Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 11. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Ljubo Germič, Drago Koren, mag. Janez Kramberger, mag. Majda Potrata, Maria Pozsonec, Jakob Presečnik, Jožef Školč, Cvetka Zalokar Oražem in mag. Franc Žnidaršič. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO AKTA O ODREDITVI PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV POLITIČNE ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ V ZVEZI Z DOMNEVNIM OŠKODOVANJEM DRŽAVNEGA PREMOŽENJA PRI PRODAJI DELEŽEV KAPITALSKE DRUŽBE, D.D. IN SLOVENSKE ODŠKODNINSKE DRUŽBE, D.D. V GOSPODARSKIH DRUŽBAH, IN SICER TAKO DA ZAJEMA PREISKAVA VSE PRODAJE, KI SO SPORNE Z VIDIKA SKLADNOSTI Z ZAKONI IN DRUGIMI PREDPISI TER Z VIDIKOV PREGLEDNOSTI IN GOSPODARNOSTI. Zahtevo za uvedbo za parlamentarne preiskave je na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije državnemu zboru predložila skupina 39-ih poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Besedo dajem predstavnikom predlagateljev za dodatno obrazložitev. Proceduralno, gospod Cvikl. Izvolite.
Spoštovane poslanke, poslanci, gospod predsedujoči. V skladu s 44. členom poslovnika predlagam v imenu poslanske skupine, da se razprava preloži na eno od naslednjih sej. To utemeljujemo z naslednjim: prvič, državni zbor mora na eni od sej, ne nujno na tej seji, odločiti o aktu o odreditvi parlamentarne preiskave, tako to določa 3. člen poslovnika o parlamentarni preiskavi. Drugi razlog za preložitev, pa je včeraj vložena tožba zoper vas, gospod predsednik, na upravno in vrhovno sodišče zaradi onemogočanja ustanovitve preiskovalne komisije v zvezi s preiskovanjem politične odgovornosti aktualne oblasti. Se pravi, oblasti, ki je nastopila funkcijo 3. decembra 2004. Vi ste včeraj izjavili in mi se s tem strinjamo, da razsodbo z veseljem pričakujete. In zato predlagamo, gospod predsednik, da se preloži to na eno od naslednjih sej, da glede na prednost obravnavo te razsodbe tudi počakamo na odgovor upravnega sodišča o vašem ravnanju pri neuvrstitvi odločanja o naši parlamentarni preiskavi na sejo državnega zbora. Pri tem želimo povedati, da je res, da naj se o isti zadevi ne sodi dvakrat istim nosilcem, vendar ne gre za to. Gre za to, da se bi z dvema preiskovalnima komisijama sodilo dvema skupinama nosilcev politične oblasti, in gospodu Tanku in 39-im poslancem, ki želijo preiskovati delovanje prejšnje politične oblasti, ne želimo kratiti te ustavne pravice. Vendar pa sam kot prvopodpisani in pa 31 poslancev želimo preiskovati sedanjo aktualno politično oblast, ki je pri poslu Mercatorja naredila za do 29 milijard škode. To seveda nam ne morete preprečiti, tako kot mi vam ne želimo preprečiti. In tretjič, menimo, da je preložitev potrebna ne le zato, da pridemo do tožbe, da se nam dodeli ustavna pravica, ampak tudi zato, da se najde ustrezen politični dogovor. Ta ima samo dve možnosti: ali se nam bo dovolila ustanovitev parlamentarne preiskovalne komisije ali pa bo državni zbor odredil eno parlamentarno preiskavo, pri kateri pa bi se prodaja deležev KAD-a in SOD-a v Mercator preiskovala prednostno in do njenega zaključka ne obravnaval samo ta primer in seveda bi ta del preiskave moral voditi eden izmed podpisnikov zahteve 31 poslancev. Menimo, da v kolikor obstaja pripravljenost vladajoče koalicije, da se sprejme ustrezna rešitev, predlagamo, da se obravnava te točke preloži in da se pristopi k iskanju ustreznih rešitev. Predlagamo, da izglasujemo preložitev te točke na eno naslednjih sej državnega zbora.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod Cvikl, moram vas opozoriti, da v skladu z zakonom o parlamentarni preiskavi smo dolžni na tej seji vas informirati, da je parlamentarna komisija ustanovljena oziroma da je akt o odreditvi pravnomočen. Namreč, po zakonu je treba na prvi naslednji seji to stvar razrešiti in to je ta seja. Zaradi tega, žal, ne moremo prestavljati na eno naslednjih sej. Besedo dajem predstavniku predlagateljev, in sicer gospodu Tanku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav!
Besedo ima samo gospod Tanko. Gospod Cvikl, če boste želeli kasneje proceduralni predlog boste dobili besedo.
Zadnje mesece je državni zbor, vlado, politične stranke in tudi javnost obremenjevala razprava o prodaji deležev KAD-a in SOD-a v Mercatorju, pa tudi razprava o ustanovitvi preiskovalne komisije, ki bo preiskovala tega in podobne primere. Te dni je potekala tudi razprava o nepojmljivem in neverjetnem dogodku, o odločitvi lastnikov Mercatorja, da razrešijo nezamenljivega direktorja Jankovića. Tega so mnogi častili kot kult slovenskega poslovnega prostora in na kultni način so se od njega tudi javno poslovili. Vse prejšnje spremembe direktorjev gospodarskih družbah služijo zgolj za statistiko, čeprav so tudi drugi direktorju v svojem času predstavljali gospodarsko hrbtenico države. Pravzaprav vsako od teh dejanj je naveza Liberalne demokracije in Socialne demokracije zlorabila, da bi opozorila na svojo prisotnost, na svojo gorečnost vzdrževanja visoke etične drže in da bi se pokazala kot varuh nacionalnih vrednot. Da bi se pokazali kot mojstri maksimiranj proračunskih ali kapitalskih prihodkov od prodaj državnega premoženja in da bi slovenska javnost spoznala, da so direktorji, ki ste jih v preteklih letih politično nastavljali, nenadomestljivi in brez konkurence. Da bi dokazali, da Slovenija nima drugih političnih in strokovnih kadrov, razen tistih, ki ste jih desetletja in več promovirali v domači javnosti. Vendar Slovenija počasi spoznava, da ima ta država mnogo večji potencial, kot ste ga bili nekdanji vladajoči, zbrani v Liberalni in Socialni demokraciji, sploh pripravljeni priznati. Veliko je še ljudi, ki so sposobni kvalitetno in uspešno delati in mnogo več prispevati k blaginji države, kot jim je bilo do sedaj omogočeno. Znašli smo se v situaciji, ko nam tisti, ki so več kot desetletje lomastili po javnem premoženju, predavajo o racionalnosti, pravilnosti, preglednosti, zakonitosti, socialni državi in tako naprej. Ob tem pa se spomnimo samo nalepk ali pa visokih notarskih tarif. Te zadeve so sedaj mnogo cenejše, pri marsikaterih pa se še bo brez škode znižalo stroške kot, recimo, pri osebnih dokumentih, prometnih tablicah in še pri kakšni stvari. Ko ste imeli možnost racionalnih in premišljenih ravnanj, ste ravnali povsem drugače. Državljanom ste predavali, naj pogled usmerijo v prihodnost, naj ne gledajo nazaj in ne dvigujejo prahu. Logično. Sedanjost je bila vaša, pravosodni sistem pa dovolj ohlajen, da se ni prav nič zgodilo. Izredno zamegljeno je bilo umikanje države iz gospodarstva, bodisi neposredno bodisi preko obeh kapitalskih družb KAD-a in SOD-a, ki sta prišla do deležev v gospodarskih družbah tako rekoč po službenih dolžnostih. Ni nobena skrivnost, da je njuna lastniška udeležba v gospodarskih družbah previsoka in da imata obe družbi marsikje še danes odločilen vpliv na sestavo organov družb in posledično tudi na poslovno politiko. Prav tako ni nobena skrivnost, da je bilo poslovanje obeh družb v preteklosti zelo prikrito očem javnosti in opozicije in da so se sklenile mnoge kupčije, ki so stresle slovensko javno in poslovno življenje. Marsikaj se je prodalo po izredno velikem diskontu raznim izbranim skupinam in posameznikom. Vmes pa se je premišljeno, načrtovano in strokovno prelila le izredno velika kepa denarja. Ne slučajno, ampak po v naprej dogovorjenem scenariju. Naši mediji so se v številnih primerih razpisali, izrisale so se razne mreže povezanih družb in osebnosti, ki so obvladovale in upravljajo cele sklope in krojile dogajanja na slovenskem poslovnem in finančnem trgu. Spomnimo se nekaterih primerov. V Banki Koper je država na osnovi zakona prevzela obveznosti in jo razbremenila slabih terjatev do Splošne plovbe. Vrednost tako očiščene banke je kar naenkrat izredno narasla, njeni lastniki pa so jo v času največjega poudarjanja nacionalnega interesa prodali sosedom Italijanom. Seveda z izredno velikim dobičkom, državi in državljanov pa je ostal samo javni dolg, ki ga še sedaj pokrivamo. Vprašajmo se, ali je bilo to možno storiti brez vednosti države, brez njenega tihega soglasja ali celo sodelovanja. Kdo so bili politiki, ki so tedaj "porivali zakone" skozi državni zbor. Precej zanimiva je tudi zgodba, ki si je odvijala ob prodaji Pivovarne Union, kjer se je bila strateška bitka o tem kdo bo kupec: ali tujci, belgijski Interbrew, za kar se je zelo trudila vlada, ali domača Pivovarna Laško. Slednjo je med drugim podprl velik del tedanje opozicije in del tedanje koalicije. Vendar se je ključni del takratne slovenske politike opredelil za tujca in tujcu je bil prodan tudi delež Kada. Le takratni direktor Soda Končnik se je opredelil za domačo pivovarno in ji prodal 12,2% delež Uniona. Spomnimo se, padale so glave, žrtev pa je bila označena malodane za izdajalca. Takratni iztržek od prodaje Uniona je bil dober samo zaradi kljubovanja Soda vladni odločitvi, saj je šele tekma obeh interesentov pognala cene delnic, verjetno tudi nad pravo vrednostjo. Dvolična politika Liberalne demokracije in Socialne demokracije je po eni strani turirala javnost z nacionalnim interesom, po drugi strani pa je pokazala izredno veliko servilnost do tujcev in nezaupanje v sposobnost domačega poslovnega potenciala. Postavlja se vprašanje, kaj bi se zgodilo z Unionom in pivovarno Laško, če bi se izvedel vladni scenarij. Ali bi bila pivovarna Laško še tako pomemben, prepoznaven in velik igralec na slovenskem gospodarskem nebu, kot je danes, ali ne? Ali bi še lahko usmerila svoja razmišljanja v osvajanje drugih trgov ali pa bi se z evropskimi giganti morda borila le za golo preživetje celo na domačem trgu? Odgovor je pomemben, če želijo soditi tudi nadaljnje poteze nekdanjih vlad. Če bi se uresničil vladni scenarij, bi dobičke ene od pivovarn pobirali tujci, usoda druge bi bila negotova. Morda tudi Uniona ne bi bilo več in bi doživel klavrno usodo uspešne prodaje Tobačne tovarne, ki je bila za "male pare", kakor radi pravijo naši nekdanji sodržavljani, prodana strateškemu tujcu. Ta jo je zaprl in bo z razprodajo zaslužil nekajkrat več, kot je plačal za celo tovarno z uspešnim in prepoznavnim programom ter kvalitetno delovno silo. Morda bi bilo dobro, če bi zavrteli kakšen zgodovinski TV prispevek, v katerem so tedanji vladni politiki komentirali ta "posrečen" posel. Zelo nepregledno in ne v docela pojasnjenih okoliščinah je potekala prodaja deleža Kada v časopisnem podjetju Delo družbam Gorenje, Emona Maximarket in "Kolbitobis BH. Prodaja se je izvedla v času, ko je vlado za kratek čas prevzela Bajukova ekipa in le nekaj dni pred zamenjavo takratnega predsednika uprave Kada Jožeta Leniča, bivšega poslanca Liberalne demokracije. Mnogi strokovnjaki so opozorili, da je šlo za povsem netransparentno prodajo in da je bila neustrezno določena tudi cena delnic. Za prodajo ni bilo izvedenega niti javnega zbiranja ponudb niti ni bil sveženj ponujen na borzi. Šlo je za direktno prodajo, za hiter dogovor med prodajalcem in kupci; ostalo bo ugotavljala komisija. Prav tako je zanimiv postopek prodaje deležev Kada in Soda v Gorenju, eni največjih in najbolj prepoznavnih slovenskih družb. Kad je imel 17,55% in Sod 15,28% delež delnic, oba skupaj 32,83%, kar je bistveno več, kot je prevzemni delež. Vendar paradržavna sklada nista nastopila povezano. Postopek umike države se je zastavil tako, da se bo kontrolni delež paradržavni KAD in SOD znižal v neodločujoč delež, s čimer sta se upravi KAD-a in SOD-a verjetno ob tihem soglasju tedanje Ropove vlade zavestno odpovedali realizaciji prevzemne marže. Po dokončanju umika SOD ne bo več lastnik Gorenja, KAD-ov končni delež pa ne bo presegel 23,99%, le stotinko manj, kot je prevzemni delež - zanimivo. Prodaja deleža SOD-a v Gorenju je potekala samo nekoliko pozneje kot prodaja Leka in pod isto oblastjo. Vsi ključni akterji iz primera Lek so bili še vedno na svojih mestih v KAD-u, SOD-u in vladi, zato bi bila realizacija vsaj 70% prevzemne premije upravičeno pričakovana, vendar se to ni zgodilo, vse je potekalo povsem drugače, zelo dogovorno in zato je izpadel tudi velik priliv sredstev v SOD. Ko bo umik realiziran, bo izpadlo okrog 7 do 8 milijard, vsaj toliko bo manj priliva po prodaji deleža KAD-a, skupaj okrog 15 milijard brez revalorizacije in brez navijanja cen delnic. Sprašujem se, kje ste bili lani, premier Rop, ministri Cvikl, Lahovnik, Kopač, Gantar, verjetno v oblakih. Tudi prodaja Leka je lahko odraz nesposobnosti ocenitve gospodarske situacije. Imeli smo dve uspešni farmacevtski družbi in v obeh sta imela paradržavna sklada pomemben kontrolni delež. Seveda sta bila takrat na čelu obeh družb dva uspešna direktorja. Ni se bilo možno uskladiti in ustvariti solidno evropsko farmacevtsko družbo, ker so bili politiki in petelini politično prevplivni, prestiž prevelik in oblast zelo neodločna oziroma cagava. Kaj se je zgodilo, vemo. Lek so kupili tujci, domača sinergija je propadla, en direktor se je upokojil, drugega pa so novi lastniki poslali na delo v Rusijo. Zanimivo. Nihče ni protestiral, ko je Novartis, lastnik Leka, zamenjal direktorja Dragonja in ga poslal na delo v tujino. Nihče! Nobenih transparentov, nobenih zborovanj, nobenih prižiganj svečk, nobenih Trenj, skoraj nič odmevov, pa je odšel dejansko uspešen direktor, bil je celo vaš gospodarski minister. Res pa ni bil "omiljena zvezda" slovenske medijske in poslovne scene. Zakaj tako? Zakaj tako različen pristop do tujih in domačih lastnikov in do direktorjev? Le zaradi politikanstva nezamenljivih in večnih, ki so se jim zgodile volitve? Res, da je Novartis ob nakupu primaknil 81% prevzemno premijo, vendar bo celoten nakup verjetno pokril z dobičkom v nekaj naslednjih letih. Ali je bila država v Leku slab lastnik samo zato, ker se ni vtikala v poslovanje in je ob zaključku poslovnega leta dobila dobro dividendo? Kaj je torej merilo za dobrega lastnika in dobro prodajo? Mnenje Cvikla, Ropa, Lahovnika? Ali lahko obstaja še kakšen drug pogled na umik države iz gospodarstva? Ali se je morda kdo vprašal, kaj ali koliko bi bilo možno realizirati prevzemne marže, če bi KAD in SOD prodajala dvakrat večje podjetje,združena Lek in Krko? Teh analiz verjetno ni. Gremo naprej po spisku. Avtocommerce. V njem je odločilni mož gospod Rigelnik, nekdanji predsednik državnega zbora. Tudi tu se je umik države izvajal na zelo poseben način. KAD je imel 16% delež delnic, SOD 9 in pol, skupaj sta tudi v tej družbi imela več kot prevzemni delež, ki je po zakonu 25%. Tudi tu ni prišlo do sinergije KAD-a in SOD-a in do načela maksimiranja prihodkov od prodaje paradržavnega deleža in zaradi tega ni bilo realiziranih nobenih prevzemnih premij. Ključna poteza se je zgodila februarja lani, ko je SOD ločeno prodal svojih 9 in pol odstotka Luki Koper. Nihče ni interveniral, politična oblast je zaspala ali pa je morda celo potiho navijala za takšno realizacijo umika para države iz gospodarstva. Šlo je za direktno prodajo znanemu kupcu, brez navijanja cene za sveženj delnic, ni bilo realizacije prevzemne marže za skupni delež SOD-a in KAD-a in obstaja utemeljen sum, da realizacija prodaje z vidika države in njenih ustanov ni bila maksimirana. To se ni niti poskušalo. Izpad je zagotovo velik. Višina približno tolikšna, kot znaša proračun občine z 10.000 prebivalci. Bivša vlada in bivši upravitelji KAD-a in SOD-a torej niso zasledovali ciljev, s katerimi sedaj tako vehementno bombardirajo javnost. Prav izvedba tega in podobnih primerov, v katere so bili vpleteni najvišji predstavniki in skrbniki državnega premoženja iz preteklega obdobja, kaže na vso dvoličnost dvojca LDS in SD in nam razkriva scenarij, po katerem naj bi se na izbrance tranzicije, ki pripadajo njihovi opciji, poceni preneslo ogromne količine državnih deležev v pomembnih gospodarskih družbah. To pomeni le nadaljevanje zgodbe o "rdečih baronih" in "cajih tranzicije". Očitno so novi predsedniki uprav v KAD-u in SOD-u grobo posegli v namere stare garde, ki se je odločila za totalno vojno, brez izbire sredstev. Sem sodi tudi medijska gonja in sindikalni pritiski. Pravi vihar pa je povzročila prodaja 16,33% deleža KAD-a in 13,75% deleža SOD-a v Mercatorju, ki se je zgodila 30. avgusta letos, čeprav je bila prodaja le ena v nizu izvedenih prodaj KAD-a in SOD-a. V LDS, največji opozicijski stranki, so šele po enem tednu spoznali, da se je začela država odločneje umikati iz gospodarstva. Ne sicer iz najuspešnejših, ampak iz največjih družb. Šele tedaj so se zavedli, da ta prodaja ne poteka več tako, kot v zlatih časih LDS-SD, ko so se družbe pod realno ceno prodajale njihovih ali vašim političnim varovancem. Nekoliko kasneje je bivša LDS-ova ministrska ekipa sporočila javnosti še svoj izračun domnevnega oškodovanja, ki je imel zelo velik razpon, od 13 do 29 milijard. Seveda, nekoliko kasneje ste naredili še primerjavo s stanovanji, koliko stanovanj pomeni očitano domnevno oškodovanje. Seveda, primerjave ni bilo za spodnjo številko, za 13 milijard, ampak samo zgornjo, za najvišjo. 29 milijard po navedbi LDS pomeni najmanj 2.904 stanovanja. Ne vemo sicer, kakšnih, ali so to garsonjere, enosobna, dvosobna, neprofitna, ali pa je merilo Kopačevo ali Golobičeva stanovanja. Verjetno bi to lahko navedli in pa seveda lokacijo, da bi to lahko preverili. Za 10 milijonov se namreč v Ljubljani ne dobi nič. Sicer pa smo se zadnje dni seznanili, zaenkrat resda z medijskimi objavami, o velikih preteklih nepravilnostih na stanovanjskem skladu, zato je primerjava s stanovanji ravno pravšnja in zelo aktualna. Samo v primeru nakupa nekaj tisoč kvadratnih metrov travnikov za gradnjo stanovanj v Vižmarjah je stanovanjski sklad preplačal zemljišča družbi Etaline za cca. 500 milijonov oziroma je samo pri tej transakciji, po tarifi LDS, poniknilo 50 stanovanj. V vsakem primeru pa pomeni to preplačilo zemljišč v Vižmarjah avtomatsko povečanje cene kvadratnega metra neprofitnega stanovanja za okoli 100 evrov. Pa mi naj sedaj nekdo pove, kako skrbno ste gradili stanovanja za ogrožene ali za mlade družine. Ravno tam ste bili, kot kaže, največja pijavka in ste jih tudi najbolj izkoriščali. Vsekakor gre v tem primeru za zelo čudno izvajanje stanovanjske politike, za katero sta najbolj odgovorna nekdanji direktor stanovanjskega sklada Oven in njegov prvi nadzornik, nekdanji minister Kopač. Kljub temu pa predsednik komisije za nadzor proračuna, gospod Cvikl, njegovi imenitni strankarski kolegi, nekdanji ministri in sedanji poslanci, niti vaši politični sopotniki iz Socialne demokracije še niste črhnili niti besedice o tem. Ni bilo še nobene tiskovne konference, dejanj niste obsodili, niste zahtevali še nobene preiskave ali vsaj kakšne nuje seje kakšnega od odborov državnega zbora in niste zahtevali še nobene odgovornosti. Takšnih poslov z zemljišči je bilo verjetno še kar nekaj. Nihče pa ne upa niti pomisliti, kaj se je dogajalo šele pri gradnjah. Plačali so itak reveži, ki ste jih občasno razveseljevali še s slovesnimi žrebanji stanovanj. Ja. Pridobitev stanovanja je bila kljub vsej skrbnosti LDS in SD loterija v pravem besede. Pa se vrnimo k Mercatorju. Na primeru prodaje Leka so magistri in doktorji iz Liberalne demokracije izračunali domnevno odškodovanje pri prodaji Mercatorja. Pri tem so slučajno pozabili, da so se razmere na slovenskem borznem trgu od prodaje Leka bistveno spremenile. Borzni indeks je narasel za 100%, prevzemna marža pa se je po trditvah dr. Bogomirja Kovača, in to ste vi sami zapisali v vaš elaborat, znižala na okoli 30 do 40%. Prevzemna marža je tudi padla za več kot 100%, zato morda takšen razpon v vaših začetnih navajanjih. Vendar ima Mercator pomembno predzgodovino, ki so jo ustvarili tudi politiki, ki danes sedijo med nami in branijo interese zamenjanega Jankovića. Nekateri, tako vsaj pritrjujejo TV posnetki, ne morejo zanikati neposredne vloge pri imenovanju Jankovića za direktorja. Zato tudi ne moremo pritrditi tezam, da so bile tedanje odločitve o imenovanjih izključno strokovne. Ravno nasprotno, bile so izključno politične in so že vnaprej izključevale kadrovsko konkurenco. Politično nastavljeno Mercatorjevo vodstvo je poskušalo pridobiti odločilni delež v Mercatorju. Vsi načrti, vse odločitve, vsa dejanja kažejo na to. Uprava je namesto lastnikov vodila igre o strateških povezavah. Pojavilo se je sicer nekaj imen potencialnih partnerjev, bilo je nekaj poslovnega flirta, vendar nič resnega. Pravi cilj uprave je bila dokapitalizacija za začetek po formuli 4 krat 25, s katero bi si uprava zagotovila popolno kontrolo nad celotno družbo. Temu pritrjujejo skrivno parkirane Mercatorjeve delnice v Zavarovalnici Triglav in morda še kje, ki bi jih uporabili v pravem trenutku in s katerimi bi bistveno spremenili lastniška razmerja v družbi. Sedaj je cena delnic, ki izhaja iz pogodbe med Triglavom in deponenti iz Mercatorja, je okrog 18 tisoč SIT za delnico oziroma je kar za 20 tisoč tolarjev nižja od trenutne borzne cene. Kaj je z milijardno razliko, jo bo plačala Zavarovalnica Triglav? Kakšne uprave je imela ta zavarovalnica, če je bila do Mercatorjevih menedžerjev tako dobrodušna? Bodo odgovarjali in plačali škodo ali bo morda zavarovalnica dvignila premije in pokrila nenačrtovani izpad s prenosom obveznosti na svoje zavarovance? Zakaj se tega ne dotakne prav nihče od vpijočih iz LDS in SD? Ali ste solidarni z Mercatorjevimi in Triglavovimi upravami samo zato, ker je to v kontekstu? Prav tako na tiho je bila lani pripravljena pogodba za odkup paketa delnic od SOD-a po 36 SIT za delnico oziroma po vsaj 20% nižji ceni od borzne. Verjetno so samo lanske volitve preprečile realizacijo te odlične prodaje. Seveda ob očitku suma oškodovanja prodaje delnic KAD-a in SOD-a v družbi Mercator se ne moremo izogniti ugotovitvi, da je prodajna cena delnic enaka ceni za dokapitalizacijo oziroma borzni ceni. K dokapitalizaciji so bili povabljeni KAD, SOD, uprava pa si je izgovorila 50% delež dokapitalizacija. Na ta način bi uprava Mercatorja odločala o vsem, lastniki bi lahko še nemo spremljali dogajanja v največji slovenski družbi, vrednost njihovih deležev in delnic bi zelo padla, vpliv lastnikov, razen tistih iz uprave, bi bil zelo blizu ničle. Zato so poteze uprav KAD in SOD logične, prav tako poteze kupcev, ki so hoteli ostati aktivni lastniki na isti način kot Novartis. Vse poteze lastnikov v primeru Mercator so povsem logične. KAD in SOD sta v primeru Mercator torej ravnala odgovorno in sta s prodajo svojih deležev zaščitila državno premoženje. Vrednost in velikost tega deleža bi po izvedeni dokapitalizaciji in po aktiviranju parkiranih delnic padla, močno padla in lastniku torej ne bi zagotavljala ničesar. Tega se zavedajo tudi v LDS in SD, saj so verjetno tako tudi načrtovali realizacijo umika države iz Mercatorja. Zato tudi taka reakcija, tako obtoževanje in pogrom. Do imenovanje Janševe vlade in postavitve novih uprav v KAD-u in SOD-u je bil interes posameznikov ali oligarhov vedno nad interesi države in javnim interesom. Janševa vlada pa je obrnila kompas in stvari le postavila nekoliko drugače. Zato je toliko bolj pomembna odstranitev zavese nad nekaterimi primeri, ki najbolj štrlijo izza izbrancev uspešne, za mnoge državljane pa predvsem žalostne privatizacijske zgodbe preteklega desetletja, v kateri so mnogi ostali brez zasluženih plač, brez vplačanih prispevkov v pokojninsko in socialno blagajno, brez vloženih certifikatov, kakšnih sto tisoč pa tudi brez dela. Iz te zgodbe najbolj štrli ime operativca tranzicijskega procesa mag. Ropa, ki je v tem obdobju opravljal vrsto priročnih in odgovornih nalog in izpeljal mnoge "čudežne" projekte v korist politične kontinuitete. Najprej je bil državni sekretar za privatizacijo. V tem času so začele nastajati zgodbe o uspešnem tranzicijskem obdobju, v katerem so nekateri nesluteno obogateli. Oblast jim je to velikodušno spregledala, saj ni sankcionirala raznih "bypassov" in izčrpavanj podjetij. Rop je kasneje, ko se je začelo postavljati vprašanje čudežnega bogatenja posameznikov, postal še predsednik komisije za ugotavljanje izvora premoženja. Ugotovila ni skoraj ničesar. Mimogrede je pomagal preoblikovati še nekdanji SDK na čelu z direktorico Romano Logar, s čimer so se povsem zabrisale sledi nezakonitih transakcij, oškodovanj in načrtnega slabljenja podjetij. Leta 1997 je bil nekaj mesecev direktor Kada in v tem času je prodajal deleže slovenskih podjetij, večino verjetno direktno, po dogovoru. Negativne učinke tranzicije, predvsem izredno nagel porast brezposelnih, je kasneje kot minister za delo poskušal sanirati z raznimi shemami, ki niso dale velikih učinkov, saj se je mnogo več sredstev pretočilo na račune tranzicijskih uspešnežev kot pa v žepe delavcev. Podobno je bilo s sredstvi za prestrukturiranje gospodarskih družb, kasneje pa je kot finančni minister še povsem dotolkel upokojence. Lani se je izkazal kot predsednik vlade še z davčno reformo, ki je imela za rezultat predvsem velike obremenitve vseh socialnih struktur. Še pred prvimi obračuni dohodnine je reforma povzročila beg kapitala iz države in marsikdo se sprašuje, ali je šlo za zrežiran scenarij in za dogovor z glavnimi tranzicijskimi magnati ali je šlo zgolj za zelo kratkovidno potezo bivše vlade. V tranziciji je bilo izjemno veliko kršitev delavskih pravic, kljub temu pa je bilo opaziti relativno majhno sistemsko aktivnost sindikatov. Tudi ob lanskem poslabšanju davčnih zakonov se ni zgodilo nič pretresljivega. Tedanja vlada ni doživela skoraj nobene kritike in nobenega javnega protesta, vse breme se je ob protestih športnikov in študentov poskušalo preložiti na sedanjo vlado, ki je to zgrešeno finančno davčno reformo podedovala. Sedaj, ko se je davčna zakonodaja bistveno izboljšala, ko je vlada sprejela paket reform, katerih cilj je izboljšava davčnih možnosti zavezancev in ustvaritev pogojev za hitrejšo gospodarsko rast ter nova delovna mesta, so začeli sindikalni menedžerji prižigati svečke in vabiti k stavkam. Narobe svet. Seveda pa so LDS- in SD-jevci pod krinko cenenega populizma ustanovili še celo vrsto komisij in institucij, ki naj bi bdele in odkrivale številne prevare na gospodarskem področju. Tak je, na primer, urad za preprečevanje korupcije pa urad za preprečevanje pranja denarja, ki se kljub številnim v nebo vpijočim primerom oškodovanj, pranja denarja in drugih zlorab ne moreta ravno pohvaliti z delavnostjo, kaj šele z učinkovitostjo. Podobno ozadje, cenen populizem, je pripeljalo tudi do ustanovitve komisije za preprečevanje korupcije, ki se je osredotočila več ali manj le na lokalne funkcionarje, povsem pa prezrla velike ribe. Če se je slučajno zaradi vtisa v javnosti že kaj moralo odkriti, je kasneje zaradi različnih vzrokov in z različnimi prijemi povsem zvodenelo v mlinih pravosodja. Če želimo, da bi preiskava imela logičen smisel, jo je potrebno postaviti v kontekst, zato smo predlagali tudi preverbo zgodovine in dosedanje prakse. Na voljo imamo zakonodajo in zelo bogat praktikum, bogat nabor primerov umikov države iz poslovnega življenja. Kvalitetno urejena dokumentacija v KAD-u in SOD-u bo omogočila hitro in kvalitetno preverbo pravilnosti odločitev. Če so pretekle uprave v KAD-u in SOD-u delale transparentno in kvalitetno, bo delo potekalo enostavno, hitro in učinkovito. Zadnjih nekaj dni po 24. oktobru smo se ukvarjali predvsem s tem, kako drugouvrščeni ekipi, ki je po lastni krivdi in zaradi lastne nespretnosti prišla v cilj z enotedensko zamudo, podeliti zlato medaljo. Kljub paničnim reakcijam podpisnikov druge zahteve se je koalicija izredno potrudila, neprecenljiva je bila tudi pomoč zakonodajno-pravne službe. Moram reči, da smo v tem času, ko smo poskušali pravilno razumeti, povzeti in umestiti utemeljitve nekdanjega "dream teama", ki se mu je tako nesrečno zalomilo, opravili veliko delo. Marsikaj se je dalo prirediti in ugoditi kljub vsemu pa ostaja grenak priokus. Na razpolago je bila samo ena medalja in to je bilo možno podeliti samo eni ekipi, kot ponavadi, zmagoviti. Ustava namreč v 93. členu določa, da državni zbor mora odrediti parlamentarno preiskavo, če to zahteva 30 poslancev. Vendar pa, ker parlamentarna preiskava deluje podobno kot pravosodni organi, ima tudi precej podobna pooblastila, je smiselno uporabiti tudi določila drugih zakonov, predvsem tistih, ki urejajo področje pravosodja, in ob tem je potrebno upoštevati tudi določilo 31. člena ustave, ki prepoveduje ponovno sojenje o isti stvari. Torej, pritožbe, jadikovanja in oporekanja niso zalegla, komisija je lahko samo ena in to bomo danes tudi ustanovili. Hvala. Prosim kolega Soka, da nadaljuje.
Hvala gospodu Tanku. V imenu predlagateljev nadaljuje gospod Alojz Sok, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik parlamenta, kolegice poslanke in poslanci! Nedvomno je, da se bo danes potrebno odločiti, da ta razprava, ki jo vodimo v javnosti v zvezi z ustanovitvijo komisij, ne vodi nikamor, komisijo kot smo jo predlagali, je treba v parlamentu določiti in komisija se mora začeti ukvarjati s problemom, ki očitno obstaja tako po mnenju pozicije kot opozicije. Vendar, ko govorimo o prodajah državnega premoženja, je nujno potrebno pogledati, kako so te prodaje šle v preteklosti. Jaz imam tukaj s seboj podatke, prodaja tržnih naložb in pa prodaje netržnih naložb, in sicer od 1.1.2000 do 1.8.2005. V tem času je bilo prodanih 41 tržnih naložb in 360 netržnih naložb. Torej, večina teh prodaj je bila v času prejšnje vlade in komisija, ko se bo soočila s to problematiko, bo nedvomno morala potem tudi odločiti, katera od teh prodaj bo pogledala. Če se osredotočimo samo na tržne naložbe, lahko ugotovimo, da je od teh 41 prodaj bilo 30 prodaj direktnih, 8 jih je bilo z zbiranjem ponudb in samo 2 sta bili, tako kar bi si vsi želeli, prodani po principu javne dražbe. Zakoni so še vedno isti, vendar s tem ne želim povedati, da pa mora nova oblast nadaljevati s prodajami na takšen način, kot je približno 1.000 oziroma več gospodarskih subjektov prodala prejšnja vlada. Danes primerjati Lek s prodajo Mercatorja, vemo da je bil Lek prodan leta 2002, ko je bil borzni indeks znatno nižji kot danes, je seveda na nek način biti general po bitki; torej, te zadeve so neprimerljive in jih tudi na takšen način, kot jih poskuša opozicija prikazati v javnosti, ni mogoče prikazati. Pri vsem tem se moramo tudi vprašati, kakšna je pravzaprav funkcija KAD-a in SOD-a. Kapitalska družba je bila ustanovljena iz razloga, da se del skupnega premoženja najde v tej kapitalski družbi in da potem s prodajo tega deleža državnega premoženja kapitalska družba pomaga vedno znova dokapitalizirati pokojninski sklad. Med tem ko je slovenska odškodninska družba bila ustanovljena z namenom, da zagotavlja sredstva za poplačilo v postopku denacionalizacije. O denacionalizaciji smo tudi na tej seji veliko govorili in denacionalizacije ne bi bilo, če ne bi bilo nekoč nacionalizacije in to je pač dolg, ki ga mora ta država poravnati v skladu s sprejetim zakonom. Kar se tiče te zadnje prodaje deležev SOD-a in KAD-a, ki sta dvignile toliko prahu v javnosti in pa predvsem v opozicijskih vrstah, postavlja se vseskozi vprašanje, ali je bila dosežena maksimalna cena delnic. Vemo namreč, da so bile te delnice prodane po ceni 38 tisoč tolarjev in da pravzaprav delnice Mercatorja nikoli v tem času in tudi po tej prodaji niso presegle te cene. Tudi zadnja prodaja, ki jo je izvršila KD Group, so bile delnice prodane po tej ceni in ne višje. Opozicija skrajno, brez argumentov ponavlja, da je prišlo do oškodovanja, češ da bi morali prodati na javni dražbi. Sprašujemo pa se, kaj bi se zgodilo, če bi dejansko prišlo do prodaje Mercatorjevih delnic KAD-a in SOD-a na takšen način, kot to zahteva opozicija. Ali to ne pomeni direktno, da bi naredili nekaj, čemur bi sedaj nasprotovali z drugimi argumenti, se pravi, da bi KAD in SOD deleže Mercatorja prodala tujcem in tako na široko odprla vrata tujim trgovcem za vstop na slovensko ozemlje. Ali pa, da bi se morebiti zgodil enak scenarij, kot se je dogodil v primeru prodaje Banke Koper, ko je bilo premoženje Banke Koper prodano Slovencem, pa so ga potem ti Slovenci po znatno višji prodali tujcem. Ob vsem tem, ko so se pojavljale te dileme in ko opozicija govori o milijardnem oškodovanju našega skupnega premoženja, nam seveda v vladajoči koaliciji ni preostalo drugega, kot da smo zbrali 39 podpisov in zahtevali, da se ustanovi komisija, ki bo pregledala tako prodajo Mercatorja kot seveda tudi nekatere druge prodaje, ki so se zgodile v preteklosti. Skoraj enako oziroma v nekoliko milejši obliki, samo s pregledom prodaje Mercatorja, je enako zahtevala tudi opozicija. V skladu s poslovnikom, ki pravi, če sta v neki zadevi, v neki zakonski vsebini vložena dva predloga, se najprej glasuje o tistem zakonu oziroma odloča in razpravlja o tistem zakonu, ki je bil vložen prvi, se je tudi predsednik parlamenta odločil in tako na kolegiju predlagal, kolegij pa sprejel, da se ustanovi komisijo na predlog tistih, ki so to prvo zahtevali, se pravi komisijo, ki jo je zahtevalo 39 poslancev. Zaradi tega dejstva je, kot smo lahko bili včeraj seznanjeni, tudi vložena ovadba na upravnem in pa vrhovnem sodišču proti predsedniku parlamenta, ki je postopal nič drugače kot v skladu z veljavnim poslovnikom, in to poslovnikom, ki ga je sprejela prejšnja vladna koalicija z dvotretjinsko večino v tem državnem zboru. In prav ta poslovnik določa način in postopek, kako se odloča v primeru, če sta vloženi dve zahtevi z enako vsebino. Takšnega mnenja je bila tudi zakonodajno-pravna služba in predsednik parlamenta je pri svoji odločitvi, pri predlogu kolegiju tudi upošteval mnenje zakonodajno-pravne službe. Komisija bo ustanovljena, kako se bo komisija lotila dela, je seveda v prvi vrsti odvisno do dokaznega sklepa, ki ga bo komisija sama sprejela in lahko se seveda tudi zgodi, da bo Mercator pravzaprav prvi, ki ga bo ta komisija vzela po drobnogled, to pa tudi iz dejstva, ker se je ugotovilo, da je leta 2000 Mercator prodal delnice Triglavu, in sicer po ceni 13 tisoč tolarjev, istočasno pa je takrat bila sklenjena pogodba, da lahko te delnice uprava Mercatorja odkupi po enaki vrednosti nazaj plus obresti, kar v tem trenutku po izračunu, ki smo ga lahko videli v medijih, znaša nekje okrog 18 tisoč slovenskih tolarjev. V vsem tem času pa je seveda prihajalo do oškodovanja državnega premoženja in s tem se bo seveda komisija morala prav tako soočiti. Priče smo bili v vsem tem času seveda različnim malverzacijam pri prodaji finančnega premoženja te države in nelogično bi sedaj bilo, da bi tisti, ki so tem in podobnim prodajam botrovali, sedaj naenkrat dobili kot inštrument opozicije v roke dejstvo, da vodijo komisijo, ki naj bi te in podobne primere raziskovala. Sem enkrat že ponovil, da bi to bilo nekaj podobnega, kot če bi dejansko dali volku, da čuva ovce. Vi ste namreč, ki ste danes v opoziciji, v preteklosti omogočili, da so nastali mnogi finančni mogotci v tej državi, medtem ko je na drugi strani več kot en milijon Slovenk in Slovencev ostalo brez certifikatov, ki so jih prejeli kot nadomestilo oziroma ki so jih prejeli v postopku lastninjenja državnega premoženja. Prav tako so se za časa, bom samo nekaj primerov navedel, ker jih je gospod Tanko opisoval na široko, zgodile afere, mnoge afere. Vsi smo seznanjeni, kako je na primer gospa Klemenčičeva kupovala delnice Triglava s hipotekarnim kreditom, ki ga je vzela na račun vrednosti te zavarovalnice. Vsi smo seznanjeni, kako je nastala SIB banka, in sicer zaradi sredstev, ki jih je Nemčija namenila Sloveniji za vrnitev naših zdomcev, in vemo, pod kakšnimi pogoji so potem ti zdomci najemali te kredite in kaj se je potem s temi krediti dogajalo skozi daljše obdobje. Mnogi do teh, ki so te kredite najeli, so danes dejansko v postopku izvršbe njihovega premoženja in dejansko je pred sedanjo vlado eno od najtežjih vprašanj, kako pravzaprav te kreditojemalce rešiti pred dokončnim propadom. Veliko je bilo govora o tem, kako je posloval stanovanjski sklad, kako je pravzaprav skozi to obljubo o novih stanovanjih prišlo do oškodovanja vlagateljev in na drugi strani do bogatenja nekaterih posameznikov. In takih zgodb je seveda skozi to obdobje bilo veliko. Tako bi bilo - da zaključim - nelogično, da bi tisti, ki so to omogočali, ki so dvanajst let imeli v rokah škarje in platno, sedaj naenkrat postali preiskovalci, in to samo v primeru ene prodaje, v primeru prodaje Mercatorja. Mi smo za to, da se pogleda ta prodaja, vendar ne samo, da se pogleda ta prodaja, ampak da se pogleda tudi, kako so bile izvršene nekatere ostale prodaje. Da pa bi to bilo možno, pa je treba ustanoviti komisijo, kajti samo komisija bo potem na podlagi poslovnika o preiskovalni komisiji - kajti komisija ima nekatere naloge preiskovalnih organov -, samo ta komisija bo potem dejansko od Kada in Soda lahko zahtevala tisto dokumentacijo in tiste podatke, ki so potrebni za nadaljnjo preiskavo in za nadaljnje ugotavljanje, kje je prišlo do oškodovanja, zakaj in na kakšen način ter kdo se je z oškodovanjem na drugi strani tudi okoristil. Brez komisije v parlamentu tega ni mogoče opraviti. Tudi 39 poslancev, ki smo prvi predlagali, da se to komisijo ustanovi, nismo mogli v svojem zahtevku navesti do potankosti, katera so tista podjetja, ki jih je treba pregledati. To bo lahko storila šele komisija, ki bo, kot sem že povedal, lahko zahtevala določene podatke, ki jih v tem trenutku ni možno dobiti. Naj zaključim. Mi bi si seveda želeli, da bi v bodoče prišlo do takšne situacije, da bi večina podjetij bilo prodanih javno, se pravi, na borzi, in v tej smeri se vlada tudi s predlogom sprejetih reform zavezuje, da bo prodaja državnih deležev potekala na takšen način. Hvala lepa.
Hvala gospodu Soku. V imenu predlagateljev je prijavljen še gospod Janc. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Po vsem tem, kar je bilo že povedanega s strani gospoda Tanka in drugih, mislim, da je bilo že kar veliko povedanega, zakaj je do tega prišlo in na kaj se to navezuje. Na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ, katere član sem tudi sam, smo to zgodbo kar temeljito obdelovali s seje na sejo, z ene nujne seje na drugo nujno sejo. Številne domneve, številni "čeji" in številna ugibanja, kaj je, kaj ni, kako ni, neki posebni izračuni oškodovanja v primeru Mercator, 30 milijard, kako smo do njih prišli - bila so številna ugibanja, ki so tudi meni kot članu te komisije in kot poslancu zagotovo in vsaka seja je bila na koncu čudno zaključena in nobena dokončana, kajti še vedno sem prepričan, da ta komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ ni tista, ki bi lahko presojala to zgodbo. Ta mnenja so seveda precej deljena, sam sem prepričan, da to ni primerno mesto, kjer bi lahko ta komisija reševala primer Mercatorja in tudi vse ostale primere, v katerih je bila v preteklosti tako ali drugače prodana lastnina Soda in Kada, na transparenten način, ki bi bil najbolj primeren. Seveda razumem kolege opozicije, da primer Mercatorja, ki se je zgodil kakorkoli že - to bomo seveda ugotavljali kasneje. Verjamem, da je bil to poseben slovenski primer, da to ni bilo vsako slovensko podjetje, ampak je bil to prav Mercator in da smo se na te stvari, kakorkoli bi vlada naredila in pristojne službe, ki so za to odgovorne, bi bilo narobe. Če prodamo domačemu investitorju, ni prav, še bolj narobe bi bilo, če bi Mercator prodali tujemu investitorju. V vsakem primeru bi se danes tukaj srečevali, da pač ta vladna garnitura in SOD in KAD nista ravnala transparentno, nista ravnala v skladu z zakonodajo, nista ponudila najboljšemu kupcu in tako naprej in tako naprej. Zato smo mi tudi prepričanja v Slovenski ljudski stranki in tudi kot predlagatelji, da je vendarle primerno to, da se ta zadeva uredi v posebni preiskovalni komisiji, da se vendarle ugotovi, ali je bila ta transparentnost kaj drugačna v Mercatorju kot v vseh ostalih odprodajah slovenskih podjetij v preteklosti. In prav je, da se temu pride do dna in da se pove slovenski javnosti, državljanom in državljankam, ali je prišlo v primeru Mercator in drugih primerih do oškodovanja, do velikih številk, o katerih se govori, in da se končno "nalije čisto vino" v kozarec, ali je kdo pri tem resnično naredil napako in za to napako tudi mora odgovarjati. Jaz sem prepričan, da bomo danes to parlamentarno preiskovalno komisijo potrdili in potem v skladu s pristojnostmi in v skladu s postopkom, ki velja, tudi prišli do aktivnega dela v tej komisiji, ki bo zahtevno, odgovorno in po moji oceni tudi zelo naporno, kajti to bo kar zahtevna materija, zahtevno področje in veliko dela za to komisijo, ki bo sledila na čelu s predsednikom in poslanci, predvsem državljani pričakujemo tudi rezultate. Upam, da ni to tisti rek, ki se rad zgodi, ko nek problem ne moreš rešiti, pa ustanoviš komisijo. Jaz verjamem, da pri tem ne bo tako in da bodo poslanci, ki bodo v tej komisijo sodelovali, in vsi ostali, bili aktivni akterji in da bomo končno rešili v čim krajšem možnem času, ko bo to možno, da bomo prišli do dna tega velikega problema, ki je tako medijsko razvpit, ki je imel toliko polnih strani v tisku in drugih medijev in ki daje toliko suma o nekorektnem opravljenem delu. Prepričan sem, da moje videnje tega problema, na primer Mercator ni bil dosti drugačen primer kot mnoga druga slovenska podjetja v preteklem času. Zato je prav, da ta komisija to delo opravi, da se ponovno v parlamentu ugotovi in sprejme poročilo, ki ga bo, in tiste kršitelje, če so bili, se tudi ustrezno kaznuje, če so morebiti res oškodovali državno premoženje in s tem tudi vse državljanke in državljane Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala gospodu Jancu. S tem smo zaključili predstavitev predlagateljev. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Še prej pa vprašam: gospod Cvikl, ste želeli proceduralni predlog? Izvolite.
[[...]]Želel sem, gospod predsednik, pač povedati, da proceduralni predlog, ki smo ga predstavili, ima argumente, ki so seveda povezani s tem, da so se pred današnjo sejo zgodili nekateri dogodki, ki jih velja seveda upoštevati - tožba in pa pred današnjo sejo je tudi bilo posredovano ustrezni predlog poslanskim skupinam. Zato menimo, da je dovolj razlogov, ne glede na določbe zakona o parlamentarni preiskavi, ki pravi, da je potrebno vse to uvrstiti na prvo naslednjo sejo, kar danes delamo, vendar ni v nasprotju ne z zakonom, ne v poslovniku, da bi zaradi primera nasprotujočih se parlamentarnih preiskav in pa seveda zaradi dejstva, ker ste se vi odločili na začetku te seje, da naše parlamentarne preiskave ne boste uvrstili, da ne bi danes mogli odločati o odložitvi na eno od naslednjih sej. Če bi se za kaj takšnega danes odločili, če bi vi bili pripravljeni takšen predlog sprejeti, potem bi seveda bilo mogoče, da bi današnja razprava temeljila lahko tudi na ustrezni odločitvi oziroma da bi razprava o tem, ali bomo imeli samo eno ali dve, temeljila na ustrezni odločitvi sodišča. V tej zvezi mislim, da je zelo pomembno to, kar ste sami rekli včeraj za STA, da se razsodbe veselite. In drugič, mislimo, da je zelo pomembno, da bi potem razprava lahko bila o tem, kakšne vrste parlamentarne preiskave imamo. Nihče se tukaj ne strinja s tem, da ne gre za akt o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij. Ker pa tudi v razpravi, ki je bila povedana, in ta razprava je mene bolj spominjala na skoraj ponovitev interpelacije prejšnje vlade kot pa na razpravo o oškodovanju prodaje deležev Kapitalske družbe in Slovenske odškodninske družbe, pa menimo, da bi seveda bilo korektno, da če ste že uveljavljali in branite z vso svojo avtoriteto predsednika državnega zbora, ustavno pravico 39-ih poslancev, da seveda imamo tudi ostali poslanci, druga skupina 30-ih poslancev, ravno tako enako ustavno pravico. In to ustavno pravico nam s proceduralnimi izvajanji preprečujete. V tem smislu menim, da je nekorektno, da ste se odločili, da tega ne boste dali na glasovanje, zato ker menimo, da je dovolj podlage za to, da bi o tem glasovali. Imamo tožbo, imamo predloge, kako iskati in najti ustrezno rešitev. Tako kot seveda ni bilo pravilno, da ste na začetku prejšnje seje preprečili, da bi državni zbor sploh glasoval o tem, ali bo naša zahteva prišla na dnevni red. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Samo državni je zbor tisti, ki lahko na koncu kompetentno, državni zbor in ne predsednik državnega zbora, odloči o tem, ali bomo imeli eno, dve ali skupno. Hvala lepa.
Hvala, gospod Cvikl. Mislim sem, da imate nov proceduralni predlog. Šlo je za starega. Ponovili ste to, kar ste rekli. Potem dovolite, da še jaz ponovnim nekoliko podrobneje zadevo, zakaj ne morem dati na glasovanje tega predloga, in sicer prvič zato, ker poslovnik o parlamentarni preiskavi na osnovi zakona o parlamentarni preiskavi govori, da je treba to zadevo razrešiti na prvi naslednji seji, in to je ta danes. In na prvi naslednji seji, to se pravi na decembrski seji, pa bo morala biti imenovana preiskovalna komisija. Če bi kot presedan dal vaš predlog na glasovanje, seveda bi ga lahko dal in z enim samim pogledom po dvorani bi bil predlog zavrnjen, s tem ne bi vi nič pridobili, bi bil pa sprejet in uveljavljen nevaren presedan predvsem za opozicijo, kajti v takšnem primeru bi potem lahko drugič, ko bi opozicija zahtevala parlamentarno preiskavo za karkoli drugega, bi lahko vladna koalicija kakorkoli kar naprej odlagala odreditev parlamentarne komisije s takšnimi proceduralnimi predlogi. To bi bilo sicer v nasprotju s poslovnikom, ampak ta presedan današnji bi lahko to omogočil. Mislim, da nobena pametna opozicija si tega ne bi želela. Zaradi tega ne dajem tega na glasovanje in menim, da je tako prav. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Alojz Sok bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Še enkrat hvala lepa za besedo. V Novi Sloveniji - Krščanski ljudski stranki smo zainteresirani, da se te zadeve čim prej lotimo in da komisija razišče, ali je v tem primeru, ki ga opozicija kot edinega navaja v javnosti, prišlo do oškodovanja državnega premoženja. Prav tako pa smo zainteresirani, da se komisija na podlagi dokaznega sklepa, ki ga bo sprejela, tudi poskuša opredeliti oziroma poskuša dokopati do podatkov, ali so bili v primerih prodaje deležev državnega premoženja storjena oškodovanja pri drugih direktnih prodajah tržnih naložb. Prej sem jih že omenil. Gre za prodajo večjega števila gospodarskih družb, tako da tega ne bom navajal še enkrat, prav tako pa smo zainteresirani, da če je potrebno, da čim prej pride do potrebnih sprememb zakonodaje, na podlagi katere KAD in SOD te prodaje tudi vršita. Zakoni so takšni kot jih je sprejela prejšnja vladna koalicija in upamo, da bo komisija pri svojem delu to tudi čim prej ugotovila. Zgodba o Mercatorju, o prodaji deležev KAD-a in SOD-a v Mercatorju, se je začela v komisiji za nadzor proračuna in javnih financ, ki jo vodi gospod Cvikl, začela se je na sila nenavaden način, in sicer tako, da je sklepe, ki so bili pripravljeni za obravnavo na komisiji, predsedujoči, gospod Cvikl, naprej predstavil javnosti, potem pa je s tistimi sklepi šel na komisijo in poskušal, da jih komisija sprejeme. Torej, to je nenavadno delo, ni v skladu s poslovnikom in vse od tistega trenutka se pojavlja ta zgodba in prepričuje javnost, da je prišlo do velikega oškodovanja, oškodovanja, ki se računa v stanovanja, mislim, da omenjate 3.000 stanovanj in poskušate na takšen način prepričati slovensko javnost, da je bila prodaja škodljiva. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je bila odločitev pravilna, že prej sem povedal, da delnice niti danes ne dosegajo te vrednosti, po kateri sta bila deleža prodana, na drugi strani pa se ni povečala vrednost delnic tistih gospodarskih družb, ki sta od KAD-a in SOD-a te delnice odkupila, se pravi Istrabenza in Pivovarne Laško. Druga možnost bi seveda bila to, kar nekako zahtevate, pa ne poveste javno, da bi prodali te deleže tujcem. Torej mi se za takšno opcijo seveda, ko gre za tako pomembno gospodarsko družbo, kot je Mercator, ne moremo ogrevati in navduševati, namreč rad bi opozoril, da je trgovska dejavnost zelo močno povezana z živilsko predelovalno industrijo in da je pravzaprav prodaja deležev v živilsko predelovalni industriji dokaj negotova. Naj navedem v tem kontekstu dva primera. Prvi je primer, ki ga seveda zelo dobro poznam in katerega končni scenarij se je pravzaprav odvijal sedaj pred nekaj dnevi. Na takšen način je bila prodana Tovarna sladkorja v Ormožu, najprej sta prodala svoje deleže KAD in SOD in potem so prodale deleže kmetijske zadruge, in sicer Panonka je zastavila svoje certifikate pri Kmečki družbi. Ker pa ni mogla povrniti kredita, je potem Kmečka družba svoj delež prodala in na takšen način so Nizozemci, velika sladkorna korporacija Kosum in pa Italijani, dobili večinski delež v edini tovarni za proizvodnjo sladkorja v Ormožu. Sama tovarna sladkorja v tem trenutku zaposluje okrog 200, po večini višje kvalificirane delovne sile, z njo pa je seveda povezano veliko kmetijsko področje severovzhodne Slovenije, saj gre za približno 2 tisoč 500 kooperantov in še nekaj več, ki poslujejo s to tovarno. Ker je v tem trenutku bil sprejet novi tržni red za področje sladkorja, je seveda sedaj odločitev na tujcih, kako se bodo odločali, ali bodo s proizvodnjo sladkorja v Ormožu nadaljevali oziroma ali bodo pristali na to, kar jim ponuja novi tržni red, to pa je predvsem velika odškodnina, bodo vzeli odškodnino in tovarno v Ormožu enostavno zaprli. Seveda bodo morali v tem primeru poskrbeti za prekvalificiranje zaposlenih in pa za ekološko odstranitev objekta, vendar ko to izračunate v finančna sredstva na koncu, se izide račun v prid lastnikom in lahko se seveda zgodi, da se bodo odločili za to, da tovarno zaprejo in s tem ugasne proizvodnja sladkorne pese v Republiki Sloveniji. To je en primer, kako dolgoročno je lahko nek prevzem s strani tujcev tudi na tem področju, ki je izredno občutljivo, nevaren. Ni rečeno, da se bodo na takšen način odločili, vendar možnost je pa velika. Drugo področje, ki je prav tako povezano in izredno problematično, je področje mlekarske industrije. V tem trenutku se nam dogaja, da se zaradi neprestrukturiranja mlekarn v preteklosti kaj hitro lahko zgodi, da se bodo tudi tega polastili tujci in tudi na tem področju je potem zelo velika verjetnost, da bo živinorejska panoga, ki je najpomembnejša, to je mlečna proizvodnja, lahko v Sloveniji skozi predelavo zelo ogrožena. Torej mislim, da se bo morala vlada, in s tem tudi parlament, zelo racionalno in zelo modro odločati o tem, kaj bomo tujcem prodali oziroma kaj ni tisto, kar bi bilo za prodajo tujcem. In mislim, da je bila odločitev - v Novi Sloveniji smo prepričani - v zvezi z Mercatorjem pravilna. Druga zadeva, ki jo očitate, je kršitev poslovnika. V Novi Sloveniji smo prepričani, da ni šlo za nikakršno kršitev poslovnika. Imeli ste možnost, da bi v opoziciji to komisijo predlagali takoj. Že uvodoma sem pa povedal, da ste najprej šli s sklepi in prepričevanjem javnosti, kako je nastalo veliko oškodovanje s strani vladajoče koalicije, potem ste pa šele napovedali, da boste ustanovili komisijo. Torej, pravilno bi bilo, da bi zbrali teh 31 podpisov poslancev, to zahtevali in danes bi v tem državnem zboru odločali o predlogu, ki bi ga po taki poti, v skladu s poslovnikom, podali. Ker pa tega niste storili, smo se - in to sem že enkrat tudi v imenu naše poslanske skupine povedal in povem še enkrat - v vladajoči koaliciji odločili, da te govorice in obtožbe dejansko presekamo na takšen način, da sami predlagamo, da se ta komisija ustanovi. In če zaključim še z nasvetom tej komisiji, v Novi Sloveniji predlagamo in smo prepričani, da bo komisija sprejela takšen dokazni sklep, po katerem se bo pregleda prodaje Mercatorja lotila kot svoje prve naloge. To je seveda možno, in če je to tudi kompromis, potem smo v Novi Sloveniji prepričani, da do takšnega kompromisa lahko pride. Še zlasti pa to predlagamo zato, ker smo šele pozneje, ko smo že predlagali, da se ustanovi komisija, tudi ugotovili, na kakšen način je šla leta 2000 prodaja delnic Mercatorja Triglavu, kdo vse so bili podpisniki in kakšna škodljiva pogodba je pravzaprav bila sestavljena. S tem bi končal našo predstavitev in še enkrat povedal, da bomo predlog za ustanovitev komisije podprli in da želimo, da ta komisija začne čim prej s svojim delom. Hvala lepa.
Hvala gospodu Soku. Gospod Kristijan Janc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Danes razpravljamo o predlogu oziroma zahtevi za ustanovitev parlamentarne komisije, ki jo je vložilo 29 poslancev državnega zbora. Namen komisije je ugotoviti morebitne nezakonite, netransparentne ter negospodarne prodaje kapitalskih deležev, ki sta jih Kapitalska družba in Slovenska odškodninska družba imeli v drugih gospodarskih družbah. Verjetno bi bila odločitev o ustanoviti takšne oziroma te parlamentarne komisije zelo enostavna in ne bi prihajalo do večjih zapletov, če ne bila kmalu po zahtevi, o kateri danes razpravljamo vložena še ena zahteva, ki se prav tako nanaša na prodajo kapitalskih deležev KAD-a in SOD-a, vendar se za razliko od prve vložene, ta nanaša le na konkretno prodajo kapitalskih deležev v družbi Mercator, ki je bila izvedena 30.8.2005. Preden nekaj več spregovorim o našem stališču glede ustanovitve parlamentarne komisije, bi rad še enkrat poudaril to, kar v Slovenski ljudski stranki večkrat povemo in za tem tudi stojimo, dejstvo je namreč, da je nujno preprečiti vsako oškodovanje družbenega oziroma državnega premoženja, pri tem pa se ne sme upoštevati tega, iz katere politične opcije prihaja posameznik, ki je protipravno oškodoval vse državljane in državljanke Republike Slovenije. Poslanci Slovenske ljudske stranke zato podpiramo ustanovitev parlamentarne komisije, o kateri sedaj tudi razpravljamo. Predvidevam, da bo velik del razprave namenjen diskusiji o tem, zakaj se ne bo ustanovila tudi komisija, za katero je vložila zahtevo skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Milanom Cviklom. Za poslansko skupino Slovensko ljudsko stranko je nadalje glede tega vprašanja edino verodostojno mnenje zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Ta v svojem mnenju nedvoumno ugotavlja, da ni dopustno odrediti dveh parlamentarnih preiskav o istem predmetu preiskave. To bi bilo tudi po našem mnenju skregano z vso pravno logiko. Zato se strinjamo z odločitvijo predsednika državnega zbora, da danes odločamo le o tej prvi vloženi zahtevi za preiskovalno komisijo. O tem pa pričakujemo, da bo ta komisija domnevno sporno prodajo kapitalskih deležev Mercator, z dne 30.8.2005, obravnavala kot prednostno. Pri njenem delu boste sodelovali tudi poslanci, ki ste vložili zahtevo za parlamentarno preiskavo o konkretni zadevi Mercator. Ker sem prepričan, da si vsi poslanci želimo razjasnitev dejstev okoli teh prodaj, menim, da predsedovanje preiskovalni komisiji ne sme biti tisto, ki bo kakorkoli oviralo konkretno delo oziroma izvedbo dela preiskovalne komisije, ob tem pa je treba upoštevati tudi to, da je bila najprej vložena zahteva s prvopodpisanim poslancem Jožetom Tankom. Kot rečeno je za nas za enkrat verodostojno mnenje zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Vsi poslanci smo vedno radi poudarjali konkretno oziroma korektno in kvalitetno delo zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Če pregledamo nekaj magnetogramov s sej komisij odborov državnega zbora, bomo lahko prebrali veliko zahval in pohval na račun dela pravne službe. Zato nas je na nek način presenetila odločitev LDS in SD, da vložita tožbo zoper predsednika državnega zbora, ker ta v skladu z mnenjem zakonodajno-pravne službe ni izvedel postopka za ustanovitev obeh preiskovalnih komisij. Seveda pa se zavedamo, da ima vsakdo v skladu z ustavo in zakoni pravico do sodnega varstva in iz tega vidika nimamo nobenih pomislekov zoper tožbo, naj odloči pristojno sodišče, ob tem pa tudi ne izključujemo možnosti, da bi se na naše mnenje ustanovitev še ene komisije spremenilo, če bi pristojni organi razsodili, da temu mora biti tako. Cilj poslanske skupine Slovenske ljudske stranke je, da povsem jasno in nedvoumno razjasnimo prodajo kapitalskih deležev KAD-a in SOD-a ter v okviru tega tudi zadnjo prodajo v Mercatorju. Zdi se nam nesprejemljivo, da se na podlagi nekih ugibanj, indicev in domnevnega medijskega linča, določene osebe tako rekoč že obsodi. O teh vprašanjih naj pravočasno in pravnomočno odločijo pristojni organi in v skladu s svojo vlogo in nalogami naj svoje delo opravi tudi preiskovalna komisija, ugotovi naj morebitno politično odgovornost nosilcev teh javnih funkcij. Današnji obravnavi akta o odredbi parlamentarne preiskave je namenjeno nemalo časa, saj je za razpravo predvidenih celih sedem ur. Bojim se, da se bo pri tem ponovila zgodba iz komisije o nadzoru proračuna in drugih javnih financ, ko na tej komisije ni bilo za obravnavo domnevne sporne prodaje kapitalskih deležev Mercatorja porabljenega veliko časa. Člani in vabljeni smo o tej dilemi debatirali že na dveh nadaljevanjih in seja še vedno ni zaključena. Največ smo se prepirali predvsem o proceduralnih predlogih glede tega, ali je komisija sploh pristojna za pregled prodaje deležev paradržavnih skladov KAD-a in SOD-a. V nadaljevanju seje je bilo preveč č-ejev, ugibanj, domnev in tako naprej. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pričakujemo, da danes ta razprava v tej dvorani poteka na tak način, da ne bo preveč ugibanj in govoričenj, nepreverjenih informacij. Vsebina razprave naj se opravi o preiskovalni komisiji, ki bo za ta namen tudi danes ustanovljena. Poslanci Slovenske ljudske stranke upamo, da bo ustanovljena komisija kvalitetno opravila svoje delo in ga v doglednem času tudi zaključila. Verjamemo, da si bomo vsi poslanci tega državnega zbora prizadevali, in da ponovim tisti rek, če nečesa ne želiš reševati, ustanoviš komisijo. Jaz verjamem, da temu ne bo tako in verjamem, da bomo v komisiji, ki bo, aktivno sodelovali, ker želimo priti preprosto do resnice o morebitnem oškodovanju državljanov in državljank Republike Slovenije. Opozicija govori o teh velikih številkah, 30 milijard v primeru Mercatorja, samih izračunov teh številk jaz ne bi posebej komentiral. Spoštovane kolegice in kolegi! Ker na sami komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ nismo prišli daleč, razen številnih domnev in č-ejev in ugibanj kako in kaj bi bilo, če bi bilo in tako naprej, [[...]]da komisije pač ki bo te zadeve ugotavljala in po mojem prepričanju govorim, da ni pristojna, da se ukvarja s to zahtevno materijo, sem sam eden prvih predlagateljev bil na sami komisiji in predlagal, da državni zbor ustanovi komisijo o domnevnem oškodovanju državnega premoženja pri prodaji deležev KAD-a in SOD-a. V teh večjih gospodarskih družbah, vključno z Mercatorjem, in naj se ugotovi transparentnost vseh teh prodaj in, če in v čem izstopa prodaja Mercator od drugih ostalih prodaj v preteklem času. Komisija bo ustanovljena. Imela bo zelo zahtevno in odgovorno delo in verjamem, da ga bo lahko dobro opravila in v dobro vseh državljanov in tudi poslancev državnega zbora ugotovila, ali je res prišlo do oškodovanja državnega premoženja in če je prišlo, pri katerih gospodarskih družbah je prišlo in kdo so bili tisti njihovi akterji te velike zgodbe. Slovenska ljudska stranka bo pri tem aktivno sodelovala, naj se zadeve razčistijo in ugotovijo morebitne nepravilnosti, seveda, pa zgodba Mercator ima pri nas posebno pozornost in prioriteto reševanja med vsemi temi primeri. Komurkoli bi prodali Mercator SOD in KAD ta delež bi bilo sporno, kot sem že prej omenil, bodisi domačemu, bodisi tujemu investitorju. Sam pa sem zagovornik domačega investitorja, še posebej, če gre za takšno podjetje kot je Mercator. Prepričan sem, da je ta posel po moji oceni bil dobro narejen, da konec koncev s tem cela paleta dobaviteljev te trgovske hiše lahko pozitivno deluje najprej in ostane v večinski lasti teh slovenskih investitorjev, kajti samo tako lahko zagotavljamo tudi tansparentnost in seveda poslovni krog dobaviteljev v tej veliki slovenski trgovski hiši. In verjamem tudi, da slovenska država in tudi verjamem, da vlada naša verjame, da pač prodaja kur, ki nese zlatih jajc tujcu, je včasih celo sporna, tudi za višjo ceno, ki jo doseže na tujem trgu. Verjamem, da temu poslu, o katerem je bilo toliko in toliko napisanega in povedanega, ta komisija prišla do dna in ugotovila prednosti in tudi morebitne slabosti te prodaje, če so bile v smislu dobrega gospodarja, to pa naj bi bila slovenska vlada in seveda vsi tisti, ki tudi pri tem aktivno sodelujemo. Hvala lepa.
Hvala gospodu Jancu. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! Pravijo, da je človek edina žival, ki zardeva. Jaz pravim, moral bi večkrat zardevati in danes je na vrsti ali pa bi moral biti na vrsti državni zbor, da zardi. S predlogom, s katerim se srečujemo danes, si državni zbor nikakor ne more povečati ugleda. Po moji oceni, po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke si dela kontra uslugo. Po naši oceni oziroma bolje rečeno, prepričani smo, da s tovrstnim početjem, kot ga imamo zadnje obdobje v državnem zboru, izničujemo cilj parlamentarne preiskave. Mislim, da bomo s tovrstnim početjem, kateremu smo priča zadnji mesec ali dva, povzročili, da kakršenkoli izid, ugotovitve tovrstne komisije bodo, te ugotovitve ne bodo kredibilne, ne bodo verodostojne in da smo z veliki rdečimi črkami pod to parlamentarno preiskavo, katero ustanavljamo danes in vsemi drugimi, napisali z velikimi črkami, izključno, politika. Verjamem, da v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke dovolj dobro poznamo zgodovino, prerekanje in pa ozadje obeh strani. Torej, vladne strani, ki je po naši oceni na zelo nekorekten način speljala zahtevo, jo opremila s podpisi za uvedbo te komisije. Vanjo je opredelila elemente, ki bodo povzročali dolgoročnost reševanja oziroma ugotavljanja izidov in pa seveda nekredibilnost samih, končnih ugotovitev. Po drugi strani tudi dve opozicijski stranki, torej poslanski skupini Liberalne demokracije in Socialnih demokratov, ne moreta biti ponosni na njihov predlog. Njihov predlog, ki izključuje njihovo preteklo delo. In kot verjetno veste oziroma verjamem, da veste, samo v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke nismo dali podpisa pod nobeno od omenjenih zahtev, zaradi tega, ker oba zahtevka, tako zahtevek vladajočih strank, kakor zahtevek dveh opozicijskih strank, sta podčrtana z besedo politika in njun namen je izključno politikanstvo. Ko se je v parlamentarno proceduro vložil predlog z nekaj več kot tridesetimi podpisi, prvi predlog, medtem se je seveda že dolgo govorilo o drugem predlogu, smo skušali v Nacionalni stranki sklicati posvet. Nad posvetom niso bili navdušeni v vladajočih strankah. Svoje nenavdušenje so pokazali z ignoranco. Tudi vodstvo državnega zbora ni bilo navdušeno oziroma bolje rečeno, predsednik državnega zbora ni bil navdušen nad sklicem posveta pod, po moji oceni pretvezo, da je pač nek poslanec prekoračil svoje pristojnosti, ker je poskušal zadevo pripeljati do nekega drugačnega cilja in do drugačne življenjske oblike v obliki posveta. Torej v okviru nacionalne stranke verjamemo, da je, da bi bilo modro, da bi danes točko prekinili, da ne bi ustanovili te politične parlamentarne preiskave, lahko jo tako imenujemo, če hočete, da bi še enkrat nekdo v tem državnem zboru, najsi bo to podpredsednik, predsednik ali pač poslanec, kdorkoli, sklical sestanek, na katerem bi vsi skupaj ustanovili eno parlamentarno komisijo. Eno parlamentarno komisijo, katera ne bi imela političnega ozadja. Ampak seveda to bi bilo naivno pričakovati, glede na to, da to možnost smo imeli, sestanek smo imeli v okviru LDS-a, NSi-ja, DeSUS-a, ste ta sestanek bojkotirali. Prišli so in seveda toliko pošten moram biti, predstavniki poslanske skupine Liberalne demokracije in Socialnih demokratov. Oboji so se strinjali v danem momentu, da je smiselno narediti korak nad to enostavno ignorantsko ali pa bolje rečeno egoistično politiko, katero zasledujete v zadnjih mesecih ali dveh. Ampak kakorkoli rečeno, človek bi bil verjetno zelo naiven in ne verjamem, da je kdorkoli toliko naiven v tem državnem zboru, da bi pričakoval, da lahko modrost prevlada nad interesi kapitala. Ali pa bolje rečeno nad interesi politike. Zato smo se v nacionalni stranki odločili, da v nadaljnji razpravi ne bomo sodelovali. Nadaljnja razprava bo taka, kot je bila razprava kolegov pred menoj. Torej eni bodo kazali s prsti na drugega, tiste poslanske skupine, ki se bodo šele zvrstile, bodo kazale na druge, ampak seveda oboji bodo kazali s figo v žepu, kajti kaj drugega kot obtoževanje, iz te parlamentarne komisije ne bo ugledalo luči sveta. In pa da vam ne bom kratil preveč časa samo napovedujem, da v nacionalni stranki ne bomo sodelovali ne pri ustanavljanju oziroma ne pri določitvi akta, ne v nadaljnji razpravi okoli te, recimo temu, državnozborske farse in pa seveda tudi ne kot člani v teh komisijah. Verjamemo, da bi se pa lahko našel še kakšen poslanec, ki bi posnemal stališče Slovenske nacionalne stranke in s tem jasno povedal, da se tovrstnih igric, ki so žal dobile zeleno luč tudi s strani vodstva državnega zbora, v tej hiši, torej v hiši parlamenta, enostavno ne gremo. Zato se v nacionalni stranki v okviru točke v zvezi s tako imenovano preiskovalno komisijo sodelovanju odpovedujemo ali drugače rečeno, bomo obstruirali to točko dnevnega reda. Hvala.
Hvala gospodu Pečetu. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Poslanke in poslanci! Podajam mnenje poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev glede zahteve za odreditev parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij v zvezi z domnevnim oškodovanjem državnega premoženja pri prodaji deležev KAD in SOD v gospodarskih družbah. Zahtevo po ustanovitvi parlamentarne preiskovalne komisije je sprožila direktna prodaja skoraj 30% lastniškega deleža KAD-a in SOD-a v družbi Mercator. Po izračunih bi SOD, če bi kupnino za delnice Mercatorja vložil v svoje denacionalizacijske obveznosti, leta 2009 imel približno pol milijarde SIT več, kot bo zaradi financiranja pivovarne Laško od slednje dobil čez približno štiri leta. S to, v javnosti sporno prodajo, naj bi vlada začela uresničevati prednostni cilj na področju gospodarstva, to je umik države iz gospodarstva. Nedvomno bo treba raziskati okoliščine domnevno oškodovanega državnega premoženja. Z zahtevo, ki smo jo kot koalicijska partnerica postavili, smo želeli ugotoviti politično odgovornost in finančne posledice prodaje deležev KAD-a in SOD-a v vseh podjetjih prejšnjega mandata. Glede Mercatorja so se v javnosti pojavljali dvomi glede korektnosti prodaje, predvsem zlorabe notranjih informacij. V primeru Mercator bi lahko paradržavna sklada iztržila 2,8 milijarde več, če bi bila cena delnice 41.000 SIT, tako kot v prodaji Jankovičevima otrokoma. Obenem pri dokapitalizaciji ni izključena opcija ponovne vloge omenjenih skladov, pri čemer gre za popolni umik države iz gospodarstva, temveč je le-ta prekvalificiran v postopnega. Sprašujemo se o smiselnosti ohranitve minimalnih deležev v podjetjih, če se pred tem sklene pogodba o prodaji deležev strateškemu lastniku. Vprašljiva je smiselnost poslov za državo. Glede vloženih zahtev za ustanovitev preiskovalne komisije, tako koalicijske kot tudi opozicijske, menimo, da je smiselna združitev obeh zahtev v prioritetno obravnavo zadeve Mercator, ki naj se prične v letu 2006. Zatem pa sledijo preiskave prodaje kapitalskih deležev po navedenem vrstnem redu Tankove zahteve še preostalih 82 podjetij. Strinjamo se z ugotovitvijo zakonodajno-pravne službe, ki je opozorila na kontradiktornost v šestem odstavku na predhodni odstavek, glede prodajne, prevzemne premije v obrazložitvi vložene zahteve. Torej, gre za nedoslednost pri opredelitvi namena preiskave, ugotovljene odgovornosti na eni strani, na drugi pa opravičiti nosilce javnih funkcij. Pri vsem tem bi radi opozorili predvsem na to, naj država zagotovi učinkovit pravni okvir, v katerem država, kot lastnica družbenica nastopa z jasno in dosledno lastniško politiko, upravljanje s primerno stopnjo in pa vzpostavitev učinkovitega sistema notranjega nadzora oziroma revizije ter neodvisnega zunanjega nadzora oziroma revizija na letni ravni po mednarodnih standardih kot dopolnilno k državnemu nadzoru oziroma reviziji kot računsko sodišče. V poslanski skupini DeSUS menimo, da je zahteva za uvedbo preiskovalne komisije dopolnjena tako, da se prioritetno začne preiskava za zadevo Mercator. In zato po našem mnenju ni potrebna še ena preiskovalna komisija. Zato bomo v poslanski skupini DeSUS podprli dopolnjeno zahtevo za ustanovitev preiskovalne komisije, ki je v skladu z mnenjem zakonodajno-pravne službe.
Hvala gospodu Jelenu. Gospa Polonca Dobrajc bo predstavila stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Pozdravljeni predsedujoči, kolegice poslanke, kolegi poslanci. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke v celoti podpira zahtevo za odreditev parlamentarne preiskave. Posebej ob dejstvu, ker je namen preiskave, da se ugotovi, ali je pri prodaji deležev KAD-a in SOD-a v gospodarskih družbah prihajalo do prodaj, ki so bile negospodarne, netransparentne, ter v nasprotju z veljavno zakonodajo. Ob tem bo potrebno ugotoviti tudi, ali je pri teh prodajah prišlo od oškodovanja državnega premoženja, če, v kakšni višini in kdo od nosilcev javnih funkcij je za takšne prodaje morda politično odgovoren oziroma kakšni in čigavi interesi so morda pripeljali do takšnih prodaj. KAD in SOD sta finančna sklada, ki ju je ustanovila Vlada Republike Slovenije. S sprejetjem zakona o lastninskem preoblikovanju podjetij sta dobila vsak po 10% nekdanjega družbenega kapitala podjetij. Naloga KAD-a je sofinanciranje medgeneracijskih potreb pokojninske blagajne, naloga SOD-a, pa je financiranje odškodnin denacionalizacijskim upravičencem. V primeru, da sta sklada ravnala oziroma ravnata s sprejetim premoženjem negospodarno, le to ne bi zadostovalo za pokritje obveznosti, ki jih imata navedena sklada in bo potrebno razliko plačati iz državnega proračuna, to je iz žepov vseh davkoplačevalcev. Zneski, glede na govorice v javnosti in na večno zatrjevanje, da pri odprodaji kapitalskih deležev prihaja do nepravilnosti, pa lahko dosežejo milijardne vsote. V interesu vseh slovenskih davkoplačevalcev je zato, da se ugotovi, ali sta sklada pri prodaji deležev v gospodarskih družbah ravnala gospodarno, transparentno in v skladu z veljavno zakonodajo. Žal pa se vse od prvih prodaj deležev v gospodarskih družbah KAD-a in SOD-a v javnosti porajajo dvomi o tem. Znano je namreč, da je večina prodaj potekala direktno, brez javne objave za prodajo deležev, za ceno naj bi se kupci dogovorili z odgovornimi na KAD-u in SOD-u, brez neodvisne strokovne analize ali celo opore glede na trenutne cene delnic. Direktna prodaja, pri kateri je izključena tako tuja kot domača konkurenca, tuji in domači interesenti, lahko pomeni istočasno tudi izključitev možnosti za dosego višje prodajne cene in s tem posredno za oškodovanje družbene lastnine. Ne glede na to, da je do zahteve za odreditev parlamentarne preiskovalne komisije prišlo na podlagi prodaje deleža v razvpiti slovenski trgovski delniški družbi, poslanska skupina Slovenske demokratske stranke meni, da je vendarle prišel čas, ko se vpraša, kako je v obdobju tranzicije prehajala družbena oziroma državna lastnina v zasebno lastnino. Potrebno se je spomniti, da je obdobje desetih oziroma petnajstih let tudi obdobje bivših direktorjev, ki so delovali v planskem gospodarstvu, v določenem časovnem obdobju pa so postali uspešni managerji in celo lastniki velikih gospodarskih podjetij v tržnem gospodarstvu. Pri tem ni seveda nič narobe, vendar nikoli in nikdar se ni postavilo vprašanje, kako in na kakšen način je do tega prišlo. Bilo je obdobje, ko se je verodostojnost in zakonitost posameznih poslov ocenjevala samo z višino oziroma velikostjo lastninskih deležev posameznikov, nikoli in nikdar pa se ni vprašalo, kakšen je bil način, kako so do teh lastninskih deležev prišli. Mislim, da je sedaj tudi čas, in tako mislijo tudi vsi poslanci poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, da se postavijo vprašanja. Vprašanja v okviru zahteve za odreditev parlamentarne preiskave. Parlamentarna preiskava pa naj na podlagi svojih pooblastil, ki jih ima ugotovi in razjasni dejansko stanje in ovrže ali pa potrdi govorice, ki burijo slovensko javnost že desetletje. Ni namen parlamentarne preiskave samo, da se ugotovi mogoča zloraba nosilcev javnih pooblastil. Ne, namen parlamentarne preiskave je tudi, da se predlaga, glede na obstoječe stanje, sprememba zakonodaje. In proces umika države iz gospodarstva še ni končan. In tudi, če se bo ugotovilo, da so bile opravljene nepravilnosti, je še vedno čas, da se na podlagi ugotovitev parlamentarne preiskave vgradijo varovalke v zakonodajah. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke tako meni, da je skrajni čas, da se postavi vprašanje, na kakšen način se je prihajalo do ciljev, cilj pa je bil transformacija družbene oziroma državne lastnine v privatno lastnino. Ne more pa se podarjati vira v zakonitost poslov samo na podlagi velikosti in debeline denarnice in velikosti lastniških deležev. Hvala.
Hvala gospe Dobrajčevi. Gospod Anton Rop bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, poslanci! Na današnji seji bo državni zbor na zahtevo 39 poslancev vladajoče koalicije ustanovil parlamentarno preiskavo. Ob tem želimo v poslanskem klubu LDS poudariti, da ne oporekamo ustavni pravici vladnih poslancev, da ustanovijo preiskovalno komisijo, ki bo preiskovala domnevno sporne prodaje kapitalskih deležev KAD-a in SOD-a iz obdobja prejšnje vlade. Nasprotno, menimo, da je to dobro, da je to v redu, to je vaša pravica, prav je, da jo izkoristite, da jo izkoristite v polni meri, prav je, da ugotovimo to, kar ste danes tukaj govorili, da ugotovimo, ali je prihajalo pri prodajah deležev v preteklosti, delnic, pri kupčijah, do nepravilnosti. Pravzaprav je to tudi vaša naloga, če hočete tudi moralna dolžnost. Ne nazadnje je bil pomemben del vašega političnega programa, nastopov, verjetno tudi uspeha na volitvah pogoje in povezan točno s tem dejstvom, da želite da poslovanje z delnicami, deleži, upravljanje z državo poteka pošteno, poteka transparentno, poteka na takšen način, da v nobene primeru ne bo sporno. Ta vaša zahteva je absolutno primerna in jaz jo zelo podpiram. Podpiram jo tudi zaradi tega, ker je dejstvo, da smo v preteklem obdobju poskušali umikati državo iz podjetij. In posledica tega je, da sta KAD in SOD prodala približno 40% svojih deležev in delnic v različnih podjetjih, tudi bankah in zavarovalnicah in zaradi tega je prišlo do zelo veliko kupčij in v tej vaši prvi zahtevi ste postavili celo številko, ki je šla na 1200 deležev in delnic, kasneje ste ugotovili, da je to vendarle preveč za eno preiskovalno komisijo, zlasti za parlamentarno preiskovalno komisijo in ste to število ustrezno zmanjšali, torej to ni problematično. Torej, ne vem zakaj takšni uvodi danes tukaj uvodoma in zakaj posegate tudi na druga področja. Lahko tudi o teh področjih govorimo in delamo interpelacijo prejšnjih vlad še pet let morda, morda do konca tega mandata, da se ne bi nikoli začeli ukvarjati s to vlado, s to vlado, ki ima sedaj vse instrumente, vsa sredstva in vse vire. V tem kontekstu bi rad zelo jasno povedal, da imate in nadzirate v celoti, kar je prav, vladajoča koalicija, upravni odbor slovenske odškodninske družbe, nadzorni svet KAD-a, predsednik vlade je predsednik skupščine SOD-a, torej vsi podatki so vam na voljo in kot je nekoč rekel ob diskusiji o prodaji orožja sedanji predsednik vlade, vaša dolžnost je, da kazensko ovadite in da zahtevate odgovornost od tistih, ki so karkoli narobe počeli v preteklosti, tako kot je veljalo v preteklosti, velja tudi zdaj. Torej, to me ne moti in se mi zdi dobro. Se mi zdi pa zelo sporno, da v opravičilo tega svojega ravnanja navajate nekatere primere, ki so, vsaj po moji oceni, dobri primeri, danes smo poslušali o primeru Leka. Mi smo o tem že veliko govorili in mene zelo veseli, da boste Lek obravnavali na svoji preiskovalni komisiji, kajti če jo boste tako oblikovali in če boste vztrajali pri tem, da ni nobenega kompromisa pri ustanavljanju vaše preiskovalne komisije, potem boste v tej komisiji delali sami, sami boste preiskovali, sami boste kontrolirali, sami boste gledali podatke, mi pri takšni farsi ne bomo sodelovali, bomo pa z veseljem tudi slovenski javnosti še enkrat, še dvakrat, še trikrat pojasnili, kaj se je zgodilo v primeru Leka, ko je bila realizirana 80% premija. Vedno bom sam pripravljen diskutirati tudi na primer o prodaji 33% deleža Nove ljubljanske banke in o prevzemni premiji, ki je bila v tem primeru realizirana, in sicer na nivoju 150%, tudi o zavarovalnici Triglav, tudi o tem, kako in na kakšen način smo dobili ustavni spor, tudi o tem, kako in na kakšen način smo preprečili oškodovanje državnega kapitala, družbenega kapitala v znesku okrog 150 milijard, to so dobre teme in mi se jih ne bojimo in si želimo o tem diskutirati tudi z vami, tudi zato, ker smo prepričani, da so dobri, tudi o tovarni sladkorja Ormož smo se pripravljeni kadarkoli pogovarjati, čeprav bi bilo dobro, da bi v zvezi s to transakcijo povprašali gospoda Gantarja, ki je član zbora za republiko in je bil na sestanku 12. avgusta pri predsedniku vlade in je bil na sestanku, ko se je dogovarjalo tisto, čemur smo te dni priča, tisto, kar je povezano s prodajo delnic Mercatorja, pa tudi tisto, kar je povezano z menjavo in prodajo delnic ter prevzemom časopisnega podjetja Delo. Vse to je odprto, vse to je možno, vse to lahko naredite. Apeliramo pa na vas, da omogočite opoziciji, da odigra svojo ustavno vlogo, da realizira svoje ustavne pravice. Zato vam želimo povedati, da danes ne odločamo samo o preiskovalni komisiji vladnih poslancev, pač pa tudi o ustavni pravici opozicijskih poslancev, da ustanovijo preiskovalno komisijo v primeru oškodovanja državnega premoženja pri prodaji delnic Mercatorja. S tem, da se danes ne odreja parlamentarna preiskovalna komisija na zahtevo opozicijskih poslancev, se nam kršijo ustavne pravice. Predsednik državnega zbora si je uzurpiral pristojnost, da sam lahko presoja tako procesne kot vsebinske predpostavke zahteve 31 poslancev opozicije, kar ni njegova pristojnost, zato gre za eklatantno kršitev, tako ustave, zakona in poslovnika. V postopku za odreditev parlamentarne preiskave predsednik državnega zbora nima takšnih pristojnosti. Dokler taka pooblastila niso urejena tudi z zakoni, jih nima in jih ne bi smel uresničevati. Ker niti ustava niti zakon o parlamentarni preiskavi ne predvidevata možnosti ustanovitve dveh preiskovalnih komisij, ki se po vsebini samo delno prekrivata oziroma izključujeta, bi moral državni zbor - v to smo trdno prepričani - spoštovati 93. člen ustave Republike Slovenije in v njem zagotovljeno ustavno pravico 30 poslancev. Poleg tega pa smo prepričani, da se po vsebini in predvidenem času obravnava zahteve opozicijskih poslancev bistveno razlikuje od preiskave, ki jo zahtevate poslanci vladajoče koalicije. Poleg tega je zahteva 39 poslancev vladajoče koalicije takšna - in na to vas je opozorila in vas posebej opozarja tudi zakonodajno-pravna služba in opozorila je tudi predsednika državnega zbora -, da praktično ne more biti končana v tem mandatu. Na to zakonodajno-pravna služba posebej opozarja in je posebej opozarjala predsednika državnega zbora. Predsednik državnega zbora, žal, tega ni želel poslušati, ni želel upoštevati, zato ker mu ni ustrezalo. Če pogledamo vaš zahtevek, vidimo, da imate navedenih 83 prodaj, 83 primerov, 83 podjetij. Vsak od teh primerov je verjetno zgodba zase, treba je pogledati, kakšno vrednotenje je bilo v ozadju, kakšen delež je bil prodan, komu je bil prodan, zakaj je bil prodan, skratka, treba je celovito pogledati vsak primer posebej. In preprost izračun pokaže, da če bi za vsak primer vzeli pol leta, in dosedanje izkušnje iz preiskovalnih komisij v državnem zboru kažejo, da je nedvomno treba vzeti vsaj pol leta, bi potrebovali, da bi prišli skozi 83 primerov 41 let, 41 let. Pa tudi, če velja predpostavka, ki ste jo nekateri navajali, da so vam vsi podatki že na voljo, da je vse že več ali manj jasno, bi potrebovali vsaj en mesec na preiskovalni komisiji ali pa boste potrebovali na preiskovalni komisiji, in to bo čas pokazal, vsaj en mesec, da bi obdelali eno podjetje in en primer. In to pomeni, da se boste stalno dobivali in pisali zaključke o vsakem od teh primerov. Če porabite vsaj en mesec za vsakega od teh primerov, potrebujete sedem let, zato da prišli do konca v vseh 83-ih primerih. Torej je jasno, da je opozorilo zakonodajno-pravne službe pravo, da leži, da ima temelje in meni je zelo žal, da ga predsednik državnega zbora ni upošteval in da ga ne upoštevate. Seveda je vprašanje, zakaj ga ne upoštevate in zakaj ga ne želite upoštevati. Torej, žal, opoziciji ne omogočate, da bi ustanovila preiskovalno komisijo in to ni dobro za demokracijo. Drugič, z ustanovitvijo takšne vladne preiskovalne komisije, kot se ustanavlja danes, se dejansko preprečuje razkritje odgovornosti aktualnih nosilcev političnih funkcij, vključno s predsednikom vlade. Če pogledate predlog odredbe, ki ga imate na klopi, vidite, da je Mercator na šestem mestu. Torej vam nič ne pomaga zaklinjanje na to, da boste to prednostno obravnavali, na šestem mestu je Mercator. In tisto, kar je temeljni problem pri vladni preiskovalni komisiji je to, da bodo tisti, ki bi morali biti nadzirani, nadzirali in nadzirali bodo sami sebe. Tisti, ki ustanavljajo preiskovalno komisijo, in to smo bili danes priča, kar nekaj od vas vas je to trdilo, že v obrazložitvi zatrjujejo in zatrjujete še naprej, da je v primeru prodaje deležev Mercatorja vse v redu. Danes smo tukaj poslušali, da je vse v redu. Če je vse v redu, zakaj potem delate preiskavo? Pustite opoziciji, da izvede preiskavo, da ugotovi dejstva, pustite opoziciji, da najame morda kakšnega strokovnjaka, da pogleda, da izvede cenitev, da bo neodvisni strokovnjak. Pustite opoziciji, da pogleda, kaj se dejansko dogaja, pustite opoziciji, če ne verjamete svojemu bodočemu ministru za razvoj, človeku, ki vodi vaše reforme, ki vam je povedal, da je to neracionalna transakcija, da je škodljiva za to državo. Pustite opoziciji, da najde še druge strokovnjake. Če dr. Damjan ni dovolj, morda vam dr. Mrkaić ne ustreza več in mu zato ne verjamete več. Morda pa boste verjeli, morda pa boste verjeli dr. Simonitiju, ki vam je isto in enako povedal v primeru Mercator. Torej, ko se vse to posluša, ko se vse to gleda je vtis, da s to preiskovalno komisijo želite predvsem preprečiti, da bi ugotovili odgovornost aktualnih nosilcev političnih funkcij, zelo jasen in zelo transparenten, in jaz upam, da to slovenska javnost vidi in da bo to tudi slovenska javnost razumela. Naj navedem nekaj dejstev, ki govorijo v prid temu, da bi morali primer Mercatorja obravnavati prednostno, najprej, posebej in da bi morali priti stvari do dna. Prvič. Delnice Mercatorja so bile prodane v času sedanje vladajoče koalicije. O tem ni nobenega dvoma in temu tudi vi, mislim da ne oporekate. Drugič. Prodane so bile neposredno po sestanku ključnih akterjev pri predsedniku vlade 12. avgusta. Tudi v to ni nobenega dvoma. Delnice Mercatorja so bile prodane v paketu, v paketu so bile prodane in to direktno, brez razpisa, brez zbiranja ponudb, brez premije. Zelo zanimivo bo opazovati, koliko transakcij v preteklosti je bilo storjenih tako direktno, brez razpisa, brez zbiranja ponudb, brez prevzemne premije. In kontrolni paketi, ne kot portfeljska naložba ali prodaja. To bo zelo zanimivo in seveda je prav, da tisti, ki so, če so tovrstne transakcije delali in počeli, odgovarjajo. Vključno z nami vsemi, ki smo tukaj. In to priliko, to priložnost in možnost vam vaša preiskovalna komisija daje in lahko to ugotovite in tukaj seveda tudi dosežete odgovornost. Torej prodane so bile delnice Mercatorja tistim, ki so bili pred kupčijo na sestanku pri predsedniku vlade 12. avgusta. Torej prodane so bile neposredno po sestanku in prodane so bile tistim, ki so bili na kupčiji. In kdo je prodajal delnice? Tisti, ki so bili na sestanku pri predsedniku vlade. Delnice Mercatorja je menjal tudi še en udeleženec na sestanku 12. avgusta pri predsedniku vlade, to je direktor KD, gospod Gantar. Tudi on je na koncu prodal te delnice. Seveda jih je prodal oziroma zamenjal za delnice časopisnega podjetja Delo. Ta operacija je bila narejena na koncu. Torej delnice Mercatorja so bile prodane brez prevzemne premije, pod ceno, po moji oceni brez primerjave in po oceni nekaterih, ocene so različne ob oškodovanju za 29 milijard slovenskih tolarjev. In naloga preiskovalne komisije po mojem bi morala biti, da na osnovi ekspertnih mnenj, znanj, tudi revizij ugotovi, koliko je bilo dejansko oškodovanje. Za to je preiskovalna komisija, da najprej ugotovi, potem pa seveda zahteva tudi politično odgovornost od nosilcev političnih funkcij, tistih, ki so bili vpleteni v to kupčijo, ki je škodljiva in nedvomno bo to pokazal čas. In kaj ob vseh teh dejstvih poslušamo. KAD in SOD, predstavniki KAD-a in SOD-a, državna sekretarka, trdita pred celotno slovensko javnostjo, da sta deleže prodajala zaradi manjših pričakovanih donosov. Trdita nam, da je Mercator neperspektivno podjetje in se mu bo znižal donos, znižal dobiček in da zato so se odločili za prodajo. Zelo nenavadno. Ob tem ko trdijo, da so prodali deleže zaradi tega, hkrati napovedujejo, da bodo dokapitalizirali Mercator. Najprej prodajajo zato, ker je to neperspektivno podjetje, ker so delnice slabe, potem pa pravijo, saj jih bomo kupili, dokapitalizirali bomo Mercator. V čem je smisel? Morda mi boste vi razložili. Jaz ne vem. Mislim, da mora to preiskovalna komisija ugotoviti. Pravijo, da je Mercator neperspektivno podjetje, hkrati pa dobivamo na mizo podatke in vsak si jih lahko pogleda, da se mu je v letošnjem letu poveča prihodek za 26,5%. Za 26,5% se mu je povečal delež in dobiček se mu je povečal za 47% in hkrati prodajal delnice brez prevzemne premije, zanimivo. In pravijo, da je neperspektivno podjetje! Neperspektivno je podjetje, ki se mu je povečal dobiček za 47%. Povejte mi še eno takšno podjetje v Sloveniji, kjer ima država tolikšen delež, pa bi ga na takšen način in tako prodali. Težko ga boste našli, še težje boste našli prodajo brez prevzemne premije in po takšni ceni in na popolnoma netržen način in netransparentno. Kupci delnic in predstavniki vlade so javno izpostavljali, da gre v tem primeru samo za portfeljske naložbe. Lahko si preberete izjave za javnost, na STA-ju so bile objavljene. Poskušali so prepričati slovensko javnost na tiskovnih konferencah, z izjavami za javnost, da je šlo samo za naložbe, kjer nekam naložiš, zato da imaš delnice, da ti vrednost delnic narašča, da ne gre za prevzem Mercatorja in zato seveda ni razloga za prevzemno premijo in zato ni razloga, da trdimo, da je prišlo do tolikšnega oškodovanja državnega kapitala. Torej, kaj pa je resnica? Kaj pa je dejstvo, ki ga lahko ugotavljamo danes? Prvič, Mercator sta kupovali povezani osebi, povezani osebi v smislu lastniških deležev v enem in drugem podjetju in seveda tudi personalno povezani, ker so ljudje iz Laškega hkrati v nadzornem svetu Istrabenza in so povezani. O tem ni nobenega dvoma. To ni samo po sebi tudi nič slabega, jaz ne trdim, da je to kaj slabega. Tisto kar jaz trdim je, da je šlo za povezani osebi, ki sta povezano kupovali deleže, ki so se prodajali kot manjšinski in so se zato prodajali po nižji ceni. To trdim. In to se da danes dokazati in potrditi. Nobenega dvoma več ni, da sta ti dve družbi prevzeli Mercator v celoti. V skladu s tem, kar smo mi trdili, sta povsem logično prevzeli tudi nadzorni svet in zamenjali tudi direktorja. In to govorim samo zato, ker je to seveda samo dokaz za to, da sta prevzeli podjetje. In če sta že prevzeli podjetje, kar je možno, potem bi morali plačati prevzemno premijo. Potem ni razloga, da ne bi plačale tega prevzema po višji ceni. Potem ni razloga za to, da ne bi SOD in KAD, tako kot ste tukaj predstavniki SDS-a trdili in zagovarjali, prejela bistveno večje kupnine, da bi iz tega naslova bil javni dolg bistveno nižji, da bi iz tega naslova bistveno lažje financirali ZPIZ, pokojninsko blagajno in vse tiste zahtevke, ki gredo iz denacionalizacije. Zadnjič smo tukaj posebej ugotavljali, kako je s financiranjem obveznic iz naslova denacionalizacije in ugotovili, da ni nobenega dvoma, da bo razliko do tistega premoženja, ki ga imata SOD in KAD, morala plačati država, da bodo morali plačati slovenski davkoplačevalci. O tem smo se vsi strinjali in to nedvomno drži. In zakaj gre pri preiskovalni komisiji? Gre za to, da ugotovimo ali je res teh 29 milijard prišlo oškodovanja. Ali bodo res to slovenski davkoplačevalci morali plačati? Saj morda to ne drži. Morda bodo tuji eksperti, domači eksperti za razliko od teh, ki sem jih prej naštel ugotovili, da je posel v redu. Ampak, pustite opoziciji, da ima preiskovalno komisijo, pustite opoziciji, da vodi preiskavo v primeru Mercatorja. Nimate nobene potrebe, če ste prepričani, da je bilo vse v redu, da posebej ščitite vlado, predsednika vlade, če ste prepričani, da je bilo vse transparentno, če ne verjamete dr. Damjanu in še komu drugemu, ki so v zvezi s to transakcijo posebej oglasili in povedali slovenski javnosti tisto, kar je potrebno. Torej, nobenega dvoma ni več, da je šlo v tem primeru za prevzem in da je v tem primeru šlo za kršenje kar nekaterih zakonov. Bil je kršen zakon o prevzemu, bil je kršen zakon o trgu vrednostnih papirjev, hkrati kot smo slišali so bile vložene tudi kazenske ovadbe. Vse to se je v tem primeru do sedaj že pokazalo, torej več kot dovolj razlogov za to, ob tem, da se ni prevzemna premija plačala, da se naredi in se prednostno obravnava primer Mercatorja in da preiskovalna komisija opravi svojo nalogo, ki gre. In to, kar se dogaja zadnje dni, čemur smo zadnje dni priča, seveda kaže, da celotna operacija še ni popolnoma končana. Operacija, ki se je začela 12. avgusta na sestanku pri predsedniku vlade. Nekaj dni nazaj smo bili priča prodaji oziroma zamenjav delnic Dela. Gospod Gantar in KD je sklenil kupčijo s Pivovarno Laško. Prevzel je Delo. Torej zgodil se je drugi prevzem. Je pa razlika med enim in drugim prevzemom, veste. Če boste pogledali in povprašali koga, da vam izračuna, boste ugotovili, da pri prevzemu Mercatorja, kjer so ceno plačevali davkoplačevalci, ni bilo prevzemne premije, je bila cena nižja, pri prevzemu Dela je bila pa plačana prevzemna premija, poštena in dobra. Izračunajte si razliko pri ceni Mercatorja plus to razliko, ki izhaja iz enake prodaje oziroma cene delnic Dela in Mercatorja in bo zgodba in slika transparentna in jasna. Torej realiziranje, zadnji cilj pri tem poslu, verjetno bo še kakšen sledil, to je prevzem Dela na račun slovenskih davkoplačevalce, na račun zmanjšanja vrednosti premoženja KAD in SOD. Spoštovani poslanci! Na koncu naj še enkrat poudarim, da ne oporekamo preiskavam za nazaj, storite to, to je vaša dolžnost in to tudi pričakujemo od vas in nas ne preseneča. Storite to na osnovi argumentov, dokazov, dokumentov, dejstev, obvladate SOD in KAD, upravne odbore, nadzorni svet, ste vladajoča koalicija, imate vse inštrumente v rokah, in pričakujem, da boste to naredili temeljito, načrtno in do konca. Seveda pa vas prosim in apeliram na vas, da omogočite opoziciji, da odigra svojo ustavno vlogo. Rad bi vam povedal, da odločno oporekamo zlorabi inštrumenta preiskovalne komisije za preprečitev parlamentarne preiskave in zaščito tistih, ki so odgovorni za škodljivo pogodbo Mercator. Naj bodo zakoni za vse enaki! Naj bodo principi za vse enaki! Preiskujte nas, vse tiste, ki smo bili kakorkoli v preteklosti vpleteni v karkoli, če menite, da smo bili - ni nobenega problema. Ampak prosim vas, v imenu demokracije, v imenu razvoja Slovenije, dopustite, da se to dogaja tudi tem, ki so sedaj vladajoči. Da tudi za njih veljajo zakoni in ustava, samo na to apeliramo, na nič drugega, in nič drugega ne želimo doseči. Pozivamo vas, da omogočite najširši slovenski javnosti, da se seznani z vsemi dejstvi glede škodljive prodaje delnic Mercatorja. Hkrati vas pozivam in apeliram na vas, da ne znižujete demokratičnih standardov v Sloveniji. Danes smo vam, poslanski klub LDS in Socialni demokrati, poslali pismo, naš pogled na to, kako si predstavljamo izhod iz te zagate, kako si predstavljamo način in pot, da bi dosegli to, o čemer sem danes govoril, da bi dosegli enakost pred zakonom za vse, ki so kadarkoli ali pa opravljajo javne politične funkcije v Sloveniji. Ocenjujem, da je to dobra pot. Predlagam, da si to dobro pogledate, da proučite in če ste za to, da gremo po tej poti, potem vas pozivam, da gremo skupaj in dosežemo ta dogovor. Hvala.
Hvala gospodu Ropu. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Dosedanja razprava me je v trenutkih postavila v položaj, da nisem vedel, ali že poslušamo poročilo preiskovalne komisije o rezultatih preiskave po vsebini zahteve 39 poslank in poslancev. Na trenutke se mi je zazdelo, da razpravljamo o uvedbi preiskave na podlagi zahteve 31 poslancev, ki je na žalost vi niste dovolili in danes ni na dnevnem redu. Predvsem sem pa imel občutek, da mnogi mešamo stvari in ne želimo upoštevati, da bi morala v državnem zboru veljati jasna merila in postopki, da bi morali veljati za vse enako, da si jih ne more koalicija prikrajati po svoji meri in svojih željah, da tudi predsednik državnega zbora ne more ravnati formalno korektno, po vsebini pa pomagati eni od skupin v državnem zboru, da uveljavi svoje interese, in drugi skupini oteževati enako ustavno pravico. Menim, da je edino dobro, kar v dosedanji razpravi je bilo in kar upam, da bo tudi v bodoče, da nam ali pa da je vam in da bo tudi meni predsednik državnega zbora dovolil govoriti o vsem v okviru razpoložljivega časa, ker je danes res čisto vsem, kar "paše zraven in kar ne paše zraven", po mojih ocenah, že bilo govora. Jaz bi v svoji razpravi želel predvsem pokazati na argumentacijo, ki me prepričuje v mojih ugotovitvah, ki so skupne moji poslanski skupini, pa tudi kolegom v Liberalni demokraciji, da nam je z dosedanjimi ravnanji onemogočena ustavna pravica uvesti preiskavo, kot prvo. Drugo, da ste poslanci koalicije to naredili zavestno na način, ker ne želite, ne dovolite, ne bi radi, vas je strah, za vas politično ni sprejemljivo, da bi opozicija oblikovala preiskovalno komisijo glede vprašanj Mercatorja, kjer ni dvoma, da je potencialna možnost, da so pri prodaji deležev KAD-a in SOD-a v Mercatorju sodelovali tudi predstavniki sedanje vlade - od predsednika, gospodarskega ministra in še koga ali njegove državne sekretarke in da ne želite, da se to ugotavlja in ocenjuje, da ste pri tem poskušali uporabiti tiste dele mnenja zakonodajno-pravne službe, ki so vam in takšni politični logiki odgovarjali. Tiste dele, ki bi bili eventualno za vas neljubeznivi in bi kazali tudi na kaj drugega, ste pa gladko prezrli in jih niste brali, kar je tipičen primer, kako se necelovito obravnava, da ste dele pravnih tekstov ali pravil, ki veljajo v državnem zboru ali za državni zbor, od ustave, zakonov, poslovnikov in podobno prav tako prikrajali sebi v prid in da torej nam kot opoziciji zavestno, ker ne gre za nezavestno dejanje, zavestno onemogočate uporabo ustavnega instituta ustanovitve parlamentarne preiskovalne komisije, ker ne dovolite in ne želite, da bi 31 poslank in poslancev opozicije imelo priložnost in možnost, da preko parlamentarne preiskovalne komisije vpliva tudi na njeno sestavo, da vpliva in vodi to parlamentarno preiskavo, predsedujoči oziroma predsednik ima neke posebne zadolžitve in prednosti, to vsi vemo, ker vas je enostavno strah, da bi kdorkoli razen vas samih to delal na način, ki politično in vsebinsko ustreza. In kaj bi za te svoje trditve želel, kot argumente navesti. Prvo, ves postopek kako je do odločitve predsednika državnega zbora, da je preiskovalna komisija 39 poslank in poslancev koalicije edina prava, prišlo. Edina napaka, ampak ta napaka ni formalna, niti politična, ampak je povezana lahko samo z enostavno nezmožnostjo, da bi si poslanke in poslanke opozicije predstavljali, da lahko v glavah koalicije obstaja želja onemogočiti parlamentarno preiskavo opoziciji. Moram reči, da dokler niste tega storili, jaz tega nisem verjel. Bi rekel, v elementarno poštenje koalicije sem verjel, in verjel, da boste dovolili, da lahko tudi opozicija oblikuje parlamentarno preiskovalno komisijo. Danes ste že povedali, tudi politično povedali: Ja, kako pa si gospodje mislite, da bi vi, ki ste prej 12 let vladali, sedaj lahko imeli svojo parlamentarno preiskavo in jo vodili!" To se da iz magnetogramov videti. S tem ste jasno povedali, da to ne pride v poštev. Jaz priznam, da si tega nisem znal predstavljati, ne glede na vsa ravnanja, ki ste jih do sedaj imeli v državnem zboru. In v tem delu štejem, bi rekel, sebi za napako, da sem v vašo poštenost preveč verjel in da take zlorabe večine nisem predpostavljal. Vse drugo naprej je logično bilo temu namenjeno. Zakonodajno-pravna služba je ugotovila, da niste znali napisati sklepčne vloge in ste jo morali trikrat popravljati, pomagala vam je. V podobnih primerih bi lahko predsednik državnega zbora ugotovil, da se ta vloga zavrže, ker je nesklepčna, kar je v nekaterih primerih že naredil, ko je to politično odgovarjalo. Dovolil je, da se je popravljalo. Prav. Da se je popravljala tako dolgo, dokler ni bila približno v skladu s tistim, kar je zahtevala zakonodajno-pravna služba. Ampak, poudarjam, samo približno v skladu. Spregledali ste vi in predsednik državnega zbora tisti del, kjer je bilo izrecno navedeno, če pa v parlamentarni preiskavi, ki bo uvedena na podlagi zahteve 39 poslank in poslancev, zadeva Mercator ne bo imela absolutne prioritete, potem bo v tem primeru šlo za bistveno drugačno pravno kvalifikacijo možnosti, da se obe komisiji združita, saj je časovna izvedba bistvenega pomena. To vam ni odgovarjalo in to ste gladko spregledali. Morda pa tudi zato, ker se vam ni ljubilo prebrati štiri strani in 12 ali 15 vrstic, pa ste raje brali samo do polovice četrte strani, kjer je tudi nekaj teksta, ki vam odgovarja. Želim povedati, zakonodajno-pravna služba je jasno rekla, da eno stvar, za katero je že predhodnik opozoril, prvič, da je treba oceniti, ali je sploh mogoče tolikšen obseg zadev obravnavati v okviru te preiskovalne komisije in je to prvi pogoj, da jo je sploh možno ustanoviti. In drugi, da je možno ustanoviti eno samo v primeru, če je dana absolutna prednost Mercatorju. Edino, kar je zakonodajno-pravna služba sprejela, je dejstvo in tudi rekla, "sami ste si pa krivi", v narekovaju, da ne boste imeli predsednika preiskovalne komisije, ker pač štejemo, da tista, ki je bila prva vložena, ima to prioriteto. Drugo, kar bi v zvezi s tem želel izrecno poudariti, je dejstvo, da ko ste se odločili, da oblikujete samo eno preiskovalno komisijo in nam našo ustavno pravico onemogočite, to je bila politična odločitev, ste začeli iskati formalne razloge, kako to opravičiti. Reči moram, da kar mene zadeva, ste našli zelo dvomljive pravne razloge, v mnogo čem tudi zelo za lase privlečene. Poglejte, en pravni razlog, zgledujete se pa na različne. En pravni razlog je, da sedanji naš veljavni poslovnik, ki ureja zakonodajni postopek, določa, kateri zakon ima prednost. Ja, res določa, samo določa v zakonodajnem postopku. Parlamentarna preiskava je posebna ustavna institucija, ki ima svoj zakon in svoj poslovnik. Najdite mi, da v tem zakonu in v tem poslovniku karkoli piše o prioriteti, karkoli piše o nezmožnosti dveh hkratnih preiskovalnih komisij, karkoli piše, kako se rešuje eventualna konkurenčnost predlogov, ker se deloma vsebina pokriva. Če boste našli, bom pripravljen priznati svojo pravno zmoto. Trdim pa sedaj, da ne boste našli, nimate pa nobene pravice, nobene, razen da si JUS prilagajate po svoji politični meri, da rečete, da za parlamentarno preiskavo velja zakonodajni postopek. Ni res, ne more veljati. Drugo. Trdite, da velja v parlamentarnem postopku glede ustanavljanja preiskovalnih komisij ustavno pravno načelo iz 31. člena - "ne bis in idem" - ne dvakrat o isti stvari. Izrecno je to kazenskopravno načelo. Izrecno. Izrecno mora biti uveljavitev tega načela urejena v zakonu, ni si ga mogoče izmisliti. Nemogoče je, da se to načelo uporabi, če ga ni v zakonu, v zakonu o parlamentarni preiskavi ga ni, če ne gre za kazenskopravna vprašanja. Tukaj pa ne gre za nobeno kazenskopravno vprašanje, še manj, ne gre tudi ne za noben sodni postopek. Vaše sklicevanje na 93. člen in sodni postopek je zopet čista zloraba prava. Smiselno se za preiskovanje in raziskovanje uporabljajo načela, ki veljajo za sodišča. Samo za ta dva primera, in še to smiselno. Govorite o tem, da parlamentarna preiskava je neke vrste sodni postopek. Da. Vi si to želite. Vi nekatere preiskovalne komisije vodite na ta način, da bi se tam ugotavljalo, kdo je kriv, kdo ni kriv. Na žalost to parlamentarna preiskava ni. In na koncu tudi parlamentarna preiskovalna komisija ničesar ne odloča, predlaga, opravi potrebna zaslišanja, poizvedbe in podobno. Imamo zakon, ki tam zagotavlja potrebno varovanje udeležencev, prič, izvedencev, eventualnih preiskovancev, daje pravico tudi parlamentarni preiskavi, da pokliče pod določenimi pogoji na zaslišanje, kdaj je pravica, kdaj smeš pričati, kdaj si oproščen pričanja. Skratka, te potrebne pravne garancije, ampak nobenega drugega sodnega postopka. Vi bi ga morda radi vpeljali, ampak nobenega sodnega postopka ni. Prvo je treba brati in zakone in ustavo na način, kakršna je njihova vsebina, ne kakor komu odgovarja. Govoriti o tem, da se varujejo človekove pravice in da se na račun varovanja človekovih pravic želi onemogočati pravice poslancev. Gospe in gospodje, bodite precizni! Želite zavarovati točno pravice nekaj svojih funkcionarjev in samo njih. Samo gospoda predsednika vlade, morda ministra, pa še koga, ki bi bil eventualno kot preiskovanec lahko poklican na parlamentarno preiskavo. Za nobene človekove pravice ne gre. In še to, poskušate jih varovati samo zato, da ne bi bila dolžna pričati, ker nič drugega kot dolžnost pričanja in izpovedovanja pred to parlamentarno preiskovalno komisijo ta ne ureja. Zato ne delati lep obraz pred javnostjo, da ščitite človekove pravice v tej državi. Ja, svoje prijatelje in svoje funkcionarje ščitite in onemogočate, da bi bila preiskovalna komisija tudi za ta primer ustanovljena. Časovno veste dobro, da odločitev, ki jo bomo danes sprejeli in ki je formalno korektna, seveda predpostavlja 83 primerov, Mercator daje na šesto mesto in med drugim piše, da bo zadeva Mercator začeta v letu 2006. Nihče vam ne bo mogel očitati, če boste konec leta 2006 imeli prvo sejo parlamentarne preiskave in rekli, začenjamo zadevo Mercator, potem jo boste pa odložili za naslednji dve leti. In boste rekli: "Saj to smo napisali, a niste znali prebrati?" Znamo prebrati, spoštovane gospe in gospodje, znamo prebrati, da je to čista floskula, ki pomeni norca se delati in predpostavljati, da verjamemo, kaj ste res mislili. Vi, te prednosti Mercatorju ne želite dati. Če bi jo želeli, bi jo dali na prvo mesto, če bi jo želeli, bi rekli, da se boste potrudili skupaj z nami, da končamo najprej Mercator, potem pa delamo vse drugo, kar nas nič ne moti. Ne pa reči, da z zapisom, da se bo začela v letu 2006, tudi pomeni, da bo vodena v letu 2006 in kasneje. Še najmanj pa, da bo v tem času dokončana. To je prvi primer, gospe in gospodje, v katerem bo državni zbor onemogočil skupini 30 in več poslank in poslancev, da oblikuje parlamentarno preiskavo. Doslej nikoli tega ni bilo. Ne glede na nerazpoloženje, različne poglede, tudi različni odnos do mnogih preiskovalnih komisij, ki smo jih imeli, smo vedeli in vemo tudi danes, da se o tem ne glasuje. In prav zato, ker se o tem ne glasuje, je po našem mnenju odločitev predsednika državnega zbora, da tega ne dovoli uvrstiti na dnevni red, še toliko večja krivica za nas. Ker v tistem momentu, ko bi bila uvrščena, bi bila tudi druga preiskava uvedena, saj državni zbor ne bi mogel nič drugega, kot po razpravi vzeti to na znanje. Mislim, da bi bilo modro in prav, da morda le še enkrat razmislite, ali s svojimi željami in političnimi opredelitvami, na vsak način s svojo oblastjo, ki je samo večina, formalno nimate za te odločitve nobene podlage, ravnate pametno, ali bo pa slej ko prej ta zloraba oblasti prišla na dan tako daleč, da bo udarila po glavi tudi vas. Zato bi bilo dobro, da bi morda le povprašali še koga, ali so vsa ravnanja, ki ste jih doslej opravili, takšna, da jih je mogoče pravno braniti. Zato je bila tudi dana naša pobuda, da tako, kot smo doslej ob vseh priložnostih rekli, političen dogovor je mogoč, da ga tudi zdaj ne izključujemo. Smo se pa čutili dolžne uporabiti potrebne pravne poti, ker so bile doslej v državnem zboru zlorabljene z vaše strani na ta način, da zaupanja, da bi tudi bodoča ravnanja bila skladna z ustavo, zakoni in poslovnikom, ni več na naši strani. Predlagamo torej razmislek, ker sicer bo to, vsaj po mojem trdnem prepričanju, ne glede na to, kakšni bodo rezultati različnih pravnih postopkov, blamaža za delovanje tega državnega zbora in, upam, slej ko prej tudi spoznano kot erozija pravne države in razumevanja prava, ki ne bo nikomur koristila. Hvala lepa.
Hvala gospodu Potrču. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo dajem gospodu Bojanu Kontiču. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Današnja bogata razprava že v imenu poslanskih skupin o ustanovitvi preiskovalne komisije vladajoče koalicije, ki ima sicer vse prijeme, s katerimi lahko in mora ugotavljati ter sankcionirati morebitne sporne postopke v procesih lastninjenja, je pokazala, kako resno mislimo oziroma mislite s to komisijo in kako resno se ukvarjate predvsem z dejstvom, kako preprečiti opozicijski nadzor nad storjenimi napakami v letu dni, kar ste na oblasti. Nič si ne zatiskam oči, da je bilo v preteklosti vse tako, kot bi moralo biti, a to ne sme postati izgovor za neustanovitev opozicijske preiskovalne komisije. Storjene napake v preteklosti ne morejo in ne smejo služiti kot razlog ali opravičilo za ponavljanje podobnih napak. Predlagatelji so v uvodu pojasnili svoja stališča in namere, ki so jih vodile k ustanovitvi komisije, ki se bo ukvarjala z zadevami, ki bi jih morala ta koalicija raziskati in tudi ukrepati po drugih poteh. Ustanovili bomo torej komisijo, ki se bo ukvarjala z vsem in hkrati z ničemer. Takšen bo tudi končni rezultat dela te komisije. Nič, namreč. Še ena komisija, ki bo dokaz za to, da so preiskovalne komisije zgolj manevrski prostor za spuščanje retorične megle, ki ko se počasi razprši pokaže na dejstvo, da razen govoričenja ni veliko sprememb oziroma se ni nič spremenilo. Nekoliko drugače je lahko, če ima konkreten predlog in jasen načrt, kaj želimo. To pa ste s svojim današnjim početjem, s početjem pred to sejo, tudi predsednika državnega zbora, uspešno preprečili. Imam občutek, hote ali nehote, da še vedno nismo zamenjali vlog. Eno leto po volitvah se še vedno obnašate kot opozicijski poslanci in ne sprejmete dejansko sporočila, ki so vam ga volivci dali eno leto nazaj, da ste sedaj vi tisti, ki ste odgovorni za početje v tej državi. Pa ne samo za tisto dobro, ampak morda predvsem za tisto, kar ni dobro oziroma je slabo. Gre v bistvu pri ustanovitvi te komisije za demonstracijo moči, moči večine nad manjšino v tem parlamentu. Zavedajte se, spoštovane kolegice in kolegi, da se takšna demonstracija moči slej kot prej vrne kot bumerang, v takšni, torej enaki, ali pa morda v veliko slabši obliki. Hvala lepa.
Hvala gospodu Kontiču. Besedo ima gospa Marjetka Uhan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi poslanci, ki ste še ostali v dvorani. Podpiram ustanovitev parlamentarne komisije, ki bo zahtevala od SOD-a in KAD-a podatke in razčistila prodajo deležev državnega premoženja, pa ne samo v Mercatorju, ampak tudi v drugih družbah. Naj se vržejo karte na mizo in razčisti odgovornost pri vseh sumljivih prodajah državnega premoženja. V opoziciji vas skrbi samo prodaja v Mercatorju, ne pa tudi v drugih uspešnih družbah. Verjetno se ne bi dvignilo toliko prahu in vetra s strani opozicije, če ne bi pred dnevi odneslo šefa najboljšega soseda, ker mu je zmanjkalo absolutne moči. Odstranili so ga lastniki, nekateri ste menili, da je večen in edino on sposoben. Vaše stališče razumem. Čudi pa me objokovanje delavk, trgovk, ki delajo ob nedeljah in praznikih za minimalno plačo. V vseh javnih medijih, pa jim je grozil z odpustom, če se ne bo uveljavila volja taistih ljudi, izražena na referendumu, če se bo uveljavila po zaprtju trgovin ob nedeljah. Vsa leta pa je tudi uspešno uničeval vso konkurenco, zlasti mala podjetništva iz vrst trgovin. Tu bi prebrala en odsek iz pisanih medijev, kjer se vidi, kako je naraščala politična in gospodarska moč, podjetja, ki ga je vodil Jankovič. Dejansko politična moč trgovske družbe zrcali predvsem njen razvoj po letu 1997, ko je vodstvo prevzel Jankovič. Leta 1997 je imela le 15,4% tržni delež, z lanskim prevzemom Maximarketa pa je njena prisotnost na domačem trgu že presegla 50%. Osrednji mehanizem povečevanja domačega tržnega deleža je bilo prevzemanje drugih podjetij, prevzemi pa so imeli vseskozi močno politično podporo strank na oblasti in tedanjega predsednika države Kučana. Mercator je prevzeme podjetij financiral predvsem z zadolževanjem pri domačih in tujih bankah. Bilance podjetja pokažejo, da se je delež dolgov v financiranju v obdobju 1997-2004 podvojil in poskočil iz 28,3 na 53,4%. Višji delež sredstev družbe, ki se financira z zadolževanjem pri bankah je eden od razlogov za Mercatorjevo visoko donosnost kapitala v zadnjih letih in tako naprej. V Novi Sloveniji smo za umik države iz gospodarstva, smo za konkurenčno gospodarstvo in tudi za pošteno prodajo državnega premoženja v smislu dobrega gospodarja, zato podpiram ustanovitev parlamentarne komisije, ki bo proučila vse sumljive prodaje državnega premoženja, hkrati pa bi poudarila, da mora biti tudi prodaja državnega premoženja transparentna, ne tako, da se posel zgodi na enem sestanku, kot ga vedno omenjate, potem pa dokazovanje sumljivega ali nesumljivega posla pa šest mesecev, kot je dejal eden izmed opozicijskih poslancev. Torej bi po vašem potrebovali za 83 sumljivih ali nesumljivih prodaj kar 41 let. Vsekakor to gotovo ni šlo za čiste in transparentne posle, zato je toliko bolj pomembno, da se ustanovi komisija in razčistijo sumljivi posli. Hvala lepa.
Hvala gospe Uhanovi. Doktor Marko Pavliha, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo, spoštovane kolegice in kolegi! Pravzaprav me profesorska žilica sili v nekakšno veselje nad današnjo razpravo. Namreč, še leta in leta bom lahko študentom dajal za primer, kako se ne sme uporabljati instituta parlamentarne preiskave in kako se ne sme v državnem zboru o takšnem institutu odločati. Radi smo danes slišali in citirali nekaj latinskih izrazov, med njimi pa je prevladoval "ne bis in idem". Zakaj začuda to tako podobno zveni kot: svet še ni videl. Pa tudi jaz ne morem mimo latinščine. Namreč starodavni rimski izraz je tudi: "dami facti dabo tibius", kar pomeni, dajte mi dejstva, jaz vam dam pa pravo. Pa si poglejmo dejstva: sporni sestanek 12. avgusta, ki se ga udeleži predsednik vlade, in se na tem sestanku že pogovarjajo o prodaji spornih deležev, potem sama prodaja teh deležev, poslansko vprašanje našega kolega dr. Lahovnika pa napoved 31 opozicijskih poslank in poslancev za vložitev zahteve za ustanovitev parlamentarne preiskovalne komisije, nato pa vložitev zahteve s strani 39 koalicijskih poslank in poslancev, s katero je navidez zelo spretno in urno prehitela opozicijo, ampak samo navidez. Navidez, ko bi človek dejal, saj imate legitimno pravico, saj ste nas pravzaprav - pa bom tudi jaz tu uporabil srbski izraz, ki pa ne bo omiljen, saj ste nas tudi vi "nadmudrili". Toda na drugi pogled lahko ugotovimo, da seveda ni šlo za "nadmudrivanje", pač pa je šlo za tisto, kar se da tudi v latinščini povedati kot "in fraudem legis agre", zaobiti zakon. Sama zahteva ne vsebuje niti trohice dobrohotnosti, kajti če bi bila dobrohotna, potem bi bil Mercator na prvem mestu, ne pa ne šestem, ne postavljen nekam v prihodnost, v leto 2006, morda 2007, ko bodo o tem problemu čivkali le še ptiči, zadeva pa bo več ali manj pozabljena. Govorimo o konkurenčnosti dveh zahtev. Niti zakon o parlamentarni preiskavi niti naš poslovnik ne preprečujeta dveh komisij, ki bi se ukvarjala z isto zadevo. Tu pa, prvič, ne gre za isto zadevo, gre samo za podobno zadevo, drugič pa, kolegice in kolegi, opozarjam na eno od zopet starodavnih pravnih načel, da je treba v takšnih spornih primerih vedno odločati ne v dvomu v korist birokracije ali pa restriktivne interpretacije predpisov, ampak je treba odločati v korist demokracije. In v korist demokracije je lahko samo, ali dati celo problematiko na glasovanje pred državni zbor ali imeti dve komisiji, če se koalicija in opozicija o tem ne moreta sporazumeti. Predsednik državnega zbora se je odločil za svojo pot. Odločil se je, da, prvič, ne bo uvrstil naše zahteve na dnevni red državnega zbora 11. seje, in drugič, da ne bo dovolil glasovanja o razširitvi dnevnega reda. Zato se je dogodilo tisto, kar sem si sam - govorim osebno - najmanj želel: da je zdaj vložena upravna tožba, prvič v zgodovini, zoper predsednika državnega zbora. In to ni dobro za naš ugled. To gotovo ni dobro za naš ugled, ki je že tako na trhlih nogah. Že tako se dozdeva, da je največji del kolača pobrala izvršilna oblast, mi smo pa dežurni krivci, skupaj s sodstvom, za vse ostale probleme. Ampak, če opozicija nima druge možnosti, potem je pač to izhod v sili. Če bi državni zbor legitimno sprejel sklep, da se naši zahtevi, zahtevi opozicijskih poslank in poslancev, ne ugodi, bi seveda mi imeli pravno sredstvo v upravnem sporu in bi ta sklep lahko izpodbijali, torej zoper državni zbor, ne pa "ad personam" zoper predsednika, pa tudi to ni seveda osebno. Kajti predsednik je tisti vrhovni organ oziroma človek, ki pač naš državni predstavlja. Pri vsem tem, ko si pogledamo vsebino zahteve koalicije, lahko ugotovimo, da je to pravzaprav preiskava za nazaj. In dovolite mi, da se spomnim dr. Antona Trstenjaka, ki ga je včeraj zjutraj na oddaji omenjal evropski poslanec Peterle. Z njim se strinjam, da je bil to velik človek in ga tudi sam izjemno spoštujem, za razliko od kolega Peterleta, ga osebno nisem imel čast poznati. Zakaj ga omenjam? Dr. Trstenjak je za moje pojme napisal eno od najbolj imenitnih definicij človeka, da je človek bitje sedanjosti iz preteklosti za prihodnost". In veste, če bi uporabil njegovo definicijo za to preiskovalno komisijo, ki jo vi predlagate, bi lahko ugotovili, da je nova vlada, vlada sedanjosti in skorajda izključno za preteklost. In če pogledamo še reforme, ki nas tako ali tako vračajo daleč v preteklost, potem ta definicija toliko bolj drži. Zato drage kolegice in kolegi, ne bom presenečen, bom pa jasno silno prizadet in užaljen. Ne nazadnje med nami seji 9 pravnic in pravnikov v državnem zboru. Pičlo število, ampak vendarle nas je 9, pa se ne moremo sporazumeti glede tako kočljivih in tako občutljivih in pomembnih vprašanj, kot so preiskovalne komisije, kot so ustavne spremembe in še bi lahko našteval. Zato me ne bo čudilo, če bomo nekoč dobili na mizo vaš predlog, da se enostavno ukine, izbriše 2. člen ustave. 2. člen ustave, pa pravi, da je Republika Slovenija pravna in socialna država. Hvala lepa.
Hvala gospodu Pavlihi. Besedo ima gospod Vili Rezman. Izvolite.
Hvala lepa. O tej problematiki, o kateri govorimo, je najbrž možnih več različnih drž. Ena izmed takšnih je tudi drža lagodnega umika, morebiti v bife ali kam drugam, ampak ta drža najbrž ne more biti tista, ki bi pripeljala do kakšnega pametnega rezultata. Zato ni prav, če se kdo umika od tega. Prav bi bilo, da bi vsi tisti, ki bomo pri tem kakorkoli sodelovali, skušali dati tem domnevam hektični razpravi, kolikor se le da treznosti in razsodnega razmisleka. Zame sicer ni sporno ali naj komisija bo ali naj komisija ne bo. Jaz mislim, da je prav, da se razišče, da se preiskuje to, kar je preiskovanja vredno. Bolj problematično utegne biti to, kar bo diferenca specifike tega, na kakšen način se bo delalo, kaj se bo upoštevalo, katerim ciljem in ambicijam se bo sledilo in kakšni bodo učinki navsezadnje vsega tega, v kar bo vloženo, domnevam, veliko dela in napora. Mi bomo pri tem skušali na trezen, na razsoden način sodelovati, vendar ne način, ki bi mu lahko rekli, da je način obračunavanja. Verjetno je bolj prav, če se tega tako lotimo, da ne merimo, bi rekel, samo v nasprotno stran, ampak da merimo v problematiko samo, torej da ugotovimo, kaj je res, kaj ni res in kaj je treba storiti, da se to ne bo več dogajalo. Ker popraviti bo pa najbrž zelo težko karkoli. Tisto, kar je bilo zgodeno, je bilo zgodeno. In res, jaz se tudi strinjam, da se bo komisija bolj ukvarjala z zgodenimi stvarmi in da ni njena ambicija, da bi preprečevala za naprej, da bi se to že videno še kdaj dogodilo. Ali bo razprava takšna ali ne, bo odvisno od tega, v kakšnem ozračju se bo dogajala. Današnji način, slišali smo že torej s kakšnimi besedami in s kakšnimi argumenti smo se tega v uvodu lotili, najbrž ni najboljša popotnica. Rekel bi, da je bilo precej zajedljivih besed, da je bilo precej tudi takšnih, ki morebiti niso, ne sodijo bolj k nekemu spodobnemu okusu, bilo je precej tega, čemur bi lahko rekli, kot da že vse vemo. Tako pravzaprav res postaja ta proces, ki se pravzaprav šele začenja, že na samem začetku nesmiseln in odvečen. Tako približno jaz razumem, tudi mi je žal, da je tako, tudi pisno argumentacijo, obrazložitev h gradivu, o katerem danes razpravljamo. Zelo pomembno bo, ali bo ta komisija sposobna pridobiti ustrezne racionalne, neprizadete strokovne skupine, ki bi po strokovni plati to presojale, kajti komisija sama kaj več kot političnih sklepov o tem najbrž ne more spremljati. Upam, da nima kakšnih drugih ambicij. V bistvu pa torej gre za to, da se bomo ukvarjali z nečim, kar je, ne samo, da je bilo zgodeno, ampak je imelo tudi svoj, tako jaz mislim, svoj blagoslov, za kateri koli primer gre bo verjetno nekoliko obremenjen, ker bi bilo res nenavadno, da bi tisti, ki so najbližje virom informacij, in tudi tisti, ki imajo vzvode odločitev blizu svojih rok, o ničemer pravzaprav nič ne vedeli in na nič ne vplivali. Sam menim, da bo vse skupaj bolj namenjeno teatru, bolj namenjeno medijem, bolj namenjeno temu, da se bo skušalo z različnimi argumenti, recimo jim tako, pač pridobivati politično javnost in volilke in volilce. Rad bi pa, da bi bilo tega čim manj, da bi se torej stvari lotevali trezno in da bi jih pripeljali do končnih rezultatov tako, da bi ljudje naše firme, naša politična in druga kultura v bodočnosti od tega imela vsaj kakšno korist.
Hvala gospodu Rezmanu. Besedo ima gospod Davorin Terčon. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Jaz bi najprej povedal, zakaj si predstavljam, da je instrument parlamentarne preiskave orodje opozicije. Akt, ki ga danes niti ne potrjujemo, seznanjamo se z njim zato, ker imamo ureditev, da ko so izpolnjeni pogoji, je ustanovitev preiskovalne komisije samoumevna in avtomatična, zato tudi mislim, spoštovani gospod predsednik, da ne ravnate prav, ko ne dopustite tudi ustanovitev komisije, ki bi preiskovala samo ozadje Mercatorja. Akt govori o ustanovitvi parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti. In zdaj se jaz sprašujem, kakšno politično odgovornost bo ta preiskovalna komisija ugotavljala. Seveda ste v vladajoči koaliciji, strinjam se, še vedno zazrti za nazaj in očitno bi radi s tem aktom predvsem ugotavljali, kaj je bilo nazaj narobe. Ampak politična odgovornost nosilcev javnih funkcij, predvsem v tem primeru tudi najvišjih vladnih predstavnikov je po moje predvsem dvojna. Ena se manifestira pred volivcih na volitvah in druga se manifestira v parlamentu pred parlamentom. Oboje ima politične posledice, ne pa kazenske, ker če ne, ne bil to akt o ugotovitvi politične odgovornosti. Kakšne so lahko politične posledice, vsi vemo. Tudi izguba oblasti. Volitve so se zgodile, vladajoča koalicija do leta 2004 je politično odgovornost izpostavila in politično odgovarjala tudi zaradi tega, ker ste leta in leta ponavljali in podajali v javnosti primere, ki so bili tehtni ali ne tehtni in po moji skromni oceni vsi skupaj sigurno niso odtehtali tega, kar vam je uspelo v enem letu v primerjavi z 12 letno vladavino LDS-a, storiti kot vladajoči koaliciji. Druga je politična odgovornost pred parlamentom. In to je predmet takšne preiskovalne komisije, seveda v nadaljevanju lahko tudi pred volivci. Kakšno politično odgovornost boste pa vi izstavili potem, ko bo ta preiskovalna komisija opravila svoje delo? Prejšnje vlade ni več, ne more politično odgovarjati. Kaj nameravate? Utišati ali zabrisati poslance opozicije iz parlamenta? Kakšno politično odgovornost sploh lahko izpostavite? Nobene. Zato ta preiskovalna komisija ne more nič narediti, razen, seveda, da pogreva že mlačno vodo, ustvarja dim, na koncu od vsega skupaj ne bo nič. Sami boste razpravljali na tej preiskovalni komisiji, očitno, brez predstavnikov opozicije, lahko rečemo tudi popozicije, bomo videli še v nadaljevanju kako bo. Ampak zakaj? Imate v rokah vse instrumente, da opozorite na nepravilnosti, da vlagate eventualne kazenske ovadbe, politične odgovornosti pa itak ne morete izpostaviti, ker so razmere take, sedaj ne more biti več, razen seveda do akterjev v zadevi Mercator, pa mogoče še kakšnih ostalih aktualnih primerih. Vse skupaj ima za cilj, da se zadeva popolnoma zamegli, pomete pod preprogo in v javnosti ustvari vtis, vsi so malo krivi, eni bolj, drugi manj, po možnosti več tisti prej, v skladu z vašim načinom delovanja, kot ti sedaj. Kljub temu da, kot trdim, je šlo v eni sami operaciji, pa tukaj ne vežem nič puščic, bi rekel, na Istrabenz ali na Pivovarno Laško, kjer so po moje sklenili poslovno gledano zelo dober posel. Ampak gre za vprašanje, koliko so najvišji politični akterji pri tem asistirali, in za koliko so bili davkoplačevalci, državljani te države, pri tem oškodovani. In ta cifra je zelo velika, dvom je zelo velik. Popolnoma jasno je, da vi ne morete ugotavljati politične odgovornosti, ker nimate od koga. Od opozicije, razen, če jo skušate utišati. Opozicija nima inštrumentov politične moči v rokah. Vi imate pa vse in vse podatke prek SOD-a, prek KAD-a, prek vseh inštitucij, ki so posredno prek države lastniki državnega premoženja, imate vse podatke. Lahko jih "povlečete ven", lahko daste kazensko ovadbo in s tem je zadeva končana. Politične odgovornosti pa sploh ne morete terjati. Zato je to absurd, spoštovani gospod predsednik, in mislim, da bi morali ravnati tako, da bi samoumevno bilo, da bi, ko so izpolnjeni pogoji, ustanovili predvsem in tudi to komisijo, za katero se zavzema opozicija. Jaz sicer pravnoformalno ne oporekam, da je možno tako ustanoviti tudi to parlamentarno preiskovalno komisijo, ki bo očitno ustanovljena, vendar ne bo imela kaj ugotoviti, predvsem ne bo imela možnosti ugotoviti neke politične odgovornosti, ker nima nobenih političnih posledic, ker jih ne more imeti. Na koncu bi rekel, da sem vam na nek način hvaležen. Čim več poskušajte skriti, pomesti pod preprogo, in več časa, ko se bo tam grelo, bolj bo enkrat izpuhtelo na dan. Zgodovina nas uči, da je z vsemi stvarmi tako - bolj ko se jih prikriva, bolj ko se jih skriva, bolj ko se jih skuša zamegliti, bolj nekoč udarijo na dan. In prepričan sem, da bo tudi v tem primeru tako. Hvala lepa.
Hvala gospodu Terčonu. Mag. Franc Capuder ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Znano in tudi dokumentirano je, da je veliko prodaj Kada in Soda potekalo brez javne objave za prodajo deleža. Ceno pa naj bi v mnogih primerih odgovorni na Kadu ali Sodu določili kar interno, brez kakršnekoli neodvisne strokovne zunanje analize ali pa jo oprli glede na trenutno ceno delnic na borzi. Naj predstavim le manjši segment teh transakcij. Iz pregleda javno dostopnih podatkov o izpeljanih poslih Soda za obdobje od 1.7.2002 do 31.8.2005 - se pravi, tisti podatki, ki so javno dostopni - je razvidno, da je od 20 takih dostopnih podatkov bilo v letu 2005, se pravi, v zadnjem letu, odkar imamo oblast, kot se govori, teh transakcij izvedenih 5, ena takoj v začetku leta 2005. Od teh 20 je bilo kar 7, to je 35% vseh, prodanih z direktno prodajo in le 2 z javnim zbiranjem ponudb. Naj omenim le nekatere takšne prodaje: DZS d.d. iz Ljubljane je bila v letu 2002 prodana oziroma je imel v njej Sod delež 7,36% in je bila prodana za okrog 622 milijonov; Dana d.d. iz Mirne je bila prodana v letu 2003, delež Soda je bil 10% in je bil prodan za 85 milijonov SIT; Terme 3000, v njih je imel Sod 6,47% delež, prodane so bile za 520 milijonov v letu 2004; in zadnja od teh prodaj, ki jih bom predstavil, je Kolinska d.d. iz Ljubljane, kjer je bil delež Soda 10,6% in je bil prodan za 2,2 milijarde tolarjev v začetku letošnjega leta, takrat ko gospod Pogačnik, mislim, da še ni bil predsednik Soda. Kar pa tudi moti, je to, da je bila velika večina teh prodaj ovrednotena le na internem nivoju. Le prodaja Kolinske d.d. je imela zunanjo ovrednoteno vrednost naložbe, prodaja pa se je realizirala, kot sem že prej omenil, direktno, brez zbiranja ponudb. Se pravi, praktično v treh letih sta bili, na podlagi dostopnih podatkov, le dve takšni, kjer je bilo zbiranje ponudb javno. Še enkrat moram omeniti, da so bili vsi ti podatki pridobljeni na podlagi tistih, ki so javno dostopni. Kaj pa skrivajo tajne pogodbe, pa seveda ne moremo vedeti. Zato mislim, da je v interesu slovenskih davkoplačevalcev, da se ugotovi, ali sta sklada pri prodaji deležev v gospodarskih družbah ravnala gospodarno, transparentno in v skladu z veljavno zakonodajo. Tudi zaradi tega sem podpisal zahtevo za ustanovitev komisije, ki bi podrobno pregledala omenjene prodaje in ocenila morebitno politično odgovornost nosilcev javnih funkcij pri oškodovanju državnega premoženja. Mislim, da je v tej komisiji oziroma v predlogu, kjer je vsebinsko nekje vključena tudi zahteva poslancev opozicije, da bi se preiskovalo tudi oškodovanje javnega premoženja oziroma javnega državnega premoženja v zadevi Mercator. Meni se ne zdi logično, da bi o eni in isti zadevi razpravljali in preiskovali dve ločeni komisiji, istočasno seveda. Kar se pa tiče vodenja te komisije, pa sem mnenja, da naj komisijo vodijo tisti, ki smo opozarjali na nepravilnosti in o katerih se je veliko pisalo že v preteklosti. Velika večina primerov prodaje je iz obdobja bivše vladajoče koalicije, sedanjega večjega dela opozicije, zato podpiram imenovanje te komisije. Hvala.
Hvala gospodu Capudru. Gospod Aurelio Juri, imate besedo.
Hvala, gospod predsednik. V imenu predlagateljev je kolega Tanko naštel toliko domnevnih zlodel in nečednosti, oblasti minulih mandatov, pri čemer je okrivil tudi Socialne demokrate. Tako kot bi bilo že vse ugotovljeno in dokazano oziroma tako kot bi prebiral poročilo preiskovalne komisije, ki jo šele predlaga, na koncu dolge, temeljite in uspešne preiskave. Naslednji korak je torej, če sledimo njegovi logiki zelo preprost. Poklicati generalno državno tožilko in ji naložiti, naj oblikuje obtožnico do nosilcev javnih pooblastil, ki naj bi zagrešili vse našteto. Vprašljivo pa vendarle ostaja to, kolegice in kolegi iz koalicijskih vrst, da svojih sumov in svojih obtožb, se niste potrudili dokazati z ustreznimi preiskavami, tukaj v državnem zboru, ko je bil čas za to bolj primeren. Torej v času, ko so se domnevna zlodela počenjala. V času, ko so bili priče in dokazi še sveži. In tu ne razumem, zakaj v vseh minulih letih do tovrstne pobude ni prišlo, glede na to, da danes razkrivate vedi koliko takšnih stvari. Šele sedaj ste se na to vaše dolžno poslanstvo spomnili. Torej na dan, ko smo iz opozicijskih vrst javnost seznanili, da bi radi uveljavili enako pravico in dolžnost zato, da preiščemo neko konkretno transakcijo baje milijard javnih tolarjev, ki je vsaj nam, pa ne samo nam, tudi marsikomu, ki je vam bližji, zadišala po neprimerni in škodljivi zlasti do davkoplačevalk in davkoplačevalcev. Nikoli ni prepozno, zato s svojo komisijo nadaljujete. Pa dovolite opoziciji, da oblikuje tudi tako, kot si jo je sama zamislila, ki bi obravnavala oziroma preiskovala omenjeno konkretno transakcijo. Mene osebno najbolj to zanima, pa ne mislim podcenjevati seveda vse obtožbe, ki ste jih vi tu nanizali. Vse to lahko drži, ali del tega, to boste seveda sčasoma dokazali. Ampak mene konkretno najbolj zanima seveda ta transakcija v zvezi s KAD-om in SOD-om glede delnic Mercatorja. Zakaj me zanima? Ker je sveže, je lažje dokazljivo, s patino časa in pozabe ne še dovolj okuženo. S komisijo, ki jo predlagate kolegice in kolegi iz koalicije ter s prepovedjo predsednika Cukjatija, da bi oblikovali še eno komisijo, tako kot si jo želimo v opoziciji, pa nam tako preiskavo onemogočate. Vaše početje in vaše podjetje je torej le, kot je že nekdo rekel, vsipanje megle oziroma jaz bi rekel kar zelo dimne, zelo goste dimne zavese, ki naj bi prikrila, zakrila in če se bo le dalo pokopala za večne čase to, kar mene v tem trenutku najbolj zanima.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič. Izvolite prosim.
Hvala lepa, lepo pozdravljeni. Ko sem poslušal stališča predstavnikov poslanskih skupin LDS in SD je bilo med ostalim tudi rečeno, da pravzaprav moti vodjo poslanske skupine LDS današnji takšen uvod vodje poslanske skupine, SD je pa celo izjavil, da ima občutek, kot da že posluša poročilo preiskovalne komisije. Zakaj takšen uvod vodje poslanskih skupin SDS in Nove Slovenije? Sam smatram, da je prav, da se je danes tudi nakazalo, so se nakazale nekatere stvari oziroma pomisleki glede prodaje državnega premoženja v preteklem obdobju. In glede na to, kaj je bilo na račun prodaje deležev SOD-a in KAD-a očitano nam v prodaji Mercatorja, je pravzaprav prav, da se je danes tudi nakazalo, da so tudi pomisleki glede prodaje državnega premoženja v preteklem obdobju. Poglejte, jaz sam smatram, če smo že pri Mercatorju, ker je pravzaprav Mercator zadnja dva, tri mesece vedno omenjen v javnosti, v medijih. Samo o Mercatorju, o prodajnih deležih, o odstavljenem Jankoviću se govori v zadnjem obdobju. In ravno zaradi tega je prav, da je pravzaprav bil danes tak uvod. Če smo ravno pri Mercatorju, bi rad povedal, da tudi jaz smatram, da le ni tako vse bleščeče, kot se na prvi pogled sliši s strani opozicije. Mene samo zanima, kako bo čez dve, tri leta. Res je, danes smo celo dobili tu informacije, kar pa tudi verjamem, da se je povečal prihodek za 26,5%, pa dobiček za 47% pod okriljem predsednika uprave gospoda Jankovića. Zanima me, kakšni bodo ti rezultati čez dve, tri leta. Imam občutek, kot da nekateri ali nočete vedeti, ali se sprenevedate, kakšna je razlika med trgovinsko dejavnostjo ali pa proizvodno dejavnostjo. Biti dober menedžer v tej panogi, kot je bil bivši predsednik uprave gospod Janković, se ne da primerjati, vsaj jaz tako ocenjujem, kot biti menedžer v drugi proizvodnji dejavnosti na slovenskem trgu, ki se nenehno bori za obstoj, pa ne na našem trgu, na svetovnem trgu. Zato poveličevanje bivšega predsednika v, pod narekovajem, kot pravimo, "malega boga", mislim, da je nekorektno in bi samo omenil to, da bi jaz iskreno čestital enemu menedžerju, ki bi prevzel odgovorno delo v steklarni Rogaška Slatina in bi mu iskreno čestital čez dve leti, če bi uspel stanje spraviti na zeleno vejo. Trdno sem prepričan, da če sem že pri Steklarni Rogaška Slatina, da je ravno posledica menedžerjev, tako kot je tudi v Mercatorju, ki poskrbijo tudi za svoj žep, da je to tudi tam bila posledica danes minus 23 milijard, kako si lahko nakoplješ v nekaj letih za gospodarsko družbo oziroma kako lahko nakoplješ gospodarski družbi toliko dolga. Zato je, spoštovane poslanke in poslanci, prav, in tudi sam podpiram, da se ustanovi komisija, ki bo pregledala prodajo premoženja v Mercatorju, kot tudi prodajo državnega premoženja v preteklih letih v vseh ostalih družbah, predvsem tistih družbah, kot je že bilo danes večkrat omenjeno. Da zaključim, jaz upam, danes je bilo tukaj slišati s strani poslanskega kolega, ne vem, kdo je že to omenil, je bila izrečena beseda, da smo nekoga "nadmudrili". Jaz upam, glede na to, da je to res srbska beseda, ampak v samem pomenu je bistvena razlika od slovenske besede, ki se glasi prelisičiti, eno in drugo pa pravzaprav pomeni prevara. Mislim, da najbrž ni mislil v dobesednem pomenu, kot so jo v preteklosti uporabljali, pa mogoče še danes, Srbi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cvikl. Proceduralno? Prosim.
Jaz bi lepo prosil predsednik, če poslanke in poslance vladajoče koalicije opomnite, da se ne pogovarjamo o posameznikih, ampak se pogovarjamo o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so nekaj naredili. In lepo prosim, da seveda kot predsednik, predsedujoči v državnem zboru zagotovite, da se poslanci vladajoče koalicije, predvsem poslanci vladajoče koalicije, ki tega ne spoštujejo, zato predlagam, da sedaj jih opozorite. To utemeljujem z naslednjim. Govori se tukaj o nekomu ali o nekaterih, ki so, bi rekel, v tako imenovani trgovinski dejavnosti bili bolj ali manj uspešni, ne da bi to ustrezno argumentirali, je blatenje njihovih imen. Jaz bi se popolnoma strinjal, gospod Mikolič, da bi bilo dobro, da bi se tukaj pogovarjali tudi o steklarni Rogaška Slatina, absolutno. In bi predlagal, da bi vlada, ki že eno vlada, v zadnjem letu na sestanku 12. avgusta pri predsedniku vlade [[...]]
Gospod Cvikl, jaz bom upošteval vašo prošnjo kot proceduralno vprašanje, v nadalje, pa bi prekinil to razpravo. Prosim.
Absolutno je treba o tem razpravljati, samo potem seveda ne razpravljamo več o vsebini in cela problematika danes je ali bodo nosilci političnih funkcij, ki so se, namesto da bi se ukvarjali s problemi v steklarni Rogaška, ukvarjali s posli, s katerimi so oškodovali državno premoženje, kadarkoli prišli v ta državni zbor. In v tem smislu se z vami strinjam. Gre za prevaro. Gre za prevaro, s katero preprečujete, da bi 30 poslancev kadarkoli lahko obravnavalo politično odgovornost nosilcev javnih funkcij v aktualni oblasti. In to je vsebina te diskusije. Hvala, če boste to opozorilo v nadaljevanju upoštevali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Namen te preiskovalne komisije je, da ugotovi, ali je pri prodaji deležev Kada in Soda v gospodarskih družbah prihajalo do prodaj, ki so bile negospodarne, netransparentne ter v nasprotju z veljavno zakonodajo. V primeru, da sklada ravnata ali sta ravnala negospodarno s premoženjem podjetij, vseh svojih zakonsko določenih obveznosti ne bosta mogla poravnati in razliko bodo morali kriti davkoplačevalci; zneski lahko gredo v milijarde slovenskih tolarjev. V javnosti že od prvih prodaj državnih deležev, ki sta jih izvedla Kad in Sod, prihaja do indicev, da je bila večina prodaj izvedenih dogovorno, brez javne ponudbe, brez ustrezne cenitve deležev ter celo po ceni, ki je bila nižja od trenutne cene na borzi. Tako naj bi Kad, ki ga je vodil član LDS, gospod Lenič, od leta 2000 do konca leta 2004 prodala 41 deležev večjih gospodarskih družb, od tega neposredno 28, za 9 prodaj so zbrali ponudbe, le 4 deleže pa so prodali prek borze ali z javno objavljenimi vabili. Pomembne pri teh prodajah so cenitve vrednosti deležev oziroma določanje vrednosti teh deležev. Po javno dostopnih podatkih je Kad v času prejšnje vlade naročila cenitve pri zunanjih pooblaščenih izvajalcih le v 5 primerih, v 33 primerih so opravili lastno cenitev vrednosti deležev, deleže 3 gospodarskih družb pa naj bi prodali kar brez cenitve, torej je bila vrednost preprosto dogovorjena. Še posebej zaskrbljujoč je podatek, da je Kad po ceni, ki je bila nižja od borzne cene, prodal 5 deležev v večjih gospodarskih družbah. To so bile naslednje družbe: CM Celje, BTC, Color Medvode, Intertrade, ITS in Gruda Ljubljana. Posledica negospodarnih in nepreglednih dogovornih prodaj, ki so bile izvedene v času prejšnje vlade, je, da so bili dobički Kada in Soda, ki so se prelili v državni proračun, bistveno premajhni, zlasti če pogledamo, s kako ogromnim kapitalom sta sklada razpolagala. Omenil bi tudi prodaji deležev v Dolenjski banki in časopisni hiši Delo. V primeru Dolenjske banke Kad cenitve vrednosti deleža sploh ni opravil. Ta delež je prodal Novi Ljubljanski banki po dogovorjeni ceni. Po pripojitvi Dolenjske banke NLB pa je Kad prejel delnice NLB. Ali so bili zaradi tega oškodovani davkoplačevalci, ne bomo nikoli izvedeli, saj je bila vrednost preprosto dogovorjena. Nasploh menda o tej prodaji na Kadu manjka oziroma ni zavedenih veliko podatkov. Zelo odmevna je bila prodaja državnega deleža v časopisni hiši Delo, ki je bila izvedena čez noč in tik pred zamenjavo vlade leta 2000. V vodstvu LDS niti niso skrivali, da je Kad delež prodal zato, da bi takratni vladi, ki jo je vodil Andrej Bajuk, onemogočil morebitno prodajo državnega deleža v Delu kateremu drugemu partnerju. LDS in takratna Združena lista sta si v tem želeli zadržati svoj vpliv v časniku z največjo naklado. Član LDS-a in takratni vodja KAD-a gospod Jože Lenič si je takrat celo privoščil neposlušnost skupščine KAD-a, čeprav je ta na prvi seji po spomladanski spremembi oblasti sprejela sklep, da mora kot predsednik uprave za udeležbo na skupščin časopisnega podjetja Delo pooblastiti dr. Gregorja Gomilška takrat predsednika skupščine. Jože Lenič tega sklepa ni spoštoval. Za nameček je prodal še del delnic, ki jih je imela KAD v družbi Delo. Jože Lenič je bil tudi član nadzornega sveta časopisne hiše Delo. To, da je bil v nepregledne prodaje in dogovorno vpleten sam vrh LDS-a, kažejo tudi namigovanja, da je Anton Rop le dve uri po podpisu pogodbe med pivovarno Laško in nekdanjim direktorjem SOD-a Antonom Končnikom slednjega razrešil. To pa samo zato, ker je nekdanji direktor SOD-a Anton Končnik delež v pivovarni Union prodal slovenskemu podjetju Pivovarna Laško, ne pa tujemu podjetju Interbrew, kot je očitno želel tedanji vrh LDS-a oziroma Anton Rop. Vrhovno sodišče je pozneje ugotovilo, da je bila podpisana pogodba zakonita, stroški neupravičeno sproženih postopkov bremenijo vse slovenske davkoplačevalce. Takratno odkrito vmešavanje politike ni bilo niti potrebno, niti korektno in prav bi bilo, da bi te sodne stroške poravnali takratni politični akterji. Izredno zanimivo bi bilo tudi izvedeti, zakaj v vsem času prejšnje vlade računsko sodišče nikoli ni opravilo revizije poslovanja in gospodarnosti prodaj državnega deleža KAD-a in SOD-a. Seveda moram omeniti tudi primer Mercator. Opozicija zganja vik in krik, da je bila prodaja netransparentna in da je bila dosežena cena mnogo prenizka. Zaradi prenizke cene deleža in ker naj bi bil ta delež prodan na posojilu po slabih pogojih, naj bi prišlo do oškodovanja 37 do 39 milijard slovenskih tolarjev. Najprej moram opozoriti, da je bila pred tem opravljena cenitev oziroma vrednotenje poslovnega sistema Mercator za namen dokapitalizacije, ki je določila pošteno ceno za delnico Mercatorja v višini 38.000 SIT, po kateri sta KAD in SOD svoja deleža tudi prodala. Nadalje. Če so res toliko izgubili davkoplačevalci, kot vpije opozicija, zaradi prenizke cene naj bi bili oškodovani za 30 milijard SIT, potem bi se to moralo poznati na tečaju delnic pivovarne Laško in Istrabenza. Kar naj bi izgubili davkoplačevalci, to naj bi vsaj nekoliko pridobili lastniki delnic pivovarne Laško in Istrabenza. Če pa si ogledamo ceno delnic obeh podjetij 31. avgusta, ko je bila novica o prodaji prvič objavljena, pa do danes, vidimo, da sta obe delnici ne pridobili, ampak celo izgubili ceno. Očitno je, da lastniki delnic, ki nedvomno najbolj znajo oceniti, ali je bil posel dober ali ne, ocenjujejo, da je bila prodajna cena Mercatorjevega deleža za KAD in SOD dobra in pravilna in da so davkoplačevalci celo pridobili ne pa izgubili, kot zavaja opozicija. Od 37 do 39 milijard oškodovanja naj bi po navedbah opozicije 7 do 9 milijard tolarjev odpadlo na slabe posojilne pogoje, ki sta jih KAD in SOD sklenila s kupcema. Po podatkih, ki jih je objavila Ljubljanska borza, bosta kupca delnice odkupila in zanje plačala v štirih obrokih. Pri tem bodo cene na dan plačila enake dogovorjeni ceni, povečani za EURIBOR plus 70 bazičnih točk minus dividende. Tako sta KAD in SOD cenovno tveganje Mercatorjevih delnih prenesla na kupca, saj sta jih prodala po fiksni ceni, cena Mercatorjeve delnice lahko namreč tudi pade. Hkrati bosta do poravnave kupnine dobivala Mercatorjeve dividende, zato tudi priznanje popusta. S stališča KAD-a in SOD-a gre torej za naložbo, katere tveganje je posojilno tveganje obeh kupcev. Za to tveganje sta kompenzirana postopni EURIBOR plus 70 bazičnih točk. Očitno je, da gre za precej običajno terminsko pogodbo na Mercatorjeve delnice. Cela kopica podobnih terminskih pogodb se vsak dan sklepa na svetovnih borzah. Tako se lahko na primer v Frankfurtu kupi terminska pogodba za indeks daks, po kateri se obvežeš, da boš kupil indeks daks junija 2006 po današnji ceni. Zvišan je le za EURIBOR minus dividende. Zato so postavljeni pogoji za posojilno pogodbo popolnoma pravilni in za KAD in SOD oziroma so za davkoplačevalce dobri. Tudi tukaj se je izkazalo, da so navajanja opozicije popolno zavajanje in čista demagogija. Znano je, da je v času tranzicije, ki je potekala pod vladavino LDS-a in Združene liste socialnih demokratov, kar nekaj posameznikov neizmerno obogatelo. Do danes mi ni znano, da bi kdo izmed njih prepričljivo pojasnil, od kot mu tako neizmerno bogastvo. Primer takega posameznika je tudi nekdanji direktor Mercatorja, ki ga je na ta položaj postavil Anton Rop, s čimer se je gospod Rop tudi javno hvalil. Predsednik uprave Mercatorja ga je v osmih letih, kar ga je na ta položaj postavil gospod Rop iz LDS-a, pridobil premoženje, vredno več kot štiri milijarde tolarjev. Takoj pa je treba dodati, da gre za večinsko knjigovodsko oceno premoženja in da je tržna vrednost premoženja bistveno višja, da seznam premoženja, ki se pojavlja v medijih, najverjetneje ne zajema vsega njegovega premoženja in da je k temu premoženju treba dodati še premoženje njegovih sinov. Gospod Jankovič si je dolga leta prizadeval za menedžerski odkup Mercatorja in nikoli ni dajal vtisa, da bi mu nakup 25 ali še več odstotnega deleža povzročal kakšne finančne preglavice. Nikakršnih finančnih preglavic za zagotovitev 12,2 milijarde za dokapitalizacijo Mercatorja tudi nimajo vodilni v tej družbi, z gospodom na čelu. Glede na to, da bi kupnina za 25 % delež Mercatorja pri ceni 38 tisoč sit za delnico znašala dobrih 30 milijard slovenskih tolarjev, po tem lahko sklepam, da najmanj toliko torej znaša premoženje omenjenega gospoda in sinov. Od kod gospodu, o katerem govorim, tolikšno neizmerno bogastvo? Res, da je kot direktor Mercatorja imel lepo plačo, vendar dva milijona mesečno, kolikor naj bi prejemal, niti v sanjah ne zadostuje, da bi prišel do takega bogastva. Tudi to, da je pred osmimi leti zastavil svojo nepremičnino in za dobljeni denar kupil delnice Mercatorja, kot sam zatrjuje, še zdaleč ne pojasni njegovega neizmernega bogastva. Znano je, da je omenjeni gospod to tudi javno priznal, da so on in njegovi sinovi na veliko poslovali z Mercatorjem. Seveda gre za očitno navzkrižje interesov. In najmanj, kar lahko rečem, da je to popolnoma v nasprotju z moralo in dobrimi poslovnimi običaji. Jasno je, da noben oče ne more objektivno presojati v poslovnih ponudbah svojih sinov in sebe samega v primerjavi s ponudbami ostalih poslovnih partnerjev. Slišati pa je, da je poleg neposrednih poslov z Mercatorjem omenjeni gospod izkoriščal svoj položaj in posloval z Mercatorjevimi dobavitelji blaga in storitev oziroma je izsiljeval svoje dobavitelje, da so poslovali s podjetji družine, o kateri govorim, ker drugače posla z Mercatorjem ne bi nikoli več dobili. S tem pa se približamo odgovorom, čeprav sem prepričan, da se bo našla še kakšna nečednost, od kod gospodu Jankoviću, ki ga je na mesto direktorja Mercatorja postavil gospod Rop oziroma LDS, njegovo neizmerno bogastvo. Povprečna neto plača se giblje okoli 150 slovenskih tisočakov, kar je za veliko delavcev zelo dobra plača. In če to primerjamo z bogastvom, ki ga poseduje omenjeni gospod in ga je pridobil v osmih letih, bi delavec za to potreboval dobrih 2.000 let ali dve stoletji. Zato bi si slovenski davkoplačevalci zaslužili odgovor na vprašanje, od kod omenjenemu gospodu tako neizmerno bogastvo tem in kdo mu je pri tem pomagal. Slovenke in Slovenci, ter večina trgovk, ki prejema okoli 80.000 oziroma 90.000 neto plače mesečno, ima vse razloge, da se pred kamerami ob zamenjavi omenjenega gospoda razjoče, samo ne iz sočustvovanja do takšnega bogataša, temveč od sreče, da se takšnim posameznikom prepreči nadaljnjo bogatenje na račun uboboženih zaposlenih trgovk in opeharjenih dobaviteljev. Če je takšen človek heroj, potem se je tukaj vse konča. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Prepričan sem, da je odločitev popolnoma pravilna, da bo preiskovalna komisija čim prej ustanovljena in bo pregledala vse sporne prodaje državnega premoženja in s tem seznanila slovensko javnost in seveda organe, ki bodo v primeru oškodovanja državnega premoženja tudi ustrezno ukrepali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Aurelio Juri, proceduralno.
Hvala, podpredsednik. Samo še enkrat bi opozoril to, na kar je opozoril kolega Cvikl. Točka ne opravičuje tovrstnih razprav, ko gremo "ad personam" pri ljudeh, ki niso nosilci javnih pooblastil. Zato bi prosil, gospod podpredsednik, da razpravljavce na to opozorite. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Moge.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Tudi sam sem se mislil na začetku obregniti na te stvari. Moramo vedeti, da živimo v tržnem gospodarstvu, da se po nekaterih ljudeh, ki so bili tržno uspešni še za življenja, poimenujejo ulice. In ti zagotovo niso samo iz svoje plače prišli do premoženja, ki ga imajo. Tudi Onassis, veliki ladjar, ni samo s svojo plačo prišel do tega premoženja. In to še nekaterim dandanes roji po glavi, se pravi to je preostanek socializma. Mi smo se pa takrat, ko smo šli na svoje, opredelili za nek drugi družbeni sistem. In se mi zdi popolnoma neupravičeno, da tukaj etiketiramo ljudi in jih nepravično obsojamo v državnem zboru. Zdi se mi pa, gospod podpredsednik, da si sami in vodstvo državnega zbora na zelo enostaven način kvari svoj ugled in svojo kredibilnost. Ni čudno, da smo tako nizko po anketah javnega mnenja, glede tega, koliko nam ljudje zaupajo. Kot uvod v to, recimo, bi navedel samo volilne obljube o javnih prenosih iz državnega zbora, pocenitev televizije, pa o tem, kaj smo obljubljali, da bo odprava privilegijev, zakon o poslancih in županov, da bi to združljivo, ker nek poslanec dobiva plačo svojo celo, kot predsednik 40 in še pol županske, ne vodi sigurno v to, da bi nam ljudje zaupali. In tretja stvar, če sem malo tukaj zlorabil, o korupciji. Korupcija je bila vodilna tema tega državnega zbora v prejšnjem mandatu. Mi smo plačali svojo ceno in stranke, ki sedaj vodijo, predvsem največja stranka in Nova Slovenija so tiste, ki so dobile zaupanje volivcev. Imajo, če pogledate tudi danes ali pa jutri, naslovnice v časopisih cel aparat, da lahko to, kar so trdile, raziščejo, zato jih davkoplačevalci plačujejo. Imajo tožilstvo, imajo policijo, imajo sodišča. In če živimo v neki pravni in urejeni državi in če so prej to trdili, bi morali te stvari dokazati. Ampak, gospodje poslanci, ali ravnamo tako v državnem zboru? Ta koalicija sedaj ravna ravno obratno, kar je pred volitvami govorila. Kot primer za to, da bi čim manj korupcije odkrili, je bil tudi zakon, da se ukine neodvisna komisija za odkrivanje korupcije. Če to ni farsa prve sorte, potem jaz tudi ne vem, kaj je. Kar se tiče odkrivanja korupcije, so zagotovo v veliki meri uporabne tudi preiskovalne komisije. In o teh danes v državnem zboru govorimo. Preiskovalna komisija je politični instrument, ki je dana v roke tako poziciji kakor opoziciji. Jaz vam nikjer ne oporekam in sem zelo zadovoljen, če smo imeli mi v svojih vrstah "lumpe", ki so zganjali korupcijo, da jih vi s svojo preiskovalno komisijo odkrijete in jih politični pribijete na križ. Nič. Govoriti pa v tem primeru, kjer se zlorablja politična procedura, tudi ustanavljanje teh komisij, o tem, da naj ima pozicija komisijo v rokah, ki tako preiskuje dejanja članov opozicije kakor pozicije, je pa, spoštovani kolegi, neokusno. Zakaj? Preden smo prišli do te seje, bi moralo vodstvo državnega zbora narediti vse, da bi poskušalo državnemu zboru zagotoviti ugled. Meni se zdi, da tudi tisti predlog Nacionalne stranke, ki je z ogorčenjem zapustila ta državni zbor, da ni bilo možno, v interesu Republike Slovenije doseči vsaj enega sestanka, na katerem bi se dogovorili o tem, kaj bo predmet preiskave ene preiskovalne komisije in kaj bo predmet preiskave druge preiskovalne komisije, se mi zdi, milo rečeno, posiljevanje s tem, da se ustanovi samo ena preiskovalna komisija. Meni bi se zdelo pametno, kot matematik dobro vem, da polinom ni transcendentna funkcija in da logaritemska funkcija je transcendentna funkcija ter da so lastnosti, da je to dvoje nezdružljivo. In zdi se mi tudi, da je nezdružljivo to, da ena preiskovalna komisija, ki jo vodi pozicija, preiskuje tako dejanja politik opozicije kot tudi opozicije. Zdi se mi, da bi bilo modro in dobro, da bi imela pozicija svojo komisijo za preteklost, mi pa svojo komisijo za sedaj, ko ste prevzeli vse vzvode v roke. Mislim, da bi to bila "fair play", tako pa, spoštovane kolegice in kolegi, s tem, kar se bo danes zgodilo, sporočamo javnosti, da igramo nogometno tekmo, na kateri sodeluje samo eno moštvo, ki igra na svoj in na nasprotni gol. Mislim, da je ta stvar nekvalitetna in nas je kot poslance, vključno z vodstvom državnega zbora, lahko sram, da nismo dosegli tega, da bi bilo dejanje preiskovalnih komisij javnosti transparentno in javnosti toliko všečno, da bi prišli do nekih rezultatov, sicer bomo zopet imeli eno preiskovalno komisijo, ki bo zopet v vrsti preiskovalnih komisij papirnati tiger. Ker ste nam to onemogočili, lahko zopet naprej iščemo primere. Mislili smo, da so organi pregona zato, da preteklost raziščejo. Vi ste se lotili preteklosti. Mi se preteklosti nismo lotili, ampak smo se lotili sedanjosti. In to je smisel te komisije. Potem nam ne bo preostalo drugega, če se ne bo preveč lomilo, kot da gremo tudi v preteklost, pa pogledamo, spoštovane kolegice in kolegi, kdo je prejel provizijo pri Enronu, kakšne kupčije so bile takrat, za časa vlade gospoda Andreja Bajuka. Ali bo to kaj prineslo tej državi, to kopanje po preteklosti? Ne vem. Ampak če ste začeli s takšno vojno, se bomo tudi mi potrudili in bomo poskušali tudi mi ustanoviti preiskovalno komisijo, tako da bo ta prostor politično uravnotežen. In še nekaj bi rekel, da je predsednik državnega zbora zagotovo po svoji vesti ravnal zakonito, kar je tudi včeraj potrdil - mi pač menimo, da ni -, in tu mu nimam prav ničesar očitati. Mislim pa, da je predsednik državnega zbora ravnal zelo enostransko, da je ravnal nemodro za blaginjo Republike Slovenije. Zato mu dajem v razmislek, ko bo zopet naletel na takšne probleme, naslednjo misel: "Vsi so vedeli, da je problem nerešljiv, potem je pa prišel nekdo, ki tega ni vedel, in je problem rešil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kljub temu bi rad na prejšnje pripombe dveh poslancev rekel, da usmerimo našo razpravo le o aktu o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij in tako dalje naprej, ampak, da bi se res držali te tematike. Besedo ima gospod dr. Pavel Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Sedem ur smo si rezervirali, verjetno bo nekaj manj, da bi državni zbor oziroma njegova vladajoča večina spustila meglo na nekaj, kar je kristalno jasno in česar tudi gostobesednost v glavnem govornikov vladajoče koalicije, ko so predstavljali ta akt, ne more prekriti. In to je, da danes ustanavljate vladno neparlamentarno komisijo zato, da bi preprečili in onemogočili preiskavo o prodaji Mercatorja. Če bi vam šlo za primere privatizacije v času prejšnje vlade, kot je bilo poudarjeno, bi takšne komisije gotovo že prej, ko ste bili v opoziciji, ustanovili in bi zagotovo preiskovali vse, kar se preiskati da, pa tega niste storili. Podobno kot nekateri drugi v tem prostoru se tudi jaz ne morem izogniti vtisu, da se še danes moji spoštovani kolegi in kolegice iz koalicije obnašajo in obnašate kot opozicija, čeprav imate na voljo vse vzvode politične moči in oblast ter zadostno število rok in prstov. Če je antikorupcijska retorika v času, ko ste še bili v opoziciji, bila razumljiva, vendar seveda nerazumna, pa je ta retorika danes, ko ste v vladi, smešna in tragikomična. Tragikomična zato, ker z njo ščitite tiho porajujočo se neokorporativistično državo in dogovorno ekonomijo. Kršitelje klientelizma v razsežnostih, kot jih še nismo poznali, ko realnost tega, kar se dogaja danes v neformalnih povezavah med gospodarstvom in politiko, daleč presega tudi vašo nekdanjo opozicijsko najbolj burno domišljijo. Ko na RTV-ju, na državni televiziji ni več možno soočiti poslanca oziroma ministra te vlade in nekoga iz opozicije. Ko tako kot včeraj najprej predstavijo v posnetku gospoda Potrča in gospo Lavtižar Beblerjevo in potem lahko predsednik državnega zbora, ne, da bi bila ona zraven, odgovarja in zavrača njune očitke. Še dobro, moram priznati tudi gospodu Cukjatiju, ker včeraj ni bil preveč napadalen in preveč maščevalen, tako da vsaj to. Vendar to ni metoda, to se danes dogaja, tudi to je sestavni del tega, kar ščitite in česar del ste vi danes. Še enkrat opozarjam, kot sem že vedno in še večkrat, v strateškem svetu sedijo ljudje, ki bodo hkrati svetovali o načinu privatizacije dela državnega premoženja v KAD-u in SOD-u predsedniku vlade in hkrati bodo sodelovali v privatizacijskem procesu. To je nekaj, kar je popolnoma, kar si niti ni mogoče zamisliti, in kakor je bilo danes verjetno že rečeno, nisem poslušal vse razprave, kolegice in kolegi, ali si lahko predstavljate preiskovalno komisijo, v kateri gospod Tanko ali gospod Jerovšek, ker me vedno tako z navdušenjem posluša, za kar se mu, gospod Jerovšek, zahvaljujem, ali ko si gospod Jerovšek neustrašno zaslišuje predsednika vlade Janeza Janšo, ta pa se zvija pod težo neugodnih vprašanj. Ne morete si tega predstavljati. In prav imate, ni si vam treba predstavljati, ker se to tudi ne bo zgodilo. Preiskan in zaslišan bo kakšen podsekretar iz podsekretariata za podsekretarske zadeve podprivatizacije. In tega boste privlekli sem in ta vam bo pojasnil, kako dobro je stvar potekala in kako se 12. avgust ni zgodil. Pravzaprav 12. avgust kot datum na nek način tudi ne obstaja. Ni 12. avgusta, 11. avgust je, 13. avgust je, 12. avgust ne obstaja. Se opravičujem tistim, ki so imeli rojstni dan, vendar naj proslavljajo kakšen drug dan. Nekateri predgovorniki so opozorili na krhkost argumenta predsednika državnega zbora, da dveh komisij ne more biti, ker nihče ne more biti dvakrat sojen za isto stvar. Saj ne gre za sojenje, to je vsakomur od nas jasno. Gre za ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij. In ta odgovornost se ne bo ugotavljala za te iste nosilce javnih funkcij, ne prvič in ne zadnjič. In ta komisija seveda ne bo edini vir takšne odgovornosti. In seveda na koncu bodo to politično odgovornost, kot je moj kolega Terčon omenil že večkrat, presodili volilci. Danes seveda ne boste samo ustanovili preiskovalne komisije, danes boste predvsem preprečili ustanovitev običajne, normalne preiskovalne komisije, ki bi jo morala voditi in ustanoviti opozicija. Vendar ne gojiti upanja, da je zadeva Mercator za opozicijo zaključena. Če ne bomo mogli tega delati v normalni parlamentarni komisiji, če ne bomo imeli prilike, da uporabljamo instrumente parlamentarne komisije, se bomo z Mercatorjem ukvarjali tudi naprej z vsemi drugimi sredstvi na vsak način, ki je zakonit in legalen, bomo želeli in bomo prišli do resnice o tej prodaji. In Mercator, zgodba Mercator se nadaljuje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, replika.
Hvala lepa. Ker me je kolega Gantar tako pozorno pohvalil, moram reči, da ga res pozorno poslušam in seveda se čudim, ko ga poslušam. Sprašujem se, kakšna reinkarnacija kakšnega prednika Pavleta Gantarja se je zgodila v njegovi osebi po volitvah, kajti očitno nastopata dve različni osebi. Eno, ki sem jo poznal kot ministra LDS, in druga, ki se kaže kot poslanec LDS-a. Sedaj ne vem, v katero frakcijo spada, ampak to ni toliko pomembno. In dejansko jaz sem vedno in bom tudi z veseljem zasliševal oziroma spremljal nepravilnosti. Hkrati pa seveda vem, da so se na področju KAD-a in SOD-a v preteklosti pod predsednikom vlade, kjer je bil gospod Gantar minister, vršile izredno hude finančne malverzacije. Milijarde in milijarde denarja za najboljša podjetja so se pospravila na ta način. Milijarde in milijarde in ne spomnim se, da bi kolega Gantar kdaj protestiral [[...]]
Gospod Jerovšek, replika, kajne?
Ja, replika, ja.
Čez nekaj minut boste imeli razpravo.
Ne spomnim se, da bi kdaj protestiral, da je njegova vlada tako politično kadrovala, da je poslanca Leniča, diplomiranega učitelja, pedagoga, poslala v Kad, da se je dal celo minister Kopač postaviti za direktorja Kapitalske družbe v nekem obdobju, ker je čakal, ker ni bil gotov o izidu volitev. Kolega Gantar kot minister takratne vlade ni protestiral. Očitno je bil seznanjen z vsemi hudimi finančnimi malverzacijami, ki so se takrat dogajale. In sedaj, danes, je kolega Gantar poznavalec in govori, da si zamišlja mene kot zasliševalca. Res! Če bom slučajno, bom šel po redu velikosti finančnih malverzacij. Vem, da so se najhujše godile v času vaših vlad, daleč najhujše! Največ milijard! Par tisoč stanovanj bi bilo lahko zaradi tega več v Sloveniji. Davkoplačevalci ne bi plačevali tega silnega davka, denacionalizacijski upravičenci bi lahko dobili povrnjena svoja sredstva. Ja, sprašujem se tudi sam, ali boste vi tak zasliševalec? Ne, vi govorite, da se boste izločili, da ne želite sodelovati, ker veste, kje bo jedro problema, kje so najhujši denarji odtekli. In prosim, da [[...]]
Replika je končana, gospod Jerovšek, tri minute.
[[...]]se soočite s situacijo. Hvala.
Hvala lepa. Replike na repliko ni, gospod dr. Gantar. Besedo ima gospod dr. Mitja Slavinec. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Glede na dosedanjo razpravo vidim, da so se, žal, začele mešati hruške in jabolka in se je razprava oddaljila od tiste točke, na katero ste tudi sami pred časom opozorili, naj se je držimo, torej politična odgovornost nosilcev javnih funkcij. Ob tej politični odgovornosti si jaz predstavljam predvsem gospodarsko odgovornost oziroma gospodarske posledice, ki so iz te politične odgovornosti nastale. Že sama komisija, tako kot je predlagana in zastavljena, o kateri razpravljamo, je organizirana tako in ji je dano takšno delo, da si jo lahko res predstavljamo kot pesek v oči ali mešanje megle. Saj je večkrat izpostavljeno dejstvo o prevelikem obsegu, o tem, koliko teh različnih primerov mora komisija raziskati, kar kaže, da delo ne bo opravljeno, še manj pa, da bo opravljeno tako, kot se za uspešno in korektno zastavljeno parlamentarno komisijo spodobi. Ker sem začel z gospodarsko odgovornostjo, se bom na tem mestu dotaknil enega izmed uvodničarjev, ki je polemiziral s tem, kolikšna škoda je narejena, ali je to toliko stanovanj ali gre za drugačno številko, ali so velika ali majhna, in poudaril, da s tem, ko polemizira, že takoj avtomatsko priznava, da škoda je bila storjena, je narejena in zaradi tega seveda ta komisija to škodo mora raziskati. Vendar je po predlaganem timingu ne bo med prvimi primeri, pač pa enkrat proti koncu, po lokalnih volitvah, kajti vedo, da bi bila raziskava o Mercatorju za njih škodljiva, saj če gledamo število primerov, lahko vidimo, da je v tem konkretnem primeru oškodovanje bistveno, bistveno višje, kot v mnogih prejšnjih skupaj, saj gre za eno petino vrednosti celotnih prodaj KAD-a in SOD-a. In v tem je bistvo. Ne se ukvarjati z malimi primeri, ne iskati malenkosti, temveč tam, kjer je največ denarja bilo po eni strani zavrtenega in po drugi strani, kjer je ta odgovornost in škoda največja. Temu je treba dajati prioritete, ne pa nekim drugim kazalnikom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa še enkrat. Spoštovani! Naj izrazim zadovoljstvo, da je razprava o preiskovalnih komisijah, kot se odvija danes, prišla na dnevni red. Takšna razprava je že v dosedanjem toku pravzaprav razkrila in razgalila licemernost Liberalne demokracije in Socialnih demokratov v zvezi s preiskovanjem nepravilnosti finančnih malverzacij gospodarskega kriminala, ki se je v času njihovih vlad bogato in zelo intenzivno ukoreninil v slovensko družbo. Dejstvo je, da je korupcija najhujša rak rana tudi slovenske družbe in se je neverjetno razrasla v času vladavine teh dveh strank in absolutne politične moči, ki ste jo imeli v medijih, ki so vas morali zaradi strahu pred kapitalskimi lastniki, pred politično močjo, pač ščititi. In glejte, vse to sedanje vaše vpitje, nasprotovanje raziskovanju izvira iz strahu. Izvira iz strahu, da se bo v okviru te preiskovalne komisije seveda odstranila tančica z delovanja Kapitalske družbe, SOD-a, Slovenske odškodninske družbe, v času predsednika vlade Ropa, mogoče nazaj. V času, ko so tako politično kadrovali, da ste iz tega parlamenta pošiljali na Kapitalsko družbo poslanca Leniča, da bo ja politika imela izključen vpliv, komu podariti določene stvari. V kateri žep se bodo stekle milijarde, ki so nastale z netržno prodajo deležev. Tega se močno zavedate, močno se zavedate vsega obsega finančnih malverzacij. O tem še enkrat poudarjam, priča tudi to, da se je v nekem trenutku celo nekdanji minister Kopač dal postaviti za direktorja Kapitalske družbe, na mesto potem ni sedel, ker se mu je obrnilo tako, da je lahko privatiziral, delal na področju energetike, da je imel boljše finančne vzvode. Zamislite si, da bi si sedanja vlada privoščila, da bi v teh inštitucijah kadrovala politično. Kakšen halo bi se zganjal tukaj in v medijih? Jaz sem vesel, da sedaj se tudi mediji počutijo bistveno bolj avtonomni po sprejemu zakona o RTV-ju, da navajajo vse vaše trditve, vse vaše laži v zvezi s tem, kajti mi smo tudi v prejšnjem mandatu opozarjali, kakšne silne milijarde se stekajo mimo državnega proračuna, mimo države, vendar novinarji zaradi strahu niso upali objavljati naših izjav. Sedaj vas bogato prezentirajo. Vsaka vaša tiskovna konferenca je pokrita in jaz sem vesel, da imate takšen pristop, da potem slovenski davkoplačevalci lahko vlečejo neko sredino. V prejšnjem mandatu, žal, ni bilo tako. Bili so pod pritiskom, niso bili avtonomni v takšni meri, kot so sedaj pod tem novim. Moram se dotakniti tudi vsega vašega silnega vpitja v zvezi z Mercatorjem. Danes je bilo že mnogokrat na transparenten način prikazano, da gre tu prav gotovo skoraj izključno za demagogijo, za populizem, za vpitje, čeprav sem zelo za to, da se bo Mercator vzel tudi v okviru te komisije pod lupo. Da se bo pakiranje teh delnic, ki ga je omogočila ta vlada, Ropova in prejšnja, gospod Lenič in vsi, ki so podpisovali anekse, da se bo razkrilo in razgalilo, kakšni načrti so bili zadaj, kako absolutno privatizirati družbeno lastnino, kako ogoljufati in oropati slovenske davkoplačevalce in slovenske državljane, vse to bo v okviru te komisije prišlo na dan. Naredili so iz predsednika uprave Mercatorja skozi medije nacionalnega junaka. Moram vam reči, nimate moralne pravice, ker ste pri aferi Matura, ko je bila kupljena matura v povezavi z Mercatorjem, zagovarjali korupcijo in moralno pokvarjenost. Takrat ste se odločili in takrat so že bile deponirane delnice Mercatorja. Vedeli ste, da se v tistem trenutku zadeva ne sme raziskovati, ker bi se takrat odkrilo tudi to deponiranje delnic. Sem pa za to, da se raziskuje. Prav tako nimate moralne pravice in ne moralnega mandata, da negativno govorite o preiskovalnih komisijah. Kolegica Beblarjeva se bo spomnila, kako je bila zadolžena skupaj z gospodom Anderličem nasprotovati uvedbi preiskovalne komisije za Vič-Homec, ko je vaš generalni sekretar vlade in minister podpiral vse tisto, ko se je skušalo slovenske policiste prignati na haaški tribunal za vojne zločince. Preiskovalna komisija je to preprečila. Dobro se zavedate, da niste imeli moči, da bi to preprečili. Kljub temu je takrat javnost zmagovala. Posledice: vaš minister Bandelj je moral odstopiti. Prav tako ste nasprotovali raziskavam preiskovalne komisije v zadevi Elan. Žal moram reči, da ste pomagali, da je edini, ki je prišel na sodišče v zadevi Elan, predsednik preiskovalne komisije gospod Pukšič, da je bil obsojen, da je bil edini kaznovan, ste pa ščitili preko sodišč, preko vpliva na sodišče tiste, ki niso napisali v pravem času sodbe, da je realna kazen propadla, da ovadbe, ki jih je preiskovalna komisija podala, da so tožilci vse zavrgli in vse to ste ščitili. In tudi moram poudariti, da je edini še tudi dodatni iz preiskovalnih komisij bil na sodišču gospod Pučnik, da ga je priča na preiskovalnem sodišču tožila, da ste tej priči, ki je sedaj že pokojna, ki ni imela lepe preteklosti, obilno pomagali, da je namakala in potapljala gospoda Pučnika [[...]]
Gospod Jerovšek.
To je treba povedati, slovenska javnost mora to vedeti.
Ali lahko samo nekaj vas spomnim? Hodimo po tankem ledu, in sicer [[...]]
[[...]]veste, kaj so govorili [[...]] [[nerazumljivo.]] [[..]]pa jih niste opozarjali, bi prosil, da me pustite. Prosim. Govorimo o preiskovalnih komisijah in govorimo o zgodovini preiskovalnih komisij.
Govorimo o preiskovalnih komisijah, vendar govorimo tako, kot da bi bile te že ustanovljene in bi tudi že povedale, kdo od nosilcev javnih funkcij je kriv.
Govorimo o zgodovini preiskovalnih komisij. Tukaj v parlamentu je gospa Veliščkova zaklenila arhiv preiskovalne komisije. Nihče, ne znanstveniki, nihče ni smel preiskovati prič, ko pa je bil Pučnik na sodišču, so pa lahko vsi prišli in vse pobrali. Gospoda Pučnika je gotovo zgolj smrt, zelo prezgodnja, rešila, da bi sodišča, takšna kot so sedaj, ga obsodila. Kot tudi intenzivno branijo genocid in nimate moralne krivice, ker ste se tudi v zadevi genocid opredelili proti preganjanju genocida na Slovenskem.
Oprostite, gospod Jerovšek, lepo vas prosim, držite se teme. Moram prekiniti to.
Nadaljujem z Mercatorjem [[...]]
Jasno je, kakšna je točka dnevnega reda in prosim, govorimo o tem in ne spuščajmo se na druge stvari.
Mercator je del preiskave, gospod podpredsednik.
Prosim o Mercatorju.
Ko govorimo o Mercatorju, je treba slovenski javnosti povedati, da ne drži to, da bi to bilo tako, je bilo uspešno podjetje, vsekakor, seveda v veliki meri na račun uničevanja slovenske pridelovalne in kmetijske industrije. Da pa so za moje pojme bistveno bolj uspešni menedžerji v Tušu, ki so iz 15 kvadratnih metrov trgovine ustvarili 25% delež, ne pa dvorni trgovci, kot so bili v Mercatorju ves čas, ki so se zakoni na njihovo kožo pisali. Jaz mislim, da bo prihodnost pokazala, in tega vas je zelo strah, kako se je tudi v Mercatorju na privatne račune, družinske firme prelival kapital in premoženje. Hkrati se razgalja vaše neiskreno licemersko stališče, da ste za izstop države iz gospodarstva. Zelo načrtno ste vodili vpliv države, načrtno ste prodajali za nizke cene, netržne cene. To bomo na komisiji razgalili. Mi v prejšnjem mandatu nismo imeli dovolj glasov, da bi ustanovili to komisijo, nismo jih imeli. Vi jih k sreči imate sedaj, lahko nove preiskovalne komisije [[...]]In jaz vaš strah razumem. Vaš strah razumem. In če zaključim. Ta današnja razprava je pravzaprav dobra tudi še s kakšnega drugega razloga, da se je pokazalo, da gospod Cvikl, kot je bil prijavljen, ni smel govoriti o tem, ker mu je gospod Kacin, češ, da prihaja iz Butal, vzel mandat za to. Marsikaj se je odkrilo, razgalilo in jaz mislim, da še marsikaj se bo razčistilo. In še enkrat, jaz sem vedno podpiral preiskovalne komisije in se ne strinjam, da niso imele pomembnega mesta, da so marsikaj premaknile. Vi vsi ste vedno trdili, da so nepotrebne, da se nič ne doseže, danes ste zagovorniki preiskovalnih komisij. Hvala bogu, vaši transformaciji. Hvala bogu! Vendar zakaj ste vedno nasprotovali, zakaj ste preprečili vsaki sprejem zaključnega poročila. Če bi sprejeli zaključna poročila v zadevi Elan, Elana brez preiskovalne komisije slovenskega več ne bi bilo. V zadevi Vič-Holmec, nekateri, zakaj ste preprečevali preiskavo o orožju, zakaj so vaši predsedniki vlade blokirali. Vedeli so, da so vaši namočeni, najbolj in vsepovsod ste igrali negativno vlogo, danes se pa delate visoke moralneže, visoko transparentne ljudi. Žal, hvala bogu, da se to enkrat razčisti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika. Gospod Cvikl. Tri minute.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek me je omenil in seveda mu moram na kratko mu replicirati zato, ker očitno različno razumemo politično demokracijo tega slovenskega prostora. Gospod Jerovšek, zadeva je zalo enostavna. Če bi vi res bili za to, da podpirate preiskovalne komisije, potem bi nam dovolili ustanoviti preiskovalno komisijo, potem bi vaš predsednik državnega zbora ne izvedel sedem manevrov, potem bi seveda tukaj danes imeli dva akta, akt o parlamentarni preiskovalni komisiji o tem, kako je gospod Janša 12. avgusta povzročil za 29 milijard škode in so danes v delniški knjigi Mercatorja vpisani tujci, lastniki Banke Koper. Danes je vpisan v Mercatorjevo delniško knjigo lastnik Banke Koper, ki vemo, kdo je. Problem, gospod Jerovšek, je v tem, da mi ne nasprotujemo temu, da je vpisan lastnik Banka Koper, mi nasprotujemo temu, da slovenski davkoplačevalci, tako kot je bilo pri Leku, tako ko je bilo pri Pivovarni Laško in še v vrsti primerov, ni zato bil ustrezno nagrajen, da zato nismo dobili do 29 milijard premije. In to je darilo, ki ga seveda vaš predsednik vlade, gospod Janša, daje italijanskim lastnikom Banke Koper. To so dejstva. Gospa državna sekretarka je govorila, da je problem Mercatorja v tem, da prihajajo tuji diskontni trgovci. Saj je res smešno, jaz se strinjam, da je smešno, ampak to je ona govorila, lahko si pogledate magnetogram, to je trdila. Trdila je, ker prihajata Lidl in Hofer, ne bo Mercator mogel. Mercator pa ima "hura diskont" in ima še kaj drugega. Tako, gospod Jerovšek, če bi vi res bili za preiskovalne komisije, potem bi seveda vi dovolili, da ustanovite preiskovalno komisijo Mercator, tako kot vam mi dovoljujemo in ne nasprotujemo ustanovitvi tega. Čudimo se pa samo temu, da gospod Tanko, ki je bil štiri leta član komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ, v štirih letih ni predlagal niti enega primera oškodovanja državnega premoženja. In zato pravim, vi ste še kar v opoziciji. Vi ste še kar v opoziciji. Uporabljate nadzorne svete, uporabljate skupščine in upravljate z državo, opoziciji pa dovolite, da oškodovanje 29 milijard razišče.
Hvala lepa, gospod Cvikl. Čas je minil. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler. Izvolite prosim.
Hvala, gospod podpredsednik, za besedo. Gospodu Jerovšku bi se sicer rada zahvalila za to, na kar me je spomnil, kako sem sama ravnala in kakšna stališča sem zastopala, ko sem bila poslanka v predprejšnjem mandatu. Ampak moram reči, gospod Jerovšek, da imate veliko boljši spomin kot jaz, imate tudi veliko bolj bogato domišljijo in ne nazadnje imate tudi veliko več smisla za humor, kar vam seveda izrekam kot kompliment. Pa še nekaj bi vedela. Ni res, kar ste trdili, glede gospoda Leniča. Ker ga ni tukaj, se mi zdi, da je prav, da povem, da ko je nastopil funkcijo direktorja Zavarovalnice Triglav, je bil že ekonomist, že mag. ekonomskih znanosti. Ampak to ni zadeva, o kateri bi jaz govorila. Jaz sem se v prvi vrsti namenila govoriti o tem, da bi še malo iz drugega kota osvetlila to situacijo, do katere je prišlo s tem, ko predsednik državnega zbora ni hotel uvrstiti sploh na dnevni red 11. seje zahtevo 31-ih poslancev za ustanovitev preiskovalne komisije. Moram reči, da nas s takšnim ravnanjem predsednik državnega zbora ni presenetil, nasprotno, samo čakali smo lahko, kako bo izvedel kot vojak svoje stranke in aktualne vladne koalicije potreben manever, da bi preprečil ustanovitev preiskovalne komisije, ki jo zahteva ena tretjina poslancev, ki sicer res izhajajo iz opozicije, pa jo ustava kljub temu določa kot obvezno. Takšno torej, ki jo je državni zbor dolžan ustanoviti. Pač pa predsednik državnega zbora v njemu lastni rahločutnosti, spomnimo se njegovih reakcij na sovražni govor v tem državnem zboru, torej v njemu lastni rahločutnosti za spoštovanje človekovih pravic, je sam presodil, za kar ne v ustavi, ne v širši pravni ureditvi nima nobene pravne podlage, pa seveda tudi pristojnosti in pooblastila ne. Pravi, da je skrbno tehtal in da je dal prednost spoštovanju človekovih pravic pred ustavno določbo o obvezni odreditvi parlamentarne preiskave, kadar to zahteva ena tretjina poslancev. Pri tem pa se je, tako zanimivo, opiral na mnenje zakonodajno-pravne službe. Te iste zakonodajno-pravne službe, katere mnenje je, da je v prenekaterem primeru katera določba predlaganih zakonov v nasprotju z ustavo, ali pa z njo v neskladju. Vladajoča koalicija, pa tudi predsednik državnega zbora mirno, ali celo arogantno prezreta in prezirata, če sem bolj točna. Več kot enkrat sem imela priložnost biti priča nedvoumnemu strahu, ki se je zavlekel v vrste uslužbencev zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Vidim kako so v zadregi, ko morajo zagovarjati svoja opozorila po verjetni neustavnosti predlaganih zakonov in kakšnih pravniških akrobacij se morajo včasih posluževati, da se ne zamerijo svojim šefom. Zato razumem tudi to pravniško akrobacijo te službe, ki je predsedniku državnega zbora kot rešilno bilko ponudila sklicevanje na načelo "ne bis in idem", pri čemer ga niso opozorili, da to načelo velja za kazenski postopek in da se nanaša na obdolženca, ki je v kazenskem postopku oziroma je že bil v istovrstnem kazenskem postopku pravnomočno oproščen ali obsojen, o tem govori 31. člen ustave. Mimogrede, tudi parlamentarna preiskava ni kazenski postopek. Pač pa, 93. člen ustave govori o tem, da v zadevah poizvedovanja in proučevanja ima parlamentarna preiskava smiselno enaka pooblastila kakor pravosodni organi, ampak poudarjam, pooblastila, ne pristojnosti. Tisti, ki o pravu kaj vedo bodo tudi znali razlikovati to. Zakon o parlamentarni preiskavi pa v posameznih, toda izrecno navedenih primerih odreja uporabo določb zakona o kazenskem postopku. Zato v ravnanju predsednika državnega zbora ne vidim zgolj eklatantne kršitve ustave in direktnega naklepa onemogočiti opoziciji, da uveljavi svojo ustavno vlogo, temveč vidim tudi njegovo namerno zavajanje javnosti, kar je vsaj tako hud greh, kot sta prejšnja dva. Parlamentarna preiskava - njen namen je, da ugotavlja politično odgovornost nosilcev javnih funkcij. Ko se pri tej zadevi sklicujete na načela kazenskega prava, ali morda to kaže tudi na skomine, da bi ponovno v kazenski zakonik uvedli morda politična kazniva dejanja. Upam, da gre zgolj za skomine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo za repliko ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, še enkrat. Gospa Beblerjeva je pravkar prezentirala to, kar je nekoč trdila, da razlaga ustvarjalno interpretacijo prava. Tudi tokrat se je potrudila in je interpretirala pravo na način LDS. Hvaležen pa sem ji, da je priznala, da imam boljši spomin. Gospa Beblerjeva, vi imate dober spomin, vendar imate enostransko usmerjeno brisanega, in to je vaš problem. Kajti tudi v vašem nastopu, v vaši trditvi glede izobrazbe gospoda Leniča, v času prevzema zavarovalnice Triglav, je bila očitna manipulacija. Jaz o njegovi izobrazbi v tistem času nisem govoril, čeprav imam o gospodu Leniču, kot vašem poslancu, pravzaprav bistveno boljše mnenje od večine, ki so takrat sedeli v vaših klopeh. Zaradi tega moram še enkrat reči, da sem hvaležen za to razpravo, in upam, da jo bodo mediji avtonomno prikazali, da se ne bojijo več. Tudi zaradi tega, ker je gospod Cvikl v okviru tega prikazal, da je Banka Koper, ki so jo prodali Italijanom, za sanirano podjetje, ki je bilo skozi državo sanirano, se pravi, Splošna plovba - tisti denar je odtekel, milijoni in milijoni, na stotine milijonov. To ste usmerjeno podarili, in tisti direktorji. In sedaj očitate na ta način krivdo in odgovornost nam! Tu je vaša nacionalna krivda. In slovenska vlada se je potrudila, da Mercator v celoti ne bi pristal v tujih rokah. Mercator je v svoji kampanji uničeval slovensko kmetijsko pridelovalno industrijo. Pridelovalec je od Mercatorja dobil bistveno manj kot tuji trgovci. Kljub temu, da tuji trgovci nekatere pridelke kupujejo ceneje, dajo pridelovalcu več in so potem ceneje na policah. In takšne primere kazati kot vrhunec menedžerstva - ja, v nekem segmentu da, vendar je to zelo izkrivljena slika teh menedžerjev in teh nacionalnih junakov. In želim si, da poveste še nekaj takih primerov, da bo slovenska javnost videla vaš način nastopanja, vašo vlogo pri vseh teh transakcijah, o teh ogromnih finančnih malverzacijah, ki so se vršile v času vaših vlad. Tisoče in tisoče stanovanj bi bilo v Sloveniji več zgrajenih, če ne bi bilo take vlade takrat. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, prosim, replika. Samo nekaj vas lepo prosim, ne nadaljevati v tej smeri, ker drugače bo replika na repliko in se bosta pogovarjala celo popoldne, ostali vas bomo pa poslušali. Hvala lepa. Izvolite, gospod Cvikl.
Zelo na kratko. Gospodu Jerovšku skušam odgovoriti, saj je verjetno brezupno, ampak predpostavljam, da to, kar ste tu povedali, odraža vašo miselnost, kako naj slovensko gospodarstvo deluje - o vsem naj se odloča v državnem zboru in naj se v državnem zboru odloča, kateri je primeren trgovec, ali pa celo v vladi. Gospod Jerovšek, gre pač za to, da ustvarjamo pogoje za delovanje gospodarstva. In s tem, kar delate, s tem, ko postavljate dvom v vsako transakcijo, ne da bi to počeli v zadnjih štirih letih, ko ste bili opozicija, gospod Jerovšek, niti ene zahteve niste dali na komisijo! Ene zahteve niste dali na komisijo za nadzor proračuna in drugih javnih financ, pa bi lahko, in ste to počeli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo. Spoštovani! Vsebina, o kateri danes razpravljamo, je pa res najbolj tipičen primer, kako težak je prehod od besed k dejanjem. Nekateri tega enostavno nikoli ne zmorejo. Očitno se še vedno oklepajo nekih starih miselnih vzorcev in ostajajo na verbalni ravni. Glejte, mi smo vas pozivali, da če je res kaj narobe pri tej transakciji, zahtevajte preiskovalno komisijo, pa to naredite. Ne, vi ste samo govorili in govorili, kako je nekaj narobe, kako gre za toliko tisoč stanovanj pa ne vem česa vsega. Nismo vedeli sicer, kakšna stanovanja, čigava, kaj bi bil vzorec. In potem ko enostavno ni kazalo drugega, ker ste še kar naprej vpili in govorili, da je nekaj narobe, smo pač mi prešli od besed k dejanjem, česar vi niste zmogli. In sedaj je seveda vse narobe, ker smo mi zahtevali prvi sklic, ampak mi smo vas naprej pozivali, enkrat, pa dvakrat, pa trikrat, pa štirikrat, pa ne vem kolikokrat, da ne bi mogoče koga izpustil, pa mu naredil krivice. Ampak to se ni zgodilo. Sedaj je pa vse narobe. Govorite tudi, zakaj nismo prej ustanovili še več preiskovalnih komisij. Mi smo jih kar nekaj, to je treba priznati, verjetno hiperprodukcija tudi ni zdrava. Smo pač opravili tisto, kar se nam je zdelo, da je bilo dobro. Sedaj govorite, da sedaj zahtevamo preiskovalne komisije, ko imamo na razpolago sodišča. Oprostite, gospe in gospodje, mi nimamo na razpolago sodišč. Ja, je rekel, kolega tule v moji vrsti. Mi nimamo na razpolago sodišč in me veseli gospod Cvikl, da ste sedaj to priznali. To se pravi, da veste, da mi nimamo na razpolago sodišč. Sodišča so posebna veja oblasti. In bog ne daj, bog ne daj, da bi mi kakorkoli skušali vplivati. Če ste vi uporabljali sodišča in se je mogoče komu zareklo, kolegu, ki je to govoril, to je nekaj drugega. Mi pa nimamo na razpolago sodišč, če ste jih vi imeli, okej. Ampak dobro, ni dobro, ampak tako pač je bilo in vi še vedno mislite, da bomo pa sedaj mi jih, nimamo jih. Naslednje, kar se mi zdi pomembno, da očitno se bojite, da bi preiskali večino teh transakcij ali pa vsaj kolikor jih bo možno raziskati. Ker očitno ste tudi sami ugotovili, da vseh tistih tisoč se ne bo dalo raziskati, ker ste vi bili zraven in kjer so tudi vaši
Spoštovana gospoda, jaz mislim, da je to razprava, da to ni besedni dvoboj in prosim vas, gospod razpravljalec, če nam pripovedujete, nam vsem, ki smo v dvorani.
Ja, vsem.
Hvala lepa.
Vsem. Se opravičujem, če sem mogoče bil samo obrnjen na to stran. Očitno zato niste želeli preiskave, ker ste vedeli, da v tistih primerih prej je kup stvari, ki jih je moj kolega imenoval, da ste namočeni. Očitno zato, zato ste samo govorili, sklicevali tiskovne konference, kaj bi bilo dobro, kaj boste naredili. Naredili pa niste zato, ker ste se očitno tega bali. In še nekaj. Nobene bojazni ni, nobene bojazni ni, da mi v tej komisiji ne bi preiskali tudi Mercator. Verjemite. Ni. Zato, ker je tu kup stvari, ki jih bo treba raziskati, pa so se zgodile že kar nekaj let nazaj. To, če je sedaj bila, če so bile delnice Mercatorja, SOD-a in KAD-a prodane po tržni vrednosti, po realni tržni vrednosti, drugo je, če so na borzi, če je na borzi kdo manipuliral in sam prilagajal ceno. To je drugo, v to ne zahajamo, jaz tega nisem rekel. To je samo mimogrede. Delnice so bile prodane po tržni vrednosti. To je vse narobe. Če pa je tik pred volitvami bila na mizi v vladnih dvoranah pogodba, da bi pa ne vem, gospod Jankovič pa njegova familija kupila te delnice po 36.000 ali pa mogoče še ceneje, to pa nič ni, to pa je normalno, ni bila podpisana, bila je pripravljena, ampak to je vse v redu, tu ni problema. Potem, če bi omenil te slavne deponirane delnice pri Triglavu. Vemo, kdo je bil na Triglavu, kdo je bil pri Mercatorju, da bi po več kot dvakrat nižji ceni nekdo kupil delnice, to je vse v redu, to je ta famozni nezamenljivi, nenadkriljivi in najboljši menedžer, on bi to lahko kupil po dvakrat nižji vrednosti pa ne bi bilo nobenega oškodovanja družbene lastnine, nobenih stanovanj ne bi imeli oškodovanih nikjer, vse bi bilo v redu, nobene preiskave očitno ne, to bi vse šlo. In po eni strani jaz razumem, zakaj bi bil gospod Jankovič pripravljen ali pa želel kupiti delnice po 18.000 ali po 36.000 [[...]] [[oglašanje iz klopi.]] [[..]]dobro, Mercator, vemo kdo je v njegovem interesu zastopal, ampak kdo bi bil lastnik, da se razumemo. To pa zaradi tega, ker je gospod Jankovič izjavil, da bo sam odstopil iz Mercatorja, ko bo delnica dosegla 38.000. Se pravi, če bi realno priznal to, kar je na trgu, na borzi, da so delnice vredne že 38.000, potem ne vem zakaj je to govoril, zakaj mu je to bilo potrebno. In glede vseh silnih obtožb, mi bi želeli vse raziskati, zakaj bi nekatere stvari prikrivali slovenskim državljanom, to lahko izveste, ampak nič ni od tega narobe, tisto, kar pa bi bilo narobe, tisto se vi bojite, tisto pa pustite, to pa državljanov in državljank ne zanima, tisto jih očitno ne zanima ali pa jih ne sme zanimati zato, ker ste vi tako odločili. In dejstvo je tudi to, da če bi že moralo koga biti sram, kot je bilo prej rečeno, da ne bom predlog, da bodo kolegi še kaj povedali, je bilo rečeno, da nas je lahko v parlamentu sram, jaz bi rekel, da bi se od tega distanciral. Če že mora biti koga v parlamentu sram, potem naj bo sram tiste, ki so v prejšnjem mandatu ob skoraj dvotretjinski večini podpirali, da so se zgodili SIB banka, Zbiljski gaj, stanovanjski sklad, Železnikarjeve omare, stečajni upravitelji v Mariboru, TAM bus, deponiranje delnic v Mercatorju od strani Triglava, več pa ne bom našteval, zato, ker bi me mogoče lahko predsednik opomnil. Če je koga lahko v parlamentu sram, potem naj bo tiste. Ampak, tisti, ki so podpirali, da so se vse te stvari dogajale in so se v parlamentu večinsko tudi podpirale, če je koga lahko sram, zato da se razumemo. In sedaj, da zaključim. Jaz osebno podpiram ustanovitev te komisije, ki bo raziskala več teh primerov, kjer gre za, bomo ugotovili, komisija bo ugotovila, ali gre res za oškodovanje ali ne gre. Če že moramo kaj preiskovati, potem to preiskujmo, ne pa sklicevati tiskovne konference, da so oškodovanja, naredimo preiskovalno komisijo, to je idealna priložnost, pa naredimo malo širšo inventuro, malo širši pregled, da ne bomo samo govorili, da je nekaj narobe, storili pa nič, dajmo, raziščimo tudi ta primer. Še enkrat pa, ta vlada in ta večina tudi tukaj v parlamentu pa nima sodstva na razpolago. Mi ga nimamo, če ga je kdo v prejšnjem mandatu imel, je to nekaj drugega, ampak ta vlada in ta večina v državnem zboru sodstva nima na razpolago. Oprostite. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! V Sloveniji smo priča procesu poenotenja oblasti. Jasno je zaznavno poenotenje zakonodajne, izvršilne in sodne oblasti. Na ta negativni proces opozarjajo tudi nekateri ugledni pravni strokovnjaki. S sprejetjem zakona o RTV Slovenija, pripravami vlade na nov zakon o medijih in nekaterimi kapitalskimi povezavami pa je dovolj očitno, da gre tudi za prevzem medijskih hiš oziroma medijev kot četrte veje oblasti. Vse naj bi se torej odločalo iz enega kabineta, iz kabineta predsednika vlade. V kontekst poenotenja različnih vej oblasti, gre tudi ustanovitev preiskovalne komisije, ki jo predlagajo poslanke in poslanci koalicije. To je dokaj nenavadna poteza, saj so preiskovalne komisije doslej, v sicer naši kratki parlamentarni tradiciji, predlagali predvsem v opoziciji. Parlamentarna preiskava je namreč izrazit instrument opozicije. V prvi vrsti gre pri preiskovalnih komisijah za parlamentarni nadzor nad izvršilno vejo oblasti in so eden ključnih nadzornih, ali če hočete, kontrolnih inštrumentov državnega zbora. Ne morem se znebiti vtisa, da se bo pred preiskovalno komisijo, tako kot je zamišljena sedaj, odvil politični proces obračuna s predstavniki nekdanje oblasti. Podobnim obračunom smo bili priče tudi v znameniti, seveda, v narekovajih, Pukšičevi preiskovalni komisiji, pa tudi, resnici na ljubo, Jerovškova preiskovalna komisija ni dosti zaostajala za njo. Toda takrat so bili glavni akterji v teh preiskovalnih komisijah vsaj poslanci iz opozicije. Danes pa bi rada vladajoča koalicija zasliševala nekdanje vidne funkcionarje Drnovškove in Ropove vlade. Ko sem doslej poslušal nastope svojih kolegov in kolegic poslancev vladne koalicije sem mislil, da sedim v dvorani iz prejšnjega mandata. Tudi sam predsednik vlade, gospod Janez Janša, je pred časom v intervjuju na televiziji Slovenija dejal, da se njegovi poslanci še niso vživeli v novo vlogo in marsikdaj nastopijo tako, kot da so še vedno v opoziciji. Spoštovane kolegice in kolegi iz vladnih strank, sedaj ste na oblasti, nam v opoziciji pa vsaj omogočite, da bomo lahko ustanovili in vodili preiskovalno komisijo, katere ustanovitev smo napovedovali pred vami, pa ste nas pobalinsko prehiteli po desni strani. Hvala lepa. Gospoda Jerovška pa nisem imenoval, imenoval sem Jerovškovo komisijo.
Gospod Jerovšek imate repliko.
Hvala lepa. Kolega Bevka moram opozoriti, da mu bom prinesel magnetogram, ko me je izrazito hvalil takrat za vodenje preiskovalne komisije. Danes širi manipulacije in pravi nekaj v narekovaju izrazito negativno. In zaradi tega se tudi meni dozdeva, da smo v dvorani iz prejšnjega mandata, kajti vi še stalno branite nepravilnosti, stalno branite korupcijo, upirate se temu, da bi se to razčistilo. Mi pa vztrajamo na svoji poti. Hvaležen sem tudi, ne samo Bevku, tudi kolegu Cviklu, da se je na nek način, bi rekel, maščeval Kacinu ko je prodajo Banke Koper aktualiziral, ko je njegova stranka tak madež na nacionalnem telesu naredila s to prodajo, da so delež splošne plovbe, ki je bila z velikimi milijoni državnega denarja sanirana, podarili v tujčeve roke. Mislim, da gre res za Cviklovo maščevanje Kacinu. Gospod Kacin ima Cvikla za "butalca" in jaz razumem te notranje boje. Mislim, da Banko Koper bo treba tudi dati pod lupo posebne preiskovalne komisije, predlagajte, pa boste sami sebe preiskovali, kot očitate nam. Predlagajte preiskovalno komisijo o Banki Koper in boste imeli možnost preiskovati sami sebe, mi bomo pa sodelovali. Mi se ne bomo bali, tako kot se vi bojite sodelovati v tej preiskovalni komisiji, ker veste da je masla na glavi še pa še. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim gospod Bevk. Replika?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Res sem leta 2000 pohvalil Jerovškovo preiskovalno komisijo. Dejal sem, da je bila naravnost briljantna v primerjavi s Pukšičevo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim v dvorani. KAD in SOD sta bila ustanovljena, da bi z umnim gospodarjenjem zagotovila sredstva za izplačilo določenih populacij v Sloveniji, torej denacionalizirancev in upokojencev. Z umnim gospodarstvom bi lahko teh sredstev bilo dovolj in bi s tem razbremenili državni proračun oziroma davkoplačevalce. Ker se pa ni umno gospodarilo, ampak po roko, pod mizo, ker je bilo v vseh teh letih cel kup sumov o nepravilnostih, tako lahko danes govorimo o tem, da bodo posledice, da bodo davkoplačevalci plačevali vse te luknje, ki so nastale z gospodarjenjem zelo po domače. Zato podpiram vsekakor ustanovitev ene preiskovalne komisije, ki bo imela v svojem delovanju širši spekter, ki bo pregledal vseh teh 83 oškodovanj. Ko gledam vse te spiske podjetij, vidim veliko povezav in se morda vse skupaj skoncentrira okoli 5, 6 podjetij. Nepravilnosti je bilo cel kup, najbolj so pa udarile na dan s prodajo državnega deleža v Mercatorju in novi lastniki oziroma nov segment lastnikov je naredil tisto, kar je bilo že zdavnaj potrebno, zamenjal je menedžment oziroma tisto osebo, zaradi katere zdaj mislimo, da se bo podrla cela Slovenija. S strahom sem šel ta teden v Mercator, ko je zmanjkalo nekaj osnovnih sredstev, ker sem tudi sam delno nasedel, da se je svet podrl, da zdaj, ko se je uprava zamenjala, da zdaj ne bo več žemelj, da bodo prodajalke se utopile v joku in tako naprej, vendar nič se ni spremenilo. Naš Mercator še zmeraj dobro posluje, še vedno je lepa trgovina, dobro založena in tako naprej. No, vendar kot sem že omenil, ko pogledamo spisek teh podjetij vidimo, da je v več podjetjih prisoten Mercator. Pa začnimo kar s prvo napisano, to je Sava, družba za opravljanje in financiranje d.d. Kranj. Družba je nastala iz Save d.d., kjer je prišlo do precej velikega kapitala s prodajo Sava Tires, to je tovarna, ki proizvaja avtoplašče, Goodyear Engineer Products in to vse skupaj je bilo prodano za kakšnih 300 milijonov dolarjev in po odštetju vseh dajatev, izplačilu Continentalu, je menedžmentu Save ostalo kakšnih 200 milijonov dolarjev. S tem si je kupilo tudi 2,94% lastništva Mercatorja in tukaj je živela povezava, zopet pridemo na Mercator. No, Sava je med drugim kupila Color Medvode in ga prodala, ki je tudi na spisku. PPC gorenjski sejem Kranj d.d., tega ni več, tam stoji ena balkanska kramarija, ki se ji reče Obi in tako naprej. Kompas hotel in Bled tukaj bo neka revizija notri. Torej, cel kup nepravilnosti, ki jih je treba raziskati in vedno se vračamo na Mercator. O Mercatorju še nekaj. Takšne žalostinke se prepevajo zdaj po Sloveniji, ker se je kadrovska sprememba zgodila, vendar se sam sprašujem, če je bil direktor uprave res tako sposoben, zakaj ni odprl trgovin tudi v Gradcu in Trstu in naredil protiofenzivo tistemu, kar pričakujemo, pričakujemo vdor trgovcev iz zahodne Evrope. Nekateri so že prisotni pa še bodo prihajali. Poleg tega, vsa ta zgodba o uspehu je nastala na zelo sumljive načine. Vemo, da je nekaj gorenjskih gradbenikov propadlo zaradi poslov s Krim Elekto in tako naprej, da ne govorimo o kupljeni maturi. Torej bolj sporna oseba kot oseba, ki bi predstavljala neko zgodbo o uspehu. No, potem imamo tule še cel kup raznih čudnih poslov, ki so bili izvedeni predvsem v času direktorovanja gospoda Leniča. Glede na to, da so se v njegovem času dogajale finančne akrobacije, ki so živa umetnina, bi se vprašal, ali je on morda profesor umetnostne zgodovine, ker je pač take umetniške transakcije izvajal. Strinjam se, da je treba vzeti pod drobnogled tudi Mercator, kajti njegovih 68.000 parkiranih delnic v Triglavu in ocenjeno oškodovanje za 1,34 milijarde tolarjev je tudi stvar, ki naj gre v preiskavo. Na koncu bi še omenil, da bo gospod, ki je nekakšna žrtev ne vem česa, prejel 100 milijonov tolarjev odpravnine in se za njegovo prihodnost ni bati. Bolj se bojim, kako bomo našli sredstva, ki naj bi jih zagotovila KAD in SOD, za upravičence, ki se iz tega sklada financirajo. Zato še enkrat, podpiram ustanovitev komisije in upam, da bo pričela čim prej z delom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralno? Prosim.
Hvala lepa. Gospodu Ziherlu bi rad povedal, da je tu govoril o podjetju Obi kot balkanski kramariji. Gospod Ziherl, Obi je ena največjih investicij [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] Dovolite, bom povedal. Ena največjih [[...]]Bom podal [[...]]
Prosim, gospod Cvikl, res!
Bom podal svoj proceduralni [[...]]
Prosim, če mi pustite besedo. Rekli ste, da gre za proceduralno vprašanje. Prosim, s čim niste zadovoljni?
Nisem zadovoljen, gospod predsednik, da kot predsedujoči tu dovolite, da posamezni poslanci [[...]]S tem sem želel pojasniti, pomembna podjetja, ki delujejo na Slovenskem, med katerimi je tudi tuji investitor Obi, ki ni balkanska kramarija, ampak avstrijska podružnica Home Depoja, ena večjih trgovin na področju industrijske opreme, gradbeništva in tako naprej. In da vi kot predsedujoči v državnem zboru preprečite, da bi nekdo posamezna podjetja označeval kot balkansko kramarijo, in da zagotovite ustrezen nivo razprave. Že nekajkrat ste opozorili posamezne poslance. Jaz sem prej skušal braniti nekatere direktorje. Vem, da je vam vseeno, ali ti direktorji kaj znajo, ker niso vaši, jih je treba vreči, in to uspešno delate. Vendar seveda odganjate neposredno tuje investicije. Vi, gospod Ziherl, ste iz Škofje Loke, tam imate zelo pomembnega investitorja, ki v Unitechu dela vrsto zelo pomembnih proizvodov za vse evropske avtomobilske branže, volkswagne in audije. In če boste to delali, gospod Ziherl, in če boste vi to dovolili, potem se bo iz razprave o vprašanju prodaje deleža KAD-a in SOD-a zgodila razprava o neuspešnosti investicij v Sloveniji.
Hvala lepa, gospod Cvikl.
Tako da lepo prosim [[...]]Bom zaključil, ja, bom zaključil v okviru časa. Poglejte, mislim, da je res potrebno, da ponovno opozorite poslance vladajoče koalicije, da tu ne razpravljamo ne o balkanski kramariji, ne o posameznikih, ampak razpravljamo o tem, ali sta SOD in KAD v primeru posla Mercator res zaščitila lastnike KAD-a in SOD-a. In to so slovenski upokojenci in to so slovenski upravičenci za denacionalizacijo. In seveda vsako drugo razpravljanje je preprosto povzročanje velikih motenj v slovenskem gospodarstvu, vsako podjetje, ki se bo znašlo, po predlogu gospoda Tanka, danes na listi za preiskovanje, bi moralo v skladu s proceduro zakona o trgu vrednostnih papirjev umakniti trgovanje z borze, ker je vprašljiva njihova lastniška struktura, ker se bo o tem izvajala, če hočete, politična gonja v državnem zboru in to predlaga vladajoča koalicija, ki na eni strani reče smo za tuje investicije, na drugi strani pa jih uničuje z izjavami gospoda poslanca Ziherla.
Hvala lepa, gospod Cvikl. Hvala lepa. Replike na proceduralno vprašanje ni. Jaz bi vas še enkrat prosil, jaz sem dvakrat, trikrat, če se ne motim, vas lepo opozoril, kakšna je tema današnje razprave. Meni je nerodno, da bi vas stalno opozarjal. Predvsem pa mi je nerodno poslušati hude žalitve na račun nekaterih, ki jih tukaj ni in ki se ne morejo braniti. Nadaljujemo. Gospod Mitja Ljubeljšek, izvolite prosim.
Spoštovana kolegica, spoštovani kolegi. Razmišljal sem, če se sploh oglasim, glede na to, da nas je malo v dvorani, da je v opoziciji, meni se zdi, da sem preštel sedem kolegov in kolegica, kar pomeni, da to, kar mislim povedati, govorim bolj samemu sebi. Pa kljub temu. V svoji razpravi ne želim govoriti o posameznih v javnosti znanih in sumljivih lastninjenjih. O tem je bilo danes že kar nekaj slišanega in povedanega, ker smatram, da je to predmet parlamentarne preiskave oziroma komisije, če, ko bo ustanovljena in je ustanovljena. Zakaj podpiram sam ustanovitev samo ene parlamentarne komisije s predlaganimi gospodarskimi družbami, in ne samo ene, z eno samo gospodarsko družbo Mercator. Zato, ker to izhaja iz mojega pogleda in vtisa, ki sem ga dobil tako, kot večina državljanov na procese lastninjenja po letih osamosvojitve. Lastninjenje tako imenovane družbene ali državne lastnine na način, značilen za večino tranzicijskih držav, ko je ozek krog ljudi, managerjev in ljudi, ki so bili blizu uradni politiki izkoristilo nedorečeno in ohlapno zakonodajo, neučinkovite državne organe pregona, neučinkovito državno tožilstvo in sodstvo in z vedenjem in blagoslovom tedanje oblasti. Pojasnilo podjetja in družbe na razne čudne in dvomljive načine, s čemer so posamezniki neverjetno obogateli. Nastajal je elita novodobnih slovenskih tranzicijskih bogatašev v sozvočju z oblastjo in vladajočo politiko in to predvsem na račun ostalih državljanov te države. To je bil torej tranzicijski čas, kar ni nikakršno opravičilo za to, da je lahko nastajala na eni strani slovenska kapitalistična elita, na drugi strani pa je bilo vedno večje število nezaposlenih, preko sto tisoč in še večje število ljudi z minimalnimi in nizkimi dohodki, veliko njih na robu na socialnega preživetja. Ne morem mimo tega, da ne vprašam, kdo je v tem času, ko ste bili kolegi iz opozicije na oblasti, omogočil, da so nekateri postali neizmerno bogati in druge pahnili v nezaposlenost in revščino. Danes kar naprej trdite, da bodo bogati še bolj bogati in revni še bolj revni. Kdo torej pa je v zadnjih 12-ih letih naredil na eni strani bogate, in na drugi stani revne? Takratna opozicija sigurno ne. Kje so bili takrat, ob vseh teh dogajanjih, personalni, sindikalni liderji, da bi z demonstracijami preprečili stečaje podjetij, odpuščanje delavcev, krajo družbenega premoženja, sprenevedanje oblastnikov, arogantno zavajanje javnosti in tako naprej. Oblastna politika je predvsem ščitila na posreden in neposreden način ljudi, ki jih je sama postavljala na ključna mesta. Nastajale so neverjetne in v javnosti nekatere poznane politične, sorodstvene in klientelistične povezave s ciljem osebnega koriščenja, bogatenja in političnega vpliva skozi kapital. Zgodile so se afere SIB Banka, Zbiljski gaj, Banka Koper, Zavarovalnica Triglav, pivovarska afera, da ne naštevam. In sprašujem, kaj od tega je bilo razčiščeno. Kdo z imenom in priimkom iz teh afer je že bil pred sodiščem? Vse to se je dogajalo ob nemoči številnih oškodovanih, ponižanih in eksistenčno ogroženih državljanov te države. Nova vlada in koalicija je po lanskih volitvah sprožila procese saniranja slabega in zaskrbljujočega stanja. Tako na področjih izvršne oblastih kot v gospodarskih družbah, v katerih ima država še svoje lastninske deleže, kar seveda ni povšeči vam, kolegom iz opozicije, iz LDS in SD. Vsaka najmanjša sprememba obstoječega 12-letnega stanja pri vas budi neverjetne reakcije in nasprotovanja, groženj z ovadbami, referendumi, dokazovanju o kršenju zakonov, ustave, človekovih pravic in tako naprej. Karkoli že obračate, dokazujete, preprečujete ali grozite, resnica je samo ta, da so revni in bogati postali eni in drugi predvsem po vaši zaslugi. V vaši 12 letni vladavini, ko ste imeli vse zvode oblasti v svojih rokah in vam tega v vsem tem času opozicija ni mogla preprečiti, tisti, ki bi to lahko storili pa tega zavestno ali zaradi svojih privilegijev ali koristi niso hoteli, ali pa niso smeli. Ne morem razumeti, zakaj ste sedaj kar naenkrat močno zaskrbljeni za oškodovanje državnega premoženja v primeru Mercator in kako se na vse načine otepate parlamentarne preiskave v zvezi z domnevnim oškodovanjem državnega premoženja pri predlaganih gospodarskih družbah. Ne veste več, kaj bi še storili, da bi na vsak način preprečili parlamentarno preiskavo, kar kažete tudi s tožbo proti predsedniku državnega zbora. Sprašujem, ali ni edino prav, da vse predlagane primere pregleda ena komisija na osnovi kriterijev, ki jih bo sprejela s poslovnikom na začetku dela. Ali ni nenormalno, da bi dve komisiji obravnavali problem Mercator, vsaka komisija s svojimi pogledi in kriteriji. Ali ni še kako prav, da se pregledajo vsa predlagana podjetja in družbe in se na koncu naredi skupni seštevek morebitnega oškodovanja družbenega premoženja. Ali ni normalno, da se začne preiskava na začetku s prvim prodanim deležem in ne z zadnjim? Ali ni zelo korektno, da podpisani predlagatelji koalicije predlagajo kompromisno rešitev, ko predlagajo prioritete preiskave, kjer se primer Mercator premakne iz zadnjega prodanega mesta na visoko prioritetno šesto mesto od več kot osemdesetih predlaganih gospodarskih družb. Ali ni nekaj zelo narobe, da opozicija ne podpira preiskave vseh teh predlaganih družb? Kot poslanec, še posebno pa kot državljan pričakujem, da ne rečem zahtevam, čimprejšnjo parlamentarno preiskavo v vseh predlaganih družbah, ki bo ugotovila domnevno oškodovanje državnega premoženja, ugotovila odgovornost nosilcev javnih funkcij, na osnovi ugotovljenih nezakonitosti pa sprožila ustrezne, tudi sankcijske ukrepe. Morda bo po končani parlamentarni preiskavi postalo vsem nam bolj jasno, zakaj so bogati postali bogati in zakaj so revni postali revni in v koaliciji bomo naredili vse, da bogati ne bodo nepošteno še bolj bogati, revni pa veliko bolj revni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod magister Anton Rop. Se odpoveduje. Besedo ima gospod Srečko Hvauc. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo. No, jaz bi začel z zadevo Mercator. To, kar me moti je to, da nekateri vaši kolegi, ki ravnokar odhajajo iz dvorane, ker očitno tu samo oni znajo kaj pametnega povedati, odkrito govori o tem, da je v primeru Mercator brez kakršnegakoli suma dejansko šlo za oškodovanje, za nezakonito ravnanje in tako naprej. S tem gospodje prejudicirate zadevo, to je prvo kar je in če je to tako, potem ne razumem, če je vse jasno, če je vse zaključeno, zakaj sploh hočete komisijo, zakaj jo potrebujemo potem. Tudi ponavljanje raznoraznih številk okrog 29 pa milijarde in tako naprej, jaz mislim, da je to preuranjeno in dajmo času čas za to, da bomo dejansko prišli do pravih podatkov. Strinjam se s tem, da imamo vsi enake ustavne pravice, iz tega vidika bi mogoče bili vsi zadovoljni ali pa najbolj zadovoljni, če bi res ustanovili dve komisiji. Ampak, če sledimo logiki, da je potrebno za eno podjetje ustanoviti komisijo, potem lahko gremo tudi v drugo skrajnost in bi za vsako prodajo v preteklosti ustanovili posebno komisijo, pa bi potem imeli, ne vem, 83 komisij, pa bi v tem mandatu samo še v raznoraznih komisijah delovali, trošili davkoplačevalski denar, vse ostalo pa bi zanemarili. Zato jaz mislim, da odločitev o tem, da bi imeli dve preiskovalni komisiji ni racionalna, da tudi kar so kolegi iz LDS-a povedali, da se vsebina prekriva, mislim, da je edino logično in racionalno, da imamo eno takšno komisijo. Jaz sem pozorno poslušal obravnavo predstavnika LDS-a, kjer je zagovarjal, zakaj prednostna obravnava samo enega primera, ene prodaje, konkretno Mercatorja. In sicer, prvič, delnice so bile prodane v času sedanje koalicije. Kaj je pa to tako posebnega? To pomeni, da v času sedanje koalicije veljajo morebiti drugačna pravila, kot so veljala prej, drugačen pristop. Ali imajo napake, ki se bodo morebiti zgodile v tem mandatu te koalicije mogoče kakšno drugačno težo? Drugo, kar je bilo navedeno kot razlog za prednostno obravnavo je, da so se deleži prodajali neposredno v paketu brez razpisa. Ampak, če pogledamo podatke za pretekle prodaje, ki jih je bilo tudi kar nekaj, je večina teh deležev bila prodana na enak način, recimo Delo d.d., navajam iz enega poročila, pogajanja o prodaji je v skladu s svojimi pooblastili vodila uprava, ki je kontaktirala s posameznimi kupci delnic, se z njimi dogovorila za prodajno ceno, plačilne pogoje, sprejela odločitev o prodaji delnic in tako naprej. Ali je to transparentno? Je to to kar smo poslušali pri prejšnjih obravnavah, da bi bilo treba opraviti evropski javni razpis in kaj vem kaj še vse. Ne, gre za direktno prodajo. Uprava podjetja se je v imenu lastnikov - ker pač računam na to, da deleže oziroma delnice prodajajo lastniki - pogajala, dogovarjala in dogovorila. Tudi pri Gorenju, recimo, so potekali neki pogovori v smeri skupnega odkupa deleža Soda in tako naprej. To sta samo dva primera, ne bi več našteval, ker je bilo že kar nekaj teh stvari tudi navedenih. Pa gremo naprej. Škodljiva prodaja - postavlja se neka predpostavka, da je v primeru Mercatorja šlo za škodljivo prodajo. V primeru prodaje CM Celje je bila dosežena prodajna cena v višini 21.500 SIT za delnico oziroma vrednost celotnega paketa 205 milijonov in tako naprej. Glede na vrednost naložbe v knjigah KAD-a je bil dosežen negativni efekt v višini 131 milijonov, pri kupnini 205 milijonov. A tu pa ni šlo za škodljivo prodajo? Tu je bilo pa vse v redu in nihče ni predlagal ustanovitve komisije ali kakršnihkoli ukrepov. Naslednje, zakaj Mercator na prvem mestu ali pa izključno Mercator. Kolega Mitja je že povedal, od 83 podjetij se predlaga, da se Mercator uvrsti na visoko šesto mesto, čeprav je to zadnji primer take prodaje. To kaže na to, da nikakor ne onemogočamo opoziciji, da bi do te preiskave prišlo, pač pa dejansko v nekem realnem času lahko pričakujemo, da se bo to tudi pregledalo. Razloga za to sta vsaj dva. Prvi je ta, da bi želeli te trditve in obtožbe opozicije čim prej ovreči. Drugi pa je, mislim, še bolj pomemben: želimo, da se za vsa podjetja ali pa vsaj za večino podjetij, ki so se prodajala oziroma ti deleži, opravi preiskava. In Mercator, ki je na šestem mestu, je samo ena stopnička na poti k naslednjim podjetjem. Zato se bomo zanesljivo potrudili, da bo ta zadeva šla čim prej skozi. Sicer pa je sam gospod Rop prej povedal, da bi se dalo en primer raziskati približno v enem mesecu. In če bomo v šestem mesecu začeli preiskovati tudi Mercator, mislim, da to res ni tako nemogoč rok, da bi s tem bila pa dejansko onemogočena preiskava. In še nazadnje [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Kolega Cvikl, že par ur poslušam razpravo, tudi tvojo, pa ne skačem v besedo, zato bi prosil, da me ne motiš. In še na koncu, prav se mi zdi, da imamo eno preiskovalno komisijo, ki dela po enotnih kriterijih, ki bo imela po enotnih kriterijih tudi sestavljeno poročilo, zato da bomo lahko posamezne primere med sabo tudi primerjali. Zato podpiram ustanovitev komisije, ki bo raziskala primer Mercatorja in tudi vse ostale morebitne sumljive ali sporne primere. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat ima besedo. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana kolegica poslanka in kolegi poslanci! Mene pravzaprav niti preveč ne moti, če je toliko sedežev v tej parlamentarni dvorani praznih. Tudi prazna dvorana, posebej ko gre za parlamentarno dvorano, ima svojo govorico in svojo moč, sporočilnost slovenski javnosti, posebej če gre za prazne sedeže tistih, ki se jih vsaj malo dotika materija, ki je na dnevnem redu. Današnja razprava je definitivno pokazala, da je ustanovitev parlamentarne preiskovalne komisije utemeljena. Nujna je preiskava, ki bo ugotovila domnevno oškodovanje državnega premoženja prek transakcij KAD-a in SOD-a. Materije je dovolj, žal preveč. Sedaj je samo ključno vprašanje današnjega dne, ali dve, ali ena parlamentarna preiskovalna komisija. Imamo dve vlogi oziroma dve zahtevi za ustanovitev parlamentarne preiskovalne komisije, prvo in drugo, gledano potem torej po datumu in času in po številu podpisanih predlagateljev. Rad bi se na tem mestu postavil v bran predsednika državnega zbora, ki je na seji kolegija predsednika državnega zbora, ki je potekala celo v dveh delih, vložil, po mojem prepričanju, vse napore, da bi uskladili obe zahtevi po preiskovalni komisiji. Seveda je pri tem strokovno asistirala zakonodajno-pravna služba državnega zbora, v kateri sedijo ljudje z najvišjimi akademskimi naslovi in njihovih imen gotovo ne gre ignorirati. Jaz samo želim, da ta državni zbor čim prej ustanovi preiskovalno komisijo. Želim, da 31 kolegov, podpisnikov, tako imenovane druge zahteve po ustanovitvi parlamentarne preiskovalne komisije razume, da je njihova zahteva pravzaprav podmnožica prve zahteve, ki jo je podpisalo 39 poslancev. Mislim, da predlagatelji, 39 poslancev, da smo korektno upoštevali tudi zahteve druge skupine, s tem, da smo celo preiskavo transakcij, vezanih na Mercator, časovno favorizirali. Prepričan sem, da bo državni zbor imel srečno roko pri tem, ko bo imenoval člane te preiskovalne komisije in da bo izbral kvalitetnega vodjo, ki bo pokazal slovenskim davkoplačevalcem, kaj se je pravzaprav dogajalo v preteklosti in če hočete tudi letos v zvezi z oškodovanjem ali neoškodovanjem državnega premoženja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Pavle Rupar.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice, ne samo kolegi! Sicer sem se zelo težko odločil, da bi razpravljal ob tej točki, ampak kljub vsemu. Glede na to, kar sem danes slišal, pa mi vendarle ni notranji mir dal, da bi tu samo sedel in poslušal in mi dovolite samo nekaj mojih razmišljanj ob ustanovitvi teh preiskovalne komisije. Najprej seveda čisto preprosto vprašanje: zakaj taka borba za to komisijo? Zakaj se opozicija skupaj z mediji s takim pompom loteva svojo željo uresničiti v preiskovalni komisiji? Odgovor je preprost, vsaj kar se mene tiče. Ne da bi odkrili in želeli odkriti nepravilnosti ob prodaji deležev KAD-a in SOD-a, po mojem je zajec skrit v grmovju, ki se mu reče, prikriti tisto, kar bi lahko drugačna komisija odkrila. Kaj vendar je bilo v Mercatorju in v teh letih tega Mercatorovanja v Sloveniji, tako hudo narobe? Ali je res bistvo odkrivati nepravilnosti ob prodaji, če pa vendar na današnji dan delnice kotirajo znatno nižje, torej znatno nižje, kot trdi opozicija in veliko nižje kot jih je SOD in KAD prodal kupcem? Torej, kje je tukaj smisel te preiskovalna komisije. Bojazen. Bojazen, kdo in od kod pravzaprav, od predsednika Jankovića in vse poslovanje Mercatorja tako pompozno dobro in tako fino izvira. Izvira iz temelja, postavitve gospoda bivšega predsednika uprave s strani mojega kolega na levi, gospoda Ropa, ki je sam ničkolikorat zatrdil, da ga je politično nastavil zato, da je pač tam upravljal s tem premoženjem. Kako je pa upravljal? Naredil je veliko, vsaka čast. V Sloveniji imamo res ogromno nekih trgovskih centrov, nakupovalnih centrov, ki so urejeni po evropskih standardih in so res prijetni. V Tržiču so celo tri. V moji občini so postavili celo tri. Ampak kljub vsemu pa, ali so bili postavljeni pravilno, ali je to čista računica, so bili po Jugoslaviji postavljeni tako, kot se gre, je bilo tu kaj skritega, ali je to tisto, kar je treba odkriti v preiskovalni komisiji ali obratno ali z neko drugo komisijo prikriti? Danes ste rekli, sedem let bo ta komisija potrebovala, da pregleda vse, kar si želi, kar si je zadala. Sedem let, gospodje. Ali je bilo v teh 12-ih letih samo na tem delu gospodarstva toliko hudih zločinskih in napačnih odločitev ali prodaj, da bomo sedem let se "zafrkavali" zdaj s preiskavo vseh teh prodaj in neprodaj in vsega. Čisto preprosto, predlagam, da ta komisija ne postane zgolj komisija tega mandata, ampak kar stalni odbor. Ker očitno še dolga, dolga leta ne bomo odkrili vsega, kar ste počeli v preteklosti z državnim premoženjem. Že samo to, da se v javnosti pojavljajo vprašanja oziroma trditve ali celo dejstva, da je predsednik uprave, jokajoč možakar, ob odhodu v osmih letih nabral 8 milijard osebnega premoženja iz naslova Mercatorja. Ali mi lahko kdo to razjasni ali ta komisija, ki ste jo želeli, tudi to želi, ali je želela preiskovati? Kako dobiš milijardo tolarjev na leto? Ali delavke, ki so mu naredile špalir tam nekaj, da je odjokal v tistem regimentu in so jokale z njim vedo, da je ta gospod zaslužil 340 tisoč tolarjev na uro, na uro. Sedaj govori nekaj motečega in bi me prekinil. No, vi ki ste tako za proceduralni oziroma za resnico in tako zavzeti, pustite me. Ali je ena taka ura res lahko ura dela Jankoviča, s predpostavko, da je delal osem ur toliko vredna. Ali tiste prodajalke reve vedo, da je gospod ob odpravnini dobil toliko, kot štiri delavke v Mercatorju ne zaslužijo celo življenje. Celo življenje ne zaslužijo štiri delavke toliko, kolikor je on naredil oziroma dobil za odpravnino "kao" dobri Jankovič. Ali veste, to je treba ljudem povedati. Jaz sem prav vesel, da nastaja ta komisija in če je kdo zainteresiran, da si Mercator prvi pogleda, verjemite da sem to jaz iz teh naslovov. Tu je treba solze točiti, tu je treba jokati, pri teh denarjih, kako dobiti. Ampak oprostite, to je samo šele oče Jankovič. Kje so pa maturantje sinovi in kje so tetkice in "Elekte" in jaz ne vem kaj in jok in berem v časopisu, groza, rokometni klub bo propadel, sedaj ko Jankoviča ni. Saj ga ni s svojega denarja financiral, iz državnega denarja ga je.
Gospod Rupar [[...]]
In to je potrebno raziskovati. In to je potrebno odkriti in bi tudi prosil moje kolege, jaz bi zelo rad sodeloval v tem procesu, zelo rad, resnično rad, zato ker tudi jaz bi rad solze točil, res, verjemite mi, ampak ne zato, ker Jankoviča ni več, od veselja, ker je šel. In bi bilo zelo pošteno in pravilno vsem tistim delavkam povedati, kaj se je dogajalo z Mercatorjem, koliko ogromnega denarja je v Mercatorju bilo, ki je treba seveda odkriti kam vse je šel. Pa sem sedaj povedal samo en zelo, zelo banalen primer rokometa. Kje je še vsa tista grozna, grozna potrošnja Mercatorjevega denarja, ki je šla v politične namene. Jankovič je bil boter marsikaterega projekta gospodje, vi to dobro veste in jaz bi bil zelo, zelo iskreno vesel, če ta komisija začne takoj delati in če si za prvo točko svojega pregleda vzame Mercator. Res. In tisti, ki boste, delajte s polno paro, ne tako, kot vam polagajo sedaj na srce, delali boste en mesec eno tako luštno prodajo. Ne en mesec, vzemite si veliko več časa tu, pri Mercatorju. Pa odkrijte koliko tistega premoženja je res bilo izgubljenega pri prodaji oziroma koliko je tu nakladancij in laži. Pa jih je veliko in prišli boste do obratnih podatkov, do tistih milijard, ki jih ob tej izgubi očita opozicija, boste odkrili, da je to res delala včasih pozicija. In da ne gre samo za 40 milijard, da gre za zelo, zelo pa blazno večje denarje. Saj osem milijard ima samo gospod Jankovič. Saj mu jih privoščim, saj če nima kaj sedaj početi, ker je tako jokal, da bo sedaj torej brez službe, naj šteje, po jurja naj zmenja tiste milijarde, pa ima do konca življenja in še eno generacijo čas, da šteje. Samo šteje. Zato želim tej komisiji veliko, ne sreče, znanja predvsem in bodite odkriti in povejte, povejte, kje so nepravilnosti in kje so politične zlorabe, ki jih je kolikor jih želite. Hvala gospod predsedujoči.
Hvala. Prosim. Prosim. Proceduralno.
Jaz bi lepo prosil, če bi v skladu z določbami poslovnika, s 76. členom zagotovili to, da bi seveda tistim, ki govorijo v tem državnem zboru zadeve, ki niso na dnevnem redu, na dnevnem redu je odgovornost nosilcev političnih funkcij, na dnevnem redu je, gospod Rupar, odgovornost gospoda Janše, ki je v tem državnem zboru rekel, da se lahko sestaja s komerkoli hoče. Seveda se lahko, samo odgovornost mora nositi za to. In odgovornost je v tem, da je ta Mercator pod ceno prodal Italijanom [[...]]
Proceduralno vprašanje, prosim.
Moj proceduralni predlog je naslednji, gospod predsedujoči [[...]]
Omejimo se na proceduralno vprašanje, ne na razpravo.
Prosim lepo, da danes v teku razprave v polni meri uporabljate 76. člen in poslankam ter poslancem, ki ne govorijo o vsebini te preiskovalne komisije, ki je odgovornost političnih funkcionarjev. Tu imamo vrsto spretnega zavajanja in razpravljanja o zadevah, o katerih posamezniki pojma nimajo, zato da bi skrili, kaj je namen te komisije. Ustanavljamo komisijo za zaščito ugleda predsednika vlade, gospoda Janše, in komisijo za blatenje ugleda slovenskih gospodarstvenikov. To so dejstva! In seveda ne morem dovoliti, podpredsednik, da vi tu ne ukrepate, ko nekdo blati in govori o nekaterih, ki jih, prvič, tukaj ni, in govori o njih neresnice. Gospod Rupar, takšna je pač žalostna resnica! [[Oglašanje iz ozadja.]] Gospod Rupar, dovolite, da vam dam en primerček. Gospod Janša je s tega mesta pred nekaj meseci oziroma pred nekaj leti, ko je bil še opozicijski poslanec, govoril o tem, da je bila pri poslu prodaje Sistemske tehnike narejena škoda. Danes je izšlo mnenje računskega sodišča in mnenje računskega sodišča je to ovrglo [[...]]
Gospod Cvikl, hvala lepa! To je bilo proceduralno vprašanje.
In vse, kar želimo, je, da ovržemo sum oškodovanja. Zato predlagam, da se koncentriramo [[...]]
Gospod Cvikl, hvala lepa!
[[...]]na ustanovitev akta in da gospodu Ruparju izrečete ustrezen opomin.
Spoštovane gospe in gospodje, ne bomo nikamor prišli s takim načinom dela. Če bi rekel, da vsakemu kratim besedo, ne bi bilo prav. Pustil sem razpravo, vendar vas dvakrat, trikrat prosil, naj gre razprava v smeri dnevnega reda oziroma točke, ki jo obravnavamo. Zato zdaj ne dovolim nobenega proceduralnega vprašanja več, ampak dajem besedo gospe Majdi Širca. [[Oglašanje iz ozadja.]] Trudim se voditi sejo, ampak je včasih nemogoče. Prosim, kratko proceduralno vprašanje.
Gospod podpredsednik, v zaščito vas moram protestirati, da gospod Cvikl s proceduralnimi intervencijami zlorablja proceduro in vodi državni zbor! Gospod Rupar je govoril samo o tem, kar je LDS lansiral, o nepravilnostih Mercatorja. Samo o nepravilnostih Mercatorja je govoril! Oni so lansirali temo, zdaj je pa to proceduralno napačno. In prosim, ukorite gospoda Cvikla za takšno obnašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Hvala lepa za zaščito. Zaščitil se bom sam. Nadaljujemo, gospa Majda Širca ima besedo. Izvolite, prosim.
Spoštovani! Mislim, da je današnji razgovor zelo enostaven. Da gre v to smer, če hočeš nekaj onemogočiti, nevrotično zavračaš in na zvit način blokiraš. Kaj to pomeni? Pomeni, da te je strah. Strah te je zaradi tega, ker imaš slabo vest. Da hočeš nekaj prikriti, prikriti resnico. To je to, kar danes počnete. To pomeni po drugi strani na nek način že priznanje in krivdo. V eni drugi terminologiji, ki jo uporablja psihoanaliza, pomeni to potlačitev. Ampak tisto, kar je potlačeno, se vedno vrne in prav to je srž današnje diskusije: prekriti in potlačiti priznanje krivde.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Najprej protest. Mislim, da ste pri vrstnem redu ravnali napačno, vendar da si ne bom jemal svojega časa, mi prosim odgovoriti kasneje. Bom končal, zakaj so bili gospod Rupar, gospod Horvat pred nami, ki bi morali očitno biti pred njimi.
Bom kar odgovoril. Zato, ker sta bila gospod Jože Horvat namesto gospoda Mikoliča in gospod Rupar namesto Bogomira Zamernika. Odgovor je pravilen in napisan na mojem listu.
Odgovor seveda ni pravilen, ampak o tem potem. Tudi meni je šlo na jok ko sem poslušal znanega nadpoštenjaka gospoda Ruparja, župana Tržiča in pa poslanca tega zbora. Z vsemi čustvi se pridružujem njegovi skrbi in tistim delavkam, ki jih je pomiloval. Vendar ne bom o tem. Mislim, gospod predsednik, ki ga danes tukaj ni, in poslanci iz koalicije, mislim, da vam je opozicija z današnjim pismom in s predlogom, ki ga je vodja poslanske skupine dal, omogoča pravzaprav razmislek. Mislim, da smo vam dali možnost, da razmislite o tem, kako se iz te zagate, ki ste jo skuhali sami, pravzaprav izvleči na najboljši način, ker vidim, da v razpravah, ki jih pravzaprav predstavljate, nimate dovolj močnega argumenta, da bi utrdili to vašo zahtevo za komisijo. In mislim, da smo vam pravzaprav s tem, ko smo vam predlagali, ali da ločeni komisiji delata vsaka na svojih primerih ali da oblikujemo skupno komisijo, pri kateri na prvo mesto preiskave postavimo Mercator in da ta Mercator vodi nekdo, ki je podpisan na tej zahtevi za preiskovalno komisijo 31 poslancev, pravzaprav dosežete tisto, čemur mi običajno pravimo kompromis. Mislim, da bi bilo o tem razmisliti in mislim, da bi bilo prav, da predsednik razmisli tudi o tej prekinitvi seje in tako ravna, kot mu dajemo možnost. V vseh vaših razpravah, ki ste jih dali, je bilo po starem obdobju, po 12 letih, eno samo pluvanje, eno samo negiranje doseženega. Pozabili ste na 12 let razvoja Slovenije, pozabili ste na visoko gospodarsko rast, pozabili ste na dvig standarda, pozabili ste na vstop v EU, pozabili ste na vse tisto, kar je bilo pozitivno. Skušali ste poiskati same negativne zadeve, kar vam ni uspelo, ker ste naštevali kot iz nekega telefonskega imenika, v katerem so firme napisane, firme, ki nimajo popolnoma nič z današnjo temo. Torej, žal tu nimate argumentov. In svoje uspehe ste dopovedovali ali prikazovali v primerjavi s temi uspehi prejšnjih vlad, z banalnimi dosedanjimi uspehi: to so nalepke, pa notarske storitve oziroma notarske tarife. Če je to primerljivo z 12-imi leti stalnega dviga slovenske družbe, slovenskega gospodarstva, potem morate seveda to krivičnost pri sebi preveriti. Torej, tako kot drugim nekaterim nam, mi tudi delujete kot večna opozicija, pa čeprav ste sedaj v drugi vlogi. Navadite se na ta položaj, da ne iščete torej krivcev za svoja ravnanja pri drugih, ki so to pokoro že doživeli z rezultatom na volitvah. Potem ste navajali neke primere, ki ne zdržijo nobene kritike. Recimo, gospod Sok je navajal primer Tovarne sladkorja Ormož. Očitno je torej privatizacija, v kateri so Nizozemci prevzeli večinski delež skupaj z Italijani. Torej domačin je in tisti konec pozna in ve, da če ne bi Nizozemci tega prevzeli, danes tovarne sladkorja več ne bi bilo. Z našo kmetijsko politiko, z našo, torej tehnologijo z našim obvladovanjem procesa, z našim trženjem tovarne sladkorja več ne bi bilo, če ne bi bilo Nizozemcev. To je njemu seveda dobro jasno, znano, ampak je to uporabno za današnjo priliko, ko očita, da torej, ta TSO, sedaj po tržnem redu sedaj nima možnosti preživetja. Kdo pa je takrat, ko so Nizozemci vstopali, vedel o EU-ju, kdo je vedel o tržnem redu in te zgodbe seveda nima smisla vlačiti na plano. Gospod Jerovšek je govoril o korupciji kot o "rak rani" nekega obdobja. Jaz verjamem, da je govoril o sedanjem obdobju. Pri tem je pozabil, da je ta korupcija, torej še danes dejstvo, da je v vašem obdobju mnogo večje dejstvo, vi pa hočete seveda negirati in razvrednotiti in razveljaviti s tem, da torej ukinjate Kosovo komisijo. Istočasno pa govorite o "rak rani" te družbe. Prav tako je prej govoril, da je bilo prej medije strah, sedaj so avtonomni in svobodni. Torej, ta trditev ne gre skupaj z neko drugo njegovo trditvijo, da so Jankovića mediji napravili za heroja. Če bi bili pod našim vplivom - pravi pa, da so svobodni - so torej ti mediji naredili verjetno pod vplivom njihovim Jankovića za heroja, za uporabo, za te prilike, ki jih danes poslušamo. Kako je pravzaprav prišlo do te komisije? Torej, znana je zgodba, kdo je prvi javno povedal, da se bo komisija ustanovila, to je bila skupina SD-ja in pa skupina LDS-a. Vi ste takrat skočili in po dolgem dolgotrajnem iskanju in načinu oblikovati takšno komisijo skupaj s predsednikom državnega zbora, ste našli neko formo, ki seveda ne vzdrži danes nobene presoje. Časa zmanjkuje, zato 10 minut žal ni na razpolago. Moram pa reči enostavno, meni se zdi, da vi zavračate preiskavo Mercatorja vsaj iz treh razlogov. Prvič, ker so v letu 2006 lokalne volitve, nočete tega buldožersko slabo dobljenega imidža, ki ga ima z buldožerskim kadrovanjem, prenašati v leto 2006, ker bi vam to škodilo na lokalnih volitvah in s tem bi izgubljali rejting, in verjetno tudi lokalne volitve. In ker enostavno gospodje, ki sedite v koalicijskih vrstah, ne morete torej iti v preiskavo proti svojim vodjem, proti gospodu Janši, proti gospe Kosem, proti gospodu Vizjaku, saj so to vaši kolegi. Vi ste vsi Janša in ne morete torej vi, Janše, voditi preiskave proti Janše. Tako ne more gospod nadpoštenjak, gospod Rupar, voditi preiskave proti Janši, tako ne more gospod Grims, ki ima svoje težave v stranki, voditi preiskave proti Janši, ker bi imel še večje težave. Lepo vas prosim, ne nas farbati s tem, da torej komisije nočete, na prvo mesto ne morete postaviti Mercatorja, bojite se tega, ker bi morali seveda posegati po lastnih vrstah. In zato še enkrat, zmanjkuje časa, predlagam, da razmislite, držite malo to vehemenco na stran in skušajte najti kompromis z nami [[...]]
Hvala lepa, gospod Petek. Čas vam je potekel. Prosim? Samo moment, da se umirim. Repliko ima kdo, prosim? Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi samo gospodu Petku rad odgovoril, da me je napačno razumel. Jaz sem opozoril na to, kako je dolgoročno lahko prodaja živilsko-predelovalne industrije tvegan posel. Nisem govoril o tem, da je bila v tistem trenutku odločitev napačna, s tem se bo ukvarjala komisija. Hotel sem samo odgovoriti na to, kaj pomeni s stališča sprejetega tržnega reda sladkorja, danes ta situacija za tovarno sladkorja v Ormožu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kdo ima še repliko, prosim? Gospod Grims.
Hvala za besedo. Nenavadno je, da moram odgovarjati, čeprav danes sploh še nisem dobil besede, pa vendarle naj to storim s preprosto uporabo ustavnega prava. Poglejte, ustavo je treba vedno brati kot celoto. In iz slovenske ustave, iz poslovnika in pa iz zakonov, ki urejajo parlamentarno preiskavo, nedvoumno in povsem jasno sledi, da je o eni zadevi lahko ustanovljena samo ena komisija in torej vodena samo ena parlamentarna preiskava. Vsakemu poštenemu državljanu, vsaki pošteni državljanki, vsakemu dobronamernemu človeku, ki ima pozitiven odnos do svoje države in do pravnega reda, je dovolj, če se to pove enkrat, za vas naj torej to povem dvakrat. Iz slovenske ustave, iz zakonov in iz poslovnikov, ki urejajo parlamentarno preiskavo nedvoumno sledi, da je o eni zadevi mogoče ustanoviti samo eno preiskovalno komisijo in voditi samo eno preiskavo. Zato pa, da do tega čim prej pridemo in da bo, upam, čim prej uspešno končala svoje delo, pa se tudi odpovem tisti napovedni razpravi, h kateri sem bil sicer kasneje prijavljen. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rupar, imate besedo, replika.
Hvala, predsedujoči. Gospodu Petku repliciram. Gospod Petek, meni do danes ni bilo moči, niso dokazali nobenega kaznivega dejanja, čeprav sem bil po lumparijah LDS-a ničkolikokrat ovaden, ničkolikokrat tožen, vedno pa čakam na resnico. In tako kot sem nekomu pisal nedavno, resnica pride vedno, tudi v tem primeru Mercatorja bo prišla. Mediji so naredili Jankoviča za heroja. Seveda, saj če bi bili mediji vsaj delno porazporejeni po tem političnem prostoru, bi o njem govorili resnico, tudi tisto, ki sem vam jo jaz povedal. In ne nazadnje, gospod Petek: ja, če smo vsi Janše, prav, smo Janše, vi ste vsi Ropi.
Besedo ima gospod Ciril Testen. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci! Glede na to, da je bilo že veliko povedanega, bom se jaz poskušal skoncentrirati na delo komisije, ki je nedvomno bila povod za to, da danes razpravljamo o tej temi. Komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ je zasedala o tej temi trikrat in prej je gospod Cvikl omenil odgovornost političnih funkcionarjev. Ta komisija je zasedala, jaz bom rekel, v neskladju z delom, ki je za to komisijo določeno. Se pravi, da kot politični funkcionar je odgovoren za to, da je bila komisija nepravilno sklicana. Prej je bilo tudi rečeno, da je prva predlagala sklic ustanovitev komisije SD, to ni res. Ustanovitev komisije smo že na komisiji za nadzor proračuna kot pobudo predstavili pozicijski poslanci, ker pa nismo bili uslišani, smo že poslanska skupina Nove Slovenije na tiskovni konferenci predlagali ustanovitev komisije, sicer z nekoliko drugačno vsebino, s tem, da bi se preiskovalo vsa oškodovanja, ne pa samo Mercator, kot so želeli opozicijski poslanci. Kar se tiče komisije, jaz moram reči, da smo že na prvi seji komisije pozicijski poslanci ugovarjali in smo zahtevali mnenje zakonodajno-pravne službe o pristojnosti komisije. Gospod predsedujoči nam je obljubil, da bomo to mnenje dobili na naslednjem sklicu. Žal do tega ni prišlo, čeprav smo ga potem ponovno zahtevali. To mnenje smo dobili šele po tretjem zasedanju te komisije na isto temo in šele na zahtevo poslanske skupine SDS in Nove Slovenije. Koalicijski poslanci smo na komisiji tudi zahtevali, da počakamo na izsledke, ki jih bo ugotovila Ljubljanska borza in Agencija za trg vrednostnih papirjev, da bi na tej osnovi imeli nekaj boljše temelje, kot samo časopisne članke, s katerimi smo šli v prvo, drugo, pa mislim, da tudi danes veliko več argumentov za razpravo nimamo - govorimo o cenah, po katerih so bile Mercatorjeve delnice prodane, pa žal ne vemo, katera cena je prava. Ne vemo, ali obstajajo ponudbe, kakšne ponudbe obstajajo, kakšne cenitve obstajajo, uradno nič ne vemo in jaz mislim, da tipamo v temi in da to bo šele komisija lahko ugotovila. Šele ko je prišlo do tretje obstrukcije, so se stvari premaknile in potem so se hitro odvijale v to smer, da je bilo predlagano, da se ustanovita v razmaku parih dni dve komisiji. Res je, da so prišli v javnost, se pravi preko medijev, prvi na vrsto oziroma prvi so predlagali komisijo s strani LDS, res pa je tudi, da smo, kot sem že prej povedal, predhodno ustanovitev drugačne komisije predlagali tudi mi. Zato jaz mislim, da je ustanovitev komisije zelo nujna in tudi jaz se strinjam s tem, da bi Mercator pri preiskavi dobil določeno prednost, ker menim, da po vseh teh izsledkih, ki jih zadnji čas smo dobili, da je to nujno in da se bo v primeru Mercator ugotovilo še marsikaj zraven prodaje KAD-a in SOD-a, marsikaj, kar se je zgodilo, česar do sedaj nismo vedeli in tudi marsikaj še ne vemo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Dimitrij Kovačič, izvolite prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Opozicijski poslanci v svojih razpravah venomer očitajo koaliciji, da preprečuje ustanovitev preiskovalne komisije, kar naj bi bilo storjeno s tem, da pač ne dovolijo, da bi se ustanovila preiskovalna komisija na podlagi njihove zahteve, ki so jo vložili. In to naj bi bila kršitev ustavnih pravic, ki jih poslanci imajo. Pri tem očitajo tudi našemu predsedniku državnega zbora, da s tem, ko na dnevni red ni dovolil uvrstiti predloga za ustanovitev preiskovalne komisije, ki so jo zahtevale prej omenjene opozicijske stranke, krši ustavo. Neverjetno, kako lahkotno se izražajo takšne ocene, in to ravno s strani opozicijskih poslancev, ki so v preteklih mandatih, ko so bili sami del vladajoče koalicije, prikrojevali pravila igre po svoji podobi in v skladu s svojimi interesi. Sedaj, ko pa predsednik državnega zbora deluje in v celoti spoštuje ustavo in zakone, pa opozicija pravi, da tega ne sme početi, pač pa bi moral odločati tako, kot to želi opozicija, pa čeprav to ne bi bilo zakonito. Za kaj pravzaprav gre? Res je, da o uvedbi parlamentarne preiskave ni mogoče odločati, pač pa se uvede po samem zakonu, če so izpolnjeni zakonski pogoji za to, in ti so, če to zahteva kvalificirana skupina poslancev. V našem primeru gre za dve zahtevi, ki se nanašata na ugotavljanje odgovornosti v zvezi z domnevnim oškodovanjem državnega premoženja pri prodaji deležev Kad in Sod. Obe zahtevi se nanašata na oškodovanje državnega premoženja, ki naj bi bilo storjeno s prodajo deležev Kad in Sod. Razlika je le v obsegu preiskave: prva zahteva se nanaša na 83 prodaj, druga zahteva pa se nanaša samo na eno prodajo. Če bi se zahteve nanašale na različne prodaje, potem ustanovitev dveh preiskovalnih komisij ne bi bila sporna. Vendar pa se obe zahtevi za preiskavo prekrivata, ne sicer v celoti, kajti po eni zahtevi gre za 83 prodaj, v drugem primeru pa za eno, kot sem že povedal. Vendar pa je ta ena že zajeta tudi v prvi zahtevi. Torej, druga zahteva za preiskavo, ki jo je vložila opozicija, je v celoti zajeta že v prvi zahtevi, ki jo je vložilo 39 poslancev. In ta zahteva je bila vložena prva. Dveh preiskav o isti stvari pa seveda ni mogoče voditi, kajti tega ne dovoljujejo temeljna pravna načela, tudi tista, ki se nanašajo na človekove pravice. Kršitev človekovih pravic je vsekakor podana, če se zoper nekoga vodita o isti stvari dve različni preiskavi. Nekdo je rekel, da sicer razume skrb za človekove pravice, vendar pa naj bi tu šlo za visoke funkcionarje, vključno s predsednikom vlade. Ja, ali za njih pa človekove pravice ne veljajo, ali kaj? Ali človekove pravice niso univerzalna pravica, ki velja za vse? Ali pa morda po vašem za nekatere človekove pravice ne smejo veljati? Tega ne razumem. In čim je vložena zahteva, ki izpolnjuje pogoje za uvedbo preiskovalne komisije, se ta komisija mora ustanoviti, ne z glasovanjem, ampak neposredno po določilih samega zakona o preiskovalni komisiji. Drugi zahtevi, ki želi ustanoviti preiskavo o zadevi, ki je že zajeta v prvi zahtevi, pač ni mogoče ugoditi. Treba je spoštovati pravo. Tej zahtevi ni mogoče ugoditi, ne zaradi tega, ker niso izpolnjeni pogoji pri vlagateljih, pač pa zato, ker ni mogoče uvajati preiskave o zadevi, pri kateri je preiskava že uvedena; to sem tudi že povedal. Gre za temeljna pravna načela, tudi povedal bom, kje to piše, gre za temeljna pravna načela, ki jih ni mogoče zanikati in ne upoštevati v imenu nekaterih višjih ciljev ali interesov. Vsi ti višji cilji in interesi, zaradi katerih naj bi predsednik uvrstil in dovolil ustanovitev še ene preiskave o isti zadevi, ki jih nekateri poudarjate, ne smejo nikogar privesti v skušnjavo, da bi kršil temeljna pravna načela. In ko govorite, da to nikjer ne piše, in govorite, da se uporablja, da to ni sodni postopek, kazenski postopek in tako naprej, in govorite, da se analogno lahko uporablja kazenski postopek samo takrat, kadar neko določilo zakona o preiskavi neposredno napotuje na zakon o kazenskem postopku, se čudim zlasti mojim kolegom pravnikom, da ste enostavno zamolčali 19. člen - ne verjamem, da ga ne poznate 19. člena tega istega zakona, ki pravi: "Poleg določb zakona o kazenskem postopku, ki se po tem zakonu neposredno uporabljajo", o tem ste govorili, "se glede drugih vprašanj, ki z njim niso urejena, smiselno uporabljajo ustrezne določbe zakona o kazenskem postopku." Torej, tukaj vidite, to ste pa zavestno zamolčali. Pravite tudi: "Dovolite opoziciji, da uvede preiskavo o prodaji Mercatorja." Ampak, ne gre za to, ali želimo dovoliti ali ne, pač za to, da tega ne smemo narediti. In predsednik državnega zbora ne sme kršiti osnovna pravna načela v imenu kogarkoli, ne opozicije, ki sedaj to želi, ne kogarkoli drugega, tudi morda kdaj drugič ne v interesu koalicije, ki bi kdaj v prihodnje to želela. Cilj ne opravičuje sredstev. Če zakon, ustava ali temeljno pravna načela nekaj ne dovoljujejo, ne poskušajte tega kljub temu izsiliti. To ni potem več pravna država, ampak prilagajanje prava trenutnim potrebam. Imamo ustavo, imamo zakone, imamo poslovnik državnega zbora, imamo temeljna pravna načela in to so okviru ravnanja državnega zbora in predsednika državnega zbora, ki je prvi, ki se mora tega držati, in to ne glede na to, ali to kdaj ne ustreza eni, drugi ali tretji strani v našem parlamentu. V zahtevi za uvedbo preiskave je tudi navedeno, da se bo zadeva Mercator prednostno obravnavala. Med 83. zadevami se predvideva, da bo obravnava Mercatorja obravnavana kot 6. Torej, to je vsekakor prednostna obravnava, saj se bo obravnava vršila v prvi štirinajstini vseh zadev, ki jih preiskava zajema. Torej, to dokazuje, da ima zadeva Mercator v očeh predlagateljev, to smo pa 39 poslancev, vsekakor visoko prioriteto obravnavanja. Ne vem, zakaj bi le opozicija imela možnost uvajati preiskave o določenih vprašanjih, zlasti še, če tega ne storijo ali pa svojega namena, da to storijo, ne uresničijo v razumnem roku, in v tem primeru je šlo ravno za to. Opozicija je vsekakor imela možnost zahtevati preiskavo o prodaji Mercatorja, pa tega ni storila. To je storila šele, potem ko se je za to glede na medijske odmeve in dvome pa tudi dvome opozicijskih poslancev, odločila skupina 39 koalicijskih poslancev. Šele potem, ko je bila zadeva za uvedbo preiskave že vložena, pa se je zbudila tudi opozicija in je zbrala 31 podpisnikov in zahtevo vložila v državni zbor. Žal prepozno, da bi bilo komisijo mogoče ustanoviti, saj je, kot sem že povedal, to pravno nedopustno. Preiskava o prodaji Mercatorja pa bo seveda uvedena in ni nobenega razloga za bojazen, da postopek te prodaje ne bi vzeli pod drobnogled. In se bo v primeru morebitnih nepravilnostih v postopku ugotavljala tudi odgovornost nosilcev javnih pooblastil, normalno, tako kot tudi v vseh drugih primerih, ki jih bo komisija obravnavala. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in seveda opozicija [[...]]
Čas je potekel.
[[...]]pravico in dolžnost - zaključujem - pri tem sodelovati. Zakaj se želi temu izogniti, pa seveda ni stvar predlagateljev, ampak si mora pripisati [[...]] [[Izklopljen mikrofon.]]
Prosim, gospa Beblarjeva, prosim.
Hvala lepa za besedo. Torej, jaz imam proceduralni predlog. Namreč, iz te zadnje razprave, ni replika, ki jo je tukaj pred nami podal gospod Kovačič, izhaja, da zavaja nas in javnost v tem smislu, kako ravna, po kakšnih postopkih, po kateri zakonodaji preiskovalna komisija, ko je ustanovljena. Ko je citiral 19. člen zakona o parlamentarni preiskavi, je citiral tisti člen, ki govori o tem, da če ni drugače določeno, je pristojnost sodišča po tem zakonu sodišče prve stopnje v Ljubljani. In potem drugi odstavek pa pove: "Če v zakonu o parlamentarni preiskavi ni izrecno določeno, da veljajo določbe zakona o kazenskem postopku, se lahko smiselno uporabljajo določbe v zakonu o kazenskem postopku." Govoril je, da ta zakon tudi določa, da ni mogoče ustanoviti hkrati dveh preiskovalnih komisij. To ni res. Poglejte, že iz 2. člena, ki pravi: "Če o neki zadevi že teče kazenski postopek, to ni ovira, da ne bi bila v okviru pristojnosti državnega zbora izvedena tudi parlamentarna preiskava." Se pravi, ta zakon nam pove, da lahko hkrati tečeta in kazenski postopek pred sodiščem in parlamentarna preiskava v državnem zboru. In jaz bi samo to prosila, če lahko pride predstavnik zakonodajno-pravne službe in nam pove: v interesu poslancev, v interesu odločitve na današnji seji državnega zbora in v interesu prave informiranosti javnosti, kaj tukaj počnemo. Ne more vsak pripeljati nek podstavek v nekem stavku, v nekem določilu zakona o parlamentarni preiskavi in se nanj sklicevati in pri tem še poudarjati, da govori kot poznavalec pravnega reda Republike Slovenije. Lepo prosim, to je že več kot smešno, to je mizerno in prosim, dajmo si vzeti čas in povabimo tiste, ki nam lahko tukaj o teh stvareh verodostojno, kredibilno kaj strokovnega povedo. Hvala.
Hvala lepa. Marsikaj je bilo danes rečenega. Težko je ocenjevati, kaj je pravilno ali ne, čeprav bi lahko uporabil 66. člen, ki pravi: Če ocenim, da je treba na sami seji razrešiti določeno pravno vprašanje, lahko pozovem predstavnike zakonodajno-pravne službe, da na seji podajo ustno mnenje. Seveda predstavnik zakonodajno-pravne službe lahko zahteva primeren čas za pripravo takšnega mnenja. Odločil se bom, da nadaljujem kljub tej pripombi s sejo. Prosim?
Gospod podpredsednik, jaz mislim, da je to napačna odločitev. Peti odstavek 66. člena je zelo jasen. Jaz mislim, da danes popoldne poslušamo cel kup političnih diskvalifikacij in interpretacij pravnih mnenj s strani "tako zvanih" pravnikov, ki so popolnoma nasprotni temu, kar je pisalo v nekaj mnenjih zakonodajno-pravne službe. Zakonodajno-pravna služba je v svojem prvem mnenju na zahtevo 39 poslancev povedala, da ta ni določna, da ta ni jasna v svojem namenu in je seveda hkrati za mnenje, v mnenju na zahtevo 31 poslancev rekla, da je ta popolna. Zakonodajno-pravna služba - ne tako zvani pravniki, gospod Kovačič - je seveda to dala tudi pisno. In šele potem, ko je bilo dano mnenje zakonodajno-pravne službe na našo zahtevo, je seveda prišlo do vprašanja dopolnjevanja. Tako bi prosil, gospod predsedujoči, da vendarle ocenite, da danes razpravljamo o zelo pomembnem pravnem aktu in da iz razprave, ki sledi, ki jo danes cel dan poslušamo, ki je pravzaprav politično obsojanje vnaprej, kot da že poslušamo poročilo 39 poslancev o pač temu, kaj oni želijo v tej parlamentarni preiskavi, da to na ustrezen način vendarle spravimo v razumne okvire. Razumne okvire nam seveda običajno glede na določbe 66. člena, kadar se nam pojavijo določena pravna vprašanja, lahko pomaga razrešiti zakonodajno-pravna služba. Zakonodajna-pravna služba je na sam postopek dala nekaj mnenj, nekatera mnenja so bila dana tudi v eni uri pred sejo kolegija predsednika državnega zbora, ko je bilo v interesu predsednika državnega zbora, da je dobil potrditev, da gospod Tanko končno pravilno prepisal iz parlamentarne preiskave 31 poslancev, kaj je potrebno reči glede določnosti zahtev. Jaz bi lepo prosil, da tukaj smo pač slišali različna mnenja tako imenovanih pravnikov in zato menim, da je edino verodostojno, da zakonodajno-pravna služba poda pravno mnenje, kot je zahtevala kolegica poslanka Darja Lavtižar Bebler. In vaša odločitev, da ne boste pozvali zakonodajno-pravne službe, ni ustrezna. Ni ustrezna. Vi sami ste ugotovili, da imamo razpravo, ki je daleč od vsebine in mnenje zakonodajne-pravne službe bi nam jo pomagalo umestiti v razumne okvire. Zato prosim, če premislite o svoji odločitvi [[...]]
Hvala lepa, bom premišljeval. Gospod Tanko, imate besedo. Prosim? Ja, proceduralno.
Hvala lepa. Jaz bi predlagal kolegom iz Liberalne demokracije, da si preberejo mnenje zakonodajno-pravne službe, ki ga je zapisala ob vašem primeru, vaši vložitvi. Mnenje je pripravil ustavni pravnik, zunanji svetovalec državnega zbora, dr. Miro Cerar, ki je navsezadnje tudi sin podpredsednice stranke Liberalne demokracije, tako da ne bi bil kakšen sum na kakšno subjektivnost. - Prosim, da me pustite pri miru, boste potem lahko razpravljali naprej. - In pod točko D mnenja je zapisano: "O istem predmetu preiskave ni dopustno odrediti dveh parlamentarnih preiskav, saj bi to pomenilo kršitev načela zaupanja v pravo oziroma načela pravne varnosti - v oklepaju - [[predvidljivosti in zanesljivosti prava]] " kot sestavnega dela načela pravne države iz 2. člena ustave. Tudi v nadaljevanju pod točko D je zapisano naslednje, citiram: "tudi, če je druga zahteva vložena, še preden je odrejena parlamentarna preiskava na podlagi prve vložene zahteve, je treba v zgoraj opisanem smislu ugotoviti, v kolikšni meri se zahtevi vsebinsko prekrivata. Toda kljub temu, da gre v tem primeru za dve načelno enakovredni ustavni pravici dveh enakovrednih predlagateljev, je treba prvovloženi zahtevi priznati primaren pomen v smislu, da se v primeru delnega ali celovitega prekrivanja vsebin obeh zadev vsekakor odredi parlamentarna preiskava na podlagi prvovložene zahteve po načelu časovne prioritete uveljavljanja pravice. Šele nato pa se prouči možnost oziroma nujnost uvedbe parlamentarne preiskave z drugo vloženo zahtevo. In tudi, ko smo na kolegiju obravnavali to temo, je dr. Miro Cerar povsem nedvoumno ugotovil, da prva zahteva, ki jo je vložilo 39 poslancev, v celoti povzema zadevo iz vaše zahteve tako po vsebini - piše vse v mnenju - kot tudi po obrazložitvi in je tudi izjavil, da je pravzaprav v celoti povzeto vse, kar je bil predlog vaše zahteve. Tako v tem delu ne vidim nobenih posebnih razlogov, da bi o čemerkoli kakorkoli drugače razpravljali. Sicer pa bi se še odzval, gospod kolega Cvikl, da bi bil na vašem mnenju bolj previden, kar zadeva žalitve kolegov poslancev v državnem zboru. Jaz iz vaše zahteve oziroma [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]nismo ničesar prepisali [[...]]
Hvala lepa, gospod Tanko. Čas je potekel [[...]]
[[...]]še 15 sekund.
Čas je potekel.
Ne, imam še 15 sekund. Povzeli smo tisto, kar je nalagala zakonodajno-pravna služba državnega zbora in nič drugega.
Hvala lepa. Proceduralno? Gospod Potrč, ravnokar ste na vrsti za besedo. Vam jo bom dal. Izvolite, prosim. Kaj želite?
Gospod predsedujoči, jaz bi prosil, da ko ste dali gospodu Tanku proceduralno, da mu daste še vsaj 5 sekund, da pove, kaj je njegov proceduralni predlog. Naš proceduralni predlog je zelo jasen: namesto da nam gospod Tanko tukaj čita, kaj je mnenje zakonodajno-pravne službe in to izvlečena mnenja, bi predlagal in mi smo predlagali v skladu s poslovnikom, ki ne predvideva, da v primeru, če poslanci zahtevajo mnenje zakonodajno-pravne službe, da to bere vodja največje poslanske skupine. To mnenje poda predstavnik zakonodajno-pravne službe, ki se ga pozove, da na seji ustno poda pravno mnenje. Gospod Tanko namreč ni pooblaščeni predstavnik zakonodajno-pravne službe, ali se pa jaz motim, pa je to vmes postal. Zato bi prosil, predsedujoči: gospod Tanko ni pojasnil svojega proceduralnega predloga, on je samo bral nek del mnenja, kar samo pomeni, da je očitno tudi na strani vladajoče koalicije potreba, da slišimo mnenje zakonodajno-pravne službe. In predlagamo, da v skladu s petim odstavkom 66. člena, tudi zaradi potrebe, da bi gospod Tanko bral prave zadeve iz mnenja zakonodajno-pravne službe, daste možnost - mi smo podali proceduralni predlog in da ga upoštevajte - in na tej podlagi pridemo do mnenja, ki bo podano tukaj. Namreč, gospod Tanko je pozabil prebrati zelo pomemben stavek v vseh teh mnenjih, in to je najprej stavek v mnenju, ki je napisano 27. oktobra za vaše mnenje, da je zahteva, ki jo je podala skupina 39 poslancev, preširoka tako glede namena in da presega meje pristojnosti komisije kot takšne. Gospod Tanko, gospod Cukjati bi moral na podlagi tega mnenja od 27. oktobra vašo zahtevo zavrniti. Mnenje na našo zahtevo pa je bilo dano korektno. Jaz vem, da imate predsednika državnega zbora in da vplivate, celo predstavljate se v imenu zakonodajno-pravne službe tukaj, in da imate vso politično moč, da ustanovite samo parlamentarno preiskavo, ki jo boste vodili na vaši strani. Vendar ne morete ne vi ne predsednik državnega zbora in ne državni zbor v celoti vzeti ustavne pravice. In za to tu gre. Mi vam ne oporekamo, da nimate parlamentarne preiskovalne komisije, tega vam nihče ne oporeka; mogoče ste se pa kdaj pač zbudili kot opozicijska stranka. Oporekamo pa vam, da ne dovolite, da bi od vas neodvisna parlamentarna preiskovalna komisija preiskovala gospoda Janšo, ki je v poslu Mercatorja naredil za 29 milijard škode. To je bila naša zahteva in predlagam, da dobimo mnenje zakonodajno-pravne službe.
Hvala lepa. Kljub temu da predlog, ki ga je dala gospa Beblerjeva, ni v direktni zvezi s tem, kar danes obravnavamo, in da je tudi na kolegiju predsednika bilo že sklenjeno - lahko bi bila tudi zahteva po dopolnjenem dnevnem redu - ter kljub temu da sem vam tudi prebral ta člen, se je nekoliko težko odločiti o tem. Zato bom prekinil sejo za 15 minut in se bom posvetoval s pravno službo ter povedal svoje mnenje. Prekinjam sejo. Nadaljevali jo bomo ob 16.05 uri.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci nadaljujemo s prekinjeno sejo državnega zbora. Glede na to, da je bila prekinitev odrejena s strani predsedujočega za posvet s pravno službo, bi prosili tiste, ki ste zastavili vprašanja zakonodajno-pravni službi, da še enkrat zelo jasno formulirate vprašanje, spremlja nas zakonodajno-pravna služba, in bo potem po koncu razprave odgovorila na vsa zastavljena vprašanja - na tista, ki so jasno zastavljena. Kajti, zakonodajno-pravna služba nima jasno zastavljenega vprašanja in bi prosil, če bi še enkrat ponovili vprašanje. Gospa Beblarjeva, izvolite.
Gospod predsednik, v času tehnike, tehnologije in podobnih reči seveda ni težko najti iz magnetograma točno zastavljeno vprašanje, ki sem ga [[...]]
Še ni na voljo magnetogram.
[[...]]- pod vsebino - bo pa v naslednjih dveh minutah - bo točno predočeno, o čem in kako smo govorili. Imela sem proceduralni predlog, ki je temeljil na oceni, da je očitno še veliko nerazčiščenih vprašanj, ki zadevajo mnenje zakonodajno-pravne komisije v tistem delu, ko je rekla, da hkrati v državnem zboru ne moreta potekati dve preiskovalni komisiji z isti vsebino. Govorila sem tudi o tem že prej v svoji razpravi, da ste se vi pri tem, ko ste se odločili tako kot ste se, sklicevali na mnenje zakonodajno-pravne komisije v tem smislu, da ne more potekati sojenje o isti zadevi hkrati na dveh različnih forumih, pri čemer sem ugovarjala, da to, kar tukaj počnemo, seveda, ni kazenski postopek. Parlamentarna preiskava je nek postopek, "sui generis" - o tem, seveda, vemo tisti, ki vemo - in da se v tem smislu ni mogoče sklicevati na to, na kar ste se sklicevali vi, namreč "ne bis in idem". In tudi, ko bi se lahko vsebinsko sklicevali na to, trdim, da to ni vaša pristojnost. Te pristojnosti vam ne daje ne ustava, ne zakon o parlamentarni preiskavi, ne poslovnik o parlamentarni preiskavi in tudi ne poslovnik državnega zbora. Torej, niste vi tisti, ki bi lahko presojali, ali je mogoče uvrstiti na dnevni red ustanovitev parlamentarne preiskave po 93. členu ustave, kajti ta ustavna določba je jasna, pravi, da je v tem primeru, ko zahteva ustanovitev preiskovalne komisije ena tretjina poslancev, državni zbor dolžan odrediti ustanovitev takšne parlamentarne preiskave. In potem v nadaljevanju smo govorili še o tem, in to je tudi vsebina naše tožbe, ki smo včeraj naslovili na obe sodišči, namreč, zakon o parlamentarni preiskavi ne ureja vprašanja, kadar sta hkrati ustanovljeni ali ko naj bi bili hkrati ustanovljeni dve konkurenčni preiskovalni komisiji, in da ne izloča možnosti, da sta hkrati ustanovljeni dve takšni preiskovalni komisiji, katere predmet preiskave se v nekem delu prekriva. In še več, na razpravo danes gospoda Kovačiča, ki je trdil, da hkrati ne moreta biti ustanovljeni dve preiskovalni komisiji, sem prebrala 2. člen zakona o parlamentarni preiskavi, ki zelo jasno pravi: "Če v neki zadevi že teče kazenski postopek, to ni ovira, da ne bi bila o njej v okviru pristojnosti državnega zbora izvedena tudi parlamentarna preiskava." Iz česar izvajam naslednji zaključek, da sta morda ali pa verjetno možni tudi dve preiskovalni komisiji hkrati. Iz tega sklepam, pojavlja se cela vrsta relevantnih pravnih vprašanj, na katera moramo dobiti odgovore [[...]]
Gospa Beblerjeva, čas za proceduralni predlog [[...]]
Zato sem prosila, da pridejo predstavniki [[...]]Oprostite, gospod predsednik, rekli ste, naj razložim točno, kaj je vprašanje. In to zdaj počnem [[...]]
Ampak v okviru proceduralnega predloga.
Zato sem predlagala, da pride sem predstavnik zakonodajno-pravne službe in odgovori na ta vprašanja. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Po končani razpravi se nam bo pridružila zakonodajno-pravna služba in bo odgovarjala na ta vprašanja. Besedo dajem gospodu Potrču. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Glede na vsebino dosedanje razprave, čeprav ne pričakujem, da bom dobil kakršnokoli potrditev ali pa da se bo spremenila vsebina, razen kolikor nam bo čas potekel, bi rad poudaril naslednje. V naši poslanski skupini sploh ne razmišljamo o tem, da bi imeli kakršnekoli pomisleke zoper odreditev parlamentarne preiskave, ki je predlagana danes s strani 39 poslancev. Vsak, ki trdi kaj drugega, si izmišlja, govori neresnico in nalašč spreminja dejstva. Drugič, prepričani smo, da bi enaka pravica morala biti zagotovljena tudi 31 poslankam in poslancem in da ni nikjer v doslej zapisanih gradivih, tudi zakonodajno-pravne službe, možno izpeljati nobenega zaključka, ki bi kazal na kaj drugega. Tudi vi, gospod predsednik, za to opore niste imeli, razen če niste želeli do konca prebrati gradiv, ki jih je zakonodajno-pravna služba pripravila. Toda, kot naslednje, niti slučajno ne pričakujem, čeprav zelo cenim predlog gospe kolegice Darje Lavtižar Bebler in vašo odločitev, da bo služba prišla, da bomo po mnenju službe kdorkoli od nas, ki imamo različne politične interese, z njim soglašali. Mi smo na žalost vajeni delati tako, da vsak bere točno tisto, kar njemu odgovarja, in na podlagi tistega dela tudi pravne sklepe. Zato moram reči, da mi je žal in da mi je kdaj pa kdaj tudi neprijetno, pa da me je kdaj pa kdaj kot pravnika tudi sram, kako dela ta državni zbor in kako vodstvo tega državnega zbora ne poskrbi, da bi delal drugače. Pri tem mislim tudi na vas in vaša ravnanja, ker diskusija med nami, kaj kaj pomeni, kaj ne pomeni, ne spada sem v ta krog, ker smo državni zbor in političen organ, in misliti, da bom jaz gospoda Tanka, Soka ali pa on mene prepričal o tem, ali prav razumeva ali ne nek člen ustave ali pa neko povezavo med členi - ne bova se, ker imava vsak za to svoj političen interes. In ker je gospod Tanko bral, jaz imam pa to pravico, ker imam razpravo, stališče službe, bi ga lepo prosil samo zaradi magnetograma, da ta isti dokument in tudi vas prosim, gospod predsednik, poslušate do konca, gospod Tanko [[...]]"če bi državni zbor v okviru možnosti, ki jih dopuščata drugi in tretji odstavek 4. člena poslovnika o parlamentarni preiskavi, ob strinjanju vlagatelja prve zahteve, prvopodpisani Jože Tanko, le-to dopolnil tako, da bi se v njen okviru preiskava o prodaji deležev KAD-a in SOD-a v Mercatorju obravnavala prednostno" - to je na prvem mestu, preberem še enkrat, to je na prvem mestu za tiste, ki sedite na ušesih - "ter upoštevaje tudi dokazne predloge iz druge zahteve, potem bi bila pravica vlagateljev druge zahteve materialnopravno realizirana že v primeru parlamentarne preiskave, ki je bila odrejena zgolj na podlagi prve zahteve." Naprej, še mnogo jasneje: "v primeru, da vlagatelji prve zahteve le-te ne bi na naveden način prilagodili časovni dinamiki in dokaznim predlogom" - ne bi na navedeni način prilagodili dinamiki in dokaznim predlogom - "kot jih glede prodaje deležev KAD-a in SOD-a v Mercatorju terja drugo vložena zahteva, potem bi to vodilo v bistveno drugačno pravno kvalifikacijo" - v bistveno drugačno pravno kvalifikacijo, in naprej - "v tem primeru se namreč ob upoštevanju celotnega konteksta vsebine vsake od vloženih zahtev pravkar omenjena časovna dinamika kaže kot izrazito pomembna, bistvena prvina parlamentarne preiskave, ki je ni mogoče zanemariti, ignorirati. Če torej vlagatelji prve zahteve v tem pogledu le-te ne bi v zgoraj opisanem smislu ustrezno dopolnili oziroma prilagodili, potem bi moral državni zbor odrediti tudi parlamentarno preiskavo na podlagi druge zahteve". Preberite si do konca in kdor zna korektno ta tekst brati kakorkoli drugače kot tako, da druga zahteva ni vključena v prvo, ker ni upoštevana tudi ta bistvena časovna komponenta, ker je izrecno govora o tem, da mora biti Mercator na prvem mestu, če ni, prihaja do popolnoma drugačnih pravnih kvalifikacij, takšen za mene narobe bere tekst oziroma ga namerno zlorablja. Vi drugi pa lahko meni rečete kaj drugega, jaz sem bral ta tekst. In značilno za vas je, spoštovani kolegi, da praviloma berete prvi del stavka ali pa tekst do tam, kolikor vam odgovarja. Jaz sem ga prebral skoraj do konca, tisto, kar je na koncu, se mi ne zdi več bistveno. Zato prosim lepo, ni bilo nobene, ampak prav nobene podlage za to, če bi brali tudi mnenje zakonodajno-pravne službe dobronamerno in korektno, ne pa skozi politična očala in politične interese, da ne bi bila tudi zahteva za parlamentarno preiskavo 31 poslancev dana na dnevni red oziroma da bi tudi vi, gospod predsednik, poskušali prigovarjati, svetovati podobno prvopodpisani skupini, da sprejme Mercator ne samo slučajno med triinosemdesetimi na šesto mesto in z začetkom obravnave v letu 2006, ampak na zelo odrejen način. To je prvo. Drugo. Jaz upam, da nisem spregledal, jaz sem šel prav z vidika možnosti uporabe in citiranja 31. člena ustave, ki izrecno govori o kazensko pravnem načelu, gledat celotna stališča zakonodajno-pravne službe. Sklicevanja na to načelo in na 31. člen nisem našel. Morda je bil v kakšnih ustnih razgovorih pojasnjen - morda, dopuščam to možnost - v pisnih gradivih ga ni. In z mnogimi, tudi ustavnimi pravniki, sem govoril in so rekli, to gre za popolnoma drugo materijo. Zaradi tega na tej točki govoriti, da bi iz načela "ne dvakrat o isti stvari" oziroma latinsko "ne bis in idem", ki ga vsi, ki smo en letnik jusa - no, prvi letnik ne, drugi, ker v drugem smo imeli kazensko pravo - delali, to načelo poznamo, pa ga nismo pozabili, ker je pač res tako uveljavljeno načelo. Samo še enkrat govorim, kar sem rekel. To načelo velja za kazensko pravo, tisti, ki bere polovično ustavo in preiskovalne komisije šteje za pravosodne organe, spet ne zastopi niti osnov jusa, pa mu ne zamerim, samo potem naj o tem ne govori. Potem naj pove svoje politično stališče, ne pa govori o tem, da se da iz preiskovalnih komisij delati sorodne primerjave, kot je sodni postopek. Ne, daleko od tega! Nima zveze z sodnimi postopkom, razen da varuje priče, izvedence, preiskovance in podobno, da jim ne bi preiskovalna komisija kakorkoli lahko od njih zahtevala stvari, ki bi bile neustrezne. In že v samem postopku preiskovalnih komisij so varovane človekove pravice. Zato to zakon ureja in jih ni treba nič posebej varovati. In postaviti se na stališče, da bodo kršene človekove pravice zato, če nekdo mora na preiskovalno komisijo priti - to je narobe svet! To je narobe svet, potem jih ukinimo. Če pa so zato, da jih imamo, potem je treba delati v preiskovalnih komisijah tako, da te pravice ne bodo kršene; kavtele, varovalke, za to pa so v zakonu sprejete. In na koncu naj povem, da je bilo danes rečenih mnogo, mnogo stvari, ki, vsaj kar zame zadeva, v to vsebino ne sodijo. Bile so grobe žalitve in obdolžitve ljudi, izgleda, da marsikateri skupini poslank in poslancev takšen način dela odgovarja. Če bi želeli zagotavljati korektnost medsebojno obravnave, bi imeli predsedujoči ogromno dela. Jaz vem, da bi to delo bilo težko, odgovorno, neprijazno. Samo, če je lahko neprijazno do 31 poslank in poslancev in jim onemogoči uveljavitev ustavne pravice, bi bilo lahko neprijazno tudi do posameznega poslanca, da se ga opozori: "Gospodje, lepo prosim, ne govoriti o ljudeh, o tem, kako so do premoženja prišli, kaj so delali, kje je jasno, nezakonito in podobno, kar je vse danes v tej dvorani bilo izrečeno. Naj sklene, kar mene zadeva in tega se zelo dobro zavedam in tudi moja poslanska skupina, vemo, da bo danes parlamentarna preiskava ustanovljena. In prav je, to je v skladu z ustavo in zakonom. Pričakujem, da se boste spametovali - in zavestno uporabljam ta izraz - in da boste ugotovili, da je prav, da se parlamentarna preiskava ustanovi tudi na podlagi zahteve 31-ih poslank in poslancev in da jo vzporedno z določenim časovnim zamikom ali podobno vodimo. Kar sicer bo za mene in tudi glede na izjave, ki so bile v tej razpravi dane, v magnetogramu razprave, imam izrecno zapisano stališče gospoda Soka - zdaj, ko govorim kot poslanec, ga lahko citiram: "Tako bi bilo - da zaključim - nelogično, da bi tisti, ki so to omogočili, ki so 12 let imeli v rokah škarje in platno, sedaj naenkrat postali preiskovalci". In to samo v primeru ene prodaje, v primeru Mercatorja. Gospodu Soku se zdi nelogično, da ima tudi 31 poslank in poslancev enake pravice, kot jih ima 39-ih drugih. On lahko presoja, v katerem primeru je mogoče ustanoviti preiskovalno komisijo, v katerem pa ne in jaz, gospod Sok, politično vas v celoti razumem in sprejemam na znanje, da vi ne želite, da se ta preiskovalna komisija Mercatorja ustanovi, da bi jo vodili tisti, ki so po vašem mnenju 12 let vladali, pa čeprav so izvoljeni poslanci in čeprav so zdaj v opoziciji. Samo gledano z vidika parlamentarne preiskave in funkcioniranja državnega zbora je to nesprejemljivo stališče. In ste vi tisti, ki onemogočate, da bi bila parlamentarna preiskava oblikovana. In gospod predsednik je sledil tej logiki in nam je to parlamentarno preiskavo s svojimi odločitvami onemogočil. Jaz mislim, da je to, bi rekel, slabo, da ni dobro, ampak še enkrat povem, pričakujem, da boste ugotovili, da je treba oblikovati tudi drugo parlamentarno preiskovalno komisijo. Vem, da poslovnik o parlamentarni preiskavi ima določbe, ki vam bodo še vedno omogočale, da boste vedno imeli v parlamentarni preiskovalni komisiji potrebno večino, morda celo da mi nikoli ne bomo mogli imeti tretjine, ki lahko sama predlaga dokazne sklepe in še to ne bo mogoče. In vem zagotovo, kar vemo vsi, da preiskovalna komisija pripravlja stališča in predloge, pripravlja poročilo. Državni zbor je tisti, ki to poročilo sprejme ali ne, v eni vsebini ali pa z ločenimi mnenji. In tudi če bi hkrati dve komisiji delali in tudi če bi dve komisiji prišli do različnih ugotovitev, bi bilo edino, kar bi lahko bilo sporno z vidika posameznika, da mora pred dve komisije priti in odgovarjati na korektna vprašanja, ker ta vprašanja, če bi se preiskovalna komisija korektno vodila, morajo biti korektna. To je edino kar je. Kaj bi bila pa na koncu ugotovitev, bi bila enega samega državnega zbora, ker več jih nimamo, nimamo jih več, hvala bogu, in v tem enem državnem zboru bi lahko zagotovili, da bi tudi v primeru različno časovno končanih ugotovitev opravili skupno razpravo in skupno odločanje, torej to, kar vi govorite, da se ne sme in ne more narediti je bla, bla, bla, političen cilj, ki ga pač želite na vsak način doseči. Jaz vam svetujem, politični cilji naj ne bodo nad nespornimi pravnimi dejstvi, ki morajo biti enako upoštevana za vse. Hvala.
Hvala gospodu Potrču. Besedo ima gospod Sok.
Hvala lepa. Veseli me, da sem na vrsti takoj za gospodom Potrčem. In moram reči, da edino, kar se z njim globoko strinjam je to, da tisto, kar nam paše slišimo, tisto kar nam ne paše, ne slišimo. In to velja gospe in gospodje za vse. Torej, vi pravite, da komisijo, ki jo je predlagala opozicija v primeru preiskave Mercator, moramo ustanoviti takoj, in strinjate se tudi, da se ustanovi komisija, ki jo predlaga 39 poslancev. Sprašujem vas, kakšen smisel ima ustanoviti dve komisiji, če nam je cilj vsem, da se preišče to, kar v predlogu tega sklepa piše. In prvič, ali je prodaja deleža KAD-a d.d. in SOD-a delniške družbe v gospodarskih družbah, kjer sta imla svoje deleže potekala transparentno in v skladu z vsemi zakoni in predpisi? Se strinjamo vsi s tem. Drugič, ali je bila prodaja deleža KAD-a in SOD-a v gospodarskih družbah, kjer sta imela svoje delež, izvedena gospodarno, predvsem je potrebno odgovoriti na vprašanje kako se je določalo prodajno ceno. Se strinjamo vsi. Ali je pri prodaji deleža KAD-a in SOD-a v gospodarskih družbah kjer sta imela svoj delež prišlo do oškodovanja družbenega premoženja in v kakšni višini? In pa še četrti sklep. Odgovornost nosilcev javnih pooblastil, da je do škodljive prodaje deleža KAD-a in SOD-a v gospodarskih družbah, kje sta imela svoj delež prišlo in kakšni so bili motivi in ozadja prodaje. Vsi se strinjamo. In prepričan sem, da komisija, ko bo sestavljena, lahko v dokaznem sklepu, ko ga bo sprejela, tudi določi, da se pač Mercator preiskuje prvi. Lahko to določi. Komisija lahko takšen sklep sprejme, še zlasti glede na nekatere okoliščine, ki so se pojavile pozneje, ko smo to komisijo že zahtevali - to pa je razkritje pogodbe, s katero je Mercator [[pod narekovaji, oni sicer pravijo, da ne, ampak nekateri smo prepričani, da ja]] parkiral delnice v pretežni lastnini države, torej v Triglavu, po določeni ceni in z določeno pogodbo, da lahko te delnice po isti ceni uprava Mercatorja odkupi. Torej ni nobenega razloga, da se ne bi komisija tega vprašanja lotila kot prvega. In danes nas je bilo tu kar nekaj, ki smo predlagali, naj komisija, ko bo ustanovljena, to tudi stori. Nadalje, vi, gospod Potrč, pravite, da preiskovalna komisija nima kompetenc, kot jih imajo sodni organi. Ja, kdo je pa to trdil? Tega ni pravzaprav nihče trdil. Tega ni nihče rekel. Saj tega se vsi zavedamo, da nima. Da pa ima nekatere kompetence v skladu s poslovnikom o delu preiskovalne komisije, v skladu s kompetencami, ki jih imajo preiskovalni organi, to pa je nesporno. Komisija lahko vabi priče, lahko te priče tudi zasliši, pričo da lahko tudi privesti pred komisijo in podobno. To pa so posamezna dejanja, ki jih imajo preiskovalni organi in ki se jih lahko posluži tudi ta komisija. Se pravi, ne polagati poslancem v usta tistega, kar nihče ni trdil in kar nihče ni zagovarjal. Sigurno je, da ne more takšna komisija izdati zapornega naloga, ali kaj podobnega. Rad pa bi opozoril na nekaj povsem drugega. In sicer, v začetku novembra lani, ko so potekala intenzivna pogajanja o sestavi nove vladajoče koalicije, je Evropska banka za obnovo in razvoj objavila analizo slovenskega gospodarstva z naslovom "Strategija za Slovenijo". In ena od njenih osrednjih ugotovitev je bila povezana z ugotovitvijo, da je v Sloveniji v nadpovprečno velikem lastniškem deležu še vedno lastnik država. Med drugimi novimi članicami Unije je imela Slovenija v letu 2003 [[ker je to poročilo bilo za leto 2003]] najmanjši delež zasebnega sektorja. To je ugotovitev Evropske banke za obnovo in razvoj. Poročilo ugotavlja, da je proces privatizacije državne lastnine v zadnjih dveh letih v Sloveniji močno zaostal, in to kljub dejstvu, da je državni zbor sprejel program pospešene privatizacije državnega premoženja. Analitiki te banke so opozorili, da bi morala naša država pri privatizaciji državnega premoženja upoštevati zlasti ugodne privatizacijske učinke na večjo produktivnost in konkurenčnost podjetij, ki povečujejo blaginjo vsega prebivalstva. In, poglejte, ko se je nova vlada tega tudi dejansko lotila, se je zagnal vik in krik okrog prve tovrstne prodaje. Se pravi, naenkrat niso problem vse prodaje, ki so se izvršile, problem je nastal samo v tej eni. In, seveda, v vladajoči koaliciji se s tem enostavno ne moremo sprijazniti in zakaj se tudi bi, zakaj bi se pa s tem sprijaznili, da se preiskuje samo ena. Torej, zahtevamo, da če ste to že želeli, da se pogleda še ostale prodaje in to kljub dejstvu, ki ga je danes tukaj povedala gospod Rop, da bo za vsako od teh preiskav 83 oziroma 84 naštetih podjetij, ki smo jih potem dopolnili v tem našem predlogu, da bo za vsak tak pregled potrebnih šest mesecev. Sprašujem, ali je bilo tudi za prodajo potrebni šest mesecev? Seveda ne. Prodalo se je hitro, ne vem koliko je bilo potrebno za prodajo, ampak šest mesecev sigurno ne, ker gospod Rop je potem izračunal, da bi za teh 83 primerov potrebovali 41 let, to je več kot je izraelski narod potoval skozi puščavo v obljubljeno deželo. 41 let, jaz mislim, da ne vem od kod to. Ko pa se je dejansko prodajalo tako na hitro v par letih, ste ustvarili v tej državi določene kapitalske barone, ki danes razpolagajo z milijardami in sedaj bi se naj nekdo 41 let ukvarjal s tem, od kod njim premoženje, ko pravzaprav vrabci na strehi čivkajo, od kod jim je to veliko premoženje prišlo. Torej, tisto kar je potrebno v tej zadevi ugotoviti in kar lahko ta komisija v zadevi Mercatorja hitro ugotovi, je trditev, ki je prav tako bila tu izrečena, to pa je, da sta kupca teh delnic delovala kot povezani osebi. Torej, to mora komisija ugotoviti in če to ugotovi, potem so te vaše trditve prave, če pa ugotovil, da Istrabenz in Pivovarna Laško nista delovale kot povezani osebi, potem pa so, jaz moram reči, da nisem neki strokovnjak za delnice in tako naprej, za borzo, ampak če to ne velja, potem pa so te vaše trditve o 30-ih milijardah, o 3000 stanovanji, na stanovanja se očitno zelo dobro spoznate, ker ste imeli tam odličnega strokovnjaka na tem področju, gospoda Ovna, potem so pa te trditve in nenehno ponavljanje ene in iste, kaj naj temu rečem drugo, kot lahko da laži, bodo se izkazale kot neupravičene, vendar je res, da če eno in isto laž ponavljaš v javnosti, da potem tudi na nek način to postane resnica. In še ena trditev gospoda Potrča. Namreč, on je ugotovil, da glede na to, da je vladajoča koalicija predlagala to komisijo, da bo potem tudi vladajoča koalicija vodila in da se to do sedaj še ni zgodilo, to ni res, kajti sam sem iz zapiskov, ki tukaj obstajajo izbrskal, da je komisijo v primeru raziskav prodaje orožja na predlog, opozicija jo je predlagala, vendar jo je takrat vodila vladajoča koalicija, konkretno gospod Moge, ki tudi sicer ob vsaki priliki to zgodbo iz te komisije v tem državnem zboru rad obnavlja. Da zaključim. Jaz mislim, da se je po lanskoletnih volitvah, ko je Forum 21 močno podprl strankarski dvojec LDS in Združeno listo, takrat se je še tako imenovala, na volitvah pa je potem prišlo do preobrata, da se je marsikomu podrl svet, če pa se to ne bi zgodilo potem pa bi seveda sčasoma pomembni lastniki korporacij postali samo člani Foruma 21 in ti bi danes v Sloveniji odločali o vsem, kar se tiče pač našega skupnega življenja v tej državi. Hvala bogu, da se to ni zgodilo. Hvala.
Hvala gospodu Soku. Gospod Cvikl. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Najprej glede hitrosti. Slabo se da prodati zelo hitro. In to je seveda gospod Janša naredil. V slabi uri in pol sestanka je prodal in Mercator in dosegel dogovor glede lastniške spremembe v nekaterih bankah in seveda v zelo pomembni družbi Delo. In mi želimo samo odgovoriti in iskati njegovo politično odgovornost. Vi pa želite zaščititi predsednika vlade in zato ste pripravljeni blatiti ugled celotne slovenske gospodarske sfere in to je slabo, gospod Sok. To je slabo, gospod Tanko. To vlogo ste imeli, ko ste bili opozicija [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]oktobra in te vloge takrat niste izkoristili. Sedaj nam ne dovolite, da bi pregledovali gospoda Janšo. Mi to obžalujemo [[...]]
Gospod Cvikl, čas [[...]]
in bomo uporabili vsa sredstva, da bomo to naredili v nadaljevanju. Hvala lepa, gospod predsednik.
Besedo ima [[...]]Seznam razpravljavcev je zaključen. Besedo imajo še predstavniki predlagateljev. Če ne. V imenu predlagateljev? Prosim.
Hvala lepa. Jaz mislim, da sem dolžan odgovoriti na nekaj, kar je bilo izpostavljeno v današnji razpravi. Ne bom pa posebej se odzval na to, kar je gospod Cvikl s svojim nastopom povedal. Namreč na to poniglavo obnašanje smo nekako že navajeni in mislim, da je bolje, da govorimo "adrem" kot "ad personam". In seveda v tej obliki ne bom razpravljal. Moram pa reči, da sem razočaran nad tolmačenjem gospe Lavtižar Beblerjeve, ko je kot razlog za to, da je možno oblikovati dve preiskovalni komisiji, se sklicevala na 2. člen zakona o parlamentarni preiskavi, v kateri pravi, da če je v neki zadevi že uveden kazenski postopek, da ni to ovira, da se lahko uvede tudi parlamentarna preiskava. Pa vendar, tukaj gre za dve različni vrsti preiskave, ampak tukaj pa govorimo o isti vrsti preiskave, o parlamentarni preiskavi in jasno je, da se seveda v istovrstni preiskavi, o isti zadevi ne more izvajati dveh preiskav. Tako je v kazenskem postopku, tako je v drugih postopkih in seveda je pa še enkrat potrebno zelo jasno povedati, da 19. člen zelo jasno pravi, ko govorite, da analogna uporaba kazenskega postopka se uporablja samo v primerih, kjer je to eksplicitno zapisana, kot je na primer vabljenje in zaslišanje prič ali preiskovancev. In ravno glede tega 19. člen pravi, bom še enkrat prebral, poleg določb zakona o kazenskem postopku, ki se po tem zakonu neposredno uporabljajo, se glede drugih vprašanj, ki z njim niso urejene, torej drugih vprašanj, da se smiselno uporabljajo tudi druge ustrezne splošne določbe zakona o kazenskem postopku. In tukaj je ves odgovor na vse to, kar, o čemer danes govorimo in o čemer vi pravite, da nikjer ne piše, da se to ne sme zgoditi. Tukaj, tukaj piše. In ko govorimo, da nekdo želi odvračati preiskavo, je treba tudi zelo jasno povedati, da ima opozicija vso pravico in možnost v preiskovalni komisiji sodelovati, ugotavljati dejansko stanje in morebitno odgovornost nosilcev javnih pooblastil pri prodaji državnega deleža v Mercatorju. Ne razumem zakaj tega ne želite. Tega vam nihče ne brani, zakaj potem tako govorite. Nihče vas ne ovira pri tem, češ da vam vladajoča koalicija onemogoča preiskovanje. Kako vam onemogoča, če pa sami ne želite v tem sodelovati. Tako ste povedali. Vam je očitno le do tega, da skušate v javnosti ustvarjati vtis, da vam nekdo nekaj onemogoča, dejansko pa si sami sebi onemogočate preiskavo, saj ste najavili, da pri preiskavi ne boste sodelovali. Ne želite sodelovati. Imate vse možnosti, da preiskujete, nihče vam tega ne odteguje ali brani, zato ne zamegljujte in ne manipulirajte z javnostjo. Več poslancev je tudi omenjalo nekdanjega predsednika uprave Mercatorja. Nekateri so ga hvalili, nekateri drugi grajali. Sam se do njegove uspešnosti ali neuspešnosti ne bom opredeljeval. Dejstvo pa je, da je bil tedaj, ko je začel voditi Mercator, politično nastavljen. To je dejstvo. Konkretno ga je na to mesto nastavil bivši predsednik vlade, kar je tudi sam zelo jasno povedal slovenski javnosti preko televizije. Verjamem, da je bila politika, ki je imenovanega gospoda nastavila, z njim zadovoljna. O tem ne dvomim. Vendar pa to njihovo zadovoljstvo ne more biti objektivno merodajno, kajti politika večkrat primarno pred gospodarskimi interesi zasleduje tudi druge cilje. Glede nato, da je bil gospod Jankovič sedaj razrešen, ampak sedaj pa ne politično, ampak so ga razrešili lastniki, ki so gospodarske družbe, dobro vemo, kdo ga je razrešil, ki pa prav gotovo zastopajo izključno gospodarski interes - izključno gospodarski interes zastopajo gospodarske družbe, zasebne gospodarske družbe pa zastopajo svoj zasebni interes. In glede na to, torej, je uspešnost predsednika uprave vsaj dvomljiva, če ne kaj drugega. Lastniki so očitno ugotovili, da bivši predsednik uprave le ni bil tako zelo uspešen, kot nekateri govorijo, pač pa so se lastniki zasebne gospodarske družbe odločili za zamenjavo. Prav gotovo ne zato, ker želijo uspešnega menedžerja zamenjati za manj uspešnega, pač pa prav nasprotno. To so zakonitosti kapitalskega trga - biti čim bolj uspešen. V politiki veljajo včasih tudi drugačne zakonitosti. In tedaj, ko je politika v Mercatorju še imela moč, danes je nima več, takrat je sama nastavljala ljudi, takrat so očitno veljale drugačne zakonitosti. In samo še ena stvar za zaključek. Ko ste nekateri rekli, da je pobuda oziroma zahteva za preiskavo, ki je bila potem naknadno popravljena na zahtevo zakonodajno-pravne službe, da je s tem bilo to na nek način, kako bi rekel, da je bila pobuda neustrezna in bi jo zato morali praktično zavreči. To je enako, kot če bi rekli, da je pobuda za razpis referenduma, ki ga je vložila Stranka mladih, neustrezna zato, ker je morala popraviti svojo pobudo in postaviti drugo, nadomestno, popravljeno vprašanje. Hvala lepa.
Hvala gospodu Kovačiču. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Gospod predsednik, prosil bi, da v skladu z drugim odstavkom 75. člena, ki pravi, da sme govornik govoriti le o vprašanju, ki je na dnevnem redu, in na podlagi 76. člena, prve alineje, izrečete ustrezen opomin gospodu Kovačiču, ker predmet razprave danes ni krivdna ali nekrivdna razrešitev enega od predsednikov slovenskih družb, ampak ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij. In seveda, gospod Kovačič, če bi bilo vse to res, kar ste trdili, potem bi prišlo do krivdne razrešitve. Bila pa je nekrivdna razrešitev. In, gospod predsednik, lepo prosim, gospod pred vami je uporabljal poslovnik, je opozarjal poslance, kadar govorijo o stvareh, ki veze nimajo z današnjim aktom o preiskovalni komisiji, in so uporabljali poslovnik. Zato lepo prosim, ker gospod Kovačič ni govoril o vprašanju, ki je na dnevnem redu, ampak je govoril o vprašanju, ki ni na dnevnem redu, ter je pri tem uporabljal lažnive besede, zavajal slovensko javnost in tudi žalil nekatere osebe, da mu v skladu s prvo alinejo 76. člena - če, gospod predsednik, smatrate, da naj državni zbor vendarle govori o dejstvih, ne pa o insinuacijah - izrečete opomin. Mislim, da bi to bilo korektno glede na njegovo razpravo. Sam bom razumel vašo odločitev skladno z vašo dosedanjo prakso pri razpravi o tem, kakšne vrste parlamentarno preiskavo in koliko jih bomo imeli. Namreč, če ne bo izrečen ta opomin, bom to smatral tudi kot dokaz, da bo šlo za blatenje ugleda slovenskih gospodarstvenikov in zaščito ugleda nekoga drugega. In danes smo že nekajkrat povedali, mi vam ne onemogočamo ustanovitve preiskovalne komisije, ki ste jo zahtevali, vam je ne onemogočamo! Celo trdimo, da bi jo lahko imeli že prej, če bi seveda znali napisati ustrezno utemeljitev. Oporekamo pa vam, da z blatenjem ugleda 83 slovenskih podjetij preprečujete nam, da bi preiskovali oblaten ugled predsednika vlade, gospoda Janše, ki je naredil hitro zelo slab posel.
Hvala lepa, gospod Cvikl. Moram reči gospod Cvikl, da vi protestirate proti temu, da nekdo se ne drži točke dnevnega reda, sem zelo vesel. Samo najprej bi moral vas stokrat opozoriti, preden bi katerega koli drugega opozoril. Danes je bila pač razprava zelo široka, sivo polje zelo široko, slišalo se je marsikaj. Mislim, da ni potrebno sedaj zaostrovati, ker bi moral najprej pri vas zaostriti. Ostalo je še 25 minut časa. Ali še kdo v imenu predlagateljev? Razprava še ni končana. Besedo ima predlagatelj. V kolikor nimate več besede, preostanek v skladu z 71. členom poslovnika [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] V imenu predlagatelja gospod Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Tu poslušamo pravzaprav v zadnjem obdobju neke neverjetne pravne teze. Danes sem že omenil to znamenito krilatico, ki je bila nekoč poudarjena s teh strani iz pravniških krogov, da gre za ustvarjalno interpretacijo prava. Mislim, da je dovolj žalostno, da se sklicujete na ustvarjalno interpretacijo prava, namesto, da bi se sklicevati dosledno na zakonodajo in ustavo. O imenu ustvarjalne interpretacije prava [[....]]Predsedujoči prosim, če [[...]] V imenu vaših razlag prava in ustvarjalne interpretacije prava ste si v tej državi in v tem državnem zboru dovolili marsikaj. Mislim, da je zakonodaja in poslovnik v zvezi s preiskovalnimi komisijami dokaj jasen. Če ne bi bilo ustvarjalne interpretacije prava tudi na sodiščih ne bi bil obsojen predsednik preiskovalne komisije, da je edini, ki je zadevo preiskoval bil sankcioniran, plačal kazen, čeprav noben sodnik ne more za svoje odločitve odgovarjati, tu pa se smiselno uporabljajo določila zakona o kazenskem postopku. Tu je bil predsednik preiskovalne komisije obsojen. Nihče drug pa ne more biti, tudi sodnica, ki zavrača preiskavo o genocidu, kar vi podpirate, ne more zaradi tega odgovarjati. In seveda, moram v tem kontekstu na nek način protestirati nad to neokusnostjo, da ob številni množici poslovniških in zakonskih in proceduralnih in medijskih možnosti, ki se mi zdijo normalne in parlamentarizmu dovoljene, ste se poslužili konstrukta in šli v obtožbo predsednika državnega zbora, zardi tega, ker je ravnal v skladu s pravnimi linijami in zakonodajo. Jaz vam predlagam, da bodite v prvi vrsti pri pregonu genocida, ne pa, da zavirate, tam pa ste zavestno proti. In zelo neokusno in žaljivo je to, podpirati zločin, na drugi strani pa se v poslovniških zankah [[...]] [[Nemir v dvorani.]] [[...]]
Tišina prosim. Samo Jerovšek ima besedo in prosim Jerovšek, točka dnevnega reda. Gospod Jerovšek prosim, imate besedo.
Oprostite, jaz si tako razlagam vašo podporo temu, da ste napadali, ste govorili o interpelaciji zoper ministra, jaz si želim interpelacijo o tisti zadevi. Želim si interpelacije, ker nekatere zelo pomembne stvari morajo biti v Sloveniji razčiščene. In še enkrat, zato se bom oddaljil od te teme, vendar nikakor ne morem razumeti te dvoličnosti pri kazenskih zadevah. Ne morem, pri zadevah, ki jih vi dajete na sodišče, pravzaprav, sploh ne veste, na katero sodišče bi naj vaša obtožba spadala, pa kljub temu to demonstrirate pred javnostjo in mislim, da s tem znižujete renome in rang tega državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala, gospod Jerovšek. Še gospod Starman v imenu predlagateljev. Gospod Starman. Gospod Cvikl, niti en vaš proceduralni predlog ni bil ustrezen v skladu s poslovnikom. Prosim, še v imenu predlagatelja ima besedo gospod Starman. Gospod Starman imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani. Rad bi mogoče na to temo, veliko je bilo povedano okoli tega, kako so bile prodaje realizirane v preteklem času deležev SOD-a in KAD-a, jaz mislim, mogoče bi nekaj še dodal na to temo. Dejstvo je, da mogoče je pa večji problem v tem, po koliko in po kakšni ceni so bili prodani deleži nekaterih podjetij. V tem, zakaj in zakaj je bilo tako malo prodanih, zakaj ni bilo prodaje. Mislim, da bi bilo tukaj, z vidika poslovanja KAD-a pa SOD-a, mogoče velikokrat bolj pametno, da bi nekateri deleži bili že davnaj prodani, predvsem pa tisti, ki prinašajo zelo slabo. To bi bilo ekonomično poslovanje, povedal bi, da so v podjetjih, predvsem v velikih gospodarskih sistemih, če pogledamo doseganje rezultatov, so izredno, izredno slabi. Prodajali nismo zato, ker si je želela oblast seveda nadzor nad poslovanjem teh podjetij in mogoče tudi kakšno korist od tega nadzora. Povedal bi samo par podatkov. Mercator, govorimo o Mercatorju, Mercator je v lanskem, v letu 94 pri realizaciji 376 milijard tolarjev ustvaril 6,6 milijard dobička, kar je 1,7% od prometa. Na primer samo primerjava, Spar je ustvaril pri 103 milijardah tolarjev prometa za, dobička za 3,6 milijarde tolarjev, kar je realno precej več. Vprašam se pa tudi po drugih gospodarskih družbah, kjer ima država svoje prste vmes. Petrol na primer. Petrol je pri 370 milijardah tolarjev ustvaril seveda 6,6 milijard dobička oziroma 1,9% na realizacijo. Mogoče bi omenil še ta velika podjetja, ki nam čudovito gradijo avtoceste, eno Primorje, SCT je ustvaril na primer 600 milijonov tolarjev dobička, pri 60 milijardah prometa, Primorje 300 [[...]]
Ne prekinja se govornika s proceduralnimi vprašanji.
[[...]]izredno slabi rezultati in ne vem na kakšen način je to možno, da ta naša državna podjetja, v teh, kjer imamo svoje deleže, tako čudovito slabo, slabo poslujejo. Zato je moj problem mogoče bolj v tem, zakaj država ni sestopila in se nehala vmešavati v poslovanje podjetij in seveda ni prodala teh deležev že zdavnaj, ko bi jih lahko, ker bi jih lahko prodala. Tudi glede same raziskovalne komisije, mogoče je obseg posla, vendar jaz ne podpiram in seveda mislim, da upam, da bo začela čim hitreje z delom, da bi bilo mogoče dobro spremeniti naslov in ugotavljati zakonitosti in gospodarnost poslovanja oziroma gospodarjenja z državnim premoženjem na splošno. In pregledati, ali smo poslovali vedno gospodarno ali nismo. Na vsak način pa mislim, da je zelo pomembno, in slej ko prej se bo to zgodilo, je pomembno, da država dejansko se preneha vmešavati v svoje poslovanje podjetij, zagotoviti jim mora pogoje, da čim bolj uspešno delajo in čim hitreje odprodati svoje nadaljnje deleže in sestopiti iz tega kroga. Še enkrat, mislim, da je večji problem tisti, kot tisto, kar se je prodalo za tisto, kar se ni prodalo oziroma zamenjalo za deleže v tistih podjetjih, ki prinašajo veliko več. Omenil bi samo še dva, parkrat je bila tukaj omenjena, prodaja banke oziroma Leka, kot kupec bi seveda veliko raje dal denar za Lek. Vemo, da ustvarja skoraj 30 milijard dobička in bi bilo vračilo tega veliko hitrejše kakor to, borza pa primerjava na borzi seveda in tisti dobički, kot smo jih rekli, kot smo o njih govorili, niso realni glede teh prevzemnih premij. Tudi banka je ustvarjala precej večje dobičke in je vložek, ki ga je dal tujec v to banko, seveda povrnjen mnogo, mnogo prej, kakor pa na primer v primeru Mercatorja. Prav je, da bi si bolj pogledali ekonomske elemente teh poslovanj in dejansko čim hitreje dosegli, da bi se država umaknila iz gospodarstva, ker po moje bi bilo splošno blagostanje vseh Slovencev večje, če država ne bi imela, oziroma paradržavni skladi ne bi imeli nikjer nobenega deleža oziroma nobenega neposrednega vpliva na poslovanje teh podjetij. Mi smo se odločil za tržno gospodarstvo, za neko obliko kapitalizma, kjer smo govorili, da bo kapital prevzel funkcijo po čim večjem ustvarjanju nove vrednost, na žalost se to zaradi, kot sem že rekel, neprimernega lastninjenja, ki se še ni končalo, ni zgodilo in sedaj smo v neki stvari, ko smo formalno v tržnem gospodarstvu, drugače pa delamo tako, kot smo prej, z zelo slabimi efekti in slabimi rezultati. Mislim, da bo potrebno, da se država dejansko poslovi iz upravljanja čim hitreje. Hvala lepa.
Hvala. Predlagatelj ima še čas. Dva sta dvignila roko. Gospod Grims in nato gospod Sok. Izvolite. Proceduralno, gospod Kumer.
Mislim, da se čas na semaforju ne ujema s predvidenim časom. Do konca razprave je še 16,01, zdaj, minutk, vi pa, ko pogledate skupaj čas strank, ki ga imajo še poslanske skupine na razpolago plus predlagatelj pa znese trikrat več. Tako, da mislim, da nekaj s časom ni v redu.
Kot vem sem vprašal službo, ki to spremlja, v bistvu je bil višek časa porabljen na račun proceduralnih vprašanj in zaradi tega se to ne ujema. Gospa Pečanova. Tudi predlagatelj bo s tem imel manj časa na voljo, kajti celoten čas, ko bo zaključen, bo razprava končana. Gospa Pečanova. Proceduralno je gospa Pečanova dvignila roko. Tudi vi boste dobili gospod Anderlič, dovolite, gospa Pečanova je prej dvignila roko.
Jaz bi samo zelo na kratko gospoda predsednika prosila, da mislim, da je proceduralno, da ste nekoliko bolj objektivni, kadar poslušate poslance, ko razpravljajo. To, kar se danes dogaja je višek vsega. Vi ste popolnoma subjektivni in dajte pripombe oziroma ustavljate poslance, samo tiste, ki vam niso po godu. Gospoda Starmana, ki je govoril o desetih drugih stvareh samo o preiskovalni komisiji ne, pa ne, gospoda pred njim ravno tako ne, ki je govoril o nekih genocidih, ki ne vem kakšno zvezo imajo s tem, ali je morda gospod predsednik vlade naredil genocid, ko je prodal Mercatorjeve delnice ali kaj podobnega ne vem. Zato vas prosim, bodite objektivni in ustavljajte poslance takrat, kadar ne govorijo o stvareh, ki so tema posamezne točke. Hvala.
Še enkrat, gospa Pečanova. O vsem mogočem se je govorilo, še največ o tem kakšno škodo in kako nepravilno postopa predsednik državnega zbora, kar seveda ni tema, ni točka dnevnega reda, pa nisem doslej nikogar prekinil. In bi bil krivičen, če bi od sedaj naprej prekinjal. Gospod Anderlič, izvolite. Proceduralno.
Javljam se k tej besedi, ampak samo zaradi enega razloga, zato da bi naslednji teden oziroma naslednji mesec, ko bomo imeli razpravo o poslovniku, lahko zabeležili ta presedan, ki je danes bil tukaj vzpostavljen. Namreč, ni mogoče, da dajete šest, sedem govorcem v imenu predlagateljev kar tako besedo. Ampak ko se izteče spisek, ki ga imamo tukaj, daste na koncu besedo še predlagatelju in predlagatelj ali eden v imenu predlagateljev pove svoje mnenje in takrat se zadeva ob splošni razpravi zaključi in pozovete, kdo bi še želel razpravljati. In tako imamo pravico poslanci, kot tudi predlagatelji, ne pa da se v nedogled ponavlja, ali podaljšuje diskusija na temo predlagateljev, ki so zadnji navedeni. Tukaj govorim o papirju, ki je naveden in lahko boste preverili, pri vseh aktih, ki smo jih imeli v tem letu, nič ne bom govoril za nazaj, ker tisto je bilo tako ali tako zanič, ker ste sedaj na novo vzpostavili zadeve, ampak verjemite mi, da do sedaj, gospod predsednik, je vedno veljalo tako, da so se vsi prijavljeni po poslanskih skupinah javili, ali pač ne, svojo diskusijo opravili in na koncu je bil še predlagatelj, v tem primeru je bila skupina poslancev, ali pač vlada in je imela v eni osebi in enkrat besedo. In ko ima ta prvi v imenu predlagateljev besedo je potekel čas in se vi, kot predsedujoči, ali gospod Klavora, ali gospod Pavliha, ali gospod Peče, morate poslužiti tiste določbe, ki pravi: Razprava v splošnem delu je končana in sedaj prosim, kdo še želi razpravljati, ker nam je nekaj časa še ostalo na razpolago? In takrat gredo roke gor in se ponovno razdeli čas. Prosim, samo zaradi tega, ker bomo imeli na poslovniški komisiji diskusijo, da bi lahko razumeli, kako se ne sme zlorabljati te določbe, sem se javil. Drugače se preprosto ne bi javil. Prosim, če sedaj, dobro 10 minut je, smo tako ali tako na koncu, ampak da v naprej vendarle greste po tej proceduri. Drugače je poslovnik mrtva črka na papirju.
Gospod Anderlič, prav imate. Namreč, zdaj sem pogledal nazaj liste in so kot predlagatelji najavljeni trije, tri imena, in nobenega od teh, ko sem dal besedo, ni na seznamu. Se opravičujem, nisem vedel, da so to druga imena, kot so se potem javljali. Priznam krivdo, kot predlagatelju bi moral dati besedo trem osebam, ki so tudi na začetku nastopale, in sicer so bili najavljeni gospod Tanko, gospod Sok in gospod Janc. Žal sem to spregledal, priznam. Edini od teh treh, ki so bili na seznamu, je gospod Sok. Predlagam, da še on govori. Se opravičujem, res, imeli ste prav. Gospod Sok, prosim, v imenu predlagateljev.
Hvala lepa za besedo. Najprej naj ugotovim, da je še dobro, da RTV ne prenaša te seje, ker ne vem, kaj bi si mislile naše državljanke in državljani ob vseh teh proceduralnih in drugih predlogih, ki pa sploh niso proceduralni. Torej, če nadaljujem v imenu predlagateljev. V nasprotju z dolgoletno vladavino LDS, seveda pa so pomagali tudi SD, je nova vladajoča koalicija med temeljnimi cilji koalicijske pogodbe napovedala postopen lastniški umik države iz gospodarstva. V koalicijski pogodbi navajamo, da je nujno treba omejiti vpliv politike na delovanje slovenskih podjetij in uresničiti umik države iz vloge lastnika. Teoretične in empirične študije kažejo, da so podjetja v državni lasti manj učinkovita in da prepletenost politike in gospodarstva pravzaprav zavira gospodarsko rast. V delu koalicijske pogodbe, ki je namenjen postopnemu in preglednemu umiku države iz gospodarstva, vlada ugotavlja, da politika na podjetja vpliva prek dveh vzvodov, posredno prek paradržavnih skladov, to sta KAD in SOD, in neposredno prek lastništva v nekaterih podjetjih, kot so banke, Telekom, železnice in še nekatera druga. V koalicijski pogodbi posebno pozornost namenjamo odprodaji lastniških deležev v paradržavnih skladih, SOD-u in KAD-u. Prodajo državnega lastništva v njiju namerava nova vlada izvesti prek mednarodnih razpisov in s pomočjo uglednih mednarodnih finančnih posrednikov, s ciljem doseganja najvišje mogoče cene. Pri teh transakcijah bo zagotovila enake pogoje za domače in tuje investitorje. Politika KAD-a, ki nima časovne omejitve trajanja svojega poslanstva, pa bo temeljila na postopnem umiku iz slovenskih podjetij, medtem ko se mora SOD umakniti prej, kajti funkcija SOD-a je v naši državi drugačna kot funkcija KAD-a; SOD mora namreč zagotavljati sredstva za poplačilo odškodnine v denacionalizacijskih postopkih. V vladnem mandatu 2004-2008 se bodo prek prodaje državnega lastništva v KAD-u in SOD-u v največjih podjetjih oblikovali večinski in ključni lastniki, ki bodo položaj ohranili na daljši rok ter s tem odločilno vplivali na prihodnjo ekonomsko in politično podobo države. V tem kontekstu je seveda bila tudi izvršena prodaja deležev SOD-a in KAD-a v Mercatorju, ki pa je postala predmet spora, lahko bi rekel, med pozicijo in pa opozicijo, ali pa če hočete med opozicijo in pozicijo. Rezultat tega je v tem trenutku ustanavljanje te komisije, ki bo to transakcijo pregledala, vendar ne samo to, ampak tudi nekatere druge, ki so omenjene v tem priloženem predlogu sklepa, lahko pa bo to še enkrat, ponavljam in verjamem, komisija, ko bo ustanovljena z dokaznim sklepom tudi vrstni red podjetij, ki jih bo pogledala in ugotovila ozadja, ter eventualno oškodovanja, ta vrstni red nekoliko spremenila in pravzaprav tudi naredila to, kar predlaga opozicija, se pravi, da bo začela Mercator, prodajo v Mercatorju pregledovati kot prvo opravljeno transakcijo. Mislim, da bo v tem času, v obdobju te vlade to, kar smo zapisali v koalicijsko pogodbo, tudi dejansko v maksimalni meri izvršeno in zato je v tem trenutku tudi prav, da dobimo to komisijo, ki bo prispevala k temu, da bodo prodaje transparentne, pregledne in da bo država kar se da največ iz tega tudi iztržila. V bistvu bo zelo narobe, v kolikor se bo uresničilo to, kar je danes že tukaj bilo čutiti in kar ste nekateri opozicijski kolegi napovedali, da zaradi tega dejstva, ker ne bomo ustanovili komisije, ki bi pregledovala samo Mercator, ampak komisijo, ki bo pogledala te zadeve širše, da v tej komisiji ne boste sodelovali. Jaz mislim, da bi to bilo škoda, če vsi imamo iste cilje in če hočemo uresničiti to, za kar nam gre, potem vas seveda vabim, da pri tej komisiji tvorno sodelujete in da skupaj dejansko naredimo tisto, kar državljanke in pa državljani od nas pričakujejo. Torej, če so bile v preteklosti na tem področju storjene nekatere napake, da jih skupaj ugotovimo ter v bodoče zagotovimo, da do teh in podobnih napak več ne bo prihajalo. Hvala lepa.
Hvala gospodu Soku. Sedaj bi prosil še zakonodajno-pravno službo, da odgovori na vprašanja, ki so bila tekom razprave zastavljena. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glede na izpostavljena vprašanja, ki naj bi bila nejasna oziroma bi se pojavljala v zvezi z našimi mnenji, ki so bila podana v teku obravnave, tako prve kot druge zahteve, prosim za pol urno pavzo, da pripravimo mnenje. Hvala.
Hvala. S tem prekinjam [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Predlog je, da gremo na naslednjo točko, pa se vrnemo čez pol ure nazaj na to točko. Dajem na glasovanje ta predlog, da začnemo z naslednjo točko dnevnega reda, to je z 19. točko in po končani 19. točki se vrnemo na to točko. Glasujemo. Navzočih 47, vsi za. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKLJUČNEGA RAČUNA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2004. Predlog zaključnega računa Republike Slovenije za leto 2004 je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije.Ja, sedaj je pa težava, predstavnika vlade ni. Pozivam predstavnike vlade, oprostite, vlada nima uvoda in lahko nadaljujemo. In sicer, komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ, kot matično delovno telo je obravnavala predlog zaključnega računa. Besedo dajem predsedniku komisije mag. Milanu M. Cviklu za predstavitev poročila komisije. Izvolite, gospod Cvikl.
Gospod državni sekretar, gospod, kdorkoli je predsedujoči, poslanke in poslanci! Dovolite, da podam uvod k predlogu zaključnega računa Republike Slovenije za leto 2004. Najprej dovolite, da izrazim začudenje, da vlada, ki je posredovala ta kup gradiva v državni zbor, ne smatra kot potrebno, da bi ona podala uvod v zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2004. Zato sem prisiljen kot predsednik komisije, ki je obravnavala predlog zaključnega računa, podati ustrezen uvod. Mi smo predlog obravnavali na svoji 4. nujni seji, dne 17.10.2005, in na svoji 15. redni seji, 10. novembra 2005. Sam sem, kot predsednik komisije, predsednikom delovnih teles pred obravnavo na seji komisije predlagal, da zaradi obsežnosti gradiva, obravnavo predlogov po posameznih resorjih zaključnega računa za leto 2004 opravijo tudi delovna telesa, vsak za svoje področje dela. Z žalostjo moram ugotoviti, da predsedniki delovnih teles, z izjemo enega samega, ki ga vodi opozicija, niso opravili te razprave. Niso opravili razprave o vsebini porabe več kot 1.700 milijard davkoplačevalskega denarja. To je še posebej zanimivo, ker hočete pa opravljati razpravo o vsem mogočem drugem. Edino telo, ki je to obravnavalo za posamezno resorno področje, je bila komisija, ki jo vodim. Obravnavali smo področje dela računskega sodišča, državne revizijske komisije in urada za nadzor proračuna in ugotovili, kar bi bilo mogoče ugotoviti tudi za marsikoga drugega, da pri realizaciji teh treh nadzornih institucij v letu 2004 ni bilo posebnosti. V obravnavi na komisiji za nadzor proračuna, 10. novembra 2005, ko smo obravnavali zaključni račun v celoti, pa smo s predstavniki računskega sodišča, ki danes zaradi procedure niso vabljeni, ugotovili, da je bilo za izkaze državnega proračuna za leto 2004 izdano mnenje s pridržkom, v zvezi z revizijo pravilnosti izvršitev državnega proračuna za posamezne proračunske uporabnike pa je bilo podano nekaj mnenj s pridržkom, nekaj negativnih mnenj, in sicer šest, in eno pozitivno mnenje. Posebno dobro je, da je [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Prosim lepo, malce več miru v dvorani. Gospod Cvikl ima besedo. Prosim.
Hvala. [[Oglašanje iz ozadja.]]
Predlagam, da neformalne pogovore opravite izven dvorane, kjer je dovolj prostora in tudi manj akustike. Prosim brez medklicev! Mag. Cvikl, predlagam, da nadaljujete.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za opozorila poslancem.
Gospod Anderlič, tudi vi, lepo prosim! Naj samo gospod Cvikl govori, prosim.
Zelo pomembno je, da je računsko sodišče poleg tega, da je obravnavalo poročilo o uresničevanju ciljev in nalog, tudi ocenilo za izvajanih 18 podprogramov pri 17 revidirancih ugotavljanje, kako so bili izvršeni cilji in naloge proračuna po posameznih podprogramih. To je posebej pomembno zato, ker nova vlada trdi, da bo proračun sedaj pripravljala na novo. Mi smo na sami seji komisije po obravnavi sprejeli nekatere ugotovitve in sklepe, ki so podani v poročilu, med katerimi so seveda pomembni sklepi komisije. Pri tem pa želim povedati, da smo predlagali ministrstvu za finance, da do obravnave na seji državnega zbora pripravi povzetek obrazložitve posebnega dela zaključnega računa proračuna, povzetek teh 3 000 strani, zato da bi lahko seveda opravili ustrezno obravnavo. Ta sklep komisije ni bil realiziran. Sprašujem Vlado Republike Slovenije, če za njo sklepi državnega zbora pač niso pomembni? Zadnje, kar smo na komisiji naredili je bilo, da smo sprejeli sklep, da predlagamo državnemu zboru, da po opravljeni razpravi zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2004 sprejeme, zaradi ustreznega mnenja računskega sodišča. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. In sicer besedo ima gospod Kristijan Janc, ki bo predstavil stališče SLS.
Hvala lepa predsedujoči. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ smo podrobno spremljali poročila vlade, posameznih proračunskih porabnikov in nanj nekih večjih vsebinskih pripomb nismo imeli. Naj kar takoj na začetku povem, da bomo poslanci Slovenske ljudske stranke predlog zaključnega računa za leto 2004 podprli. Predlog smo obravnavali na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ in moram poudariti, da velikih, kot sem že rekel uvodoma, spornih zadev iz zaključnega računa oziroma revizij, pač ni bilo zaslediti. Zadovoljivo je dejstvo, da sta bila inflacija in proračunski primanjkljaj nižja od planiranih. Tudi v prihodnje si mora država prizadevati za zmanjševanja javno finančnih izdatkov, ter poskrbeti za zmanjševanje primanjkljaja v državnem proračunu. Mislim, da sedanja vlada s svojimi ukrepi dobro sledi temu zahtevanemu cilju. Naj ob tem izpostavim, že večkrat obravnavani problem črpanja evropskih sredstev, ki je v Sloveniji na zelo nizki ravni. V letu 2004 nam je tako uspelo realizirati le 55% možnih evropskih sredstev. V zvezi s tem bi morali nujno nekaj ukreniti. Po eni strani se namreč stalno soočamo s premalo sredstev, po drugi strani pa ne izkoriščamo danih možnosti, ki jih imamo kot članica Evropske unije. Je pa seveda potrebno upoštevati vsa stališča računskega sodišča, urada za nadzor proračuna ter državne revizijske komisije ter v bodoče čim bolj zmanjšati napake, ki se še vedno dogajajo in zagotoviti popolno zakonitost porabe nad javnimi sredstvi. Ugotavlja se, da se postopoma že odpravljajo določene napake iz prejšnjih proračunskih let, vendar še vedno so mnenja računskega sodišča zelo različna,tudi negativna, žal, in mnoga mnenja s pridržkom, zato apeliramo na vsa ministrstva in druge proračunske porabnike, naj bolj natančno izvajajo proračune, skladno z zakonom in drugimi predpisi, v upanju, da bo naslednje proračunsko obdobje 2005 še bolj uspešno, kot je bilo 2004. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Sašo Peče v imenu Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni, predlog zaključnega računa proračuna za leto 2004, točka, ki jo sedaj obravnavamo, ki jo praviloma obravnavamo vsako leto, edino da se v naslovu spremeni letnica, bo identično vsebino s strani Slovenske nacionalne stranke nosilo tudi tokrat, kar pomeni, da na iste zadeve, kot smo opozarjali leta 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, bomo opozorili tudi tokrat. Toda tokrat z drugačnim upanjem, upanjem, da bo nova finančna oblast bila pripravljena prisluhniti in seveda na znanje ter na vsebino vzeti predloge, ki smo jih tolikokrat ponujali prejšnji finančni oblasti in zato bom glavne dileme, ki jih vidimo v okviru javnih financ, v poslanski skupini tokrat tudi ponovil. Osnovno izhodišče, bolje rečeno osnovni in pa edini problem vseh javnofinančnih aktov, torej najsibo proračuna Republike Slovenije, rebalansa ali pa zaključnega računa je v definiciji "javno". To javnost, definicijo javnosti, vsaj po oceni Nacionalne stranke, lahko gledamo skozi tri nivoje. Prvič nam beseda nakazuje, da so to sredstva od vseh in od nobenega. Drugič, da je materija denarja navkljub tistemu znanemu reku, da je denar sveta vladar, povzroča, da v državi na področju javnih financ ni odgovorne osebe, ki bi odgovarjala za področje javnih financ. Torej, še zmeraj, navkljub temu, da so javne, so to finance, za katere nihče ne odgovarja. V najslabšem primeru tudi, če bi iz države izginilo tisoč milijard, recimo, kar dobršen del proračuna, opravilne odgovornosti za to ne bi bilo. In dovolite, da predstavim še tretji nivo problematike oznake "javno", ki je predvsem v tem, da navkljub temu da je to denar vseh državljank in državljanov, pa je v upravljalski peščici oziroma v upravljalski pravici peščice v okviru vlade Republike Slovenije. In dovolite, da se v okviru razpoložljivega časa dotaknem tudi vsebinskega dela, splošnega dela proračuna Republike Slovenije, ki je seveda najpomembnejši in ki odraža finančno delo vlade Republike Slovenije v letu 2004. Če pogledamo na prihodkovno stran, če pogledamo razmerje med davčnimi in pa nedavčnimi prihodki, bomo žal videli, da se je v tem letu in tokrat realno videli - glede na to, da lahko spremljamo realizacijo na podlagi rebalansov in osnovno predvideno proračunsko postavko - da nedavčni prihodki zavzemajo manj kot oziroma skoraj manj kot 7% vseh davčnih oziroma vseh proračunskih prihodkov. Kar pomeni, da smo v letu 2004, žal - vlada Republike Slovenije kot izvrševalka oblasti in izvrševalka javnih financ črpala prek 90% vseh sredstev v naši državi izključno skozi davke, različne oblike davkov. In v tistem letu, če se prav spomnim, 2004 ste v parlamentu potrdili in sprejeli predloge vlade za uvedbo kar nekaj novih davkov. Torej, z gotovostjo lahko rečemo, da vlada Republike Slovenije v letu 2004 na podlagi realizacije ni znala upravljati z javnimi financami in da prihodki v okviru javnega sektorja niso izkazovali sposobnost upravljanja z javnimi financami. Dovolite, da se posebej ustavim ob kontih ob oznaki 7, torej med davčnimi prihodki predvsem na podpostavki Udeležba na dobičku in dohodki od premoženja. Torej, tisto področje, ki ga v okviru Slovenske nacionalne stranke še posebej izpostavljamo v negativni luči, saj smo od leta 2000 vladi Republike Slovenije nakazali postavko povišanja sredstev na tej postavki in seveda posledično s tem znižanje vseh tistih postavk, ki pa dejansko skozi davke bremenijo državljanke in državljane: razmerje zakona o gospodarskih družbah v povezavi z zakonom o javnih gospodarskih družbah in o dvojni specifikaciji enega in istega podjetja ter posledično s tem uveljavljanje oziroma sklicevanje na določbe enega podjetja v primeru pozitivnega rezultata oziroma negativnega rezultata. S tem je zakonodajalec in seveda, kar je še toliko bolj kritike vredno, izvršna veja oblasti dopustila največje, po naši oceni, možnosti za izvedbo finančnih špekulacij, ko po eni strani državna podjetja odvajajo, recimo, kar dobiček na podlagi zakona o gospodarskih družbah, negativno stanje pa seveda pripisujejo državi na podlagi določb zakona o javnih gospodarskih družbah, ena in ista podjetja. In dovolite, da tokrat tudi s tega mesta poudarim tisto, kar je po naši oceni najpomembneje, da si ta podjetja sama določajo, ali bodo zasledovala cilj iz naslova zakona o gospodarskih družbah, torej ustvarjanje maksimalnega dobička. Kot pa vemo, dobiček je v nasprotju z zasledovanjem cilja zakona o javnih gospodarskih družbah, katerega osnovni element oziroma težnja je zagovarjati oziroma zagotavljati javni interes. In seveda javni interes v dobesednem pogledu vsebine tega stavka nikakor ni ustvarjanje dobička na račun visokih položnic, recimo temu javnih podjetij ali drugih podjetij, ki se ukvarjajo s tovrstnimi zadevami iz naslova javnega sektorja. Nadalje bi radi izpostavili, čeprav nam je zelo žal, da vlada Republike Slovenije, tudi tokratna vlada, ni bila pripravljena sodelovati na plenarnem zasedanju državnega zbora. Torej, da vlada Republike Slovenije ni podala niti uvodne obrazložitve in to navkljub kontu pod 78. oznako Prejeta sredstva iz EU, kjer lahko pogledamo, da je raalizacija v višini 54,55%, kar pomeni, da je do realizacije prišlo samo v višini 43 milijard. Po naši oceni je to navkljub temu, da je v letu 2004, vsaj v polovici leta, ko je Slovenija vstopila, podatek, ki je zaskrbljujoč in ki bi ga vlada Republike Slovenije morala pred državnim zborom posebej pojasniti tole proračunsko postavko in nedoseganje planiranih sredstev. In dovolite, da v okviru razpoložljivega časa izpostavim še eno zadevo, ki bi po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bila izvedljiva, da se v prihodnjih letih več ne bi srečali izključno na področju javnih financ, torej izključno na področju davkov, predpisovanja novih davkov oziroma poviševanju obstoječih davčnih stopenj, k čemur pa vidimo, da vlada teži; to so prihodki iz naslova koncesijske dejavnosti. V velikem delu proračuna o lokalni skupnosti ali zaključnih računov ali pa rebalansov, skratka vseh treh javnofinančnih aktov pri lokalnih skupnosti, nastopa postavka prihodi iz naslova koncesij. Občina izpostavlja tiste koncesije, nad katerimi ima izključno pravico dodeljevanja lokalna skupnost. In če vsaj malo poznamo materijo koncesijskega dela, vidimo, da je osnova oziroma ekskluzivna pristojnost nad koncesijami v rokah države in drugič lokalnih skupnosti. In večji del lokalnih skupnosti tu prehiteva državo, predvsem tiste lokalne skupnosti, ki težijo k temu, da svojih občanov in občank nočejo obremenjevati za polnjenje občinskega proračuna skozi različne takse in občinske, recimo temu davščine, ampak so bili pripravljeni za to najti in pristopiti k tržnemu zapolnjevanju proračuna. Vlada Republike Slovenije tega ne zna storiti navkljub temu da je načrt - vsaj z okvira poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke - pridobivala v letih 2000, še enkrat ponavljam, 2001, 2002 in vse do letošnjega leta. Kot pa verjetno veste, se žal niti obstoječi vladi ne zdi potrebno oziroma smiselno, da bi krovni zakon o koncesijah v naši državi sprejeli. V okviru paketa reform, s katerim nas je seznanila Vlada Republike Slovenije, torej tisti reformni paket, ki nikakor ne bo po godu povprečnemu državljanu in državljankam, v njem ni tako imenovanega koncesijskega področja. Zato ga tudi ne vidimo v naslednjih proračunskih obdobjih, ampak po naši oceni bi bilo smiselno, da bi vlada, ki je aktualna v tem obdobju, pristopila h krovnemu zakonu, kajti to so viri, ki ne obremenjujejo državljank in državljanov. In jaz ocenjujem oziroma v okviru SNS-ja ocenjujemo, da je smiselno sprejeti predvsem takšne ukrepe na področju javnih financ, ki ne bodo obremenjevali državljank in državljanov, ampak zgolj tiste, ki skozi proračun Republike Slovenije ali pa skozi določeno ekskluzivno pravico, ki jo nosi v svoji posesti Vlade Republike Slovenije, izvajajo tudi neko tržno aktivnost. Torej, po naši oceni bi javne finance morale biti prilagojene stanju v naši državi in ne bi smeli potrjevati predlogov vlade, ki izključno temeljijo na dodatni obdavčitvi državljanov in pa državljank. Zaključnega računa ne bomo podprli. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Vili Rezman, da predstavi stališče DeSUS-a.
Hvala lepa. No, naj povem, da bomo poslanci iz poslanske skupine DeSUS prispevali svoj glas za to, da bo zaključni račun sprejet, in naj povem še nekaj v skopih besedah podatkov o tem, zakaj sodimo, da ga je možno podpreti in katera vprašanja se kljub temu še pojavljajo. Prvič, gre za to, da danes govorimo o drugem delu enotnega proračuna za leto 2003 in 2004. In ta drugi del je bil relativno natančno realiziran, predvsem zavoljo tega, ker je bil pravočasno in dobro pripravljen tudi rebalans. Splošna ocena je takšna, da so makroekonomski kazalci dobri, da je tehnična plat prikazovanja rezultatov tudi dobra ali pa boljša od pretekle in da je sicer nekaj podatkov takšnih, ki govorijo o tem, da je bilo v lanskem letu slabše kot pa v letu 2003. Predvsem gre za to, da se je pojavljalo več napak, da so bile ugotovljene tudi nove napake in da je bilo danih, prvič, več ocen s pridržkom in tudi cela vrsta negativnih ocen za neposredne uporabnike proračuna. Zlasti pa je zanimivo, in temu je verjetno treba v bodočnosti posvetiti več pozornosti, da se, po naši sodbi, kot glavna napaka pojavlja vztrajno ponavljanje istih napak leto za letom; nekatere napake se pojavljajo že kar vrsto let, pet in več let. Prihodki so sicer nekoliko pod načrtovanimi in verjetno kaže iskati del krivde tudi v slabem črpanju evropskih sredstev. Odhodki so tudi pod načrtom, ampak zavoljo tega je tudi manjša fizična realizacija posamičnih investicij, kar nam seveda ni v prid. Manjši je tudi primanjkljaj, predvsem zavoljo tega, ker je bilo pravočasno ustavljeno sprejemanje obveznosti za državni proračun. Če so bili tudi nekateri podatki, ne vem, prihodki, odhodki, inflacija, primanjkljaj in tako naprej relativno ugodni, pa je slabo črpanje evropskih sredstev. In domnevamo, da bi se še kdo strinjal z nami, da ni najboljša struktura proračuna bila ne takrat ne v letošnjem letu in tudi za prihodnji proračun se ne kaže to kot bistveni popravek. Komisija je o tem precej podrobno govorila. Ugotovila in zapisala je nekatere ugotovitve in s temi ugotovitvami se v poslanski skupini DeSUS lahko solidariziramo. Podpiramo tudi sklepe, ki jih je komisija predlagala. K temu pa dodajamo vsaj še dvoje. Sodimo, da bi bilo treba terjati od neposrednih proračunskih uporabnikov, da bi začeli pripravljati in v resnici tudi pripravili tiste ukrepe na področju sprejemanja predpisov, ki bodo določene pomanjkljivosti, napake in slabosti lahko popravili. Predlagamo tudi, da vlada stori vse, kar je možno - naj pripravi nek tak predlog ukrepov, s katerimi bo preprečila ponavljanje napak, o katerih se govori, predvsem kar zadeva knjiženje javnih naročil, zaposlovanje, transferje, subvencije in podobno, kar je tudi nekaj, kar se iz leta v leto ponavlja. Vlada naj po naši sodbi prepreči stalno kršenje načela bruto prikaza poslovnih dogodkov. Vemo, da gre za DSU in za nekatere nepravilnosti, mislim, da so danes v uvodu tudi že bile omenjene. Naj poskrbi za to, da bodo preprečene nepravilnosti pri nedavčnih prihodkih, na primer pri najemninah na MORS, pri koncesninah na ministrstvu za šolstvo in šport ter ministrstvu za okolje in prostor. Naj odpravi napake pri kapitalskih prihodkih; gre za to, o čemer bomo govorili, mislim, na naslednji seji državnega zbora, v zvezi s prodajo premoženja naše države. In naj prepreči nepravilno izkazovanje kapitalskih naložb, kakor se je to dogajalo v Slovenskih železnicah. Mi bomo sicer podprli sprejetje proračuna, ker za nazaj spremeniti itak ne moremo kaj posebnega, vendar bi radi opozorili tudi na to, da je pa posebej veliko pozornosti treba posvetiti nekemu področju, ki ga običajno očitajo županskemu lobiju. Ampak naj spomnim, da je ministrstvo za finance dobilo negativno oceno predvsem zavoljo tega, ker je na tem področju delalo napak. Zato, ker ni poračunavalo finančne izravnave tistim občinam, ki so imele več realiziranih prihodkov iz naslova nadomestil za uporabo stavbnega zemljišča, kot so načrtovala. Vemo pa, da je sistem kalkulativnih osnov - po moji oceni sicer čisto arbitraren - takšen, da potem privilegira tiste občine, ki so samozadostne, v našem primeru pa privilegira tudi tiste, ki jim presežka finančne izravnave ni bilo treba vrniti. Ampak to seveda pomeni, da je nekdo drug moral to vplačati v državni proračun in da je nekdo drug torej plačal to diskriminacijo in privilegiranje posamičnih občin. Nisem šel gledati, katere občine so to bile, ne želim jih insinuirati, vem pa - ne, prepričan sem v to, da je ta način zelo slab. Nekaj let že opozarjamo na to in to bo treba popraviti. Imamo takšne absurdne primere, kot da tiste občine, ki so samozadostne, obdržijo vso nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, ker pač nimajo finančne izravnave, tiste, ki so šibkejše, pa imajo finančno izravnavo, pa morajo velik del svojih lastnih prihodkov prispevati v državni proračun, iz katerega potem dobivajo finančno izravnavo. Tudi nekatera druga določila iz 22. člena zakona o financiranju občin bi bilo treba ponovno prevetriti in sodimo, da spremeniti. Nujno je omejiti tudi samovoljo državnega zbora, zlasti v tistih primerih, ko nekritično in brez tehtnega premisleka nalaga občinam nova bremena, nove naloge in tega ne spremlja. Prvič, ne s tem, da bi povprašali za soglasje občine, ali bodo prevzemale državne obveznosti, in ne s tem, da bi sledil temu tudi finančni tok in možnost realizacije teh programov. Mi predlagamo, da vlada te pomisleke, ki jih imamo v zvezi s financiranjem občin, vzame resneje kot doslej, tako prejšnja kot sedanja. Tudi sedanja še nič ni naredila na tem področju in z nekaterimi zakoni perpetuira, obnavlja to stanje krivičnosti, ki ga imamo sedaj v zvezi s financiranjem občin. Zaključujem pa s tem, da je računsko sodišče opozorilo, da bo dalo negativno mnenje samo tistim, ki bodo resno kršili zakonske predpise. In ministrstvo za finance je resno kršilo zakonodajo na področju financiranja občin oziroma izplačevanja in neporačunavanja presežkov finančne izravnave. To štejemo za dodaten argument in za dodaten razlog za to, da se bo vlada tega problema resneje lotila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Rudi Veršnik v imenu SDS.
Spoštovani! V svoji predstavitvi mnenj poslanske skupine SDS k zaključnemu računu proračuna Republike Slovenije ne bom ponavljal analitičnih podatkov o izvršitvi proračuna, ki so nam vsem, tudi javnosti, več ali manj dobro poznani. Osredotočil se bom predvsem na to, kar nam razkrivajo ugotovitve računskega sodišča v revizijskem poročilu k zaključnem računu. Ob tem naj mimogrede povem, da smo v poslanski skupini SDS zadovoljni, ker je tokrat računsko sodišče prisluhnilo zahtevam naše stranke iz preteklih let in je v svoje ugotovitve na področjih, ki jih je revidiralo, tudi širše predstavilo. Z marsičem v revizijskem poročanju še nismo zadovoljni, kot na primer s tem, da se v njem ne razkrivajo imena oseb, ki so bili partnerji v poslih, kjer so bile ugotovljene kršitve predpisov. Računsko sodišče je za pravilnost izkazov državnega proračuna kot celota in za skladnost poslovanja s predpisi ali pravilnost izvrševanja državnega proračuna izreklo mnenje s pridržkom. Površni opazovalec bi rekel srednje dobro, vendar videz vara, menimo v poslanski SDS. To delno sporočajo že revizijska mnenja, ki jih je računsko sodišče izreklo posameznim ministrstvom oziroma proračunskim uporabnikom, in sicer: eno pozitivno mnenje, lani štiri, 10 mnenj s pridržkom, lani 8, 6 negativnih mnenj, lani 2. V poslanski skupini SDS pa nas še posebej skrbijo razkritja nepravilnosti, ki niso od lani, temveč se dogajajo že več let, a vendar jih je računsko sodišče v revizijskem poročilu razkrilo prvič. V zvezi z njimi pa niti ne nalaga izrecnih popravljalnih ukrepov. V začetku predstavitve mnenj poslanske skupine SDS bom opozoril na nepravilnosti, ki se nanašajo na tako elementarne zadeve, kot so varnost, popolnost in točnost obdelave podatkov za celoten državni proračun. V poslanski skupini SDS na podlagi razkritja računskega sodišča ocenjujemo, da v naši državi ni primerno poskrbljeno za varno, popolno in točno računalniško obdelovanje podatkov o državnem proračunu. Računsko sodišče je ministrstvu za finance podelilo za leto 2004 negativno mnenje. Predstavniki računskega sodišča so na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ povedali, da so se tak izrek negativnega mnenja odločili tudi zato, ker se nekatere nepravilnosti ponavljajo že več let. Ne bom spraševal, zakaj je računsko sodišče nepravilnosti, ki so bile prisotne že več let, razkrilo šele sedaj, ob zamenjavi koalicij, in ali ni to storilo šele potem, ko so v varnost našega osrednjega državnega informacijskega sistema podvomili morda evropski eksperti za proračunske sisteme. In za kakšne nepravilnosti gre? Finančno ministrstvo se je pred leti odločilo zaupati upravljanje z informacijsko podporo celotnega finančno-računovodskega sistema naše države privatni gospodarski družbi s sklenitvijo neposredne pogodbe. Imena te družbe nam računsko sodišče v revizijskem poročilu, žal, ne razkriva. Če malo pobrskamo po revizijskih poročilih iz preteklih let, ugotovimo, da ministrstvo za finance sklepa pogodbe za izdelavo programskih računalniških rešitev in za njihovo vzdrževanje s to firmo s pogodbami za različna obdobja, na primer za obdobje treh let, 1999-2000, v višini 1,7 milijarde tolarjev, ki jih tudi dopolnjuje z aneksi. Računsko sodišče tokrat poroča, da je ministrstvo za finance zadnjo pogodbo sklenilo 1.3.2003 v višini 1,4 milijarde tolarjev, citiram, za celotno obdobje. Kar je mogoče razumeti kot za leto 2003 in 2004. Hkrati pa razkrije, da je ministrstvo za finance v letu 2004 sklenilo k tej pogodbi še štiri anekse. V letu 2004 je ministrstvo za finance izplačalo firmi po omenjeni pogodbi 499,2 milijona tolarjev, od tega 42% za programiranje in kar 29,8% ali 149 milijonov za telefonsko pomoč pri uporabi programske opreme. Storitve zaračunava izvajalec tako, da si piše dejansko opravljene ure za posamezna opravila, ki jih vrednoti po dogovorjenih faktorjih. Tak način zaračunavanja storitev po domače imenujemo "delovanje na odprt račun". In kakšna je kvaliteta računalniških rešitev in njihovega vzdrževanja? Izhajajoč iz razkritij računskega sodišča lahko ugotovimo, da vse prej kot dobra. Računsko sodišče je namreč ugotovilo naslednje: prvič, aplikacije se neprestano popravljajo, dopolnjujejo in testirajo; vodja projekta na ministrstvu za finance tedensko sklicuje sestanke, zapisnike o dogovorjenih nalogah piše izvajalec; izvajalec v dokaz svojega izvajanja nalog pošilja ministrstvu za finance tudi zapisnike o internem izvajanju dogovorjenih nalog izvajalca, za kar pa ministrstvu za finance zaračuna letno kar 7,5 milijona tolarjev ali 628 tisoč tolarjev mesečno. Računsko sodišče v zvezi, je v zvezi s tem zapisalo, citiram: "Iz dokumentacije ni razvidno, komu na ministrstvu so ti zapisniki namenjeni in če je bil sprejet kakršenkoli ukrep na podlagi pregleda posameznega zapisnika." Konec citata. Drugič, računsko sodišče je v poročilih o prekinitvi delovanja aplikacij ugotovilo izredno veliko število prekinitev. Navaja dva primera, v mesecu maju 2004 je bilo v delovanju posameznih aplikacij kar 14 tisoč 725 in v mesecu novembru 5 431 prekinitev. Številke o številu prekinitev so vsekakor zaskrbljujoče. Tretjič, pogosti so tudi popravki vsebine aplikacij. Ob tem za vsako tehnično dostavo popravka podatkov na zgoščenki ministrstvo za finance plača 74 tisoč tolarjev. Četrtič, pogoste so tudi prekinitve v administraciji delovanja podatkov baz s strani izvajalca. Računsko sodišče je ob tem zapisalo, citiram: "Ministrstvo nima sprejetih standardov o varovanju in zaščiti podatkov, na podlagi katerih bi uvedlo ukrepe v takšnih primerih." Konec citata. Petič, izvajalec permanentno daje ministrstvu za finance tudi nasvete glede vsebine uporabe aplikacij in to v veliki meri, kot smo že omenili, po telefonu, pri čemer čas telefonskega svetovanja poveča še za faktor 0,20% ure. Šestič, ministrstvo za finance izda vsak mesec izvajalcu naročilo za pomoč pri obračunu plač. V letu 2004 je za to storitev plačala 55,5 milijonov tolarjev. Računsko sodišče je ugotovilo, da je ta stroške neupravičen, saj so bile programske rešitve o obračunu plač prevzete v uporabo po dogovorjenih postopkih. Citiram: "Iz poročil o opravljeni pomoči pri obračunu plač pa ni moč razbrati upravičenosti pomoči izvajalca." Konec navedka. Računsko sodišče, pa je pri tem hkrati ugotovilo, da s sodelovanjem zunanjega izvajalca, citiram "ni zagotovljena kontrola pravilnega vnosa kadrovskih podatkov" - konec citata -, ki mora biti odgovornost posameznih ministrstev oziroma proračunskih uporabnikov. Nasprotno. Ministrstvo za notranje zadeve in ministrstvo za obrambo, ki sami vodita računovodstvo na isti aplikaciji, ne potrebujeta vsak mesec dodatnih storitev zunanjega privatnega izvajalca. In sedmič, še več, računsko sodišče je ugotovilo tudi naslednje, citiram: "Izvajalec za potrebe ministrstva za finance popravlja podatke v bazi podatkov, kar pomeni tveganje za celovitost in verodostojnost podatkov." Konec citata. Spoštovani poslanci in davkoplačevalci. Teh sedem zahtev, ki sem jih predstavil v zvezi z obdelovanjem podatkov, kaže na tri velike probleme. Prvič. Varovanje in zaščita podatkov v centralnem računovodsko-finančnem sistemu državnega proračuna ni zagotovljena, za zagotavljanje tega niso niti vzpostavljeni ali določeni potrebni standardi. Ni poznano kako, če sploh, si ministrstvo za finance in zunanji izvajalci formalno delita odgovornosti. Drugič. Zunanji izvajalec ima pooblastilo za vsebinsko popravljanje podatkov v podatkovnih bazah. Brez potrebne kontrole se na primer obdelujejo podatki o plačah. Tretjič. Odgovorne osebe ministrstva za finance negospodarno sklepajo posle s privatnimi izvajalci oziroma izdelovalcem računalniških aplikacij. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pozdravljamo, da je računsko sodišče naposled razkrilo zadeve, kar bi sicer moralo storiti že veliko prej, vendar menimo, da je to premalo. Računsko sodišče je v svojem sklepu le zapisalo, citiram, "da mora ministrstvo za finance izboljšati učinkovitost upravljanja pogodbe z izvajalcem", konec citata, ni pa v zvezi s tem naložilo nikakršnih popravljalnih ukrepov. V poslanski skupin SDS menimo, da bi moralo računsko sodišče za izvedbo te revizijske naloge najeti nemudoma kompetentne preizkušene revizorje informacijskih sistemov, ki bi skladno z mednarodnimi standardi za revidiranje informacijskih sistemov kvalificirano ocenili vsa tveganja in oblikovali konkretna priporočila za njihovo odpravo. Ker tega ni storilo, ni pričakovati, da bi bili državni uradniki ministrstva za finance v letu 2005 kaj bolj odgovorni do opravljanja svojih nalog in zato lahko v revizijskem poročilu k zaključnemu računu za leto 2005 pričakujemo podobne ugotovitve kot za leto 2004, saj so slednje razkrite pravzaprav že konec leta 2005. V drugem delu predstavitve mnenja poslanske skupine SDS k izkazom zaključnega računa državnega proračuna bom opozoril na razkritje nepravilnosti, ki so vsebinske narave in prav tako vzbujajo upravičen dvom v sprejemljivo stopnjo točnosti in popolnosti podatkov v izkazih državnega proračuna, vendar so posledica premalo strokovnih in odgovornih ravnanj samih državnih uradnikov in funkcionarjev v ministrstvu za finance. Računsko sodišče je ugotovilo, da se poslovni dogodki, prejemki in izdatki proračuna evidentirani v osrednji računalniški sistem aplikacije, tako imenovani MFRAC, s kreiranjem enostranskih knjiženj, kar pa ne zagotavlja kontrole popolnosti izkazovanja prihodkov in odhodkov državnega proračuna brez dodatnih aktivnosti računovodij ministrstev oziroma proračunskih uporabnikov za usklajevanje podatkov, na primer, da so vsi prilivi oziroma podračuni proračuna evidentirani na ustreznih knjigovodskih računih. Enake ugotovitve računskega sodišča lahko pričakujemo tudi za leto 2005, saj je neposredno odgovorna oseba ministrstva za finance na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ preprosto pojasnila, da se takih nepravilnosti [[citiram]] "ne da odpraviti kar čez noč oziroma do novega leta" [[konec citata]] . Za leto 2006 pa je obljubila, da bodo nepravilnosti odpravili. Jaz pa bom dodal: do takrat pa bo zunanji izdelovalec in vzdrževalec računalniških aplikacij še izstavil nekaj dodatnih faktur. Upravičeno se moramo vprašati, ali imajo najvišji državni uradniki v Sloveniji primerno opredeljene svoje dolžnosti in odgovornosti. V tretjem delu predstavitve mnenj poslanske skupine SDS k izkazu zaključnega računa državnega proračuna želim opozoriti na razkrite nepravilnosti, ki so vsebinske narave in vodijo v nepravilno izkazovanje tekočega proračunskega primanjkljaja in izkazovanje zadolževanja po tako imenovani nacionalni slovenski metodologiji. Mimogrede, poslancem državnega zbora tudi tokrat ni predstavljeno izkazovanje proračunskega primanjkljaja po evropskih standardih ESA-95, to je po merilih, po katerih se spremlja naše izpolnjevanje maastrichtskih kriterijev. Že več let ima ministrstvo za finance težave z izkazovanjem unovčenih poroštev v breme državnega proračuna. V letih 1996-2004 je bilo unovčenih 35,7 milijarde, od tega 29 milijard še ni bilo izkazanih med odhodki državnega proračuna ali drugače rečeno, državno porabo. Največji delež unovčenih in neknjiženih garancij se nanaša na podjetji TAM Maribor in Avtomontaža Bus Ljubljana. Gre za znesek, ki pomeni med 0,5 do 0,7% bruto družbenega proizvoda. Računsko sodišče je prvič mimogrede to nepravilnost omenilo lani, ne da bi zahtevalo popravek izkazovanja proračunskih odhodkov. Tudi za leto 2004 le opozarja, tako je mogoče pričakovati, da bo zahtevalo njihovo pokritje v letu 2005. In potem bosta kolega, gospod mag. Tone Rop in mag. M. Cvikl, oznanjala, da je sedanja koalicija močno povečala državno porabo. Jasno je namreč, da se je LDS pri odlaganju knjiženja unovčenja teh garancij do dokončanja stečajnih postopkov le sprenevedala, da teh izdatkov ne bo potrebno evidentirati v breme primanjkljaja države. V državnem računovodstvu so imeli v letu 2004 vsebinske težave tudi pri pravilnem evidentiranju prevzetih obveznosti od Holdinga Slovenskih železnic v višini 4,6 milijard tolarjev iz naslova nakupa potniških vlakov. Morali bi jih izkazati v računu finančnih terjatev in naložb ter za isti znesek povečati proračunski primanjkljaj, seveda Ropove vlade. Za leto 2004 pa tega niso storili. Prevzem dolga so izkazali kar v bilanci stanja. Ministrstvo za finance je po ugotovitvah računskega sodišča v letu 2004 tudi neupravičeno preseglo z ZIPRO 04, 05 določen limit izdajanja poroštev za 6,4 milijarde tolarjev, ki jih je podarilo Industriji usnja Vrhnika, katere sanacijo je LDS več let neuspešno podpirala kar z 11,4 milijona evri. Državna pomoč lahko doseže največ 10 milijonov evrov. Računsko sodišče je ugotovilo tudi to, da se država v letu 2004 ni zadolževala skladno z določilom zakona o javnih financah, ki ji dovoljuje kratkoročno zadolževanje le do višine 5% zadnjega sprejetja proračuna, kar bi pomenilo 92,5 milijard, zadolžila pa se je za 10 milijard tolarjev več za izdaja kratkoročnih zakladnih menic. Stalno obnavljanje zadolževanja z zakladnimi menicami ima že značaj dolgoročnega zadolževanja, zato dolgoročno zadolževanje ni pregledno izkazano. Računsko sodišče te ugotovitve ni štelo za nepravilnost. V poslanski skupini SDS menimo, da je potrebno pravila zadolževanja na novo urediti ali pa jih spoštovati. Še večjo skrb pa zbuja ugotovitev, da leta 2004 v državnem proračunu sploh niso evidentirali za 28,6 milijard kratkoročnih posojil, dobljenih prek enomesečnih zakladnih menic, s katerimi sicer niso financirali državnega proračuna, temveč tiste javne osebke, ki so se zadolžili pri zakladnici ministrstva za finance. Malo poenostavljeno bi rekli, šli so se banko. Po mnenju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke tako imenovana zakladnica lahko le kratkoročno posoja kratkoročne viške denarnih sredstev javnih osebkov, med njimi je državni proračun samo en subjekt, ne more pa kreirati novega denarja. Uradniki ministrstva za finance nepravilnost opravičujejo z zamudo v urejanju knjiženja tega področja delovanja ministrstva za finance. V letu 2005 pravijo, takega neizkazanega zadolževanja državnega proračuna prek zakladnih menic ne bo več, ker ne bo potrebno. V četrtem sklopu predstavitev nepravilnosti k računovodskim izkazom, ki vzbujajo skrb v poslanski skupini SDS, želim opozoriti na nepravilnosti, ugotovljene pri davčni upravi Republike Slovenije in carinski upravi oziroma v izkazovanju evidenc o davčnih prihodkih. Davčna uprava Republike Slovenije še vedno vodi davčne knjige, evidence o obveznostih, terjatvah in plačilih posameznih davčnih zavezancev v treh nepovezanih sistemih. Analitične evidence za fizične in pravne osebe po izpostavah Durs so še vedno po devetih letih pomanjkljive in nepravilno vodene. V letu 2004 Durs in uprava za javne prihodke celo drugo poletje nista usklajevali evidenc, čeprav bi jih morali. Evidenca o DDV-ju se letno ne zaključuje, kar po našem mnenju omogoča nepravilno izkazovanje podatkov o plačanem DDV za posamezno letno obdobje. Tudi v carinski upravi računsko sodišče ni moglo potrditi pravilnosti izkazovanja vračil davčnih prihodkov kar v višini 5,6 milijard. Računsko sodišče je tako Dursu kot carinski upravi naložilo popravljalne ukrepe, s katerimi morata zagotoviti verodostojne evidence o vračilih davkov in preveč plačanih davkih. Kar neverjetno je, kako neodgovorno je ministrstvo za okolje, prostor in energijo, seveda pod vodstvom magistra Kopača. Poskrbelo je za prihodke iz naslova koncesij. O tem bodo najbrž še povedali moji kolegi, pa kljub temu. Ministrstvo mora zaračunavati koncesije po zakonu o vodah, zakonu o rudarstvu, po zakonu o ohranjanju narave, zakonu o varstvu okolja. Sklenilo je 188 koncesijskih pogodb. Za rabo voda, za pijače in kopališča v letu 2004 še niso uspeli zaračunati koncesij, kar z drugimi besedami pomeni, da so omogočili še eno dodatno tranzicijsko leto privatnim gospodarskim družbam v turizmu in proizvodnji pijač dosegati toliko višje dobičke. Vprašati se moramo, kje so razlogi za tako počasnost. Nepravilnosti, na katere sem doslej opozoril, so le delno vplivale na izrek mnenja s pridržkom k računovodskim izkazom države, zato ocenjujem, da se bo še kdo strinjal z mnenjem poslanske skupine SDS, da smo imeli doslej v Sloveniji dokaj prizanesljivo vrhovno revizijsko institucijo. Posebej pa želim opozoriti in izraziti nestrinjanje poslanske skupine Slovenske demokratske stranke z dejstvom, da računsko sodišče še po 10-ih letih svojega delovanja ni revidiralo bilanc stanja ali premoženjskih bilanc ministrstev oziroma drugih proračunskih uporabnikov in s tem bilance stanja centralne države kot celote. Znano je, da je prejšnji predsednik računskega sodišča dr. Antončič napovedal revidiranje bilanc stanja za zaključni račun leta 2003. Računsko sodišče je k tej reviziji tudi pristopilo, vendar je zaradi številnih odkritih nepravilnosti v izkazovanju sredstev in obveznosti do virov sredstev za leto 2003 ostalo pri tako imenovanim prehodni reviziji in revizijo napovedalo za leto 2004. Zakaj te naloge ni opravilo, ni pojasnilo, zato lahko pričakujemo to revizijo za proračunsko leto 2005 in v njej ugotovitve, ki verjetno žal ne bodo dosti boljše od tistih iz tako imenovane predhodne revizije za leto 2003. V drugem delu predstavitve mnenje poslanske skupine Slovenskih demokratov bomo izpostavili ugotovitve revizije pravilnosti izvršitve proračuna. Štiri ministrstva so si, kot smo že povedali, prislužila za pravilnost izvrševanja svojih finančnih načrtov negativna revizijska mnenja: ministrstvo za finance, ministrstvo za kmetijstvo, ministrstvo za informacijsko družbo in ministrstvo brez listnice službe Vlade Republike Slovenije za strukturno politiko in regionalni razvoj. Ostalim je izreklo računsko sodišče mnenje s pridržkom. Le ministrstvu za zdravje je podelilo pozitivno mnenje. Negativni mnenji sta prejela še Vrhovno sodišče Republike Slovenije, Republiška volilna komisija. Neskladje v poslovanju s predpisi je bilo ugotovljeno: pri izvajanju zakona o javnih naročilih, pri dodeljevanju transferjev, pri prevzemanju in izvrševanju obveznosti iz proračuna, pri zaposlovanju. In kakšne so bile kršitve zakona o javnih naročilih? Najbolj zaskrbljujoče so tiste vrste kršitev, ki so povezane z izvajanjem zakona o javnih naročilih. Poudariti je namreč potrebno, da so tako imenovana ministrstva, ki so prejela negativno mnenje, kot tista ministrstva, ki so prejela mnenje s pridržkom, kršile predpise o javnem naročanju. Najpogostejše so bile naslednje vrste nepravilnosti. Prvič, oddajanje javnih naročil brez javnega razpisa in nepravilno po postopku s pogajanji brez predhodne objave, čeprav za to niso bili izpolnjeni pogoji. Drugič. Oddajanje več naročil majhnih vrednosti in s tem izigravanje naročil velikih vrednosti. Tretjič. V objavi javnega razpisa niso bili navedeni pogoji in merila za ugotavljanje in priznanje sposobnosti, merila za ocenjevanje ponudbe. Četrtič. V nasprotju s predpisi so bila oddana dodatna dela. Petič. Izbran je bil ponudnik, ki ni izpolnjeval pogojev ali njegova ponudba ni bila pravilna. Šestič. V drugi fazi omenjenega postopka k oddaji ponudbe niso bili povabljeni vsi kandidati, ki jim je bila v fazi postopka priznana usposobljenost, in je bila pogodba sklenjena z edinim ponudnikom. Sedmič. Pri naročilih malih vrednosti v razpisni dokumentaciji niso bili navedeni pogoji za izbor ponudnika. Merila so bila opredeljena nenatančno ali sploh ni bil opredeljen način uporabe meril, namesto izvedbenega novega postopka je bil sklenjen kar aneks k obstoječi pogodbi. Vse te kršitve zakona o javnih naročilih se ponavljajo iz leta v leto. Stanje se ne izboljšuje, v državni upravi pod vodstvom LDS pa se doslej zato ni nič zgodilo. V vseh letih uporabe zakona o javnih naročilih ni bilo slišati, da bi bil kdorkoli kaznovan za takšne kršitve. O tem nam tudi ne poroča računsko sodišče. In kakšne so bile kršitve predpisov pri dodeljevanju transferov? Pri dodeljevanju transferov so bile najpogosteje naslednje nepravilnosti. Prejemniki niso izpolnjevali razpisnih pogojev, javni razpisi niso bili pravilno izvedeni, sredstva so bila dodeljena v večjem znesku, kot je bilo določeno v predpisu, sredstva so bila dodeljena tudi vlogam, ki so prispele po roku za oddajo. In kakšne so bile kršitve predpisov pri prevzemanju in izvrševanju obveznosti iz proračuna? Ugotavljamo, ugotovljene so bile naslednje nepravilnosti: obveznosti so bile prevzete brez pravne podlage, kljub temu da sredstva niso bila za njih načrtovana v proračunu, v drugačni vrednosti kot je znašala ponudba. Sredstva so bila izplačana, preden je bila dobavljena in upravljena storitev, v nasprotju s pogodbo, brez verodostojnih listin, za namene, ki niso bili določeni v finančnem načrtu. Ob pravkar prevzetih razkritjih računskega sodišča v zvezi s kršitvami zakona o javnih naročilih, neposrednimi, pri dodeljevanju transferov ter pri prevzemanju obveznosti v poslanski skupini SDS pogrešamo ugotovitve računskega sodišča o vzrokih za takšno stanje in priporočila za odpravo nepravilnosti sistemskega vidika. Računsko sodišče v revizijskem poročilu namreč niti za leto 2003 niti za leto 2004 ne poroča o delovanju oziroma nedelovanju notranjih kontrol v naših ministrstvih. Računsko sodišče tako ne poroča in/ali ne revidira vzpostavitve in delovanja notranjih kontrol, čeprav bi moralo biti prav revidiranje notranjih kontrol po mednarodnih standardih za državno revizijo INTOSAI njegova redna letna sestavina revizije. Izhajajoč iz takega stanja v poslanski skupini SDS ocenjujemo, da ministrstvo za javno upravo in ministrstvo za finance čaka zlasti veliko delo pri urejanju javnega naročanja, da bo naša državna uprava posvojila pravila javnega naročanja in jih sprejela kot svojo odgovornost. V novem zakonu o javnih naročilih v poslanski skupini SDS pričakujemo tudi ostrejše urejanje sankcioniranja kršitev zakona o javnih naročilih. V tretjem delu predstavitve bom podal mnenje poslanske skupine k ocenjevanju učinkovitosti proračunskih podprogramov v letu 2004. Računsko sodišče se je v okviru revidiranja zaključnega računa države za leto 2004 prvič lotilo ocenjevanja izvajanja proračunskih podprogramov s poskusom presojanja njihove učinkovitosti. V to nalogo je vključilo tudi preverjanje pravilnosti izvajanja podprogramov in to svoje opravilo poimenovalo [[citiram]] "ocena pravilnosti in učinkovitosti izvajanja izbranih podprogramov". Poraba državnega proračuna je od leta 2001 strukturirana na okoli 90 programov in okoli 300 podprogramov; prej je bila le po podrobnih postavkah ekonomskih kategorij. Računsko sodišče je skušalo ocenjevati 18 podprogramov po posameznih ministrstvih. Presojalo je, ali so cilji podprogramov: prvič, primerno določeni ali določljivi, merljivi z vnaprej postavljenimi merili in indikatorji, časovno opredeljeni in relevantni ter, četrtič, dosegljivi oziroma ali jih proračunski uporabniki dosegajo. In kaj je ugotovilo računsko sodišče? Analiza njegovih ugotovitev kaže naslednje: 88% podprogramov nima natančno opredeljenih dolgoročnih oziroma srednjeročnih ciljev, pri 12% pa sploh niso opredeljeni; pri 41% podprogramov niso navedeni letni izvedbeni cilji, pri 24% je navedeno preveč letnih ciljev, da bi jih bilo mogoče spremljati, pri 35% pa letni cilji sploh niso navedeni; pri 94% podprogramov pričakovani rezultati niso opredeljeni, pri 6% so le delno; pri 82% podprogramov merila in indikatorji za merjenje uspešnosti niso navedeni, pri 6% delno ustrezajo, pri 12% pa sploh ne ustrezajo. Ukrepi ali strategije za doseganje ciljev so delno predstavljeni pri 53% podprogramov, pri 47% sploh niso predstavljeni; stroški so pri 70% podprogramov neustrezno izkazani, pri 12% ustrezno in pri 18% delno ustrezno. Zahtevki za letni proračun izhajajo kar iz 88% podprogramu iz neprimernih izhodiščnih cen, izhodiščne cene so ustrezne pri 12% podprogramov. Izvrševanje podprogramov se neustrezno spremlja, kar 70% in le pri 18% ustrezno, pri 12% pa se izvrševanje sploh ne spremlja. Pri 78% podprogramov ni bila določena odgovorna oseba za njihovo izvrševanje. Dejanska poraba s proračunom dodeljenih sredstev pa je ob realizaciji odstopala od načrta v proračunu med 10 in 41% kar pri 10 podprogramih do skupaj 18 pregledanih podprogramov. Spoštovani poslušalci oziroma kolegi poslanci, tudi gledalci, hvala lepa za opozorilo. Vem, da si vseh teh naštetih odstotkov in številk niste zapomnili. Tudi gospod Anderlič verjetno ne. Prav gotovo pa ste si lahko ustvarili občutek, da je z našim načrtovanjem porabe po programski strukturi in njihovih merilih v državnem proračunu marsikaj narobe. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da je dosedanji sistem načrtovanja programov in podprogramov neuspešen v veliki meri zato, ker je bil nepravilno in premalo strokovno zastavljen, tako s strani ministrstva za finance kot s strani resornih ministrstev. Zastavljen je bil kar mimo grede z nekaj členi v zakonu o javnih financah. V razvitih državah, kjer so že pred nekaj leti preusmerili od načrtovanja inputa proračunskih programov k novemu outputu in outcomu so se teh nalog lotili povsem drugače. Tam so v ta namen največkrat sprejeli posebne zakone, za te naloge so javne uslužbence in javne funkcionarje izobraževali, predvsem pa so se zavedali, da so davkoplačevalcem odgovorni za učinkovito in uspešno javno porabo. Pri nas je, spoštovani kolegi, nasprotno. Sindrom za učinkovitost in uspešnost, žal, samo več denarja ali inputa za posamezen proračunski program. Ko bomo na naslednji seji državnega zbora sprejemali državna proračuna za leti 2006 in 2007, bomo slišali iz vrst opozicije: program A potrebuje več sredstev, program B še več in podobno. Nihče pa ne bo vprašal, kako učinkovito in uspešno je država doslej pod vladavino LDS porabljala sredstva državnega proračuna in kaj je dosegla na področju merjenja učinkovitosti in uspešnosti javne porabe. Sedanja koalicija je načrtovanje proračuna usmerjeno k dosežkom napovedala že v koalicijski pogodbi. Prvi korak k učinkovitejši in cenejši državi pa napoveduje z ukrepom 35 in ukrepom 36 programa ekonomskih in socialnih reform. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj ima besedo mag. Milan Cvikl, da predstavi stališče LDS-a.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Predstavniki vlade, odsotni minister za finance, ki ga je očitno veto, izglasovan na zakon o dohodnini, tako prizadel, da ne uspe priti v državni zbor, vseeno lep pozdrav. V imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije bi rad najprej povedal, da bomo mi zaključni račun proračuna Republike Slovenije za 2004 podprli, kljub temu, da nismo povsem zadovoljni s tem, kako je vlada, ki je nastopila svojo funkcijo 3. decembra leta 2004, zaključila izvrševanje tega proračuna. Prav to dejstvo, da vlada, predvsem ministrstvo za finance ob zaključku leta 2004 ni izvedla nekaterih aktivnosti, s katerimi bi situacijo še izboljšala, je tudi vzrok negativnega mnenja računskega sodišča. Rad bi povedal, da smo zadovoljni, da sta Računsko sodišče Republike Slovenije in Ministrstvo za finance na podlagi, z besedami mojega predhodnika, tako kritiziranega pristopa k pripravi zaključnega računa pripravila korektno gradivo za obravnavo zaključnega računa za leto 2004. Ocenjujemo tudi, da je pristop računskega sodišča s spremenjeno metodologijo ustreznejši, kot je to bil v prejšnjih letih in nas predvsem veseli to, da bo na podlagi te metodologije v zaključnem računu za leto 2005 mogoče objektivno primerjati realizacijo proračuna za leto 2004. Seveda se zavedamo, da obstajajo pomanjkljivosti in tudi določene nepravilnosti. V tej zvezi se strinjamo s poslanci vladajoče koalicije, da je verjetno največ tega na vseh postopkih preverjanja javnih naročil. Zato nas še posebej žalosti, da 30. novembra v državnem zboru še ni novega zakona o javnih naročilih. Novi zakon o javnih naročilih je vlada obljubila v državni zbor še pred poletjem letošnjega leta. Tako je bilo zapisano v nekaterih vladnih programih. Slišimo, da potem, ko je bil sprejet okvir reform, na katerem je sodelovala vrsta strokovnjakov, ti isti strokovnjaki sedaj za dobro plačano delo usklajujejo, ne vem s kom, zadnje tekste zakona o javnih naročilih. Zakon o javnih naročilih bi moral stopiti v veljavo 31. januarja leta 2006. Ali ga bomo sploh dobili v državni zbor? Ali, ko ga bomo dobili, bo sploh dovolj časa, da bi ga tukaj obravnavali? Tako v Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo vse napore te in naslednjih vlad, ker to ne bo delo enega mandata, k povečanju učinkovite uporabe javnih sredstev h krepitvi v rezultate usmerjenega proračunskega načrtovanja. Če ta vlada, ki je danes tukaj ni, ali vsaj ne v obliki, v kateri bi morala biti, ne pripravi pravočasno niti ustreznih dokumentov, kako naj potem seveda verjamemo, da bo prišlo v naslednjih letih do zmanjšanja nepravilnosti. Mi smo zadovoljni, da je proračun za leto 2004, proračun, ki je kljub temu, da je ob koncu leta v mesecu oktobru prišlo do zadrževanja izplačil, bil korektno realiziran, da je kljub samo 96,9% realizaciji odhodkov, ki so bili realizirani v višini nekaj manj kot tisoč 600 milijard, vendar bila uresničena dobra gospodarska rast in, kot je tudi poznano, nižja inflacija ter zagotovljen nižji proračunski primanjkljaj od planiranega. Mislim, da je bila to dobra popotnica za leto 2005. Mi se zavedamo, da je potrebno proračun za leto 2004 ocenjevati predvsem z vidika, da je sam proračun bil pripravljen v okviru dveletnega proračuna 2003, 2004 in bil določen s spremenjenim proračunom konec leta 2003, vendar, kot je računsko sodišče ugotovilo, je mogoče za ta proračun podati ustrezno mnenje s pridržkom. Mene bi zelo veselilo, če bi danes bila tukaj razprava predvsem o tem, kako bo vlada naredila vse, da bodo proračuni za naslednja leta dobili pozitivno mnenje. Nekaj podobnega bomo v petek obravnavali na komisiji za nadzor proračuna, ko se bomo seznanjali s poročilom evropskega računskega sodišča za evropski proračun, kjer imamo vrsto naporov komisije in evropskega računskega sodišča za pridobitev pozitivnega mnenja. Vendar, če vlada Republike Slovenije pravočasno, niti zakonodaje - in zakon o javnih naročilih je eden od ključnih zakonov za izvrševanje proračuna - ne prinese v državni zbor, potem je seveda izredno težko soditi o njegovi vsebini. Nas skrbi, ob diskusiji v zvezi z zaključnim računom proračuna za leto 2004, da so bili prihodki iz Evropske unije doseženi na bistveno nižji višini, kot so bili načrtovani. Lahko bi seveda tudi rekli, da smo bili v načrtovanju preveč optimistični. Kar nas posebej skrbi, pa je seveda to, da tudi za 9 mesecev letošnjega leta podatki kažejo ravno tako slabo realizacijo prihodkov iz Evropske unije. Mislim, da bi bilo dobro, če bi danes vlada, ko obravnavamo zaključni račun, neke vrste bilanco uspeha vlade, kaj o tem tudi rekla. Vlada danes tu molči. Ne samo, da imamo vladajočo koalicijo, ki ko razpravlja o proračunu za leto 2004, kot da bi razpravljala o, če hočete, prejšnji vladi, ne zaveda pa se, da razpravlja o dokumentih, ki jih je pripravila ta vlada, imamo preprosto nemo vlado. Imamo vlado, ki je prišla na zasedanje skupščine, delniške družbe, Slovenija d.d., po potrditev svojega zaključnega računa in se odločila, da v njenem imenu niti uprava niti nadzorni svet ne bosta rekla niti besede. In vsi, ki tu govorijo, so delničarji te Slovenije d.d., edina razlika je ta, da imamo skupino poslancev oziroma skupino delničarjev Slovenije d.d., ki bi te delnice pač kupovala, in skupino, za katero nisem čisto prepričan, če bi jih kupovala. Ampak oni govorijo o zaključnem računu in gledajo mene kot predstavnika komisije, kot tistega, ki poročam državnemu zboru o zaključnem računu. Zaključni račun predstavlja vlada Republike Slovenije državnemu zboru. In ta vlada je od 3. decembra pod vodstvom gospoda Janeza Janše. Seveda me kot predstavnika vodstva poslanskega kluba Liberalne demokracije, nekoga, ki govorim v imenu kluba, zanima, kaj bo vlada naredila, da bo bodisi odpravila nepravilnosti bodisi na posameznih resorjih zagotovila v večji meri izvrševanje zastavljenih ciljev. To pravim zato, ker je vlada Republike Slovenije s koalicijskim dogovorom na nek način spremenila hierarhijo ciljev. Zanima nas, kako boste za leto 2005 prezentirali lastni zaključni račun. Ali po točkah koalicijske pogodbe ali po resorjih oziroma po pripravljenih finančnih načrtih? To je pomembno zato, ker se zavedamo, da trenutno poteka na ministrstvu za finance kar nekaj aktivnosti, kako bi se soočili z izboljšanjem proračunskega načrtovanja, vendar nam ni povsem jasno, katere in kakšne cilje pri tem vlada zastopa. Če hočete dobiti pozitivno mnenje, na primer, za ministrstvo za notranje zadeve, ministrstvo za obrambo, ni dovolj dodati več denarja za nakup sredstev motoriziranega bataljona, treba se je dogovoriti, kateri so cilji, ki jih na področju, na primer, obrambe zastopamo. Treba je opredeliti, kateri so cilji na področju ministrstva za šolstvo in, recimo, področju ministrstva za kmetijstvo, ali je to, na primer, na področju ministrstva za kmetijstvo samo povečanje subvencij. V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli zaključni račun za leto 2004. Menimo, da je njegov zaključek z izjemo dveh točk, o katerih bom še govoril v nadaljevanju, ustreznejši, kot je bilo to v preteklih letih, zato tudi imamo korektno mnenje računskega sodišča. Postavlja pa se vprašanje-nekateri poslanci so danes tukaj govorili, ali bi moralo ministrstvo za finance ob koncu proračunskega leta, ko je seveda ugotovilo, da so na voljo tako sredstva, vendarle ne narediti nekaj, kar bi in je bilo v preteklosti narejeno v skladu s pozitivno zakonodajo. Eno vprašanje je, ali bi moralo poračunati finančno izravnavo za občine. O tem so bila mnenja na komisiji deljena. Računsko sodišče se je odločilo, da zaradi tega da negativno mnenje ministrstvu za finance. Ministrstvo za finance pa o tem ne reče nič. Samo v nekem zakonu, ki je v proceduri, želijo z neko prehodno določbo reči, ne glede na mnenje računskega sodišča, bi pa mi še zmeraj počeli glede finančne izravnave občin tako, kot smo to v preteklosti. In zato, da ne bi bilo več negativnega mnenja, prosimo državni zbor, da nam da pokritje za nazaj. Želim, in dobro bi bilo, da o tem razpravljamo, ali je potrebno občinam, ki so prejele več sredstev, denar vzeti. Nekateri poslanci so rekli, da. In drugo. Ministrstvo za finance bi lahko, seveda če gospod minister za finance bi bil polno operativen tudi ob koncu leta, ob koncu leta zagotovilo dodatna sredstva v pokojninski blagajni. Pokojninska blagajna bi lahko na tej podlagi poplačala svoje dolgoročne obveznosti in ne bi bilo potrebno prikrito prevzemati dolgov pokojninske in, kot vemo, tudi vzporedno s tem tudi zdravstvene blagajne. To pravim zato, ker seveda je naloga vsake vlade, da obveznosti, ki izhajajo iz zakonov, uskladi s finančnimi možnostmi in da seveda samo dejstvo, da je v letu 2004 prejšnja vlada 8. oktobra pod vodstvom gospoda ministra Mramorja korektno konzervativno delovala in omejila prevzemanje obveznosti, je omogočalo ministru za finance, da izvede teh nekaj aktivnosti. To ni bilo narejeno. To pravim zato, ker podobna situacija, kot je v letu 2004, ko je prejšnja vlada predala novi vladi bilance, ki so čiste, bilance, ki so v teh papirjih zapisane, temu žal ni bilo tako v letu 2000, v letu 2004 je gospod Bajuk predal takratni novi vladi 20 milijard neplačanih obveznosti. Situacija v letu 2004 je bila obratna zaradi ustreznega delovanja vlade, ki je delovala do 3. decembra. Upoštevaje navedeno, menimo, da je tako mnenje računskega sodišča korektno, da je potrebno v tem državnem zboru opraviti razpravo o dveh, treh odprtih vprašanjih, EU, finančni izravnavi za občine in da naj vlada pride v ta državni zbor z, kot pravi sama, bolje pripravljenimi državnimi proračuni za naslednja leta, leto 2006, 2007. In še zadnja misel. V skladu z zakonom o javnih financah bomo letos prvič, če se bomo danes tako odločili, potrdili oziroma sprejeli zaključni račun za preteklo leto prej, preden bomo sprejeli državni proračun za naslednje leto. To je dobra praksa. Uvedena je bila v zakonu o javnih financah, upoštevaje vse spremembe, ki smo jih v vmesnem času uresničili, predvsem pa dobro delo računskega sodišča v vročih poletnih mesecih nam omogoča, da danes s tem aktom zagotovimo to, kar je običajna in normalna praksa v EU. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem predstavnike Socialnih demokratov, če bo namesto Brede Pečan kdo drug? [[Ne bo.]] Hvala lepa. Potem je na vrsti gospod Ciril Testen, da predstavi stališče NSi.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani predstavniki vlade, poslanke in poslanci. Glede na to, da sta moja predhodnika že veliko, lahko bi rekel, vse povedala, iz pozicijske in opozicijske strani, bom jaz poskušal biti bistveno krajši. V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščansko ljudske stranke se strinjamo, da bo bili nekateri makroekonomski kazalci, ki so bili doseženi v letu 2004 dobri. To velja predvsem za gospodarsko rast, ki je bila 4,6%. Spomnimo se, da je bila v letu 2002 in 2003 bistveno nižja. Inflacija je bila 3,6%, kar je tudi zelo dobro. Zelo dober je bil tudi izvoz in pa proračunski primanjkljaj, kar je bilo že nekajkrat povedano. Bilo je pa tudi kar nekaj slabih kazalcev, med katere nedvomno spada uvoz, ki se je povišal skladno z izvozom. Zelo slabi rezultati so bili doseženi pri črpanju sredstev EU, ko je bilo danes tudi že nekajkrat poudarjeno. Od možnih 80,36 milijard smo realizirali samo 43,84 milijarde ali 54, 55%. Rezultat je še mnogo bolj zaskrbljujoč, če pogledamo strukturo teh sredstev. Levji del teh sredstev, ki smo jih pridobili, je iz pavšalnih plačil, kjer smo realizirali 110% oziroma 27 milijard. Se pravi, približno tri petine vseh prejetih sredstev smo pridobili iz pavšalnih plačil. Zelo je zaskrbljujoče, da nismo niti tolarja pridobili iz naslova strukturne politike, kohezijske politike in notranje politike. Drug velik problem, ki ga vidimo v poslanski skupini Nove Slovenije, je, da je nakup in gradnja osnovnih sredstev in investicijski transferji, pa čeprav je minister v začetku oktobra glede na prilive bil prisiljen zaustaviti nadaljnje investicije, pa če je to posledica nekega stanja, da so ti dve stvari bili realizirani na zelo nizkem nivoju, se pravi, med 70 in 80%. Značilnost leta 2004 in tudi nekaterih let pred tem so velike obveznosti, ki jih je državni zbor s sprejeto zakonodajo naložil lokalnim skupnostim, ni jim pa dal dodatnih sredstev. Tako v naši poslanski skupini ocenjujemo politiko do lokalnih skupnosti kot neuspešno. Ugotovitve računskega sodišča pri pregledu posameznih ministrstev v letu 2004 so zaskrbljujoče, tudi če jih primerjamo z letom 2003. Bistveno več je ministrstev z negativnim mnenjem. Že prej je bilo povedano, da so negativna mnenja dobila štiri ministrstva in dve vladni službi, v prejšnjem letu samo dve. Poleg tega pa je pozitivno mnenje dobilo samo eno ministrstvo. Velik odprt problem ostajajo javna naročila, ki so po mojem in po našem mnenju delno posledica zakona o javnih naročilih, v večji meri pa nepravilnega odnosa do javnih sredstev, v nekaterih primerih pa gre tudi za malomarnost in neznanje. Tu bi še posebej izpostavil ministrstvo za kmetijstvo, kjer so napake še posebej zaskrbljujoče in kažejo na nepravilnosti, ki so zgolj posledica nepravilnega pristopa in neresnosti pri javnem naročanju. Negativno mnenje je prejelo tudi ministrstvo za finance, ker je bil dokončen obračun finančne izravnave nepravilno opravljen oziroma sploh ni bil opravljen. Ministrstvo je v svoj zagovor povedalo, da bodo problem začasno rešili z zakonom o izvrševanju proračuna, kasneje pa z novim zakonom o financiranju občin. Zahtevati sredstva bi bilo po mnenju ministrstva nestimulativno. Nekoliko bom komentiral tudi pozitivno mnenje, ki ga je računsko sodišče izreklo ministrstvu za zdravje. Ne strinjam se z ugotovitvijo računskega sodišča iz sledečega razloga. Ministrstvo za zdravje je po mnenju računskega sodišča dobilo pozitivno mnenje zato, ker ni delalo. Zaradi tega razloga dati pozitivno mnenje, po mojem mnenju ni pravilno. Tisti, ki poznate proračun in proračun ministrstva za zdravje, boste vedeli, da je na ministrstvu za zdravje v letu 2004 ostalo neporabljenih dobrih 10 milijard sredstev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o predlogu akta. K besedi vabim, glede na to, da je kar nekaj odsotnih, magistra Capudra.
Hvala lepa. Kakšen velik preskok, ampak nič hudega. O pravilnosti izvršitve državnega proračuna za leto 2004 kot celote in o pravilnosti posameznih neposrednih proračunskih uporabnikov je dalo računsko sodišče le eno pozitivno mnenje, deset mnenj s pridržkom in šest negativnih mnenj. Za pravilnost izvršitve državnega proračuna kot celote pa je bilo podano mnenje s pridržkom. Na strani prihodkov me je zbodla v oči ugotovitev računskega sodišča, da ministrstvo za delo v letu 2004 ni preverjalo pravilnosti plačanih koncesijskih dajatev v državni proračun, ki jih nakazujejo študentski servisi. Ugotovljeno je bilo namreč, da se med letom nakazujejo nižje mesečne akontacije, kot pa so bile določene v pogodbah in da so bile evidence ministrstva na tem področju nepopolne in neurejene. Računsko sodišče ocenjuje, da je bilo iz tega naslova v državni proračun vplačano okrog 31 milijonov tolarjev manj, kot pa bi moralo biti. Prav zanima me oziroma bi bilo potrebno ugotoviti, kam je ta denar poniknil. Ocena pravilnosti in učinkovitosti izvajanja izbranih podprogramov revidiranih neposrednih proračunskih uporabnikov je bila narejena na 18 podprogramih pri 17 uporabnikih, ki so bili skupaj vredni 239 milijard tolarjev. Preverili so predvsem pravilno in učinkovito načrtovanje podprogramov, njihovo pravilno in učinkovito izvrševanje ter pravilno in učinkovito poročanje o posameznih podprogramih. Pri tem je bilo s strani računskega sodišča ugotovljeno, da je izvrševanje in poročanje o izvedbi nekvalitetno, zlasti zaradi neustreznega načrtovanja podprogramov. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je v letu 2004 sklenilo 11 pogodb o sofinanciranju programov društev, ki so imela status društva v javnem interesu. Pri preverjanju dveh med njimi je ugotovilo, da eno izmed njih ni posredovalo poročil, tako kot je bilo določeno oziroma podpisano v pogodbi, eno izmed njih pa ustreznih poročil sploh ni poslalo. Poleg tega pa je ministrstvo načrtovalo sredstva pri društvih le na podlagi finančnih načrtov, programov dela in realizacije v preteklem letu, ne pa po vnaprej postavljenih natančnih kriterijih financiranja. Na istem ministrstvu je bilo tudi ugotovljeno, da je imelo v letu 2004 to isto ministrstvo dvojne kriterije za spremljanje posameznih ukrepov ministrstva. Za tiste, ki se financirajo iz evropskega socialnega sklada, je uporabilo več indikatorjev spremljanja, kot pa za tiste, ki se financirajo iz državnega proračuna, in je imelo premalo opredeljenih indikatorjev uspešnosti, pa čeprav je pri tem šlo za oceno povsem istih ukrepov, le viri financiranja so bili drugi. Na področju aktivne politike zaposlovanja je računsko sodišče ugotovilo, da je zavod, ki je bil izvajalec tega programa, poročal le o porabi sredstev, ne pa tudi o internih evalvacijah uspešnosti programa, kar je bila pogodbena obveznost zavoda. Na ta način je bilo torej praktično nemogoče spremljati uspešnost programa in tudi smiselnost uporabljenega denarja, ki pa nikakor ni bil majhen. Naj končam s pričakovanjem, da bodo pripombe računskega sodišča na ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve upoštevali. Pričakujem, da proračunskih sredstev ne bodo le učinkovito trošili, ampak bodo najprej učinkovito in pravilno načrtovali in končno pravilno in transparentno izvrševali podprograme. Uporaba denarja naj ne bo sama sebi namen, ampak naj da predvidene in pričakovane rezultate. Ob desetih mnenjih s pridržkom in šestih negativnih ter le enega pozitivnega mnenja predloga sklepa komisije za nadzor proračuna ne morem podpreti. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Pajka.
Hvala za besedo. Razprava o zaključnem računu je razprava o nečem, kar se je že izvršilo. Snov, o kateri razpravljamo, je zanimiva in ne mislim o tem razpravljati povprek. Dotaknil se bom le enega področja, in to je ministrstvo za okolje, prostor in energijo. Snovi je preveč, da bi se posvetil celotni vsebini, pa to poglejmo. Računsko sodišče je bilo kritično na več področjih, na primer napačno izvedeni transferi in tudi omenjeno ministrstvo ni izstavljalo računov vsem, s katerimi je sklenilo koncesijsko pogodbo, niti ni z vsemi sklenilo koncesijske pogodbe, ki so bili uporabniki. Prvo vprašanje, ki se mi zastavlja, zakaj ni z vsemi sklenilo koncesijske pogodbe. Na primer, omenjeno ministrstvo je sklenilo 188 koncesijskih pogodb za rabo voda, za pijačo in kopališča. Računsko sodišče je ugotovilo, da omenjeno ministrstvo ni zaračunavalo vsem uporabnikom, ki so sklenili koncesijsko pogodbo. Zakaj je do tega prišlo, se mi postavlja vprašanje. To enostavno pomeni neenakost na trgu in dajanje privilegijev nekaterim. Katerim? Kolegi, postavlja se mi drugo vprašanje, kako se takšno dejanje imenuje, če nekemu daješ privilegije, drugim pa ne. Takšnih cvetk je še veliko. To so dejstva, ki so se že dogodila. Če glasujem za, moralno podprem takšna dejanja, to nikakor ne mislim, če glasujem proti, se tudi nič ne bo dogodilo in ne bom spremenil dejstev, ki so se že dogodila in se že izvršila. Mogoče bi bilo za razmisliti, da bi proceduro potrjevanja spremenili v proceduro seznanjanja z zaključnim računom. Ko mi bo podana možnost, bom pa proti takšnemu vsekakor glasoval proti, ker ne mislim dajati soglasja za nepravilnosti. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Kokalj. Veliko jih manjka, ne želim jih imenovati.
Dobro. Sam bi na kratko pokomentiral to, kar je bilo že omenjeno, črpanje evropskih sredstev, ki je bilo izjemno slabo, samo okrog 55% predvidenih sredstev. Če gremo po posameznih postavkah, predpristopna sredstva samo 51%, prejeta sredstva iz proračuna Evropske unije za izvajanje skupne kmetijske politike tudi okrog 50%, prejeta sredstva iz proračuna za strukturno politiko 0, prejeta sredstva iz proračuna Evropske unije za kohezijsko politiko 0, prejeta sredstva iz proračuna Evropske unije za izvajanje notranje politike se niso realizirala. Razen prejetih sredstev iz proračuna Evropske unije iz naslova pavšalnih povračil, ki so se realizirala v višini 110%, kar je verjetno posledica tega, da je to neke vrste avtomatizem kot pa delo organov, ki mora poskrbeti za črpanje teh sredstev, ter ostala prejeta sredstva iz proračuna Evropske unije, ki pa niso bila načrtovana, vendar so prišla v višini 410 milijonov tolarjev. In prejeta sredstva od drugih evropskih inštitucij, v glavnem je šlo za povračilo potnih stroškov, tudi neplanirana, v višini 240 milijonov tolarjev. Ta bilanca govori o tem, da je prejšnja vlada imela izjemno neustrezen sistem porabe evropskih sredstev, ki pa je verjetno posledica tudi reorganizacije, ki jo je izvedla v nepravem času. In ta manjko je nemogoče čez noč nadoknaditi. Mislim, da bo tudi sedanja vlada imela velike težave, kajti spremeniti celoten postopek in strukturo dela organov, mislim, da bo zelo težko. Upam, da bo ta izpad oziroma da bo izpad neporabljenih sredstev uspelo po formuli M plus 2, ki je uveljavljena, na nek način le počrpati vsaj v malo večji meri. Iz tega vidika pa moram reči, da zaključni račun absolutno ne zasluži ocene zadostno. To je izjemno, izjemno slabo delo prejšnje vlade na področju porabe evropskih sredstev. Zato jaz tega zaključnega računa enostavno ne morem podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ziherl.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Tudi sam imam zelo slabe občutke ob branju vseh teh štirih Poročevalcev, iz katerih izhaja, da prejšnja vlada ni najbolj gospodarno ravnala z denarjem in ravnala je nepregledno. Tako je na primer cel kup mnenj s pridržkom oziroma celo negativnih mnenje. Zato bi morda nekatere najbolj izstopajoče zadeve poudaril. Na področju ministrstva za okolje in prostor je recimo mnenje s pridržkom, tam je postavka oziroma točka, ki se tiče tudi naših domačih krajev, to je rudnik urana Žirovski vrh v zapiranju, kjer je šlo 177 milijonov za zaprtje rovov. Vendar poročilo o izvedbi ni bilo priloženo računom. S tem seveda ne moremo vedeti, ali je bilo narejeno tako, kot je bilo dogovorjeno oziroma podpisano. Ministrstvo za delo, družino je tudi dobilo mnenje s pridržkom. Šlo je za izplačilo za dela, ki še niso bila izvedena, večje subvencije, kot so bile predpisane in za izvenproračunsko porabo. Pri ministrstvu za zdravje je bilo sicer pozitivno mnenje, vendar v oči pade dejstvo, da je bila poraba izredno majhna in pri majhni porabi pač ne moreš narediti preveč napak. 28% proračuna so porabili. Informacijska družba, negativno mnenje, tukaj izstopajo nepravilnosti, sprejemanje obveznosti brez pogodbe. Šolstvo, mnenje s pridržkom, nogometna igrišča, pogodba ni v skladu z razpisom, prevzetje odgovornosti za leto 2006 in 2007. Mislim pa, da je bil proračun sprejet za leti 2004 in 2005. Tukaj so neskladja. Tudi ministrstvo za kulturo - mnenje s pridržkom, potem pa nekaj negativnih mnenj. Predvsem bi opozoril na tisto, kar je kolega Kokalj, predvsem slabo koriščenje sredstev EU. Zato predloge zaključnega računa za leto 2004 vsekakor ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala vam. Dober večer tudi v mojem imenu. Hvala kolegu Pavlihi za dosedanje vodenje, jaz pa bom prebral naslednje prijavljene, glede na to, da se je nekaj poslancev zamenjalo oziroma odpovedalo. Naslednji bo imel besedo kolega Drago Koren, za njim Rudolf Petan in Martin Mikolič. K besedi vabim poslanca Draga Korena. Besedo ima Martin Mikolič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni spoštovane poslanke in poslanci! Res je, da je v letu 2004 oziroma da je bila zelo ugodna dinamika makroekonomskih kazalcev, zato še toliko bolj preseneča, da je pa realizacija proračunskih prihodkov in odhodkov bila slaba, se pravi, da ni bila dosežena glede na tisto, kar se je planiralo. Sicer v enem delu ne preseneča, da je bilo res slabo koriščenje evropskih sredstev, kar se je pravzaprav tudi pričakovalo, ampak kljub temu je to kritika, kajti na koheziji in strukturni politiki, pa notranji politiki je pa pravzaprav popolnoma ničla oziroma nič sredstev na tem segmentu ni priteklo v naš proračun, kljub temu, da smo svoje obveznosti do EU morali izvrševati. Drugo, kar me zelo moti, je slaba realizacija investicijskih odhodkov oziroma odhodkov, namenjenih za investicije in investicijske transfere. Mi planiramo določena sredstva, predvsem me moti na področju kmetijstva, predvsem pa tudi gospodarstva, kajti točno vem, katera sredstva se pravzaprav niso realizirala. Večji del so to tista sredstva, ki bi jih morali prejeti določeni subjekti ali upravičenci na osnovi razpisov. Ti javni razpisi so bili tako planirani, da, kar je že prava zgodovina za nazaj in v številnih letih se je to ponavljalo, da pač potem ni možno, da se finančna sredstva na teh postavkah realizirajo zaradi vzrokov, kot sem že prej omenil, prepozni razpisi, morda tudi velikokrat v nepravem času. Zelo slabo je tudi to, da so tudi kapitalski prihodki - vemo, da je to pravzaprav prodaja stvarnega premoženja - v zelo slabem odstotku realizirani, samo 30%, glede na planiranih 7 milijard je bilo realiziranih samo 2,2 milijarde. Rad bi povedal tudi to, glede na vsa mnenja računskega sodišča, ko jih prebereš in na koncu ugotoviš, da je polno nekih cvetk, ki se pravzaprav ponavljajo od prvega resornega ministrstva, ki je bilo pregledano s strani računskega sodišča, pa do zadnjega. In največji problem, tako kot v preteklih letih, so javna naročila, ogromno nepravilnosti, ki se ponavljajo, in tako so se dogajale tudi v letu 2004. Zato me sploh ne preseneča, da od vseh ministrstev edino ministrstvo za zdravje prejelo pozitivno mnenje. Sem pa trdno prepričan, če bi realizirali investicije oziroma tista finančna sredstva, ki so bila planirana na tem kontu, da tudi to ministrstvo ne bi dobilo pozitivnega mnenja. Glede na vsa ta dejstva, se pravi, končna poročila in izdana mnenja računskega sodišča, ne morem glasovati oziroma pritisniti tipke "za" za zaključni račun, kajti smatram, da pravzaprav mešati zaključni račun pa proračun, kot je nekako prej bilo s strani enega od razpravljavcev povedano, da mogoče bo pa pozitivno mnenje - mislim, da se je malo pohecal -, če bo več denarja za določene namene. Ko glasujemo o proračunu, pravzaprav glasujemo za - vsaj jaz osebno tako -, če je denarja za določene namene za določena ministrstva na razpolago, da se bodo lahko določeni projekti realizirali. Zaključni račun je pa posledica izvršitve proračuna. In glede na vsa ta mnenja računskega sodišča moram biti tudi toliko pošten, da zaključnega računa za leto 2004 ne bom potrdil. Hvala.
Hvala vam, za vaš prispevek. Besedo ima dr. Pavel Gantar. [[Ga ni.]] Naslednji na seznamu prijavljenih je dr. Slavko Gaber. [[Ga ni.]] Besedo dajem poslanskemu kolegu Srečku Hvaucu.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sam bi začel to svojo razpravo okrog proračuna z ugotovitvijo predstavnika ene izmed poslanskih skupin, ki se je čudil zakaj v tem prostoru ni, ne vem, celo cele vlade, da bi razlagala in pojasnjevala proračun za leto 2004. Bilo je tudi navedeno in vsi poznamo dejstvo, da je vlada predsednika Janeza Janše nastopila 3. decembra, se pravi da je v lanskem proračunskem obdobju samo 20 dni tako ali drugače imela možnost sodelovati pri izvrševanju. Drugo, kar pa je, nikakor ne razumem obžalovanja istega predstavnika poslanske skupine, da je vlada v teh 20 delovnih dnevih zamudila ne vem kakšno priložnost, da bi lahko izboljšala stanje tako, da mnenje ne bi bilo negativno. Kolikor se jaz spoznam na računovodstvo, dogodke je treba evidentirati sproti in v takem obsegu, kot so se pojavili. Kaj bi se lahko tudi drugače storilo, mi res ni jasno, razen, če je mogoče prej kdaj praksa bila drugačna, pa smo tudi, ali pa so za nazaj tudi kakšne stvari popravljali, ampak jaz sem prepričan, da ta vlada tega ne bo delala. Bi pa seveda mogoče lahko kar sam sebe vprašal, saj je bil v tisti vladi, in bi si lahko na nekatera vprašanja kar sam odgovoril ali pa bi mu pri tem pomagali njegovi kolegi, ki so bili tudi takrat ministri. Bi se pa jaz osebno, če bi bil v njegovem položaju, kar globoko zamislil, da je samo eno pozitivno mnenje računskega sodišča in šest negativnih in deset s pridržkom, kar kaže na to, da ali s samim poročilom ali z izvajanjem proračuna po višini ali glede spoštovanja same zakonodaje pa verjetno marsikaj ni bilo prav. Ne bi ponavljal preveč stvari, ker je bilo že marsikaj povedanega, ampak bi dal kakšna dva primera, tri. Najprej, kar se tiče doslednega, to pomeni pravočasnega in točnega evidentiranja teh računovodskih dogodkov. En tak primer je že bil predstavljen. Gre za dokapitalizacijo holdinga Slovenskih železnic, vrednost 4,6 milijarde tolarjev, kar v nobenem primeru ni majhen znesek. Iz revizijskega poročila izhaja, da je sicer v bilanci stanja ta dogodek bil zabeležen, da pa je po vsebini šlo za proračunsko porabo. Če mi v poročilu ne evidentiramo dogodka, ki je velik 4,6 milijarde, potem se sprašujemo, ali ni mogoče tudi kje drugje, v kakšnih drugih primerih tudi tam, kjer računsko sodišče ni opravilo pregleda, prišlo do podobnih napak. Drugo, kar je, gre za nadzor nad porabo in izvajanjem sredstev za gospodarske javne službe na področju železnic. Računsko sodišče ugotavlja, da tu ni bilo dovolj dobrega nadzora. Postavka je pa težka približno 50 milijard. Če si mi lahko privoščimo, da tako velikega zneska dovolj dobro ne kontroliramo, potem slej ko prej lahko pride do tega, da to, kar se potem prikazuje, ni točno ali pa da je šlo za, ne vem, napačno, nenamensko, neracionalno porabo. Drugo, kar se tiče napak v postopku oddaje naročil, spoštovanja zakonodaje in tako naprej, bi pa mogoče tudi samo dva primera navedel. Eden se nanaša, tu sicer ne gre za tako velike zneske, ampak jaz mislim, da v vsakem primeru je potrebno zakonodajo spoštovati, ali gre za en tolar ali za sto milijard. Ministrstvo oziroma Direkcija Republike Slovenije za ceste je z nekim podjetjem sklenilo 31.8.2004 pogodbo o koncesiji, računsko sodišče pa je ugotovilo, da dinamika, kar se tiče teh izplačil, ni bila v skladu s pogodbo niti ni bil sklenjen aneks, sam skupni znesek je 126 milijonov tolarjev. Pa še ena takšna zadeva, in sicer gre za eno pogodbo, ki je bila sklenjena med Upravo Republike Slovenije za civilno letalstvo 1.9.2004, gre pa za nabavo gasilskega vozila za letališče Maribor v znesku 58.000 oziroma 58 milijonov tolarjev. Tu so ugotovili, da naročnik v objavi tega razpisa ni objavil ustreznih meril, kar ni v skladu s 50. členom zakona o javnih naročilih. Mimogrede, to računsko sodišče ni ugotovilo, ampak sam znesek za vozilo je velik, povem pa še nekaj drugega, kar računsko sodišče ni ugotavljalo, to vozilo relativno drago, ki ni bilo naročeno v skladu z javnimi naročili, ni ustrezalo oziroma ne ustreza potrebam in predpisom, ki bi jih moralo tako vozilo izpolnjevati, se pravi, da gre za neracionalno naročilo, ki navsezadnje niti ni bilo v skladu z zakonom. Takšni in podobni primeri in še več primerov, ki so jih navedli tudi nekateri moji kolegi, kažejo na to, da se v lanskem letu nismo dovolj racionalno obnašali, kar se tiče porabe proračunskih sredstev, da tudi postopki niso vedno tekli v skladu z zakonom, zato sam osebno jaz takšnega zaključnega računa oziroma poročila ne bom podprl tudi če je v nekaterih segmentih tehnično ali pa izvedbeno čisto korektno pripravljeno. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Hvauc. Naslednji na seznamu prijavljenih je dr. Matej Lahovnik. [[Ga ni.]] Besedo dajem poslanki Marjetki Uhan. [[Je ni.]] Besedo ima mag. Milan M. Cvikl.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanka in poslanci! Dovolite, da podam še nekaj, bolj odzivov na to, kar je bilo do sedaj razpravljano. Ponavljam spet to, kar je bilo rečeno. Imamo razpravo o zaključnem računu proračuna Republike Slovenije, ki ga je predložila vlada Republike Slovenije. Ta vlada je 3. decembra prevzela vsa pooblastila za vodenje države, in to vključuje tudi pripravo zaključnega računa proračuna za leto, v katerem je seveda bil mandat podeljen. Korektno bi bilo, da vsa vprašanja naslavljate na Vlado Republike Slovenije. Vlada Republike Slovenije je bila tudi tista, ki je pripravila gradivo in vlada Republike Slovenije je bila tista, ki je tudi podala odziv na posamezna mnenja oziroma na mnenja posameznim uporabnikom s strani računskega sodišča. Res je, da je računsko sodišče ob oblikovanju predloga mnenja pozvalo tudi nekatere posameznike, ki so vodili ministrstva v času do 3. decembra, vendar politično odgovornost nosi vlada Republike Slovenije. Takšna so dejstva, tako so volivci 3. oktobra 2004 odločili. Mi lahko tukaj veliko diskutiramo o tem, kaj vlada bi lahko ali ne lahko pokvarila. Mene predvsem veseli, da vlada v 20-ih dnevih ni mogla nič bistvenega pokvariti in da imamo dobro zaključeno proračunsko leto. Proračunsko leto, v katerem ni zapadlih računov, in proračunsko leto, za katerega je mogoče ugotoviti, da kljub vrsti neprevzetih obveznosti, ker se je proračunsko leto glede na konzervativno delovanje vlade pred 3. decembrom končalo praktično 8. oktobra, to ni negativno vplivalo ne na gospodarsko rast, ne na inflacijo. Nasprotno. Gospodarska rast v letu 2004, je višja kot je bilo načrtovano, in inflacije ni. To je zelo pomembno, ker ko bomo ocenjevali leto 2005, se bomo podobno spraševali, ali je s proračunskimi sredstvi bil zagotovljen ustrezen vpliv na samo gospodarsko rast in gospodarsko gibanje. Res pa je, da ob koncu vsakega proračunskega leta in če bi seveda imeli operativnega ministra za finance, bi to lahko bilo tudi ob koncu leta, vlada lahko v skladu z zakonom zagotovi znotraj javnih financ pokrivanje obveznosti, ki so določene v državnem proračunu okvirno in tukaj predvsem mislim na obveznosti do pokojninske blagajne. Vlada se za to ni odločila in zato smo v letu 2005, kot sem povedal s te govornice, imeli prikrito zadolževanje pokojninske blagajne. Mi smo na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ o tem opravili razpravo v prisotnosti tako ministrstva za finance kot računskega sodišča in povedano je bilo, da je zakon, ki ga je sprejel ta državni zbor, najmanj v nasprotju z evropsko zakonodajo in s tistimi načeli, ki so računsko sodišče vodili, nekatere od vas pa tudi tukaj, da ste povedali, da v bilanci prihodkov in odhodkov ni bilo ustrezno izvedenih prikazov nekaterih obveznosti, predvsem v odnosu do Slovenske razvojne družbe. In zato seveda menimo, da bi danes bilo dobro predvsem se pogovoriti o tem, kaj bo vlada naredila, bodisi v zakonodaji, da bi odpravila podlage za negativno mnenje računskega sodišča. Računsko sodišče je v svojem prvem mnenju reklo, da daje vladi negativno mnenje na delo ministrstva za finance, ker seveda ni prišlo do poračuna finančne izravnave. Minister za finance in minister Žagar sta v tem istem času v državni zbor prinesla spremembe zakona o financiranju občin in zamolčala negativno mnenje, ki je seveda pomenilo, da bi bilo potrebno v zakonu o financiranju občin narediti ustrezno sistemsko spremembo glede finančne izravnave občin. In ta ista vlada potem, ko jo opozorimo na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ, pravi, da bo to naredila z zakonom o izvrševanju proračuna za leto 2006 in 2007. Vlada, katere minister za finance kot predsednik komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ s stola tu nekje za mano večkrat v tem državnem zboru razlaga, kako netransparentne so slovenske javne finance. Slovenske javne finance so glede na dokumentacijo, ki je prišla v državni zbor, dovolj transparentne. Ne vem pa, če obstaja politična volja, vsaj vodij delovnih teles, da bi to dokumentacijo obravnavali. Uvodoma sem povedal, nihče niti eno delovno telo, razen delovnih teles, ki jih vodi opozicija, ni obravnavalo resornega poročila ministrstva, ki ga resorno pokrivajo. Vaša želja je, kot smo danes videli, razlagati veliko na splošno, ko pa se naj obravnava konkretna dokumentacija, ki potrjuje, kako so bili izvršeni posamezni programi, to pa seveda ni več vaša volja. S tega zornega kota sam v svoji razpravi želim predvsem poudariti, da mislim, da imamo dobro zaključeno leto 2004, da je v letu 2004 metodologija računskega sodišča dodelana in da bo mogoče z revizijo oziroma zaključnim računom za leto 2005, 2006 in 2007, se pravi še v času tega mandata tega državnega zbora, soditi, kako uspešna je pa nova vlada pri izvrševanju zaključnega računa in finančnih načrtov, kot jih določi državni zbor. Mislim, da bi bilo dobro, da bi ugotovitve, do katerih smo na komisiji prišli soglasno, da seveda gre za ugodna proračunsko finančna gibanja, da gre za to, da je bil proračun izpeljan v predvidenih okvirjih. Vemo, da ste proračun za leto 2005 pripravili napačen, neustrezen rebalans in da kljub ustavitvi prevzemanja obveznosti imamo ugodna gospodarska gibanja. Ne morem pa ne kot predsednik komisije, ne kot poslanec državnega zbora mimo tega, da ministrstvo za finance oziroma vlada Republike Slovenije ignorira sklep komisije, da do obravnave na seji državnega zbora pripravi povzetek obrazložitve teh dokumentov. Računsko sodišče je za svoj dokument, ki je obsegal prek 350 strani, naredilo povzetek na treh straneh. Vlada Republike Slovenije s 30.000 javnih uslužbnecev z nekaj sto zaposlenih na ministrstvu za finance in nekaj 100 zaposlenih v finančnih službah resorjev tega ni naredila. Predlagali smo, da tak povzetek postane v naslednjih letih sestavni del predloga zaključnega računa. Sprašujem se, imamo nemo vlado, imamo vlado, ki ne izvršuje svojih obveznosti do državnega zbora in imamo državni zbor, ki ščiti to vlado pred takimi dejanji. V poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo podprli zaključni račun proračuna za leto 2004. Ob tem predlagamo, da sprejmemo sklep, da pozovemo vlado republike Slovenije, da izpolni sklep številka 5, kot je bil sprejet na komisija za nadzor proračuna in je tudi v ustreznem poročilu komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Hvala lepa.
Hvala vam. Zadnji na seznamu prijavljenih je poslanec Rudi Veršnik, izvolite.
Hvala za besedo. Kot ponavadi smo spet poslušali celo vrsto demagoških besed, kako je sedanja vlada prevzela obveznosti za proračun oziroma zaključni račun 2004. Vsi vemo, da je vlada prevzela svoje obveznosti 3. decembra - in kaj je lahko naredila niti v enem mesecu? Jaz mislim, da je lahko vsakemu občanu, gledalcu, volivcu jasno, da glavni nosilec zaključnega računa leta 2003 je bivša vlada. To mislim, da je vsakomur jasno in to ni sporno. Odgovoriti želim tudi na to, kar je bilo rečeno po tem mojem uvodnem govoru, da sem močno kritiziral poročilo oziroma zaključni račun za leto 2004. Ni res. Sam sem se opiral na poročilo računskega sodišča. Vse, kar sem navajal, je zapisano v poročilu računskega sodišča. Nobene stvari si nisem izmislil, ampak sem povzel in tudi citiral mnenje računskega sodišča, zato takih kritik od spoštovanih kolegov ne morem sprejeti. Ustavil bi se pri temi, ki smo jo poslušali že pri zaključnem računu za leto 2003. To je neurejenost evidenc v davčni upravi Republike Slovenije. Na žalost moram ugotoviti, da tudi v poročilu za leto 2004 kakšnih izboljšav v davčni upravi ni, kljub temu da obstaja informacijski sistem, ki lahko zadovolji vse potrebe, ki jih ima davčna uprava za eksaktno evidentiranje vseh transakcij, ki jih ima. In še to, te transakcije morajo biti povezane, tehničnih razlogov za to enostavno ni. To, kar se dogaja, mislim, da so osebni razlogi ali nesposobnost. Večna tema obravnav zaključnih računov so tudi javna naročila. Lahko bi rekel, da so se v letošnjem letu javna naročila mogoče le malo premaknila na bolje. Prepričan sem pa tudi, da se bomo prav gotovo z javnimi naročili srečali tudi pri obravnavi zaključnega računa za leto 2005. Na žalost je to večna in neizpeta tema. V letošnjem letu nam je računsko sodišče predstavilo tudi spremenjen sistem revidiranja. O tem novem sistemu smo poslušali zelo nazorno predstavitev in, jasno, rezultat ocen je tudi sprememba sistema. O tem ni dvoma. Prepričan pa sem, da tudi ministrstvo za zdravstvo, ki je dobilo pozitivno oceno, verjetno ta ocena tudi ni bila povsem upravičena, vsaj glede na to, kar slišimo, kaj se na ministrstvu dogaja, zlasti pri izvajanju investicij oziroma pri javnih naročilih. Skratka, pozitivno mnenje je vprašanje, kako in na kakšen način je bilo dano. Tudi letos se srečujemo s poroštvi. Že v lanskem letu smo govorili o poroštvih za TAM, za Avtomontažo. Tudi letos, na žalost, ni slika popolnoma nič drugačna. Večna in neizpeta tema je tudi ta, da računsko sodišče v 10 letih še ni revidiralo bilanc stanja, ali drugače rečeno, premoženja ministrstev. Pričakujem in upam, da ne zaman, da bo revidiralo bilanco stanja vsaj za leto 2005. Zaključni račun 2004 je za nami. Jaz pričakujem, da bo zaključni račun za leto 2005 vsaj za toliko boljši, kot je sedanji za leto 2004. Hvala lepa.
Hvala vam. S tem smo zaključili razpravo prijavljenih k predlogu akta. Vsi razpravljavci, ki so to želeli, so dobili besedo. Ker pa je določen čas za razpravo še na voljo, in sicer 42 minut, sprašujem, ali želi kdo izmed poslank in poslancev na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še razpravljati k predlogu akta. Prosim, da tisti, ki to želite, dvignete roko. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi [[...]]Mir, prosim! Sklep se glasi: Državni zbor Republike Slovenije sprejme zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2004. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 22, proti 21. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2004 sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Mi pa nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda. V skladu z dogovorom, tekom današnjega dne bom dal besedo vršilcu dolžnosti vodje zakonodajno-pravne službe, gospe Ogrinčevi. Izvolite, gospa Ogrinčeva.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Glede na izpostavljena vprašanja poslank in poslancev ter upoštevaje dejstvo, da smo na večji del teh vprašanj praktično odgovorili v naših predhodnih mnenjih, v nadaljevanju povzemam in dograjujem nekatere ključne poudarke iz naših mnenj. Najprej naj poudarim, da se zakonodajno-pravna služba v svojih mnenjih ni sklicevala na načelo "ne bis in idem", to je na prepoved ponovnega sojenja v isti stvari iz 31. člena ustave. Pač pa je zakonodajno-pravna služba opozorila, da ni dopustno, da bi parlamentarna preiskava glede istega predmeta in v okviru istega namena preiskave potekala hkrati v dveh preiskovalnih komisijah. Parlamentarno preiskavo ima sicer pravico sprožiti tudi skupina 30 poslancev, vendar pa je nato parlamentarna preiskava zadeva državnega zbora kot takšnega. V situaciji, ko postopek dveh delno konkurenčnih zahtev za preiskavo ni zakonsko predviden oziroma urejen, je treba v skladu z naravo in pomenom ustavnega instituta parlamentarne preiskave, seveda upoštevaje tudi celoten kontekst zakona in poslovnika o parlamentarni preiskavi, zagotoviti, da se parlamentarna preiskava v enem, torej istem predmetu izvede zgolj v eni parlamentarni komisiji. Če bi takšni komisiji hkrati obravnavali isto zadevo in v njej nato na koncu mandata ločeno poročali državnemu zboru, bi prišli v paradoksalno situacijo. V takšnem primeru bi namreč lahko prišlo do zelo različnih poročil obeh komisij, pri čemer ni jasno in seveda tudi pravno neurejeno, kako naj bi v takšnem primeru državni zbor sploh ravnal. Povsem drugačna situacija pa je, če se ugotovi, da vlagatelj prve zahteve za parlamentarno preiskavo v to svojo zahtevo ne vključi tudi vseh bistvenih vsebin iz drugo vložene zahteve za parlamentarno preiskavo. V tem primeru smo pač soočeni z dvema različnima zahtevama, glede na opredelitev predmeta in namena preiskave. Zato je v takšnem primeru treba odrediti obe parlamentarni preiskavi. Naj še enkrat tu ponovimo, da pravna ureditev ne razlikuje med opozicijsko in koalicijsko ali kakršnokoli drugo politično kvalificirano zahtevo za parlamentarno preiskavo. Po ustavi, zakonu in poslovniku je vseskozi govora o parlamentarni preiskavi, ki je domena državnega zbora in njegovega delovnega telesa, to je parlamentarne preiskovalne komisije. Poleg tega je sleherna parlamentarna preiskava odrejena vedno v javnem interesu in torej ne zgolj v interesu ene, te ali one skupine poslancev. Zato so v parlamentarni komisiji zastopane vse poslanske skupine in zato o končnem poročilu odloča državni zbor. Parlamentarno preiskavo lahko zahteva oziroma sproži katerakoli skupina najmanj 30-ih poslancev, nato pa od tukaj dalje postane ta preiskava domena državnega zbora kot takšnega. Na kolegiju državnega zbora 14. novembra tega leta je bila obravnavana zadnja dopolnitev, torej najprej popravo in potem dopolnitev prvovložene zahteve s prvopodpisanim gospodom Tankom. Takrat je zakonodajno-pravna služba ugotovila, kot izhaja tudi iz magnetograma, naslednje. Prvič, da je vlagatelj prve zahteve le-to dopolnil, tako da je vanjo povzel tudi opredelitev predmeta, namena in dokaznih sredstev iz drugovložene zahteve, s prvopodpisanim gospodom mag. Cviklom. V tem pogledu je druga zahteva materialnopravno v pretežni meri zajeta oziroma pokrita s prvo zahtevo, vendar pa to prekrivanje ni popolno. Drugič, predmet preiskave je, smo opozorili, opredeljen zelo široko in je kot takšen vprašljiv z vidika izvedbe celotne preiskave v času tega mandata državnega zbora. Predlagatelj bi moral zato premisliti, ali lahko v razpoložljivem času preiskovalna komisija opravi svojo nalogo. Prednostna obravnava zadeve Mercator je v zahtevi izpostavljena, vendar pa bi moral predlagatelj v tem pogledu upoštevati morebitne natančnejše predloge predlagatelja drugovložene zahteve. Ob tem opozarjamo, da po naši oceni prednostna obravnava pomeni predvsem to, da se začne obravnavati zadeva Mercator že na samem začetku mandata preiskovalne komisije, to je na eni izmed njenih prvih sej. To je hkrati oziroma vzporedno z obravnavo prve zadeve in zahteve, ki jo je vložilo 39 poslancev, s prvopodpisanim gospodom Tankom. V obrazložitvi dopolnjene prvovložene zahteve je povzet ključni del obrazložitve iz druge zahteve. Vendar pa so hkrati v obrazložitvi navedena tudi pojasnila oziroma nameni, ki so v nasprotju z namenom, ki ga zasledujejo predlagatelji druge zahteve. In to kontradiktornost bi moral predlagatelj odpraviti. Pri teh opozorilih vztrajamo tudi sedaj. Še posebej moramo, upoštevaje današnjo razpravo v državnem zboru, izpostaviti naše opozorilo, glede delne kontradiktornosti obrazložitve zahteve, saj bi bilo iz razprave nekaterih poslancev mogoče sklepati, da se bo v delu preiskovalne komisije ta kontradiktornost seveda še poglobila, kar pa bistveno zmanjša potem možnost uveljavitve tistega namena parlamentarne preiskave v zadevi Mercator, ki izhaja iz drugovložene zahteve s prvopodpisanim gospodom mag. Cviklom. Menimo, da bi bilo treba navedeno kontradiktornost odpraviti, kajti le-tako bi odpadel vsak pomislek o tem, da je tudi v tem delu drugovložena zahteva v vsebinskem pogledu korektno povzeta v dopolnjeni prvovloženi zahtevi. Hvala lepa.
Hvala vam, za vaše stališče. S tem tudi zaključujemo razpravo. Proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz bi se rada v okviru tega mojega proceduralnega predloga zahvalila zakonodajno-pravni službi za to dopolnilno mnenje. Moram reči, da me je zelo razveselilo in tudi potrdilo o nekaterih mojih ocenah glede tematike, ki jo danes obravnavamo. Pojasnilo pa je nekaj, da namreč zakonodajno-pravna služba v tem svojem mnenju se ni sklicevala na načelo, ki sicer velja v kazenskem pravu "ne bis in idem" in je torej gospod predsednik državnega zbora, ki se je večkrat na to načelo skliceval, ko je pojasnjeval, zakaj je odklonil ustanovitev preiskovalne komisije, ki smo jo predlagali 31 poslancev iz opozicije, da je to enostavno neresnica, s katero je zavajal javnost. Sicer pa je gospa Ogrinčeva povedala še nekatere stvari, ki so zelo merodajne v oceni, ali je predsednik državnega zbora ravnal prav, ko sploh ni našega predloga uvrstili na dnevni red. Poudarila je, da je tukaj še nekaj stvari, recimo, da je samo delno prekrivanje v obeh predlogih obeh zahtev za preiskovalno komisijo, da se torej ti preiskovalni komisiji, ki se predlagata, ne prekrivata v celoti, da je treba odpraviti nekatere kontradiktornosti in še več drugih stvari. Jaz si bom in moji kolegi si bomo prebrali to mnenje in ga bomo preučili. Ampak že na prvi pogled je jasno, da je res to, kar smo trdili. Predsednik državnega zbora bi moral uvrstiti našo zahtevo na dnevni red in ni res, da se je na podlagi mnenja zakonodajno-pravne komisije skliceval in da je utemeljeval svojo odločitev, da bo preprečil ustanovitev tudi naše preiskovalne komisije. O tem naj si pa naša javnost misli svoje. V to ne dvomim. Hvala lepa.
Mir v dvorani, prosim. Sami verjetno veste, spoštovana kolegica, da vaš predlog ni bil proceduralne narave. Pustil sem vam obrazložitev in vas nisem prekinil zaradi tega, ker delim mnenje z vami. Mir v dvorani. Kot predsedujoči bom sejo prekinil za 15 minut. Vabim vse vodje poslanskih skupin oziroma njihove namestnike, da se oglasijo v sobi 215. Prosim, če to lahko naredimo čim prej in da, v sobi 217, se opravičujem, da lahko nadaljujemo potem s sejo. S sejo bomo predvidoma nadaljevali ob 20. uri. Hvala.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, nadaljujemo s prekinjeno točko dnevnega reda. Na posvetu, ki ga je napovedal predsedujoči, smo se z vodji poslanskih skupin pogovarjali o delu parlamentarne komisije, in sicer o potrebi po nadaljnjem usklajevanju, ki bo začela teči takoj v naslednjih dneh, in sicer o vprašanju prednostne obravnave Mercatorja in o vprašanju, kdo bo vodil zadeve iz tega mandata. Sedaj nadaljujemo s to prekinjeno točko, in sicer gospod Bevk, proceduralni predlog, izvolite.
Gospod predsednik, jaz mislim, da se nismo nič kaj posebnega dogovorili na tem posvetu. V poslanski skupini LDS in Socialnih demokratov sta pač predlagali, da bi se to dogovorili pred začetkom te točke dnevnega reda oziroma današnje seje državnega zbora, zato mislim, da naš predlog ni bil upoštevan in bi bilo korektno, to je bil tudi predlog na posvetu, da prekinete to točko dnevnega reda in jo nadaljujemo. Med tem časom pa bi se lahko dogovarjali tako, kot ste vi sedaj predlagali. Hvala lepa.
Ni razprave. Moram pa povedati, da komisijo moramo ustanoviti in ti pogovori v ničemer ne vplivajo na odreditev parlamentarne komisije. Prosim, ni razprave, samo če je resnično proceduralni predlog, gospod Cvikl. Če boste pa dali proceduralni predlog, da se umakne ta točka ali kako drugače, ga ne bom dal na glasovanje, kajti na tej seji bo sprejeto. Izvolite.
Gospod predsedujoči, hvala za besedo. Mislim, da bi bilo dobro, da bi glede na podani predlog, ki smo ga želeli dati in ki smo ga poslali poslanski skupini vladajoče koalicije že pred začetkom današnje seje in ki je bil sedaj obravnavan, da bi to točko prekinili. Mi moramo na tej seji ustanoviti, odrediti akt. Smo pa ugotovili tudi na tem posvetu, da je možno glede na mnenje zakonodajno-pravne službe samo dvoje. Ali se bo tudi 31 poslancem, z menoj kot prvopodpisanim, omogočila ustanovitev preiskovalne komisije? Ali pa bo, kot je bilo povedano, zagotovljeno popolno prekrivanje? Torej, da se bo prodaja deleža KAD in SOD-a v Mercatorju uvrstila na prvo mesto in da bomo preiskavo v primeru Mercatorja, kar ste sami povedali, vodili poslanci iz skupine 31, in da bo tudi sklenjen dogovor, da vladajoča koalicija, ko bomo preiskovali Mercator, ne bo onemogočala dela preiskovalne komisije. Predlog, mislim, da je korekten, ker omogoča to, kar je bilo tudi danes povedano. Omogoča popolno prekritje, omogoča prednostno obravnavanje Mercatorja in s tem omogoča uveljavitev ustavne pravice 31 poslancev. Prekinitev te točke dnevnega reda, ki bi seveda pomenila, da ne zaključimo te redne seje državnega zbora, in to je seveda omogočeno, bi pomenila, da je v tem času mogoče najti dogovor, predvsem odgovor vladajoče koalicije na pisno pobudo dveh poslanskih skupin, poslanskega kluba Liberalne demokracije in poslanske skupine Socialnih demokratov, in s takšnim dogovorom bi lahko na tej seji v polni meri upoštevali zahtevi obeh skupin poslancev. Ne predlagam preložitve, gospod predsednik, predlagam prekinitev točke. Predlagam, da ostane seje odprta do dogovora o tem, in predlagam, da to daste na glasovanje. Če boste dali to na glasovanje, boste samo potrdili to, kar ste sami rekli na posvetu. Na tej podlagi menimo, da bi si v polni meri z odločitvijo državnega zbora, da bi se točka prekinila, zagotovili [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] uveljavitev ustavne pravice tudi 31 poslancev. Proceduralni sklep, gospod predsednik, je jasen. Hvala.
Hvala lepa. Ta proceduralni predlog je mogoč po tretjem odstavku 73. člena, da se prekine seja državnega zbora, prekine točka in seja državnega zbora. Ta predlog, da sicer ostale točke nadaljujemo, jih dokončamo danes, to točko pa prekinemo oziroma prekinemo sejo državnega zbora glede te točke. Sem prav povzel predlog? Dajem predlog na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za jih je 22, proti 42. [[Za je glasovalo 22.]] [[proti 42.]] Ugotavljam, da predlog prekinitve ni sprejet. Še kakšen proceduralni predlog? Gospod Anderlič.
Jaz mislim, da je ta točka podobna, kot je bila tista, ko smo odločali o tem, kako bo oblikovano vprašanje za referendum, ko ni bilo nobene razprave in se ni omogočala, zato sem jaz presenečen, da je danes pravzaprav o tej točki bila razprava cel dan. Moje mnenje je, da bi morali zjutraj ob 10. uri ugotoviti, glede na zahtevo 39 poslancev je zbor ugotovil. Nobenega glasovanja, ali je konstantirala ali kakorkoli že. Preiskovalna komisija s prvopodpisanim gospodom Tankom je ustanovljena. Razprava je danes cel dan tekla o pravici do te druge preiskovalne komisije oziroma o tem, ali je v zadostni meri zares upoštevana ta zahteva iz druge zahteve v tem odloku, ki je tukaj. Moje mnenje je, da če ste na posvetu ugotovili, da je še kaj potrebno narediti, potem to naredite v okviru kolegija, v okviru neformalnih posvetovanj med poslanskimi skupinami, ampak to ne more odložiti tega, kar je naše početje ali pa mora biti naše početje danes. Vi če ste imeli, jaz iz teh poročanj, ker sem slišal dve oziroma tri poročanja s kolegija ali neformalnega sestanka in nisem mislil ali pa vsaj nisem razumel, da so bila vsa tri poročila identična, zato mislim, da morate vi to, kar bi morali storiti ob 10. dopoldne, ugotoviti, da je po ustavi in zakonu preiskovalna komisija ustanovljena brez glasovanja, ob tem, ko smo kvorum izpolnili, da pa ostaja odprto vprašanje, kaj je z drugo preiskovalno komisijo, ki smo jo zahtevali, 39 poslancev. In to je vse, kar je pri tej točki treba početi. Kako boste peljali sejo naprej? Zaradi mene jo prekinite. Prav je, da jo prekinete na tej točki in obravnavo te točke preložimo na naslednjo sejo. Jaz sem za to, da končamo to sejo z drugimi točkami. Ali jo boste preložili ali boste kakorkoli [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Nismo glasovali o tem, oprostite! Ne, ne, nismo. Glasovali smo o prekinitvi seje. Jaz pa ne govorim o prekinitvi seje, ampak govorim o prekinitvi točke, o preložitvi na naslednjo sejo, in da dokončamo to sejo. Ja, oprostite! Oprostite, tako je pač poslovniško [[...]] [[Izklop mikrofona!]]
Ni razprave, prosim, gospod [[...]]Hvala lepa, gospod Anderlič. Na podlagi drugega odstavka 4. člena poslovnika zbora o parlamentarni preiskavi zbor o odreditvi parlamentarne preiskave ne glasuje. Zato ugotavljam, da je državni zbor odredil parlamentarno preiskavo za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij v zvezi z domnevnim oškodovanjem državnega premoženja pri prodaji deležev Kapitalske družbe d.d. [[v nadaljnjem besedilu: Kad]] in Slovenske odškodninske družbe d.d. [[v nadaljnjem besedilu: Sod]] v gospodarskih družbah, in sicer tako, da zajema preiskavo vseh prodaj, ki so sporne z vidika skladnosti z zakoni in drugimi predpisi ter z vidika preglednosti in gospodarnosti. Preiskava zajema prodajo kapitalskih deležev Kad in Sod v gospodarskih družbah po naslednjem vrstnem redu: Sava, Družba za upravljanje in financiranje d.d. Kranj, Tovarna sladkorja Ormož d.d., Gorenje d.d., Velenje, Delo d.d. Ljubljana, Avtocommerce d.d., Mercator d.d. Ljubljana, BTC d.d. Ljubljana, CM Celje, Color d.d. Medvode, Dolenjska banka d.d., Dom Smreka Maribor, Emona, Krmila d.d. Ljubljana, Etol d.d. Škofja vas, Gorenjski tisk Kranj, Hoteli Palace d.d. Portorož, Integral Jesenice, Intertrade, ITS d.d. Ljubljana, Intes d.d. Maribor, Jata d.d. Ljubljana, Jata Reja d.d. Ljubljana, Kovintrade d.d. Celje, Kras Sežana, Kruh Pecivo d.d. Maribor, Lek d.d. Ljubljana, LIV Postojna, Pivovarna Union d.d. Ljubljana, Radenska Radenci d.d., Rudis d.d. Trbovlje, Saturnus Avtooprema d.d. Ljubljana, Toplice Dobrna, ZRC d.d. Trbovlje, PPC Gorenjski sejem Kranj d.d., STC Celje d.d., Fructal Ajdovščina, Gruda d.d. Ljubljana, Gradis s.p.o., d.d. Ljubljana, Agrokombinat Maribor d.d., Alpetour Potovalna agencija, Dana d.d. Mirna, DZS d.d. Ljubljana, Gradis GP Ljubljana, d.d., GP Grosuplje d.d., Kema Puconci, Kompas Hoteli Bled d.d., Kolinska d.d. Ljubljana, Melamin, Sijaj Hrastnik d.d., Svilanit, Zdravilišče Moravci, Ingrad, Koncern d.d. Celje, Hotel Lev d.d., HTP Gorenjka d.d. Kranjska Gora, Alpinum d.d. Bohinj, Hotel Jelovica Bled d.o.o., Ljutomerčan d.d. Ljutomer, Mineral d.d., Fotona d.d. Ljubljana, Hotel Creina d.o.o. Kranj, Gradis TO d.d. Ljubljana, Titan d.d. Kamnik, Hotel Turist d.d., Murka d.d. Lesce, Metalka Trgovina d.d., Hotel Kompas Bohinj d.d., Hotel Grad Podvin d.d., Holding Delamaris d.o.o. Izola, Jasna Kranjska Gora d.d., Grand Hotel Toplice d.o.o., STT d.d. Trbovlje, Hoteli Slovenj Gradec, Salonit Anhovo Holding d.d., Termo Škofja Loka d.d., SCT d.d., CP Novo mesto d.d., HTP Belvedere d.d. Izola, Comet d.d. Zreče, Intereuropa d.d. Koper, Kompas Hoteli d.d. Kranjska gora, Kompas NTS d.d. Ljubljana, RTC Krvavec d.d., Terme 3000, Vipa Holding d.d., Živila Kranj d.d. Del preiskave, katere predmet je ugotavljanje vseh dejstev in okoliščin ter ocenitev dejanskega stanja pri prodaji kapitalskih deležev KAD in SOD v družbi Mercator d.d., ki je bila izvedena 30.8.2005, se prične v letu 2006. Namen preiskave je ugotoviti, ali je pri prodaji deležev KAD in SOD v gospodarskih družbah prihajalo do prodaj, ki so bile negospodarne, netransparentne ter v nasprotju z veljavno zakonodajo. Ali je pri teh prodajah prišlo do oškodovanja državnega premoženja, v kakšni višini in kdo od nosilcev javnih funkcij je za takšne prodaje politično odgovoren oziroma kakšni in čigavi interesi so pripeljali do takšnih prodaj? Parlamentarna komisija je s tem odrejena. Mandatno-volilno komisijo državnega zbora s tem v zvezi prosim, da pripravi predlog sklepa o sestavi in imenovanju preiskovalne komisije, v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave in poslovnikom o parlamentarni preiskavi in ga posreduje v odločitev državnemu zboru, najkasneje na prihodnji seji zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O PRISTOPU ČEŠKE REPUBLIKE, REPUBLIKE ESTONIJE, REPUBLIKE CIPER, REPUBLIKE LATVIJE, REPUBLIKE LITVE, REPUBLIKE MADŽARSKE, REPUBLIKE MALTE, REPUBLIKE POLJSKE, REPUBLIKE SLOVENIJE IN SLOVAŠKE REPUBLIKE H KONVENCIJI O UPORABI PRAVA V POGODBENIH OBLIGACIJSKIH RAZMERJIH, NA VOLJO ZA PODPIS 19. JUNIJA 1980 V RIMU, TER K PRVEMU IN DRUGEMU PROTOKOLU O RAZLAGI TE KONVENCIJE S STRANI SODIŠČA. Prehajamo na drugo obravnavo predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predloga zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA POTRDITEV URADNIH PREČIŠČENIH BESEDIL ZAKONOV. Uradna prečiščena besedila je pripravila zakonodajno-pravna služba zbora in jih zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o upravnih taksah. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je navedeni zakon potrjen. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o šolski inšpekciji. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o tujcih. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o sodnem registru. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona sprejeto. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o praznikih in dela prostih dnevih v Republiki Sloveniji. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdi. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o gasilstvu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o državni upravi. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 55, proti 2. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o poslancih. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 55, proti 2. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o detektivski dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o javnih zbiranjih. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o Uradnem listu Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakon o Bloudkovih priznanjih. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti 3. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o odpravi posledic nevarnih nesreč. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval predlog predloga Vlade Republike Slovenije za razrešitev direktorice ter za imenovanje vršilca dolžnosti direktorja sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, zahtevo okrožnega državnega tožilstva v Kopru za dovoljenje za uvedbo kazenskega postopka zoper poslanko državnega zbora Republike Slovenije, ugotovitev o ponovnem prevzemu funkcije poslancev in o prenehanju upravljanja funkcije poslancev v skladu s 14. členom zakona o poslancih in ugotovitev o prenehanju mandata poslanca v skladu z 9. členom zakona o poslancih. Prehajamo na razpravo in odločanju o posameznih predlogih. Najprej predlog Vlade Republike Slovenije za razrešitev direktorice Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Vlada Republike Slovenije je državnemu zboru predložila predlog za razrešitev gospe Marja Majer Cuk dolžnosti direktorice Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo ter zboru predložila predlog sklepa. Razpravljavcev ni, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o razrešitvi gospe [[...]]Najavljenih razpravljavcev ni, najava je bila do včeraj. Lahko boste potem obrazložili glas. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o razrešitvi gospe Marje Majer Cuk dolžnosti direktorice Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Obrazložitev gospod Džuban? Izvolite.
Hvala lepa gospod predsednik. Zaradi ne interesa za to zgodbo in tudi morda v javnosti bi na hitro lahko ugotovili naslednje. Očistimo to štalo in sesujmo ta fevd Slovenske ljudske stranke. Ampak v nadaljevanju pa človek lahko razmišlja tudi drugače. Zadevo smo tudi poskušali razčiščevati na odboru za kmetijstvo kjer se nam je oblikovala naslednja zgodba. Najbolj pestro je bilo po nastopu gospoda Kustra, ki je navedel nekaj primerov, ki jih je raziskoval nadzorni odbor, policija, inšpekcija, računsko sodišče - in do danes niso ugotovili ničesar. Zaenkrat niso ugotovili ničesar. Na odboru se nam je zgodila zanimiva zadeva, ko je nova nadzornica rekla približno tako: "Kaj, če niso krivi nič, pa ne priznajo. Treba jih je odpeljati na tajno mesto in držati toliko časa, da priznajo." V nadaljevanju smo imeli tudi naslednje zgodbe. Tu smo slišali, da to ni direktorica ljudske stranke, da je direktorica LDS. Morda za tolažbo ljudski stranki, da bo laže glasovati za odstavitev. Ampak tudi po tej poti je tekla zgodba. Nacionalna televizija je objavila zgodbo, da je sklad ponudil nekemu LDS-ovemu poslancu zemljišče, ki ga je kupil in prodal kot nezazidano. Sklad temu poslancu nikoli ni ponudil zemljišča, ta ga nikoli ni prodal in pri tem nikoli ni imel nič. Pomeni, kup izmišljenih zgodb, zaradi katerih danes mi odstavljamo neko direktorico. Ne rečem, da ni nič kriva. V bodočnosti se lahko še kaj odkrije, ampak do danes se ni odkrilo nič, zato bom glasoval proti.
Hvala. Gospod Kangler.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanci in poslanke! Tudi sam ne bom podprl tega predloga. Predloga pa ne bom podprl zaradi tega, ker danes gospo Marjo Cuk Majer ne razrešujemo krivdno, tako kot so si nekateri iz koalicije želeli. Nadzorni svet, ki je nekatere zadeve na skladu obravnaval, je iz koalicije. In ve se, kateri člani so kakorkoli, medijsko in še kako drugače zganjali rompompom na skladu, ampak danes nimamo na tem mestu krivdnega razreševanja gospe Marje Cuk. Zapisala je namreč: "Že več mesecev se namreč pojavljajo povsem neutemeljeni očitki, name pa se izvajajo nečloveški pritiski." Tudi sam sem opazil te nečloveške pritiske in včasih opazim, da tudi znotraj koalicije. In če je treba nekatere kadre, ki so v prejšnji koaliciji zasedli mesta znotraj ministrstva za kmetijstvo, počistiti na ta način, da se improvizirajo takšne ali drugačne afere, ampak ne iz vrst Združene liste in LDS, pač pa iz vrst koalicije, bi jaz na vašem mestu, koalicijski prijatelji, se nekoliko zamislil. Čisto odkrito vam povem, če nas mislite imeti za enakovredne partnerje, potem se temu primerno tudi obnašajte, tudi prek nekaterih nadzornikov. Predsednik vlade je obljubil nekatere stvari, preden smo podpisali koalicijsko pogodbo, kar se tiče določenih kadrov. Mislim, da nekateri pozabljate na nekatere besede in tudi na koalicijsko pogodbo. Takšen način, kot ga je gospod Kuster preko nekaterih mladeničev iz vlade zganjal na tem skladu, kateri drugi, to ni način dela ne koalicije, ne parlamentarne demokracije [[...]]
Gospod Kangler [[...]]
[[...]]še najmanj, bom zaključil, še najmanj pa človeški odnosi na takšen način.
Hvala, gospodu Kanglerju. Gospod Brenčič.
Hvala lepa. Jaz bom seveda glasoval proti a kot b-ju pod to točko. Človek bi pričakoval, po izkušnjah iz dveh koalicij, v katerih sem že bil, da je ta opozicija tudi parlamentarno vsebinsko kaj bolj dozorela. Ob vstopu v pozicijo pa lahko rečem, da je daleč od tega. To je en čisti konstrukt, katerega sem jaz upal, da ga bomo kot politiki po petnajstih letih presegli. Škoda je, da je navrgel tako polno usod ljudi, ki so povezani s temi ljudmi, ki jih na tak način odslavljamo. To je čisti konstrukt in škoda je, da se politika še vedno tega loteva. Zato sem proti tem špilom. Hvala.
Hvala, gospodu Brenčiču. Gospod Cvikl, izvolite.
Glasoval bom proti temu predlogu, in to zato, ker se uresničuje to, kar je gospa Spomenka Hribar napovedala v svojem intervjuju v aprilu letošnjega leta v Sobotni prilogi. Način dela vladajoče koalicije oziroma dela vladajoče koalicije, kot slišim danes, je, da se z ljudmi pometa. Pa naj bodo to uspešni direktorji, ali pa naj bodo to javni uslužbenci, ali pa naj bodo to nekateri, ki pač na določenem področju delovanja v kmetijstvu lahko s ponosom pokažejo dober rezultat. Slovensko kmetijstvo je zaradi dela nekaterih ljudi, ki si jih del vladajoče koalicije zelo lahko odreka, pa naj bo to gospod Kovač v Bruslju, nekateri sedaj malo v nemilosti, državni sekretarji, ali pa gospa, ki je tukaj imenovana, ne zaslužijo takšne obravnave. Z ljudmi se ne pometa. [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Ja, gospod Rupar, res je tako.
Samo gospod Cvikl ima besedo. Prosim.
Zato seveda bom iz solidarnosti s poslanci, s katerimi smo nekoč tvorili vladajočo koalicijo, glasoval proti predlogu. Slovenija nima veliko strokovnih ljudi in dobro bi bilo objektivno meriti njihov prispevek k delovanju posameznih institucij. In verjamem, da bi primerjava [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]dela gospe, sedanje ministrice, in gospe, ki jo danes želite razrešiti, pokazala marsikaj in tudi v tej smeri bomo nadaljevali. Glasoval bom proti. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Sušnik. Prosim.
Hvala lepa. Poglejte, jaz bi najprej rad spomnil v imenu poslanske skupine, povedal naše stališče do predloga sklepa, ki samo ugotavlja željo gospe Marje Majer Cuk o odstopu. Jaz bi rad spomnil [[...]]
Prosim, samo gospod Sušnik ima besedo.
[[...]]če ste pozabili, da se je gonja proti predsednici oziroma direktorici sklada kmetijskih zemljišč in gozdov začela še pri starem mandatu, še pri mandatu nadzornega sveta iz prejšnje sestave, in da je ta pogrom začel član nadzornega sveta, ki je bil imenovan s strani takratne opozicijske stranke, in sicer Slovenske nacionalne stranke, da pa predsednik in ostali člani nadzornega sveta niso opravili svojega dela tako, kot je treba in kot se šika, po domače povedano. Jaz bi rad spomnil, da je vlada Republike Slovenije razrešila nastalo situacijo, ki je bila posledica obtoževanja in nedorečenih zadev, še enkrat poudarjam, nedorečenih zadev, ker nobena od preiskav, tako začeta preiskava računskega sodišča kot preiskava s strani organov pregona ni bila zaključena oziroma ni dala kakršnihkoli rezultatov, ki bi bile osnova za kakršnokoli obtoževanje direktorice. Vlada je sprejela odstop in predlagala razrešitev gospe Marje Majer Cuk predvsem zaradi tega, da bi zagotovila nemoteno delo na skladu, ki pa ni bilo zagotovljeno zaradi dolgotrajne odsotnosti gospe direktorice. Ta odsotnost se je zaključila s tem, da je gospa direktorica ponudila odstopno izjavo in mislim, da je korektno, da upoštevamo voljo gospe Marje Majer Cuk, voljo človeka, ki se je odločil prekiniti z upravljanjem neke funkcije. Rad bi opozoril, da bi mandat direktorici potekel šele leta 2007 in da smo jo pri imenovanju 26.2.2003 tudi podprli. Poslanci Slovenske demokratske stranke nismo nastopali proti njenem delovanju, niti v okviru obravnave na odboru za kmetijstvo, niti v okviru obravnave njene odstopne izjave oziroma predloga sklepa o razrešitvi na mandatno volilni komisiji. [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala, gospod Sušnik. Gospod Veber. V imenu poslanske skupine?
Ja, v imenu poslanske skupine. Hvala za besedo. Rad bi povedal, da stanje v skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, kakršno je danes, je odraz dela v koaliciji in ni mogoče prevaliti odgovornosti ali na prejšnji mandat, ali na prejšnji nadzorni odbor, ampak predvsem na odločitve in delo v sedanji koaliciji. Ali je to kaj povezano s stanjem v skladu, ki je bilo še v času, ko ga je vodila Marija Lukačič, je zagotovo kar nekaj povezav, ki bi lahko to potrdile. Kajti takrat je bilo stanje katastrofalno. Sklad je celo v nekem trenutku vodil predsednik sveta sklada, povsem nezakonito. Mnogi posli se zaradi tega niso vršili. Nastale so pravzaprav večstomilijonske škode, ker sklad ni deloval tako, kot bi moral. V obdobju, ko ga je vodila Marija Cukova, je bilo vendarle na skladu veliko boljše stanje. Razlog, zakaj se direktorica odstavlja, je zagotovo samo v tem, ker njen mandat poteče šele v letu 2007 in je to očitno predolgo za ministrico, ki vodi področje kmetijstva. Pri teh zgodbah je treba vendarle povedati, če se je pri prejšnji točki ugotavljalo, da ni nobenega oškodovanja zaradi prodaje deleža Mercatorja, pri tej točki, pri tej situaciji na skladu kmetijskih zemljišč tega ne boste mogli prikriti, še manj razložiti. Gre za veliko gospodarsko škodo, ki je nastala zaradi tega, ker se ni omogočilo normalno delovanje sklada kmetijskih zemljišč. Ta sklad razpolaga z izjemno velikim premoženjem, ki se dotika tako posameznikov, gospodarskih družb, lokalne skupnosti kot ne nazadnje tudi države. In vse to je eno leto v tem obdobju bilo popolnoma blokirano. Kakšna je ta škoda, se bo zagotovo lahko izmerilo v znesku vsaj milijarde ali več. Da ne govorim o tem, koliko neposrednih investicij s strani gospodarstva je bilo neizvedenih zaradi tega, ker ni bil omogočen promet z zemljišči. Zato se naša poslanska skupina ne bo vključevala v razreševanje koalicijskih sporov in predlagamo, da omogočite normalno delo tega sklada, in vam prepuščamo to odločitev na današnji seji. Hvala.
Hvala, gospodu Vebru. Gospod Sok.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije bi rad povedal, da bomo ta predlog podprli. Zdi se nam, da razprava v tem trenutku ne gre v pravo smer, kajti dejstvo je, da je gospa odstopila sama, res pa je, da na pritisk medijev, ki so sprožili akcijo, gonjo po tistem, ko je eden izmed članov nadzornega odbora, prejšnjega nadzornega odbora, v javnosti predstavil nekatere svoje poglede na dogajanje v skladu. Kar se tiče poročila nadzornega odbora o delu sklada, vas kot predsednik odbora lahko obvestim, da je odbor sprejel sklep, s katerim predlaga, da to poročilo obravnava državni zbor. Mislim, da ga nekaj let ni obravnaval, tokratno poročilo pa bo obravnaval, in sicer z zaključkom v tem sklepu, takoj ko bo računsko sodišče v skladu opravilo svoje delo. In takrat bo marsikaj več možno povedati in tudi temeljito razpravljati o delu sklada. Rad pa bi povedal še to, da smo imeli težave s samim poročilom nadzornega odbora. Najprej težavo v tem, ker ga predsednik, gospod Igor Vojtec, ni želel podpisati, potem pa ga ni želel predstaviti na odboru za kmetijstvo. Res pa je, tudi to moram povedati, da mu je v trenutku, ko smo ga prosili, da poročilo, ki ga je potem na našo željo oziroma na apel iz državnega zbora vendarle podpisal, da takrat, ko bi moral to poročilo pred državnozborskim odborom predstaviti, ni imel več mandata. Zato smo prosili novo predsednico nadzornega odbora, da pride to poročilo predstaviti. Nova predsednica nadzornega odbora tega poročila pred poslankami in poslanci ni želela brati, kar so pač želeli nekateri naši kolegi, pač pa je v svoji predstavitvi odgovorila na nekatere nove dileme, nekatere poglede, ki jih je pač oblikoval novoimenovani nadzorni odbor, ki smo ga imenovali v tem državnem zboru. Kaj drži in kaj ne drži, seveda bo povedala kriminalistična preiskava, ki v skladu poteka. Tudi računsko sodišče še ni opravilo svojega dela in takrat bo možno v tem državnem zboru marsikaj povedati o poslovanju tega sklada. Zadeve, ki so bile, v javnosti bodisi ovreči bodisi potrditi. Da zaključim. V tem trenutku je situacija takšna, da državni zbor verjetno drugo ne mora kot ugotoviti in sprejeti to, da je Marja Cuk odstopila, tako kot nas je seznanila, iz zdravstvenih razlogov. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Soku. Gospod Janc.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Ko to poslušam, prav smešno se sliši, ko iz zdravstvenih razlogov, takšnih in drugačnih. To je bil čisti konstrukt, linč človeka, ki ni pasal v kontekst novega vodstva tega ministrstva, ki je bil mnogim v napoto, pa so dobili ustreznega človeka, ki je naredil hajko na tej zgodbi, za to je bil ustrezno nagrajen, odšel, svoje delo uspešno opravil, mediji so povzeli, ob pomoči pomagačev, ki so to uspešno opravili, in brez argumentov brez kakšnih koli dejstev obsodili, linčali. Zdaj, ko pa ne bo več, bomo pa mi zdaj delali, računsko sodišče, sodišče in tako naprej. Napačna pot, popolnoma napačna pot! Pa ni važno, ali je Marja Cuk, ali je to Francelj ali Jožef, to ni bilo v redu, ni bilo korektno. In to, kar počne nova predsednica, ki je vsemogočna, tega sklada, bo naredila najboljši red v vsej tej zgodbi. Bojim se, da ne, še bolj pa me je strah v.d. direktorja, ki po mojem po nekih podatkih ima blazno slabe reference in ta bo zdaj vodil sklad. Jaz nimam tukaj, da sem eden odvetnik, daleč od tega, poznam pa, ker sem kot župan deloval s tem skladom, lahko rečem, da je bilo delo transparentno, korektno, natančno in da je po moji oceni dobro opravljala svoje delo. Vendar ne paše v kontekst neke nove slike, neke nove koalicije, ki hoče na vsak način nekoga linčati in odstraniti. Odločno bom glasoval proti temu sklepu in to ni dobra popotnica niti za to ministrstvo, še manj pa za novega v.d.-ja na tem pomembnem mestu ministrstva za kmetijstvo. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Jancu. Še kdo? Obrazložitev, gospod Peče v imenu poslanske?
Ni potrebe, bom kratek. Pravijo, čudna so pota božja. V Slovenski nacionalni stranki bomo podprli predlog vlade. Oglasili smo se pa zaradi tega, ker ste se vse poslanske skupine, zato se nam je zdelo pošteno do vseh ostalih, da vas tudi javno seznanimo, da bomo podprli vlado pri njeni odločitvi. Hvala.
Hvala, gospodu Pečetu. Še kdo? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 43, proti 16. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na predlog vlade Republike Slovenije za imenovanje vršilca dolžnosti direktorja Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Vlada Republike Slovenije je državnemu zboru predložila predlog za imenovanje gospoda Sergija Daolija za vršilca dolžnosti direktorja Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Predlog je obravnavala mandatno volilna komisija kot matično delovno telo ter zboru predložila predlog sklepa. Stališča poslanskih skupin. Gospod magister Borut Sajovic bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Vsem skupaj prijazen dober večer in pa hvala lepa za besedo. Kolegice in kolegi! V poslanskem klubu LDS smo s predlogom vlade Republike Slovenije za imenovanje vršilca dolžnosti direktorja Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije po eni strani zadovoljni, saj se tako končuje agonija v neki zgodbi, ki ima očitno globoko in pa močno politično ozadje. O vsem, kar se je dogajalo in se bo danes še zgodilo, bi lahko rekli tudi sovražni prevzem, ko velika stranka prevzame vplivno mesto manjše. In pa seveda, poudarjamo, nekrivdno. Račun za politično kadrovanje in merjenje moči znotraj vladajoče koalicije pa bodo in so že plačali slovenski državljani in državljanke, ki v času afere Sklad z njim niso mogli sodelovati kot nalaga zakon, kajti zaradi odsotnosti očitno ne politično nekompatibilne direktorice se vsi tekoči posli niso opravljali, kot bi bilo treba. Kadrovski cunami kljub valobranom javnega mnenja, ki se je krepil iz dneva v dan, še vedno ruši, za seboj pa pušča razdejanje, saj je v rušenju očitno uspešnejši kot v novogradnji. Pridelek pa očitno vse bolj klesti tudi kadrovska suša. Tej, za narod slabi, zgodbi smo očitno priča tudi danes. Sklad seveda ni nekaj kar tako. Gre za upravljalca gozdov in zemljišč v državni lasti, sklad prodaja, oddaja in podeljuje koncesije. Vrednost premoženja v upravljanju znaša blizu 300 milijard tolarjev, kar je približno toliko, kolikor upravlja gigant Telekom. Je pa po 20. členu zakona o Skladu tudi zavezanec za vračilo kmetijskih zemljišč in gozdov prejšnjim lastnikom, v skladu s predpisi o denacionalizaciji, kar je v tej državi tudi pomembna in rešitve potrebna tema. Afero Sklad je sprožilo čudno pismo, katerega trditve se kljub oddaljenosti že več kot pol leta in skrbnemu delu očitno zelo motiviranega in dobro nagrajenega nadzornega odbora še vedno niso potrdile kot resnica. Gre za v letošnjem letu že večkrat viden scenarij, ki se ga oblast poslužuje, kadar na pobudo opozicije, v narekovaju, "obračunava" z opozicijo. Tokrat pa je šla zgodba zanimivo še korak dlje, saj gre za obračun znotraj koalicije in prevzem strateško zelo pomembnega področja. Ne gre pozabiti, da se tako na sklad, preko za to področje neizkušenega šefa kabineta vrača s svojim vplivom sama gospa ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Seveda ne gre pozabiti, da je omenjena gospa tam že bila direktorica in danes pravkar nekrivdno razrešena zadnja direktorica, gospa Majer Cukova, se je dolgo in vztrajno pritoževala, da njiva, na kateri bi morala sejati, ni bila pospravljena in pa očiščena plevela. Mogoče je ravno slednje še najbolj poslabšalo njeno zdravstveno stanje, kar je seveda prevedlo do odstopa. V poslanskem klubu LDS si iskreno želimo, da se zgodovina, v dobro predvsem slovenskega kmeta in podeželja, tokrat ne bo ponovila s črnim scenarijem, ter da stroke ne bo obvladovala politika. Želimo, da so kmetijska zemlja in gozdovi namenjeni delu in obdelovanju pridnih rok slovenskega kmeta, ne pa kupčkanju, trgovanju in pa špekulacijam. Skladu in pa vršilcu dolžnosti direktorja kljub vsemu želimo uspešno delo, za politično podporo in pa seveda izvolitev pa je zadolžena koalicija, ne opozicija. Koalicija bo za imenovanje in pa delo prevzela tudi vso odgovornost. V poslanskem klubu LDS imenovanju ne nasprotujemo, poslanci pa se bomo o tem, ali bomo glasovali ali pa potrdili samo svojo prisotnost, odločali po osebnem premisleku in pa presoji.
Hvala, gospodu Sajovicu. Gospod Janko Veber bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov, prosim.
Hvala za besedo, še enkrat. V poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da pri današnji seji oziroma tej plenarni seji manjka še ena točka dnevnega reda, to pa je imenovanje novega ministra ali ministrice za kmetijstvo. To, da je odstopila direktorica sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, je bil pač eden od ukrepov v tej enoletni zgodbi, ko ugotavljamo, da sklad zaradi neusklajenih in neurejenih razmer znotraj koalicije ni deloval. Odgovornost za to je zagotovo tudi na strani ministrice, ki je prva odgovorna za izvajanje zemljiške kmetijske politike in tudi sicer za urejanje odnosov oziroma vodenje politike na področju zakupov, koncesij, vračanja zemljišč, tako na področju denacionalizacije, kot tudi vračanja zemljišč lokalnim skupnostim. Kakšno stanje vlada ta hip v Sloveniji, ko lahko ugotavljamo, da sklad upravlja s 110.000 hektarji kmetijskih zemljišč, kar predstavlja približno eno tretjino vseh kmetijskih zemljišč v Sloveniji, upravlja tudi z 260.000 hektarji gozdov, kar predstavlja nekje okoli 20% vseh gozdov. To premoženje, s katerim upravlja, je ocenjeno nekje na 275 milijard. Ogromno premoženje, ki je očitno mrtev kapital, ki ni prinesel v tem letu prav nobenega napredka. Koliko škode je nastalo v lokalnih skupnostih zaradi tega, ker niso dobile vrnjenih pogodb, s katerimi se lahko vknjižijo v zemljiško knjigo, kot lastnice? Koliko neizpeljanih investicij, ker ni bilo zemljišč na razpolago, je zaradi tega zastalo? Gre za oškodovanje tako države, za oškodovanje lokalnih skupnosti, za oškodovanje kmetovalcev, za oškodovanje kmetijskih podjetij in tudi za oškodovanje zasebnega kapitala, ki ni mogel reševati svojih problemov na način, kot bi to bilo, če bi ta zemljišča, s katerimi sklad upravlja, bila normalno v uporabi. Ta škoda se zagotovo lahko meri v več milijardnih zneskih. Če k temu dodamo, da je v obdobju, ko je zaključevala svoje direktorovanje sedanja ministrica, lahko ugotovimo, da smo takrat ugotavljali ravno tako večstomilijonske škode, ker sklad ni funkcioniral tako, kot bi moral, da smo se srečevali z nezakonitim delovanjem sklada, ker je vodenje sklada bilo prepuščeno kar predsedniku sveta sklada in da se danes srečujemo z imenovanjem vršilca dolžnosti, kar je nerazumljivo po enoletnem dogajanju, da pravzaprav ni za vsem tem dogajanjem kandidata, ki bi lahko takoj prevzel z vsemi pooblastili vodenje sklada, in da pravzaprav lahko izvemo, za kakšno zemljiško politiko gre, za kakšno politiko zakupov, za kakšno politiko do koncesij, za kakšno politiko do prenosov zemljišč gre. Zopet prepuščamo sklad vršilcu dolžnosti in to je resnično neresen odnos do daleč najbogatejšega sklada v Republiki Sloveniji. Ta sklad pa s svojim nedelovanjem onemogoča razvoj na celotnem področju Republike Slovenije. Še posebej so tukaj izpostavljena tista območja, ki imajo večinsko last države na svojem prostoru. Lahko si predstavljamo, kako funkcionirajo takšne lokalne skupnosti, takšna okolja, kjer ni možno izpeljati prav nobene investicije na zemljiščih, ki čakajo na podpis pogodbe na skladu kmetijskih zemljišč. Teh pogodb je zagotovo na tisoče, ki danes stojijo nepodpisane na skladu. Odgovornost je tako velika za to situacijo, da, poudarjamo, pričakujemo, da če že ne na tej seji, pa na eni od prihodnjih imenujemo novega ministra ali novo ministrico za področje kmetijstva. To je rešitev iz te situacije, kajti vršilec dolžnosti zagotovo ne bo uspel urediti vseh razmer, ki so nastale na skladu, kot vse kaže, pa tudi ministrica nima idej za kadrovske rešitve. Torej vidimo rešitev v bistveno obsežnejšem koraku, ki je po našem mnenju nujen, če se želijo razmere na tem skladu urediti. V poslanski skupini bomo prepustili odločanje o tem, kako naj bi delovanje sklada potekalo vnaprej, koaliciji. Pričakujemo tudi, da boste v celoti prevzeli to odgovornost neposredno in da, kot sem že prej povedal, pri prejšnji točki, se ne bomo srečevali s tem, da nihče med vami ni odgovoren za nastalo situacijo, za veliko gospodarsko škodo, ki je že nastala in ki bo očitno še nastajala. Hvala.
Hvala, gospodu Vebru. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o imenovanju gospoda Sergia Daolija za vršilca dolžnosti direktorja sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije do imenovanja direktorja, vendar najdlje za eno leto. Želite obrazložiti glas? Gospod Rupar, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod Cvikl! Ta predlog bom zagotovo podprl. Se mi pa v tem trenutku pojavlja neko vprašanje, glede na izvajanje kolegov iz Slovenske ljudske stranke in vseh ostalih. Zanima me, čemu imamo v Sloveniji sklad kmetijskih zemljišč. Kaj je bil razlog, da smo ga ali da ste ga leta nazaj ustanovili? Jaz tega odgovora do danes še nisem našel. Edina stvar, ki je bila, so bile nenehne zahteve, da morajo občine svoje premoženje, ki so ga kupovale, drago plačevale, kar tako prenesti na sklad, ki je bil ustanovljen kdo ve zakaj. In zdaj z vseh koncev ugotavljamo, da je bil sklad slab, da ni delal, da ni pogodb, da so zboleli zaradi pritiskov, torej, da je tam vse bolno. In če katero stvar želim od novega v.d. direktorja, je, da mi odgovori na to, ko bo čez čas ugotovil, čemu je ta sklad potreben. Ker razen za preprodajo zemljišč, za špekulacije in tako naprej ne vidim nobenega pomena. Nikdar nisem ugotovil, čemu je to potrebno. In seveda nekateri, ki smo bili v občinah tudi zadolženi po zakonu, da to prenesemo, in tega nismo storili, danes po osmih letih ugotavljamo, recimo, da ene same parcele, kjer je en sam hotel v neki občini, ne moremo osem let prenesti in vpisati v zemljiško knjigo. To je bil rezultat ustanovitve tega sklada. Osebno še vedno prosim za odgovor, čemu je bil ta sklad namenjen. Jaz resničnega vzroka ne poznam in ga ne vidim. Hvala lepa.
Hvala za besedo. Jaz tega predloga ne morem podpreti iz več razlogov in bom tudi argumentiral. Ker pa je kolega, ki je govoril pred mano, spraševal našo poslansko skupino, bi mu svetoval, da se malo več ukvarja z delom v državnem zboru, malo manj na lokalnem nivoju in da naj kar vpraša svojo ministrico Marijo Lukačičevo, ki je bila prva direktorica na tem skladu, ki sedaj je na kontu SDS-a tudi ministrica in se ni treba ozirati in obračati na Slovensko ljudsko stranko, da mu daje takšne odgovore, ker takrat Slovenska ljudska stranka ni bila v vladi. Gospa Lukačičeva, ki pa danes opravlja funkcijo ministra oziroma ministrice za kmetijstvo in gozdarstvo, pa je, kolega Rupar, bila takrat direktorica Sklada kmetijskih zemljišč in boste dobil najbolj pristni in temeljit odgovor. Kar stopite do nje, ni treba nas tu spraševati. Če pa želite še kakšen drug odgovor, pa še vam lahko tudi več povemo. Ne bi rad dajal vrednostnih ocen o gospodu Sergiju Daoliju, vendar mislim, da na tem mestu bi morali postaviti diplomiranega pravnika z izkušnjami. Konec koncev, sklad je potrebno voditi, ima veliko pravnih in drugih poslov. Glede na način, kako smo prišli do te zamenjave, se ne strinjam, se ne morem strinjati, tako je bil na podoben način odstavljen v ministrstvu generalni sekretar Tevc, bila je odstavljena oziroma zamenjana direktorica na Agenciji za kmetijske trge, vrednostne papirje, gospa Bukovec, sedaj je Marija Cuk, verjetno bo naslednjič mogoče tudi državni sekretar ali kdo drug, vendar tam, kjer so kadri Slovenske ljudske stranke, je treba radirati pa počistiti. Pa še za kateri drugi primer vam lahko pokažem. To ni koalicijski način dela. Še najmanj pa partnerski način dela. Pričakujem, da bo modrost na pravem mestu ob pravem času in da bo sodelovanje malo na drugačen način, kot je bilo.
Hvala gospodu Kanglerju. Gospod Džuban.
Hvala lepa, gospod predsednik. Če sklada ne rabimo, potem ni nujno, da zamenjujemo ljudi na obstoječem skladu, pač pa sklad ukinemo in to je naša možnost in naloga, da pač v državnem zboru sprejmemo zakon, da ga ukinemo. Kaj bomo potem, ne vemo. S to zamenjavo bomo v tem obdobju kmetijstvu naredili škodo. Za gospoda, ki bo prevzel za dobo enega leta, ne vemo nič, razen da je član SDS-a. Morda bo delal dobro, ali pa tudi ne. To je težko reči. Zmešnjava pa bo, ljudje so preplašeni na skladu in tako dalje. In danes smo kmetijstvu naredili dve veliki uslugi. Eno je to, kar se dogaja na skladu, in to, kar smo sprejeli v prejšnji točki, da smo v ormoško tovarno sladkorja poslali parlamentarno inšpekcijo. Ko bo sedanji lastnik, ki je prav gotovo nihal na ostrini, ali bo tovarno zaprl ali je ne bo zaprl, tokrat verjetno tovarno zaprl, če ga bo neka parlamentarna inšpekcija "zajebavala" pri njegovem poslovanju ali ugotavljanju preteklosti. To so hude stvari in posledično se verjetno večina ne zaveda, kaj se dogaja. Ne 200 zaposlenih, 2.200 kmetov bo ostalo brez dela na področju sladkorne pese, seveda ne v celoti. Hvala lepa.
Hvala gospodu Džubanu. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 11. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo zahteve okrožnega državnega tožilstva v Kopru za dovoljenje za uvedbo kazenskega postopka zoper poslanko državnega zbora Republike Slovenije, gospo Bredo Pečan. Obvestilo je v obravnavo zboru posredovalo okrožno državno tožilstvo v Kopru. Obvestilo je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo in zboru predložila predlog sklepa. V skladu s prvim odstavkom 207. člena poslovnika ni razprave o imunitetnih zadevah, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi: Državni zbor Republike Slovenije na podlagi tretjega odstavka 83. člena ustave Republike Slovenije ter 22. člena zakona o poslancih v zvezi z zahtevo okrožnega državnega tožilstva v Kopru, opr.št. KT-167/05-BMR z dne 14.10.2005, zaradi obravnave kazenske ovadbe o sumu storitve kaznivega dejanja zlorabe uradnega položaja po tretjem odstavku 261. člena kazenskega zakonika Republike Slovenije ne prizna imunitete poslanki državnega zbora Republike Slovenije, gospe Bredi Pečan, in dovoli začetek kazenskega postopka. O sklepu glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 8. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 8. točke dnevnega reda - tretjo obravnavo predloga zakona o zaščiti prič. Državni zbor je v četrtek, 24.11.2005, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, v skladu s 139. členom poslovnika prehajamo na odločanje o zakonu. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 9. točke dnevnega reda - tretja obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih uslužbencih. Državni zbor je v petek 25.11.2005 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili sprejeti amandmaji v skladu s 139. členom poslovnika prehajamo na odločanje o zakonu. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Glasujemo. Oprostite. Gospod Rezman v imenu poslanske skupine? Obrazložitev glasu. Izvolite.
Rad bi v imenu poslanske skupine DeSUS povedal in izrazil nezadovoljstvo s tem, da ni bil podprt naš amandma in s tem, da so bile odločitve v nasprotju z vsem tem, kar smo zapisali v strategiji o razvoju Slovenije, v nasprotju s tem, kar si zapisujemo v lizbonski strategiji, v nasprotju s tem, kar si zapisujemo v okviru za reforme, v nasprotju s tem, kar smo zapisovali in kar smo citirali na seji v koalicijski pogodbi, v nasprotju s tem, kar vlada sporoča organom Evropske unije in tako naprej. Nasprotovali bomo in glasovali proti tudi za voljo tega, ker je ta določitev, da morajo samo javni uslužbenci ob določenih pogojih v pokoj, razen, če se njihov šef strinja s tem, da jih zadržijo, diskriminatorna, diskriminatorna tako vizavi tistih, ki so zaposleni kje drugje, seveda pa zlasti diskriminatorna z ozirom na starost. Starost zagotovo ne more biti razlog za to, da bi nekoga stigmatizirali, da bi mu rekli, da ni več vreden, da mu jemljemo pravice, ki jih nekateri drugi vendarle še imajo. Mi ne moremo glasovati drugače, ker če bi glasovali drugače, to ne bi bil saltomortale, to bi bil čisto naveden padec v znak kot da bi se človek pijan prevrnil in si razbil glavo. Tako pa mi nismo vajeni delati. Predlagamo, da bi vlada čim manjkrat prišla še s kakšnimi spremembami zakona o javnih uslužbencih v parlament, ker kadarkoli pride, je za zaposlene slabše. Mi bomo torej glasovali proti.
Hvala, gospodu Rezmanu. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 40, proti 12. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 10. točke dnevnega reda - tretja obravnava predloga zakona o informacijskem pooblaščencu. Državni zbor je včeraj 29.11.2005 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili sprejeti amandmaji, v skladu s 139. členomposlovnika prehajamo na odločanje o zakonu. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 6. (Za je glasovalo 44.)(Proti 6.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 23. točko dnevnega reda, to je mandatno-volilne zadeve, in sicer se bomo seznanili s poročilom mandatno-volilne komisije o ponovnem prevzemu funkcije poslanca in o prenehanju opravljanja funkcije poslanca v skladu s 14. členom zakona o poslancih in o prenehanju mandata poslancu v skladu z 9. členom zakona o poslancih. Gradivo s tem v zvezi ste prejeli danes na klop. Želi predsednik mandatno-volilne komisije besedo? [[Ne.]] Na podlagi poročila mandatno-volilne komisije in v skladu s 14. členom zakona o poslancih se je državni zbor seznanil z naslednjimi sklepi: Prvič. Gospodu Miroslavu Luciju je z dnem 31.10.2005 prenehala funkcija državnega sekretarja v kabinetu predsednika vlade Republike Slovenije in v skladu s prvim odstavkom 14. člena zakona o poslancih z dnem 30.11.2005 ponovno opravlja funkcijo poslanca, zato s tem dnem preneha opravljati funkcijo poslanca gospod Jožef Ficko. Drugič. Gospodu Francu Pukšiču z dnem 30.11.2005 preneha funkcija državnega sekretarja Urada vlade Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu in v skladu s prvim odstavkom 14. člena zakona o poslancih z dnem 30.11.2005 ponovno opravlja funkcijo poslanca, zato s tem dnem preneha opravljati funkcijo poslanca gospod Marjan Pojbič. Tretjič. Državni zbor Republike Slovenije ugotavlja, da je poslanec Miroslav Luci dne 25.11.2005 podal izjavo, da odstopa s funkcije poslanca državnega zbora zaradi imenovanja na funkcijo, ki ni združljiva s funkcijo poslanca v državnem zboru Republike Slovenije, zato mu v skladu s tretjim odstavkom 202. člena poslovnika državnega zbora ter s šesto alinejo prvega odstavka in drugim odstavkom 9. člena zakona o poslancih preneha mandat z današnjim dnem. Na podlagi te ugotovitve bom zaprosil republiško volilno komisijo, da določi, kateri kandidat bo v skladu s 17. členom zakona o volitvah v državni zbor postal poslanec za preostanek mandatne dobe, namesto poslanca, ki mu je prenehal mandat. Gospodu Ficku, gospodu Pojbiču in Luciju se zahvaljujem za opravljanje njihove poslanske naloge. Izrekam pa dobrodošlico gospodu Pukšiču in prosim, da se nam pridruži. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 11. sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Lahko noč in lep konec tedna.