da ministrstvo opravlja svoje naloge, res pa je, da je večkrat do zdaj prišlo do podobnih pritožb tistih, ki so vključeni v to dejavnost, v izobraževanje odraslih, in sicer predvsem zaradi zamika izplačil. Naj najprej povem, da so viri financiranja tako ljudskih univerz kot drugih izobraževalnih organizacij dokaj različno razpršeni. V glavnem se financirajo iz lastnih sredstev udeležencev, pa tudi lokalne skupnosti, ki so pretežno ustanovitelj teh organizacij, skrbijo za financiranje, kakor tudi država preko letnih delovnih načrtov, ker država ugotavlja nacionalni interes preko že sprejete strategije izobraževanja odraslih in prav tako sofinancira to dejavnost. Dobršen del te dejavnosti pa se financira iz evropskih socialnih skladov, pa najsi gre za odpravo izobrazbenih primanjkljajev in podobno. Tako smo v letošnjem letu skupaj z Ministrstvom za delo namenili za to nalogo kar 35,9 milijonov evrov, skoraj 36 milijonov evrov, od tega zapade na Ministrstvo za šolstvo približno 14 milijonov evrov. Iz proračuna mi financiramo približno 8 milijonov, malo manj kot 6 milijonov pa pridobimo iz evropskih socialnih skladov. Vendar pritožbe, ki gre v glavnem v smeri, zakaj plačujemo za nazaj, so manj utemeljene predvsem zaradi tega, ker smo podvrženi tudi pravilu iz EU, ki zahteva,da se izplačilo izvede po opravljenem delu, kar v šolstvu pomeni še dodatni problem, ker delo, sam proces izobraževanja poteka kar nekaj časa. Poleg tega se morajo izobraževalne organizacije prijaviti na razpise, da je zagotovljeno načelo enake dostopnosti in enakosti, potem morajo seveda opraviti delo, istočasno morajo po vseh strogih pravilih izstaviti popoln zahtevek in šele nato po nekaj tri stopenjski nadzorni metodi pride do izplačila. Ampak lahko povem, spoštovani gospod poslanec, da bomo do konca julija v naslednjih dneh izplačali čisto vse zahtevke, če že niso, ki so popolni, ki izpolnjujejo pogoje za to. Jaz mislim, da bodo tega odgovora izobraževalne organizacije, zlasti ljudske univerze, vesele. Vendar še enkrat poudarjam, tukaj se moramo držati pravil, tudi tisti, ki si jih nismo postavili sami. Hvala.
Želite dopolnitev, dr. Slavinec? Izvolite.
Hvala lepa. Predvsem za ta zadnji del, spoštovani gospod minister, kajti tudi sam sem bil že informiran, da je do določenih izplačil prišlo in da še tista, ki niso bila realizirana, lahko v kratkem pričakujemo. Škoda za vso tisto zgodbo prej, da se niste bolj racionalno obnašali in kar enostavno povedali, da je zadeva praktično realizirana in na ta način tudi vsaj enkrat prispevali k temu, da je inštitut poslanskega vprašanja, če poslansko vprašanje prihaja s strani opozicije, lahko tudi koristen. Ampak sedaj ste mi dali še nekaj več iztočnic s tisto razlago na začetku, kdo vse financira ljudske univerze. Še sama sreča, da se ljudske univerze financirajo tudi s strani drugih financerjev. Če bi čakale na sredstva od vašega ministrstva, bi žal že propadla. Še sama sreča, da so lahko premostile ljudske univerze izpad teh sredstev preko občin, preko evropskih skladov in kakorkoli drugače so se znašla. In tudi če je res, da se izplačila izvršijo po opravljeni storitvi, če to piše v evropskih direktivah, nikjer pa to ne piše, da je to treba storiti eno leto, eno leto po tistem, ko so zadeve bile realizirane. In to je bil tisti problem. In kar je najhujše - ne gre samo za ljudske univerze, gre tudi za nekatere posameznike, ki so pričakovali povračilo svojih šolnin, in vemo, da v večini primerov gre prav za socialno ogrožene posameznike, katerim to še toliko več pomeni. Strinjam se z vami, da je Slovenija dobra na tem področju in želim, da bi skupaj lahko to zgodbo nadaljevali, da bi bili še boljši in bi poskrbeli za še bolj tekoče financiranje teh, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ki se izobražujejo po zaključenem študiju. Zanima pa me: Ali boste povrnili stroške najema kreditov tistim, ki so to morali narediti zaradi zamude izplačila? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Kot sem že prej povedal, težko je za naprej plačevati neko storitev, za katero ne veš, ali se bo srečno končala ali ne, ali bo kdo uspel končati šolo, izobraževanje ali ne. Zato ni mogoče v tem času prevzemati nobenega rizika in tudi država mora namensko financirati oziroma financirati samo tisto, kar sme. Neka tveganja pri najemanju kreditov in tako dalje zagotovo ni namensko financiranje iz našega sektorja. Je pa res, da imamo dokaj razvejano to dejavnost. Okrog 180 različnih izobraževalnih organizacij deluje na tem področju. Jaz sem vesel, tudi na področju mladine imamo PUM projekte, kjer tudi zasebni zavodi poskušajo narediti vse, da bi tiste, ki so zapustili šolo, prehitro zapustili šolo in niso končali šolanja, da jim omogočijo neko drugo možnost, da to vendarle storijo. Vendarle še enkrat pravim, v tujini marsikdaj to poteka v glavnem ne iz državnih sredstev, kot pri nas preko letnih delovnih načrtov, ti zavodi dobijo sredstva, ker je država pač ugotovila nacionalni interes na tem področju, kar je čisto prav, ampak v glavnem iz zasebnih donacij, zbirajo se fondi, fundacije, ki to omogočajo in gre kar za precej različen pristop. Tako imamo v Sloveniji dokaj dobro urejen ta sistem preko sistema javnega financiranja. Ampak še enkrat pravim, pri evropskih sredstvih pa je zamik zaradi pravil, ki jih nismo postavili sami. Tukaj se tudi v prihodnje ne bo dalo bistveno izboljšati sistema. Pač ne moreš nekomu prej plačati, preden je delo opravljeno, tudi zaradi narave vzgojno-izobraževalnega dela, ki pač traja nekaj časa. Edino, kar lahko storimo, je, da izboljšamo naš servis kot Ministrstvo za šolstvo in šport. Naš sektor je kadrovsko podhranjen in upam, da nam bo uspelo kadrovsko ojačati ekipo, da bi bil tisti del, tisti čas, ki ga uporabijo naše strokovne in administrativne službe za tovrstna dela, kar se da kratek. Hvala.
Hvala. Sedaj bo minister Zver odgovoril na poslansko vprašanje gospoda Slavinca v zvezi s problematiko javnega glasbenega šolstva. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa tudi za to vprašanje. Glasbeno šolstvo je tudi ena veselih, dobrih, uspešnih zgodb slovenskega šolskega sistema. Primerjalno gledano, v Evropi težko najdemo državo, ki bi tako dobro skrbela tudi za to področje, za ta paralelni šolski sistem. Morda bi našli v kateri od baltiških držav še kaj podobnega, v zahodni Evropi pa zagotovo ne. Slovenija je lahko zgled na področju glasbenega šolstva tudi za druge države po svetu. Kot veste, je bila leta 1999 sprejeta tako imenovana Weimarska deklaracija, ki priporoča ravno takšen pristop, kot ga ima Republika Slovenija, do razvoja glasbenega šolstva. Zato ni čudno, da je v Sloveniji približno 12,5% učencev, ki so vključeni v glasbeno šolstvo. To je ogromen rezultat. To znaša skoraj 24.000 otrok, ki so tako ali drugače na osnovno- ali srednješolski ravni vključeni v to usposabljanje. To je velika številka, zlasti odstotkovni delež. Res je, da v zadnjih štirih letih tega mandata bistveno nismo širili razvoja glasbenega šolstva, nismo odpirali veliko novih šol, kot je, recimo, želja in potreb. Vendar pa smo začeli pripravljati s pomočjo nacionalne komisije neko novo strategijo tudi v razvoju glasbenega šolstva v Sloveniji, ki bo dala večji poudarek kakovosti in razvoju ter spodbujanju kvalitete. Res je, da moramo skrbeti tudi za javno mrežo. Naj povem, da je od teh 23.880 otrok, ki so vključeni v glasbeno šolstvo, v zasebne zavode vključenih le 811 otrok. Tako da je velika večina udeležencev glasbenega šolstva udeleženih oziroma obiskujejo glasbeno šolo v okviru javne mreže. Kot veste, imamo že v vrtcu glasbeno šolo, osnovno glasbeno izobraževanje, srednje glasbeno izobraževanje, v okviru formalnega šolskega sistema pa kurikulum omogoča tudi glasbeno izpopolnjevanje že v vrtcu, osnovni šoli in tudi kasneje. Tako imamo v celotnem tako formalnem šolskem sistemu kot tudi v posebni piramidi glasbenega šolstva kar močno razvejano javno mrežo. Lahko rečemo, da država daje velik poudarek glasbenemu šolstvu. Zato ne drži očitek, da ne skrbimo za razvoj in vzdrževanje javne mreže. Glede na to, da je velika večina udeležencev in šol javnih, pomeni, da država skrbi predvsem za javno mrežo. Vendar si ne želimo zgolj ohranjanja in vzdrževanja javne mreže, želimo tudi nekoliko bolj pluralno strukturo. Vendar tudi tukaj želje padajo v neke okvire, ki so tako ali drugače povezani ne samo s človeškimi, ampak tudi s finančnimi resursi. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, dr. Slavinec.
Hvala lepa. Tudi tukaj me veseli vaša korektna ocena glede stanja na področju glasbenih šol in veseli me, da ste nadaljevali s tisto dobro tradicijo, ki ste jo podedovali že od prej. Moje poslansko vprašanje pa je bilo namenjeno predvsem temu, da bi korektno nastavili razmere in razmerje med javnim in zasebnim glasbenim šolstvom. In nisem s svojim vprašanjem mislil trditi, da ministrstvo ne skrbi za javno šolstvo, opozarjal sem pa, da so primeri, tudi konkretno v Murski Soboti so primeri, kjer je zelo velik interes za vpis v javno glasbeno šolo, ker je tudi lokalna skupnost in ne samo soboška občina tudi širša lokalna skupnost nekaterih drugih občin investirala, veliko investirala v izgradnjo nove glasbene šole in zaradi tega ne samo, da obstoji interes, ampak so tudi zagotovljeni pogoji, možnosti za dodatna vpisna mesta, vendar jih ne odobrite. Odobrite pa po drugi strani prosta mesta, torej dodatni vpis v zasebnih šolah. In to je tista zadeva, na katero sem opozarjal, da če že se ta razmerja spreminjajo, potem naj to ne bo na račun javnih glasbenih šol in sploh ne tam, kjer je interes, kjer so možnosti in kjer je bilo investiranega tudi veliko davkoplačevalskega denarja v izgradnjo te infrastrukture. Zaradi tega bi res želel, da preučite, še enkrat preučite številke tudi po drugih okoljih, ponekod je verjetno smiselno celo zmanjšati, če ni interesa tega vpisa, in uskladite ta razmerja, da ne bo spet kdo dobil občutka, da se zasebno šolstvo razvija na račun javnega. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister.
Hvala za to dodatno vprašanje. To slednje je težko pri nas, da bi se lahko zasebno razvijalo na račun javnega. Res je, da smo v tem mandatu uredili sistemsko tudi vprašanje zasebnega šolstva, tudi glasbenega šolstva. Kot veste je to financirano samo 85%, in to samo programi, ne pa vse ostalo, investicije in podobno. Vendar je tudi tukaj kar precej velik pritisk tudi z zasebnega polja ne samo v okviru javne mreže. Kot veste pri nas deluje kar nekaj uspešnih tudi zasebnih šol: Tartini, Edgard Williams, Valdorfska, Štula in še nekaj šol, ki so prav tako uspešne kakor tudi javne šole. In v nekaterih mestih prihaja do zelo prijetne sinergije med zasebno ali javno šolo. In jaz upam, da se bo to nadaljevalo v prihodnje. Vendar ta hip enostavno iz javnih sredstev ni mogoče bistveno širiti ne javne mreže, ne zasebne, ker je premalo denarja. Vendar to še ne pomeni, da se ne javna mreža in zasebna v prihodnje ne bi širili. Po mojem se bodo s stopnjo blaginje tudi ta vrata odpirala in omogočala vedno večjo vključenost otrok, učencev tudi v glasbeno šolstvo. Jaz si želim, da bi bilo čim manj takšnih primerov, kot ste jih omenil vi, da lokalna skupnost in drugi subjekti vlagajo v prostore, potem pa država oziroma javne oblasti ne omogočajo vpisa. Jaz upam, da bodo v prihodnje zelo natančno planirali podobne investicije, ne v prazno, ampak samo tiste, ki bodo upravičene. Tudi jaz si želim, da ne bi prihajalo do nekega velikega nesorazmerja med obema mrežama. Hvala.
Hvala. Sedaj bo gospod minister za finance dr. Andrej Bajuk odgovoril na vprašanje gospe Barbare Žgajner Tavš v zvezi s predvidenimi spremembami davčne zakonodaje. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! V zvezi z najavljenim ustnim poslanskim vprašanjem poslanke gospe Barbare Žgajner Tavš, ki se glasi: Ali, zakaj in kakšne spremembe pripravlja Ministrstvo za finance v okviru davčne zakonodaje bi rad odgovoril sledeče. Kar se tiče določenih analiz in študij, ki še potekajo znotraj Ministrstva za finance in njegovih strokovnih službah, pregledujemo zakon o izrednem odpisu davčne obveznosti in odkupu poslovnih knjig, ki določene pogoje in način, kako bi prišlo do nekega izrednega odpisa davčne obveznosti, bodisi če izhajajo iz naslova davkov in prispevkov za socialno varnost, ki so prihodek državnega proračuna, vključno s pripadajočimi obrestmi, ki se pobirajo ob uvozu trošarin ali okoljskih dajatev ter odkupa poslovnih knjig za davčne obveznosti, ki izhajajo iz naslova davka na dohodek oziroma dobička pravnih oseb in davka na dohodek iz dejavnosti pripadajoče obresti. Za kaj tukaj pravzaprav gre? Gre za izredni odpis davčne obveznosti, ki naj bi bil predviden samo za primere, ko je davčna izvršba neuspešna, pravica do izterjave pa še ni zastarala. Gre za primere, ko ni mogoče pričakovati poplačila davčne obveznosti, kljub temu da je davčni organ pri izterjavi davčne obveznosti uporabil vsa zakonska sredstva. Na tem projektu se še dela. Cilj obeh ukrepov bi bila razbremenitev gospodarskih subjektov davčnega organa in pa sodišč, tako da usmerijo svoja finančna sredstva in kadrovske zmogljivosti v obravnavo tekočih obveznosti. Na tem še delamo in ni še nekega dokončnega projekta. Potem je pri zakonu o davku na dodano vrednost, kot ste morda seznanjeni, je v okviru evropskih direktiv mora Republika Slovenija do 1. 1. 2010 zagotoviti prenos dveh direktiv v nacionalno zakonodajo, kar se tiče davka na dodano vrednost. Predvsem pa proučujemo, ker je bilo zelo veliko razprav tudi med našim predsedovanjem Evropski uniji, kar se tiče preprečevanja davčnih utaj ali izogibanja plačil DDV-ja, ki ni problem samo pri nas, ampak v marsikateri državi članici. Potem se tudi proučuje zakon o davku na motorna vozila. Gotovo se spomnite, v letu 2006 je Vlada predlagala in Državni zbor je sprejel spremembe zakona o davku na motorna vozila. Tukaj je šlo predvsem za odpravo utaj ali pa izigravanje zakonodaje, ko gre v trgovini z rabljenimi avtomobili, zdaj trenutno analiziramo, kako se izvajajo in kako učinkovite spremembe smo predlagali. To je še predmet stalne razprave. Sicer pa vsi izvedbeni predpisi so stalno predmet analize in sprememb, če je ugotovljeno, da je mogoče. V okviru naših rednih nalog proučujemo novelo zakona o davčni službi in zakona o carinski službi. Če bo prišlo do neke širitve Evropske unije, bi to pomenilo za davčno upravo in za carinsko službo določene spremembe, ki jih je treba pravočasno tudi planirati, a vendar tukaj je nejasno, kdaj se bo lahko to zgodilo. V zadnjem mesecu pa so bili v Državni zbor poslani trije zakonski predlogi. Eden je bil že sprejet, in to je zakon o davku od dobička od odsvojitve izvedenih finančnih inštrumentov, v obravnavi pa imate v Državnem zboru spremembe zakona o dohodnini in pa davka od dobička pravnih oseb. Hvala lepa.
Hvala. Sedaj bo ministrica za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospa Mojca Kucler Dolinar odgovorila na vprašanje dr. Mitje Slavinca v zvezi s financiranjem študentskih programov. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala lepa. Poslanec Slavinec sprašuje po vrednotenju študentov na Univerzi v Ljubljani v primerjavi z enakimi programi na Univerzi v Mariboru. Tudi sprašuje, zakaj se bolj aktivno ne pristopi k reševanju problematike, na katero je bilo že opozorjeno v zvezi z uveljavitvijo naravoslovja in matematike, tudi v Mariboru in ne samo v prestolnici. In tudi s konkretnim vprašanjem o odzivu Ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo na vlogo Univerze v Mariboru, ob prestavitvi programov Fakultete za naravoslovje in matematiko v 5. študijsko skupino na podlagi 13. člena uredbe. Uvodoma bi rada povedala, da trditev, da se ministrstvo na dopise ne odziva, je napačna, saj Univerzi v Mariboru odgovarjamo na njihove dopise, se tudi srečujemo na sestankih in rešujemo odprta vprašanja, tako kot s predstavniki s strani drugih slovenskih univerz. Naj povem, da smo bili slučajno tudi danes zjutraj skupaj, in sicer v zvezi z investicijami Medicinske fakultete v Mariboru in Fakultete za energetiko v Krškem. Rada bi poudarila, da tudi trditev poslanca o centralizaciji naravoslovja in matematike v prestolnici je nedosledna in ne zdrži, je tudi metodološko vprašljiva. Prvič, predvsem je povezana z odsotnima deležema sredstev na študenta in diplomanta, ki naj bi ju po veljavnem sistemu prejemali Univerza v Mariboru in Univerza v Ljubljani, drugič pa s položajem Fakultete za matematiko in fiziko v Ljubljani ter Fakultete za naravoslovje in matematiko Univerze v Mariboru. Pri analiziranju in izračunu pripadajočih sredstev, na podlagi katerih verjetno dela zaključke tudi poslanec, se je upoštevalo samo dva elementa, to je število študentov in število diplomantov. Opuščen je bil pa tretji, zelo pomemben element, to je študijsko področje. Razvrstitev študentov rednega študija v študijske skupine v študijskem letu 2007/2008, na primer, pokaže, da je na Univerzi v Ljubljani 77% študentov v prvih treh skupinah, torej v tistih treh skupinah z najnižjimi faktorji za študijsko področje, 23% pa v drugih treh, torej z višjimi faktorji za študijsko področje. Medtem ko je na Univerzi v Mariboru v prvih treh skupinah kar skorajda 90% študentov, v drugih treh skupinah pa le 10%. Podobno kaže tudi razmerje pri številu diplomantov rednega študija. Na Univerzi v Ljubljani je v prvih treh skupinah okoli 78%, v drugih treh pa 21%, na Univerzi v Mariboru pa je to razmerje 94% proti 6%. Financiranje javnih visokošolskih zavodov, kot veste, poteka v skladu z zakonom o visokem šolstvu in uredbi o javnem financiranju visokošolskih in drugih zavodov, članic univerz, od leta 2004 do leta 2008 je v veljavi. In ob statusnih spremembah visokošolskih zavodov, članic univerz, do katerih je prišlo tudi v konkretnem primeru, je univerza s soglasjem ministrstva osnovana osnovna letna sredstva ustrezno prerazporedila med visokošolske zavode, članice univerz. Rada bi samo splošen podatek dala, da z izračunom sredstev za študijsko dejavnost za leto 2008 je bilo Univerzi v Mariboru dodeljeno 46 milijonov evrov. Predvsem pa s konkretnim vprašanjem bi rada poudarila tudi to, da kot mi je znano, Univerza v Mariboru pripravlja sklep, s katerim bo dodeljena sredstva za študijsko dejavnost prerazporedila tako, da bo Fakulteti za naravoslovje in matematiko v letošnjem letom omogočeno normalno delovanje, ker ji bodo zagotovljena tudi ustrezna sredstva. Povedala pa bi, da smo se danes ukvarjali tudi s prostorsko stisko, s katero se ukvarja omenjena fakulteta, in tudi ti dogovori so v teku.
Hvala. Dr. Slavinec, želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Me veseli, da je inštitut poslanskega vprašanja vsaj posredno obrodil sadove in pripomogel k današnjemu sestanku, in tudi bi upal, da boste stvari želeli razumeti. Saj jaz verjamem, da to lahko razumete. Zelo enostavno je, ni se treba zakopati v birokratske pravniške odgovore, ampak je samo treba pogledati dejansko stanje in se zavedati tega, da so zaradi specifike, ki je nastala ob delitvi velike pedagoške fakultete na tri samostojne fakultete, nastale take razmere, ki jih prejšnja uredba enostavno ni predvidela, ker jih ni bilo in to je sedaj treba upoštevati. Jaz sem vam dal kar nekaj možnosti, ali 13. člen ali kakorkoli drugače, ampak enostavno pedagoški programi niso vsi enaki. Prej je bil količnik 1,75 povprečje tistih cenejših in tistih naravoslovnih, ki so dražji. Sedaj pa je 1,75 tudi za fakulteto, ki ima samo naravoslovne programe, samo dražje programe in ne gre več za tisto povprečje, ki se je prej izenačilo, ki se je prej pretakalo znotraj iste fakultete. To je stvar, na katero opozarjamo že zelo zelo dolgo časa; in poglejte, deklarativno Vlada zelo zelo podpira naravoslovje. Tudi ga zelo zelo gospodarstvo potrebuje; vsi se ukvarjajo s problematiko pomanjkanja inženirjev in naravoslovnih kadrov. Po drugi strani pa z enostavno rešitvijo ne želite poiskati najenostavnejše rešitve, s katero bi fakultetam, ki zagotavljajo te kadre, omogočili normalno poslovanje, normalno delovanje in študentom normalne študijske pogoje. Samo za to gre in nič drugega. Zaradi tega seveda težko pristanem na to dejstvo, da pa medfakultetna solidarnost, da nekatere fakultete dajo tisti, ki bi ji pripadalo več, pa dobi manj, da ji tako pomagajo znotraj univerze, da preživi. In res, še enkrat apeliram, da se ta [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospa ministrica.
Hvala tudi za to dopolnilno vprašanje. Jaz bi rada ponovno poudarila, da so sami programi uvrščeni v ustrezno skupino. Namreč, uvrstitev filozofske fakultete in fakultete za naravoslovje in matematiko v študijsko skupino je bila opravljena na podlagi 10. člena uredbe po prevladujočih študijskih področjih oziroma podpodročjih. Pedagoška fakulteta v Mariboru je bila prvotno uvrščena v drugo študijsko skupino in tam ostala tudi po statusnem preoblikovanju in obe novi članici Univerze v Mariboru sta bili glede na akreditirane in pa tudi z odlokom o spremembah in dopolnitvah odloka o preoblikovanju univerze potrjenih študijskih programov, študijskih področij uvrščeni v drugo študijsko skupino. Namreč, še vedno gre za pedagoške študijske programe in mimo tega dejstva ne moremo pravniki še toliko dlje od tega, vendar tudi vsi ostali ne. Rada bi pa poudarila, da je ravno omiljena togost uredbe v tem, da lahko visokošolski zavod v skladu s 25. členom uredbe razporeja letna sredstva za študijsko dejavnost v merilih, ki jih sprejme upravni odbor. Z njimi se namreč lahko določi, da se med študijske skupine največ 10% sredstev razdeli drugače, in tudi ta inštrument bo tudi tukaj uporabljen. Daleč od tega, da pa ministrstvu ne bi bilo mar za področje naravoslovja matematike, tudi na konkretni ravni se kažejo ravno ti intenzivni pogovori tudi v zvezi z ureditvijo prostorske problematike. Rada bi pa poudarila, da je bila v zvezi s spremembo uredbe, pri čemer se zavedamo te dejanske problematike že v lanskem letu, kot rečeno in večkrat poudarjeno, imenovana skupina, ki se ukvarja z novimi izhodišču uredbe. Delovna skupina se je sestala na desetih sejah, na teh delovni skupini sodelujejo predstavniki vseh univerz, tudi Univerze v Mariboru, dr. Boštjan Brumen, glavni tajnik univerze, dr. Pavel Skok z Medicinske fakultete Univerze v Mariboru, ki se ukvarja z načinom razporejanja zavodov oziroma kriterijev. Torej na ministrstvu se s temi vprašanji in problemi ukvarjamo in zadnja seja je bila 3. julija, naslednja je 15. julija. Rada bi pa poudarila, da je bil objavljen tudi razpis za dodelitev sredstev za razvojne naloge v visokem šolstvu v letu 2008, okvirna vsota denarja je 2.500.000 evrov, med merili sta kot prioriteti določeni tudi tehnika in naravoslovje. Torej ti dve merili sta še posebej izpostavljeni, pa tudi poudarek na pedagoških študijih. Poleg tega smo zbirali do 26. 5. prijave na razpis implementacije bolonjskega procesa in možnosti pridobitve dodatnih sredstev v okviru ciljnih raziskovalnih [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Imam proceduralni predlog, s katerim sem hotel predlagati razpravo o tem odgovoru, vendar zaradi specifike te seje in tudi zaradi samega odgovora v smiselnost, žal, tega dvomim. Bi pa seveda vseeno obrazložil, zakaj tako mislim. Spoštovani ministrica nam je odgovorila v zvezi z mojim vprašanjem in se sklicevala na 25. člen. Jaz pa sem jo samo opozoril na 13. člen. In tista zadeva, ki se mi tukaj zdi najpomembnejša in ne da se suhoparno držimo te uredbe in iščemo možnosti, kako ne pomagati fakulteti, kako ne zagotoviti tistih sredstev, ki jih, vsi vemo, rabijo. Tudi sama ministrica se zaveda problema in to spoštujem in cenim, saj sva se o tem pogovarjala. Ampak jaz apeliram, da je treba uredbo brati tako, da bomo našli rešitev, kako znotraj tega lahko problem razrešimo, ne pa, da iščemo izgovore, zakaj se tega ne da narediti. In sam sem nekaj predlogov dal in še enkrat opozarjam, da pač uredba kot kakršnakoli druga ureja razmere, ki so takrat, ko se uredba piše. Z delitvijo fakultete pa je prišlo do novih razmer, ki jih ta uredba enostavno, po takem tolmačenju, kot jo ima ministrstvo, ne razrešuje na pravi način. Ni res, tudi to ni res, da gre za prevladujoče programe, da je prevladujočih programov pedagoških, in še enkrat trdim: ni vseeno, ali je pedagoški program takšen, kjer je vpisanih 10 študentov, ker je naravoslovje in ker je treba imeti toliko in toliko vaj in toliko in toliko je manj študentov v primerjavi z nekimi družboslovno-humanističnimi programi, kjer je veliko študentov in so izvedbe cenejše, je vseeno, ali je pedagoški ali inženirski, ampak tudi če nam študente na dvopredmetni vezavi štejete vsako vezavo pol, potem je smiselno, da se tudi posamezni pedagoški program šteje z enakim faktorjem. In v tem primeru, tudi če bomo sedaj pogledali, koliko je posameznih programov, se že vidi, da je fakulteta upravičena do višjega količnika. In tisto, zakaj je fakulteta res upravičena do višjega količnika, pa je prav gotovo samo to, da če še deklarativno podpiramo naravoslovje, pa ne samo te fakultete, tudi drugih, potem dajmo narediti to tudi tako, kot se spodobi, torej z ustrezno konkretno podporo. Upam, da razprava na naslednji seji v naslednjem mandatu o tem vprašanju, o odgovoru na moje vprašanje ne bo potrebno. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Slavinca, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministrice za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, če seveda bodo izpolnjeni pogoji, bo Državni zbor odločil v okviru glasovanj v petek, 11. julija 2008. Sedaj bo ministrica za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo odgovorila na vprašanje gospoda Sama Bevka v zvezi z Botaničnim vrtom v Ljubljani. Prosim. Gospod Drofenik, vi imate slučajno mikrofon vklopljen, dajte ga izklopiti.
Hvala za besedo. Rada bi uvodoma poudarila, da tako sama osebno kot tudi naše ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo se zaveda pomena in pa vrednosti Botaničnega vrta v Ljubljani. To kaže tudi na to, da sem se sama odločila obiskati, uradno, formalno obiskati Botanični vrt, se pogovoriti z vodstvom Botaničnega vrta ter tudi z ostalimi, ki smo nekje skupaj, lahko rečem, vpleteni v reševanje nastale problematike. Za lažje razumevanje same problematike bi rada poudarila že kar uvodoma, da so pristojnosti v tem konkretnem primeru namreč razmejene. Botanični vrt je institucionalno del Biotehnične fakultete v Ljubljani in rada bi se pa dotaknila konkretne zadeve, ki je, lahko rečem, najbližja in tudi jaz upam v naslednjih mesecih v realizaciji, to pa je naša skupna zadeva, investicija v rastlinjak Botaničnega vrta. Ta je bila namreč potrjena s strani upravnega odbora Univerze v Ljubljani, vključena je tudi v državni proračun za leto 2008 in za leto 2009, torej za naslednje leto in bo financirana s sredstvi, ki jih bomo s pogodbo zagotavljali za investicije in investicijsko vzdrževanje Univerze v Mariboru oziroma Univerze v Ljubljani v letu 2008 in v letu 2009. Za navedeno investicijo je sicer izvedbeno odgovorna v celoti Univerza v Ljubljani. Ker pa se tudi sama zavedam, da se o tej investiciji že vrsto let govori, sem se želela, preden podpišem to pogodbo, tudi detajlno informirati s strani Univerze v Ljubljani, dobila tudi delni odgovor, vendar pa se v ponedeljek na ministrstvu dobimo na skupnem sestanku z rektorico, z direktorjem Botaničnega vrta, pa tudi z dekanom fakultete - predvsem, kako konkretizirati nadaljnje korake. Kot rečeno, za investicijo je odgovorna Univerza v Ljubljani. Investicijska dokumentacija je delno tudi že pripravljena, kot me obveščajo v dopisu. V zvezi s konkretnimi številkami pa naj navedem, da Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo prispeva sredstva za investicijsko vzdrževanje. Za leto 2008 je v proračunu zagotovljenih 550 tisoč evrov in za leto 2009 nekaj več kot 313 tisoč evrov, kar skupaj znaša 863 tisoč 400 evrov. Prav tako bi rada poudarila, da je v tem letu s strani proračuna Republike Slovenije preko financiranja Agencije za raziskovalno in razvojno dejavnost bilo namenjenih in odobrenih 20 tisoč evrov.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Bevk.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Treba je sistemsko urediti to področje. Namreč, od leta 2005, ko sem prvič vprašal ministra dr. Zupana o tem problemu, čeprav so bile obljube, se ni nič posebnega zgodilo. In stvar je izbruhnila na dan prav v letošnjem letu, ko je Mestna občina Ljubljana prenehala s sofinanciranjem. Vrt ima danes samo dva vrtnarja namesto štirih, samo pet ljudi skrbi v vrtu za 4.500 rastlin, rastline pa je treba zalivati in tudi ustrezno negovati, kakor celoten botanični vrt. Potrebovali bi 12 zaposlenih, če bi primerjali z drugimi botaničnimi vrtovi, sosednjimi, v Evropi, ki pa imajo tudi bistveno več zaposlenih. Enkratno nakazilo 20.000 evrov, ki je bilo obljubljeno s strani ministrstva, prav gotovo ni rešitev. Taka enkratna nakazila in donacije ne morejo biti rešitev, lahko so samo gasilske akcije. Tudi donacija podjetja Merkur Mestni občini Ljubljana v višini 25 tisoč je seveda dobrodošla, kaže pa na stihijsko in nesistematično gasilsko reševanje najstarejše visokošolske ustanove v Sloveniji. Upal sem, da se bo vsaj zdaj kaj zgodilo, pa je klavrno propadel tudi sestanek ministrstev, občine in drugih odgovornih za to področje. Zamudili pa smo konec koncev tudi idealno priložnost ob predaji predsedovanja Svetu Evropske unije Franciji, saj so bili prav Francozi tisti, ki so vrt za časa Ilirskih provinc ustanovili pred 200 leti. Predlagal bom direktorju Botaničnega vrta, da vsaj poprosi francoskega predsednika Sarkozyja, da priskoči na pomoč, če pa v naši državi praktično nikomur ni mar za ta problem.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala tudi za to dopolnilno vprašanje. Kot sem uvodoma poudarila, se zavedamo vrednosti in pomena Botaničnega vrta v Ljubljani in konkretne številke, ki sem jih navedla, kažejo tudi na to, da želimo reševati in rešujemo tudi konkretno problematiko, ki se že dalj časa vleče. Vendar, ne glede na to, danes oziroma v tem času smo naredili konkretne korake naprej. Gotovo bi tudi sama rada izrazila priznanje direktorju Botaničnega vrta in njegovim sodelavcem za, pravzaprav lahko rečemo res njihovo požrtvovalno delo, predvsem pa čestitala za vse dosežke in predvsem za prepoznavnost, ki jo uživajo tako v Evropi kot tudi širše v svetu. Kot sem poudarila, da bomo morali vsi, ki smo za to zadolženi, da se zapleti okrog Botaničnega vrta čim prej razpletejo, se še sestati in se dogovoriti, kako to storiti. Eno je - Botanični vrt moramo ohraniti in tudi najti pot, da ga ohranimo. Vendar, tovrstne zadeve bomo reševali najlažje za mizo, ne pa preko medijev, kakor bi si nekateri to tudi želeli. Vendar preko teh stvari se ponavadi težko sprejmejo konkretni zaključki. Zato si želim, da bomo tu na tem ponedeljkovem sestanku določena, še odprta vprašanja osvetlili. Sama pa sem osebno na stališču, da moramo iskati rešitve, ne samo v nekih formalnih preoblikovanjih in našem videnju, da želimo stvar samo na formalni ravni urediti, temveč na konkretnih. Torej, kako pristopiti, torej vsi, ki smo v to vpleteni, k temu reševanju.
Hvala. Ministrica za zdravje gospa Zofija Mazej Kukovič bo odgovorila na vprašanje gospe Cvetke Zalokar Oražem v zvezi s kadrovskimi težavami na Nevrološki kliniki v Ljubljani. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala za vprašanje. Spoštovane poslanke in poslanci. O nevrologiji, o področju nevrologije je bilo tudi pred kratkim nekaj govora v parlamentu in tudi na Odboru za zdravstvo. Dejstvo je, da je tu odprtih več težav. Enkrat je to infrastruktura, torej samo dokončanje nove nevrološke klinike, druga zadeva pa so kadri. In če se ozrem najprej na dokončanje gradnje. Gradnja je seveda na videz gotova, še vedno pa je v delu ta spodnji del, kjer gre za diagnostični center. Srčno upam, da bo diagnostični center končan do 15. 8., kljub temu da je takšen dobavitelj, kot je Siemens, mirno spregledal, da bi moral v teh dneh dobaviti CT aparat in začel iskati možnosti, kako bi pravzaprav malo drugačen aparat pripeljal kot tega, za katerega je pred štirimi meseci podpisal, da ga bo dobavil. No in upam, da bomo to komunikacijo rešili, brez da bi uporabljali bančno garancijo, ki jo je sicer zastavil tudi za rok in za kvaliteto. Kar se tiče magnetne resonance, ta je že v diagnostiki in tudi gradbeni del je praktično za to pripravljen. Drugi del - večine opreme je v fazi naročanja, vmes so bili tudi manjši zapleti pri največjem naročilu, kar se tiče medicinske opreme. Bila je nekako pritožba na revizijsko komisijo iz strani nosilca posla Gorenja, ki je dobavitelj, vendar je revizijska komisija potrdila, da je odločitev ministrstva bila pravilna, ko smo povedali, da nobena izmed dveh ponudb ni bila popolna in da so obvezna pogajanja in dopolnitev manjkajočih delov. Tako s tem zdaj nadaljujemo in računam, da bomo zdaj po odločitvi komisije, ki je bila res hitra, tudi zadevo ugodno rešili. Tam cel kup vprašanj, tehničnih pravzaprav vprašanj, kar se tiče elektrifikacije nevrološke klinike, in potem bi ta infrastrukturni del bil končan. Imel bo 126 postelj, toliko kot jih ima danes stara klinika, in seveda niti postelje niti lepota klinike ne moreta rešiti kadrovskih zagat, zato smo usmerili vse sile v to, da se specializanti specializirajo v tej smeri in danes jih je 32 za ta del. Je pa tukaj seveda eno dolgo obdobje, kjer se je mogoče malo zanemarilo ali pa malo pozabilo, da je nevrologov tako rekoč iz dneva v dan manj in zato tudi pride do različnih, očitno nesoglasij tudi znotraj potem. In znotraj Nevrološke klinike, če gre nekdo v pokoj, kar je ravnokar ena nevrologinja šla, se to seveda še bolj odraža v pomanjkanju. Vsekakor je razpis in slišim, da tudi prijave za enega nevrologa, potem za polovični delovni čas še enega, tako sporočilo imam iz Kliničnega centra. Je pa treba tudi razumeti, da se v posamično razdelitev specialistov Ministrstvo za zdravje ne more vpletati, tako kot se ne more vpletati v posamične delitve postelj, da je to pravzaprav res interna zadeva, da je tukaj Klinični center, znotraj tega Nevrološka klinika, in verjamem, da se bodo v mejah možnega dogovorili. Tiste organizacijske spremembe, ki so bile predvidene, ne veljajo za ta čas, to sporočilo imam, ker je poletje, ker je že tako in tako treba popolnoma drugače kadre programirati, ampak strokovno vodstvo se je odločalo, da bi s tem šli dalje potem na jesen. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa za odgovor, čeprav je moje vprašanje bilo pravzaprav v celoti namenjeno kadrovskim zadevam enega od oddelkov. Pred tedni sem vas že opozorila in vas tudi seznanila v vprašanju s težko in skrb vzbujajočo situacijo na oddelku nevrološke klinike za vaskularno nevrologijo in intenzivno terapijo. To je oddelek, ki pokriva pravzaprav celo osrednjo slovensko regijo s 600.000 prebivalci in z okoli 1.300 primeri možganske kapi. Zahtevala sem, da mi predstavite oziroma da se takoj sprejmejo in da vi na to opozorite vodstvo Kliničnega centra, tako da se sprejmejo kratkoročni in dolgoročni ukrepi, saj je situacija takšna, da v tem trenutku za teh 1.300 primerov možganske kapi - in predvsem je nevzdržna situacija pred dopusti - skrbi le pet zdravnikov in predstojnik, kar pa je absolutno premalo. Po strokovnih kriterijih bi to bilo treba vsaj dva do trikrat povečati. Stroka nas opozarja in nam piše dopise, da je to komaj še sprejemljiva in varna obravnava bolnikov. V tem trenutku je nekaj zdravnikov še na dopustu in veste, kako pomembno je pri možganski kapi obravnava v prvih nekaj urah. In tu nastajajo velike težave. Zato vas pozivam, prosim, apeliram v imenu vseh tistih, ki lahko postanemo jutri bolniki tega oddelka, da ima gospa direktorica Markovičeva v predalu že tri mesece podpisan skupni dogovor o tem, da se kadri uravnotežijo. Kajti na enem oddelku ne obravnavajo tako urgentnih in hitrih primerov kot na tem. Po vrhu, gospa ministrica, vodstvo Kliničnega centra, po mojih informacijah, že dve leti na tem oddelku ni bila prisotno niti enkrat in jim situacija očitno ni dobro poznana.
Hvala. Gospa ministrica.
To mi res ni poznano, kdaj je bilo vodstvo nazadnje na nevrologiji, vem pa, da sem jih jaz skupaj povabila na ministrstvo in vodstvo UKC-ja in vodstvo Nevrološke klinike. Tu so seveda bile rešitve izpostavljene, bili so vsi od A do Ž, tudi tisti, ki bi se mogoče med seboj prepirali ali pa ne prepirali, take informacije kot prihajajo. Torej, gre za to, da naenkrat dobiti več nevrologov je nemogoče. Mi delujemo dolgoročno na tem, da bodo trije močni centri: to je in Ljubljana in Celje in Maribor. O tistih novih zaposlitvah in o tej trenutni rešitvi sem povedala, koliko je eden ali pa eden in pol, ampak seveda to stanje ni zadovoljivo, tako morajo oni znotraj notranje organizacije razporejati nevrologe, ki do pred kratkim še niso imeli tako jasnih subspecializacij, kot jih imajo danes. Tudi v tem je problem, ker gre razvoj hitro v tej smeri in zato tudi prihaja tukaj do trenj. Ampak to, da organizacijsko pokrivajo, tako kot imam jaz zagotovljeno, verjamem, da so dovolj profesionalni, bom pa kljub temu preverila zadevo še enkrat. Pa imam zelo jasne odgovore, ki pa nekateri nikakor ne nosijo zadovoljivega stanja, ker ga ne morejo nositi. Zato, ker če bi danes imeli kje vzeti 10 nevrologov, bi jih seveda vzeli. Lahko pa smo naredili to, da smo pojačali specializacije in da so specializanti tisti in da jih je 32, ki delujejo. To je to, kar je moč narediti. In še nekaj, več sredstev smo predvideli posebej za to področje in tudi najti moramo rešitev v smeri negovalnih centrov, torej, da se potem vse tiste postelje, ki so zasedene s tistimi, za katere ni več nujno, da so na kliniki, ampak da so lahko v negovalnem centru, da se tudi to uredi, je nekaj milijonov evrov več predvidenih znotraj splošnega dogovora za leto 2008 ravno za to področje.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa. Kljub temu da ne vem, na kateri seji bi to lahko bilo, ampak predlagam, da opravimo razpravo o problemu, kajti to je zares hud problem, čeprav jaz želim zdaj še nekaj stvari opozoriti. Res je, splošno pomanjkanje nevrologov je veliko. Toda tisto, na kar so mene osebno opozorili, je to, da se znotraj Nevrološke klinike enostavno prepirajo in da vodstvo Kliničnega centra teh stvari ne ureja, bom rekla, korektno do obeh oddelkov. V tem trenutku je pač situacija taka, da je eden od oddelkov, to je oddelek, kjer se zdravijo bolniki z možgansko kapjo, enostavno v takšnem stanju, da več ne zagotavlja pacientom kvalitetne in strokovne obravnave. In mislim, gospa ministrica, da ne bo jutri nove afere, tako kot je bila danes ali pa včeraj v medijih, da ne bo jutri nove afere, kajti nekdo se bo najbrž pojavil, če delajo samo trije, štirje zdravniki preko dopustov; tukaj je problem in kapi je poleti še več, kot jo je v drugih letnih časih. Jaz mislim, da je nujno in apeliram na vas, da skušate arbitrirati med temi, kajti definitivno je jasno, da mora znotraj Nevrološke klinike priti do prerazporeditev, da se morajo stvari uravnotežiti. Kajti tukaj, na tem oddelku so urgentni primeri, hitri primeri, kot sem že prej rekla, ko je potrebna intenzivna obravnava v nekaj urah in je od tega izjemno odvisno, v kakšnem stanju in kako bo lahko potekala kasnejša rehabilitacija. Jaz imam grozovite informacije, ki se jih morda tukaj niti ne želim, da ne bi bila zadeva preveč "aferaška", enostavno jih ne želim govoriti. Poznate, upam, jih tudi vi, čeprav smo se do zdaj ukvarjali z drugimi problemi, s stavbami in z drugim oddelkom, vendar ta oddelek je v takšnem stanju, da lahko samo pričakujemo kakšno novo težavo ali pa bo pač pometeno pod preprogo. Vendar za 1.300 eventualnih pacientov v tako kritični situaciji, kot je možganska kap, ne more skrbeti toliko zdravnikov, kot je prstov na eni roki pa z vsemi dežurstvi pa še terciar izvajajo, torej znanstveno delo, pa še druge stvari; stanje je takšno, da terja, najbrž ne razprave tu v parlamentu, pač pa v vašem stilu takšno ukrepanje, ki bo pripeljalo do kratkoročnih rešitev. In teh tudi po mojem vprašanju - danes je v mediju že objavljen članek, nič se ni zgodilo pa tri tedne je to vprašanje že v zraku. Nič se ni zgodilo. Nihče ni naredil nobene poteze, ni bilo prerazporeditev in jaz upam, da boste ta gordijski vozel vi presekali, drugače bo odgovornost padla tudi še kam širše kot samo na Nevrološko kliniko in Klinični center.
Hvala. O predlogu poslanke gospe Cvete Zalokar Oražem, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministrice za zdravje na njeno poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru glasovanj v petek, 11. julija. Sedaj bo minister za finance dr. Andrej Bajuk odgovoril na poslansko vprašanje gospe mag. Majde Potrata v zvezi s porabo sredstev za uresničevanje periodičnega načrta Nacionalnega programa za enake možnosti žensk in moških. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospa poslanka mag. Majda Potrata je zastavila sledeče vprašanje. Kolikšna sredstva so bila namenjena in kolikšna porabljena za uresničitev periodičnega načrta Nacionalnega programa za enake možnosti žensk in moških v letih 2006 in 2007? Koliko je bilo od tega evropskih sredstev in kako učinkoviti so bili pri črpanju teh sredstev? Naj v zvezi z navedenim pojasnim sledeče. Periodični načrt za izvajanje Nacionalnega programa za enake možnosti žensk in moških za to obdobje 2006-2007, ki ga je pripravil Urad za enake možnosti, v tabelah opredeljuje aktivnosti za izvajanje ukrepov v prvem dveletnem obdobju in načrtovana finančna sredstva. V tabelah je opredeljen tudi način njihovega zagotavljanja, ki določa proračunskega uporabnika in proračunsko postavko. Pretežni del aktivnosti za doseganje ciljev in izvajanje ukrepov je načrtovan bodisi kot sestavni del rednega dela in nalog pristojnih ministrstev in vladnih služb bodisi kot osebne aktivnosti, za katere so pristojna ministrstva in vladne službe namenila določena sredstva v okviru svojih proračunov. Zato ne morem natančno opredeliti porabe vseh sredstev, ki so bila porabljena za uresničitev periodičnega načrta nacionalnega programa. Urad za enake možnosti natančnih podatkov o porabljenih sredstvih za dveletno obdobje v tem trenutku še nima zbranih. Nosilci ukrepov in aktivnosti so številna ministrstva in vladne službe, ki so te ukrepe in aktivnosti izvajale tudi v okviru svojega rednega dela. Poleg tega so nekateri programi, iz katerih se črpajo sredstva za posebne ukrepe in aktivnosti, večletni in se v obdobju 2006 in 2007 še niso zaključili. Nosilci nekaterih ukrepov so tudi nevladne organizacije. Urad za enake možnosti na podlagi upravnih aktivnosti ocenjuje prvo obdobje kot uspešno. Sicer smo pa zaprosili še za dodatna pojasnila in takoj ko bom to prejel, bom tudi to spoštovani gospe poslanki posredoval. Če kljub temu ti podatki še niso celoviti, bi pa rad, na primer, navedel, da je Urad za enake možnosti v prvem dveletnem obdobju za izvajanje ukrepov in aktivnosti porabil 165 tisoč 292 evrov, od tega pa 99 tisoč 549 evrov iz evropskih sredstev. Enakim možnostim žensk in moškim je bilo namenjeno tudi lansko evropsko leto enakih možnosti, za katerega smo prejeli in tudi porabili dodatnih 96 tisoč evrov evropskih sredstev ter načrtovali 118 tisoč lastnih sredstev in jih od tega porabili 107 tisoč 611 evrov. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve pa je za pomoč pri zaposlovanju dolgotrajno brezposelnih žensk v letu 2006 namenilo milijon 871 tisoč evrov, v letu 2007 pa je za to pomoč namenjenih milijon 718 tisoč evrov, skupaj torej v teh dveh letih 2 milijona 21 tisoč 982 evrov. Po znanih podatkih drugih ministrstev, ki, ponovno poudarjam, niso dokončni, pa je Ministrstvo za zunanje zadeve porabilo 20 tisoč 864 evrov za izvedbo mednarodne primerjalne študije o trgovini z ljudmi in spolnem izkoriščanju. Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo je za štipendiranje žensk v znanosti v letih 2006 in 2007 porabilo 50 tisoč evrov. Ministrstvo za gospodarstvo je za programe spodbujanja ženskega podjetništva v letu 2006 porabilo 224 tisoč evrov, Ministrstvo za kulturo pa v letu 2006 za projekt festivala Mesto žensk porabilo 14 tisoč 393 evrov. Ta ministrstva so torej po zdaj znanih podatkih skupaj namenila oziroma porabila 335 milijonov 833 tisoč evrov. Sicer pa ti podatki, kot sem rekel, niso dokončni. Zaprosili smo za dodatna pojasnila in neko celovito podobo. Takoj, ko bo ta na razpolago, jo bom tudi posredoval. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Najlepša hvala za ta del odgovora, spoštovani gospod minister. Mi smo poročilo namreč že obravnavali, ampak v poročilu ni bilo nobenih kazalnikov, finančnih, po katerih bi bilo mogoče sklepati, kaj je bilo uresničeno in kaj ne. Seveda se pa sklicujem na dokument, ki je bil sprejet 27. oktobra leta 2005, torej, ker se je Vlada zavezala z Resolucijo o nacionalnem programu uresničevanja enakih možnosti žensk in moških, da bo to spremljala in tudi povečevala sredstva. Zato me še bolj kot ti podatki, ki ste mi jih zdaj kot delne povedali, zanima vprašanje: Kaj bi to pomenilo s stališča povečanja sredstev glede na preteklo in glede na načrtovano? V resoluciji je namreč zapisano, da bomo iz evropskega socialnega sklada dobili 222 milijonov, to je takrat še v tolarjih zapisano, ampak iz našega državnega proračuna naj bi namenili 231 milijonov tolarjev, evropske donacije še 40, pomeni, da večji del sredstev iz evropskih je načrtovanih kot naših domačih. Ampak to ni edini problem, ki se mi je razkril. Ker je zdaj sprejet že tudi periodični načrt za izvajanje resolucije za obdobje 2008-2009, je ob teh finančnih kazalnikih znova mogoče ugotoviti, da ni zaznati natančnejšega prikaza porabljenih sredstev. To pa bi bilo treba, kot rečeno, če bi hoteli ugotoviti, ali sledimo evropskim napotilom, da moramo ne samo kvantificirati, ampak tudi kakovostno izboljšati prioritete. In prioritete, o katerih zdaj govorim, so zapisane v periodičnem načrtu. Mene pa samo še to zanima, gospod minister: Kaj menite o ustanovitvi posebnega sklada, s katerim bi po en evro na prebivalca zagotovili posebna sredstva za preprečevanje nasilja nad ženskami [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za to dodatno vprašanje. Kaj menim, da bi nek poseben sklad uredili ali pa ustanovili - ravno zaradi tega mislim, da je treba to celovito pregledati, ali ga je možno tudi izvesti v sedanji ureditvi. Kot sem vam skušal obrazložiti, je nekoliko komplicirano ravno v tem smislu, da bi imeli hiter pregled, koliko sredstev se je namenilo, ravno v tem, da ta načrt, ki ga je ta urad pač sprejel, predložil in je bil končno tudi sprejet, dejansko zahteva, da vsa ministrstva - ali pa ne vsa, vsaj večina ministrstev - dejansko v skladu s svojimi pristojnostmi sodelujejo pri izvajanju tega programa. Zato je to težko izvleči iz podatkov, ki jih imamo na razpolago. Jaz bi si želel, da bi to bilo, da bi vam danes lahko že odgovoril, ampak enostavno ne morem, ker s temi podatki ne razpolagam, se bom pa že zavzel, ko sem že zaprosil, da naj se naredi neka dokončna analiza, in tudi ta bo pokazala, ali je potreben kakšen dodaten ukrep v tem smislu, kot ste vi zdaj zastavili vprašanje, namreč da bi bil na razpolago tudi en poseben sklad, kar se tega tiče. Hvala.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Jaz bi sicer rada predlagala razpravo o odgovoru ministra za finance, pa ne zato, da bi njemu osebno hotela pripisati, da ne želi odgovoriti na to vprašanje, ampak zavedam se, da je tudi v Evropi trenutno - ali v Evropski uniji, pa tudi v okviru Sveta Evrope - zelo aktualno vprašanje načrtovanja financ, s stališča spola ali "gender budgeting". Na vseh mednarodnih srečanjih je o tem vprašanja govora, tudi v okviru načrtovanja sredstev po posameznih ministrskih resorjih bi lahko kar vse navzoče ministre pogledala in povedala, kako vse to teče v okviru Evrope. Poseben sklad, o katerem sem govorila, pa je pravzaprav pobuda Sveta Evrope ob koncu kampanje Parlamenti, združeni v boju proti nasilju nad ženskami, ker je pomanjkanje sredstev v proračunih, ki bi bila namenjena res preprečevanju tega družbenega zla, o katerem govorim. Prav pomanjkanje finančnih sredstev je najpogosteje ovira za to, da bi se storilo več, kot se stori. Kajti, če začnemo pri koreninah zla, predvsem pomagati najprej žrtvam z izkušnjo nasilja - ali žensk ali otrok -, bi v Evropi našli zglede, kako v okviru proračunskih sredstev najdejo sredstva za to, da ti, ki so žrtve nasilja, niso prikrajšani za pomoč, zato, ker nimajo finančnih sredstev. Avstrija za primer ima krizne centre organizirane na tak način, da ni treba nikomur nič prispevati, tudi v varnih hišah in materinskih domovih gredo v to smer, pri nas so te zadeve zvezane s tretjinsko participacijo tistih, ki so nastanjeni v materinskih domovih ali v varnih hišah. Evropski zgledi, kot rečeno, so, problem je znan, treba bi ga bilo poskušati odpravljati, in eden od predlogov je tak poseben sklad, iz katerega bi bilo mogoče nekatere stvari vendarle financirati. In če bi pogledali, 1 evro na prebivalca in prebivalko Slovenije ne bi bil tak strošek, ki ga javna finančna sredstva ne bi zmogla, ob tem če vemo, za kaj vse so javna sredstva včasih ne preveč koristno porabljena. Najlepša hvala.
Hvala. O predlogu poslanke gospe Potrata, da Državni zbor, če bo možno, na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za finance na njeno poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločal v okviru glasovanj v petek, 11. julija. Sedaj prehajamo na prvi krog svežih vprašanj. In sicer, najprej bo gospod Dušan Kumer postavil poslansko vprašanje ministru za finance. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi. Glede na to, da se mandat te vlade izteka in ker je ta ista vlada na začetku svojega mandata tudi v volilni kampanji leta 2004 obljubila, da bo uredila plače direktorjev državnih podjetij in javnih zavodov, ki bi naj bile previsoke, je prav, da slišimo rezultate po treh in pol letih. Dejstvo je, da bi morala Vlada že zdavnaj urediti te plače in tudi nagrade, odpravnine in tudi sejnine članov nadzornih svetov. In kakšen je rezultat? Na področju plač vodilnih v podjetjih v večinski ali v popolni lasti države vlada pravi kaos. Na to je konec leta 2006 opozorilo tudi Računsko sodišče. Torej, kot izgleda, je malo storjenega, in to kljub temu, da so bili sprejeti nekateri akti v okviru Vlade, ki pa so bolj priporočljive narave, še danes se lahko v javnosti sliši in lahko preberete informacije o visokih, enormnih zaslužkih teh direktorjev. In primer: vodilni v Darsu, ki je v zadnjih dneh bolj izpostavljena družba glede kvalitete porabe količine davkoplačevalskega denarja za izgradnjo cestnega križa. Pet članov uprave Darsa je aprila letošnjega leta prejelo 50.000 evrov bruto plače. Predsednik uprave 12.154.000 evrov, poleg nagrad gre še za nekatere druge bonitete, to je plača z bonitetami, ki preprosto ne dovoljuje, da pada omet s pravkar zgrajenega tunela v moji bližini v Šentvidu oziroma Podutiku. In to ni osamljen primer, so še primeri visokih plač. Slovenske železnice - 9.000 evrov, Aerodrom - 10.000 evrov in tako dalje, da ne govorim še o nekaterih direktorjih zdravstvenih domov - 11.000 evrov in tako dalje. Vlada je sicer sprejela priporočilo, kako naj državni nadzorniki ravnajo pri določanju plač direktorjev podjetij v večinski ali popolni lasti države. Vendar ta sklep za nadzornike ni zavezujoč in lahko sami presodijo, ali je za družbo to dobro, in se ravnajo po njem, ali ne. Torej, če ti je omočeno, da prejmeš 12, 13, 15.000 za sejnine, nagrade, potem seveda ne boš drezal v plače vodilih. Zato vas seveda minister sprašujem: Kakšen je trend višine sejnin članov nadzornih svetov v letu 2005 v primerjavi z letošnjim letom? Kakšen je ta trend pri višini odpravnin v teh podjetjih, višini direktorjev plač v teh podjetjih in javnih zavodih? In ne nazadnje, v primerjavi s tem: Kakšen je pa trend minimalne plače v obdobju 2005-2?08.
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa. Hvala lepa za to vprašanje, gospod poslanec. Dejstvo je, tukaj sta dve različni skupini. Po eni strani so sejnine, nagrade članov nadzornih svetov vključivši tudi javnih zavodov, potem pa plačajo odpravnine direktorjev gospodarskih družb, ki so v večinski lasti Republike Slovenije. Naj vam povem, da kar se tiče Ministrstva za finance, mi nismo pristojni za sprejemanje plač v javnem sektorju. Za to je pristojno Ministrstvo za javno upravo in takoj ko smo vaše vprašanje dobili, smo tudi preusmerili to vprašanje našim kolegom na Ministrstvu za javno upravo. Dokončnega odgovora danes še nimam. Sicer pa bi rad le pojasnil, da kar se tiče sejnin in nagrad članom nadzornih svetov. Vlada zastopa Republiko Slovenijo, ko le-ta kot pravna oseba nastopa v vlogi lastnika gospodarskih družb. Tako kot vsak dober lastnik gospodarske družbe je Vlada obravnavala vprašanje sejnin, nagrad članom nadzornih svetov in je dne 15. februarja 2007 morda kot odgovor na ta opozorila s strani Računskega sodišča sprejela sklep o stališčih glede nagrajevanja članov nadzornih svetov. Pristojna ministrstva in vladne službe morajo upoštevati določbe tega sklepa pri pripravi gradiv Vlade, s katerim se zagotovi zastopanje interesov Republike Slovenije na skupščinah teh gospodarskih družb. Tako se sejnine določajo glede na velikost družbe, in sicer v razponu do 150 evrov v mikrodružbah do 825 evrov v največjih družbah. Nagrade pa, upoštevaje že izplačane sejnine za posamezno poslovno leto, ne smejo preseči 15.000 evrov; nagrade ne smejo preseči 15.000, upoštevaje tudi sejnine na posameznega člana, in se izplačajo le ob pogoju, če se izplačajo dividende. Tudi to je jasno opredeljeno v tem sklepu. Predstavljena stališča Vlade so objavljena na spletnih straneh Ministrstva za finance. Kar se tiče plač in odpravnin direktorjev v gospodarskih družbah, tukaj pa urejanje plač ni v pristojnosti vlade, tudi če so le-te v neposredni ali posredni večinski lasti države. To je po Zakonu o gospodarskih družbah pristojnost nadzornega sveta, ki ga imenuje skupščina družbe. Urejanje prejemkov članov uprave določa 270. člen Zakona o gospodarskih družbah. Kar pa se tiče plač in odpravnin direktorjev v javnih zavodih in drugih oseb javnega sektorja: plačna politika direktorja v javnem sektorju je enotno urejena v Zakonu o sistemu plač v javnem sektorju ter na podlagi tega zakona s sprejetimi predpisi, ki veljajo za državne organe in samoupravne lokalne skupnosti, za javne agencije, za javne sklade, javne zavode, javne gospodarske zavode ter druge osebe javnega prava, ki so posredni uporabniki državnega proračuna ali proračuna lokalne skupnosti. Do 1. 3. 2006, to je do uveljavitve Uredbe o plačah direktorjev v javnem sektorju, so se osnovne plače direktorjev javnih zavodov, agencij in skladov določali v skladu z dvema sklepoma, in sicer Sklepom o kriterijih za sklepanje pogodb o zaposlitvi direktorjev in Sklepom o merilih za določitev osnovne plače in merilih za izplačilo nagrade za uspešnost poslovanja direktorjev. Višina osnovne plače direktorja pri osebah javnega prava se je določila v odstotku glede na plačo ministra, pri čemer je višino plače znotraj razpona od 50% do 90% predlagal minister na podlagi mnenja iz drugega odstavka 13. točke sklepa o kriterijih. Od 1. 3. 2006 dalje pa so se torej osnovne plače direktorjev javnih zavodov, agencij in skladov določile s plačnim razredom, v katerega je bilo delovno mesto direktorja v skladu z uredbo neposredno uvrščeno v plačilni razred s prilogo tako imenovano I ali 1 - tukaj je minister za javno upravo, vam lahko da boljše podatke kot jaz. In tudi to pričakujem, da bo poslano. Kar pa se tiče plač in odpravnin direktorjev v gospodarskih družbah, ki so javna podjetja, po Zakonu o gospodarskih javnih službah Zakon o sistemu plač v javnem sektorju ne velja za določanje plač direktorjev v javnih podjetjih, ustanovljenih po Zakonu o gospodarskih javnih službah. Zanje se še vedno uporabljata omenjena dva sklepa: Sklep o kriterijih za sklepanje pogodb o zaposlitvi direktorjev in Sklep o merilih za določitev osnovne plače in merilih za izplačilo nagrade za uspešnost poslovanja direktorjev. Vprašali pa ste tudi, kakšen je pač razvoj minimalne plače. Po podatkih o minimalnih plačah, ki so tudi objavljene na spletnih straneh Davčne uprave, se je višin minimalne plače v obdobju od leta 2005 do 2008 povečala za 15,5%, maja 2005 je namreč minimalna plača znašala 117.500 tolarjev oziroma 490 evrov, maja 2008 pa 560 evrov in 53 centov. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Kumer.
Hvala lepa za odgovor. Minister bom postregel, ker bom ostal pri Darsu, kjer govorite o nadzornih odborih. 26. junija je bila seja nadzornega sveta, na kateri so določili nagrade, in sicer predsedniku in članu uprave Darsa dodatnih 15% letnih vseh prejemkov, ki so jih dobili v letu 2007, to pomeni dodatnih 64.000 evrov. In ne nazadnje, nadzorniki, kjer ima predsednik nadzornega sveta 1.072 evrov, so 104 tisoč evrov določili še za nagrade za preteklo leto nadzornikom Darsa. Tako da ostanemo pri tem in tisto, kar sem prej govoril: eden od članov nadzornega sveta, ki je sicer pred 14-imi dnevi odstopil in sedi za isto mizo kot vi na sejah Vlade, je prejel 32 tisoč evrov kot član nadzornega sveta v firmi, kjer je večinski solastnik tudi država in seveda ima nek vpliv. In ne nazadnje, ko govorimo o odpravninah v teh istih podjetjih, kjer je delni ali pa celotni lastnik države, so odpravnine - vi pravite in ta odgovor je vedno: o tem sklepajo nadzorniki. Samo nadzornike postavi v te firme Vlada, menda jih ne postavi nekdo od zunaj. In poglejte, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]odpravnin je, da bi en delavec s 500, 600 evri mesečne plače moral za eno odpravnino delati 100 let, tukaj imate primer odpravnine Petrol 511 tisoč evrov, odpravnine v Luki Koper ne nazadnje 250 tisoč evrov in tako dalje. Ampak te pogodbe so verificirali ti isti nadzorniki, ki jih je postavila Vlada. In še enkrat pravim: so sprejeti nekateri odloki, vendar so to bolj priporočila, nadzorniki se pa ravnajo po drugih pravilih, ki jih je sprejela Vlada. In jaz mislim, da svoje naloge Vlada ni opravila v tem mandatu.
Hvala. Gospod minister. V redu. Sedaj bo dr. Mitja Slavinec postavil poslansko vprašanje ministru za obrambo.
Hvala lepa. Vprašanje je zelo enostavno: Kaj ministrstvo namerava narediti z vojašnico v Murski Soboti in pa z vojaško bolnišnico ROLE 2? Bom malenkost bolj natančen oziram konkreten: pri ROLE2 smo že velikokrat razpravljali, sem postavljal tudi sam že več vprašanj, se žal zadeva "rola" - ne samo kot ime bolnice pravi, ampak tudi v širšem pomenu. In sami, spoštovani gospod minister, ste ugotovili, da so bile pri dobavi prisotne večje nepravilnosti in da boste zadevo dali razčistiti, preiskati pristojnim organom, sklepam verjetno tožilstvu, policiji in podobno. Dejstva so, da je bil izbran en dobavitelj opreme, ki pa potem ni dobavljal, ampak se je dobava vršila preko drugega dobavitelja. Po eni strani je potem bilo dobavljeno nekaj, kar ni bilo naročeno, tisto, kar je bilo naročeno in bi bilo potrebno, ni bilo dobavljeno. Bila je izbrana komisija, ki naj bi prevzela to opremo, potem se je izkazalo, da to ni prevzemala tista izbrana komisija ali pa vsaj ne v celoti, ampak so prevzemali nekateri drugi, ki niti niso pooblaščeni niti usposobljeni za tovrstne prevzeme. In stanje v tem trenutku je, da bolnišnica ROLE 2 ne služi svojemu namenu, da je bolj ali manj prazna, da je oprema na tako imenovanem testiranju v Univerzitetnem kliničnem centru v Mariboru. Po drugi strani pa tam, kjer se je operativno zgodba začela, v bolnišnici v Murski Soboti še zmeraj izkazujejo interes po opremi in drugi vrsti sodelovanja. Nenazadnje bi vsaj del opreme, za katero je vaše ministrstvo dobilo interes, lahko bilo testirane tudi v bolnišnici v Murski Soboti. Sedaj se napovedujejo novi stroški, okrog dobrega pol milijona evrov, do sedaj nastala škoda iz naslova prej naštetega pa je bila ocenjena tudi na milijon evrov. To je prvo vprašanje. Drugo vprašanje je povezano z vojašnico v Murski Soboti. Kljub vašim zagotovilom, spoštovani gospod minister, da se bo v Murski Soboti gradila vojašnica, v sicer oddaljenem času, pa dejanja mnogim, ki so s to vojašnico tudi profesionalno povezani, vzbujajo skrb in negotovost. Zadnja takšna aktivnost je bila ukinitev kuhinje v soboški vojašnici in sedaj vozijo hrano iz Maribora. Uro in pol traja, da jo pripeljejo v soboško vojašnico. Vsi si lahko predstavljamo, kakšnega okusa je potem ta hrana. Pa me zanima: Čemu ta odločitev? Ali gre spet za neko racionalizacijo, da je ceneje hrano voziti in je potem mogoče okusnejša? Da ne sprašujem naprej.
Hvala. Gospod minister.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Najprej bi se rad poslancu zahvalil za vprašanja. Je pa res, da sem na ti dve vprašanji že večkrat odgovarjal v Državnem zboru. Najprej glede mobilne bolnišnice. Moram reči, da nakup, ki je bil izveden v letu 2004, se pravi, ta pogodba je bila sklenjena, preden sem postal minister za obrambo, je bil zgrešen. Kupili smo zmogljivost, ki je nismo potrebovali glede na cilje zveze Nato, in sicer smo kupili prerazkošno bolnišnico za potrebe, ki jih ima Slovenska vojska. Mi potrebujemo mobilno bolnišnico zlasti zato, da daje podporo bataljonom, ko gredo na misije. Bolnišnica, ki je bila nabavljena, pa naj bi dala podporo brigadi. Tako, da ne razumem, zakaj se je šlo v tak nakup. Da je pa nesreča še večja, se je kasneje ugotovilo, da je bilo v okviru nakupa te bolnišnice, ki je prebogata za potrebe Slovenske vojske, nabavljeno tudi kar nekaj opreme, ki je nima nobena mobilna vojaška bolnišnica. Gre zlasti za opremo, ki je namenjena za diagnostiko, na primer laparaskopija in tako dalje. Ne glede na to, ko je bilo to ugotovljeno, smo postavili strokovno ekipo, ki naj bi ugotovila, kaj pravzaprav storiti s to zmogljivostjo, katera oprema je bila nabavljena, kaj je treba še dokupiti in če je možno to bolnišnico, ki je sicer namenjena za podporo brigadi, preoblikovati v lahko mobilno bolnišnico za podporo bataljonu. Moram reči, da je strokovna skupina ugotovila, da je to možno, zato smo tudi začeli s preoblikovanjem te bolnišnice v lahko mobilno bolnišnico za potrebe bataljona. Želel bi zelo jasno povedati, da ta zmogljivost ni namenjena dopolnitvi javne zdravstvene mreže, ampak je izključno namenjena za podporo tistim enotam, ki pač delujejo v raznih misijah, kar je tudi ena izmed obveznosti te države. Pravilno ste ugotovili, da je sedaj ta bolnišnica postavljena v Mariboru, v Vojašnici generala Maistra. To pa zato, ker je treba "dokompletirati" opremo, ki je potrebna, da bo ta bolnišnica sploh lahko funkcionirala za tisti namen za katerega je bila nabavljena, to se pravi za podporo bataljonu, ko bo v misiji. Lahko povem, da ti razpisi tečejo, oprema bo dobavljena nekje do konca leta in pričakujem, da bo ta bolnišnica, ki bo preoblikovana v lahko mobilno vojaško bolnišnico, da bo lahko polno operativno uporabna v letu oziroma proti koncu leta 2009, kar je tudi naša zaveza do zavezništva. Lahko ugotovim, da ta popolnitev, to preoblikovanje poteka v skladu z našimi načrti in jaz upam, da bomo v letu 2009 lahko to bolnišnico uporabljali tudi takrat, ko bo kakšen bataljon napoten v misijo, kakor je bil lansko leto napoten bataljon na Kosovo. Kar se tiče vojašnice v Murski Soboti moram reči, da so bili prvotni načrti, da se v Murski Soboti sploh ukine ta vojašnica - to je bil načrt prejšnjega vodstva Ministrstva za obrambo. Meni se to ni zdelo sprejemljivo, meni se je zdelo, da je potrebno vojašnico razpršiti tudi zaradi tega, da lahko lažje pridobivamo kadre po območju celotne Slovenije. Hkrati se mi zdi zelo pomembno, da imamo na mejnih območjih še vedno vojašnice. Ni res kar trdite, da še ni nič storjenega, naj povem, da je bila naročena izdelava idejnih zasnov in idejnega projekta za novo vojašnico, pogodbeni rok se izteče 20. julija tako, da pričakujem, da bo to narejeno. Izdeluje se investicijska dokumentacija, pogodba je bila sklenjena februarja v letošnjem letu in do konca meseca julija mora tudi ta dokumentacija biti izdelana. Oba dokumenta bosta pa tudi predstavila podlago, in sicer za občino Mursko Soboto, da bo izdelala ustrezne prostorske načrte. Glede kuhinje zakaj se vozi hrana, moram reči, da ne vem lahko pa [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod Slavinec želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa. Seveda. In da omogočim tudi ministru, da zaključi svoj odgovor v drugem delu. Uvodoma bi pa seveda želel res izpostaviti, da jaz nisem trdil, da ni bilo nič narejeno, nasprotno. Jaz nisem trdil, da nič ni bilo narejeno, bilo bi boljše, če ne bi nič naredili, če ne bi ukinili kuhinje, bi bilo prav gotovo boljše. Verjamem, da ne veste, zakaj se je to zgodilo, zato pa vas opozarjam, kajti velikokrat se je že zgodilo, da ste nam obljubili, zatrdili določene rešitve, ki bodo šle naproti interesom in potrebam ljudi v Pomurju, žal, se je pa potem očitno na nižjih nivojih, ki bolj suvereno odločajo o podrobnostih ali pa so z vami neusklajeni, odločalo drugače, zgodilo drugače in rezultat je ta, da so zadeve zmeraj manj ugodne za ljudi, ki so pri nas v Pomurju zaposleni v vojski. Pa tudi za celo okolje je res nerazumno, da se hrana vozi iz Maribora v Pomurje. Glede tega upam, da se oba strinjava. Glede vojaške bolnišnice pa opozarjam še enkrat, da je bila opremljena eno leto kasneje kot vi trdite, torej že v času vašega ministrovanje in glede na to, da ste obljubili, da boste zadeve dali raziskati, bi vas prosil, če lahko dobim pisni dokument pristojnih organov, ki so se s tem ukvarjali, ki so preverili ali je bila res oprema dobavljena v skladu z razpisom, v skladu s tistimi veljavnimi dokumenti ali je bil prevzem takšen kot je bilo določeno. Na koncu me še zanima, zakaj je lahko pri testiranju opreme, ki je sedaj, vemo že vsi, zelo veliko manjka, participira bi samo bolnišnica Univerzitetni klinični center v Mariboru, nobene opreme pa ni na testiranju v bolnišnici Murska Sobota [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala. Gospod minister.
Hvala za dopolnitev. Najprej glede kuhinj, moram res iskreno povedati, da ne vem ali res vozijo iz Maribora ali ne. Verjetno bi bilo bolje, da če že ne kuhajo sami, da to kupijo v Murski Soboti. Bom pa to natančno preveril. Kar se tiče vojašnice. Povedal sem za proceduro, da se dokumentacija pripravlja, da bo občina imela podlage, da uvrsti to vojašnico v prostorske plane. Vi veste, da bomo izpraznili osrednji prostor v Murski Soboti, tam kjer sedaj stoji stara vojašnica in bo namenjena za visokošolski center oziroma za razvoj visokega šolstva. Gradnja naj bi se začela leta 2010. To imamo tudi po naših dokumentih, v naših načrtih in tudi sredstva so zagotovljena. Tako da, kar se tiče vojašnice, tukaj imate polno podporo ministra za obrambo. Kar se tiče te mobilne bolnišnice. Moram povedati, mi smo sprožili vse postopke, ki so potrebni v zvezi s tem, preko Obveščevalno-varnostne službe Ministrstva za obrambo. Res pa je, da je vodil ta postopek, usmerjal okrožno državno tožilstvo in da oni niso ugotovili elementov, ki bi kazali na kazniva dejanja. Gre za to, da pogodba, ki je bila sklenjena v letu 2004 ni bila dobra pogodba. Kot sem povedal, šlo je za nakup mobilne bolnišnice za nivo brigade, česar Slovenska vojska ne potrebuje. V tej bolnišnici je bila oprema, ki je nobena vojska ne potrebuje, sem povedal, gre za diagnostično opremo. Res pa je, da je bilo to dobavljeno v času mojega mandata, ker se je pač spoštovala pogodba. Ampak, takoj ko sem pa ugotovil, da ta zadeva ne bo funkcionirala, da je ta zadeva prebogata za potrebe bataljona, smo pa ustanovili strokovno skupino, ki je potem pripravila vse potrebno za preoblikovanje te bolnišnice. Jaz moram reči, meni je na nek način žal, da državno tožilstvo ni ugotovilo nobenih elementov kaznivega dejanja. Sam si ne predstavljam, kako je lahko nekdo naročal opremo, ki je Slovenska vojska ne potrebuje in da na koncu nihče ne odgovarja. Res pa je, da je bila sklenjena takšna pogodba. In poudarjam še enkrat, te pogodbe ni sklenil minister za obrambo Karl Erjavec, ampak je bila sklenjena pod nekim drugim mandatom. Pomembno je to, da bo pač ta bolnišnica operativno uporabna. Glede tega, katera bolnišnica, pa moram reči, da smo mi sedaj v fazi, da to bolnišnico usposobimo, kasneje bo pa to krožilo po celi Sloveniji.
Hvala. Imate proceduralen predlog? Izvolite.
Hvala. Rad bi še enkrat v okviru proceduralnega predloga zaprosil ministra za dokumentacijo v zvezi s tem predlogom. Hkrati pa seveda tudi izpostavil, da to kar je minister povedal na moje vprašanje ni tista zadeva, ki sem jo sedaj res spraševal. Poglejte, vi ste mi odgovarjali v zvezi z naročili, jaz sem vas pa konkretno spraševal glede dobav, da je bilo dobavljeno nekaj drugega. In kar je še pomembnejše, od nekoga drugega, kot je bilo v veljavnem razpisu dorečeno, sklenjeno. To je problem. Očitno ni bil problem v tem, ali se dobavlja tisto kar vojska potrebuje ali ne, ampak je bil problem nekje drugje. Torej, kdo bo to dobavil, kdo bo pri tem poslu zaslužil, če sem zelo konkreten. In zaradi tega bi bilo mogoče res fino, če bi ugotovili pristojni organi te nepravilnosti, da bi videli, kaj se je pa tukaj dogajalo. Jaz verjamem, da ste vi v dobri volji te zadeve dali pristojnim organom in tudi pričakovali odgovor takšen, za katerega ste malo prej tudi sami povedali. Ampak problem, kot pravim, je prav gotovo nekje drugje. In tudi pri samem prevzemu te opreme, to sem tudi izpostavil. Tudi to me zanima, zakaj je bila imenovana ena komisija, potem pa ni ta komisija sodelovala pri prevzemih, kjer so bili tudi drugi ljudje zraven, ki niso bili imenovani v tej komisiji. Upam, da ne bo treba popravljati kakšnih sklepov o imenovanju komisij. Zadnja stvar ob naročanju. Zakaj je bila taka bolnica sploh naročena? Ja, ti podatki, takrat je bila v bistvu to edina možna, ki se je dala naročiti. Te podatke smo dobili tudi od vojske, da je ni mogel kdo drug dobiti oziroma posredovati pravih. In se strinjam z vami, da vojaška bolnišnica ni namenjena, sploh pa ne prvenstveno namenjena temu, da bi dopolnjevala javni sistem zdravstva. Lahko in prav pa je, če vojaška bolnica pomaga, recimo, v primerih, kot so bili Železniki, ko je ravno zdravstveni dom odnesla pobesnela voda. In če bi bila ta bolnišnica takrat v funkciji, bi jo tam lahko s pridom izkoristili. To pa je prav gotovo eden izmed primerov. Jaz si želim, da jih ne bi bilo več, ampak bodimo pripravljeni tudi na te, na naravne nesreče, ko pa lahko vojska pomaga in je lahko pri tem zelo zelo učinkovita, saj ima dobro opremo. In zaradi tega, ampak kot rečeno verjetno priložnosti ne bo, v okviru že tega mandata, bi bilo o teh odgovorih dobro razpravljati malo širše. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Slavinca, da Državni zbor, če bo seveda možno, na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za obrambo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločal v okviru glasovanj v petek, 11. julija 2008. Sedaj bo tudi gospod Robert Hrovat postavil poslansko vprašanje ministru za obrambo. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospod minister! Poslanci, pa tudi javnost je bila pred kratkim seznanjena z dokumentom, ki ga je lastnoročno napisal nekdanji uslužbenec Ministrstva za obrambo, gospod Peter Zupan, ki je bil v času nastanka tega dokumenta vodja službe temeljnih razvojnih programov, torej ena ključnih oseb pri nabavah Slovenske vojske. Vsebina dokumenta napotuje na resen sum pridobivanja poslov pravnih oseb v obdobju leta 2003, še posebej s strani podjetja Viator&Vektor in Sistemske tehnike, in sicer s pomočjo notranjih informacij preko zaposlenih na Ministrstvu za obrambo. Vsebina dokumenta presega analizo trga, ker podaja direktne poslovne in politične usmeritve, koristne za dobavitelja vojaške opreme. Gre za pristen dokument, ki ni anonimka, in v okviru poglavja, ki govori o lobiranju, avtor dokumenta, ki ga piše Sistemski tehniki, navaja: "Vse aktivnosti je možno realizirati ob primernem lobiranju in pospeševanju postopkov na Ministrstvu za obrambo. Predlog: Ministra ali Kremljaka prepričati o nujnosti dobave prototipa 8x8 zaradi možnih intervencij Movaga ali finskih proizvajalcev ter pospešiti postopke za sklenitev pogodbe za sanitetne valuke. Ministra prepričati o pomembnosti sklenitve še dodatne pogodbe za naslednjih 36 vozil, vendar verzije 8x8, do pričetka volilne kampanje," in tu opozarja, "ne pozabiti na Janeza Janšo. Kremljaka prepričati o tem, da je le Sistemska tehnika lahko tudi dobavitelj orožja in interkom naprav kot integralnega proizvoda Slovenske vojske." In, gospod minister, sprašujem: Kako komentirate, da se je uslužbenec ministrstva v tistem času, torej v letu 2003 in 2004, ukvarjal s predlogi za lobiranje v korist Sistemske tehnike, s političnimi opredelitvami in usmeritvami, na kakšen način izločiti iz konkurenčnih ponudb ostale proizvajalce lahkih oklepnih vozil? Glede na zapisano v dokumentih gre za resen sum korupcije in organiziranega kriminala na področju nabav oborožitve in vojaške opreme po postopkih brez javnega razpisa, v povezavi z dobavo vozil 6x6 in 8x8 s strani Viator&Vektorja in posameznih povezanih družb. In po razkritju tega Zupanovega pisanja je sedaj končno jasno, zakaj Socialni demokrati zaradi zaslišanja ne želijo predlagati zamenjave za gospoda Cvikla na mesto predsednika komisije, ki preiskuje nakup 8x8 - ker bi se izkazalo, da so očitki gospoda Cvikla ravno tako neresnični, kot so se za neresnične izkazale obtožbe gospoda Ropa in si tega Socialni demokrati v tem času, jasno, ne morejo privoščiti. Gospod minister, kako ocenjujete postopke in ravnanje vpletenih, takratnega vodja službe temeljnih razvojnih programov na Ministrstvu za obrambo? Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Ja, poslancu se zahvaljujem za vprašanje. Naj povem, da smo na Ministrstvu za obrambo sprejeli vse ustrezne ukrepe in postopke, da bi ugotovili izvor, status in pa namen te dokumentacije oziroma verodostojnosti dokumentacije, ki je bila razkrita tudi v javnosti. Sam ne želim komentirati vloge, zlasti gospoda Zupana, ker v tem trenutku pač tečejo ustrezni postopki in bi bilo zelo nekorektno z moje strani, da bi karkoli komentiral ali ocenjeval. Moram pa reči, da ko sem videl to dokumentacijo in jo prebral, da sem bil kar malce presenečen, ker nisem pričakoval, da se je v preteklosti na tak način delovalo, da je celo uradno pisal razna priporočila za podjetje, kako naj ravna, da bo res pridobilo posel, kako naj lobirajo ministra in druge vplivne uradnike na Ministrstvu za obrambo. Vendar kot sem povedal - postopki bodo pokazali, kakšna je verodostojnost teh dokumentov in kakšna je odgovornost tistih, ki so to dokumentacijo pisali in v bistvu tudi dajali ta navodila. Edino kar rečem je lahko, da očitno, da je postopek nabave oklepnikov 8x8 potekal na povsem drugačen način - bil je javni razpis, mednarodni, transparenten in še vedno stojim za tem, da je bilo to do sedaj najbolj transparentno javno naročilo. In seveda vso to pisanje in vsa ta dokumentacija mi tudi da misliti, zakaj so se sprožili takšni pritiski po tem, ko je bil izdan sklep o izbiri in sicer Rotisa v zvezi s Patriami 8x8. Ker dejansko kaže ta dokumentacija, pismo o nameri, ki je bilo sklenjeno, da je tukaj bilo v bistvu že vse pripravljeno, da bi ta posel 8x8 dobila Sistemska tehnika. Moram reči, da tudi iz te dokumentacije izhaja in tudi iz druge dokumentacije izhaja, da ne držijo na primer navedbe predsednika uprave Viator&Vektorja, ki jih je dal pod zaprisego pred preiskovalno komisijo, da ni imel nobenega opravka s temi posli. Iz te dokumentacije lahko razberemo, da je imel, da je neposredno kontaktiral z nekaterimi posamezniki. Prav tako lahko iz dokumentacije razberemo pri komu vse je osebno bil. Jaz si ne predstavljam, da en predsednik uprave hodi k uradnikom na Ministrstvo za obrambo in je tam eno uro, ne vem, kaj lahko počne - verjetno ni pil kave. Tako da, to moram reči, me je zelo presenetilo. Moram pa reči, da sem vesel, da je ta dokumentacija prišla na dan, ker iz tega lahko razberemo, kako so tekli postopki pri nakupu vozil 6x6, tam je bila ena pogodba sklenjena leta 1998 in potem še 25 aneksov. To pove, na kakšen način se je poslovalo. Medtem ko je pri razpisu 8x8, pri pogodbi oklepnikov 8x8 pač povsem jasno, 278 milijonov evrov, 135 oklepnikov z različno konfiguracijo in 25 v osnovni verziji. Kar mene skrbi je to, da se ta zadeva sedaj izkorišča morda tudi za čas pred volitvami. Treba je vedeti, da te oklepnike 8x8 potrebujemo, zato da uresničujemo obveznosti, ki jih je sprejela tudi prejšnja vlada, saj smo vstopili v zvezo Nato v eni drugi koaliciji in pač gre za to, da izpolnjujemo te obveznosti. To ni odločitev ministra za obrambo, ne oklepniki 6x6, ne oklepniki 8x8, ampak vse to so odločitve Državnega zbora, ki jih je sprejel v dokumentih, v programih, v resolucijah. Mislim, da je prav, da se sedaj drugače, da gredo vsi ti razpisi nad milijon evrov na mednarodne razpise, to se pravi, preko agencije, Evropske agencije za obrambo, mislim, da se bo na takšen način dosegla večja transparentnost. Tako, da lahko ugotovim, da je bil narejen velik korak naprej k večji transparentnosti pri nakupu vojaške opreme.
Hvala. Gospod Cvikl se je javil k proceduralnemu predlogu. Ampak prosim, predlog, ne polemika.
Jaz bi prosil, če se ugotovi, kako minister za obrambo ve, glede na to, da je zapisnik [[...]]
Gospod Cvikl, proceduralni predlog, ne razprava [[...]]
Moj proceduralni predlog je, da se ugotovi v službah Državnega zbora, kdo je ministru za obrambo dal še neobstoječe magnetograme zaslišanj prič?
Hvala. Sedaj bo gospa Darja Lavtižar Bebler postavila poslansko vprašanje ministroma za notranje zadeve in za pravosodje. Izvolite, gospa.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani minister za notranje zadeve, gospod Dragutin Mate, na odločitev preiskovalnega sodnika gospoda Barage, da v zadevi Penko ne odredi hišne preiskave, ste se na tiskovni konferenci odzvali z besedami: "Skrajno nenavadno in sporno je, da o tako pomembnem ukrepu, kjer ni možnosti pritožbe, odloča sodnik, ki je Penkov osebni prijatelj in ni problem v tem, da sta delala skupaj. Težava je, da se zasebno družita, hodita skupaj na dopuste in izlete." Še danes dopoldne na seji Odbora za notranjo politiko in pravosodje ste gospod minister zatrjevali, da bi se bil moral preiskovalni sodnik Andrej Baraga izločiti iz tega odločanja, ker da se gospod Penko in gospod Baraga dobro poznata. Kaj s tem, gospod minister, sporočate? Da dvomite v nepristranskost konkretne odločitve preiskovalnega sodnika? Da se z odločitvijo ne strinjate? Da ste pričakovali drugačno odločitev? Ali morda sporočate nekaj določnega tudi drugim sodnikom, ki naj bi v morebitnih ali verjetnih bodočih podobnih primerih zadevi Penko, drugače odločili, morebiti tako kot bodo slutili, da od njih pričakujete? Spoštovani gospod minister za pravosodje dr. Šturm, tudi vi ste se odzvali na odločitev preiskovalnega sodnika gospoda Barage, milo rečeno, za ministra za pravosodje zelo nenavadno, zelo sporno in po mojem trdnem prepričanju nedopustno. Menili ste, da takšna odločitev sodnika pomeni, da se lahko tožilci, sodniki ali funkcionarji tudi v prihodnje javno ali na prikritem mestu sestajajo z udeleženci kazenskih preiskav in da takšno sestajanje ne more biti vzrok za preiskave stanovanj ali avtomobilov. Ali ste res prepričani, da ni mogoče takšnega vašega stališča razlagati tudi kot opozorilo, svarilo ali pa kar napotilo sodnikom, kako naj v bodoče odločajo v tej ali v podobnih zadevah? Zatrjujem, da gre v obeh primerih za nedopusten pritisk tudi na bodoče odločitve sodišča in za nedopustno vpletanje predstavnikove izvršne veje oblasti v delo sodstva ali pa nemara vidva menita drugače in imata druge argumente na razpolago. Hvala.
Hvala. Gospod Šturm, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Hvala tudi za vprašanje, spoštovana gospa poslanka. Izrekli ste mnenje, da sem na sporen način komentiral odločitev sodnika. Naj sam povem, da tega nisem storil, vi ste kot sicer tudi nekateri drugi mediji seveda nepopolno citirali mojo izjavo, ki sem jo dal prejšnji teden v soboto, izjavo sem [[...]] [[nerazumljivo.]] [[..]]da je treba odločitev sodišča spoštovati in tudi ta odločitev je bila spoštovana, kajti organi, torej policija in tožilstvo je takoj spoštovalo odločitev sodnika in odločitev je bila izvršena in s tem tudi spoštovana. V tem primeru gre za neko zelo posebno odločitev, kajti zelo redki so primeri v sodnem odločanju, da gre za sodno odločitev, ki je takoj dokončna, pravnomočna, brez prizivna, brez možnosti uporabe pravnih sredstev in je v tem pogledu enkratna in s tem zadeva tudi zaključena. Takšni primeri so zelo redki. Gotovo se bomo vsi strinjali, da zadev, ki niso zaključene, ni primerno komentirati, nobeden seveda od predstavnikov drugih vej oblasti ne more komentirati. Vendar si ne morem kaj, da ne bi opozoril, da so bile tudi nekatere poslanke in poslanci, tudi vi, spoštovana gospa poslanka, ki ste komentirali neko odločitev sodišča, ki je bila potem podvržena pritožbi, v pritožbi je bila sprejeta drugačna odločitev in s tem je seveda vaš komentar, ko ste z navdušenjem na nek način pritrdili prvotni odločitvi, pomenil pritisk na odločanje sodišča. Podobno se je zgodilo tudi danes. Na seji odbora, ki je tudi razpravljal o tej zadevi, je eden od prisotnih poslancev mirno rekel, "ta zadeva ni sporna, ni nezakonita," čeprav gre še za zadevo, ki je odprta, o kateri bo sodišče moralo še izreči presojo. In gre torej v tem primeru za očiten pritisk s strani zakonodajne veje oblasti, enega od politikov, na sodno vejo oblasti. Sam tega nisem storil, to zavračam. Podal sem le pojasnilo, kaj ta odločitev sodišča v tej zadevi, ki je dokončna in zaključena, pomeni. Kajti izhajal sem tudi iz tega, da mnogi ne vedo, da je za preiskavo avtomobila potrebno pridobiti nalog za hišno preiskavo. Preiskave avtomobila ni mogoče opraviti, če sodnik ne izda naloga za hišno preiskavo, za preiskavo stanovanja. In v tem primeru je šlo samo za to, ali bo sodnik izdal nalog za preiskavo stanovanja, ki bo omogočil tako pregled stanovanja kot tudi pregled avtomobila, kar so pa mnogi imeli priliko videti tudi na posnetkih, ko so videli, kako skrbno je bil ta avtomobil zapečaten. Tu je šlo samo za pojasnilo. Sam se nisem v nobenem primeru opredelil do sodne odločitve, razen do tega, da jo je treba spoštovati. Nisem rekel, da je slaba, nisem rekel, da je dobra, nisem rekel, da je pravno pravilna, nisem rekel, da je pravno nepravilna. O vsebini odločitve nisem izrekel ničesar. Pojasnil sem samo, kaj pomeni. Vi ste to delno prikazali, izpustili ste pa tudi eno besedico, in to zelo pomembno, manjka besedica "verjetno". Rekel sem, da ta odločitev verjetno pomeni to, kar ste pa tudi vi že citirali. Zato naj na tem mestu ponovno povem, za zaključek, da kot minister za pravosodje absolutno podpiram in sem tudi sam vezan na spoštovanje neodvisnega odločanja sodstva. In če kdo napačno razume mojo izjavo kot poseg v neodvisnost sodstva, temu odločno nasprotujem in na ta način tudi dezavuiram takšno interpretacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Mate, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa, spoštovana gospa poslanka, za vprašanje, ki ste mi ga postavili. Kolikor mi je časa ostalo, bom poskušal odgovoriti oziroma dobil sem svojih pet minut. Hvala. Zelo jasno bi rad povedal, izjava, ki sem jo podal v zvezi z odločitvijo preiskovalnega sodnika ni v nobenem primeru vplivala [[....]]Bom končal in bom počakal na dodatno vprašanje.
Hvala lepa. Gospa Darja Lavtižar Bebler.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Pričakovala sem, ker sem v tem vrstne redu tudi spraševala, da se bo najprej odzval gospod minister za notranje zadeve. Vemo, da je tudi največ očitkov letelo na njegove izjave, ampak dobro, sta pač zamenjala vrstni red. Najbrž to ni bil slučaj. Ja, gospod minister za pravosodje, v tem je problem, ker vi komentirate, kaj takšna odločitev pomeni ali pa verjetno pomeni. In tukaj je spor. Sicer pa, ja, gospod minister za notranje zadeve poglejte. Vrhovno sodišče je reklo takole v zapisu stališča glede izjav notranjega ministra Dragutina Mateja v zvezi z zadevo Penko, Zidar: "Z navajanjem neresničnih podatkov se zgolj diskreditira sodnikova odločitev s katero minister ni zadovoljen", je rekel Kolegij predsednika Vrhovnega sodišča. Ob tem stališču pa Kolegij navaja, da izjave ministra Mateja temeljijo po zagotovilih sodnika Andreja Barage na neresničnih navedbah okoliščin, ki naj bi vzbujale dvom v nepristranskost sodnika. Nato sodniško društvo. Tam so "zaskrbljeni," tako berem, "zaradi teženj funkcionarjev izvršilne veje oblasti po vplivanju na odločitve sodnikov v konkretnih zadevah in nad komentiranjem njihovega dela, ko z njim niso zadovoljni. Gre za neprimerno in nesprejemljivo ravnanje, saj pomeni neupoštevanje ustavnih načel neodvisnosti sodstva in delitve oblasti, ki sta temelj pravne in demokratične države." Nato varuhinja človekovih pravic pravi: "Nedopustno je, da izvršna veja komentira odločitve sodne veje oblasti." Vsi našteti očitno nimajo pojma o tem, kdaj gre za nedopusten politični pritisk na sodstvo, kar je seveda zelo zelo zanimivo. In bi vendarle prosila, gospod notranji minister, da vi poveste ali res vsi ti našteti nimajo pojma o tem, ko kritizirajo takšno izjavljanje z vaše strani na konkretno zadevo.
Hvala lepa. Gospod minister Mate.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa za to dopolnilno vprašanje. Jaz bi seveda zelo zelo jasno povedati, da je izjava, ki sem jo podal v zvezi s postopki, ki jih je vodila policija, v konkretnem primeru. V nobenem trenutku nisem govoril o tem, da se ne strinjam z odločitvijo sodnika. V nobenem trenutku, z nobeno besedo. Dejal pa sem, da bi bilo prav, da se osebe, ki se poznajo, v tako kočljivih vprašanjih gospodarskega kriminala, potencialne korupcije, morebiti same izločijo in s tem vsekakor popolnoma odvržejo kakršenkoli sum s katerekoli strani. Gre pa za zadevo, ki je, kot je že minister za pravosodje povedal, ena redkih, ki je dokončna. Odločitev preiskovalnega sodnika je dokončna, pravnomočna in brezprizivna. Ne policija, ne tožilec se na to odločitev ne moreta pritožiti in policija je spoštovala to odločitev, ne gre za to, da sem jaz zadovoljen ali nezadovoljen s to odločitvijo, jaz je nisem prebral tudi nimam na razpolago dokumentov, s katerim je policija dobila tiste pristojnosti, ki jih je in dovoljenje za uporabo posebnih preiskovalnih metod tako, da ne morem govoriti ali je to prav ali ne. Bi pa bilo zelo zanimivo, če je tako kot ste dejali in prebrali iz članka. Zdaj jaz ne vem, če je to res ampak iz članka, ki ste ga citirali ste prebrali, da je Vrhovno sodišče povprašalo sodnika o zadevah. Verjetno, če se odloča bi bilo prav, da tudi povpraša drugo stran, da pove svoj del zgodbe in se potem lažje opredeli, seveda pa je odločitev njihova in lahko naredijo kar želijo. Vendar moram izrecno poudariti, da jaz nisem diskreditiral ne sodnika ne njegove odločitve, menil sem, da je ravnal v skladu z zakonom, kar sem posebej poudaril na tiskovni konferenci, vendar se mi, meni kot ministru in kot politiku zdi, da bi mogoče bilo pa vendarle dobro, da bi se sodniki, ki so se že zelo pogostokrat v podobnih primerih sami izločili in niso hoteli odločiti in so predali zadevo drugemu kolegu, ki je mogoče lahko na drugačen način odločil. Verjetno je sprejel enako odločitev, policija je pa odločitev spoštovala ali jo bo spoštovala tudi v bodoče, vsako odločitev vsakega preiskovalnega sodnika. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite gospa Darja Lavtižar Bebler.
No, jasno je, da bolj kot dolgo odgovarjate bolj se zapletate in da dajete neke takšne besede kot morebiti, morda, verjetno in takšne reči, ampak za pravno državo v kateri naj bi veljalo načelo delitve oblasti je nedopustno, da posamezni minister s svojimi izjavami ocenjuje odločitev sodnikov in tako izvaja politični pritisk nanje, kakšne odločitve bi bilo dobro sprejemati. Za nameček pa to utemeljuje z argumenti, kdo se s kom sestaja ter kdo s kom prijateljuje. Očitno nekateri ministri pri poseganju izvršne sodne veje oblasti v tem ne vidijo nič spornega pač pa se jim zdi sporno, če se nekdo svobodno giblje ali s kom druži, kar mu sicer kot temeljno človekovo pravico zagotavljajo tako naša ustava, evropska konvencija o človekovih pravicah, mednarodni pakt o političnih pravicah in tako naprej in tako naprej. Skratka tudi minister gospod Šturm vaše citirane izjave ni mogoče razlagati drugače kot, da mora biti že takšno sestajanje vzrok za preiskavo stanovanj ali avtomobilov. Ali se zavedate, kaj ste pravzaprav sploh rekli; dopoldne ste na seji Odbora za notranjo politiko in pravosodje razlagali, da je glede na judikaturo Evropskega sodišča za človekove pravice treba zagotoviti ne le dejansko nepristransko sojenje, ampak tudi videz nepristranskosti sojenja. No s takšnimi izjavami zagotovo ne prispevate k videzu nepristranskosti sojenja. Hvala bogu, da očitno sami sodniki še največ prispevajo k dejanski nepristranskosti sojenja in k svoji digniteti. Prepričana sem, da je razprava o odgovoru obeh ministrov ne samo koristna in potrebna, ampak seveda tudi nujna. Ni dopustno, da ministri aktivno sodelujejo pri odrekanju ugleda sodstvu in vnašajo dvom v njegovo nepristranskost, zato predlagam, da se opravi razprava o odgovoru obeh ministrov. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanke gospe Beblerjeve, da Državni zbor, če bo možno na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru obeh ministrov, bo Državni zbor odločil v okviru glasovanj v petek, 11. julija 2008. Ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo postavila poslansko vprašanje gospa Maria Pozsonec. Izvolite, prosim.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Ne samo ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Iztoku Jarcu, ampak ministrici za zdravje Zofiji Mazej Kukovič ter ministru za okolje in prostor Janezu Podobniku postavljam to vprašanje. Namreč, pred letom dni sem postavila podobno vprašanje gospodu ministru za kmetijstvu, pa je rekel, da on ni pravi naslov za to. Zato zdaj sprašujem: Ali omenjeni ministri danes gledajo na razširjenost ambrozije drugače? Ali so zabeležili kakšne pozitivne učinke v zvezi z zatiranjem ambrozije? In ali so sedaj že organizirano pristopili k učinkovitejšemu boju proti razširjenosti ambrozije, predvsem na območju severovzhodne Slovenije, kjer je le te največ? Zanima pa me tudi ali že imamo zakonsko podlago za obvezno zatiranje ambrozije? Hvala lepa za morebitne odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala za to vprašanje. Jaz bom dal delen odgovor, pa še enkrat bi rad povedal, da to področje ne sodi v pristojnost našega resorja, smo pa napravili tisto, kar je bilo lansko leto rečeno in smo v bistvu že v istem mesecu, se pravi 25. julija 2007, podali kolegu, ki ga danes ni tukaj, ministru za okolje in prostor pobudo, da se preuči možnost ukrepanja glede te rastline in tudi povedali, da se mi lahko vključimo predvsem v zvezi z določitvijo ukrepov, kako bi se to rastlino učinkovito odstranili. Na fitosanitarnem področju je sicer letos tudi v sodelovanju z našo državo nastalo standardno priporočilo za ukrepe v okviru evropske organizacije za varstvo rastlin, in sicer za izkorinjenje in kjer to ni več možno, za zadrževanje širjenja te rastline, lahko se predpišejo različni ukrepi in kot sem povedal, glede tega smo mi pripravljeni sodelovati. Kolikor jaz vem, predvidevam, da boste dobili pisni odgovor kolega Podobnika, je okvirna zakonodaja na tem področju sprejeta, ni pa še izvedbenih predpisov, so pa v pripravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prej sem pozabil povedati oziroma nisem imel pred seboj, da je gospa poslanka postavila vprašanje trem ministrom. Enega, ki je danes odsoten, zato prosim gospo ministrico za zdravje, da odgovori. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Zahvaljujem se poslanki Pozsoncevi za to vprašanje, kajti to kaže na to, da so medresorske politike, kadar gre za zdravje, še kako potrebne. In tudi v tem primeru smo mi že v lanskem letu na pobudo Ministrstva za kmetijstvo odreagirali in tudi izobrazili nekaj strokovnjakov iz Inštituta za varovanje zdravja, za to področje, za področje ambrozije in obvladovanje alergije na ambrozijo. Kajti znano je, da povzroča alergijo, kar ima neprijetne posledice tako pri nahodu, kašlju in tako naprej in iz tega razloga smo tudi naredili projekt znotraj Zavoda za varovanje zdravja Murska Sobota, ki seveda govori, kako se zaščititi, kar se tiče zdravja, na drugi strani pa vemo, da je ambrozijo treba na nek naravi prijazen način odstraniti. Za to odstranjevanje je pomembno, da se dogaja dovolj zgodaj. Jaz bi celo predlagala, da je mogoče to ena priložnost za javna dela, kajti ta ambrozija se pojavlja recimo na tistih prostorih, ki so malo zapuščeni, torej, kjer ni gospodarja, če tako rečem, kjer so se odvijala neka gradbišča, ob avtocestah in tako naprej in pomembno je preprečiti, da se to seje dalje. In, če se zavedamo, da ima to vpliv na naše zdravje, potem bi iz tega mesta res apelirala, da je tudi na ta način možno kaj narediti. Hvala.
Hvala lepa. Želite gospa Pozsonceva?
Hvala lepa za odgovore. Menim, da je to vprašanje eno od redkih, ki je imelo posledico, tudi ker drugače ta vprašanja tukaj pravzaprav dostikrat gredo samo v prazno, tako da sem zadovoljna, da se je to zgodilo. Opozorila bi na to, da je ravno država slab gospodar, ker ob cestah in ob jarkih je največ ambrozije, ker privatniki skrbijo za svoje področje. Hvala.
Hvala lepa. Ministru za promet bo postavil poslansko vprašanje gospod Alojz Sok. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana ministrica, ministri! Različni problemi nas mučijo v tej državi. In zato tudi postavljamo različna vprašanja. Jaz bom postavil vprašanje, na katerega mislim, da je minister za promet enkrat že odgovarjal, tudi potem smo nekaj lahko prebrali v medijih o nekih nakazanih rešitvah, kljub temu pa do nekih konkretnih razrešitev problema do tega trenutka ni prišlo. Gre pa za eno od neprijetnih zadev, ki sega v čas, ko vi gospod Žerjav, seveda, še niste bil minister in ste to na nek način nehvaležno podedovali. V letu 2003 namreč občine niso želele v skladu z zakonom plačevati vzdrževanja železniških prehodov na lokalnih cestah, križanjih lokalnih cest z železnico. Ti postopki so šli v sodno obravnavo in, ne vem, po štirih, petih letih so sodni postopki končani. Občine so sodne spore izgubile, kljub zagotovilom vaših predhodnikov, da se bo to zadevo razrešilo, je prišlo v nekaterih občina do izvršb in sedaj smo nekako v situaciji, da so nekaterim občinam te izvršbe za izgubljene tožbe bile izvršene, torej iz proračuna vzeta znatna sredstva, ki so šla na žiro račun Agencije za železniški promet, če se tako imenuje, v glavnem na to postavko. Med tem ko pri nekaterih drugih občinah teh izvršb pač ni bilo. Jaz smatram, da gre v tej zadevi za neko izvorno neenakost pred zakonom. In če te neenakosti ne bi bilo, tudi tega vprašanja ne bi postavljal, ker pač vem, če nekdo ni spoštoval zakona, da je država postopala pravilno, da je to pač preko sodišč zagotovila in zakon tudi izvršila. Torej, to mi je povsem jasno, vendar kot sem že rekel, ni pa mi jasno to, da se potem zadevo nekako pri enih zadrži, pri drugi pa izvrši. In ker v tem času doživljajo v številnih slovenskih občinah pogosta divjanja neurij, nastajajo velike škode, je seveda vsak evro zelo pomemben. Sprašujem vas gospod minister: Kako boste vendarle to zadevo dokončno razrešili, da bo, če tako rečem, volk sit in koza cela? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa tudi gospodu poslancu za vprašanje. S strani skupnosti občin in združenja občin so v preteklosti na ministra za finance, tudi na ministra za promet, na moje predhodnike, na ministra za lokalno samoupravo in tudi na kabinet predsednika Vlade Republike Slovenije prihajale zahteve, da se zadeve na področju zapadlih terjatev, vzdrževanja nivojskih križanj med železnico in cesto uredijo, seveda v prid občin. Strinjam se z vami, tudi vi ste na nek način to nakazali, da se je ta problem reševal zelo, zelo dolgo in da ima zelo zelo dolgo brado. Bilo je več predlogov rešitev, vendar sva na enem od sestankov z ministrom za finance našla en predlog rešitve, katerega poskušamo zdaj realizirati. Predlog je pa sledeč, ki res razbremenjuje občine plačila terjatev, vendar jim istočasno nalaga obveznost vložka finančnih sredstev v enaki višini v svoji občini za vzdrževanje in posodobitev javne železniške infrastrukture. Pri tem pa se bo, v kolikor bo proračun Republike Slovenije dopuščal, zagotovilo za isti namen do iste višine dodatna sredstva iz tega proračuna. Torej, dvojna višina terjatev se nameni za vzdrževanja in posodobitev javne železniške infrastrukture v isti občini. Govorim o predlogu, saj se morajo Slovenske železnice odpovedati terjatvam. Drugače povedano, morajo jih odpisati, drugače pravzaprav ne gre. Kar pa v tem trenutku še ni dokončno dorečeno, da gre pri takšnem predlogu rešitve za neenakost pred zakonom, je seveda težko to tako trditi, še posebej zato, ker so bile plačane terjatve slovenskim železnicam. Te so upravljavec javne železniške infrastrukture in po Uredbi o dodeljevanju vlakovnih poti in uporabnini na javni železniški infrastrukturi se vsi prihodki upravljavca z morebitnim dobičkom namenjeni za vzdrževanje javne železniške infrastrukture. Vprašanje je le, če se to zgodi v tisti isti občini. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Breda Pečan bo postavila poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem, ki ste si upali ostati v dvorani, glede na to, da je danes takšen dan. Gospoda ministra za šolstvo in šport Milana Zvera želim vprašati v zvezi z gradnjo nove srednje tehniške šole v Kopru. Načrtovanje je staro že več kot 12 let in v tem času se razmere v obstoječi stavbi na Istrski ulici gotovo niso izboljšale, ampak samo poslabšale. Ob dejstvu, da je vpis mladih v strokovne šole katastrofalno nizek, zaradi popolnega pomanjkanja načrtnega usmerjanja mladih v poklicno in srednješolsko izobraževanje, jih še dodatno odganjamo od vpisa v strojniške in kovinarske ter seveda tudi druge tehniške šole, zaradi nemogočih prostorskih pogojev in zastarele opreme, ki je niti v obstoječe prostore sploh ni mogoče umestiti. V Kopru je bilo izbrano za gradnjo nove stavbe Srednje tehniške šole Koper območje na nekdanjem zemljišču tovarne Tomos Koper, ob Šmarski cesti. In potem je bila končno v proračunu za leto 2008 in v načrtu razvojnih programov sprejeta odločitev o izvedbi investicije. V načrtu razvojnih programov v proračunu za leto 2008 je bilo v ta namen najprej za odplačilo lizing pogodbe predvidenih 13 milijonov in skoraj 500 tisoč evrov. V načrtu razvojnih programov sprememb istega proračuna se je znesek znašal za 572 tisoč evrov na 12.876.000 evrov, v letošnjem rebalansu pa še za nadaljnjih 312 tisoč evrov na 12 milijonov in pol. Zanimivo je, da se je znesek ob vsaki spremembi proračuna zniževal, vendar pa so se sredstva za leto 2008 v rebalansu proračuna celo povečala iz 287 tisoč evrov na skoraj 419 tisoč evrov. V aprilu lanskega leta ste, spoštovani gospod minister, prišli položit temeljni kamen in takrat je bilo rečeno, da naj bi bila šola končana v letu in pol do konca letošnjega avgusta, to je do začetka letošnjega šolskega leta. Sedaj je pretekla že več kot polovica predvidenega časa in razen pripravljalnih del z rušenjem starih objektov na lokaciji, se ni zgodilo nič. Gospod minister, kaj se je zgodilo, da so se dela pri izgradnji te res prepotrebne novogradnje popolnoma zaustavila? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister prosim.
Hvala za besedo gospod podpredsednik Državnega zbora. Hvala tudi za vaše poslansko vprašanje, spoštovana gospoda poslanka. Več ali manj ste v vprašanju nanizali ključne podatke, tako da mi uvodoma ni treba tega ponavljati. Res je, tako kot ste omenili, leta 2006, 30. maja, smo podpisali tudi pogodbo z, to je treba še dodati k temu kar ste povedali, z Novo ljubljansko banko leasing d.o.o [[..]]Takrat se je najemodajalec zavezal v pogodbi z nami, da bo do avgusta 2008 dejansko primopredaja tega objekta na bivši lokaciji Tomos. V pogodbi se je zavezal, da bo izvedel vse postopke, ki so nujno potrebni, da bi do nove šole prišli, od arhitekturnega natečaja za prostorsko ureditev za objekt, idejne zasnove, spremembe dosedanjega načrta, potem pridobitve gradbenega dovoljenja za rušenje tega objekta, utrditev tal, kakor tudi gradbenega dovoljenja za novo gradnjo. No, pri slednjem se je zataknilo pri pridobivanju soglasij, tako da so očitno imeli nekatere težave. Vendar, pogodba je bila popolnoma jasna, do konca meseca avgusta bi morali objekt dobiti in mi smo že zadnji mesec večkrat pozvali najemodajalca NLB Leasing d.o.o., da nam pojasni, zakaj potekajo tako počasi vsi postopki, ki verjetno ne bo bodo pripeljali do predvidenega roka do Primopredaje objekta. Vendar se pogodbeni partner še ni opredelil na naše pozive. Mi bomo morali seveda avgusta ravnati v skladu s pogodbo in zakonodajo in veste kaj to pomeni. Vendar samega problema to ne reši. Tudi penali, ki sledijo, šole ne bodo zgradili. Mi si seveda moramo prizadevati, da dejansko pride srednje tehniška šola čim prej do tega, do novih prostorov, zato ker dejansko so prostori sedaj v takem stanju, kot ste jih opisali. Ne moreva reči tega, kar trdite, da to vpliva na manjši vpis, ker podatki kažejo da ne. V letošnjem letu imamo vpisanih 549 dijakov, lani je bil vpisan, recimo v prejšnjem šolskem letu, 501 dijak. Želeli bi si sicer še večji vpis, vendar tudi drugi dejavniki vplivajo na, kot ste rekli, premajhno vključenost dijakov v strokovno in poklicno izobraževanje, od demografskih do nekaterih drugih, kar pa ni predmet tega vprašanja. Skratka, seveda bomo morali na dokončen odgovor na to vprašanje počakati do konca avgusta, ko bomo morali ravnati ali se dogovoriti kako drugače ali pa ravnati v skladu z obvezami, ki izhajajo iz pogodbe. Tudi sam bi si želel, da pridemo čim prej do te nove šole. Naše ravnanje v prihodnosti bo odvisno od tega, kako čim prej priti do tega. Bojim pa se, da se ne bomo mogli izogniti nekaterim ukrepom, ki izhajajo iz zakonodaje in obstoječe pogodbe.
Hvala lepa. Želite še dodaten odgovor? Prosim.
Gospod minister je delno že odgovoril na vprašanje, ampak vendar ni jasno, to je nemogoče, da - ker namreč, če zavrtimo terminski plan nazaj, je tak objekt nemogoče zgraditi v krajšem času kot v letu in pol, to je dejstvo. Se pravi, ko po šestih mesecih, od lanskega aprila dalje, ko naj bi se gradnja dejansko začela, ali pa recimo nekaj mesecev po tem, ko so pridobili gradbeno dovoljenje za rušitvena dela in odstranili stare objekte, bi bilo vendarle treba, da bi vaš investicijski oddelek na Ministrstvu za šolstvo in šport nekaj storil. Zaradi tega, ker kakor hitro se je čas za primopredajo skrajšal na leto dni od zastavljenega roka, je bilo logično, da stvari ne bo možno v danih rokih izvesti. In ne bi bilo treba pozivati NLB Leasing d.o.o., da naj odgovori, kaj se vendar dogaja, ampak bi enostavno morali po mojem skromnem mnenju zagroziti, da tako pač stvari ne morejo več naprej. In da, če ne bodo v roku, ne vem kakšnem, mesecu dni, dali od sebe nekih zelo konkretnih odgovorov, bo ministrstvo moralo pogodbo razdreti in iti v nov razpis, zaradi tega, ker druge poti enostavno ni. Glejte, rekli ste, da se vam je skoraj 50 dijakov več vpisalo letos kot pa lansko leto. Ampak, kakšno bo njihovo znanje? Nobene sodobne tehnične naprave, nobenega strojnega orodja, računalniško vodenega orodja in tako naprej ne bodo mogli pri praktičnem pouku uporabljati, zaradi tega, ker enostavno prostora ni za te naprave. Mislim, da to pelje v nekvaliteten pouk. In hvala bogu, da gospodarstvo ne bo zadovoljno s takimi dijaki, ki bodo končali šolo. Prosim vas, minister, da poveste: Kaj nameravate zdaj storiti v najkrajšem možnem času?
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala za to dodatno vprašanje. Glejte, ni mogoče krivde valiti na ministrstvo. Ko smo podpisali to pogodbo, si stisnili roke, dali besedo, pogodba ni bila vsiljena z naše strani ne izvajalcem, ne najemodajalcem, [[...]], ampak je bila plod skupnega dogovora in pogajanj. In zdaj kakorkoli že, pogodba je. Oni so naknadno zahtevali še dodatna dela, priznanje dodatnih del in tako dalje, kar smo mi zavrnili. Menili smo, da pogodba, ki je bila podpisana, dorečena, da drži, in čakamo, da jo najemodajalec izpolni. Če ima zdaj on težave z izvajalci, je to njegova stvar. In mi bomo - prej ne moremo storiti kot avgusta - prekinili pogodbo in, ne vem, verjetno bomo tudi unovčili garancijo, ki je prav tako vključena v pogodbo. Skratka, to bomo pravno preštudirali. Še enkrat pravim: krivda na naši strani ne more biti in mi smo zahtevali že nekajkrat, kot sem že v prvem delu odgovora povedal, da naj pojasnijo, kje so težave, zakaj se stvari tako počasi odvijajo, vendar odgovora do danes nismo dobili. Želeli bi, da je zadeva transparentna, ravnali bomo v skladu s predpisi in tudi s pogodbo, kot smo jo podpisali. Je pa res moja želja, da čim prej pridemo do te nove šole. Ta šola je nujno potrebna, potrebuje jo zlasti gospodarstvo. Mi smo z velikimi pričakovanji podpisali to pogodbo, tudi položili temeljni kamen, potem pa se je zgodilo to, kar se je zgodilo. Še enkrat pa bi rad poudaril - šolski prostor ni prostor - če že kje -, šolski prostor ne bo za nobena dodatna izsiljevanja, kadar se kakšna velika pogodba podpiše, kot je bila ta.
Hvala lepa. Ministru za gospodarstvo bo postavil poslansko vprašanje gospod Janko Veber.
Hvala za besedo in lep pozdrav. Vprašanje, kot je napovedano, želim postaviti ministru za gospodarstvo mag. Andreju Vizjaku. Spoštovani gospod minister, Vlada je letos prodala deleže že v 42-ih podjetjih. V 41-ih primerih preko Slovenske odškodninske družbe in seveda preko Kapitalske družbe, so pa tudi primeri, kjer je vlada sama prodala deleže. Med najbolj razvpitimi je zagotovo prodaja državnega 55% deleža v Slovenski industriji jekla ruskemu lastniku za 105 milijard evrov in koroški jeklarji so prepričani, da jih je država opeharila za vsaj 112 milijonov evrov. No, nekoliko manj so v javnosti zaznane bile druge prodaje, po vrednosti manjše, pa vendarle nič manj pomembne glede na način, kako so se vršile prodaje. Namreč, želim postaviti vprašanje v zvezi s prodajo delnic družbe FMR iz Idrije, s katerim so bili oškodovani delničarji družbe FMR in država za 944.200 evrov po naši oceni. Namreč, leto 2003 je takratno vodstvo Kada menilo, da so delnice podjetja FMR vredne petkrat več od knjigovodske vrednosti. Decembra leta 2007 pa Kapitalska družba proda delnice za manj kot dve tretjini knjigovodske vrednosti. Torej, izjemno velika razlika, osemkratna razlika, pred tem pa je nadzorni svet naložil vodstvu Kada, da razpiše družbo, prodajo delnic, ki bi nekako dokazala maksimalno vrednost delnic. Vendar vodstvo Kada tega ni spoštovalo, čeprav je tudi dobilo direktno ponudbo za nakup delnic FMR, ki pa je bila bistveno višja od tiste, po kateri je potem Kad prodal delnice. Lahko govorimo o tem, da gre pravzaprav v tem primeru tudi nekako za primer korupcije. In zato vas spoštovani gospod minister sprašujem: Kako boste ukrepali, da bo uprava Kapitalske družbe v bodoče spoštovala sklepe svojega nadzornega sveta in prodajala kapitalske naložbe transparentno in s ciljem maksimiranja prodajne cene, ne pa na tak način, kot so bile prodane delnice družbe FMR decembra lanskega leta, ko je uprava Kapitalske družbe prodala delnice po nižji ceni od tiste, ki je bila takratnemu predsedniku uprave izrecno ponujena? Tako je bila država oškodovana za najmanj 472.000 evrov in skupaj z delničarji [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]FMR holding za 944.000 evrov?
Hvala. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za vprašanje. Vendar naj takoj uvodoma povem, da imamo veljavne sklepe Vlade, s katerimi je Vlada določila ministrstva in vladne službe, ki so pristojne za upravljanje posameznih kapitalskih naložb in za kapitalsko naložbo Republike Slovenije v Kadu je pristojno Ministrstvo za finance. Torej, spoštovani podpredsednik, če bi želel ravnati v skladu s poslovnikom, je to vprašanje naslovljeno na napačen naslov, vendar sem to že poskušal na prejšnji seji dopovedati poslancu Sašu Pečetu in sem bil neuspešen, tudi ne nazadnje letele so diskvalifikacije name, da ne želim odgovarjati, zato sem si priskrbel tudi poročilo Kada o tej konkretni zadevi, ki ga bom prebral. Torej, gre za povsem neutemeljene trditve ter izračune, saj ponudba, ki je omenjena v vprašanju, torej češ, da je prišla neka ponudba, ni bila niti pisno niti ustno podana Kapitalski družbi ali predsedniku uprave. To se pravi, gre za neresničen podatek po stališču Kapitalske družbe. Kapitalska družba pri prodaji svojih naložb presoja ter upošteva vse relevantne okoliščine, ki lahko vplivajo na zasledovanje svojih ciljev, kot sleherni upravljavec pozorno spremlja tudi tržne razmere ter se na podlagi analiz trga odloča za primeren čas ter način prodaje. Kar se tiče družbe FMR, prodajne aktivnosti so se začele že oktobra 2006 z zadnjim zbiranjem ponudb, odzvali so se trije ponudniki, zaradi neustreznosti ponudb je bil postopek zaključen. Podobno je bilo marca, kjer sta bili zopet marca 2007 posredovani dve ponudbi, postopek je bil s pozivom za izboljšanje ponudb tudi zaključen, saj ponudbi nista bili izboljšani. Gre za lastniški delež, to je zelo pomembno, kjer Kapitalska družba ni imela in ni mogla uresničevati upravljavskih upravičenj, torej ni mogla upravljati s podjetjem, imela je pa delež, kajti kar 55,2% ima v lasti družba pooblaščenka, Kapitalska družba je bila imetnik zgolj 19,32% lastniškega deleža. Julija 2007 je Kapitalska družba z Vipo holdnigom, d.d. podpisala sporazum o skupni prodaji delnic družbe FMR, novembra je bila prejeta ponudba od Hidrie Fin, d.o.o. in po uspešnih pogajanjih so tudi sprejeli odločitev za prodajo. To se pravi, Kapitalska družba je ravnala povsem v skladu s priporočili Vlade, kajti če se po nekaj zbranih ponudb in po nekaj poskusih ne izkaže oziroma ne najde ustrezen kupec, lahko to tudi neposredno s pogajanji naredi. Dosežena prodajna cena je bila kar za 99% višja od cene najugodnejšega oziroma od tistega, ki je najboljšo ponudbo oddal pri javnemu zbiranju ponudb, in je bila znotraj pričakovanih cenovnih okvirjev. To se pavi, Kapitalska družba v celoti zavrača vaše očitke, prvič, da je bila soočena z neko višjo ceno od te, ki jo je uspela doseči po pogajanjih ob skupnem nastopu s Hidrio Fin, d.o.o.
Hvala lepa. Izvolite še za dopolnilni odgovor, čeprav bi upoštevali tisto, kar je gospod minister rekel, ob tem, da je bilo vprašanje naslovljeno na njega in da je pravzaprav zdaj prebral poročilo Kada.
Hvala za to, bom to upošteval, gre vendarle za pomembnega ministra v Vladi, ki bo zagotovo prenesel to vprašanje, če ne bo znal na njega odgovoriti, kompetentnim v tej vladi, vendar glede na to, kar so napisali gospodu ministru lahko ugotovim, da gre za veliko zavajanje. Dejansko vse bolj verjamem tem trditvam, da je šlo v temu primeru za korupcijo. Namreč, poglejte, jeseni leta 2006 je bila dana konkretna prijava za nakup delnice FMR in čeprav je bila najboljša, sploh ni bila sprejeta ta ponudba na javnem razpisu. Dejstvo je, da so delnice bile prodane po vsega dvetretjini knjigovodske vrednosti delnic, čeprav je še leta 2003 vodstvo Kada zatrjevalo, da je za njih primerna cena 5-kratna knjigovodska vrednost, vi pa iz tega, kar ste lahko prebrali, govorite o tem, da je prišlo do uspešnih pogajanj in so Hidrii FIN prodali kot najboljšemu ponudniku te delnice. Torej, gre za eklatantno zavajanje javnosti in ti podatki, ki so vam jih napisali, pač ne držijo. Tudi približno mesec pred tem, preden se je vodstvo Kapitalske družbe pogajalo za prodajo teh delnic, je predsednik Kapitalske družbe razpolagal s konkretno ceno in ponudbo, ki je bila bistveno večja od tega, kar je predlagala Hidria FIN. In tudi ta ponudba je bila prav konkretno posredovana, pisno, tako da podatki, ki so bili vam napisani, so resnično netočni in predlagam, da sprožitev v Vladi postopke, da še dodatno preiščejo in proučijo ta primer. Hvala.
Hvala lepa. Želite besedo gospod minister?
Ja, spoštovani poslanec. Povsem normalno je, da imate tu drugačno stališče, kot so uradna sporočila Kapitalske družbe. Še enkrat, v skladu s Poslovnikom Državnega zbora verjetno niti ne smem odgovarjati na poslanska vprašanja, ki ne tangirajo mojega delovnega področja. Vendar kljub temu, da ne bi kdo dobil vtisa, da se izogibamo odgovorom na vprašanje, imam tu pisna stališča Kapitalske družbe, pisne trditve, ki so seveda dokazljive. In še enkrat, niti ustno niti pisno na Kapitalsko družbo ali na njenega predsednika, kajti njegovo ime se omenja v vašem vprašanju, ni prišla boljša ponudba ali sploh kakršnakoli ponudba. Vse ponudbe prej, ki so prihajale, to se pravi tako v letu 2006 kot v letu 2007, ko se je zbiralo ponudbe, so bile nižje, kajti dosežena prodajna cena s Hidrio FIN je bila kar za 59% višja kot pa najugodnejša cena od prejetih ponudb. To se pravi, s Hidrio FIN je bila cena 59% višja. Omenjali ste tudi knjigovodske vrednosti. Veste, da se ne sme - nikjer in nikoli - kot osnovo jemati knjigovodske vrednosti, temveč cenilne cene, ki izhajajo iz cenilnih zapisnikov za to usposobljenih cenilcev. Kajti, sami vemo, da v knjigah podjetji se določene nepremičnine, naložbe vrednotijo tako ali drugače, so to neke knjigovodske kategorije, ki seveda lahko nimajo veliko skupnega z realno vrednostjo določenih elementov in lastnine. Zato knjigovodska vrednost ni bila nikoli in nikdar neka osnova pri določanju, pri opredelitvi odločitev za prodajo, temveč na trgu izkazana cena za določen delež. Tudi ob knjigovodski vrednosti nekega podjetja je zelo pomembno, kolikšen delež se prodaja, ob isti knjigovodski vrednosti. Če se namreč prodaja upravljavski delež podjetja, je ta vreden veliko več, kot pa če se prodaja 19% delež, kjer ni upravljavskih pravic ob isti knjigovodski vrednosti. To je zelo nazoren dokaz, da je knjigovodska vrednost pravzaprav zelo oddaljena in da so tiste ključne cene cenilno določene cene in preizkušene na trgu. In še enkrat, kategorično zavračam, po teh podatkih, ki jih imam, da bi šlo za kakršnokoli nepravilnost ali celo kriminal, kot ga omenjate. Vendar sprejemam vašo pobudo in bomo zadevo še dodatno preverili in si tudi priskrbeli ustrezna dokazila in listine.
Hvala lepa. Gospod Veber, izvolite.
Hvala. Ne glede na to, da se mandat Državnega zbora in Vlade izteka, bi vseeno proceduralno predlagal, da se opravi o tem odgovoru razprava v Državnem zboru, kajti gre za diametralno nasprotne podatke, s katerimi razpolagam kot poslanec, v primerjavi s podatki, ki jih je pripravil Kad ali pa nekdo drug gospodu ministru. Gre pa resnično za razčiščenje zelo pomembnega vprašanja, gre za transparentnost prodaje državnih deležev v družbah. In to je eden tistih primerov, ki bi bil mogoče vendarle lahko bolj natančno obdelan kot nekatere večje prodaje, kjer vemo, da je veliko večji interes in je veliko težje priti do resnice in do točnih podatkov. V tem primeru pa mislim, da bi bilo vendarle lažje določiti, ali je šlo v tem primeru celo za možnost korupcije ali pa je šlo za transparenten postopek. Gre za pomembno vprašanje, predvsem tudi zato, da bomo v prihodnje prodajali slovenske deleže v družbah na transparenten način in da bomo predvsem tudi zagotovili sredstva, ki so potrebna bodisi za izvajanje javnofinančnih potreb bodisi tudi za izvajanje drugih nalog, ki jih družbe same potrebujejo, ko dobijo ustreznega partnerja. Tako predlagam, da glasujemo o tem, da se opravi razprava o odgovoru Vlade. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu poslanca, gospoda Janka Vebra, da Državni zbor, če bo možno, na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločal v okviru glasovanj v petek, 11. julija 2008. Ministrici za zdravje bo postavil poslansko vprašanje gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije že dalj časa zaznava določene težave, s katerimi se soočajo zavarovane osebe pri kakovostnem uresničevanju svojih pravic v zobozdravstvu. Tako si je svojega zobozdravnika izbralo ali, bolje rečeno, lahko izbralo le 79 odraslih in mladine. Razlog za tako nizek odstotek so ravnanja posameznih zdravstvenih domov in zasebnikov s koncesijo, ki niso pripravljeni sprejemati zavarovancev, kljub temu da še niso dosegli predpisanega števila opredeljenih oseb. Tako se po izpostavah zavoda giblje povprečno število opredeljenih oseb na področju zobozdravstva na en zobozdravstveni tim brez specialistov med 1.563 in 2.377 ter v mladinskem zobozdravstvu med 354 in 2.584 oseb. Ob tem pa je določeno število timov, ki ne dosegajo normativno določenega ali so celo pod ravnjo navedenega števila opredeljenih oseb in niso pripravljeni sprejemati oseb v zdravljenje. S takšnim nesprejemljivim in nezakonitim ravnanjem ustvarjajo v nasprotju s predpisi in pogodbenimi obveznostmi neenakosti med zavarovanimi osebami v dostopnosti do zdravstvenih storitev. Tisti zavarovanci, ki so se namreč uspeli registrirati pri tovrstnih zobozdravnikih, imajo boljše pogoje in možnosti priti do zobozdravstvenih storitev, medtem ko so drugi zaradi tega iz sistema neupravičeno izločeni. Moje prvo vprašanje ministrici za zdravje, gospe Zofiji Mazej Kukovič, je: Ali podpira predlog, da se uvede nov način financiranja zobozdravstvene dejavnosti, po katerem bo plačilo osebnega zobozdravnika odvisno od števila in starostne strukture zavarovanih oseb, saj bi bil obseg storitev, ki ga zobozdravnik lahko zaračuna zdravstveni zavarovalnici, odvisen od števila pri njem opredeljenih zavarovancev? Tako bi bili bolje plačani tisti, ki imajo 2.000 pacientov, kot tisti, ki jih imajo 400 ali še manj, kot sem prej navedel. Naslednje vprašanje v zvezi z zobozdravstvom se pa nanaša na dežurno zobozdravstveno službo med vikendi in prazniki, posebej popoldne in v nočnih urah, ki je zelo slabo urejena. Če pogledamo izpostavo zdravstvenega zavoda Slovenije v Ljubljani ali pa na celotnem območju države, potem vidimo, da je to urejeno zgolj na ravni Mestne občine Ljubljana, pa še te storitve plačuje Mestna občina Ljubljana. Na območju izpostave Ljubljana, se pravi, v drugih občinah od Idrije do Hrastnika pa od Kamnika do Kočevja, pa takih storitev ni oziroma so kvečjemu ob sobotah dopoldne in nekje tudi ob nedeljah dopoldne. Zato me zanima [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo, prosim.
Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Zobozdravstvo je očitno tema, ki je zelo velikokrat v razpravi v različnih radijskih, televizijskih, tudi mnogih medijih, običajno se krešejo mnenja med zdravstveno zavarovalnico, uporabniki, zdravniško zbornico in tako naprej. Definitivno si vsi želimo boljše dostopnosti na tem področju. In zato smo zdaj skozi ta čas, skozi to obdobje napravili nekaj možnih ukrepov, pa da jih naštejem: pomemben ukrep je razviden gotovo tudi iz zakona o zdravniški službi, kjer so predpisana tudi nadomeščanja, predpisan je odnos koncesionarjev, ne glede na to, ali gre za zdravnike, zobozdravnike, do te dežurne službe, do nujne zdravniške pomoči, predvsem pa je pomembno, da se ta storitev tako rekoč izenači, da pacient ne ve, h komu je prišel na koncu koncev, ali je prišel h koncesionarju ali je prišel k tistemu, ki je zaposlen v zdravstvenem domu. Storitev naj bo obakrat kvalitetna in v pravem času. Torej na nivoju regulative smo to naredili. Ampak vprašanje je v nadaljevanju tudi finančnih sredstev. Finančna sredstva smo povečali v dogovoru za 2008 in bodo enakomerno razporejena med občinami z oziroma na potrebe in z oziroma na mrežo. Občine se bodo odločale, ali bodo dale ta dodatna sredstva koncesionarjem, ali delno zadržale v zdravstvenem domu, ali bo kombinacija. Skratka, to je odločitev županov. Naslednja zadeva na tem področju je tudi ta, da je nadzor, ki se danes izvaja tako s strani zavarovalnice, finančni nadzor, kakor s strani zdravniške zbornice, strokovni nadzor, pa da ne rečem tudi upravni nadzor z Ministrstva za zdravje, ni zaključen s korektivnimi ukrepi in z jasnimi roki za odpravo eventualnih odstopanj. Sam nadzor in samo poročanje o tem je premalo, treba je ukrepati. In tudi informacije, da so izjemno omejeni vpisi k posameznim zobozdravnikom, tudi to moramo preiti. Moramo preiti, tudi delno v prihodnosti, z uravnoteženjem te glavarine, ki je izjemno različna, in na ta način in z zakonskimi ukrepi tudi vzpostaviti enakomernejši dostop. Da pa je, kot pravim, to tema, ki je tako rekoč večno odprta, zato smo se lotili zelo resno tudi v resoluciji, tudi tam smo zadali pravzaprav smernice, predvsem je pa pomembno pri teh smernicah, da je jasna mreža, da jo tokrat imamo jasno, kje kdo je, in da se da sedaj vsaj v principu postavljati enakomerno po mreži nove vire, pomeni tudi iti z dodatnim financiranjem na ta področja. Jaz sem pričakovala nekako širše vaše vprašanje, zdaj ne vem, ali sem imela napačno informacijo, no, ne bom širila odgovora na tista področja, mogoče kasneje, ampak na področje zobozdravstva - ta smer.
Hvala lepa. Gospod Bevk, izvolite.
Hvala za odgovor gospe ministrici za zdravje. Rad pa bi bolj eksakten odgovor, namreč: Ali se zavzemate za to, da bi spremenili sistem financiranja zobozdravstvenih storitev, kjer ne bi več imeli ta točkovni sistem kot sedaj, ko se zgodi, da ima lahko zdravnik od 400 pacientov pa do 2500 pacientov, ampak da bi bil eden od glavnih kriterijev število opredeljenih oseb in starostna struktura? Poleg tega pa bi rad povprašal še to: Kako komentirate anketo Zveze potrošnikov Slovenije iz novembra 2007, da je namreč moralo kar 50% anketirancev iz vse Slovenija za zobozdravstvene storitve doplačati kljub urejenemu obveznemu in dopolnilnemu zdravstvenemu zavarovanju, 28% pa jih po tej anketi za opravljene nadstandardne storitve sploh ni prejelo računa, kar je pa nezakonito. Pa me zanima: Kakšen je vaš komentar k tej anketi? Podatki so s spletne strani Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Res pa se moram na koncu opravičiti, da sem postavil dosti širše vprašanje, hotel sem vprašati še o dostopnosti na drugih zdravstvenih področjih in o investicijah v javne zdravstvene zavode, vendar bi to daleč presegalo dovoljeni čas, ki ga imamo na razpolago, poleg tega pa bomo jutri na matičnem delovnem odboru obravnavali Zakon o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih je ustanovitelj Republika Slovenija, pa bom tam izkoristil to priložnost za diskusijo, vprašanje in razpravo o tej temi. Za odgovor na drugi del vprašanja pa vnaprej najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica.
Sistem financiranja moramo gotovo skupaj usmerjati z zavarovalnico in če bi poslušali gospoda Tota, ki v miligramih govori, koliko plombe in koliko tega in koliko onega, potem bi tudi komentar na drugi del, ko ste rekli, kakšna je anketa in kakšni so rezultati, dobil hitro svoj epilog. Težko komentiram v ta detajl in na pamet, tudi vprašanje, kakšen vzorec je bil vzet pri tej anketi, zelo je pomembno, katera populacija je bila vzeta, tudi zato, ker vemo, da pri mlajših ali tistih, ki so danes stari 25 ali kaj takšnega, so razmere precej drugačne, tudi zaradi preventive. In zato se mi predvsem zavzemamo v resoluciji za intenzivno uvajanje preventive, ker seveda samo gledati, koliko plomb bomo dali in za kakšen denar, je rešitev, ki ni optimalna. Torej, začeti in nadaljevati, nadgrajevati to, kar je potrebno, od vrtcev in osnovnih šol. In zato pravim, da je tudi vprašanje, kakšen vzorec je bil vzet za to anketo. Zato ne morem komentirati. Ko pa jo bom pogledala bolj natančno, vam pa lahko tudi kakšen detajlnejši odgovor damo. Upam, da imam malo popustka, ker tudi vi ste pripravili vprašanje v drugi smeri, investicijski, in boste jutri dobili te odgovore. Za to anketo, žal, nisem slišala in nimam komentarja. Hvala.
Hvala lepa. Ministru za notranje zadeve ter ministru za obrambo bo postavil poslansko vprašanje gospod mag. Milan Cvikl.
Gospod podpredsednik, spoštovane državljanke in državljani, poslanke in poslanci, ministri Vlade! V delu preiskovalne komisije 8x8, ki jo je lani ustanovil Državni zbor, ne moremo odpraviti suma, da je bil posel v zvezi z nabavo srednjih oklepnih kolesnih vozil 8x8 politično dogovorjen, voden netransparentno in da je po svoji naravi negospodaren. Državni zbor ugotavlja, da v tem poslu obstaja prisotnost klientalizma in korupcije. To bi bilo zapisano v poročilu preiskovalne komisije, če bi vladajoča koalicija dovolila, da se delo konča. Zato bi Državni zbor lahko predlagal Vladi, da pripravi predlog sprememb in dopolnitev zakona o reviziji postopkov javnega naročanja tako, da bi tudi za okoli 300, 400 milijonov evrov naročil zaupne narave na vajinih ministrstvih, na ministrstvu za obrambo, za notranje zadeve, zunanje zadeve, bilo vzpostavljeno pravno varstvo z možnostjo pritožbe pri državni revizijski komisiji. Poleg tega pa bi Državni zbor izrazil pričakovanje, da državni organi, še posebej Vrhovno državno tožilstvo, na podlagi zbranega celotnega gradiva, tudi, upam, s strani Državnega zbora posredovanih dokumentov, še posebej izvedenih pripravljalnih preiskovalnih dejanj izvedenih dokazov, da bo Vrhovno državno tožilstvo v sodelovanju s finskimi preiskovalnimi organi vendarle izvedlo zakonsko predvidene postopke. To bi bili predlogi. Pa še nekaj dodatno, o katerih seveda ne morem javno govoriti. Vendar, in to je dobro, se zaradi pobude finskih preiskovalnih organov postopki, zakonsko predvideni postopki, predkazenski postopki o sumu korupcije, klientelizma že izvajajo. Zato me zanima: Kako kot resorna ministra ocenjujeta sodelovanje slovenske policije in obveščevalnih organov MORSA s preiskovalnimi in drugimi organi pregona, tako v Sloveniji kot v tuji, v zvezi z indikacijami o nepravilnostih in sumih korupcije pri nakupu oklepnikov 8x8? Ministra Mateja posebej prosim, da posreduje dodatne informacije o vsebini podpisanega sporazuma in o časovnih načrtih sodelovanja. Ta sporazum je prvi sporazum, ki ga je Slovenija podpisala. Je to zato, ker je treba ščititi dokaze, pridobljene v postopku? Ministra Erjavca pa sprašujem, glede na navedbe medijev: Kaj so, če so že kaj ugotovili obveščevalni organi MORS, ki ste jih, tako mediji navajajo, povabili, da izvedejo ustrezne postopke? Kakšni so ti postopki, kako in kdaj se izvajajo, ali se bodo izvedli? Prosim za natančne odgovore v interesu slovenske javnosti.
Hvala lepa. Gospod minister za obrambo, prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Poseben pozdrav spoštovanemu poslancu, ki mi je postavil vprašanje. Naj povem, da sem Obveščevalni varnostni službi Ministrstva za obrambo naročil, da naj preveri vse postopke v zvezi z 8x8 in vse osebe, ki so imele v Ministrstvu za obrambo polna pooblastila v zvezi s tem poslom. Postopek v Republiki Sloveniji je naslednji, da vse postopke vodi in usmerja okrožno državno tožilstvo, zato bi bilo zelo nekorektno in zelo v neskladju z našo zakonodajo, če bi se minister za obrambo karkoli vtikal v te postopke. Zlasti zato, kot sem povedal, jih usmerja in vodi državno tožilstvo. Zato seveda ne morem ne komentirati, nič novega povedati v zvezi s tem, ker nimam nobenih pristojnosti. Bi pa želel povedati, da s strani sodne veje oblasti, ne glede na to, ali gre za civilne ali kazenske postopke, še ni bilo ugotovljeno, da bi obstajal kakšen sum korupcije ali pa kakšna druga nepravilnost. Kar se tiče civilnih postopkov, moram reči, da je zaenkrat Ministrstvo za obrambo vse te postopke dobilo pred sodnimi organi. Kar se tiče kazenskih postopkov, pa moram reči, da še ne tečejo, ampak so neka preiskovalna dejanja; to se pravi,gre za predkazensko fazo, s tem da pa sploh ne morem komentirati, kaj se dogaja na Finskem. Jaz pričakujem, da bodo finski preiskovalni organi čim prej zaključili te postopke, ker mislim, da edino na ta način se bo videlo, ali je dejansko prišlo do kakšnih nepravilnosti v zvezi s tem poslom. Moram pa ponoviti, da je bil ta posel prav gotovo do sedaj najbolj transparenten in ne drži, da je gospodarsko škodljiv, saj nenazadnje imamo novo tovarno v Šoštanju, kjer je zaposlenih kar veliko delavcev, ki sestavljajo in delajo te oklepnike. Lahko tudi povem, da v mesecu septembru bo tudi prvi tak oklepnik iz slovenske proizvodnje tudi prišel s teh trakov. Tako se ne morem strinjati s to oceno, ki jo je sicer dala preiskovalna komisija, ki pa je del zakonodajne veje oblasti - ne gre za sodno vejo oblasti. In mislim, da bo dokončno sodbo o tem, kakšen je bil ta posel, morala odgovoriti sodna veja oblasti.
Hvala lepa. Gospod minister za notranje zadeve.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec. Seveda bi želel omeniti najprej to, kar ste tako mimogrede omenili, da Ministrstvo za obrambo in Ministrstvo za notranje zadeve pa tudi Ministrstvo za zunanje zadeve - mislim, da ste omenili - izvajamo razpise, ki so zaupne narave in tako dalje, in da bi s spremembami, ki bi jih vi predlagali - če bi, ko bi - spremenili vse. Rekel bom, da ste imeli zelo veliko možnosti spremeniti te predpise, pa ste večino razpisov na Ministrstvu za notranje zadeve peljali kot zaupne, dokumente ste peljali kot zaupne. Prvič sem jaz začel izvajati javne razpise za osebne dokumente, za potne liste, za tablice - prvič izvajati javno! Vse to ste včasih vi delali pod mizo, z dogovarjanjem in tako dalje. Kar se pa tiče konkretne zadeve 8x8, seveda je bilo tako, gospod poslanec. Absolutno, za vse obstajajo papirji in dokazi, ki jih na srečo niste uspeli uničiti. Glede zadeve 8x8 je zadeva zelo jasna. Zadeva poteka tako, da je Kazenski zakonik tisti, ki opredeljuje, kako se delajo zadeve. Policija je v trenutku, ko je dobila podatke, začela s preiskavo. Slovenska policija, finska policija, slovensko tožilstvo in finsko tožilstvo sodelujejo pri tej zadevi. Delajo na podlagi zakona, sklenili smo tudi potreben dogovor, imeli so prvi pripravljalni sestanek v skladu z zakonom, ki ga imamo, in 16. 6. je bil prvi takšen operativni sestanek. Kaj so se na operativnem sestanku dogovarjali o operativni zadevi veste, da ne vem in me zastonj to sprašujete, zato ker nimam pristojnosti.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl, prosim.
Imeli smo tipičen odgovor politikov te koalicije, ki pač razlagajo, svoje probleme pojasnjujejo s problemi v preteklih mandatih. Naj povem obema ministroma, da je bilo v vaši pristojnosti, da bi v času predsedovanja Evropski uniji lahko zaključili direktivo o naročilih zaupne narave, ki bo tako imenovano pravno varstvo tudi uzakonila. Vidva dobro vesta, da seveda pred 1. majem 2004, ko smo vstopili v Evropsko unijo, tega mi niti nismo mogli dati v slovensko zakonodajo. Najprej glede navedb ministra Mateja. Jaz sem vprašal zato, ker ste o nekem drugem še nedokončanem ali dokončanem postopku imeli toliko povedati. Slišim tudi, da imate za nekatere druge, očitno, izvedene postopke v prejšnjem mandatu dokaze. Vi se zelo operativno, očitno, ukvarjate s policijskimi posli, zato vas seveda ponovno sprašujem, kar očitno veste več, kot želite slovenski javnosti povedati. Saj ne gre zame, gospod Mate. Jaz imamo informacije o tem, da so seveda vaši preiskovalci šli na Finsko, da je bil še en sestanek in da so lepo rekli: "Nič pred septembrom." Te informacije imamo. Saj ljudje še koga drugega vidijo na letališču kot našega, v narekovaju, "predsednika stranke". Glede ministra Erjavca. Zanima me: Ali ste preverjali tudi tiste, ki niso imeli polnih pooblastil? Namreč, nekatere priče so povedale, da so se tudi ljudje brez polnih pooblastil ukvarjali s poslom patria. In seveda zanima me predvsem to; proti vam je sprožen kazenski postopek: Ali je ta kazenski postopek že naletel na to, da bi kdo na Ministrstvo za obrambo pa kakšne dokaze iz tega mandata zavaroval? Ker očitno je tukaj zgodba, kdo kaj v rokah ima. Zato gospoda ministra: Kaj bosta naredila? Ali bosta do konca vajinega mandata odpravila sume? Ti sumi obstajajo, breme je na vama.
Hvala lepa. Gospod minister Mate.
Hvala lepa tudi za to dodatno vprašanje. Samo da pojasnim, jaz se ne ukvarjam z operativnim delom in to, o čemer sem govoril, bom takoj pojasnil: gre za razpisno dokumentacijo in kako so se postopki peljali. Te dokumentacije nima policija, ta dokumentacija je na Direktoratu za upravne notranje zadeve, ki sem jo jaz zahteval, preden smo šli v nove razpise, ki so bili prvič javni, tako da ne spreobračati besed in točno veste, o čem govorim. Zdaj se bi pa posvetil tej aktualni zadevi. Sestanki, ki so bili na operativnem nivoju med policijami in tožilstvi, se bodo sevedas nadaljevali, slovenska policija dela in sodeluje pri tej prvi skupni preiskovalni akciji, ki jo delamo z neko tujo policijo, in natančno veste, kje se končajo pristojnosti ministra za notranje zadeve glede operativnih operacij kriminalistične policije, natančno veste! Seveda verjamem glede na reakcije, da je v kakšnih drugih mandatih bila drugačna praksa, to zelo rad verjamem, ampak v temu mandatu jaz nimam teh podatkov in jih tudi nočem imeti, policija dela svoje delo, ne morem jih pridobiti, žive zadeve ne morem in nič se ne dela po naročilu. Zadeva se dela operativno, je pa zaskrbljujoče to, da nekateri organi, ki so zelo vehementno, državni, govorili o tem, da imajo podatke o sumu koruptivnih dejanj že meseca februarja in januarja, teh podatkov v skladu s 145. členom Zakona o kazenskem postopku niso dostavili policiji. In ko je policija zahtevala pisno, da komisija za preprečevanje korupcije poda te dokumente, ki jih ima - če jih ima, ker trdi, da jih ima - 26. maja, smo 29. maja dobili odgovor, da podkupovanje s strani zaposlenih v podjetju Patria, ki ga preiskuje finski varnostni organ in ga omenjate v vašem dopisu, komisija ni obravnavala. Torej je nek državni organ kar tako slovenski javnosti razlagal, kako vse obstaja, hkrati pa za to ni imel nobenega papirja ali pa ga noče izročiti in je s tem oviral same preiskave in to je seveda kaznivo dejanje, če je to delal. Policija bo - to, kar ste želeli vedeti - nadaljevala s svojim delom na temu vprašanju in vsakdo, če bo potrjen sum za vpletenost v koruptivna dejanja, bo preganjan v skladu s slovenskim zakonom, ne glede na ime, priimek ali kakršnokoli drugo pripadnost. Hvala.
Hvala lepa. Ja, gospod mag. Cvikl, izvolite.
Mislim, da glede na to, da je ministru Erjavcu očitno ostalo premalo časa, je več kot potrebno, da v skladu z drugim odstavkom 246. člena opravimo odgovor. Gospod minister Erjavec ni odgovoril še na nekaj pomembnih vprašanj, predvsem o kazenskem postopku, ki je sprožen oziroma o kazenski ovadbi, ki je sprožena proti njemu, in seveda o tem, ali se preverja tudi tiste, ki niso imeli polnih pooblastil. Gre namreč za to, da so nekateri brez pooblastil, v narekovaju, "posredovali za posle Patrie". Potreba po razpravi na seji Državnega zbora izhaja pa tudi iz odgovorov ministra Mateja oziroma njegovega delovanja. Na eni strani pravi, policija dela, ne pove pa, kaj dela, če dela. Ni odgovoril na vprašanje, v katerem časovnem okviru bomo o tem razpravljali. Ni povedal, kaj je vsebina prvega podpisanega sporazuma med slovenskimi in finskimi preiskovalnimi organi. In očitno moramo od finskih preiskovalnih organov izvedeti več kot od drugih. Jaz se strinjam, da je treba zagotoviti usmerjanje s strani Vrhovnega državnega tožilstva in tako bi tudi bilo edino pravilno. Ampak trenutno imamo precejšnjo težavo v Državnem zboru, da Državni zbor ovira tudi s postopki, ki jih izvaja koalicija, da bi Vrhovnemu državnemu tožilstvu posredovali dokumentacijo, ki jo je zbral Državni zbor. Predvsem nas pa čudi to, da Ministrstvo za obrambo ali pa Ministrstvo za notranje zadeve, predvsem pa Ministrstvo za obrambo ni bilo pozvano s strani Vrhovnega državnega tožilstva o dokumentih 8x8, ker nas za te dokumente sprašuje Vrhovno državno tožilstvo. Torej imamo zelo čudno situacijo v tej državi. Če ne bi imeli parlamentarne preiskovalne komisije, ti dokumenti sploh očitno ne bi bili zbrani ali bi pa Vrhovno državno tožilstvo z neko veliko zamudo začelo svojo preiskavo. Kot sem rekel, Državni zbor ugotavlja, da v tem poslu obstaja prisotnost klientelizma in korupcije. To bi bilo zapisano v poročilu preiskovalne komisije, če vladajoča koalicija ne bi preprečila njenega zaključka. In seveda za to tukaj gre. Gre za nek strah pred sprejemom zaključnega poročila, gre za strah pred nadaljnjimi pričanji tudi predsednika Vlade Janeza Janše, ki bi ga morali soočiti z nekaterimi izjavami prič. Zato predlagam, da opravimo razpravo o tem na naslednji, verjetno kar izredni seji Državnega zbora, še posebej o tem, da Državni zbor ne more odpraviti suma o neposredni ali posredni povezavi med sedanjimi in nekdanjimi akterji trgovine z orožjem in da ugotavljamo, da so v tedanjem času potekali pomembni finančni tokovi mimo računov državnega proračuna, in vse to se prikriva. Dokumenti so zbrani, so v prostorih Državnega zbora. Če si upamo, če si upate, če je vse zakonito, potem opravimo o tem razpravo. Upam, da bo o tem sprejet moj proceduralni predlog.
Hvala lepa. O predlogu poslanca mag. Milana M. Cvikla, da Državni zbor, če bo možno, na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za obrambo in ministra za notranje zadeve na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločal v okviru glasovanj v petek, 11. julija 2008. Ministru za javno upravo ter ministrici za delo, družino in socialne zadeve, ki je opravičeno odsotna, bo poslansko vprašanje postavil gospod Matjaž Han. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani ministri, spoštovani kolegi! V teh dneh smo lahko v časopisu prebrali članek, ki v svoji vsebini na nek način nakazuje na zlorabljanje dela študentov v državni upravi. Velikokrat pa smo vas, spoštovani minister Virant, v javnosti poslušali, kako ste večkrat izpostavljali in tudi hvalili ukrepe za racionalizacijo dela v državni upravi. Bojim se, da temu ni tako. Dobil sem vtis, da gre prevečkrat za manipulacije z različnimi podatki in na koncu lahko služijo raznoraznim statistikam, ki pa so lahko v prid racionalizaciji v državni upravi. Ko govorimo o študentskem delu v državni upravi, naj povem, da dela v državni upravi skoraj 900 študentov, od tega polovico za polni delovni čas. V tem času ste se tudi sklicevali, da je povečan obseg dela študentov zaradi predsedovanja Evropski uniji. S tem se lahko mogoče delno tudi strinjam. Spoštovani minister, velikokrat vas slišim, ko poudarjate pomen vzora najpomembnejših javnih uslužbencev za ostale v družbi. Ker to velikokrat izjavite, vas danes sprašujem, vas in ministrico Cotmanovo: Kako komentirate opozorila, da se racionalizacija državne uprave izvaja preko zlorabljanja študentskega dela? Da bo pa lažji komentar in se tudi potem ne bom več oglašal, vas sprašujem: Zakaj kar polovica najetih študentov ne dela občasno, ampak polni delovni čas, brez pogodbe o zaposlitvi? Zakaj država s takim zaposlovanjem podpira nek način socialnega dampinga? Vemo, da se s tem ne plačujejo prispevki, davki pa so bistveno nižji. Kako na nek način ocenjujete, da država s takimi zaposlitvami prispeva k podaljšanju študija, čeprav jaz vem, da se nekateri študentje, nekateri mladi s tem na nek način rešijo, ker jim starši ne morejo plačevati študija? Ali je po vašem sprejemljivo, da ti ljudje lahko delajo že leta in leta, pa jim to ne gre v pokojninsko dobo? Hvala lepa za vprašanje.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Dejansko si v tem mandatu v državni upravi prizadevamo, da bi zmanjšali število zaposlenih, gre pa za tiste zaposlene, ki so vedno veljali za nedotakljive. To je za zaposlene za nedoločen čas, ki jih ni mogoče, ki je zelo težko ali praktično nemogoče odpustiti, zato ves čas izvajamo velik pritisk na vse organe, da svojo organizacijo racionalizirajo, modernizirajo, določijo prioritete, poenostavijo postopke, ukinejo nepotrebne postopke, od ljudi, ki so zaposleni, terjajo čim večji angažma in na ta način smo dosegli, da se je število zaposlenih, torej tistih, ki so v delovnem razmerju v obdobju, v mandatu te Vlade, zmanjšalo za več kot 350. In to je podatek, ki ga nismo pridobili s pomočjo kakšne statistične manipulacije, številka je izmerjena na enak način na začetku mandata in na zadnje stanje; mislim, da je zadnje stanje 1. junij letošnjega leta. Torej, ne gre za to, da bi v tem vmesnem času spremenili metodologijo, statistiko začeli drugače prikazovati ali kakorkoli. Gre za dejansko zmanjšanje števila zaposlenih. Imamo pa v državni upravi tudi dela, ki so sezonska, ki so občasna, ki so strokovno-tehnične narave, za katere nima smisla zaposliti človeka niti za določen čas, kaj šele za nedoločen čas. In ta dela bodo vedno ostala v rokah občasno angažiranih delavcev, tudi študentov. Primer za to je, recimo, Agencija za kmetijske trge, ki ima vsako leto sezonski vnos podatkov za kmetijske subvencije, to je velika količina strokovno-tehničnega dela, ki ga študentje opravijo kvalitetno, brez problema. Za te naloge zaposlovati za nedoločen ali določen čas bi bilo nesmiselno in predrago. Poleg tega bodo v kratkem spremembe informacijskega sistema omogočile, da teh podatkov sploh ne bo treba vnašati in bi bilo še toliko bolj narobe, če bi zaposlili ljudi na področju, ki bo itak usahnilo. Ob tem, da študentje "odnesejo" ta sezonska, občasna tehnična dela, ima študentsko delo tudi druge koristi, študenti preko študentske napotnice pridobijo delovne navade, izboljšajo si svoj študentski standard in je tudi po tej plati to dobro. Sam sem imel vsa štiri leta študija izkušnje s tem, vedno sem delal preko napotnice, pa sem še vedno vse izpite naredil v roku, ni nič vplivalo na to, sem pa nekaj dodatno zaslužil in se tudi marsičesa naučil. No, ne glede na vse to pa je treba priznati, da je število angažiranih študentov visoko, da je prav, da zastavljate takšna vprašanja in da na to opozarjate in da bi bilo verjetno treba preveriti upravičenost za angažiranje tolikšnega števila študentov. Morda je tudi zaradi zaostrovanja pri zaposlovanju nekoliko več, morda preveč širokosrčnega angažiranja študentov, v tem pogledu bomo organe opozorili in morda tudi omejili zaposlovanje študentov v prihodnje. Tako načeloma podpiram zaposlovanje študentov takrat, kadar je to utemeljeno, se pa strinjam, da je treba biti pri tem pozoren. Mogoče samo še ena primerjava. To študentsko delo nas na mesečni ravni stane 400.000 evrov, smo izračunali. To bi pomenilo, da bi lahko zaposlili enako število delavcev s končano osnovno šolo. Nesmiselno bi bilo za ta dela zaposliti ljudi za določen ali nedoločen čas, kot sem že rekel, poleg tega pa mislim, da lahko od študenta pričakujemo bistveno drugačno pomoč kot od nekoga s končano osnovno šolo. Torej, če zaključim, opozorilo je na mestu, študentsko delo ja pa vendarle koristna in dragocena stvar tudi v državni upravi.
Hvala lepa. Gospod Han. Prosim.
No, res sem rekel na začetku, da ne bom več vprašal. Jaz se, minister, z vami strinjam. Strinjam se, da so študentje, da je njihovo delo kvalitetno, da je tudi plačilo, ki ga dobijo, za njih, bom rekel, na nek način normalno in pravično; vendar pa, kot ste na začetku rekli, da ste zmanjšali za 350 delavcev v državni upravi. Podatek, ki ga pač imam, ki sem ga tudi prebral v časopisju, piše, da je preko 400 študentov zaposlenih za polni tedenski urnik, se pravi za 40 ur. To je, bom rekel, na nek način vprašljivo in ne vem, zakaj se potem ne zaposli ljudi, ki bi to delo verjetno upravljali s polno pokojninsko dobo in z vsemi zadevami, ki gredo zraven zaposlitve. Drugače pa verjetno vi nekaterih odgovorov na vprašanja ne morete dati. Če bi bila ministrica Cotmanova tu, bi lahko ona relevantno še odgovorila. Ampak, zaenkrat hvala lepa, minister, za vaše odgovore.
Hvala lepa. Ministru za promet ter ministru za notranje zadeve bo postavil vprašanje gospod Anton Kokalj.
Spoštovana gospoda ministra, spoštovana kolegica, spoštovani kolegi. Moje vprašanje bo mogoče nekoliko neobičajno, ker ne zadeva problematike, ki bi zadevala širšo slovensko javnost, vendar se mi zdi, glede na to, da je po zelo uspešnem predsedovanju Slovenije Evropski uniji doliv tujih potnikov na slovensko letališče vedno večji, da našo javno podobo oblikuje tudi občutek, ki ga ljudje dobijo, ko prihajajo na Letališče Jožeta Pučnika. Zato je moje poslansko vprašanje sledeče: Po uvedbi tako imenovanega schengenskega območja na Letališču Jožeta Pučnika se izvaja zelo neroden postopek usmerjanja potnikov k izhodu oziroma k vratom za nadaljnje polete. Prenovljeno letališče ima izstopne cevi, po katerih potniki izstopamo samo do polovice, cev moramo zapustiti po stopnicah in vstopiti na avtobus, ta je parkiran 10 do 20 metrov od pritličnega vhoda v zgradbo letališča, avtobus potnike odpelje vzdolž celotne letališke stavbe, obrne in se vrne pred prej omenjeni pritlični vhod. Tak postopek izziva začudenje, marsikdaj posmeh potnikov, pogosto pa tudi jezo, posebej še takrat, kadar letala prevoznika Adrie Airways zamujajo, kar je postalo že skoraj pravilo. Gospoda ministra zato sprašujem: Zakaj je tak režim potreben in kaj lahko Vlada stori za racionalizacijo tega postopka? Menim tudi, da je bilo v obnovo letališča vloženega precej denarja in tak postopek dejansko izziva neke vrste nerazumevanje in predvsem slab vtis tistih, ki prvič prihajajo v Slovenijo kot turisti ali tudi poslovno.
Hvala lepa. Gospod minister za promet, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod poslanec, hvala tudi vam za vprašanje. Poskušal bom odgovoriti na tisti del vprašanja, ki se nanaša na sprejem in odpremo potnikov na letališču. Sedanja rešitev, za katero tudi sam menim, da je nepraktična in moteča, je začasna rešitev, dokler ne bo zgrajen novi potniški terminal, ki so skupaj s sedanjim terminalom sestavljal tehnološko celoto. Zaradi izrednega povečanja potnikov v zadnjih nekaj letih, kar je povezano tudi z našim vstopom v Evropsko unijo, je bilo treba zagotoviti nove zmogljivosti za sprejem in odpremo potnikov. Aerodrom, ki je upravljavec letališča in investitor izgradnje novega potniškega terminala, se je moral zaradi zagotovitve nepretrganega obratovanja letališča odločiti za fazno izgradnje. Podobne situacije in rešitve praviloma srečujemo tudi na drugih letališčih po svetu. Celotni sistem sprejema in odpreme potnikov mora zagotavljati najmanj štiri ključne zahteve. Prvič, prijavo na let ter vkrcanje in izkrcanje iz letala; drugič, ukrepe varovanja; tretjič, carinsko kontrolo in četrtič, mejno kontrolo. Vse te navedene zahteve opredeljujejo za letališče, kot je Letališče Jožeta Pučnika v Ljubljani, 16 tehnoloških tokov potnikov. Očitno je, da Aerodrom Ljubljana, ki je predlagal sedanje rešitve potniških tokov, ni našel boljših rešitev glede na sedanje stanje arhitekture potniškega terminala in navedenih zahtev. Ne glede na navedeno pa bo Ministrstvo za promet, ki je pristojni upravni organ za izdajo obratovalnega dovoljenja letališča in tega potniškega terminala, ponovno proučilo sedanje rešitve in v primeru ugotovljenih boljših rešitev ali kombinacij od Aerodroma Ljubljana zahtevalo spremembo potniških tokov. Rešitve morajo seveda biti usklajene tudi z drugimi ministrstvi, predvsem Ministrstvom za notranje zadeve, Ministrstvom za finance, Ministrstvom za zdravje, Ministrstvom za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Preostalo pa bo odgovoril moj kolega.
Hvala lepa. Gospod minister Mate.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa za vprašanje. Vprašanje je izredno zanimivo in ni enostavnega odgovora, na žalost. Na žalost zato ne, ker ni bilo mogoče zgraditi celega terminala v obsegu, kot bi moral biti. Minister Žerjav je zelo natančno opisal teh 16 različnih tokov. Jaz bom povedal samo, kaj je ključno. Ključno pri schengenskih in neschengenskih potnikih, ko smo postali schengensko letališče, je to, da osebe, ki so v tranzitu, ki nimajo pravice se svobodno gibati, med temi, in osebami, ki se svobodno gibljejo v schengenskem območju, ne sme nikoli, v nobenem trenutku na letališču priti do fizičnega kontakta. Se pravi, nekdo, na katerem je bil izveden pregled, da gre v schengenski prostor, in nami, ki ne potrebujemo tega pregleda, ki živimo v schengenskem prostoru in gremo na letalo, in med osebami, ki pridejo z letala, ne sme v nobenem trenutku priti niti do najmanjše možnosti fizičnega kontakta, da se ne bi izmenjali kakršnikoli dokumente ali kakršnekoli druge stvari. To je povzročilo določene zaplete, ki ste jih vi opisali. Ko smo imeli schengensko evalvacijo, je bil upravljavec letališča posebej opozorjen na to. Rešitve, ki so bile takrat na mizi, niso bile najbolj primerne in so v bistvu čez noč, v času evalvacije iskali rešitve ter našli to rešitev, ki je sedaj. Jaz vam lahko obljubim, pa ne samo obljubim, ravno pred nekaj dnevi sem že govoril o tem z mojimi sodelavci in tudi minister je danes dejal, da se želi vključiti v to. In bova poskušala z ministrom ter ustreznimi službami najti mogoče boljše rešitve, tako da res ne bi prihajalo do teh zadev. Drugače pa moram reči, da policija na letališču Jožeta Pučnika izvaja mejno kontrolo. Te tokove je dolžan obravnavati in jih izpeljati tako, kot je treba, upravljavec letališča. Ministrstvo oziroma policija pa nadzira to, ker ni samo stvar slovenske policije, slovenskih želja, ampak je stvar tudi inšpektorjev, ki prihajajo to pregledovat, nenajavljeno pridejo pregledovati letališče, kako se izvaja ta pravni red. In tu moramo najti rešitve, če jih je mogoče najti, takšne, ki bodo zadovoljile vse kriterije, ki jih morajo izpolnjevati postopki, in hkrati čim bolj olajšati potnikom takšno potovanje. Lahko vam zelo iskreno obljubim, da bomo poskušali čim prej si ogledati zadeve, pogledati z eksperti, strokovnjaki in potem poskušali najti boljšo rešitev. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kokalj.
Hvala lepa obema za odgovore. Mislim, da je argument, da še ni v celoti zgrajen potniški terminal, pač tehten argument, glede na režim, ki ga je gospod minister za notranje zadeve tudi obrazložil. Mogoče bi bilo vredno razmisliti vsaj v tem času o nekem obvestilu potnikom in na kratek ter jasen način obrazložiti, zakaj take nerodnosti, ker mislim, da bi to pomenilo že kar precej velik korak v razumevanju celotnega postopka. Mogoče pa da se ob lepem vremenu odpravi celo avtobus, če je to seveda mogoče, ker bi bistveno skrajšalo potem ta postopek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za okolje in prostor, ki je opravičeno odsoten, bo postavil poslansko vprašanje gospod Aurelio Juri.
No, meni je žal, da ministra ni, ampak razumem njegovo odsotnost, in pričakujem odgovor na naslednji seji oziroma pisnega. Predvsem je vprašanje poziv ministru, naj v zvezi z načrtovano gradnjo plinskih terminalov oziroma uplinjevalnikov zemeljskega plina v Tržaškem zalivu pokrene določene aktivnosti, kajti postopki, kot je razbrati iz italijanskega tiska, gredo naprej, zlasti za uplinjevalnik v Žavljah. In ne vem, koliko je Slovenija kot zainteresirana oziroma prizadeta stran zavoljo ugotovljenih čezmejnih vplivov na okolje v te postopke vključena oziroma vanje zajeta. Zanima me in to pričakujem od ministra, da mi na to odgovori, predvsem pa: Ali je Ministrstvo oziroma Vlada pripravljena sprožiti določene postopke v ustanovah Evropske unije in tudi drugje, če italijanska stran oziroma investitor ne bi upoštevali interesa in vloge Slovenije? Ne bi radi, da zavoljo zapletenih postopkov na oni strani bi nas le-ti vendarle prehiteli oziroma nas našli nepripravljene in bi morda naši odzivi, naše reakcije bili prepozni. Zato minister, sem ga tudi nekoč osebno pobaral, pričakujem konkreten odgovor: Koliko je torej ministrstvo na tekočem s postopki? Ali je pripravljeno, skladno s sprejetimi sklepi Državnega zbora, sprožiti ustrezne ukrepe v ustanovah Evropske unije? Hvala.
Hvala lepa. Verjetno želite pisen odgovor. Hvala. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Ministru za promet bo postavila poslansko vprašanje gospa Maria Pozsonec. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi gospoda ministra vprašala v zvezi s problemi s šentviškim predorom. Vem pa, da ni on odgovoren za to in da ne bi bilo treba njega vprašati. Zanima me: Ali bodo odgovorni nosili kakšne posledice, kdo bo nosil stroške sanacije in kako sploh lahko pride v pravni državi do takšne anomalije, kot je prišlo s ceno tega predora?
Gospa Pozsonceva, verjetno je bil lapsus. Šentviški predor kajne? Ja, hvala. Izvolite gospod minister.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Hvala lepa tudi vam, gospa poslanka za vprašanje. Jaz sem v zadnjih dnevih ob teh dogodkih v šentviškem predoru nekajkrat komentiral svoja razmišljanja o teh dogodkih. In prav gotovo to, kar se je zgodilo in se še dogaja s predorom Šentvid, se seveda ne bi smelo zgoditi in je nesprejemljivo. Sem tudi zelo, zelo razočaran nad našim največjim in najbolj renomiranim gradbenim podjetjem, izvajalcem, ki je ta predor gradilo, da se mu je to zgodilo, kar se je zgodilo. Jaz sem to imenoval na nek način tudi tako po domače, kot rečemo, "šlamparija". Po mojem mnenju je seveda odgovornost pri tem zelo, zelo jasna. Ta izvajalec bo moral pokriti vse stroške, ki so nastali v zvezi s tem. Seveda tudi vse stroške za sanacijo te protipožarne zaščite, vključno seveda s stroški, ki so že nastali, in stroški, ki nastajajo v zvezi z zaporami predora in na sploh zaporo, glede na to, da predor ni v funkciji. Glede trenutnega stanja pa lahko rečem, da je predor v tem trenutku zaprt. Mislim, da je odločitev, da se predor zapre, bila prava. V prvi vrsti je seveda pomembna varnost uporabnikov tega predora. Odločitev je bila sprejeta, da se tista mesta, na katera je nameščena ta protipožarna zaščita in bi lahko v prihodnosti eventualno bila sporna oziroma nevarna, da se v teh dnevih še tiste površine tega ometa odstranijo. Ko bo predor popolnoma varen za promet, ga bomo dali tudi v uporabo. Jaz upam, da se bo to zgodilo še v tem tednu. Takšne so tudi bile napovedi, ampak kot pravim, številka ena je seveda varnost. Predem bomo zadevo dali v promet, bi želel imeti jasna zagotovila vseh odgovornih, da je ta predor varen. Ko ste pa vprašali na splošno oziroma komentirali, povedali svoje mnenje o tem predoru, sem tudi nekajkrat sam komentiral, da je to primer projekta, kako se pravzaprav takšni in podobni projekti ne bi smeli voditi. Povedal sem tudi to, da bodo najbrž državljanke in državljani to zadevo zelo zelo hitro pozabili. Ne smejo pa nikoli in nikdar, in še takrat ne, tega pozabiti predvsem na izvajalčevi strani projektanti, nadzor, Dars, DDC, Ministrovo za promet in ne nazadnje tudi politika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za promet bo postavil poslansko vprašanje gospod Samo Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Ko sem pred nekaj dnevi razmišljal o najavi poslanskih vprašanj in gledal natančno statistiko teh vprašanj v bazi podatkov Državnega zbora, sem ugotovil, da če najavim dve vprašanji, se pravi to tudi v drugem krogu, potem bo to moje stoto vprašanje v tem mandatu. Zato sem se odločil, da ga postavim, pa ne samo zaradi tega, tudi zaradi aktualnosti in zato ker sem Ministrstvu za promet oziroma obema ministroma v tem mandatu postavil največ poslanskih vprašanj. Moje najavljeno poslansko vprašanje se glasi: Kako poteka projektiranje posameznih odsekov? In posledično: Katere odseke boste izvajali na celotni trasi 4. prometne razvojne osi v naslednjih letih? Zelo veliko časa je bilo potrebnega, da smo dosegli, da se je celotna tako imenovana 4. os tudi z idrijsko-logaškim krakom te osi vpisala v nacionalno resolucijo o razvojnih programih za obdobje od 2007 do 2023. Kar nekaj poslanskih vprašanj in pobud je bilo potrebnih, pa tudi akcij občin na tem področju, da je končno Vlada v januarju sprejela odločitev in v to resolucijo oziroma 4. razvojno os vključila kompletno 4. razvojno os, kot jo določata strategija prostorskega razvoja Slovenije in resolucija o prometni politiki v naši državi. Zato me zanima, gospod minister, če mi lahko postrežete s podatki: Kako daleč so recimo različne študije bodočih odsekov, ki se bodo projektirali? Kako daleč so projekti pripravljeni in kateri bolj ambiciozni načrti za samo izvedbo del so v pripravi ali tik pred začetkom del v naslednjih nekaj letih? Predvsem me zanima: Kako potekajo študije za obvoznice spodnja Idrija, Godovič, Hotedršica? Kako se projektira od Želina proti Tolminu in od Želina proti Cerknemu in naprej na Gorenjsko? Kako daleč je umestitev predora med Primorsko in Gorenjsko glede umestitve v sam prostor? Potem pa glede na vaš odgovor [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]minister, vam bom eventualno postavil še dodatno podvprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa tudi vam za stoto vprašanje in v čast mi je, da ste ga postavili ravno meni. Četrta razvojna os, ki poteka od Robiča na meji z Republiko Italijo, preko Kobarida, Tolmina, Cerkna, Gorenje vasi, Škofje Loke do Jeprce, je bila opredeljena kot prioritetni projekt z resolucijo o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007-2023. To je Vlada sprejela v oktobru 2006. Na pobudo Ministrstva za promet je bila 10. januarja 2008 v sklepu Vlade Republike Slovenije resolucija dopolnjena, kar ste tudi sami omenili. Potrebno je povedati, da ste bili vi ključni iniciator te zadeve. Načrtovani ukrepi na četrti razvojni osi predstavljajo obvoznice v naselju Kobarid, Tolmin, Gorenja vas in Škofja Loka ter novogradnja ceste na odseku Cerkno-Hotavlje. Poleg tega so predvideni številni ukrepi, s katerimi se bodo izboljšale vozne razmere in prometna varnost na celotnem poteku četrte razvojne osi. Aktivnosti, ki potekajo na posameznih odsekih pa so sledeče: prvič, cestna povezava Gorenja vas-Cerkno. Na predlog Ministrstva za promet je bil v oktobru 2006 sprejet program priprave državnega lokacijskega načrta. V njem so bile opredeljene štiri variantne rešitve. Na osnovi izvedenih analiz so bile v ožji izbor uvrščene tri variante, ki so primerne za nadaljnjo vrednotenje. Po izdelanem predlogu variant za nadaljnjo vrednotenje v maju 2007 je Ministrstvo za okolje in prostor pridobilo mnenje lokalne skupnosti. Iz podanih mnenj izhaja, da občina Cerkno soglaša z varianto Cerkno-Hotavlje s tunelsko povezavo, Dolenji Novaki-Kopačica. Občina Gorenja vas-Poljane pa tej varianti nasprotuje in predlaga preveritev poteka trase s predorom med Trebinjo in Sovodnjem. Študija variant s predlogom najustreznejše variante poteka trase v cestni povezavi Gorenja vas-Cerkno je bila v marcu 2008 predstavljena lokalnima skupnostima. S predlagano variantno rešitvijo se občini ne strinjata. Predlagana je dodatna optimizacija variant, ki naj bi se koordinirano izvajala ob sodelovanju obeh občin. Zaradi časovne odmaknjenosti od določitve končne variante trase ceste Gorenja vas-Cerkno je občina Gorenja vas-Poljane predlagala, da se postopek prostorskega umeščanja za obvoznico Gorenja vas določi ločeno, s čimer se tudi mi strinjamo. Za območje prostorske ureditve obvoznice Tolmin, s katero se prestavlja del glavne ceste G2/102, je bila s strani Ministrstva za promet pripravljena študija variant. Na podlagi te študije je bil na seji Vlade Republike Slovenije 26.6.2008 sprejet sklep o začetku priprave državnega prostorskega načrta. Za obvoznico Škofja Loka je bilo v decembru 2007 pridobljeno delno gradbeno dovoljenje za dve fazi prve etape, vendar je bila podana pritožba. V postopku reševanja pritožbe je Ministrstvo za okolje in prostor gradbeno dovoljenje razveljavilo in postopek vrnilo v ponovno reševanje. V kratkem bo pridobljeno gradbeno dovoljenje za drugo etapo. Ko bodo pridobljena zemljišča na prvi etapi, kjer poteka postopek razlastitve, bo pridobljeno še delno gradbeno dovoljenje za to fazo. Glede na pritožbo na izdano gradbeno dovoljenje in glede na dolg postopek razlastitve zemljišč na območju vasi Suha, je pričakovati, da se bo terminski plan na izvajanju postopkov na posameznih odsekih delno zamaknil. Kot že rečeno uvodoma, je idrijsko-logaški krak postal sestavina četrte razvojne osi v januarju 2008 na vašo pobudo, gospod Bevk. Kot je bilo že večkrat povedano, se je v obnovo tega cestnega kraka že mnogo vlagalo v preteklih letih, kontinuirano pa se dela izvajajo skladno s sprejetim proračunom tudi sedaj. V mojem odgovoru z dne 21.4. letos na vaše poslansko vprašanje so vam bile opisane aktivnosti na projektih, ki trenutno potekajo na tej glavni cesti G2/102. V okviru načrtovalskih aktivnosti na tem kraku četrte razvojne osi pa so na direkciji Republike Slovenije za ceste v pripravi študije variant obvoznice Spodnja Idrija, s katero se bodo celovito uredile prometne razmere skozi naselje Spodnja Idrija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bevk, želite še dodatni odgovor?
Hvala lepa, gospod podpredsednik za besedo. Res sem spomladi spraševal o nekaterih projektih, ki se pravzaprav tudi nerazumno dolgo vlečejo in še niso dokončani na državni cestni mreži v občinah Idrija in Cerkno. Dobil sem dosti natančen odgovor tudi s terminskimi roki. Mene pa pravzaprav predvsem zanima: Kako daleč je projektiranje drugih odsekov in drugih potrebnih projektov za izvedbo modernizacije tega idrijsko-logaškega kraka četrte razvojne osi? Omenili ste Spodnjo Idrijo. To vem, to je dobro, to je nujna zadeva obvoznica na tem področju. Mislim pa, da ste omenili, da se v sklopu tega obravnava celotno traso do Idrije. Od Spodnje Idrije do Idrije je zelo kritičen odsek na Marofu, kjer smo imeli prav v zadnjih nekaj mesecih, v zadnje pol leta tri smrtne žrtve. To je nujno potrebno sanirati, da bo povezava med somestjema, med Idrijo in Spodnjo Idrijo, ustrezna, kot se spodobi za tako veliko koncentracijo prebivalstva in teh dveh urbanih središč. Zanima me: Kako potekajo načrtovanja tudi recimo v Godoviču, Hotedršici, na Kalcah, se pravi nov dostop do avtoceste? Ali se po letu 2009, ko bodo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ali se tudi tam načrtuje kakšna bolj ambiciozna gradnja? Hvala lepa.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Natančno vam bom poslal naknadno, ker tako natančno nimam pripravljenih odgovorov, se pravi za te odseke, ki ste jih omenili. Vam bom poslal pisno, če mi dovolite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministrom in ministricam Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, 10. julija 2008, ko bo na štiri poslanska vprašanja poslancev opozicije in poslanca vladajoče koalicije odgovarjal predsednik Vlade gospod Janez Janša. Prekinjam 41. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9.00 uri.