Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 19. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Renata Brunskole, gospa Mateja Pučnik, gospa Janja Napast, gospa Janja Klasinc, gospod Samo Bevk, gospod Zvonko Lah in gospod Bojan Starman. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O AVTORSKI IN SORODNIH PRAVICAH PO REDNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina štirih poslank in poslancev, s prvopodpisanim mag. Matejem Toninom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za gospodarstvo predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsednici odbora Alenki Pavlič za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Dobro jutro! Odbor za gospodarstvo je na 11. seji 30. 10. 2013 kot matično delovno telo obravnaval omenjeni predlog zakona. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki predlagatelja zakona Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, Urada Republike Slovenije za intelektualno lastnino, Zakonodajno-pravne službe, Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije, Trgovinski zbornice Slovenije, Zavoda IPF, Združenja fonogramske industrije Slovenije, SAZAS-a, Društva ZAMP, Zavoda AIPA, Združenje slovenskih operaterjev digitalnih televizijskih storitev SUGU, GIZ SNAVP, Društva slovenskih filmskih ustvarjalcev, Društva slovenskih režiserjev, Inštituta za intelektualno lastnino in Združenja za zaščito interesov glasbenih založnikov. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in Vlade, ki predloga zakona ne podpirata, z mnenjem Sodnega sveta, ki meni, da je predlagani postopek glede določanja tarife pomanjkljivo urejen, kar bi v praksi povzročalo težave, z mnenjem Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki predlog zakona podpira, in s pripombami Združenja fonogramske industrije Slovenije in Združenja za zaščito interesov glasbenih založnikov. Amandmaje k predlogu zakona je vložila Poslanska skupina Nove Slovenije. Na seji je predstavnica Zakonodajno-pravne službe dodatno pojasnila obsežne pripombe iz pisnega mnenja službe. Glede načelnih pripomb je opozorila na pomanjkljivost ureditve in notranjo kontradiktornost gradiva ter pomanjkljivost obrazložitve glede nadomestitve ukinitve in uvedbe novih institutov. Opozorila je na obstoj številnih napak besedila zakona kljub napovedani odpravi napak, ki so jih uvedle posamezne novele zakona. Opozorila je tudi, da se kljub predvideni objavi na spletnih straneh zaradi zmanjšanja stroškov ohranja objava posameznih dokumentov v Uradnem listu Republike Slovenije. Poleg tega je predstavnica službe opozorila tudi na močno odstopanje besedila nekaterih določb predlaganega zakona od nomotehničnih smernic. V nadaljevanju je podrobneje obrazložila tudi obsežne pripombe k posameznim členom. Državna sekretarka na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo je pojasnila razloge, zaradi katerih Vlada predloga zakona ne podpira in meni, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V krajši razpravi je bilo opozorjeno na zahtevnost obravnavane materije ter na številne nasprotujoče si interese deležnikov na trgu, obenem pa izražena potreba po čim prejšnji pripravi novega predloga zakona, ki bi ustrezno zaščitil vse deležnike na trgu. Na podlagi pripomb Zakonodajno-pravne službe, mnenja Vlade in razprave je odbor glasoval o predlogu sklepa, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah ni primeren za nadaljnjo obravnavo, in ga sprejel.
Hvala. Besedo dajem predstavniku predlagateljev predloga zakona mag. Mateju Toninu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega telesa. Izvolite, gospod Tonin.
Spoštovane kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! S spremembo Zakona o avtorski in sorodnih pravicah je Nova Slovenija predvsem želela boljše urediti to področje. Če imamo na eni strani avtorje in ustvarjalce, torej tiste, ki ustvarjajo, imamo na drugi strani poslušalce, gledalce, uporabnike, torej tiste, ki te storitve uporabljajo. Med tema dvema skupinama pa imamo posebne organizacije, ki se jim reče kolektivne organizacije. Te organizacije so pa zadolžene za to, da naj bi od tistih, ki te storitve koristijo, pobirale denar in ga razdeljevale med tiste, ki te avtorske storitve ustvarjajo. S temi stvarmi se številni srečamo dnevno na terenu, zlasti tisti, ki organiziramo kakršnekoli prireditve, in sicer na način, da po prireditvah dobimo račun, kjer nam je zaračunana uporaba pesmi in drugih avtorskih storitev. To področje so želeli urediti tudi že številni, naša vlada, vaša vlada, za enkrat ni uspelo še nikomur. Zaradi tega smo se v Novi Sloveniji poskušali te zadeve lotiti, jo ambiciozno urediti, za to smo porabili celo poletje. Ko ste bili drugi na dopustu, smo mi cel avgust garali in delali ta zakon, se sestajali s kolektivnimi organizacijami, pisali člene in podobno. Kaj so bili naši trije ključni predlogi, ki, upam, da se tudi vi strinjate, da jim je težko nasprotovati? Prva naša sprememba je bila, da smo želeli omejiti stroške poslovanja teh kolektivnih organizacij, kot so SAZAS, IPF in druge organizacije. Njihove stroške smo poskušali omejiti na 20 % denarja, ki ga poberejo oziroma na maksimalno milijon evrov. Prepričan sem, da je to dobra stvar tako za tiste, ki ustvarjajo, ker manjši kot so stroški teh organizacij, več ostane denarja, da ga razdelijo avtorjem. In če so manjši stroški teh kolektivnih organizacij, so tudi manjši računi uporabnikov in organizatorjev najrazličnejših prireditev. To je bila prva novost, ki smo jo uvedli. Druga novost je, da smo želeli uvesti enoten račun teh kolektivnih organizacij. Če danes organizirate gasilsko veselico, boste po tej veselici največkrat dobili račun od SAZAS-a, račun od IPF in še katere druge organizacije. Marsikdo ne ve, zakaj toliko različnih računov, zato smo želeli vse te organizacije prisiliti, da dajo enoten račun, tako da uporabnik plača samo en račun. Tretja stvar, ki smo jo tudi poskušali uvesti, so popusti na dobrodelne prireditve. Zakaj? Imate gasilske veselice, imate druge slavnostne koncerte, kjer praktično niti ne zberejo toliko denarja, da bi lahko pokrili stroške in so potem ti računi zgolj dodaten obremenjujoč strošek. Zaradi tega smo predlagali avtomatske popuste na vse dobrodelne prireditve v višini 50 %. To so bili naši predlogi, ki smo jih dali v okviru tistih sprememb, ki jih je poskušala narediti že naša vlada, tistih sprememb, ki jih je poskušala delati tudi vaša vlada, ampak ta zakon na nek način ne pride v parlamentarno proceduro. Vprašajmo se, zakaj ne. Prepričan sem, da zaradi tega ker na tem področju delujejo številni lobiji. Ko smo se v Novi Sloveniji tega zakona lotili, so nas številni opozarjali, "spuščate se na nevarno področje, to so ljudje, ki imajo ogromno denarja in vas lahko zelo hitro uničijo". Mi smo kljub temu v te spremembe šli, lahko ste pa videli, kako in na kakšen način ti lobiji vplivajo. Šli so do vseh poslanskih skupin in so vas prepričevali, da naš predlog ni dober, da je pomanjkljiv, da ga je treba še na takšen in drugačen način dopolniti. Vse so naredili, da se nič ne spremeni, ker obstoječe stanje ustreza nekaterim, ker se na takšen način izčrpavajo milijoni. In to je narobe. Zato imate danes ponovno priložnost, da sprejmete kontra sklep tistemu, ki ga je sprejel Odbor za gospodarstvo, da je naš zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo. Mi trdimo, da je primeren, in danes imate pri glasovanju priložnost, da to potrdite. Ne nazadnje nam je dal prav tudi Državni svet.
Hvala. Za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavnici Vlade gospe Andreji Kert, državni sekretarki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, vsi prisotni, lep pozdrav tudi v mojem imenu! Zelo na kratko bi želela predstaviti stališče Vlade. Predvsem bi pa želela na začetku poudariti, da se kot predstavnica Vlade in celotna Vlada zavedamo izrednega pomena ustvarjalnosti in kreativnosti za našo družbo kot celoto. Zato šteje področje prava intelektualne lastnine kot eden ključnih nosilnih stebrov nacionalnega gospodarstva in inovativnosti. Panoge, ki temeljijo na pravicah intelektualne lastnine, generirajo že več kot tretjino vseh delovnih mest in več kot tretjino bruto domačega proizvoda članic Evropske unije. Slovenskim ustvarjalcem moramo zato omogočiti optimalne pogoje za njihovo delovanje. S tem ciljem smo se na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo skupaj z Uradom za intelektualno lastnino lotili reševanja najbolj perečih vprašanj Zakona o avtorski in sorodnih pravicah. Med njimi so bila predvsem vprašanja, na katera so opozorili nekateri imetniki avtorskih in sorodnih pravic ter zainteresirana javnost. Namen je bil, da bi v Državni zbor predložili predlog novele ZASP, ki bi bil kar se da usklajen in bi užival visoko stopnjo podpore tako stroke kot zainteresirane javnosti. Rezultat teh prizadevanj je bila objava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah, ki smo ga objavili 1. 8. 2013 na svoji spletni strani. To delovno besedilo je bilo podlaga za pripravo tega zakona, ki ga imate danes pred sabo. Žal ta zakon, ki je v proceduri, ni upošteval še nadaljnjih korakov, ki so bili storjeni pri usklajevanju vseh teh zainteresiranih skupin, ter nomotehničnih in vseh potrebnih prilagoditev zakona, zato da bi zakon lahko bil primeren za obravnavo. Na Vladi ugotavljamo, da takšno besedilo predlaganega zakona ni primerno za sprejetje in ga ne podpiramo. Hkrati bi vas želela tudi obvestiti, da smo ne glede na to, da je v postopku ta zakon, nadaljevali že z usklajevanji z zainteresirano javnostjo in drugimi deležniki, tako da se pogovarjamo o možnostih čimprejšnje priprave novega predloga zakona sprememb ZASP, da bi ga lahko v najkrajšem možnem času vložili v postopek v Državni zbor in tako zadostili tudi temu, na kar opozarjajo predlagatelji tega današnjega zakona. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Jasmina Opec bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo in pozdravljeni vsi skupaj! Pred nami je Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ki ga je v parlamentarno proceduro vložila Poslanska skupina Nove Slovenije. Vsem nam je zelo dobro znano, da že nekaj časa, pravzaprav že nekaj let potekajo bolj ali manj intenzivne akcije, da bi ta zakon spremenili. Lani se je tega zahtevnega projekta z veliko vneme lotil tudi minister Žerjav, vendar mu ga ob spoštovanju usklajevanja s številnimi deležniki, ki je terjalo precej časa, na koncu zaradi predčasne menjave vlade ni uspelo izpeljati. V predlagani noveli so v pretežnem delu povzete lanske rešitve, določene pa so tudi uvedene na novo. Po mnenju stroke so, kot smo lahko slišal, večinoma rešitve dobre, vendar nekatere niso čisto dorečene, druge spet pogrešajo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prisluhnili tudi argumentom Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je opozorila na pomanjkljivosti v zvezi s prenosom direktiv in na nekatere neskladnosti med členi. Prisluhnili smo tudi zagotovilom državne sekretarke z Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, ki je na seji Odbora za gospodarstvo povedala, da na ministrstvu že pripravljajo in medresorsko usklajujejo svojo novelo zakona, ki ga v Državnem zboru lahko pričakujemo najkasneje v prvi polovici prihodnjega leta. Do samih vsebinskih rešitev, ki jih vsebuje ta novela, ki danes verjetno končuje svojo zakonodajno pot, se tokrat ne bomo posebej opredeljevali. Bi pa vseeno toplo priporočili Vladi, da se drži svojih obljub glede rokov in da pri tem upošteva tudi osnovno usmeritev, da bo zakon olajšal in poenostavil delovanje avtorjev vseh področij delovanja, od glasbe do književnosti, pa gledališča in plesa, oblikovanja, skratka avtorjev iz širokega nabora področij, ki se jih ta zakon ne le dotika, ampak pomembno vpliva na pogoje njihovega dela in razvoj konkretnih dejavnosti. Ne pozabite, prosim, spoštovana vlada, pri tem še na dvoje, na to, da s tem zakonom v pomembnem delu ščitimo slovensko avtorsko delo, ki resnici na ljubo ni čisto primerljivo z avtorstvom v kakšnem drugem jeziku ali v kakšni drugi državi. In kot drugo, imejte pri pripravi novele Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah v mislih tudi to, da boste z njim zares ustvarili ugodne pogoje, še posebej za mlade avtorje, da se bodo mladi kot avtorji lažje uveljavili in da ne bodo eni bežali v druge, dohodkovno bolj varne, poklice, drugi pa v tujino. In imejte v mislih tudi odgovornost za to, da bodo mladi, še neuveljavljeni, slovenski ustvarjalci skozi nove zakonske rešitve bolje motivirani in da bodo lažje kot doslej dobili priložnost, da se izkažejo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da so nekatere rešitve v predlagani noveli dobre in bi jih bilo treba upoštevati pri napovedani noveli tega zakona s strani vlade. Zaradi številnih pripomb Zakonodajno-pravne službe v Slovenski ljudski stranki podpiramo stališče Odbora za gospodarstvo ob pričakovanju, da resorno ministrstvo v najkrajšem možnem času realizira ne le sestanek z deležniki, ampak da vloži novelo zakona v zakonodajni postopek. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana državna sekretarka s sodelavcem, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije soglašamo z mnenjem matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Že tekom obravnave smo v naši poslanski skupini ocenili, da je predlog zakona nekonsistenten v smislu, da v to precej zahtevno materijo predlagatelj ni vključil ustrezne zaščite vseh vpletenih na trgu, kot so avtorji, kolektivne organizacije in potrošniki. Predlagateljev predlog zakona je po našem vedenju le korektura predloga zakona, ki smo ga prejeli od pristojnega Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo avgusta letos. Ne vnaša zadostnega obsega avtorskih in sorodnih pravic v okviru notranje ureditve in usklajenosti, niti ne vnaša ustreznih smiselnih smernic, tudi evropskih. V mnenju Zakonodajno-pravne službe je podanih veliko pripomb tako splošne narave kot tudi konkretnih in ne nazadnje nomotehničnih, ki nakazujejo na zelo pomanjkljivo urejenost in notranje neskladje vsebine. Negativno je tudi mnenje Vlade in Sodnega sveta, z obrazložitvijo, da je ureditev v zvezi s tarifo precej pomanjkljiva in da bi po vsej verjetnosti zato v praksi naleteli na veliko težav v smislu doseganja kompromisnih rešitev. Zgolj komisija Državnega sveta je podala pritrdilno mnenje, vendar se v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije z njihovimi argumenti ne strinjamo. Hvala.
Hvala tudi vam. Mag. Matej Tonin bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Še enkrat lep pozdrav! V Novi Sloveniji smo v pripravo sprememb tega popravka Zakona o avtorski in sorodnih pravicah vložili ogromno energije in tudi naporov. Sestali smo se s predstavniki številnih kolektivnih organizacij, s predstavniki glasbenikov in drugih ustvarjalcev, celo s predstavniki sindikatov glasbenikov in podobno. Tisti, ki nam očitate, da je ta zakon premalo usklajen, bom rekel naslednje. Rad bi vas videl, kako in na kakšen način se boste usklajevali in pogovarjali z vsemi temi ljudmi. Marsikdo je že poskušal, ogromno energije je bilo v to vložene, ampak to so tako različni in tako nasprotujoči si interesi, da je nemogoče pripraviti takšen zakon, da bodo vsi deležniki zadovoljni. Treba je stremeti samo k temu, da je zadovoljen čim večji del teh deležnikov. Morate razumeti, da ima celo ena organizacija – pa bom zdaj izpostavil SAZAS, kjer so celo znotraj te organizacije ljudje sprti in se delijo na tiste, ki so večji in pomembnejši glasbeniki, in na tiste, ki so manjši, ki imajo manj skladb in podobno. In usklajevati te interese, verjemite, je zelo naporno. Zaradi tega smo pisali zakon na takšen način, da smo poskušali najti varianto, ki je bila do zdaj do največje možne mere usklajena. Našli smo osnutek, ki je bil tudi pripravljen s strani ministrstva, s katerim so se strinjali skoraj vsi, razen ene organizacije oziroma ene skupine. Nato pa smo dodali še tri novosti, ki jim je res težko nasprotovati. Težko vidim v Državnem zboru kogarkoli, ki bi nasprotoval temu, da omejimo stroške delovanja teh kolektivnih organizacij, ker s tem pridobijo vsi, od avtorjev do uporabnikov. Težko vidim tudi poslance, ki bi nasprotovali enotnemu računu, saj gre vendar za to, da se zmanjša administracija in zadeve postanejo bolj pregledne. Rad bi videl tudi junaka, ki bi nasprotoval popustom pri dobrodelnih prireditvah. Še enkrat bom rekel, da smo v Poslanski skupini Nove Slovenije tudi sedanji vladi, tudi sedanji koaliciji s tem predlogom zakona poskušali predvsem pomagati, ker sem prepričan, da tudi ta vlada ne bo uspela teh zadev uskladiti. Spomnili se boste tega čez nekaj mesecev, čeprav se sedaj napovedujejo neke spremembe in zaenkrat so vložene čisto majhne spremembe za upoštevanje direktive, vse ostale materije se pa vlada zaenkrat ne loteva in vam garantiram danes tukaj, da se tudi ne bo lotila, ker so interesi tako različni in tako nasprotujoči. Zaradi tega smo bili pripravljeni prevzeti to breme nase, da bodo tisti grdi udarci padali po nas, ta vladna koalicija bi pa imela samo priložnost, da bi ta zakon potrdila, ga sprejela in na nek način si pilatovsko umila roke, češ, to je predlagala Nova Slovenija, vendarle pa smo nekaj naredili, smo naredili dober korak naprej. Meni se je zdela zelo zanimiva razprava na Državnem svetu. Državni svet je ta zakona podprl. Morda je bil podprt tudi zaradi tega, ker je dobil močno podporo na odboru, kjer sedijo predvsem gospodarstveniki oziroma tisti, ki predstavljajo gospodarske interese v Državnem svetu. Ne bom pozabil ene dobre misli enega izmed državnih svetnikov, ki je rekel: "čeprav se ne strinjam z vsemi detajli in čeprav mislim, da bi se dal zakon še izboljšati, vendarle podpiram te rešitve, ker je korak naprej." Jaz vas še enkrat, spoštovani poslanci in poslanke, prosim, da razmislite o predlaganem sklepu odbora in glasujete tako, da daste prosto pot temu zakonu naprej. Rešitve, s katerimi niste zadovoljni, se da še dopolniti v nadaljnjem parlamentarnem postopku. Tudi mi smo že številne pripombe Zakonodajno-pravne službe upoštevali s tem, da smo pripravljali amandmaje, tudi na tem bi še dodano delali, da bi zadeve izboljšali. Če zaključim. Želel bi si, da po vsem naporu, ki smo ga v ta zakon vložili, vendarle ta parlament pripozna ta trud in pripozna ta zakon kot korak naprej, kot korak k boljšemu reševanju te materije in ga podpre. V nasprotnem primeru boste poslali zelo slabo sporočilo, in sicer da se poslanci opozicije lahko nenormalno trudimo, pripravljamo zakone, vendar jih koalicija zaradi prestiža gladko zavrača.
Hvala. Gospod Aljoša Jerič bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala lepa. Spoštovane, spoštovani! 30. oktobra je Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo obravnaval Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim mag. Matejem Toninom. V Pozitivni Sloveniji se strinjamo z nekaterimi cilji, ki jih je predstavnica predlagatelja zakona uvodoma pojasnila, vendar se pridružujemo ugotovitvam Zakonodajno-pravne službe ter mnenju Vlade, da je predlog zakona v marsikaterem členu pomanjkljiv ter za nekatere predlagane rešitve nedodelan. Ker se ga s pripravki v obliki amandmajev ne bi dalo popraviti do točke, ko bi postal konsistenten, bomo v Pozitivni Sloveniji, kot smo to storili na odboru tudi v Državnemu zboru, podprli sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Zato se z zavrnitvijo predloga zakona v Pozitivni Sloveniji zavezujemo, da bomo te potrebne spremembe speljali še v času te koalicije. Hvala.
Hvala. Naslednji bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Spoštovana državna sekretarka, predstavniki Ministrstva za gospodarstvo! V Slovenski demokratski stranki se zavedamo, da je Zakon o avtorski in sorodnih pravic zelo pomemben zakon in tudi zavedamo se, da je obstoječi zakon izrazito pomanjkljiv in mislim, da bi bil skrajni čas, da se Vlada in resorno ministrstvo začneta resno ukvarjati s pripravo novega zakona. Na Odboru za gospodarstvo smo nekako dobili obljubo ministrstva, da bodo novi zakon poskušali spisati do meseca aprila. Dejstvo je, da dejansko so vsi deležniki z obstoječim zakonom nezadovoljni in mislim, da gre za zelo pomembno materijo, ki zahteva predvsem strokovni pristop. Glede na sestanke z vsemi udeleženci, ki jih je naša poslanska skupina imela v danem momentu in tudi še pred časom, ocenjujemo, da dejansko je možno nov, kvaliteten zakon pripraviti do meseca aprila, da razhajanj med udeleženci ni prav veliko, nekatera so, in Slovenska demokratska stranka apelira, da se k temu zakonu pristopi resno, predvsem pa, da naj pri teh stvareh, ki so na razpotju, odloči stroka. Pričakujemo, da bo Vlada sledila temu, kar je obljubila na Ministrstvu za gospodarstvo. V SDS pa bomo podprli takšen predlog, ki bo omogočal zaščito vseh udeležencev na trgu. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Branko Smodiš bo predstavil stališče Poslanske skuine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani vsi prisotni dobro jutro ali dober dan! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli sklep Odbora za gospodarstvo, da je predlog novele Zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ki ga je v postopek vložila skupina poslank in poslancev Nove Slovenije, neprimeren za nadaljnjo obravnavo. K predlogu novele je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora podala mnenje s številnimi pripombami, ki jih z amandmaji ni bilo mogoče odpraviti. Na predlog z 48 členi je podala mnenje k 35 členom. Večina med njim je vsebinske narave in sprožajo tudi pomembna ustavnopravna vprašanja. Ker je predlagatelj pretežni del vsebine povzel po enem izmed osnutkov zakona, ki ga je pripravilo Ministrstvo za gospodarstvo, razvoj in tehnologijo, je pravno mnenje hkrati tudi pomenljivo opozorilo ministrstvu pri pripravi nadaljnjih sprememb tega zakona. V Poslanski skupini Socialnih demokratov predlogu nasprotujemo tudi iz vsebinskih razlogov. Med njimi želimo posebej poudariti opozorila avtorja slovenskega glasbenega repertoarja, pridružujemo se njihovim prizadevanjem za dvig nivoja glasbe kot kulture in glasbe kot gospodarske dejavnosti na raven, s katero bi bili zadovoljni tako imetniki kot uporabniki pravic, hkrati pa na raven, ki bi bila v prid slovenski ustvarjalnosti, slovenskemu jeziku in višji osnovni glasbeni in jezikovni kulturi. Da bi lahko tem načelom sledili, se strinjamo, da je treba zagotoviti tudi transparentno in pravično delovanje vseh kolektivnih organizacij. Vlada Republike Slovenije je Državnemu zboru že predložila predlog novele Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah, v katero je uvrstila zgolj določila, ki so potrebna zaradi uskladitev z evropsko direktivo. Odločitev, da se iz obširnih sprememb izloči in v postopek vložijo le najnujnejše spremembe, pozdravljamo. V preteklosti smo namreč bili priča številnim predlogom, ko se je za kuliso tako imenovanih usklajevanj z evropsko zakonodajo skrivala množica novih tudi spornih rešitev. Naslednji korak je priprava obsežnejših sprememb. V Poslanski skupini Socialnih demokratov pričakujemo, da bo predlagatelj v Državni zbor predložil rešitve, ki bodo v največji meri odsev pričakovanj tako avtorjev kot tudi izvajalcev slovenskih in glasbenih del ter ustvarjalcev slovenskih filmskih in drugih umetnostnih del. Kot rečeno, Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla sklep o neprimernosti predloga za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Branko Kurnjek bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Gospod predsednik, lep dober dan vsem skupaj! V Poslanski skupini Državljanske liste smo skrbno pregledali vsebino Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ki ga je 18. septembra letos v Državni zbor vložila skupina poslank in poslancev Nove Slovenije, s prvopodpisanim mag. Matejem Toninom. Zakon je bil vložen v zakonodajni postopek po novinarski konferenci, ki jo je poslanska skupina NSi organizirala 17. 7. 2013. Vsebina te novinarske konference je tudi dostopna preko različnih spletnih medijev kakor tudi preko spletne strani Nove Slovenije, kjer je zapisano, da bo NSi poskušala razbiti monopol SAZAS in IPF. NSi bi tako poskušala oblikovati rešitev, kjer bodo avtorji pošteno plačani za svoje delo, na drugi strani pa bodo zadovoljni tudi uporabniki avtorskih del oziroma poslušalci glasbe. V drugem sklopu obljub je zapisano, da se bo NSi pri spremembah Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah zavzela za uvedbo enotnega računa in za omejitev porabe sredstev za lastno delovanje omenjenih kolektivnih organizacij. Vodja Poslanske skupine NSi je še napovedal, da bodo v noveli zakona predlagali uvedbo nižjih cen oziroma popustov, ko gre za dobrodelne in neprofitne prireditve. Po pregledu vsebine tega zakona oziroma predlaganih sprememb moramo izpostaviti, da naše stališče, torej stališče Poslanske skupine Državljanske liste sovpada z mnenjem Vlade RS, ki je med drugim zapisala, da je besedilo tega predloga zakona z izjemo nekaj manjših dopolnitev in sprememb podobno besedilu Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ki ga je pripravilo Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo in ga dne 1. 8. 2013 objavilo na svoji spletni strani. Mnenju Vlade v celoti pritrjujemo. Predlagatelju ne moremo očitati, da ni izpolnil obljube, da bo poskušal rešiti probleme na področju varstva avtorskih pravic v povezavi z delovanjem kolektivnih organizacij, čeprav rešitve, ki jih NSi predlaga v drugem sklopu obljub, to so uvedba enotnega računa, uvedba nižjih cen oziroma popustov, ko gre za dobrodelne in neprofitne prireditve, mogoče niso slabe, ni prezreti pripomb Vlade kot tudi ne Zakonodajno-pravne službe. Še več, prezreti ni niti pripomb deležnikov, ki se jih zakonska materija tiče. Predlagane rešitve so nomotehnično neustrezne. Čeprav je predlagatelj pred zasedanjem matičnega odbora ponudil vrsto amandmajev, so vendarle nedoslednosti takšne narave, da nekaterih tudi z amandmaji ni moč odpraviti, kar je navsezadnje potrdila tudi Zakonodajno-pravna služba. Zaradi vsega omenjenega predloga zakona ne bomo podprli. Ker se v Poslanski skupini Državljanske liste zavedamo pomembnosti ustreznejše ureditve delovanja kolektivnih organizacij, od resornega ministrstva pričakujemo, da čim prej pristopi k pripravi novega zakona, ki bo ustrezneje uredil razmerje med avtorji, kolektivnimi organizacijami in uporabniki. Hvala.
Hvala tudi vam. S tem smo končali s predstavitvijo stališ poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O UVELJAVLJANJU PRAVIC IZ JAVNIH SREDSTEV PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade dr. Anji Kopač Mrak, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Dober dan! Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predsednik Državnega zbora. Jaz sem vesela, da je danes pred vami sprememba Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, torej prvi zakon iz paketa prenove socialne zakonodaje. Naslednji ključni zakon sledi temu zakonu. S tema dvema zakonoma dejansko stopamo na poti k prenavljanju socialne zakonodaje, ki je močno zarezala v našo socialno državo leta 2012. Že takrat smo obljubili, da bomo naredili evalvacijo. To je Inštitut RS za socialno varstvo tudi naredil. Popravki, ki jih imate pred seboj, se nanašajo predvsem na ugotovitve Inštituta in tudi centrov za socialno delo. Pri tem smo naredili tisto, kar je bilo v danih finančnih pogojih mogoče. S tistimi sredstvi, ki smo jih zagotovili, jih ni malo, 10 milijonov evrov je tukaj več samo z naslova socialnih transferjev, medtem ko smo zagotovili tudi 20 milijonov za študentsko prehrano, pa tudi na drugih področjih, kot so štipendije za mladoletne, za katere je v naslednjih proračunih zagotovljeno dovolj sredstev in tu govorimo o približno 18 milijonov evrov. Ključen namen tega zakona, ki je pred vami, je predvsem, da z drugačnim načinom upoštevanja dohodkov dosežemo pravičnejši način dodeljevanja javnih sredstev. Hkrati pa vpeljujemo tudi poenostavitve dodeljevanja pravic. Pred vami je poenostavitev, ki se nanaša na subvencijo za malice in kosila, kjer staršem ne bo več treba vlagati posebnih prošenj, ampak bo potekalo avtomatično, glede na vlogo, ki jo imajo glede otroškega dodatka in državne štipendije. Te spremembe so prve, v naslednjem letu pa sledijo poenostavitve tudi za druge pravice. Ena izmed ključnih stvari, ki nas še čakajo v zvezi s socialno zakonodajo, je, da razbremenimo ljudi in centre za socialno delo. Ključne spremembe ZUPJS se nanašajo predvsem na upoštevanje dohodkov pri dodeljevanju letnih pravic, torej pri otroškem dodatku, državnih štipendijah, subvencijah za vrtec, kjer bomo veliko bolj upoštevali realno sliko dohodkov in ne tako kot do sedaj, ko so lahko veljali celo predpretekli dohodki družine in ni bilo upoštevano, da je, na primer, prišlo do brezposelnosti v tem času. Ta sprememba bo zelo pomembno vplivala na višino vseh teh pravic za naše državljanke in državljane. Tudi upoštevanje premoženja in prihrankov pri denarni socialni pomoči se bistveno spreminja. S tem bomo odprli krog prejemnikov in dosegli pravičnejši način dodeljevanja javnih sredstev. Spremembe v tem zakonu prinašajo tudi novo lestvico otroških dodatkov in državnih štipendij, ki se bodo upoštevale že s 1. 1. 2014, ker namreč vpeljujemo možnost pridobitve štipendije za mladoletne dijake in izenačujemo višino otroškega dodatka za vse otroke. Hkrati smo pri dohodku, ki se bo upošteval pri družini, izvzeli 20 % otroškega dodatka. Prav tako smo izvzeli v tem dohodku povečanje otroškega dodatka za 30 %, če gre za enostarševsko družino. Sprejeli smo tudi amandma, kjer izključujemo iz tega dohodka tudi dodatek pri otroškem dodatku, ki ga dobivajo družine, ki nimajo otrok, vključenih v javne vrtce. Hkrati je pomembno, da se bo tudi drugače prepoznavalo študentsko delo, torej prihodki študentskega dela v dohodku družine. Rešitev, ki je pred vami, dejansko predvideva, da večini družin to ne bo več štelo v njihov razpoložljivi dohodek, razen v primerih, ko nekdo zasluži mnogo več nad povprečjem dohodkov iz študentskega dela v naši državi. Spremembe pri subvencijah malice za učence in dijake ter subvencije za kosila za učence prevzemajo v tem zakonu prehodno ureditev Zakona o šolski prehrani, ki pa je bistveno bolj ustrezna za učence in dijake, ker ne bodo, kot sem že prej rekla, vlagali vlog. Tudi pri plačilu vrtca ta pravica ne bo več dodeljena samo za koledarsko leto, ampak za eno leto, s čimer bomo razbremenili starše pri vlaganju, pa tudi centre za socialno delo. Uvajamo tudi osnovno zdravstveno zavarovanje za tujce, ki imajo dovoljenje za stalno bivanje, kar je naša dolžnost. Ta zakon je bistveno povezan z Zakonom o socialnem varstvu [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]in ga je treba skupaj tudi brati. Hvala vam za podporo tem spremembam.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici dr. Andreji Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospa ministrica, kolegice in kolegi, dobro jutro! Odbor je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada, s predlogom za obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku, ki ga je Kolegij tudi potrdil. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki Vlade, z ministrico za delo, družino in socialne zadeve ter enake možnosti, predstavnik Zakonodajno-pravne službe, predstavnik Državnega sveta ter predstavniki civilne družbe. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide in številne pripombe zainteresirane javnosti. Na podlagi pripomb Zakonodajno-pravne službe so bili vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, ki jih je odbor tudi sprejel. Komisija Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide je predlog zakona podprla in podala nekaj konkretnih pripomb. V uvodnih dopolnilni obrazložitvi členov je predstavnica predlagateljev poudarila, da sta oba predloga socialne zakonodaje vsebinsko povezana, zato je podala nekaj skupnih vsebinskih poudarkov in sprememb. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi mnenja Zakonodajno-pravne službe izpostavil, da je uveljavljanje pravic iz javnih sredstev še vedno urejeno z različnimi zakoni, kar še vedno onemogoča preglednost zakonodaje. Na začetku razprave so nekateri razpravljavci izpostavili resnost socialnih reform in opozorili na učinke, ki se bodo realno pokazali šele čez nekaj let. V nadaljevanju razprave so nekateri člani odbora in drugi razpravljavci opozorili tudi na nekatera odprta vprašanja v zvezi z zagotovitvijo čim bolj enakopravnih pogojev za pridobitev pravic iz javnih sredstev za vse družbene skupine. Nekateri člani odbora so izrazili dvom o realno ocenjenih finančnih posledicah zakona, kot jih je pripravilo ministrstvo v uvodu predloga zakona ter opozorili na večanje kroga upravičencev do nekaterih socialnih prejemkov. Prav tako so opozorili na zapletenost in nerazumljivost določb zakona za osebe, ki bodo uveljavljale določene pravice iz javnih sredstev. Predstavniki Zveze svobodnih sindikatov Slovenije so pojasnili, da so od začetka aktivno sodelovali pri sprejemanju socialne zakonodaje, tako v času javne razprave kot tudi kasneje, ko se je zakonodaja spreminjala. Izpostavili so problem volonterskih pripravnikov in vprašanje določitve osnovnega zneska minimalnega dohodka, ki naj bi se usklajeval glede na gospodarsko rast. Odbor je sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin in predlog za amandma predstavnika Društva za družini naklonjeno družbo. Pripravljen je dopolnjeni predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Jana Jenko bo predstavila stališče Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa za besedo. Vsem skupaj lep pozdrav. Spremembe obeh zakonov temeljijo na strokovni evalvaciji izvajanja in učinkov zakonov, podlaga pa so tudi opažanja centrov za socialno delo in samega ministrstva. Najprej je treba izpostaviti, da se širi krog upravičencev tako do denarne socialne pomoči kot varstvenega dodatka. Bistveno se namreč povišujejo zneski prihrankov, ki se ne vštevajo v premoženje, ki je podlaga za ugotovitev upravičenosti do teh dveh pravic. Pri varstvenem dodatku se cenzus zvišuje s sedanjih 795 evrov prihranka na kar 2 tisoč 500 evrov, če gre za samsko osebo, v primeru družine oziroma dveh odraslih oseb pa se cenzus dviga s sedanjih tisoč 194 evrov na 3 tisoč 500 evrov. Prihranki upokojencev niso namenjeni luksuzu, ampak za kritje nujnih življenjskih potreb: za kurjavo, ozimnico in tudi kakšno hišno opravilo. So primeri, ko upokojenec brez premoženja in s pokojnino 300 evrov ni bil upravičen do varstvenega dodatka, ker je imel previsoke prihranke. Šparal je namreč za svoj pogreb. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je zato prav in pošteno, da taki prihranki niso upoštevani pri ugotavljanju upravičenosti do varstvenega dodatka. Varstveni dodatek je področje, kjer je bil največji osip upravičenj. Po eni strani je do tega prišlo zaradi prenizko postavljene meje, kaj se všteva v premoženje, po drugi strani pa je šlo za zavestno odpoved upravičencev tej pravici zaradi zaznambe prepovedi odtujitve in obremenitve nepremičnine. Noveli to rešujeta, in sicer na način, da se omejitev dedovanja premoženja osebe, ki je prejemala varstveni dodatek, lahko omeji samo do dveh tretjin vrednosti prejete pomoči. Ta omejitev bo veljala tudi v primeru upravičenosti oprostitve plačil v zvezi z družinskim pomočnikom. Prav tako se tudi zelo omili vračanje prejete denarne socialne pomoči. Oba zakona se bolj približujeta vsakdanji realnosti še na druge načine, in sicer pri ugotavljanju upravičenosti do otroškega dodatka, državne štipendije in znižanja plačila vrtca se bo upošteval aktualni dohodek, ugodnejši bo način upoštevanja dohodka od študentskega dela in v dohodek družine se ne bo več štel celotni otroški dodatek. Prav tako se v premoženje oziroma prihranke ne bo štel kredit, če je le-ta namenjen izključno nakupu ali gradnji stanovanjske enote. Vse to bo ugodno vplivalo na uvrstitev družine v dohodkovni razred pri subvenciji za vrtec in državni štipendiji, izboljšan pa bo tudi položaj velikih družin, če te prejemajo denarno socialno pomoč. Zaključim naj s pravicama, ki ju poznamo iz zdravstvenega zavarovanja, ki se sedaj ukinjata in umeščata ter na novo urejata v sistemu socialnih pravic. Gre za pogrebnino in posmrtnino, ki ne bosta več univerzalni pravici, pač pa vezani na ekonomski status posameznika oziroma na pogoj upravičenosti do varstvenega dodatka ali denarne socialne pomoči, pri čemer pa ta dva prejemka ne bosta podvržena omejitvi pri dedovanju. Okoli tega je sicer nekaj polemik v javnosti. V naši poslanski skupini pa smo ocenili, da nova ureditev sledi načelu socialne države in je pravičnejša. V Poslanski skupini DeSUS bomo podprli obe noveli. Ob tem naj še povem, da v Poslanski skupini DeSUS zelo cenimo pogum ministrice, ki si je v tem težkem finančnem stanju države prizadevala, da se v Zakonu o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev in Zakonu o socialno varstvenih prejemkih pripravijo vsaj najnujnejše spremembe, ki bodo zagotovo prispevale k temu, da se izboljša položaj socialno najbolj ogroženih skupin. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana ministrica, spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev je bil tempirana bomba, ki ni eksplodirala ob sprejetju, ampak šele z začetkom uporabe njegovih določb. Šele takrat se je pokazalo, kako uničujoče je posegel v proračune družin, predvsem tistih z mladoletnimi dijaki ter starejših, ki so bili prejemniki varstvenega dodatka. Mnogi so se zaradi tega zakona znašli na robu revščine, na kar smo krščanski demokrati želeli opozoriti na nedavni nujni seji Odbora za delo, družino in socialne zadeve. V Novi Sloveniji smo takratno oblast že vnaprej opozarjali na za nas nesprejemljiv odvzem državnih štipendij mladoletnim dijakom. Že več kot dve leti se vztrajno zavzemamo, da bi se ta krivica popravila. Ta predlog novele smo pozdravili, ampak takoj dobili grenak priokus. Vlada namreč predlaga, da se mladoletnim dijakom ob prejemu polovične višine štipendije zniža višina otroškega dodatka. Tu ostajamo brez besed. Ob izkušnji neizpolnjenih obljub ministra Svetlika, da se bodo ustrezno povišali otroški dodatki mladoletnim dijakom, ki so ostali brez državne štipendije, smo zelo nezaupljivi do sedanjih obljub ministrice, da družinski proračuni ne bodo prizadeti. V Novi Sloveniji smo tudi zagovorniki vseh oškodovancev, ki so se iz strahu pred podržavljanjem njihovih domov, odpovedali varstvenemu dodatku. Po poročanju medijev naj bi jih pred uveljavitvijo zakona prejemalo varstvene dodatke okoli 50 tisoč, po njegovi uveljavitvi pa 11 tisoč. Številke govorijo zase. Novela po našem mnenju prinaša nekaj dobrih majših sprememb in popravkov. Tudi širša strokovna javnost meni, da gredo rešitve v pravo smer, da pa so nezadostne. Prav tako upokojenci. Krščanski demokrati delimo zaskrbljenost z Zakonodajno-pravno službo, ki je že nekajkrat opozorila, da je sistem ureditve uveljavljanja pravic iz javnih sredstev urejen v več zakonih in tudi zaradi tega prezapleten. V Novi Sloveniji opozarjamo, da si po vseh teh spremembah niti prava uka oseba ne more izračunati, do kolikšnih sredstev je na primer upravičena po vseh zakonih. Za nas je to nesprejemljivo. Tudi centri za socialno delo imajo velike težave pri obdelavi zapletenih vlog in pridobivanju ter preverjanju prevelike količine podatkov. Predrag informacijski sistem ima ogromno pomanjkljivosti in je prepočasen, neuporaben. Na to opozarja tudi varuhinja človekovih pravic, da so mnogi ostali ravno zaradi tega brez pravic. Sprašujemo se, komu je v interesu, da se sistem tako zaplete in napravi nepregleden. Državljanom in državljankam gotovo ne. Ker želimo biti konstruktivni smo tudi predlagali amandma k 4. členu, s katerim predlagamo izenačitev položaja vlagateljev, ki stanovanjsko vprašanje rešujejo z najemom bančnega posojila za nakup nepremičnine, s tistimi, ki stanovanjsko vprašanje rešujejo z najemom stanovanja. Znesek najemnine je namenjen izključno reševanju stanovanjskega vprašanja in naj se po našem mnenju izvzame iz skupnega razpoložljivega dohodka vlagateljeve družine, tako kot znesek bančnega posojila. Zakon bomo poslanci Nove Slovenije podprli, hkrati pa pozivamo ministrstvo, da v najkrajšem možnem času pripravi konkretne poenostavitve socialne zakonodaje, ki bo jasno in pravično uredila to področje. Za trenutno stanje tega ne moremo reči.
Hvala. Gospa Maja Dimitrovski bo predstavila stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala za besedo. Spoštovani! Pred nami je težko pričakovana novela Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, ki je del tako imenovane socialnovarstvene zakonodaje. Gre za nujne spremembe, saj so se po uveljavitvi zakona pokazale določene anomalije, na katere zakonodajalec in centri za socialno delo niso bili pripravljeni. Sama bi si pred uveljavitvijo socialnovarstvene zakonodaje sicer želela, da bi v naši državi pred tem izvedli celovito evalvacijo oziroma tako imenovani pilotni projekt, ki bi nam pokazal, na katerih področjih ta zakonodaja ni bila dosledna. Kot rečeno, gre za nujne popravke in izboljšave, ki so nastali na podlagi Poročila Inštituta za socialno varstvo, ki je temeljito analiziral izvajanje zakona in je v prvi vrsti poudaril potrebo po dveh vsebinskih spremembah, in sicer novo ureditev področja štipendiranja, ki posledično vpliva tudi na spremembe področja pri izplačevanju otroškega dodatka in denarne socialne pomoči, in pa novo ureditev na področju upoštevanja dejanskega stanja dohodkov posameznika oziroma njegovega gospodinjstva. Ne bom se dotikala dodatnih posegov v področno zakonodajo, na katere je vplival Zakon o uravnoteženju javnih financ, Zakon o prevozih v cestnem prometu, Zakon o šolski prehrani in drugi. Poudarila bom bistvo novele, ki prinaša nemalo izboljšav v teh težkih časih, saj se je koalicija odločila, da dodatnih posegov v socialno državo na tem mestu ne bo. Naj poudarim, da izboljšujemo materialni položaj enostarševskih družin, saj uvajamo povišanje dodatka za enostarševsko družino na otroka pri denarni socialni pomoči in upoštevanje samo dela otroškega dodatka pri drugih pravicah po tem zakonu. Na primer pri subvenciji vrtca se sedaj kot dohodek upošteva celoten otroški dodatek, po predlogu pa se ne bo upošteval dodatek za enostarševsko družino in 20 % otroškega dodatka za prvega otroka v prvem razredu oziroma 22, 86 evra. Izboljšujemo materialni položaj starejših prejemnikov socialnih transferjev, saj pri trajno nezaposljivih ali nezaposlenih osebah, starejših od 63 let pri ženskah, in 65 let pri moških oziroma pri družinah s takšno osebo, ne upoštevamo več denarnih sredstev samske osebe v višini do 2 tisoč 500 evrov, temveč 3 tisoč 500 evrov na družino. Ob tem naj poudarim, da povišujemo ponder za drugo odraslo osebo in uvajamo prosti preudarek centrov pri upoštevanju nepremičnin pri dodeljevanju denarne socialne pomoči ali varstvenega dodatka. Izboljšujemo materialni položaj družin s šolajočimi otroki, saj uvajamo državne štipendije tudi za mladoletne dijake v polovičnem znesku, ki velja za polnoletne dijake oziroma študente, ohranjamo višji znesek otroškega dodatka za mladoletne dijake in ohranjamo sedanji sistem sofinanciranja šolske in dijaške prehrane, kot jo določa Zakon o šolski prehrani. Izboljšujemo materialni položaj velikih družin, saj pri ugotavljanju upravičenosti do denarne socialne pomoči dvigujemo višino prihrankov, ki se ne štejejo v dohodkovni položaj družine, kjer mejo z dosedanjih tisoč 500 evrov dvigujemo na 2 tisoč 500 evrov, povišujemo ponder za drugo odraslo osebo, uvajamo upoštevanje zgolj dela otroškega dodatka pri ugotavljanju upravičenosti do drugih pravic po tem zakonu. Ne glede na to, da gre za nujne spremembe zakona, bi ob tem opozorila, da je zakonodaja zapletena, morda v določenih delih prenormirana, zato v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija pričakujemo, da se s to potrditvijo zakona šele začenja proces, v katerem bomo s skupnimi močmi pripravili zakonodajo, ki bo upravičencem prijaznejša, bolj jasna, s čimer bodo tudi odločbe pristojnih institucij ažurnejše, predvsem pa pravilne. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija bomo novelo zakona in vložene amandmaja koalicije podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospa Romana Tomc bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! S predlagano spremembo, kot je bilo že večkrat danes rečeno, želi vlada popraviti vse tiste vsebine zakona, ki so se v enem letu in pol od uveljavitve nove socialne zakonodaje izkazale kot neustrezne, saj so povzročile številne negativne posledice najbolj ogroženim skupinam ljudi. Namen sprememb zakona je zato bil, da ta zapleten in nepravičen sistem poenostavi, da se zagotovi večja preglednost in da se tudi vse pravice, ki se financirajo iz javnih sredstev, uredijo na enem mestu. Po enem letu od uveljavitve je namreč Inštitut Republike Slovenije za socialno varstvo opravil podrobno analizo posledic nove socialne zakonodaje in ugotovil številne [[...]]Prosim, predsednik, če [[...]]Hvala lepa, kolegice, za prijaznost. Po enem letu od uveljavitve je namreč Inštitut za socialno varstvo ugotovil številne nepravilnosti oziroma nelogičnosti in pomanjkljivosti tega zakona. Vlada želi zato te stvari popraviti, pa vendar menimo, da je bila tukaj vlada precej nedosledna. Spremembe namreč ne rešujejo stisk nekaterih pomembnih skupin, s popravljanjem položaja enih pa posegajo v položaj drugih, ki se zdaj s to novo socialno zakonodajo oziroma popravki slabša. Še vedno ostaja socialna problematika in reševanje tega urejeno v različnih zakonih. To onemogoča preglednost. Predlagatelj izpostavlja številne pozitivne posledice sprememb, torej višje in obsežnejše pravice. Vendar gre pri tem opozoriti, da finančnih posledic vseh sprememb skupaj za proračun ni. Celo več, če upoštevamo še učinke na zdravstveno blagajno, bodo vsi prejemniki skupaj dobili manj javnih sredstev, kot jih dobivajo sedaj. To se pravi, da moramo biti pri oceni sprememb te zakonodaje previdni in pravični in povedati vse. Drugače, kot da nekateri, ki dobijo več, da za te pravice plačajo drugi, ki za to dobivajo manj, se pač ta enačba ne izide. Posebej pa želim opozoriti na položaj oseb, ki so v institucionalnem varstvu, torej osebe, ki so v domovih za starejše. Te namreč niso upravičene do varstvenega dodatka, kar posledično pomeni višje finančno breme in pritisk na domove za starejše. Skupnost socialnih zavodov opozarja, da so finančne posledice kritja varstvenega dodatka za upokojence, ki so v domovih za starejše, s strani predlagatelja popolnoma napačno ocenjene. Vlada oziroma ministrstvo ocenjuje ta finančni učinek kar na 60 milijonov, medtem ko konkretni podatki iz posameznih domov, zbrani na zavodu za socialno varstvo oziroma na skupnosti kažejo, da bi bila ta finančna posledica zgolj milijon evrov. Zato je zelo žalostno, da zakon odreka enako obravnavo vsem upokojencem, pri tem pa se sklicuje na napačno ocenjene finančne posledice. Kljub vsemu bomo zaradi nekaterih pozitivnih rešitev spremembe zakona podprli oziroma jim ne bomo nasprotovali. Ker pa menimo, da bo sistem še vedno ostal nepravičen in nepregleden, tako kot že mnogi pred menoj pozivamo Vlado, da čim prej pripravi celovite spremembe, ki bodo dejansko na enem mestu enostavno, pregledno, predvsem pa pravično uredile vse pravice iz javnih sredstev. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Dr. Andreja Črnak Meglič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Ponovno lepo pozdravljeni! Spoštovani! Nova socialna zakonodaja se je začela uveljavljati v začetku leta 2012. Z Zakonom o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev je Slovenija določila vrste denarnih prejemkov, subvencij in plačil, ki se upoštevajo pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Zakon je vpeljal tudi enotno vstopno točko, kjer se na enem mestu odloča o socialnih prejemkih, ki jih država zagotavlja prejemnikom in družinam. Tako je bil omogočen celovit vpogled v položaj posameznika. Takratni minister dr. Svetlik je že ob sprejetju zakona dejal, da je po enem letu od uveljavitve zakona treba opraviti celovito analizo in odpraviti morebitne pomanjkljivosti. Uvedli smo namreč pravo, celovito reformo, katere posledic se v času sprejemanja zakona ni dalo v celoti predvideti. V Poslanski skupini SD nas veseli, da kljub tako zaostrenim razmeram sedaj odpravljamo največje pomanjkljivosti socialnovarstvene zakonodaje, in to v obsegu 10 milijonov evrov. Rešitve izhajajo iz ugotovitve analize zakona, ki jo je pripravil Inštitut Republike Slovenije za socialno varstvo, ter iz opažanj centrov za socialno delo, ki so najpomembnejši izvajalci zakona. Predlog zakona, ki je pred nami, tako prinaša naslednje pomembne spremembe. Upoštevanje bolj realnega materialnega položaja vlagateljev kot doslej, ko so upoštevani podatki iz dohodninske odločbe za preteklo ali predpreteklo leto. V dohodek družine se po novem ne bo več vštevalo celotnega otroškega dodatka, pač pa le njegov del. Določen je ugodnejši način upoštevanja dohodka od študentskega dela in vseh drugih priložnostnih dohodkov. Zvišuje se dodatek na otroka v enostarševski družini. Ponovno se uvaja štipendija za dijake v polovičnem znesku državne štipendije, analogno pa se zmanjšuje otroški dodatek za dijake, ki je bil v času sprejemanja zakona in ob ukinitvi štipendij za dijake sorazmerno povečan. Seštevek obeh pravic bo tako sedaj prinašal ugodnejši položaj za dijake. Zvišuje se znesek premoženja, ki se ne upošteva za pridobitev denarne socialne pomoči. Sofinanciranje šolske in dijaške prehrane se z uvedbo v ta zakon podaljšuje tudi za obdobje v letu 2014. V Poslanski skupini SD se zavedamo, da bo v prihodnje treba sprejeti še kakšno novelo Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, recimo, zlasti glede upoštevanja obveznosti odplačevanja stanovanjskih posojil, upravičenosti do varstvenega dodatka oseb v institucionalnem varstvu. Ker pa so finančne posledice uvajanja teh sprememb v sedanji finančni situaciji prevelike, tega s to spremembo, žal, ne moremo uveljaviti. Naslednji korak sprememb pa bo moral iti tudi v smeri poenostavitve postopkov in pisanja zakona, ki bo bolj po meri uporabnikov v smislu razumevanja njegove vsebine. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da je v danem trenutku Vlada v zakonu naredila največ, kar je bilo mogoče, zato bomo predlog zakona tudi podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. V nadaljevanju dajem besedo Kristini Valenčič za predstavitev stališča Poslanske skupine Državljanske liste.
Spoštovani predsednik, spoštovana ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! Tako kot ta sklic Državnega zbora doživlja turbulentno obdobje vse od dneva, ko smo prvič sedli v poslanske klopi, je podobno viharno obdobje doživela tudi uveljavitev nove socialne zakonodaje, ki je bila sprejeta že julija 2010, uporabljati pa se je začela šele s 1. 1. 2012. Čeprav Državljanska lista v tistem obdobju še ni obstajala, je ni bilo in tako seveda ni sodelovala ne pri pripravi ne pri sprejemanju socialne reforme, se lahko strinjamo s temeljnimi cilji, ki jih je nova socialna zakonodaja zasledovala, in sicer racionalizacija in večja preglednost proračunskih odhodkov pri dodeljevanju socialnih prejemkov, preprečevanje kopičenja socialnih pravic, zmanjšanje možnosti izkoriščanja sistema in zlorab, večja ciljnost in učinkovitost socialnih prejemkov, vzpostavitev prijaznejšega, enostavnejšega in preglednejšega sistema ter hitrejše in bolj ekonomično odločanje o pravicah. Vsaka sprememba potrebuje čas, da se uveljavi in pokaže svoje prave rezultate in posledice. Nekateri učinki, zlasti tisti negativni, problematični se v praksi hitro pokažejo. Po dobrem letu dni od uveljavitve nove socialne zakonodaje je v začetku letošnjega leta Inštitut za socialno varnost opravil analizo teh učinkov in opozoril na določene pomanjkljivosti ter predlagal spremembe in dopolnitve, ki jim v čim večji meri skušamo slediti tudi s predlaganima spremembama Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev in Zakona o socialnovarstvenih prejemkih, kar je bila tudi ena izmed naših zavez v koalicijski pogodbi. Omenila bom samo nekatere izboljšave, ki jih prinašata obe noveli. Izboljšuje se materialni položaj enostarševskih družin, starejših prejemnikov socialnih transferjev, družin s šolajočimi otroki in velikih družin. Izboljšujejo se pogoji za pridobitev izredne denarne socialne pomoči. Uvaja se sprememba upoštevanja dohodkov pri otroškem dodatku, državni štipendiji in znižanemu plačilu vrtca za osebe, ki prejemajo denarno socialno pomoč. Uvaja se ugodnejše upoštevanje priložnostnih dohodkov, kamor spada tudi študentsko delo. Uvaja se prosti preudarek pri denarni socialni pomoči in varstvenem dodatku. Uvaja se tudi ugodnejše upoštevanje sprememb periodičnih dohodkov. Širi se krog upravičencev do denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka, s tem da se zvišuje znesek premoženja, ki se ne upošteva za pridobitev denarne socialne pomoči ali varstvenega dodatka. V Poslanski skupini Državljanske liste podpiramo vsa prizadevanja Vlade, ki gredo v smeri pomoči najšibkejšim, najbolj ogroženim skupinam naše družbe. Le tem skupinam morajo biti namenjeni socialni transferji, in ne tistim, ki te pravice zlorabljajo. Zato potrebujemo take določbe zakona, na podlagi katerih se bo dalo kar najbolje ugotoviti dejansko materialno stanje. Rešitve, ki jih bomo danes sprejeli, zagotovo ne rešujejo vseh težav in stisk ljudi, ki so v teh kriznih časih še toliko globlje. So pa največ, kar lahko v danih finančnih zmožnostih države storimo. Poslanke in poslanci Državljanske liste bomo predlog zakona podprli.
Hvala. Besedo dajem gospodu Jakobu Presečniku, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica s sodelavcema, kolegice in kolegi! Tej noveli zakona v poslanski skupini ne bomo nasprotovali, saj prinaša nekatere popravke napak, storjenih ob sprejemanju zakona, ki smo mu takrat nasprotovali, ker je bil krivičen in smo takrat zaman opozarjali na nedopustnost in nesprejemljivost nekaterih novosti in nepremišljenih odločitev. Največja krivica takrat je bila storjena z odvzemom pridobljene pravice prejemnikom državnih pokojnin. Veseli nas, da se je na drugi strani uresničila ponovna uveljavitev štipendij za mladoletne dijake. Ena od napak, na katere smo opozarjali pri takratnem sprejemanju zakona, je bila tudi prevelika hitrost uvajanja sprememb, kar se je potrdilo, saj smo naknadno dvakrat podaljševali rok za uveljavitev nove zakonodaje. Opozarjali smo takrat in ponovno opozarjamo na nove naloge ter nezadostno število strokovnjakov na centrih za socialno delo. Zato v Poslanski skupini SLS resnično upamo, da se bo uresničila obljuba o utemeljitvi novele te zakonodaje, ki jo je ministrica že napovedala prihodnje leto, in da bodo tam razjasnjene in poenostavljene obveznosti centrov za socialno delo v povezavi z roki za posamezna procesna dejanja. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sicer spoštujemo prizadevanja, ki jih je napovedala ministrica glede sprememb določb, ki so usmerjene k izboljšanju položaja družin, seveda v okviru finančnih možnosti države. Podpiramo tudi bolj ažurirane podatke pri dodeljevanju otroških dodatkov. Delno se izboljšuje tudi problem vračanja socialne pomoči ali varstvenega dodatka in prepoved odtujitve premoženja, ker se določa daljše, osemnajst mesecev dolgo, obdobje prejemanja pomoči kot osnova za vračilo oziroma tri leta prejemanja pomoči kot osnova za zaseg premoženja. Za mnoge, ki so se zaradi tega že odpovedali varstvenemu dodatku ali socialni pomoči, pa je to žal že prepozno. Glede na številne spremembe in na dejstvo, da se v majhnih korakih popravljajo napačne usmeritve iz prvotnih določb, je nemogoče izračunati in v popolnosti vedeti, kaj popravki za posamezne pravice in njihove prejemke sploh pomenijo, ali gre res za manj zapletene postopke – in kar je najpomembnejše, ali bodo pravice bolj pravično odmerjene in jih bodo prejeli vsi, ki potrebujejo pomoč, in to pravočasno. Zakonu smo, kot rečeno, v letu 2010 upravičeno nasprotovali, zaradi nekaterih pozitivnih sprememb pa bomo tokratne spremembe in dopolnitve zakona podprli. Opozarjam pa, ker sem razpravljal že na matičnem odboru, na prenormiranost ne samo tega zakona in na premalo objektivnih podatkov glede finančnega položaja posameznikov, da bi tudi socialni transferji bili lažje in pravičnejše določeni. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. novembra 2013 z oznako "novo". V razpravo dajem 4. člen ter amandma poslanskih skupin koalicije in amandma Poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Lep pozdrav ministrici in vsem prisotnim! Ne glede na to, da razpravljamo o amandmaju k 4. členu, moram nekako izraziti razočaranje nad tem, da obravnavamo zelo pomemben zakon, ki bo imel velik vpliv na ljudi, predvsem na najbolj ranljive skupine, pa je dvorana skoraj prazna. Ko pa govorimo o sestričnah in o tem, komu zvoni v glavi, pa smo sposobni o tem razpravljati cele ure v nabito polni dvorani. Kakorkoli že, jaz pozdravljam ta zakon, pozdravljam to evalvacijo socialne reforme in mislim, da bi na tak način morali evalvirati vse zakone, ki jih v naši državi sprejemamo. Seveda je v prvi vrsti treba pozdraviti, in tukaj bi rada izkoristila to, da imam besedo, da državljanom dam kakšen pameten nasvet. Štipendije za mladoletne dijake bodo lahko po novem oziroma tisti, ki bodo do njih upravičeni, lahko vlogo oddajo že s 1. decembrom letošnjega leta. To je tisto pozitivno, kar mislim, da bo izboljšalo tudi socialni položaj naših dijakov. Enostarševska družina je že vsaka peta v Sloveniji in prav je, da s to spremembo pomislimo tudi na to ranljivo skupino. Vse to, kar je ministrica danes prenesla v Državni zbor je za pozdraviti. Vsega se seveda ne da urediti tudi zaradi javnofinančne situacije. Nova Slovenija predlaga, da bi bile najemnine vključene v to. Jaz takega predloga, ker mislim, da bi imel prevelik javnofinančni vpliv, ne morem podpreti. Podprla bom pa amandma koalicije. Hvala.
Hvala tudi vam. Opozorilo je bilo resnično dobronamerno, tako da upam, da bo tudi v nadaljevanju upoštevano. Je pa tudi zelo pomembno, da je veliko soglasje pri vseh poslanskih skupinah. Naslednji ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovana gospa ministrica s sodelavci! Res je, da je Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev izjemno kompleksna zakonska materija, res pa je, da je tudi izjemno komplicirana. Morda za nianso to zakompliciranost delovanja tega zakona s to novelo zmanjšujemo, vendar po našem prepričanju premalo. Tovrstna zakonodaja mora biti takšna, da jo dejansko razume povprečen državljan, predvsem pa tisti upravičenci do pravic iz javnih sredstev. Naj samo spomnim, pa nikomur ne želim pokvariti dneva, na začetek uveljavite tega zakona, to je bil 1. 1. 2012, kakšni problemi so bili z informacijskim sistemom. Ne pozabimo, na to je opozorila tudi varuhinja človekovih pravic. Ja, tudi infromacijski sistem je povezan s človekovimi pravicami. Jaz res zelo težko razumem, da enostavno se ne znamo pogoditi z izvajalci, ki napišejo tovrstne aplikacije, da ne bi napisali aplikacije, ki bi bila stestirana in da bi dejansko brezhibno delovala. V zvezi s tem problemom in v zvezi z drugimi problemi na drugih področjih, s problemi v zvezi z informacijskimi sistemi sem že pred meseci Odboru za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo predlagal, da bi morda naredili eno tematsko sejo s področja informacijskih sistemov, ki suportirajo, ki podpirajo procese, za katere so odgovorna ministrstva. Takrat se je celo predsednik tega odbora gospod Čehovin s tem strinjal in rekel, da bo obljubo realiziral. Jaz seveda na to še čakam. Drugo, kar je bilo boleče ob uveljavitvi tega zakona, danes je bilo to že povedano, je pa seveda bil izbris pravice do državne pokojnine. To je resnično mnoge ljudi zelo prizadelo in se s tem v Novi Sloveniji ne moremo sprijazniti. Zakaj smo mi vložili amandma k 4. členu? Morda še to. Nova Slovenija – krščanski demokrati bi pričakovali, da bi v tej noveli zakona bile rešitve le nekoliko bolj prijazne družinam. Res je, da gre za zgolj neko kozmetično nakazovanje prijaznosti do družin, ampak mi bi želeli več. Poglejte, to ne bo, kot je prej kolegica Katarina povedala, imelo negativnih učinkov na javne finance. Pozitivne bo imelo. In tudi naš amandma bo imel pozitivne učinke. K temu pa verjetno vsi stremimo. Naš amandma gre v smeri izenačitve položaja oseb, ki rešujejo stanovanjsko vprašanje z najemom kredita za nakup nepremičnine in se jim ta sredstva po določbi 6. člena novele ne štejejo v premoženje, s tistimi, ki stanovanjsko vprašanje rešujejo z najemom stanovanja. Tudi sredstva, namenjena za najemnino, občutno znižujejo razpoložljiv neto dohodek družine in so namenjena izključno reševanju stanovanjskega vprašanja. Zaradi tega predlagamo spremembo 4. člena novele zakona, ki spreminja 12. člen zakona tako, da se iz ugotovljene višine dohodkov in prejemkov oseb izvzame znesek najemnine, ki ga oseba plačuje za stanovanje, v katerem prebiva. Seveda vabim, pozivam kolegice in kolege k razmisleku o vsebini, o čem pravzaprav mi govorimo, in prosim za podporo tega amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej dajem besedo ministrici dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala za besedo. Jaz bi morda, preden grem na amandma k 4. členu in opredelitvi do njega, vseeno nekaj besed rekla o tem, kaj je ključ te reforme oziroma teh sprememb, ne moremo reči reforme. Mi smo na podlagi analiz, ki so bile opravljene, zelo jasno v postopku teh osmih mesecev povedali, da bomo šli v smeri tistih sprememb, ki so najnujnejše, ker je takšna finančna situacija v državi, kot je. Torej smo fokus usmerili v družine. V tej študiji je bil izpostavljen predvsem položaj enostarševskih družin in družin z več otroki. Zato smo pristopili k temu tako, da otroški dodatek prvi v vrsti pravic, ki vpliva na dodelitev ostalih vrst pravic, izvzeli smo 20 % te vrednosti in hkrati dodatke, ki jih družina dobi zato, ker je ali enostarševska ali ima posebne druge okoliščine, smo izvzeli iz razpoložljivega dohodka. To bo seveda pomenilo, da se bo pomaknila celotna lestvica in da bodo družine upravičene tudi do višjih zneskov subvencij za vrtec, kar je bil eden izmed problemov. To, kar smo mi naredili na področju otroških dodatkov, bo vplivalo na upravičenost do vseh drugih pravic, ker je pri socialni zakonodaji pomemben sam vrstni red. Tukaj ne gre samo za to, da rečemo 20 % se izvzame otroškega dodatka, ampak to vpliva tudi na vse ostale pravice. Pri prejemnikih denarne socialne pomoči, ki so tisti, ki so med nami najranljivejši, smo dvignili ponder za drugo samsko osebo. Dvignili smo jo zato, da bo tudi ta oseba dobila večjo vrednost, mislim, da bo do 53 evrov zdaj upravičena, 260 plus 53. Seveda se strinjamo vsi, da bi bilo mnogo bolje, če bi dvignili minimalni dohodek na tisto izračunano vrednost, ki je bila izhodišče za prvotno socialno reformo, in to je bilo 288 evrov. Na žalost tega nismo zmogli glede na finančno situacijo in smo trenutno na znesku 265 evrov. Treba pa je ob tem povedati, da takrat ob sprejetju socialne reforme se je ta minimalni dohodek bistveno dvignil, ker pred tem je bil pa ne glede na dober gospodarski položaj v Sloveniji 229 evrov. Ko govorimo o višini minimalnega dohodka je treba vedeti, da se je vseeno v nekem prejšnjem obdobju bistveno dvignil glede na situacijo, ki je bila v naši državi v preteklosti. Tem prejemnikom denarnih socialnih pomoči smo želeli bolj možnost dostopa do teh pravic dati predvsem s tem, kako se jim upošteva premoženje, prihranki, ki jih imajo po eni strani, in predvsem družine, otroci, enostarševske družine, ki prejemajo denarno socialno pomoč, bodo v primeru dveh otrok dobile, mislim da 106 evrov več, ker smo dvignili ta ponder. Poskušali smo na podlagi analiz res zaščititi enostarševske družine in velike družine. Nismo pa uspeli, to je bila želja, vendar zaradi omejenih finančnih sredstev nismo mogli stvari pripeljati, in to sta dve stvari. Prva stvar je, da bi vrnili varstveni dodatek starejšim v institucionalnem varstvu. Tisto, kar je bilo, smo že na odboru predebatirali, da ocena Skupnosti socialnih zavodov je napačna, ker je milijon 200 na mesečni ravni. Če bi dali varstveni dodatek ljudem v institucionalnem varstvu, bi nas to stalo 15 milijonov. Ker pa je ta pravica povezana tudi s pravico do plačila razlike do polne vrednosti plačila zdravstvenih storitev, pa dejansko naša ocena pravi, da bi prišlo do 60 milijonov evrov. Na žalost v tem trenutku teh sredstev nimamo. Prvo, ko bo državi bolje, bo varstveni dodatek sigurno pravica, ki jo bomo med prvimi uredili in jo bomo poskušali dati, kot je bila v preteklosti. To je kar se tiče varstvenega dodatka. Druga takšna stvar, s katero smo se na ministrstvu veliko ukvarjali, je, da bi se od razpoložljivega dohodka družine odštela vrednost, ki jo družina namenja za kredite za reševanje svojega stanovanjskega problema. Mi smo se obrnili na dve največji slovenski banki, če nam lahko dajo oceno, koliko je višina teh kreditov pri družinah, kjer imajo družinske člane do starosti 44 let, to mejo smo postavili. In na podlagi teh ocen, ki so jih te banke dale, bi to pomenilo dodatno vrednost plus 15 milijonov evrov. Zaradi tega nismo šli v ta predlog, da bi se upoštevali krediti, ki jih družine namenjajo za reševanje svojega stanovanjskega problema, da bi se jim odštel kot razpoložljivi dohodek. V predlog zakona smo vključili samo to, da ko dobi banka izplačilo posamezniku na račun za reševanje stanovanjskega problema, da se to ne upošteva kot premoženje družine, ker se bo ta denar takoj namenil za nakup nepremičnine in se tam ta nepremičnina upošteva. Vaš amandma, ki ga predlagate, dejansko ne vzpostavlja pravičnega odnosa med tistimi, ki plačujejo najemnino, in tistimi, ki plačujejo kredit. Zato kot Vlada v tem trenutku moramo predvsem zaradi finančnih posledic nasprotovati takemu amandmaju. Je pa to zagotovo ena izmed tistih stvari, ki bi, če bi imeli večje finančne možnosti, bila v predlogu Vlade. In tudi v koaliciji smo veliko o tem govorili, ker je bila to nekako skupna želja. Morda bi rekla še besedo o zapletenosti zakonodaje. Strinjam se z vami, in ta moja zaveza vsekakor velja. Kot ste tudi sami omenili, zaradi prepletenosti ali pa pomembnosti samega informacijskega sistema v tem kratkem času nismo mogli zagotoviti celovite prenove zakonodaje, s tem da bi bistveno poenostavili postopke, ker bi to imelo velik vpliv in je treba uskladiti z informacijskim sistemom. Tega pa v tako kratkem času ni bilo mogoče zagotoviti. Zato smo rekli, da je to prvi korak, tisto najnujnejše, da v tej krizi ljudem damo občutek, da jih država ni pozabila v tej krizi. Smo pa dogovorjeni, če tako rečem, za večjo spremembo te zakonodaje, kjer bi želeli iti v smeri, da bi posameznik dobil informativni izračun o vseh pravicah, ki mu na področju socialne politike pripadajo. In tu bo šlo za večjo spremembo, tako da bomo že naslednje leto aktivno pristopili k pripravljanju teh sprememb, da bi bila potem implementacija v naslednjem obdobju. Vsekakor je to naloga, ki se je zavedamo. Treba je razbremeniti državljanke in državljane oziroma prosilke in prosilce, pa tudi centre za socialno delo, da bodo lahko opravljali strokovno delo na terenu, zato ker so stroka socialnega dela in ne administratorji. Tako nas ta naloga absolutno še čaka. Vseeno bi pa povedala, da je ta informacijski sistem, ki smo ga vzpostavili, na katerega so letele nekatere kritike, dobil nagrado Združenih narodov za najbolj inovativen in učinkovit sistem povezovanja baz. Tudi s strani mednarodne skupnosti, Združenih narodov smo v letošnjem letu dobili nagrado. Ni bil mačji kašelj, povezali smo, mislim da, 48 baz podatkov. In ob tako velikem zalogaju nihče takrat, ko je vpeljeval to reformo, ni pričakoval, da ne bo problemov. Smo se jih zavedali, zato je bila dvakrat, kot je bilo izpostavljeno, tudi premaknjena uveljavitev zakona. Vsekakor pa danes problemov z informacijskim sistemom in njegovim delovanjem ni več. V tem obdobju delovanja se je večino teh problemov odpravilo. Tudi eden izmed razlogov, da ne veljajo vse spremembe, ki bodo danes s tem zakonom, upam, da potrjene že s 1. 1. 2014, je predvsem ta, da moramo dati možnost , da se na centrih za socialno delo izučijo, proučijo in da tudi informacijski sistem prilagodimo. Zato nekatere od sprememb, ki so v teh dveh zakonih, imajo uveljavitev s 1. 9. in ne s 1. 1. Vse tiste, ki zahtevajo večjo prilagoditev, so, ker smo v novembru, na žalost prestavljene na 1. 9., ker gre za pravice, ki so med seboj povezane, in je datum z vidika povezanosti za vse najlažji, to 1. september 2014, ko se odloča o pravicah. Smo pa v tem trenutku tiste poenostavitve, ki so bile možne, napravili. To je predvsem glede subvencij za kosila in malice v osnovnih in srednjih šolah, tako da dejansko ne bodo več prosilci morali na centru za socialno delo oddajati vloge, ampak bo to avtomatizem, ko bo šola vpogledala v evidenco in bo videla, da je posamezna družina ali posameznik upravičen do otroškega dodatka. Glede na odločitev o višini otroškega dodatka se avtomatično odloči o višini subvencije in se na tej podlagi potem izda primerno visok račun posamezni družini. To je že nakazana smer, kot bodo tudi druge spremembe potem v naslednjih letih šle torej predvsem na poenostavitev. Želela bi povedati tudi glede finančnih posledic, ker jih večkrat omenjate. Jaz vseeno verjamem, da so pozitivne, da nihče s temi spremembami ne izgublja. Če pogledamo postavke samo na transferju socialno ogroženim, to je predvsem kar se tiče denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka 10 milijonov v naslednjem letu več in letu 2015 16 milijonov. To so ocene. Otroški dodatek se res znižuje za 8 milijonov, ker se izenačuje višina otroškega dodatka za mladoletne dijake z višino ostalim otrokom. Vendar je tukaj treba takoj povedati, da ti mladoletni dobijo državne štipendije, njihova ocena finančnih posledic je 18 milijonov. Če primerjamo, da se za 8 ali 9 milijonov zniža višina sredstev, ki bodo namenjena za otroške dodatke, in hkrati doda 19 milijonov drugi strani, je tukaj plus 9 milijonov, zato težko govorimo, da so te skupine na slabšem. Mi smo tudi, ko smo se lotili teh sprememb, naredili izračune za različne štiri tipe družin: enostarševsko družino z enim otrokom, mladoletnim srednješolcem, enostarševsko družino z dvema otrokoma, en osnovnošolec, drugi mladoletni srednješolec, dvostarševsko družino z dvema otrokoma, en osnovnošolec, en mladoletni srednješolec. Izračune smo naredili in potem na primeru, ali imajo sploh dohodek ali nimajo dohodka, ali imajo povprečen dohodek, torej tisoč evrov neto, in dejansko so vsi na plusu. Če na primer pogledamo dvostarševsko družino z dvema otrokoma, en osnovnošolec in en mladoletni srednješolec, če gledamo, da imajo dohodek tisoč evrov neto in so brez premoženja, zdaj dobi 250 evrov, zdaj bo dobil 50 evrov več. Če pa gledamo tako družino na primer, da bomo rekli, da imajo 50 tisoč evrov premoženja, zdaj dobijo 250 evrov, sedaj bodo dobili 35 evrov več. Torej dejansko gre za pozitivne spremembe. K temu je pa treba tudi prišteti vsoto denarja, ki jo namenjamo tudi po letu 2015 za prehrano. Zakon o šolski prehrani, ki je bil sprejet, je predvidel rešitev za subvencijo prehrane samo za leti 2014 in 2015. S tem zakonom se to sistemsko vpeljuje tudi po tem obdobju in finančne posledice so samo za regresirano prehrano učencev 20 milijonov evrov, za regresirano prehrano dijakov pa 12 milijonov. Kar se tiče zgodbe glede posmrtnin in pogrebnin, je res, da mi dobimo zdaj dodatni strošek 4,5 milijona. Pravica do posmrtnine in pogrebnine ni več univerzalna pravica, ki jo plačuje Zavod za zdravstveno zavarovanje, ampak prehaja pod pravico v okviru socialnovarstvene zakonodaje. Je pa zagotovljeno, ko smo se o tem pogovarjali, je bila to odločitev vlade kot celote, da se teh 4,5 milijona evrov dodatno zagotovi na postavkah MDDSZ, da bomo lahko to izplačevali. Torej tu nikakor ne gre na manj ali da so pozitivne posledice tega zakona. Moram pa še eno stvar povedati glede zaznambe nepremičnin, ker se je veliko govorilo o socialni zakonodaji in predvsem strahu ljudi, da bodo ostali brez svojih nepremičnin. Tukaj moram gospodu Presečniku povedati, da zakon o dedovanju pravi, da ob koncu življenja, torej nikjer in nikoli ni prosilec dolžan karkoli vrniti, torej prejemnik denarne socialne pomoči, izredne ali varstvenega dodatka, nikakor ni dolžan to vrniti, nikoli ni bil dolžan to vrniti. Njegovi dediči, če niso oni potrebni pomoči, kar je v skladu z zakonom o dedovanju, vrnejo. Torej to pomeni, da s temi spremembami, ki jih sedaj uvajamo, kjer ne bo vračila za prejeto izredno denarno socialno pomoč, če posameznik prejema denarno socialno pomoč do 12 mesecev. Torej za vse te, ki so tudi že danes prejemniki, ta rešitev velja, ker bo zakon o dedovanju in rešitve bodo veljale po njihovi smrti. Torej vsi tisti, ki so sedaj prejemali to, ni treba, da vrnejo, tudi zdaj ni bilo treba in tudi s temi spremembi ni treba vrniti. Tako da tukaj je res veliko strahu, kaže ta zakon in tudi razprava o Zakonu o davku na nepremičnine, da imamo Slovenci resnično specifičen odnos do te lastnine, do nepremičnin. Tako da tukaj je in stvari se morajo spremeniti. V drugih evropskih državah je nepremičnina kot nek vir za preživetje in večinoma prejemniki denarne socialne pomoči, če imajo nepremičnino, katere so tudi lastniki, niso upravičeni do teh pomoči, ki so zgolj namenjene tistim, ki nimajo drugih sredstev za preživetje, za kar pa gre seveda pri denarni socialni pomoči, ki je kot zadnja oblika pomoči. Toliko za zdaj. Hvala.
Hvala. Besedo ima dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Najprej bi začela pri tem, da spremembe socialne zakonodaje, ki smo jih uveljavili leta 2012, so bile resnično, resnično zelo velik zalogaj. Tudi če pogledate po Evropi, boste težko našli primerljiv sistem, ki na enem mestu združuje različne oblike tako socialnih transferjev kot tudi subvencij. Gre za ta celovit pogled, ki je bil uveljavljen, seveda pa je kompliciran. Zato sem se v dialogu z gospodom Presečnikom na odboru nekako pošalila, da to kompliciranost lahko odpravimo z univerzalnim temeljnim dohodkom, za katerega jaz osebno, sigurno verjamem, da je naslednja reforma socialne države, ki je pred nami, zaradi cele vrste drugih razlogov. Ko pa ti združuješ stvari na enem mestu, poglejte, ta zalogaj je bil tako velik, treba je bilo poenotiti osnove, treba je bilo poenotiti vire prihodkov, treba je bilo poenotiti kriterije za dodeljevanje. To je bil ogromen zalogaj. Jaz sem že omenila, da je Slovenija rahlo podoben sistem imela pred osamosvojitvijo. Takrat je veljal samoupravni sporazum o socialnovarstvenih pravicah, ki je na enem mestu združeval socialne transferje. Učinki tedanjega sistema so bili pozitivni. Po osamosvojitvi se je pa sistem razpustil. In vsak sistem – pokojninski sistem, izobraževalni sistem, stanovanjski sistem – je izpostavil svoj način in svoj pogled. Zato so bili pogosti tisti očitki, da prihaja do položaja, ko tisti, ki spretno izkoriščajo vse oblike pravic, ki jim pripadajo, lahko pridejo tudi v boljši položaj kot tisti, ki delajo. In ta temeljni očitek je sistem, ki ga imamo danes pred seboj, odpravil. Res pa je, in bila sem med tistimi, ki sem se zavzemala, da pred uveljavitvijo tako kompleksne spremembe naredimo neke vrste pilot. Odgovorjeno mi je bilo, da informacijska pooblaščenka z interpretacijo Zakona o varstvu osebnih podatkov podaja resne pomisleke, da tovrstno študijo pravzaprav lahko izvedemo oziroma da lahko na nek način peljemo paralelne sisteme. Zato je prišlo do načina preverjanja uveljavljanja sprememb za vrsto izračunov, ki jih je opravil IR. In veste, da IR je zelo verodostojna inštitucija, ki nam je pomagala pri vpeljevanju sprememb. Res pa je, da je cel kup problemov nastajal tudi pri uveljavitvi in vpeljavi informacijskega sistema. Tudi sama osebno sem posredovala, da je prišlo do preložitve uveljavljanja, ker se je zavedalo, da pri povezovanju teh 48 podatkovnih baz nujno prihaja do velikih problemov. Ampak vendarle, v spremembe se je šlo, določene stvari so se verjetno hitreje reševale tudi zaradi tega, ker smo – learning by doing, to se pravi, na licu mesta, ko smo videli, kakšne so anomalije – stvari spreminjali. Jaz mislim, da to, kar je ministrstvo naredilo, najprej res izvedlo analizo oziroma evalvacijo uveljavljanja sistema in vprašalo tudi praktike, pripravilo vrsto sprememb, ki so v tem zakonu zapisani, zato jih je treba pozdraviti. Kot rečeno, gre tudi za zelo pomembno dejanje, kajti ob tem, da smo v tej zaostreni gospodarski situaciji zadržali obseg sprememb za socialnovarstvene transferje, pritisk na to, da se zmanjšajo, je bilo zelo velik, se pravzaprav ta del sredstev še povečuje za uveljavljanje teh nujnih sprememb, zato bi jaz morala ponovno poudariti, da je te spremembe treba kvečjemu pohvaliti. Če se vrnem na očitke okrog državne pokojnine. Včeraj sem jih zelo velikokrat slišala, pa vendarle bodimo korektni, kolegice in kolegi. Državno pokojnino so prejemali tisti, ki niso imeli lastnih dohodkov do določene višine. Večinoma jih niso imeli zato, ker nikoli niso delali na plačanih delovnih mestih. Zato so se dostikrat na tem mestu znašle kmetice, zato so se na tem mestu dostikrat znašle tako imenovane klasične gospodinje. Res pa je, toliko pa moramo biti korektni, da je Svetlikov pokojninski zakon dopuščal, da tisti, ki so te pravice imeli, te tudi obdržijo. Ampak, dragi moji, močno ste se potrudili, predvsem opozicija, da je zakon padel. In s tem je padla tudi ta pravica. Tako da bodimo korektni, državna pokojnina ni bila nagrada za 40 let dela, morebiti neplačanega dela. Mnoge kmetice sigurno so delale 40 let, ampak v tej državi neplačanega dela tako kot pri nas ženskah, ki smo redno zaposlene, pa delamo še enkrat toliko kot moški, ne priznavamo. Kar se pa tiče predloga NSi. Pet let nazaj sem skupaj s kolegico na Inštitutu Republike Slovenije za socialno varstvo naredila pravzaprav zadnjo raziskavo o revščini v Sloveniji med družinami z otroki. In res je, tudi takrat smo ugotavljali, da pravzaprav so izdatki iz družinskega proračuna na eni strani za najemnine, te so večje pri revnejših, da temu tako rečem, mi smo upoštevali kot izhodišče prejemnike prvega, drugega razreda otroškega dodatka, za najemnine te skupine porabijo kar 14 % razpoložljivega dohodka. Na drugi strani je pa res tudi tisto drugo, kar je ministrica omenjala, da so pa izredno s krediti obremenjeni tisti, ki sodijo v tako imenovani spodnji sloj srednjega razreda, to so prejemniki petega razreda otroškega dodatka, ki pa so s stanovanjskimi krediti obremenjeni z njihovim rednim plačilom celo v višini 17 % razpoložljivega dohodka. Tako je treba te stvari kompleksno gledati in, kot je ministrica rekla, v razmisleku v bodoče, ko bomo šli v spremembe, se bo o tem sigurno razmišljalo. V tem momentu žal to ni mogoče. Tako bom z žalostjo morala glasovati proti amandmaju, ki ste ga vložili, podprla pa bom amandma, ki smo ga vložile poslanske skupine koalicije. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospa Romana Tomc.
Hvala lepa. 4. člen govori o dohodkih, ki se vštevajo v cenzus za izračunavo pravic, ki jih imajo te osebe, ki so deležne javnih sredstev, zato bi se jaz najprej poskušala osredotočiti na to vsebino. Za začetek ugotavljam, da ta člen določa 38 različnih vrst dohodkov, ki se vštevajo v cenzus. In spoštovane kolegice in kolegi, to, jaz mislim, da je eden izmed tistih prvih bistvenih in velikih problemov te socialne zakonodaje, netransparentnosti, nepravičnosti, ki se tukaj skozi ta zakon in skozi še bolj matični zakon pojavljajo. 38 različnih vrst dohodkov, s tem, da prvi izmed njih pravi, da se vštevajo vsi obdavčljivi dohodki po zakonu, ki urejajo dohodnino. Tam jih je pa verjetno še nekih 38 ali pa 50 različnih vrst. Mi smo ta sistem zakomplicirali do konca. Analiza, ki jo je opravil inštitut, je pokazala, da so s tem povezane zelo velike težave. Ljudje, ki dobivajo odločbe, dobivajo odločbe na 5, 10 ali ne vem koliko straneh, ki jih niti ne preberejo, ker so predolge, če pa jih preberejo, jih pa ne razumejo. Zato je bilo pričakovati, da bo ta sprememba prinesla bistvene poenostavitve v tem delu. Pa jih ni. Jaz mislim, da s temi spremembami še dodatno zapletamo situacijo, da delamo sistem še bolj nepregleden in da določamo še številne neke druge izjeme, in ljudje bodo še manj vedeli, ali jim neka pravica in pod kakšnimi pogoji jim ta pravica pripada ali ne. To je moja prva, glavna in najpomembnejša pripomba, opazka ali pobuda za nadaljevanje, za spremembe v tej poenostavitveni smeri. Bom pa nadaljevala na tej zapletenosti samega sistem in se mogoče dotaknila tiste izjave in pohvale, ki jo je dala ministrica na račun sistema, na katerem se pelje ta zakon, se pravi sistema ISCSD, ki združuje 48 različnih vrst evidenc in ki je dobil ne vem kakšno nagrado, prvo nagrado na nekem mednarodnem tekmovanju. Pred nedavnim je ministrica povedala v odgovoru na poslansko vprašanje, da je na ministrstvu 11 tisoč nerešenih pritožb. Najbrž je s tem sistemom nekaj narobe, da po enem letu in pol od uveljavitve še vedno na ministrstvu stoji, mogoče danes pa že kakšna manj, takšno število pritožb, kjer je sistem tako zelo zapleten, da jih ne more absorbirati v nekem dostojno kratkem času. Ti ljudje, ki imajo vložene pritožbe, eno leto čakajo na to, da se nekje po nekem sistemu, ki fantastično funkcionira, ki je dobil prvo nagrado, odloči o njihovih pravicah. Jaz mislim, da ta sistem ne deluje tako dobro v praksi, kot je to v teoriji. In zdaj si predstavljajmo še en korak naprej. Pred nedavnim smo v tem prostoru sprejeli zakon, ki ga je predlagal v svoji vnemi po debirokratizaciji postopkov minister Virant in pravi, da so uradniki oziroma državni organi dolžni sami izpolnjevati vloge namesto upravičencev ali zavezancev, ki pridejo na neko okence, da poenostavljeno rečem. Zdaj si predstavljajmo zgodbo. Pride, izmišljeno, Janez Novak na okenček in reče: "Jaz sem Janez Novak in sem po mojem mnenju upravičen do javnih sredstev po tem zakonu. Izvolite, izpolnite mi vlogo, pridobite vse podatke, ker so jih organi dolžni pridobiti, če drugi organi z njimi razpolagajo, od kogarkoli hočete, in jaz hočem svojo pravico v roku, ki je za to določen, recimo v enem mesecu." Ne bo šlo. Mi smo sistem zakomplicirali, tako da rabimo resnično prerezati in neke nove rešitve. Ko se bodo te nove rešitve iskale, jaz upam, da se bo našla tudi rešitev za ta 12. člen in da tukaj notri ne bo več 38 na neko potenco vrst dohodkov, ki se vštevajo v ta cenzus, ampak bo raje pisalo nekako takole: "Šteje se vse, razen …" In se bodo naštele tri stvari, ki se ne štejejo, vse ostalo pa se šteje, pa bomo sistem bistveno poenostavili. Ampak mi smo umetniki in bomo z naslednjo spremembo dodali štiri nove alineje, ker smo enkrat v postopku ugotovili, da je nekdo še nekje nekaj imel, ker nismo točno zajeli, in tukaj ne bo več 38 točk, ampak jih bo 45. Upam in pozivam ministrstvo, da v nadaljevanju, ko bo pripravilo te celovite spremembe, to tudi upošteva. Ker ste pa vsi ostali govorili o vsem ostalem, tudi o pokojninski reformi in vsem, kar tukaj spada in ne spada k temu členu, pa dovolite samo še nekaj besed glede finančnih posledic. To je ena od vsebin, ki me zelo boli, kajti pri tem ministrstvo ali zagovorniki sprememb tega zakona zavestno izpuščajo drugo plat zgodbe. Res je, spoštovani, in priznam vam, nekaterim skupinam se njihov položaj izboljšuje. Res je. Podpiramo to, zato ne bomo glasovali proti. Ampak ker tem nekim skupinam nekaj dajemo, to nekaj stane. Ministrica kima, da to nekaj stane. Ampak v obrazložitvi zakona piše: "Predlog zakona nima negativnih finančnih posledic za druga javnofinančna sredstva, ima celo pozitiven učinek na Zavod za zdravstveno zavarovanje." To se pravi, to nekaj stane, ampak vse skupaj ne bo stalo nič. Jaz mislim, da je to pač matematika v stilu vlade Alenke Bratušek. Vse stane, ampak skupaj pa nič ne stane. Ta matematika se izide tako, da če nekaj stane in se na nekih postavkah sredstva povečujejo, skupni učinek pa je nič, potem se nekomu drugemu pravice, jasno, znižujejo. In samo to bi rada od predstavnikov Vlade, od ministrstva, od kolegov in kolegic. Spoštovani, to je pa treba priznati. Tako kot mi vam priznamo, da se nekje pravice povečujejo, kar podpiramo, boste morali vi priznati, da se na nekaterih področjih pravice znižujejo. Vprašanje je, če je najdeno sedaj tako pravo ravnotežje med tistim, kjer smo pravice povečali, in tam, kjer smo naredili nove krivice. In nekateri bodo to čutili na lastni koži in na lastnih računih. Želim, da se okoli teh rešitev zakona pogovarjamo realno. To so nujni popravki, res najbolj nujni popravki, ki bi bili lahko tudi boljši, kot so. Kot rečeno že večkrat, podpiramo jih, ampak to še zdaleč ni vse. In prinesli smo sedaj na novo v ta sistem tudi neke nove nepravičnosti. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo dajem dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala za besedo. Gospa Romana Tomc hvala za predlog glede transparentnosti in določanja 12. člena, kateri dohodki se štejejo. Najprej nisem vedela, ali ste proti transparentnosti in da ne bi zajemali vseh dohodkov, potem na koncu ste pa povedali, da samo način vas moti. Tako da vsekakor je ta predlog več kot dobrodošel in bo treba v prihodnje razmišljati o tem, da se napiše zgolj tisto, kar se upošteva, ne tisto, kar se ne upošteva. Bi pa morda vseeno, ker vedno znova odprete zgodbo Virantovega in zakona, kako bodo morali socialni delavci izpolnjevati Janezu Novaku in vsem drugim. V tistem zakonu je določeno prehodno obdobje in je do leta 2016 to prehodno obdobje. Bodimo korektni, če govorite, da bodo to morali delati, povejte, da bodo to do 2016 morali delati, ker je prehodno obdobje. Prehodno obdobje je prav zaradi tega, ker smo dogovorjeni, da gremo tudi s sredstvi v novi finančni perspektivi glede možnosti izračuna teh informacijskih izračunov. Torej je cilj, da se pred letom 2016, ko naj bi to stopilo v veljavo, tudi naredi reforma, o kateri sem govorila, v smeri poenostavitve. Druga stvar, ki jo vedno znova poveste, in jo tudi vedno znova na odboru jaz povem nazaj, je, da na podlagi nove socialne zakonodaje se je odločalo o več kot milijon 350 tisoč pravic. Izdano je bilo nekaj manj kot 800 tisoč vlog. In na te odločbe je prišlo manj kot 3 % pritožb. Res je, da imamo na ministrstvu zaostanke. Res pa je tudi, da so ti zaostanki tudi zaradi tega, ker so bili posegi v številko ministrstva za delo in zaposlenih taki, kot so bili v letu 2012, in je ta vlada odobrila kot obliko posebnega projekta, da imamo lahko povečan obseg za pravnike, ki imajo primerno izobrazbeno strukturo in tudi kompetence, da opravljajo po ZUP-u na drugi stopnji, da imajo lahko povečane obsege zato, da lahko tistim šestim pravnikom, ki jih imamo na sociali, ki se s tem ukvarjajo, da so k temu pristopili tudi vsi ostali, ki imajo primerno izobrazbo na ministrstvu, hkrati pa smo dobili omejeno število za dve leti dodatnih zaposlitev, da rešimo to vprašanje. Torej k temu smo pristopili in se tega zavedamo. Samo verjetno ne moremo k temu pristopiti na enak način, da vedno znova govorimo, da je treba v državni upravi število zaposlenih absolutno znižati, da je bilo znižano število zaposlenih na Zavodu za zaposlovanje za 15 %, glede na skupni kadrovski načrt, ki jim je bil priznan za leto 2013, in hkrati potem govoriti, da se podaljšuje čakalna doba za brezposelne osebe, da imajo zaposlitveni načrt. To enostavno ni pošteno. Treba je vedeti, kaj to pomeni, če govorimo o zmanjšanju in o vsem tem. Dejstvo je, da rešujemo problem, 11 tisoč pritožb ni O. K., smo pristopili k temu in ta problem rešujemo. Nikakor pa ne moreš tega problema na tak način rešiti, da ponovno znova in znova zarežeš v število zaposlenih na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in tudi, če želite, na centrih za socialno delo, kar je bilo v prejšnjem mandatu. In prva stvar, pri rebalansu smo za 5 milijonov 700 morali dvigniti stroške, da smo lahko pokrili plače na centrih za socialno delo. To so dejstva. In če se že obkladamo s stvarmi in vedno znova najdemo stvari, da je vse slabo in da nikakor ni nobene dobre intence pri vsem skupaj, potem je treba povedati tudi morda druge stvari, ne pa samo tisto, kar paše komurkoli.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima gospod Dragan Bosnić.
Hvala za besedo. Začel bi z amandmajem k 4. členu, ki ga ne bom podprl, ampak vzroki za to so racionalni. Predsednica odbora je govorila, da bo naredila to s težkim srcem. Mislim, da je področje sociale specifično področje, kjer je težko čustva izključiti, ker gre največkrat za ranljive skupine ljudi. Poglavitni argument je ta primerjava, ki je bila dvakrat že povedana pri analizah najemov in kreditov. O tem smo večkrat govorili in ta argument sem sprejel kot racionalen argument, zato s tem nimam težav. Druga stvar je sama zakonodaja na področju sociale oziroma intenca te zakonodaje. Glede zakonov sem imel enostavna pričakovanja. Pričakujem, da je zakon izvedljiv, razumljiv in nadgradljiv v tem zaporedju. Nič mi ne koristi, če je razumljiv, pa izvedljiv ni. In tu gre točno za to. Absolutno se strinjam s kolegico Tomc, ki očita to nerazumljivost, kolega Horvat pa je govoril o kompleksnosti in kompliciranosti. Če se neke enote dodajo, potem zelo preprosta zadeva lahko postane kompleksna. Če pa se nelogično povezuje, pa lahko postane komplicirana. Ta zakon bi moral biti razumljiv ljudem, ki jim je namenjen. Če bi vzeli ta zakon, šli pred Maksimarket, ustavili 10 naključnih mimoidočih, bi jih spravili v obup, jok. Tisti, ki ga uporabljajo, ga pa razumejo. In to je meni všeč. Mogoče kot sugestija, v naravi je popolnost vedno v neki preprostosti, ne bi pa želel, da bi se zdaj ta zadeva žrtvovala na račun namena oziroma pravičnosti, ker se strinjam s tem, da je dober in pravičen. Tu je ministrica sama rekla, da se bo precej angažirala na tem delu razumljivosti tega zakona. Bi pa želel še nekaj dodati glede štipendij dijakom. Mene moti v temu prostoru, vedno vse tehtamo z denarjem, vsaka stvar se meri z denarjem. Kadar je tega dosti, potem je praviloma tudi Državni zbor poln, če govorimo o bankah in še o čem. In to vračanje štipendij, intenca je bila že prej, da se vrne, jaz zelo pozdravljam. Tudi če je seštevek. Če zdaj seštevamo dodatek pa štipendijo ne vem, pa gledamo, kako je bilo prej in je zdaj. Ampak vsak zakon mora imeti tudi neko globljo komponento, kot je ta matematična. Meni se zdi zelo pomembno, in tudi govoril sem z dijaki, zelo pomembno je, da nekdo pri petnajstih letih razpolaga z nekim svojim denarjem. Na ta način razvija neko osebno odgovornost, ima nekaj, kar je njegovo in zelo zgodaj začne razpolagati s tem. Tudi če bi večji znesek dali mami ali pa očetu, bi bila čisto druga zgodba. In to zelo pozdravljam. Se pravi, ta bo pri petnajstih odločal, ustvarjal bo neke prioritete v življenju zelo zgodaj. In to je vidik, o katerem nismo govorili, zato bi ga želel izpostaviti oziroma želel bi, da se ga vsi zavedamo, da gre re zas en pomen pri razvoju nečesa, kar pač se da zgolj na ta način. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospa Romana Tomc, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Odzvala se bom pravzaprav na tisto, kar je ministrica povedala. In najprej, spoštovana ministrica, odločno protestiram proti temu, da uporabljate tukaj besede, da se obkladamo. Jaz nikogar ne obkladam in tudi če večkrat izpostavim kakšno stvar, jo najbrž izpostavim zato, ker je pomembna in ker ni bila rešena na ustrezen način. To, če smo problem evidentirali in če ga ne rešimo, še ne pomeni, da ne smemo nikoli več opozoriti na njega. Zato bom večkrat in ponovno in že spet in ko boste naslednjič prišli, ponovno opozorila na iste stvari, ker se ne rešujejo. In ostro zavračam takšne besede, ne obkladamo se. Druga zadeva. Očitate mi, češ, da ne razumem, da bomo šele leta 2016 prišli do tiste famozne določbe, ki jo je vnesel minister Virant. Ja, dosti žalostno, saj vedno delamo tukaj nekaj vse s figo v žepu, za na zalogo, za čez tri leta. Tukaj se pa vsi hvalijo, kako super rešitve so sprejete z nekim zakonom. Lepo ste povedali, zdaj vsaj vemo, naj pozabijo ljudje na te ugodnosti, ki jim jih prinaša debirokratizacija po minister Virantovo. Leta 2016, do takrat se bo pa spremenilo še marsikaj. In še nekaj me je zmotilo. Število zaposlenih na ministrstvu za delo me kot uporabnika tega zakona, kot nekoga, ki je upravičen do sredstev, prav čisto nič ne zanima. Ga pa sama, ker seveda poznam ministrstvo za delo, zelo dobro razumem in vem in se strinjam, da je na ministrstvu za delo zelo malo ljudi, da ste kadrovsko podhranjeni. Ampak to ni problem ljudi, to je problem takšnih zakonov, kot je danes ta pred nami, ki je vsak dan bolj zakompliciran, in še malo ga bomo zakomplicirali, pa bomo rabili še pet novih uradnikov, ki ga bodo reševali. V tem je problem. Naredimo predpise bolj enostavne, pa bomo rabili manj uradnikov, da jih bodo izvajali. Tako da po tej plati vas razumem, ampak sprejemljivo pa ni in ne rešujete nobene stvari. Tako da to je še en argument več, da bi morali narediti več na poenostavitvi zakona in manj na tem, kako si boste v okviru vlade, v okviru kadrovskega načrta izposlovali več ljudi. Verjamem, da jih rabite za takšne zakomplicirane, nemogoče, neživljenjske in nerazumljive zakone, kot je ta. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic, izvolite.
Hvala lepa. Rada bi opozorila na informacijski sistem, ki je dejansko verjetno še vedno preveč zakompliciran. Ne bom rekla, da je predrag, ampak definitivno je pa preveč zakompliciran. Vam bom povedala na primeru. Ravno včeraj me je klicala gospa, ki je aprila 2012 oddala vlogo za otroški dodatek. Junija 2012 je dobila zavrnjeno, ker so bile v odločbi zajete stvari, ki ne spadajo med družinske prejemke. Potem je 18. julija 2012 oddala pritožbo na Direktorat za socialne zadeve. Gospa je včeraj dobila odgovor. Vmes je klicala, kot pravi, in je velikokrat dobila gluh telefon, nihče ni dvigoval. Tako je včeraj dobila poziv, da mora vse zadeve dokazovati preko izpisa iz registra. To je vložila, in se je obrnila na mojo poslansko pisarno, ali bo morala sedaj čakati še leto in pol na odgovor. Ker je med tem časom njen otrok dopolnil 19 let, ne more vložiti zahteve oziroma vloge za štipendijo, ker še prvotna vloga za otroški dodatek ni rešena. S tem vas opozarjam, da je treba zadeve resnično reševati čim prej, ta informacijski sistem pospešiti. Opozarjali smo vas, da to ne bo šlo, na to opozarja varuhinja človekovih pravic. To zadevo bom spremljala naprej in vas ob vsaki priložnosti na to opozorila, če vloge ne bodo rešene. Hvala.
Hvala lepa. Ali še obstaja želja po razpravi? Odpiram možnost za prijavo. Prosim za prijave. Imamo še tri prijavljene. Gospa Kristina Valenčič, izvolite.
Hvala za besedo. Številni predhodniki so opozorili, da imamo kompliciran sistem socialnih transferjev. Opozorili so na številne težave, ki jih imamo pri delovanju informacijskega sistema, tudi na slabe tehnične rešitve po njihovi oceni, in v določeni meri se z njimi strinjam. Vendar pa menim, da za takšno stanje ni razlog v nedodelani zakonodaji ali pa v nedodelanih tehničnih rešitvah, pač pa je razlog bistveno globlji in bistveno težji. To je, da smo v času rasti, v času konjunkture priznavali našim ljudem pravice, morebiti velikokrat tudi ne dovolj utemeljene, in da imamo na vseh področjih, ne samo na področju sociale, cel kup izjem, ki komplicirajo sistem. Če se spomnimo samo sprejemanja ZPIZ-2 nedavno nazaj, smo poskušali del takih izjem v bivši koaliciji – minister Vizjak se je tudi trudil pri tem – nekoliko razrahljati, pa seveda to ne gre. Zato sem prepričana, da če želimo narediti korak naprej k poenostavitvi postopkov, ni težava samo v razbremenitvi ali poenostavitvi administrativnih postopkov, pogovarjati se moramo začeti v smeri, ki jo je prej nakazala tudi kolegica Črnak Meglič, to je v smeri UTD, se pravi univerzalnega temeljnega dohodka, kako čim bolj poenostaviti celoten sistem pravic, ki pri tem izhajajo. Ker je bila velikokrat omenjena tudi sprememba ZUP in ta določba, ki na nek način nalaga državnim uradnikom, da v primeru, ko stranka tako želi, sami izpolnijo obrazec vloge, je ministrica lepo povedala, da je socialno področje iz tega izvzeto oziroma ima prehodno obdobje. Vendar mislim, da je vsak uradnik to počel že danes, tako da to ne bo povzročalo prevelikih ovir. Prepričana sem, da ta družba resnično potrebuje tektonske premike in da se moramo začeti pogovarjati in sprejeti nek družbeni konsenz o teh spremembah. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mag. Majda Potrata, imate besedo.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana gospa ministrica s sodelavcema, kolegice in kolegi! Najprej moram samo neko splošno dejstvo povedati, da je bilo doslej opozorjeno na to, da je že ob sprejetju tega zakona takratni minister dr. Svetlik napovedoval nujnost enoletne spremljave uveljavljanja zakona, preden se bodo začeli premiki in spremembe. Menim, da te spremembe temeljijo na ugotovitvah, povezanih z uresničevanjem tega zakona, zato spremembe tega zakona podpiram. Zagotovo bi bilo treba razmišljati o tem, da bi še kakšna druga sprememba bila potrebna, ki bi ljudem v teh časih olajševala življenje. Jaz preprosto težko razumem tiste, ki nenehno apelirajo, naj mislimo na stanje javnih financ, hkrati pa ob slehernem zakonu, ki ga konkretno rešujemo, pričakujejo, da bi se obseg pravic, za katere bi morali imeti tudi večji obseg sredstev, povečevale. To dvoje ni združljivo. Enako kot ni združljivo tisto, o čemer nenehno govorimo, kako je treba število zaposlenih v javnem sektorju zmanjševati, sem slišala tudi ob proračunski debati ta podatek o 15 % zmanjšanju zaposlenih in težavah pri uresničevanju rednega dela, ki ga morajo posamezne inštitucije opraviti. Ampak postanemo na to pozorni šele tisti hip, ko se kot uporabniki znajdemo v situaciji, ko bi pričakovali, da se naš primer razreši takoj, in po možnosti še tako, kot sami pričakujemo, da bi se naj razrešil, in smo takrat zelo kritični do tega, ko pa razmišljamo o javnih uslužbencih in javni upravi, imamo pa drugačne vatle. Tipičen primer zame je današnja jutranja seja Odbora za notranje zadeve, kjer nismo sposobni nečesa sprocesirati, kar bi morali sprocesirati, in nekateri, ki so zelo, zelo načelne narave, bi prej pristali na to, da bi bilo vloženih 100 tisoč tožb, hkrati pa govorijo o zaostankih v pravosodju. Kako je to dvoje združljivo, si ne znam predstavljati. Ko je bilo govora tudi o tem, kakšna naj bi bila raven zakonskih besedil in ko sem slišala, da bi moral biti zakon tako napisan, da bi ga povprečen človek razumel, jaz ne vem, kakšna je jezikovna raven povprečnega človeka, ker je razumevanje zakonov zvezano tudi s tem, da en sam člen postavimo v kontekst celotnega besedila. Duh zakona je pomemben. So pa potrebne jasne določbe. Razumevanje jezika je zelo občutljivo. In, oprostite, ta del, gospa podpredsednica, malo zamašite ušesa, zadnjič smo slišali, da nagon ni povezan s človekom – tukaj zdaj, ko je prišel gospod Gorenak, imam izpisek iz Slovarja slovenskega knjižnega jezika – je povezan s človekom. Včeraj smo slišali besedo "vaše rabote", kjer je bila beseda uporabljena za slaba dejanja. Beseda "rabota" pomeni težko delo ali tlako in je starinska. To je ilustracija za tisto, kar je govoril gospod Horvat, da mora biti jezik zakona tak, da bo razumljiv povprečnemu človeku. Ne bomo dosegli tega povprečnega človeka in bralca. Dejstvo pa je, da je temeljni demokratični deficit v Evropi ravno ta, da bi se morala zakonodaja človeku približati. Kolega Bosnić je razpravljal o štipendijah in otroških dodatkih. Ko smo sprejemali Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, sem razumela duh tega zakona tako, da uveljavljamo enotno vstopno točko in da se upošteva dohodek družine. Da je družina tista, ki je merilo za tudi upravičenja, ki jih ima posamezna družina in njen posamezni člen iz javnih sredstev. Jaz soglašam s tem, da je za mladega človeka zelo pomembno, da se zgodaj nauči samostojnosti in ravnanja z denarjem. Ampak takrat, kot je bilo razloženo in kot smo spremljali zakon, je bila ta zadeva, da je otroški dodatek do 18. leta in da se otroški dodatek in državna štipendija, poudarjam, državna štipendija, izključujeta, zame sprejemljiva rešitev. Kasneje se je izkazalo, da je mnenje uporabnikov drugačno, in je to bilo predmet spremenjene zakonodaje, ki jo znam sprejeti. Kot rečeno, tudi prejšnja rešitev ni bila brez argumentov z nasprotne strani, ki jih je mogoče sprejeti. Tisto, kar pa se mi zdi nedopustno, pa je to, da nekateri pričakujejo, da bo njihova volja, njihovo stališče edino zveličavno in da bo vse podrejeno tistim stališčem. Jaz spoštujem vedenje, znanje in izkušnje posameznikov v Državnem zboru, ki jih prinašajo iz poprejšnjih delovnih mest, ampak to ne pomeni, da je potem to tudi edino mnenje in da drugačnega mnenja ni mogoče uresničevati. In tisto, kar dajem ministrici absolutno podporo v njenih stališčih, bi bilo dobro, da bi nekateri znali uravnotežiti – ker nekateri zelo veliko radi govorijo o uravnoteženju, svoje argumente in priznati kdaj tudi da zna nasprotna stran ali zakon kaj dobrega rešiti. Žal moram reči, da amandmaja Nove Slovenije k temu členu ne morem podpreti. Bi bilo dobro, kot pravim, vedno znova dati še kakšno dodatno pravico ali izdatneje podpreti, samo potem bi bilo treba tudi malo manj glasno se razburjati takrat, kadar je treba javna sredstva in javno blagajno polniti. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Tomc je imela postopkovno.
Ja, seveda. Gospa kolegica podpredsednica, jaz vas želim opozoriti na 75. člen Poslovnika, ki govori o tem, da lahko tisti, ki razpravlja, govori samo o točkah, ki so na dnevnem redu. Tako da bi prosila, da takrat, ko vas kolegica Potrata posebej opozori, da si zatisnite ušesa, da to najbrž ni v skladu s poslovnikom in da si ne zatisnete ušes, ampak skrbno prisluhnite in jo ustavite. To, kar je kolegica Potrata zdaj izvajala, je bil mali potpuri vsega, malo o členu, malo o razpravi včerajšnjega dne, malo kar tako okoli, tako da ne vem, ali je to samo postopkovni predlog ali naj tudi repliciram, ker sem se v vaši razpravi prepoznala. In ker imam še čas v okviru tega, vam tudi repliciram, pa naj se šteje to v ta drugi del odgovora. Spoštovana gospa Potrata, če ste mene mislili, jaz sem uvodoma povedala, da zakonu ne bomo nasprotovali, ker vsebuje številne dobre in pozitivne rešitve, in jih priznavam in se z njimi strinjam in pravim, da je ministrstvo naredilo tudi tukaj nek korak naprej. Na drugi strani pa povem tudi to, da je bil ta korak majhen in da bi bilo treba in da bi bilo mogoče narediti tudi več. Moja razprava je bila, ocenjujem, dokaj uravnotežena. Če ste morda pa koga drugega mislili, boste pa povedali v vašem naslednjem postopkovnem razlogu oziroma predlogu. Vas spoštovana predsedujoča, pa res opominjam, da kadar vas vnaprej opozorijo, da bodo kršili poslovnik, da reagirate.
Hvala lepa. Jaz sicer si ne rabim zatiskati ne oči ne ušes, ker zelo pozorno spremljam dogajanje v dvorani, hkrati pa moram reči, da tega namiga gospe Potrate nisem razumela tako zelo slabonamerno. Nadaljujemo razpravo. Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Imam najmanj tri razloge za zadovoljstvo za te moje tri minute, kolikor mi je še ostalo. Prvič, ker je bila Poslanska skupina Nove Slovenije edina proti Virantovi noveli ZUP. Mi smo takrat vedeli, da najtežje primere bodo še vedno morali vlagatelji, se prvi državljanke in državljani, izpolnjevati. Da je pravzaprav šlo za čisto kozmetiko in za neko navidezno učinkovitost tiste novele zakona, zato smo bili proti. Drugič, da lahko govorim o amandmaju k 4. členu. In tretjič, kar je najbolj pomembno, res sem vesel, iskreno, gospa ministrica, da ste tudi vi z vašimi sodelavci razmišljali pravzaprav o isti vsebini kot mi – Nova Slovenija - krščanski demokrati. Najemnina, zakaj nekdo ima stanovanje v najemu. Povedali ste, kar sem resnično hvaležen, da je ta amandma v bistvu finančno težak približno 15 milijonov. Torej lahko logično sklepam, da ste vi bili za to, vendar vam je to skrbnik proračuna minister za finance preprečil, zato ker pravzaprav minister za finance ne ve, da danes ni enostavno dobiti kredita za stanovanje, da ga pravzaprav ni možno dobiti. Ljudje niso kreditno sposobni, nimajo vsi pogodb o zaposlitvi za nedoločen čas, zato imajo stanovanje v najemu in ga preko najemnine, seveda mesečni strošek, ki spada v konto razreda 4, zato je strošek, in z najemnino nekatera stanovanja pravzaprav poplačajo nekajkrat, dvakrat, trikrat, petkrat. Tu je ta problem. Če bi današnje naše banke normalno delovale, da bi vi prišli na bančno okence pa rekli, prosim kredit, tu je moja pogodba o zaposlitvi in tako naprej, da bi z lahkoto dobili kredit, bi se gotovo veliko ljudi odločilo za odkup stanovanja, imeli bi premoženje, od tega bi država spet imela korist, zaživel bi nepremičninski trg, ki je praktično mrtev. Ampak problem je v tem bančnem sistemu. Škoda, da tega minister za finance ne razume. Mi smo našo naklonjenost temu zakonu pravzaprav vezali na sprejetje tega amandmaja, ki se nam je zdel tako logičen, in smo pričakovali, da bo tukaj neko soglasje pri sprejemanju tega amandmaja. Sedaj kot kaže, tega soglasja ne bo, kar resnično obžalujemo. Se pa ministrici zahvaljujem za to, kar je povedala za naprej, za namere sprememb v smeri izboljšave tega zakona, ji seveda tukaj želim veliko korajže, učinkovitosti. In ko bo šlo za dobre spremembe, zagotovo imate tudi našo podporo.
Hvala lepa. Ali še obstaja želja po razpravi? Da. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Očitek o tem, da je bila moja razprava potpuri, izzveni rahlo pretirano. Po včerajšnji seji in po razpravah kolegov in kolegic iz največje opozicijske stranke pa še zlasti. Gospa podpredsednica, hvala, ker ste razumeli, da sem z retorično figuro, ki sem jo uporabila, hotela samo opozoriti na to, kako delikatno vprašanje je razumevanja zakonodaje. In sem se samo odzvala na razpravo gospoda Horvata. Tako kot so bile vse druge stvari, o katerih sem govorila, odzivi na razprave tega dne ali pa morebiti povezane z nekaterimi jezikovnimi detajli kakšnega prejšnjega dne. Gre pa preprosto za to, da nikoli ne bomo dosegli idealnega stanja, da bi zakonska besedila bila napisana tako, da bi bila razumljiva vsakomur. Pomembno pa je, da so dovolj določna, da so jasna, predvsem pa, da so dovolj stalna, zato da je z njimi zagotovljena pravna varnost. Tisto, kar je v zvezi z nenehnimi zahtevami po poenostavitvah tudi treba dodati, je velika nevarnost, da se zaradi želje po poenostavitvi kaj spregleda in se dopusti kakšna pravna vrzel, ki se kasneje lahko za koga neugodno razreši. To je zelo resno vprašanje, in ga ne kaže tako zavrniti kar z levo roko ali pa morebiti povezati s siceršnjim odnosom do govorke, ki je na ta problem opozorila. Mislim pa, da so spremembe tega zakona v prid odpravam največjih oziroma tistih najpogostejših ali najobčutljivejših, za ljudi najobčutljivejših problemov, da pa pričakujem, da ko bodo razmere v Sloveniji bolje, da bo mogoče še kakšno dodatno izboljšavo zakonskega besedila pripraviti. Bi bilo pa seveda najbolj idealno, če bi se krog tistih, ki jim je socialna pomoč v takšni ali drugi obliki potrebna, zaradi izboljšanega materialnega položaja posamezne družine izboljšal. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Ali še obstaja želja po razpravi? Da. Gospod Bosnić, izvolite.
Najprej opravičilo. Prej sem se želel prijaviti za repliko, ampak replika je takrat, kadar nekdo nekoga napačno razume, če sem pravila bral prav, in nisem želel zlorabljati, ker nisem vedel, ali sem prav razumel ali ne. Zato ne repliciram, ampak bom še enkrat povedal to, kar sem že prej. Ko sem govoril o zakonu in o in tem zaporedju, sem povedal točno to, kar si želim, kar jaz pojmujem kot nek ideal. In povedal sem, da je tudi popolnost v preprostosti in da bi k temu težil. Vendar sem pa pred tem povedal, da izgovor za kompleksnost je pa pravičnost. Se pravi ne želim, da bi zaradi tega trpela neka pravičnost, v končni fazi tukaj gre za transferje, gre za ljudi do katerih moramo biti pravični. To je ena stvar. Je pa tudi res, da če samo gledaš ikono, ne postaneš ikona. To pomeni, da je treba nekaj narediti v tej smeri. Ideal je nekaj, k čemur težiš. Ko ga dosežeš, praviloma ni več ideal. Samo toliko v razlago. Glede vseh ostalih stvari pa mislim, da smo se razumeli, da sem bil pravilno razumljen, zato jih ne bi še enkrat komentiral. Če se ministrica z ekipo trudi in je pripeljala zadevo do sem, kjer je, kar je meni zelo všeč, potem naj s svojim delom nadaljuje naprej in je to, to. Ni neke večje filozofije. Hvala.
Hvala lepa. Lahko preidemo na nadaljnjo razpravo o ostalih amandmajih? V razpravo dajem 14. člen ter amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS. Želi kdo razpravljati k 14. členu? Ne želi. V razpravo dajem torej 25. člen ter amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Gospa Romana Tomc, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bom samo izkoristila ta amandma, da povem, kaj si predstavljam pod tem, ko pravim, da morajo biti zadeve bolj enostavne, bolj razumljive, da jih bodo ljudje lažje razumeli. Kot primer bom navedla besedilo tega amandmaja in boste z menoj skupaj, ne vem, na glas ali pa vsak sam pri sebi ugotavljali, ali ljudje to besedilo lahko razumejo. Piše pa takole, samo amandma, in sicer drugi odstavek. Drugi odstavki ostajajo takšni, kot so, zakomplicirani. "Ne glede na 23. člen zakona so v obdobju do vključno leta, ki sledi letu, v katerem gospodarska rast preseže 2,5 % bruto proizvoda, do državne štipendije upravičeni državljani Republike Slovenije, ki izpolnjujejo pogoje po tem zakonu in po zakonu, ki ureja štipendiranje in pri katerih povprečni mesečni dohodek na osebo v preteklem letu pred vložitvijo vloge ne presega 53 % neto povprečne plače na osebo v istem obdobju." In sledi tabela, k ima osem stolpcev in šest vrstic in v vsakem kvadratku je druga številka oziroma drug odstotek. Želela sem samo opozoriti, spoštovane kolegice in kolegi, da bo treba to zakonodajo poenostaviti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospa ministrica, imate besedo.
Jaz se strinjam, gospa Romana Tomc, je pa ta amandma potreben predvsem zaradi Zujfa, ker je vpeljal te stvari. Tako da je treba gledati celoto in stvari se pa vsekakor, ko to bereš, zato nikoli ne rečem, da ne. Čaka nas še obilo dela pri poenostavitvi jasnosti in predvsem tega, da je ta zakonodaja, predvsem Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, katere cilj je bil predvsem, da opredeli na enak način, kdo so družinski člani in kateri dohodki se vštevajo, katero premoženje se všteva za vse pravice, ki se izplačujejo na podlagi ugotavljanja materialnega položaja družin. Zaradi svoje logike je pripeljal to k vsebini iz drugih področnih zakonov, da sedaj ko se posamezen zakon spreminja, na primer zakon o štipendiranju je vplival tudi na ta zakon in sedaj s to spremembo se tiste spremembe, ki so bile v zakonu o štipendiranju, dajejo v ta zakon, da se zagotavlja morda malce večja transparentnost. Se pa vsekakor strinjam, je pa treba vedeti, da smo nekako vsi, ki ustvarjamo zakone v zadnjih 20 letih, sokrivi za stanje, ki je na tem področju. Tako da ni mogoče reči, da gre samo za ta predlog zakona, ki je tak, kot je. Tudi če pogledamo druge zakone, je podobno. Se pa vsekakor strinjam, da se kot odgovorna na tem področju ne morem tej odgovornosti izogniti in temu, da bo treba biti bolj jasen v določbah v naslednjem koraku.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Če ne želi, potem v razpravo dajem 29. člen ter amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS. Želi še kdo razpravljati? Ne želi. Prehajamo k 30. členu. V razpravo dajem 30. člen ter amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS. Želi še kdo razpravljati? Ne želi. V razpravo dajem 34 člen ter amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS. Želi še kdo razpravljati? Ne želi. Zaključujem ta del razprave. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2.a točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SOCIALNOVARSTVENIH PREJEMKIH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici vlade, dr. Anji Kopač Mrak, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Poslanke in poslanci! Veliko o vsebini tega zakona je bilo povedano tudi že pri zakonu, ki smo ga prej obravnavali, ker sta medsebojno dejansko sopovezana. Ampak osnovni cilj predlaganih sprememb, ki se nanašajo na ta zakon, je predvsem prilagoditev zakonskih sprememb na drugih področjih, predvsem uskladitev s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev in novem zakonu o štipendiranju, odprava podvajanj zakonskih določb z zakonom o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev oziroma z uskladitvami zakona, ki smo ga pred tem obravnavali. Gre pa tudi v tem zakonu za razširitev osnovnega pogoja za upravičenost do varstvenega dodatka in pa tudi izključitev ene tretjine vrednosti prejete denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka glede na omejitve po zakonu o dedovanju. Morda bi na tem mestu povedala, da po predlogu zakona tisti, ki prejemajo izredno denarno socialno pomoč, ne bodo nikakor več njihovi potomci dolžni k vračilu te izredne denarne socialne pomoči, prav pa tako ne tisti, ki prejemajo denarno socialno pomoč v trajanju do 12 mesecev. Logika je bila, da tisti, ki kratkotrajno potrebuje pomoč, seveda država tudi če imajo njegovi potomci neko premoženje, s katerim bi lahko povrnili prejeto pomoč svojih staršev, da to izvzamemo. Tudi pri določbah o zaznambi na nepremičnine smo šli korak dlje, da se to pojavi, če imaš stanovanje nad primerno velikostjo in si prejemnik denarne socialne pomoči več kot 24 mesecev v zadnjih 18 mesecih. Pri varstvenem dodatku, ki je bil tista pravica, kjer so se državljani in državljanke največkrat odpovedali zaradi te zaznambe, smo pa šli v smeri, da ne gre za celotno povračilo, in predvsem je tudi naše mesto, in to mesto je tudi danes, da se pove, da zavezanec ali pa tisti, ki je upravičen do varstvenega dodatka denarne socialne pomoči, nikakor ne vrača te pomoči, vračajo njihovi dediči, če je premoženje in oni sami ne potrebujejo pomoči. Nikakor torej ne posegamo v nepremičnino tiste osebe, ki je upravičena do prejemanja denarne socialne pomoči. Izboljšujemo stanje na tem področju predvsem z uvedbo prostega preudarka glede neupoštevanja nepremičnin v lasti stranke, za katero je mogoče sklepati, da si s to nepremičnino preživetja začasno ne more zagotovi zaradi okoliščin, na katere sama ne more vplivati ali s katerimi stranka ne more razpolagati. Na primer v primeru dedovanja ali meddružinskih sporov, ko dejansko stranka s to nepremičnino ne more razpolagati, dajemo prosti preudarek centrom za socialno delo, da ne šteje v premoženje te nepremičnine. Pomembno je tudi, da se dohodek iz naslova študentskega dela v višini 132 evrov na mesečni ravni ne šteje v razpoložljivi dohodek družine, odpravljamo diskriminacijo pri dodeljevanju izredne denarne socialne pomoči upravičencem do varstvenega dodatka in tudi uvajamo nova merila za določitev minimalnega dohodka. Kot sem že prej povedala, dvigujemo denarno socialno pomoč za otroke v enostarševskih družinah in tudi za drugo odraslo osebo. V tem zakonu tudi uvajamo dve novi izredni obliki, dve posebni obliki izredne denarne socialne pomoči, ki so vezane na ukinitev posmrtnin in pogrebnin v sistemu obveznega zdravstvenega zavarovanja. To je taka ureditev, da bodo do teh pravic upravičeni tisti, ki prejemajo varstveni dodatek ali denarno socialno pomoč, pri pravici do pogrebnine pa smo šli višje in smo vezali tudi za tiste, ki imajo neto dohodek na družinskega člana na meji določitve praga revščine, to je 606 evrov. Finančne posledice bodo približno 4,5 milijonov, sedaj pa se je za te pravice dalo 9 milijonov. To je treba transparentno povedati, da s tem ne bomo vsi upravičeni do teh pravic, vendar zanimivo je, da je bilo v sistemu obveznega zdravstvenega zavarovanja, da prav do te pravice niso bili upravičeni tisti najbolj ogroženi, ki s tem zakonom sedaj bodo. Razširjamo možnost upravičenosti do te denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka in tudi dvigujemo tam, kjer je nujno potrebno, torej predvsem pri enostarševskih družinah. Tako da verjamem, da bodo te izboljšave občutili državljani in državljanke, bi si želel še kdo več, vendar glede na finančno stanje v tem trenutku nismo mogli na primer dvigniti višine minimalnega dohodka, bi si pa želeli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je obravnaval odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici dr.Andreji Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Odbor je obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o socialnovarstvenih prejemkihki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada, Kolegij pa je postopek potrdil. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja z ministrico, predstavnik Zakonodajno-pravne službe, predstavnik Državnega sveta, predstavniki Zveze svobodnih sindikatov Slovenije in predstavniki organizacij civilne družbe. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe in komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, ki je predlog zakona v načelu podprla, prejeli pa smo tudi pripombe zainteresirane javnosti. Na podlagi pripomb Zakonodajno-pravne službe so bili vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, ki jih je odbor sprejel. Predstavnica predlagateljev je v uvodni obrazložitvi podala skupne kratke poudarke sprememb socialne zakonodaje. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe pa je opozoril na razdrobljenost in nepreglednost zakonodaje na področju urejanja in uveljavljanja pravic iz javnih sredstev, kar se kaže predvsem v prehodnih in končnih določbah. V razpravi so nekateri članice in člani odbora opozarjali predvsem na problem, da mora plačilo za mnenje posebne invalidske komisije, ki bo ugotavljala trajno nezmožnost za delo in zato dodelitev pravice za varstveni dodatek, prosilec pokriti sam. Dvomili so, da predlog zakona nima negativnih posledic za druga javnofinančna sredstva, in menili, da rešitev v predlogu zakona, ki ukinja varstveni dodatek za tiste osebe, ki so v celodnevnem institucionalnem varstvu v socialnovarstvenih zavodih, ni pravična, in da omejevanje pravice do pogrebnine in posmrtnine povzroča neenak položaj zavarovancev. Člani odbora koalicijskih strank pa so menili, da predlog zakona pomeni izboljšanje sedanjega stanja in prilagoditev zakonskim spremembam na drugih področjih. Odbor je sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin in svoje amandmaje, na podlagi katerih je pripravljen dopolnjen predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi bo gospod Jožef Horvat predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana gospa ministrica s sodelavci! Kot smo v stališču Nove Slovenije glede novele Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev že poudarili, je tako imenovana Svetlikova socialna zakonodaja iz leta 2011 za številne skupine prebivalcev pomenila dodatno zmanjšanje socialne varnosti in jih je tako rekoč pahnila na rob revščine. Med njimi so tudi mlade družine, velike družine in starejši. Nova Slovenija – krščanski demokrati ima v svojem programu zapisano, da je družina temelj naše družbe in da si bomo prizadevali oblikovati politike in ukrepe, ki so usmerjeni k družini in otrokom ter omogočajo vsaki družini in vsakemu otroku enake možnosti, da si bomo prizadevali za celovito in usklajeno reformo sistema socialne politike, ki bo ustvarjala in pospeševala družbeno solidarnost med vsemi skupinami prebivalstva. Za to pa je potreben nov družbeni dogovor, da mora družba poskrbeti, da noben posameznik ali skupina ne živi pod mejo socialne varnosti. Zato spodbujamo zavest o osebni odgovornosti posameznika za lastni varni socialni položaj, predvsem v starosti, in da so za socialno varnost vsakega posameznika odgovorni trije dejavniki: najprej posameznik, nato delovno in bivalno okolje, v katerem živi, in nazadnje država z učinkovito zakonodajo in primernimi finančnimi sredstvi. Krščanski demokrati smo skupaj z Državnim svetom Republike Slovenije in s številnimi drugimi predstavniki civilne družbe ogorčeni nad poskusom izločitve pogrebnine in posmrtnine iz pravic iz zdravstvenega zavarovanja in njuno uvrstitvijo v sistem socialnovarstvenih prejemkov. Zaradi tega smo se odzvali na njihov poziv in vložili ustrezne amandmaje, ki to nesistemsko in nepremišljeno rešitev odpravljajo in s tem omogočajo dodaten premislek in celovito rešitev omenjenega področja. Ministrstvo rotimo pred takšnimi rešitvami, ki bodo vnesle samo nove krivice v področje socialnovarstvenih prejemkov, ki že pred sprejetjem vzbujajo zgražanje številnih deležnikov. Poslanci Nove Slovenije smo naklonjeni spremembam socialne zakonodaje, vendar pa ob tem opozarjamo, da spremembe niso zadostne in bodo zato tudi zaradi sprememb na drugih področjih, kot na primer davek na nepremičnine, višji DDV, revnejši še bolj revni oziroma bo še več ljudi, ki bodo živeli v revščini. Če ne bodo sprejeti naši amandmaji, novele zakona poslanci Nove Slovenije ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije ima besedo gospa Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Pozitivno stališče Poslanke skupine Pozitivna Slovenija k noveli Zakona o socialnovarstvenih prejemkih je potrditev naporov pristojnega ministrstva k nujnim spremembam socialnovarstvene zakonodaje. V prvi vrsti gre za izboljšanje trenutnega stanja, saj z novelo odpravljamo podvajanje določb z Zakonom o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, odpravljamo diskriminacijo pri dodeljevanju izredne socialne pomoči med upravičenci do varstvenega dodatka ter odpravljamo nepravičnosti pri dodeljevanju izredne denarne socialne pomoči za osebe, ki se jim je spremenil status. Ker gre za zakon, ki ureja pravico do denarne socialne pomoči in pravico do varstvenega dodatka, se bom v tem stališču dotaknila izboljšav in novosti, ki jih ta sprememba prinaša pri prejemanju teh dveh socialnih transferjev. S to novelo širimo krog upravičencev do denarne socialne pomoči, saj dvigamo znesek premoženja, ki se ne upošteva za njeno pridobitev. Kot premoženje se ne upoštevajo prihranki, ki so za samsko osebo določeni v višini treh minimalnih dohodkov, za družino pa le-ti ne smejo presegati 2 tisoč 500 evrov. Poleg tega zvišujemo denarno socialno pomoč za odrasle osebe, ki živijo z zunajzakonskim oziroma zakonskim partnerjem brez otrok, saj se je tem osebam socialni položaj po uvedbi nove socialne zakonodaje najbolj poslabšal. Centrom za socialno delo dajemo možnost prostega preudarka pri upoštevanju nepremičnine, v kateri posameznik ne živi in za katero je mogoče sklepati, da si s to nepremičnino preživetja začasno ne more zagotoviti zaradi okoliščin, na katere ne more vplivati. Ob tem naj poudarim, da s to zakonodajo določamo, da ni treba vračati denarne socialne pomoči in izredne denarne socialne pomoči, ki jo je oseba prejela za 12 ali manj mesecev. Če pa jo je prejela za več kot 12 mesecev, pa se dedovanje omeji tako, da se od prejete pomoči najprej odšteje 12 najvišjih mesečnih zneskov, nato pa še ena tretjina od preostalih mesečnih zneskov prejete pomoči. Zaradi nove socialnovarstvene zakonodaje je prišlo do drastičnega upada oseb, ki prejemajo varstveni dodatek. Zato na tem področju širimo splošne pogoje za upravičenost do te pravice. Ker se je veliko posameznikov odločilo za odpoved tej pravici zaradi tako imenovane plombe na nepremičnine, predlagamo, da se omejitev dedovanja premoženja osebe, ki je prejemala varstveni dodatek, lahko omeji samo do višine dveh tretjin vrednosti prejete pomoči. Z novelo zakona upokojenkam pod 63 let oziroma upokojencem pod 65 let omogočamo tudi dostop do invalidskih komisij Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje za pridobitev mnenja o nezmožnosti za delo. S to novelo pa med socialnovarstvene prejemke kot posebni obliki izredne denarne socialne pomoči prehajata tudi k dosedanji pravici iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Gre za pravici do pogrebnine in posmrtnine. Res je, ti pravici ne bosta več univerzalni, saj bosta vezani na upravičenost do denarne socialne pomoči ali varstvenega dodatka oziroma na dohodkovni položaj posameznika. Po novem bosta ti pravici opredeljeni kot enkratna izredna denarna socialna pomoč zaradi smrti družinskega člana in izredna socialna pomoč kot pomoč pri kritju stroškov pogreba v višini dvakratnika osnovnega zneska minimalnega dohodka. In naj opozorim, da ta dva prejemka ne bosta podvržena omejitvi pri dedovanju. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija se zavedamo, da rešitve niso optimalne, so pa najboljši približek tistim, ki jih v tem trenutku naša država lahko zagotavlja. Zato bomo novelo zakona podprli prav tako kot amandmaje koalicije, s katerimi izboljšujemo vsebino, potrjeno na matičnem delovnem telesu. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak.
Spoštovana ministrica s sodelavci, spoštovana podpredsednica, kolegice in kolegi! Najboljša socialna politika je politika ustvarjanja novih delovnih mest. Socialna zakonodaja mora biti učinkovita samo v primeru, kadar si vsak posameznik s svojim delom, s svojimi prizadevanji ne more urediti svojega lastnega preživetja oziroma preživetja svojih družinskih članov. Ko se je z začetkom leta 2012, torej v času Pahorjeve vlade uveljavila nova socialna zakonodaja, ki je nastala pod peresom takratnega ministra, sedanjega rektorja ljubljanske univerze, gospoda Svetlika, smo pozdravili ta namen, da je nova socialna zakonodaja bistveno bolj selektivna, da dodeljuje pravice na podlagi relativno strogih kriterijev in da so te pravice za določene upravičence tudi višje, kot so bile do tedaj. S tem je bila socialna politika nekoliko bolj ciljana in po naši oceni tudi zamisel bolj pravična. Žal je takratna Pahorjeva vlada lansirala to socialno zakonodajo prehitro, brez ustreznih preizkusov tako informacijskega sistema kot tudi brez ustrezne usposobljenosti vseh tistih, ki so v okviru centrov za socialno delo pa tudi na ministrstvu za delo izvajali in implementirali to zakonodajo v praksi. Zato se je na začetku leta 2012, ko sem ne nazadnje tudi sam prevzel ta resor, pojavila kopica problemov z izvajanjem, tako imenovanih otroških bolezni uveljavljanja te zakonodaje. Eden od najbolj perečih problemov, ki je žal prisoten še danes, je ta, da gre za obilico birokracije, odločanja o pravicah na ravni centrov za socialno delo, pri čemer pa se ti centri za socialno delo niso bistveno okrepili, razen z nekimi začasnimi informatorji, kar je povzročilo, da je prihajalo do velikih zaostankov pri odločanju o pravicah. Še huje pa je to, da se centri za socialno delo niso ukvarjali s tistimi strokovnimi, najbolj zahtevnimi nalogami reševanja določenih socialnih stisk pa tudi družinskih stisk teh socialnih upravičencev, temveč so se ukvarjali z birokracijo in odločanjem o teh pravicah. Podobno je bilo žal tudi na ministrstvu. Zato smo se takrat odločili oziroma bili v dilemi, ali nadaljevati s to začrtano reformo, ki je bila že lansirana, ali enostavno poiskati alternative. Sam osebno sem se odločil, da nadaljujemo z izvajanjem te zakonodaje kljub problemom, ki so jo spremljali. Izvajanje zakonodaje je spremljala tudi cela kopica nekih navideznih krivic in zato smo se odločili, da bomo po enem letu izvajanja te zakonodaje naredili evalvacijo in prišli v ta parlament s predlogi sprememb. Evalvacija je bila narejena, danes so pred nami predlogi sprememb tako na področju Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev kot tudi na podlagi tega zakona, Zakona o socialnovarstvenih prejemkih. Nekatere rešitve v tem predlogu pozdravljamo, zlasti ko govorimo o odpravi nekaterih anomalij v izvajanju te zakonodaje pri priznavanju nekaterih drugačnih kriterijev za dodelitev pravic. Opozarjamo pa tudi na nekatere druge manj prijazne rešitve, ki odtehtajo finančno tiste pozitivne. Omejitev pogrebnin in posmrtnin, kar ni več univerzalna pravica iz zdravstvenega zavarovanja, temveč je selektivno namenjena tistim, ki so pod določenim pragom dohodkov. Potem je tudi znižanje otroških dodatkov za mladoletne dijake kot kompenzacija, ker smo uvedli nazaj državne štipendije za le-te. Seveda pa menimo, da so nekatere rešitve tudi takšne, ki jih bomo poskusili nadgraditi z amandmaji. Pričakujemo predvsem to, da ministrstvo kar se da hitro, tu smo nekoliko razočarani, poskrbi, da se bo zakon oziroma ta avtomatizem pri izvajanju in dodeljevanju pravic izvajal bolj učinkovito, hitreje, da ne bo takšnih zamud pri reševanju problematike in s tem tudi kratenju določenih pravic upravičencem.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavila dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi! Zakon o socialnovarstvenih prejemkih je drugi zakon iz paketa socialne zakonodaje. Tudi spremembe in dopolnitve tega zakona so nastale na podlagi analize, ki jo je izvedel Inštitut Republike Slovenije za socialno varstvo in seveda na podlagi pripomb ljudi iz prakse. Bistvene rešitve zakona, ki jih Socialni demokrati zelo podpiramo, so naslednje: širi se krog upravičencev do denarne socialne pomoči, ker se zvišuje znesek premoženja, ki se ne upošteva; za 20 % se zvišuje znesek denarne socialne pomoči za odrasle osebe, ki živijo s partnerjem brez otrok; omogočena bo lažja pridobitev izredne denarne socialne pomoči za prejemnike varstvenega dodatka; povišuje se dodatek za enostarševsko družino na otroka pri denarni socialni pomoči. Posebej želimo izpostaviti spremembe zakona, ki se nanašajo na tako imenovano vračanje denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka iz dediščine, torej po smrti prejemnika. Ker gre za upoštevanje dela prejetega zneska pri podedovanem premoženju, nikakor ne moremo govoriti o socialnem kreditu. Po novem po smrti prejemnika ne bo potrebno vračati izredne denarne socialne pomoči in ne denarne socialne pomoči, ki jo je oseba prejemala 12 mesecev ali manj. Če jo je prejemala več kot 12 mesecev, pa se dedovanje omeji, tako da se dodatno odšteje še ena tretjina od preostalih zneskov pomoči na 12 mesecev. Pri vračilu varstvenega dodatka pa se višina vračila omeji samo na dve tretjini prejetega zneska. Razhajanja so seveda povezana tudi s prenosom pravice do posmrtnine in pogrebnine iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Na eni strani so se pojavljale zahteve, ko smo sprejemali interventni zakon, da je potrebno pravice, ki v zavarovanje ne sodijo, iz tega izločiti, na drugi strani, ko iščemo drugačne rešitve, nastopajo seveda pomisleki. Zavedamo se, da gre za ene izmed najstarejših zavarovalnih pravic, vendar pa je prva zakonodaja s tega področja nastajala v času izjemno nizke zaščite delavcev. Po novem bosta ti dve pravici izplačani kot posebna oblika izredne denarne socialne pomoči in vezani na prag revščine, ki znaša 606 evrov, to se pravi na najvišji prag, ki ga za uveljavljanje katere koli oblike pomoči v tem zakonu določa socialna zakonodaja. Zato ocenjujemo, da bo najmanj 50 % sedanje količine upravičencev do teh dveh pomoči oziroma pravic to prejemalo tudi naprej. Tudi pri tem zakonu ostaja za prihodnje še ena sprememba. Zaradi finančnih posledic v višini 12 milijonov evrov, žal, ni mogoče zagotoviti varstvenega dodatka tudi za tiste osebe, ki se nahajajo v institucionalnem varstvu. Zavedamo se, da je v današnji situaciji mogoče sprejeti le tisto, kar lahko tudi finančno pokrijemo. Zato bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlog zakona tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste gospa Kristina Valenčič. Izvolite.
Lep pozdrav še enkrat. V Državljanski listi smo se vedno zavzemali za to, da se spremlja učinke sprejete zakonodaje v praksi in če se pokažejo določene anomalije, da se le-te čim prej odpravijo. Zato bomo seveda tudi podprli te spremembe Zakona o socialno varstvenih prejemkih, saj smo prepričani,da izboljšujejo sedanji zakon in s tem tudi položaj upravičencev do prejema socialnih transferjev. Z novelo se izboljšuje položaj prosilcev za denarno socialno pomoč, saj se zvišuje znesek prihrankov, ki se ne upoštevajo kot premoženje pri dodelitvi denarne socialne pomoči. Med prejemniki se izboljšuje tudi položaj enostarševskih družin, saj se povečuje dodatek na otroka v enostarševski družini. Zvišuje se denarna socialna pomoč za odrasle osebe, ki živijo s partnerjem brez otrok. Uvaja se ugodnejši način upoštevanja vseh priložnostnih dohodkov. Milejše so tudi določbe glede vračanja prejete pomoči, saj ne bo potrebno vračati prejete izredne denarne socialne pomoči in denarne socialne pomoči, ki jo je oseba prejemala le za kratek čas. V primeru, da je oseba prejela denarno socialno pomoč več kot 12-krat, pa dedovanje ne bo omejeno za celotni znesek prejete pomoči. Spreminja se tudi položaj prejemnikov varstvenega dodatka, saj se je zaradi spremembe zakonodaje število prejemnikov tovrstne pomoči zmanjšalo kar za dobre tri četrtine. Ob koncu leta 2011 je bilo 46 tisoč 752 prejemnikov, decembra 2012 pa samo še 10 tisoč 386. V zakonu se širijo splošni pogoji za pridobitev pravice do varstvenega dodatka, in sicer se tudi tu, tako kot pri denarni socialni pomoči zvišuje znesek prihrankov, ki se ne bodo šteli kot premoženje pri uveljavljanju pravice do varstvenega dodatka. Ureja se tudi pojem trajne nezaposljivosti in trajne nezmožnosti za delo. Veliko upravičencev se je odločilo za odpoved teh pravic predvsem zaradi zaznambe prepovedi odtujitve in obremenitve nepremičnine, zato se po novem predlaga omejitev dedovanja premoženja osebe, ki je prejemala varstveni dodatek samo do dve tretjini vrednosti prejete pomoči. Z novelo se uvajata tudi dve novi obliki izredne denarne socialne pomoči kot pomoč pri kritju pogrebnih stroškov in kot pomoč ob smrti družinskega člana, ki nista vezani na vključenost v obvezno zdravstveno zavarovanje, in sicer enkratna izredna denarna socialna pomoč zaradi smrti družinskega člana in izredna denarna socialna pomoč kot pomoč pri kritju stroškov pogreba, ki ju prav tako kot druge izredne denarne socialne pomoči ne bo potrebno vračati. Kot sem že povedala na začetku, bomo predlog zakona podprli, saj prinaša najnujnejše in v tem času še finančno sprejemljive spremembe, s katerimi se bo izboljšal položaj socialno najšibkejših oziroma ogroženih skupin prebivalstva. Podpiramo tudi amandmaje koalicije.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavil gospod Jakob Presečnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Gospa ministrica s sodelavko, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne moremo podpreti predloga zakona kljub nekaterim spremembam, ki so sicer potrebne in ki odpravljajo velike hibe veljavnega zakona in težave na centru za socialno delo pri izvajanju tega zakona, in to, ker na drugi strani ta predlog zakona prinaša nove krivice in nedopusten odvzem pravic ter posega v pridobljene pravice brez prave osnove, zgolj zaradi polnjenja oziroma manjših izdatkov proračuna. Glede na napovedi pri sprejemanju novele Zakona o zdravstvenem zavarovanju smo pričakovali, da bosta posmrtnina in pogrebnina dejansko preneseni iz zdravstvene košarice med socialne pravice. Izkazalo pa se je, da se jih ukinja in na novo določa kot pravica do izredne socialne pomoči na podlagi izračuna dohodka. Nadalje prinaša ta zakon neupravičen in krivičen poseg v pridobljeno pravico z ukinitvijo pravice do varstvenega dodatka za upravičence, ki so v celodnevnem varstvu v socialnovarstvenih zavodih. Ukinitev te pravice je krivična iz treh razlogov. Gre za ukinitev pravice, saj je napačno tolmačenje, da jim pravica ne pripada, saj enako plačujejo stroške, za katero je namenjen varstveni dodatek. So zato te osebe v neenakem položaju v primerjavi z drugimi upravičenci? Upravičenci so dodatno krivično oškodovani, ker jim v skladu s predlogom zakona oziroma sprejetim Zakonom o davku na nepremičnine zaradi ukinitve pravice do varstvenega dodatka ne bo pripadala olajšava za znižanje davka na nepremičnine, če jih še imajo, ki je v 11. členu pogojena s sprejemanjem varstvenega dodatka ali socialne pomoči. Skratka, posega se v pravice oseb, ki so oslabele in so zato morale v oskrbo, težko plačujejo stroške, sedaj pa bodo prikrajšani še za varstveni dodatek in še za olajšavo pri davku na nepremičnine. Dodatne posledice bodo zaradi tega neplačevanja stroškov nosili socialni zavodi in posledično ustanovitelji, ki bodo morali poravnati izgube socialnih zavodov. To sta samo dva primera, po našem mnenju, krivičnega poseganja v pravice in selektivnega, nepreglednega odločanja in varčevanja na račun nekaterih upravičencev. Kljub napovedim, da zakona izboljšujeta in odpravljata napake, storjene ob sprejetju teh dveh novih zakonov v letu 2010 oziroma spremembe 2011, ta dva primera dokazujeta, da se jemlje in varčuje pri najbolj ranljivih, pri starejših, in tistih, ki si ne morejo več sami pomagati iz nastale situacije. Z našimi amandmaji, ki so bili zavrnjeni in pri glasovanju na odboru, na matičnem delovnem telesu, smo sicer želeli te določbe popraviti, zato poslanci Poslanske skupine SLS pozivamo Vlado in upravičeno pričakujemo, da bo ob že napovedanih novih spremembah socialne zakonodaje ponovno proučila te krivične določbe in jih odpravila. Neprimerno je sklicevanje na pomanjkanje denarja v proračunu, saj gre za odvzem pravic, za katere bi sredstva morala biti že v proračunu oziroma v socialnih blagajnah, ne gre torej za nove pravice. Na drugi strani pa se ne ukrepa, saj bi pričakovali tako na področju zdravstvene blagajne kot socialnih pravic sistemske ukrepe, ki bi zagotovili dolgoročno stabilnost javnih financ in socialnih blagajn in zgolj krivične parcialne posege, ki jasno kažejo na trenutno polnjenje blagajn, kar lahko dolgoročno še poslabša stanje javnih financ. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo pa na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dnem 20. november 2013. Prehajamo k 24. in 40. členu. Amandma Poslanske skupine Nove Slovenije je vsebinsko povezan z amandmajem k 40. členu, zato bomo o amandmajih k tema členoma razpravljali skupaj. V razpravo torej dajem 24. in 40. člen ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije in amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS k tem členoma. Ali želi kdo razpravljati? Bom odprla možnost za razpravo. Prosim, za prijavo. Gospod Mirko Brulc, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Seveda bom amandma koalicije podprl, ker mislim, da vodi v pravo smer, mi pa dovolite, da v uvodu kar nekaj besed namenim celoti teh sprememb te zakonodaje. Poglejte, mi smo te dni bili deležni kar nekaj očitkov, tudi malo prej pri prejšnji točki, da razpravljamo tako naokoli in počez. Poglejte, včeraj smo sedemnajst ur razpravljali tako naokoli in kakšen dan prej dvaindvajset ur razpravljali tako naokoli in sem vesel, da danes razpravljamo zelo konkretno o socialni zakonodaji, ki je nujno potrebna spremembe. Tu bi omenil tudi in izrekel pohvalo ministrici, ki je uspela v teh kriznih časih iz teh javnih sredstev dobiti za svoje ministrstvo kar precej več denarja, ki ga bomo namenili temu, da bomo reševali problem revščine. Revščina je problem; včeraj sem bral v časnikih, da v Švici menda vsak deveti občan Švice težko plača položnico. Problem revščine je v Evropi izrazit, in tudi pri nas. Danes država tudi s spremembo teh zakonov ponuja pomoč socialno ogroženim in ni res to, kar sem slišal malo prej, da tisti, ki je revež, bo še večji in država ne bo skrbela za njega. Strinjam se z neko oceno, da je te birokracije ogromno. Res je, tudi v tej zakonodaji, žal pa ne gre drugače, ker je treba nekatere zadeve, vezane na zakone o financah in tako dalje, združiti v nek člen in potem nastane tak tekst, kot je. In ne morem pričakovati, da bo navaden državljan to razumel, kajti razumeti ga morajo tisti, ki uporabljajo ta zakon, to so pa delavci na centrih za socialne zadeve. Tudi preverjanja materialnega stanja do posameznih občank in občanov je zapleten postopek in se ga ne da dosti drugače poenostaviti. Ko pa govorimo o obširnem javnem sektorju, kako je treba zmanjševati nekatere delavce na določenih področjih, bi pa omenil, danes se nam veča število socialno ogroženih, kar se veča v Evropi kot celoti, tudi pri nas, in te delavce rabimo in ne moremo kar tako reči, ja 10 tisoč delavk in delavcev iz javnega sektorja je treba poslati domov. Zdaj pa če omenim prav te določbe tega zakona, gre za spremembe pri dedovanju, pogrebnine in posmrtnine, o tem je bilo že danes največ rečeno, ampak zdaj da sem zelo grob, če bom jaz umrl, meni ni treba verjetno plačati pogrebnine. Zato ker nisem socialno ogrožen in prihajamo na to, da bo ta prispevek dobil tisti, tista družina, ki je res socialno ogrožena, in to moramo varovati, da ostane tako. Mi smo bili deležni nekih popustov tako v preteklosti, ko so bili zlati časi, bi rekel, kar počez. Vsi smo, vsi otroci so bili deležni enakih bonitet, tistih bogatih in tistih revnih, enako pri drugih zadevah – ne bom o tem dalje govoril. V glavnem pa se vsi ti transferji, finančni, če rečem, dvigujejo. Pravzaprav se nikjer ne nižajo te bonitete, se pravi, je to zasluga ministrstva in tako je prav. Zato dajmo ohraniti mirno glavo, tudi ko razpravljamo in bomo še razpravljali o novih davkih na nepremičnine, kajti veto je bil izglasovan in bo treba vajo ponoviti. Tudi tisti bogati kmet, dobro situirani kmet, ki ima imovino, ki ima premoženje, mora plačati davek, kajti tudi on je kasneje nekje deležen teh bonitet, ki jih bo verjetno rabil. Ta zakon bom seveda podprl s spremembami, ki bodo danes izglasovane, in vesel sem, da tudi opozicija – kolega Vizjak, je prej naštel kar nekaj dobrih primerov tudi iz svojega obdobja, v želji, da se izboljša situacijo tistih, ki socialno pomoč rabijo. To je naše skupno, tu ni visoke politike in tukaj nismo mi – vi, ampak vsi moramo servisirati te, ki pomoč rabijo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospa ministrica je želela besedo, potem še gospod Vizjak.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Morda bi eno zanimivo stvar povedala v zvezi s posmrtninami in pogrebninami, ker morda ne vemo vsi v tej dvorani. Moram priznati, da tudi jaz nisem bila, dokler se nismo v to poglobili, seznanjena s to stvarjo. Namreč, zanimivo je, da do posmrtnine in pogrebnine v sistemu obveznega zdravstvenega zavarovanja niso bili upravičeni prav prejemniki denarne socialne pomoči, torej tisti, ki jim je plačevala občina, ker je bila osnova, za katero je bil plačan ta prispevek – je dejansko najranljivejše prejemnike denarne socialne pomoči oziroma njihove družinske člane iz te pravice izključilo. Tako je zanimivo, ko govorimo o univerzalnosti, to kaže tudi na to, kako jasni smo v zakonih. Ob tem, ko smo se o tem pogovarjali, so dejansko ugotovili, da osnova na podlagi – torej, če plača občina, da to ni bilo kot pravica, ki je izhajala iz tega obveznega zavarovanja, ko plača občina. Torej, dejansko s to spremembo, ko prenašamo v sistem socialne politike, politike socialnega varstva, dajemo možnost, da bodo do te pravice upravičeni ti najranljivejši med nami. To je zanimivo, res zanimiva stvar, ampak glede na pojasnilo mojih strokovnih sodelavcev naj bi bilo temu tako. Takrat ko se je sprejemal interventni zakon o zdravstveni dejavnosti, je bila sprejeta odločitev, da se posmrtnina in pogrebnina izključita iz obveznega zdravstvenega zavarovanja in se preide v sistem socialne politike ali politike socialnega varstva, bolj pravilno. Ko smo pripravljali ta zakon, smo tudi določbe vpeljali, tudi pravico do posmrtnine in pogrebnine, analogno tem že obstoječim pravicam, in zato smo dali obliko izredne denarne socialne pomoči, ki pa je po višini enaka prejšnjim pravicam. Torej, pogrebnina je bila malce nad 500 evrov, zato smo dali dvakratnik izredne denarne socialne pomoči, in tudi posmrtnina je bila v približno višini ene izredne denarne socialne pomoči in tako tudi ostaja. Smo pa pri pogrebnini tudi želeli, da bi jo dvignili, da niso samo upravičeni tisti, ki so upravičeni do denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka, zato smo dali tudi novo kategorijo, to so tisti, ki imajo dohodke na družinskega člana do 606 evrov, kar je 606 evrov. Zakaj? Zato, ker je prag revščine namreč pri tej višini dohodka. Dejstvo je, da do pravice posmrtnine in pogrebnine ne bodo več upravičeni vsi, nikakor pa ni res, da najbolj ogroženi med nami ne bodo upravičeni, ker dejansko ti bodo. Druga stvar, bi se pa morda samo odzvala na to, kar je bilo rečeno in da popravim. Mi bi želeli dati pravico do varstvenega dodatka tudi osebam v institucionalnem varstvu, vendar zaradi finančnih posledic to ni v predlogu tega zakona. Nikomur pa ne jemljemo nič, ker te pravice danes oni nimajo, tako kot je bilo izpostavljeno v stališču Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Danes ljudje, ki so v institucionalnem varstvu, nimajo pravice do varstvenega dodatka in mi bi želeli s tem zakonom, ampak zaradi finančnih posledic, ki so samo glede varstvenega dodatka 15 milijonov evrov, v povezavi s pravico do plačila razlike do polne vrednosti zdravstvenih storitev pa mnogo več, nismo mogli v tem predlogu to tudi rešiti. Morda bodo te spremembe vseeno – še en premislek o podpori temu zakona – vodile k še enemu premisleku k podpori, ker res ne jemljemo tistim, ki so najšibkejši med nami, ampak jim damo to možnost. Smo pa tudi, kot vidite – eden izmed amandmajev – šli v rešitev, da tudi do te pravice, ki se nanaša na posmrtnino in pogrebnino, da bodo lahko vlagali tisti, ki bodo morali poskrbeti za pogreb. na katerem koli centru za socialno delo in smo to krajevno pristojnost, kar je po navadi princip dodeljevanja pravic, izključili prav zato, da bi poskušali čim bolj ljudem nezakomplicirati tega sistema. Je pa seveda to povezano s stanjem v zdravstveni blagajni, malce manj tukaj, in to za nas dodatne finančne posledice prinaša. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Pravzaprav ta amandma Nove Slovenije pa tudi amandma koalicije posega v ta 24. člen oziroma v to pravico do pogrebnine oziroma posmrtnine, ki naslavlja 34. člen. Tudi iz tega, kar je ministrica povedala, je še dodatno podkrepila potrebo po resni prevetritvi zdravstvene zakonodaje oziroma zdravstvene reforme. Vedno sem razumel, da občine za tiste, ki si ne morejo plačevati zavarovanja, plačujejo prispevek za obvezno zdravstveno zavarovanje in da iz tega sledijo tudi pravice iz tega naslova, ampak očitno ta pravica iz tega naslova ne sledi. Torej, če prav razumem, se s tem zakonom črta iz košarice pravic obveznega zdravstvenega zavarovanja pogrebnina in posmrtnina in se ju pripelje v ta zakon kot izredno denarno socialno pomoč za kritje teh pogrebnih stroškov za tiste najšibkejše, ki živijo na pragu ali pod pragom revičine. Menim, da vsak izmed ljudi, ki je s svojim delom sposoben ustvarjati sebi in svoji družini neko normalno življenje, je verjetno sposoben tudi poskrbeti zase, ko ga več ni oziroma da ga potomci dostojno pokopljejo in je res veliko vprašanje, ali sodi ta pravica v nabor ali košarico pravic iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Kar tako eno pravice ven vzeti, hkrati ne spremeniti prispevne stopnje ali se s tem ne ukvarjati, ruši ali pa zelo načenja neko logiko, da gre pri tem za neko zavarovanje. Vedno je zavarovalna premija odvisna od nabora pravic, ki jih lahko uveljavljaš in zato bi tak poseg verjetno terjal poseg še prevetritve dodatnih pravic, ki lahko nimajo nobene zveze ali pa imajo zvezo z zavarovanjem in zdravstvenim zavarovanjem. Tako imam pri tem mešane občutke tudi zaradi tega, ker mislim, da je to parcialni pristop, ki ni nujno, da gre v napačno smer, problem pa je ta, da je ta pristop opozoril na eno izmed anomalij, ki je pri nas – in verjetno ni edina –, ko govorimo o košarici pravic iz osnovnega zdravstvenega zavarovanja. Ne vem, kdaj bo ta vlada, kljub temu da je isti minister kot v prejšnji vladi, ko govorimo o zdravstvu, se lotila nekega resnega čiščenja in ne samo čiščenja, tudi posega v zdravstveno zavarovanje in ne nazadnje tudi racionalizacijo in urejanju nekih razmerij, ko govorimo o prispevkih in po drugi strani o pravicah iz teh plačanih prispevkov. Doslej smo videli samo to, da so se za nekatere kategorije prispevne stopnje dvignile, kaj malo pa je bilo v parlamentu vsaj govora o neki resni zdravstveni reformi, ker ta konkreten člen precej posega v to materijo. Zato razumem amandma Nove Slovenije, ki gre v tem smislu, češ, to je doslej bila univerzalna pravica, zdaj smo celo slišali, da ni bila, da so bili izvzeti najšibkejši iz te pravice, kar je za mene absurdno, nelogično, tudi sam prvič slišim, če je to res. Se mi pa postavlja vprašanje, zdaj, če to delamo kot neko izredno denarno socialno pomoč, bodo vsi tisti, ki bodo ob to pravico, plačevali iste prispevke kot doslej, se pravi za njih se ne bo prispevna stopnja nič znižala, kljub temu da bodo ob določeno pravico. In ta člen potem očitno ni namenjen drugemu kot krpanju luknje v zdravstveni blagajni. Nima niti vpliva na proračun, mogoče posredno, kajti razbremenjuje zdravstveno blagajno, vpliv ima pa v proračunu pri ministrstvu za socialo, ker mora dvigniti postavko za izredno denarno socialno pomoč, ker jo bo poslej ono izplačevalo. Doslej je pa izplačevala zdravstvena blagajna. Gre za pretakanje dela teh sredstev. Ob tem amandmaju želim opozoriti, da se velikokrat zgodi, ko se s takim parcialnim ukrepom dotaknemo bistveno bolj glomaznega sistema in s takšnim posegom tudi razgalimo anomalije tega nekoliko večjega sistema, ki ga imenujemo zdravstveno zavarovanje in pravice iz tega zdravstvenega zavarovanja.
Hvala lepa. Dr. Andreja Črnak Meglič, imate besedo.
Najlepša hvala, predsedujoča. No, vendarle bom začela nekoliko širše in poudarila, da je zakon, ki ga imamo pred seboj, zelo pomemben zaradi vpliva na zmanjševanje revščine pri našem prebivalstvu. Čeprav vedno znova poudarjamo, kako zelo težke so razmere, kako velik je delež tistih, ki so revni, bi rada opozorila, da je ta delež revnih zelo velik tudi v drugih bistveno bolj razvitih državah; ampak tisto, kar je za mene zelo pomembno, pa je, da je država pri zmanjševanju te revščine v okviru socialne politike zelo učinkovita. Strinjam se s tistim znanim rekom, da najboljša socialna politika je dobra gospodarska politika oziroma dobro delujoče gospodarstvo, ampak v primeru, ko pa pridemo v to situacijo, je pa pomembno, kako učinkovita je socialna politika s svojimi intervencijami. In to, kar je že gospod Vizjak omenil, naši socialni prejemki oziroma transferji so zelo dobro ciljno usmerjeni, zato se stopnja tveganja revščine zmanjša oziroma prepolovi, zato ker smo učinkoviti. In veste kaj, bolj učinkoviti smo kot druge države, ki nam jih nekateri postavljate za zgled, ena najučinkovitejših držav, to kažejo analize. Mislim, da to ni nepomembno; ni nepomembno, ko smo tako zelo kritični! Seveda pa bi si želela, da je teh ljudi, ki to potrebujejo, čim manj in da bomo ustvarili pogoje, da si bodo sami zagotavljali socialno varnost, sebi in pa tudi svoji družini. Naprej, če preidemo na višino minimalnega dohodka. Mislim da je treba poudariti: leta 2012, ko smo bili v tako globoki krizi, je vlada Boruta Pahorja minimalni dohodek, to se pravi prag, do katerega smo dodeljevali socialnovarstvene pomoči, povečala za 25 %. V času debelih krav, takrat ko smo imeli 6 % gospodarsko rast, se to ni zgodilo, zgodilo se je leta 2012. Ne dovolj, bistveno bolj bi se morali povečati glede na izračune o minimalnih življenjskih stroških, ki jih je zopet naredil IR, vendar pa tako velikega zalogaja nismo zmogli. Ampak, opozorila bi še na eno možnost in korekcijo, ki jo zakon prinaša; za tiste, ki so pa sami aktivni in si skušajo pomagati pri izhodu iz tega položaja, pa je prag, do katerega se uveljavljajo pravice višji za celih sto evrov. Mislim, da to so zelo pomembne stvari, ki so del sistema, ki je dobro naravnan. Da se vrnem nazaj na 24. člen oziroma pogrebnine in posmrtnine. Ponovila bom, pogrebnina in posmrtnina sta bili pravici, ki sta bili uvedeni ob samem začetku uveljavljanja zdravstvenega zavarovanja gospoda Bismarcka, takrat ko smo lahko brali razmere življenja delavskega razmerja v Angliji, kot jih je opisoval Engels. In seveda sta bili ti pravici zelo pomembni, da se je ljudem lahko pomagala do dostojnega pokopa. Ampak po svoji naravi pa to nista zdravstveni pravici, ampak sta globoko socialni pravici. Zato ste, verjamem, vsi prejeli tudi dopis Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki pravi, da sta to edini dve pravici, ki nista odvisni od zdravstvenega stanja upravičenca in v tem pogledu odstopata od drugih pravic iz osnovnega zdravstvenega zavarovanja. Ja, gospod Vizjak, globoko se strinjam, da mi potrebujemo temeljito prevetritev košarice pravic, pri čemer osebno mislim, da je notri kar nekaj takšnih, ki v to košarico ne sodijo. Konkretno bom omenila specializacije, raziskovanje na terciarni dejavnosti [[...]]Mislim, da to niso zavarovalniške pravice. Treba jih je urediti drugače. Pa še kaj drugega bi se našlo. Vendar pa ob interventnem zakonu, ki se je sprejemal,– interventnemu zakonu k Zakonu o zdravstvenem zavarovanju –, je bilo poudarjeno, da se v veliki meri sprejema tudi zato, ker nastaja gromozanska luknja za pokrivanje osnovnih zdravstvenih pravic. In to je bil eden izmed ukrepov v naboru tistega, kar se je z zakonom uveljavilo. Kot se spomnim, ste tudi vi v svojih stališčih, mislim vaša poslanska skupina, o tem govorili. Zdaj pa tako, ko pa ta pravica preide v sistem socialnega varstva, pa seveda obstajajo socialni kriteriji. In že v svojem uvodnem govoru sem rekla, da je to najvišji prag, za katero koli pravico, ki se uveljavlja znotraj Zakona o socialno varstvenih pravicah. To se pravi, da nekje govorimo o pragu 260 evrov ali pa pri varstvenem dodatku pa pri denarni socialni pomoči za starejše je 460 in tako naprej. In samo v temu primeru je ta prag 606 evrov, kar je prag, pod katerim živijo tisti, ki so pod pragom revščine. Zdaj bom pa rekla še nekaj, ker sta bili ti dve pravici, predvsem pravica do pogrebnine, avtomatični pravici, verjemite, da so bili bistveno višji tudi pogrebni stroški. Ta znesek so si pogrebne storitve veselo priračunavale h kalkulaciji za pogrebne storitve. Prepričana sem, da bo nekoliko več selekcije vplivalo tudi na to, da se bodo pogrebni stroški zmanjšali, ker trdim, da so v Sloveniji enormno visoki. Kar pa je za mene zelo pomembno, pa je, da še vedno velika večina ljudi, ki so bili do te pravice upravičeni prej, bo upravičena tudi poslej; in to zlasti tistim, ki si sami to težko pokrivajo. Morda še to, pravica do pogrebnine in posmrtnine je bila povezana s pravicami iz dela, iz delovnega razmerja, zato pač ljudje, ki so bili obvezno zavarovani preko občin, so bili obvezno zavarovani, do te pravice niso bili upravičeni oziroma so za pogreb morali poskrbeti s svojci, v primeru pa, da teh svojcev niso imeli, je za to poskrbela občina. Je pa res, dostikrat se strinjam, levica ne ve, kaj dela desnica in zato je toliko bolj pomembno, da ko sprejemamo ene spremembe, razmišljamo tudi o drugih. To se pa z vami zelo zelo strinjam. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želi še kdo razpravljati k tem členom? Gospod Horvat, izvolite, imate besedo.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva! Iz razprave je zaznati, da imamo kar nekaj skupnih imenovalcev. Seveda se strinjam s kolegico dr. Andrejo Črnak Meglič in tudi z mag. Vizjakom, da pogrebnina in posmrtnina pravzaprav nimata nobene zveze z zdravstvenim varstvom in zdravstvenim zavarovanjem. To je dejstvo, ampak danes je ta pravica v Zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, in sicer v 13. členu. In zdaj, če mi odhodkovno stran črtamo, se pravi izplačilo pravice, potem bi morali tudi prihodkovno, to je pa plačevanje prispevkov. Tako si mi to razlagamo in zato smo vložili amandma in ga obrazložili in ga obrazlagamo takole: Predlagani 24. člen ureja prenos ureditve pravic do pogrebnine in posmrtnine, ki sta sicer bili urejeni v Zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju v sistem pravic iz naslova socialnovarstvenih prejemkov. Gre za nesprejemljivo spremembo ureditve doslej univerzalnih pravic iz naslova obveznega zdravstvenega zavarovanja, ki ni dovolj premišljena in ni sistemska in v bistvu res gre za to, da bo ostajal denar, ker bomo to pravico prenesli, saj ne bomo ukinjali, da sem eksakten, ker jo bomo prenesli, bo ostajal denar zdravstvenemu varstvu in zdravstvenemu zavarovanju, kar v principu ni slabo, ni pa pravilno, ni pošteno. Predlagana nova ureditev bi po našem mnenju povzročala neenak položaj zavarovancev, ki so do te spremembe plačevali prispevke za obvezno zdravstveno zavarovanje, po uveljaviti te spremembe pa ne bi mogli enakovredno koristiti sredstev, zbranih v okviru tega zavarovanja, saj bi bile do pogrebnine oziroma posmrtnine upravičene le osebe, ki so upravičene do socialnovarstvenih pomoči po Zakonu o socialno varstvenih prejemkih. Torej se nabor upravičencev do te pravice krči. Globoko se seveda tudi strinjam z razpravo, kar je v zadnjem delu povedala kolegica Andreja Črnak Meglič, da natančno ne vemo, ali pa nihče ne nadzira, kaj pravzaprav s to pogrebnino in posmrtnino plačujemo. Na žalost, gotovo, vsak ima neke izkušnje, tudi sam na žalost, in sem videl, kaj se na račun oziroma na fakturo vse navede. Glejte, mi smo prebrali tudi obširno mnenje Državnega sveta. Naše stališče do obstoja Državnega sveta vi poznate in ga tukaj ne bom ponavljal, ampak dokler imamo Državni svet po ustavi določen, do takrat je treba njegovo delovanje in njegovo mnenje upoštevati tudi tukaj. Tudi Državni svet pravi: Veljavni Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju v 13. členu navaja, da obvezno zavarovanje med drugim obsega tudi pogrebnino in posmrtnino. Gre torej za pravici, ki izhajata iz obveznega zdravstvenega zavarovanja in se temu primerno pokrivata s sredstvi, zbranimi v okviru slednjega. Kljub temu da bi bilo mogoče razpravljati o vprašanju ustreznosti vključenosti pravic do pogrebnine in posmrtnine v košarico pravic, ki se krijejo iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, pa vseeno ni razloga, da bi se tako pomembna odločitev, kot je ukinitev dveh pravic, ki se krijeta iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, izvedla brez predhodnega posvetovanja z zainteresirano javnostjo in za povrh še v okviru zakona, ki se neposredno ne dotika zdravstvenega zavarovanja. Za to gre! Odločitev se namreč v prvi vrsti dotika predvsem vprašanja celovite spremembe sistema zdravstvenega zavarovanja in s tem povezanega dogovora o obsegu pravic, za katere je utemeljeno in smiselno, da jih krije obvezno zdravstveno zavarovanje. Seveda Državni svet še na dolgo razlaga, zakaj je takšna rešitev neprimerna oziroma zakaj na nek način daje podporo amandmaju Nove Slovenije. Na tej točki zaenkrat zaključim to razpravo k amandmaju k 24. členu. Ne bom pa se oglašal k razpravi o naših amandmajih k 38. členu in 40. členu, ki so dejansko na nek način logična posledica vloženega amandmaja k 24. členu novele tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Ali bi še kdo želel razpravljati? Če ne, prehajamo k 36. členu. V razpravo dajem 36. člen ter amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Ne želi. Prehajamo k 38. členu. V razpravo dajem 38. člen ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije in amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Ne želi. V razpravo dajem 39. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Gospa Romana Tomc, potem mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa za besedo. To je člen, ki ureja omejitev dedovanja v primerih, ko nek upravičenec prejme socialno pomoč od države. Za začetek bi tukaj izpostavila ključno ali strateško vprašanje, o katerem smo se že davno tega pogovarjali, pa ga nekako nismo mogli enotno rešiti. Obstaja veliko različnih pogledov na to, kako naj se ta problem rešuje. In seveda vsak ima neko svojo logiko. Gre pa za to, da poenostavljeno povem, da v primerih, ko nekdo prejme socialno pomoč od države in razpolaga z nekim premoženjem, potem ko ta oseba, ki je socialno pomoč dobivala, umre, je država upravičena, da poseže po njegovem premoženju in se na ta način izplača. To se pravi, dobi povrnjen tisti znesek, ki ga je dajala v obliki socialne pomoči. Gre seveda za različne vrste izdatkov, ki jih država namenja, jaz uporabljam, ker jih je preveč, enega samega pod enim imenom socialna pomoč. Skratka, gre sedaj za vprašanje, ali je država resnično upravičena do tega, da od nekoga, ki mu je nekoč, ker je bil v slabi ekonomski situaciji, nekaj dala, to zahteva nazaj. In strinjamo se lahko tudi s tistimi, ki pravijo: "Ja, to je pravično." Prav. Ampak po drugi strani moramo biti enako pravični in enakopravni do vseh. Država v mnogo primerih posameznikom, pa ne samo posameznikom, ampak tudi, recimo, podjetjem namenja neka sredstva in jim pomaga takrat, kadar so sami šibki. Recimo, država daje tudi številne subvencije podjetjem, ki se znajdejo v nekem težkem položaju in jim nameni neka sredstva. Ta podjetja se na podlagi prejetih sredstev potem nekako skopljejo iz težav in zaživijo, ustvarjajo dobiček. Vprašajmo se, ali država v teh primerih tudi zahteva denar nazaj. Še en primer. Recimo, nekdo dobi državno štipendijo. Zakaj jo dobi? Zaradi tega, ker je njegov ekonomski položaj ali ekonomski položaj družine šibek in mu država s tem pomaga, da mu neka sredstva. Potem pa ta oseba doštudira, se zaposli, recimo, postane zdravnik, čez čas zasluži visoko plačo. Bom razložila, spoštovana ministrica, to teorijo naprej. Ali država tudi v tem primeru, ko on enkrat razpolaga z visokim dohodkom in velikimi sredstvi, zahteva ta denar nazaj? Ne! V tem primeru, ko pa dodeli, recimo, varstveni dodatek, pa zahteva ta denar nazaj, če ta oseba, ki jo sicer več ni, ampak njeni dediči razpolagajo z njenim premoženjem. Zakaj različna obravnava? Enako imamo, recimo, pri izjemnih pokojninah. Pa ne bom posegala v tisto področje, ki vas najbolj boli, ampak v izjemne pokojnine, ki niso borčevske pokojnine. V tem primeru je pokojnina sestavljena iz dveh delov: iz tistega dela, za kar so bili plačani prispevki, in iz nekega drugega dela, ki je neko darilo države za izjemni prispevek. Ko ta oseba umre, ne glede na premoženjsko stanje dedičev, ne glede na to, ali je ta oseba razpolagala s hišo ali ni razpolagala, in bodo to dedovali, država ne zahteva nič nazaj – samo v tem izjemnem primeru. Zakaj ravno v teh najbolj kritičnih situacijah, takrat, ko imajo ljudje najmanj? Zdi se mi, da je ta ureditev nepravična. Če bi bila pravično urejena, za vse enako, potem bi bila razumljiva. Tako pa ni. Zato predlagamo amandma, ki bi nekoliko ustrezneje uredil to področje, katerega izvirni greh se sicer nahaja v Zakonu o dedovanju in ne v teh socialnovarstvenih zakonih. In sicer, naš amandma gre v smer, ko zelo natančno določa, da v primerih, ko so dediči tudi sami socialni problemi oziroma ne razpolagajo z nekim premoženjem, država ni upravičena od njih zahtevati ničesar nazaj. Kajti sedanja določba Zakona o dedovanju ni tako zelo eksplicitna in dopušča možnost, da se država odloči ali pa ne odloči, da bo izterjala svojo pravico. Merila in kriteriji pa niso jasno določeni. Skratka, menimo, da bo ta naš amandma pripomogel k temu, da se bo to področje ustrezneje uredilo. Me pa zanima, če mi lahko ministrstvo postreže s podatki, kajti ta možnost je bila do sedaj že mogoča, v koliko primerih do sedaj, ko je to že dopuščeno, pa je država izkoristila to svojo pravico, in koliko denarja oziroma koliko upravičenj je na ta način dobila nazaj. To se mi zdi zelo pomemben podatek, da se sploh vemo odločiti, ali govorimo o nečem, česar se v praksi sploh ne izvaja, in tu po nepotrebnem kompliciramo zakon. Kajti ministrstvo je zdaj tu našlo neko vmesno rešitev, kjer bo država sicer imela pravico zahtevati svoja sredstva nazaj, vendar ne v celoti, ena tretjina nekako bo puščena ob strani. Mislim, da je na tem mestu dejansko prišlo do nekih novih zapletov, ovir, nekdo bo moral spet voditi neke evidence. Skratka, sprašujem ministrstvo, ali se ta določba v zakonu, zdaj veljavna, sploh izvaja, na kakšen način in kakšni so bili učinki tega. In potem se bomo seveda bolje vedeli odločiti tudi naprej.
Hvala lepa. Še mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Verjamem, spoštovana podpredsednica, da mi boste dovolili še eno misel o prejšnjem členu. Namreč, pogrebnine in posmrtnine so zdaj izredna denarna socialna pomoč. Po statistiki umre Slovencev približno 20 tisoč na leto, mogoče kakšnih tisoč manj. Mislim, da jih bo približno polovica upravičenih do tega na podlagi teh kriterijev, kar pomeni 10 tisoč novih upravnih postopkov. Drugače si ne znam razložiti, kako boste to dodelili brez postopka, ker se seveda ugotavlja dohodkovni cenzus tega posameznika. To je ena stvar, ampak k tem členu. Poglejte, ko smo prebrali Zakon o dedovanju, je Zakon o dedovanju dopustil možnost, da se oprosti vračila – tam notri piše besedica "lahko",– dopusti možnost, da se lahko torej oprosti plačila nekdo oziroma te povrnitve pravic tisti, ki je tudi sam v nezavidljivi socialni poziciji oziroma je upravičen do socialnih transferjev. To se pravi, doslej do uveljavitve tega, kar vi predlagate, ni bilo treba vrniti teh socialnih transferjev dedičem, ki so tudi sami socialni problem. Piše "lahko". To se pravi, to je bila neka diskrecija, nekdo je o tem odločal; kar pomeni, da s to ureditvijo sedaj zaostrujete pogoje. S to ureditvijo sedaj zaostrujete pogoje in poslej bodo dediči, tudi če so sami upravičenci do socialnih transferjev, do določene višine prizadeti s tem, kar je njihov prednik, za katerim se deduje, imel teh socialnih transferjev nad eno leto. Skratka, tukaj se pogoji zaostrujejo, ne da se rahljajo. Zaostrujejo. Spoštovani, sploh si ne znam predstavljati, da če neka družina, ki so upravičeni do denarne socialne pomoči, če ta družina izgubi starša, ki je bil tudi dolgoletni prejemnik denarne socialne pomoči, da mora ta družina sedaj vrniti oziroma da se država usede na del premoženja tega zapustnika. To je, mislim, nesmiselno in tudi bo povzročilo več težav kot pa rešitev. Namreč, država ne bo iz tistega premoženja dobila nič, če pa bo kaj hotela, bo pa še povzročila dodatne socialne probleme, ki jih bo nekdo zopet moral reševati – ali država ali pa občina. Zato predlagamo, spoštovani, amandma, s katerim želimo enostavno doseči, da država ne uveljavlja tega dedovanja po umrlem, ki je bil prejemnik socialnih transferjev, če so dediči upravičeni do, recimo, denarne socialne pomoči oziroma do teh transferjev. Kajti če so dediči sami socialni problem, je povsem nesmiselno, da se država usede na premoženje umrlega, ki je bil upravičen do denarne socialne pomoči. To je ena stvar. Druga stvar je, zelo nelogično se mi zdi, da ste dali tam eno leto, in sicer da se do enega leta ne deduje, po enem letu prejemanja pa. Mislil bi, da je prej obratno, kajti problem so tisti dolgotrajni odvisniki od socialnih transferjev, ki so relativno nezaposljivi, so skratka socialni problem, jih ne morete zaposliti, so verjetno trajno nezaposljivi, in seveda so dohodkovno verjetno tudi izredno šibki. Se pravi, tisti so podvrženi tem novih restrikcijam, vsi tisti, ki pa to kratkotrajno prejemajo, pa ne. Prej bi rekel, da tisti, ki kratkotrajno prejemajo, ki so delazmožni torej, in ni problem, da se jim država usede tudi na premoženje oziroma da to vrnejo, da bi tisti pač to vrnili oziroma tisti, ki so pa dolgotrajno, pa ne. To bi bilo logično zame, ne pa obratno, da tisti, ki kratkotrajno, so oproščeni, dolgotrajno pa ne. Tu se mi zdi, da povzročate dodatno restrikcijo. Ta amandma je za Slovensko demokratsko stranko zelo pomembno in bo odvisno verjetno tudi naše glasovanje o celem zakonu, kajti prosim vas res, da razmislite o tej rešitvi, ki jo predlagamo, da ne bi dodatno poglabljali socialnih stisk in tenzij v takšnih družinah, kjer so seveda ti socialni transferji pravilo, ne pa izjema.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala. Bom začela pri koncu. Hvala SDS za ta amandma, ki ga je vložil; v bistvu za skrb do tistih, ki so prejemniki. Vaš amandma pravi, da tisti, ki so prejemniki po predpisu o socialnem varstvu oziroma so upravičeni do socialnovarstvenih pravic v skladu s predpisom o socialnem varstvu; torej ti ljudje, če bi dedovali od prejšnjih prejemnikov denarne socialne pomoči, ali varstvenega dodatka, ali so bili upravičeni do doplačila k socialnovarstvenim storitvam, ne bi bilo premoženje teh predmet zaznambe oziroma država ne bi zahtevala povračila vloženih sredstev, če tako rečemo. Lahko vam zagotovim, da je to že zdaj tako, ampak če pa vaš predlog amandmaja sprejmemo, pa to dejansko glede na obstoječi Zakon o dedovanju pomeni ožje. Namreč, Zakon o dedovanju, ki se tukaj sklicuje, in velja že kar nekaj časa v naši državi, pravi, da se država lahko odpove povračilu teh sredstev, če so zapustnikovi dediči, njegov zakonec ali njegov otroci, potrebni pomoči. In je dejansko to širše in se lahko jemlje in tudi določi višji cenzus in se pušča diskrecijska pravica centrom za socialno delo. Tako kot ste vi amandma zapisali, dejansko pomeni omejitev glede na obstoječe stanje v Zakonu o dedovanju. Tako verjamem, da boste lahko, kljub temu da koalicija verjetno ne bo podprla vašega amandmaja, vseeno podprli zakon, ker je to zagotovljeno. Noben prejemnik denarne socialne pomoči ali varstvenega dodatka ni – torej, da je tudi zapustnik upravičen do teh prejemkov – ni nikoli vračal česar koli tej državi ali občini. Zdaj pa, če grem malce bolj sistemsko, nekaj odgovorov verjetno, ker je bilo vprašanje o pravičnosti v sistemu in je bila primerjava denarne socialne pomoči in državne štipendije ali so se morda celo izjemne pokojnine primerjale in je bilo izpostavljeno vprašanje vračil. Sistemi socialne pomoči so v teoriji, če želite sistem "last reseta", torej najprej znotraj sistema socialne varnosti poznamo sistem socialnega zavarovanja, to so pravice, za katere po navadi plačujemo prispevke od dela in so tudi vezane glede na višino prispevkov, potem imamo pa sisteme socialne pomoči, kjer država vedno, če primerjamo kateri koli sistem v Evropi, namenja tistim, ki si ne morejo na drugačen način pomagati. Torej, tudi ko družina ne more več pomagati, tudi ko posameznik ni ravnal po svoji krivdi za to, da nima sredstev. Po navadi je pri teh pravicah država najbolj stroga. In prav to odločitev, ker namreč v Sloveniji nimamo to dve leti uveljavljeno, da se izplačuje oziroma da gre za zaznambo nepremičnine in v prepoved dedovanja v celoti. To je v veljavi od leta 1976 in je bila dvakrat tudi presoja Ustavnega sodišča in je Ustavno sodišče tudi v teh obrazložitvah večkrat zapisalo, da je to na način pravično in ustavno nesporno, da država zagotovi, če seveda daje pomoč. Ker morate se zavedati, da v nekaterih državah posamezniki, ki imajo nepremičnino, sploh niso upravičeni do teh pravic, ker se jemlje, da imajo premoženje, s katerim si lahko zagotovijo svojo materialno varnost. Torej, tukaj smo rekli, da tistemu, ki ima nepremičnino, dopuščamo, da ima to nepremičnino, ne želimo, da jo proda, ne silimo ga k temu. Vsekakor pa potem, ko on umre, je pa prav, da njegovi dediči, če niso zaradi različnih razlogov ali želeli ali mogli pomagati pri njegovemu preživljanju – ker ne smemo pozabiti, da imamo v našem sistemu vzpostavljeno, da smo starši dolžni za otroke skrbeti ne samo do osemnajstega leta, kot je v večini skandinavskih držav, ampak do konca šolanja, to je večinoma tudi do konca šestindvajsetega leta. Zato imamo v drugi zakonodaji, tej tukaj, pa napisano, da smo otroci dolžni poskrbeti za svoje starše. In to je nekako del sistema socialne države v tem in tukaj gre, če otroci niso zmogli, ne bom govorila, ne želeli poskrbeti za svoje starše, potem je prav, da če gre za nepremičnino ali premoženje večje vrednosti, ki se potem, ko ga zapustnik zapusti in ti dediči niso potrebni pomoči, samo v tem primeru država zahteva vračilo del tega prejetega. Ta zakon je sedaj pripeljal v to, da ni celotno vračilo pridobljene pravice, pri varstvenem dodatku je to dve tretjine pomoči. Pri vprašanju denarne socialne pomoči smo šli korak dlje in smo rekli, da če prejemaš izredno denarno socialno pomoč, je ne vračaš, ker so izjemne okoliščine. Pri denarno socialni pomoči smo rekli za 12 mesecev. Zakaj za 12 mesecev? Tukaj je bilo izrečeno, da je to slabo, da tistim, ki kratko prejemajo [[…]]Dejstvo je, da je denarna socialna pomoč, tudi če pogledate Zakon o socialnem varstvu, ki definira, je kratkotrajna pravica, ki je namenjena za premostitev materialne stiske posameznika in edino varstveni dodatek je tak, ki se da na koncu ljudem, ko vemo, da niso več zmožni za delo ali zaradi starosti ali zaradi invalidnosti. Torej, edino tu gre za dolgotrajni prejemek. Medtem ko denarna socialna pomoč bi morala biti v sistemu kratkotrajni prejemek in država, to je naša dolžnost, mora narediti več, da bi programe – tukaj je gospodarstvo, vsekakor se strinjam –, potrebno je pa tudi razviti programe socialne aktivacije, da te ljudi, pri katerih po navadi gre za, kot rečemo, multidimenzionalne probleme, torej nima samo problem nezaposljivosti kot take, ampak je velikokrat pri dolgotrajnih prejemnikih tudi problem odvisnosti in druge zdravstvene težave, tako da je treba k temu na drugačen način pristopiti. V osnovi, tudi če pogledate, koliko dajemo pomoči, poskušamo spodbujati tiste, ki opravljajo določeno delo, tudi s tem zakonom, sedaj tistim prejemnikom denarne socialne pomoči, ki prostovoljno delajo, tistim, ki delajo v nevladnih organizacijah ali celo sprejmejo prostovoljno pripravništvo, jim dodajamo dodatek za aktivnost prav zaradi tega, da naredimo vse v sistemu, da spodbujamo tiste, ki želijo delati oziroma opravljajo neke vrste dela, ne zaposlitev, da se jim to pozna tudi pri denarno socialni pomoči. To je tudi povezava z evropskim konceptom, v angleščini se reče making work pay, torej da narediš to, da se mora delo izplačati. S tem je seveda vse to povezano, da daš pravico; daljše je to prejemanje, bolj je upravičena zaznamba nepremičnine. Zopet moramo biti tukaj dovolj natančni in reči, da v tem predlogu oddaljimo časovnico, kdaj se to posamezniku zgodi in zgodi se samo tistemu, ki prejema denarno socialno pomoč in jo je v zadnjih 24 mesecih več kot osemnajstkrat prejel, in to samo, če ima stanovanje nad primerno velikostjo, in samo, če se on strinja, se mu da ta zaznamba. Torej, v sistemu je veliko čejev in vedno se mora posameznik strinjati, ima možnost, da svoje stanovanje, ki je večje, tudi proda in si na ta način zagotovi svojo materialno varnost. Vsekakor je diskusija o pravičnosti sistema dobrodošla in tudi verjetno ob tej krizi, s katero se naša država sooča z njo, bo verjetno potrebna tudi v Državnem zboru, najprej na matičnemu odboru, razprava o tem, kako vidimo vlogo države blaginje, vlogo javnega sektorja pri zagotavljanju različnih storitev. Bi pa želeli državljanom večji občutek za vlogo države na tem področju tako spodbujati, da bomo tudi naredili, da bo vsak državljan in državljanka dobili enkrat letno poročilo o tem, do koliko pravic oziroma koliko materialnih sredstev so pridobili s tega naslova, ker se mi zdi, da prevelikokrat jemljemo pravice kot samoumevne. Če povzamem. Verjamem, da če SDS nasprotuje zgolj zaradi tega, da res ni razloga. Dikcija Zakona o dedovanju, pravniki so tukaj tisti, ki rečejo, vam zagotavljajo, da je trenutno širša. Če bi sprejeli vaš amandma, bi se zožila in ne bi dosegli cilj, kot ste ga izpostavili. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospa Romana Tomc, izvolite. Replika.
Hvala lepa. Ministrico bi samo prosila še enkrat, če mi lahko odgovori na vprašanje o podatkih iz prakse, kako je država to pravico do zdaj uveljavljala. Kajti, kot pravite, je že dolgo let v veljavi ta člen Zakona o dedovanju, ki državi to omogoča, da bi se lahko vedeli bolje odločati. Hvala tudi za vaše pojasnilo v zvezi s to teorijo sistemov socialne varnosti, ampak moja poanta ni bila v tem. Moja poanta je bila v tem, da država na različnih koncih različnim ljudem, podjetjem pomaga, kadar so v krizi. Pomaga jim brez tega, da bi kdor koli kadar koli vplačeval kakšne prispevke in bil iz naslova vplačanih prispevkov pač upravičen, da dobi neko pomoč, nek denarni znesek. Vendar v teh primerih, ko ravna država pravzaprav enako, daje neka javna sredstva, za katera je dolžna skrbeti, da se porabljajo ekonomično, racionalno, v teh primerih ne zahteva vračil nazaj. Zahteva pa jih v teh najbolj problematičnih primerih, ko gre za ljudi, ki so pravzaprav na socialnem dnu. Če lahko zaključim s svojim osebnim stališčem do tega. Mislim, da bi morala biti meja za to, kdaj lahko posameznik pridobi socialno pomoč ali kakšno pravico iz tega naslova, postavljena ustrezno visoko. Če nekdo razpolaga z nekim premoženjem, avtom, hišo, ne vem čem, večje vrednosti, vem, da so tukaj tudi ponderji, ampak moral bi biti nek mehanizem, ki bi zagotovil, da dobijo katere koli vrste socialno pomoč samo tisti, ki so do nje resnično upravičeni. Ko pa enkrat država sprejme to odločitev in nekomu nekaj da, potem pa naj na ta denar pozabi. Kajti, z izterjavo in z vračilom teh sredstev mislim, po moji oceni, je veliko več stroškov in veliko več dela, kot je potem dejansko tudi koristi. Zato, ministrica, vas sprašujem: Koliko dejansko je od takega člena, kot je tu v Zakonu o dedovanju in ki ga povzema socialna zakonodaja, res koristi?
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Se opravičujem, prej sem pozabila na ta odgovor. Do sedaj je šlo predvsem za vračilo doplačil k socialno varstvenim storitvam, kjer so v bistvu upravičenci občine in občine to večino časa že počno. Mi podatkov, koliko so iz tega izterjali, seveda, nimamo. Je pa dejstvo, da po uvedbi nove socialne zakonodaje ni bilo sistema, kjer bi tudi za varstveni dodatek in denarno socialno pomoč imeli povezavo na baze podatkov upravne enote. V mesecu decembru bo zagotovljena ta povezanost med upravnimi enotami in centri za socialno delo. Torej, v primeru, ko bo nekdo umrl, se bo tudi vedelo, ali je bil prejemnik varstvenega dodatka ali denarne socialne pomoči. V tem primeru bomo od sedaj naprej teh sredstev imeli verjetno več, koliko, vam lahko kasneje, drugo leto dam podatek. Je pa vsekakor tudi razmislek na ministrstvu, kaj bi s temi sredstvi, ne glede na to – sredstva so sredstva, je pa tudi včasih kakšna nepremičnina. Za te nepremičnine bo treba skrbeti in se hkrati tudi vprašati, na kakšen način jo bomo dali skupnosti nazaj, torej državljanom in državljankam. Tukaj razmišljamo, v povezavi s socialnim podjetništvom, da bomo tudi občinam dajali možnost, da bodo ljudje to aktivirali. Delamo tudi na tem področju. Vsekakor je pa cilj, da se tisto, kar se pobere, seveda zaradi namena, kar se pobere tam, kjer se lahko pobere, da ljudem nazaj.
Hvala lepa. Še dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa. Ko govorimo o socialni državi, je sestavljena iz treh ključnih elementov: socialnih pravic, običajno so povezane s sistemom zavarovanja ali davki, gre za drugačen princip pri dodeljevanju, in socialnih pomoči in tretji element so socialno varstvo, socialni servisi. Tako kot je ministrica že omenila, je najstrožje merilo pri dodeljevanju vedno povezano s socialnimi pravicami, in sicer je kriterij za dodeljevanje vedno dohodek. Se pravi, means testing, kot temu pravimo. In Slovenija v tem ni prav nobena izjema. Ko govorite o dedovanju, bi rada opozorila, da v tem primeru Slovenija ne predstavlja unicuma v Evropi, ampak v primeru, da se te oblike pomoči dodeljujejo in dosežejo neko višino, obremenjujejo tudi zapuščino. Lahko vam povem, da gre tukaj za Avstrijo, da gre tukaj za Francijo, da gre tukaj za Nemčijo in še kaj bi se našlo. Seveda, vse je pogojeno od razmer, v katerih živimo. V našem primeru smo se odločili za precejšen odstop od začetnega, precej strogega merila, ki je bil povezan s tem, da se v vsakem primeru vrača. Osnovni princip, da človek zaide trenutno v težko situacijo, je upoštevan na način, da če je to trenutno stanje, da se mu to v določenem obdobju v celoti odpiše od tega, kar mora vračati. Seveda, če pa gre za daljše obdobje, in ta človek ima neko imovino, ki jo bodo podedovali njegovi dediči, pa je logika popolnoma drugačna. Država – oziroma mi vsi skupaj, tudi tisti z minimalnimi dohodki, plačujemo za to, da lahko on živi kolikor toliko človeka dostojno življenje, dedujejo pa samo njegovi dediči. Potem bi stvar lahko obratno naredili in bi rekli, O. K., njegovi dediči naj najprej poskrbijo zanj, šele potem vstopi država. To pa je tisti najbolj strogi t. i. rezidualni model socialne države, ki smo ga poznali oziroma kot v strogi obliki ni nikjer več, to je v anglosaškem modelu ali pa to je nekaj, kar se je pred 20. stoletjem striktno uveljavljalo. To pa je ta princip subsidiarnosti, ki se uveljavlja, pri nas se ga tako daleč ne izpelje. Tako da, ko presojamo – vem, da so vse te stvari nekako težko razumljive, zlasti v slovenskem konceptu pojmovanja lastnine, ampak vendar moramo biti pravični in upoštevati nek določen kontekst, zgodovinski razvoj in tudi primerjalno, kar se dogaja drugje. Mislim, da to, kar je storjeno s tem zakonom, s temi novimi olajšavami oziroma odpustki, je narejen velik korak v smeri tega, da je ta sistem veliko bolj sprejemljiv. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še mag. Majda Potrata in potem še gospa Romana Tomc.
Hvala lepa. Gospa ministrica, morebiti bi lahko odgovorili še na tisti del utemeljitve, ki jo je povedala gospa Tomc. Ko je primerjala vračilo ali obveznosti zapustnikov do poplačila iz dediščine, je gospa Tomc to utemeljevala tudi s primerjavo z izrednimi pokojninami, bom rekla. Namreč, v čem vidim problem? Če govorimo o izrednih pokojninah za izredne umetniške dosežke ali športne dosežke, saj verjetno ste mislili na te, se ne spomnim, da bi zdaj po novem nove upravičence določali. To je bil pogosto predmet velikih diskusij, ampak ne znam si predstavljati, da bi nekdo, ki je kot dobitnik Prešernove nagrade upravičen do nekega dodatka pri pokojnini, se znašel v situaciji, ko bi njegovi zapustniki ta del, ki mu ga je država priznala kot zasluge za izjemne dosežke, da bi njegovi zapustniki morali ta del vračati. Potem bi se verjetno vsak, ki bi mu pripadal tak del, temu raje odrekel, kot pa da bi naložil to breme svojim dedičem, svojim potomcem. Tu imamo zdaj tudi žive primere ali pa bi rekla takšne nove primere, ko posamezniki opozarjajo na to, da bi bilo posebne dosežke treba kako drugače v sistem spraviti, športniki so zadnje čase tudi bili zelo aktivni, ko so nek sistem rentništva hoteli vpeljati. Mislim, da gre za neprimerljive stvari, to ni socialni transfer, ampak je oblika materialne nadomestila kot priznanje za to, da je nekdo za to državo dragocen človek, ki je nekaj v svojem življenju pomembnega dosegel. Tu se mi zdi, da ta argumentacija šepa. To je seveda moja razlaga. To je izrazita individualna pravica in vprašanje je, kako se prenaša naprej, ko govorimo o vdovski ali vdovčevi pokojnini, in so dolžne druge določbe. Zdi se mi, da pri tem, pri vknjiženju na nepremičnino na zapustnikovo dolžnost povračanja, pa so verjetno vprašljive utemeljitve. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospa Romana Tomc.
Pa bom tukaj začela na koncu, z individualno pravico. Res je; ampak, zakaj potem to individualno pravico dediči dedujejo? To pa je narobe! In na tem področju bi morali narediti še marsikaj. Če je nekdo dobil neko pravico zaradi svojih zaslug, kakršnih koli že izjemnih dosežkov na področju športa, kulture ali pa kje drugje, recimo v kakšnih vojnah, potem je s tistim dnem, ko ta oseba umre, te individualne pravice konec. Ampak v našem sistemu temu ni tako. Tudi to pravico dedujejo dediči. Jaz sem želela opozoriti samo na to, da država v mnogo primerih posameznikom, ki so v težki situaciji, podjetjem, ki so v težki situaciji, komur koli pomaga, da jim sredstva, in potem, ko si ta posameznik zagotovi boljši ekonomski položaj, teh sredstev ne zahteva nazaj. Ne zahteva! V teh primerih, ki jih pa danes po tem zakonu obravnavamo, je pa to drugače. V teh primerih jih pa zahteva. In moj princip je, da bi moral biti sistem za vse enak. Samo to! Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Soglašam s tem, kar je bilo rečeno. Verjetno je to vračilo povezano tudi z neko preventivo pred zlorabami, češ, če nekdo ve, da bo moral to vrniti, ga to odvrača od zlorab. Ampak mislim, da je potem na mestu, da ga res posejemo vsepovsod, kjer koli določamo kakšno pravico oziroma moč posameznih – vsepovsod je možnost zlorab in prav je, da je ta varovalka tudi tam. Mislim, da je na to bilo dobro opozoriti, da imamu tu dvojna merila. Pravzaprav še celo se mi zdi, da pri teh, ki so upravičeni do teh najbolj elementarnih socialnih pravic, da smo tukaj relativno restriktivni, nekje drugje pa, ko se dodelujejo državna sredstva, pa malo manj. Tako se mi zdi, da bi veljalo tudi na ministrstvu razmisliti o nekem podobnem vzorcu tudi v drugih primerih. Ampak oglašam se glede na intervencijo ministrice na začetku, ko je želela povedati, da mi v Slovenski demokratski stranki z amandmajem k 39. členu nekoliko omejujemo pravice, ki sledijo iz Zakona o dedovanju, ker ni res. Mi samo preprečujemo, da bi se lahko uveljavil pri teh, ki uveljavljajo denarne socialne pomoči, varstveni dodatek oziroma oprostitev plačil socialnovarstvenih storitev, da bi se tu diskrecija razveljavila. Namreč, če pogledate, kako je formuliran ta odstavek, pravi, da mi ne omejujemo možnosti in ta dva člena, 128, in 129. člen Zakon o dedovanju, kljub temu še veljata. Vendar diskrecije pa ni, to se pravi, ni tega, lahko v primeru, kadar je dedič upravičen do denarne socialne pomoči oziroma teh, pa nikakor ne more država uveljavljati svoje pravice kot dedič oziroma na delu zapustnikovega premoženja. Tako mi beremo ta amandma. Zelo podobno bi ga lahko brali, kot če bi v Zakonu o dedovanju črtali besedico "lahko". Tako to ni res. Pravzaprav sploh ne vem in tu vas morebiti prosim za razlago, sploh ne vem, kako se je v Zakonu o dedovanju znašal ta besedica "lahko". Namreč v Zakonu o dedovanju piše: "Republika Slovenija ali občina iz proračuna, iz katerega se financira pomoč zapustniku, v skladu s predpisi o socialnem varstvu, se lahko do konca zapuščinske obravnave odpove pravici do povračila te pomoči, če so zapustnikovi dediči, njegov zakonec ali njegovi otroci, ki so sami potrebni pomoči. To se pravi, lahko ja, lahko pa tudi ne. Se prvi, ne vem, kdo o tem odloča – sodišče, center za socialno delo? V enem primeru se lahko država usede na zapustnikovo premoženje pri dedičih, ki so socialni problem, pri nekaterih pa ne. Verjetno je to veljalo takrat, kadar ni bilo tako, kako bi rekel, eksaktno dodeljene pravice; kadar je bila ta pravica do socialne pomoči stvar neke diskrecije centrov ali pa večje mehkobe tam nekaterih zaposlenih na centrih za socialno,delo in potem je lahko nekdo še tukaj kaj arbitriral, ampak zdaj, ko pa nekdo je upravičen ali ni po vnaprej znanih kriterijih, pa menim, da je prav, da se pri tistih, ki so kot dediči sami socialni problem, da se pri tistih državah ne usede na zapustnikovo premoženje, če je bil zapustnik tudi prejemnik socialnih pomoči po teh predpisih. Če tako beremo, potem je ta amandma na mestu in mislim, da je tudi zelo jasno napisan.
Hvala lepa. Izvolite, gospa ministrica.
Poskušam, da me s strani pravnikov podučijo, ker sama nisem pravnica, ampak gospod Vizjak, če bi želeli tako, kot zdaj razlagate, da bi bilo, morate malce drugače zapisati svoj amandma. Namreč, morali bi potem tako napisati, da se dedovanje premoženja zapustnika iz prvega, drugega in tretjega odstavka, ne omeji ne glede na določbe 128. in 129. člena, da bi lahko to dosegli, kar pravite, da bi želeli doseči. Jaz vam pa pravim, mislim, pravniki mi pojasnjujejo, da ta beseda "lahko", ki jo vi drugače razumete, pravi, da se država v teh primerih, ko je posameznik zapustnik potreben pomoči, lahko odpove, ker v drugih primerih se ne sme odpovedati. In ta besedica torej ni tisto, kar vi pravite, diskrecija v osnovi, ampak da ima država sploh možnost, da se temu odpove. Tako glede tega ne morem nič več reči. Se strinjam s tem, kar vi želite s tem amandmajem, samo glede na pravnike, kar mi pojasnjujejo, ni to zdaj, da bi obstoječi sistem tega ne dopuščal oziroma da bi to bilo drugače urejeno in če bi sprejeli tako, kot sedaj vi pravite, da bi to dejansko pomenilo za ljudi slabše zaradi tega, ker bi samo za tiste, ki bi bili prejemniki otroci, prejemniki DSP in varstvenega dodatka, bi bili do tega, da se država odpove, upravičeni, medtem ko tukaj v Zakonu o dedovanju pa je širše, ko govori, da so potrebni pomoči in tukaj morda ta diskrecija na to. Poglejte, tukaj je pač stvar pravnikov in tudi izvajanje tega zakona, tako da vam več kot to že težko pojasnim.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da je to seveda zakon, ki ga po navadi pravniki lahko berejo tako in drugače, ker ta amandma je tudi pravnik napisal, mimogrede. Ampak apeliram na zdravo kmečko pamet, ko beremo ta amandma, in zdrava kmečka pamet pravi sledeče: "Dedovanje premoženja zapustnika iz prvega, drugega, tretjega odstavka se ne omeji glede na določbe 128. in 129. člena." Se ne omeji na te, ki so sami prejemniki. Ampak v tem 128. in 129. členu so pa omejitve, ki govorijo tudi o tej besedici "lahko". To se pravi, v teh primerih absolutno ni možno uveljavljati dedovanja, če so dediči socialni problem. To smo mi želeli in to smo tudi zapisali in tako je! Spoštovana, sam sem elektrotehnik oziroma tehnične stroke, zdaj jaz to berem tako, kot smo zapisali, ne tako, kot bi kdo rad videl, da smo napisali. In mnogi pravniki to berejo tako, kot bi oni radi, da je napisano, ampak to je napisalo tako črno na belem, kot sem vam prebral.
Hvala lepa. Zdaj pa res, gospod Srečko Meh, izvolite.
Morda še nekaj z vidika občin. Tudi občine so v tem primeru tiste, ki morajo dosledno spoštovati zakon na tem področju. Gre seveda za lokalno skupnost, v kateri živim, kjer smo dosledno se usedli prav na vsako premoženje, če lahko tako rečem. O tem premoženju smo se potem v zapuščinski razpravi skupaj z dediči dogovarjali in to naredili, tako da smo to definitivno delali čisto pri vsakem. Problem pa nastane v tistem trenutku, ko se občan vseli oziroma gre v dom, v neko institucijo in si izbere najdražjo institucijo, zato ker jo plača lokalna skupnost, pa nima nobenega premoženja. V tem primeru so tisti, ki imajo premoženje in ki sami plačujejo, izbirajo usluge v cenejših domovih in ustanovah, medtem ko tisti, ki jim vse plača občina, pa v najdražjih ustanovah. Zato se mi zdi, da bi tu moral biti nek kriterij, s katerim bi omogočili, da ni res, da si lahko nekdo izbere svojo sobo, balkon, televizor, hladilnik in podobno in vse to plača lokalna skupnost. Medtem ko tisti, ki si plača sam, vsega tega ne more in je pogosto tudi v sobi z več stanovalci, zato ker tega denarja nima. V primerih pa, kjer so dediči bili sami socialno ogroženi, pa so imeli premoženje in bi s prodajo njihovega premoženja ogrozili tiste, ki tam živijo, in bi postali socialni problemi, smo se pogosto odločali tako, da se nismo usedli na to premoženje, če lahko dobesedno tako rečemo, razen v primeru, če bi se to prodajalo, ker bi sicer imeli še večje probleme, kot smo jih imeli. Tako bi kazalo to dogovoriti tudi z občinami, ker tudi v občinah imajo probleme pri tem, ko poravnavajo stroške. In tega pravzaprav ni malo, tega je veliko, in ta problem bi morda samo z vidika lokalne skupnosti želel osvetliti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, v svojem nastopu in tudi pri obrazložitvi tega amandmaja sem bil zelo dobronameren in konstruktiven. Če mi vračate z enako mero, skratka, če idejo podpirate, imate težave s pravno formulacijo, potem je rešitev čisto preprosta – podprimo ta amandma, ki je edini k 39. členu, kar pomeni, da je člen za tretje branje odprt, in lahko s preformulacijo ustrezno stvar popravimo, da bomo enako brali. Ker jaz sem razumel, da vi razumete intenco, ki jo želimo s tem amandmajem sporočiti in s tem tudi na nek način bolj jasno definirati tisto možnost, ki je v 128. in 129. členu Zakona o dedovanju. Kajti menim, da tisti zapis v Zakonu o dedovanju ne ustreza več sodobni socialni zakonodaji. Je preohlapen, nedefinirano napisan in je res stvar stotih tolmačenj. Če želimo to rešitev najti, torej, da absolutno ne posegamo v dedovanje zapustnika, ki je prejemal socialno pomoč, če so dediči tudi upravičeni do socialne pomoči, kar pomeni, da so šli skozi vso selekcijo, ki je pri tem potrebna. Mislim, da je to pravzaprav res relativno malo, kar pričakujemo. In vas res prosim, da uporabite svoj vpliv v koaliciji, da ta amandma podpre, in bomo potem zelo lahko našli še boljšo formulacijo, če ta po vaši oceni ni v redu.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Če ne, zaključujem razpravo. Mislim, da je bil to tudi zadnji amandma. Je bilo že prej v razpravi, mi sporočajo, tako da v bistvu zaključujemo razpravo o tej točki. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2.A točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA – PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O MATIČNI EVIDENCI ZAVAROVANCEV IN UŽIVALCEV PRAVIC IZ OBVEZNEGA POKOJNINSKEGA IN INVALIDSKEGA ZAVAROVANJA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 46 poslank in poslancev s prvopodpisanim Matjažem Hanom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, predvidevam ministrici dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Poslanke in poslanci! Ta zakon, ki je pred vami, pa usklajuje predvsem določbe o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja z določbami novosprejetega in uveljavljenega Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je bil sprejet v decembru 2012. Peti odstavek tega zakona, in sicer 140. Člen, določa, da se matična evidenca uredi s posebnim zakonom. Novi Zpiz-2 je prinesel vrsto novosti, ki posodabljajo vodenje matične evidence in ga usklajujejo s predpisi o varovanju osebnih podatkov ter varovanju dokumentarnega in arhivskega gradiva. Gre predvsem za tehnični zakon, ki pa uvaja kar nekaj pomembnih novosti. S predlaganim zakonom se uvaja obvezna elektronska oblika prijav v obvezna socialna zavarovanja, tako za vse pravne osebe kot tudi fizične osebe, s čimer bo olajšano poslovanje zavezancev za vlaganje teh prijav, predvsem poslovnih subjektov v gospodarstvu in negospodarstvu. Gre dejansko za odpravo administrativnih ovir. To naj bi začelo veljati s 1. 1. 2016. Fizične osebe pa bodo tudi po letu 2016 še vedno imele možnost pisne prijave v zavarovanju na okencu Zavoda za zdravstveno zavarovanje ali s posredovanjem obrazca preko pošte. Torej, večino prijav bo teklo elektronsko, fizične osebe, torej mi, posamezniki, pa bomo imeli možnost še vedno osebne vloge. Prav tako mislim, da je z mojega vidika celo ena najpomembnejših novosti pa to, da kar se tiče zavezancev za prijavo delavca v delovno razmerje, tega delavca prijavi v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje najkasneje na dan nastopa dela, kot je to določeno v pogodbi o zaposlitvi oziroma najkasneje s pričetkom dejanskega opravljanja dela. Danes so imeli delodajalci možnost, da to storijo v 8 dneh. To je inšpekcija vedno povedala, da jim onemogoča dejansko učinkovit nadzor pri preprečevanju dela in zaposlovanja na črno. Vedno, ko so prišli preverit na teren, jim je bilo rečeno, da je ravno začel z delom, ga bom prijavil v zavarovanje. Tudi po podatkih Eurofounda je to eden izmed ukrepov, ki je v drugih državah članicah močno zmanjšal obseg dela na črno. Hkrati pa še ena pomembna novost, torej določa obveznost določitve potrdila o vloženi prijavi v zavarovanje in odjavi iz zavarovanja. Sedaj smo imeli, da delodajalec mora dati kopijo prijave, ko te zavaruje, ne pa ko te odjavi iz zavarovanja. In vi veste, koliko smo imeli problemov s tem, da so bili delavci odjavljeni in sploh niso vedeli, da so odjavljeni iz sistema socialnega zavarovanja. Tu s tem zakonom ne samo da zmanjšujemo ta bremena, zmanjšujemo stroške, ki jih bodo imeli delodajalci pri prijavljanju svojih zaposlenih, tudi za izmenjavo med organi, med Zavodom za zdravstveno zavarovanje, Zavodom za zaposlovanje, torej med institucijami in organi države. Pomembno je predvsem to, da je večja zaščita delavcev in da s tem, ne boste verjeli, tudi posegamo v sfero preprečevanja dela in zaposlovanja na črno. Verjamem, da boste podprli omenjeni zakon. Hvala.
Hvala lepa ministrici. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, gospa Irena Tavčar.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Glavni razlog za sprejem zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja je pridobivanje podatkov in vodenje enotne evidence zavarovancev in s tem povečanje ažurnosti in pravilnosti podatkov. Eden od razlogov je tudi v prilagoditvi novemu Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju 2, ki je za zavarovance prinesel številne novosti. Ena med njimi je nov način dostopa do posameznih podatkov o zavarovancih z uvedbo informativne osebne evidence. Gre za implementacijo novosti, ki so bile že napovedane ob pripravi in sprejetju Zakona o pokojninskem in invalidskem 2. Predlog zakona uvaja pravno podlago za elektronsko vlaganje prijav zavarovanja za vse pravne osebe in za fizične osebe, ki niso samostojni podjetniki. Vzpostaviti je treba tako okolje, kjer bodo vsi zavezanci, tako delodajalci kot nosilci javnih pooblastil, z uporabo elektronskih storitev na sodoben način vlagali prijavo in odjavo iz zavarovanja, s čimer se uresničuje enega izmed ukrepov za odpravo administrativnih bremen. Z uveljavitvijo tega zakona je predvideno elektronsko zbiranje prijav podatkov oziroma poenostavitev sistema zbiranja podatkov, razbremenitev zavezancev za vlaganje prijav, povečanje stopnje pravilnosti, konsistentnosti in ažurnosti podatkov ter povečuje se pravna in socialna varnost zavarovancev in uživalcev pravic iz naslova pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Edini upravljavec matične evidence po zakonu je Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Pri tem je zelo pomembna določba v tem zakonu, ki poudarja dolžnost varovanja osebnih podatkov, revizijo prijav podatkov in nadzor nad izvajanjem določb tega zakona. Pozitivno ocenjujemo urejanje povezovanja evidenc državnih in upravnih organov in zagotavljanje obvezne izmenjave podatkov, ki v uradnih evidencah že obstajajo. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo predlog zakona v prvem branju podprla, v nadaljnjem postopku pa bi veljalo razmisliti še o možnostih za izboljšanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanska skupina Socialnih demokratov, dr. Andreja Črnak Meglič.
Lep pozdrav tudi tistim kolegom, ki ste se nam zdaj pridružili, pa seveda gospodu direktorju direktorata! Spoštovani! Zakon o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja je tehnični in tudi izvedbeni zakon. Vendar pa je od njegove uveljavitve odvisno, ali se bo s 1. 1. 2014 lahko začelo izvajati vse določbe in ukrepe iz pokojninskega zakona, kot je na primer prispevanje iz dohodkov iz drugih pogodbenih razmerij, kot so avtorske in podjemne pogodbe. Nadalje, predlagani zakon določa, da bo poslej treba delavca prijaviti v obvezna socialna zavarovanja najkasneje na dan začetka dela in ne več v 8 dneh, kot to velja sedaj. Ta novost bo bistveno pripomogla k preprečevanju dela in zaposlovanja na črno. Delovna inšpekcija se v praksi pogosto sooča z izgovori, da še ni poteklo 8 dni od začetka dela in da zato ne more ukrepati. V Poslanski skupini SD kot pomembno ocenjujemo tudi novost glede obveznega vročanja potrdila o prijavi in odjavi v sistem zavarovanj. Delavci pogosto sploh niso vedeli, ali jih je delodajalec prijavil, niti ali jih je odjavil iz sistema obveznih zavarovanj. Resničnega stanja so se pogosto zavedli šele, ko so hoteli uveljaviti katero od pravic iz obveznega socialnega zavarovanja. Na primer, ko so prišli k zdravniku in izvedeli, da niso zdravstveno zavarovani. Po novem bo delodajalec za odjavo potreboval listino, ki bo dokazovala utemeljenost odjave, hkrati pa bo moral plačati globo, če se o odjavi ne bo obvestilo tudi delavca. Na ta način je zagotovljena večja pravna varnost šibkejše stranke, kar delavci nedvomno so. Predlagani zakon odpravlja tudi administrativne ovire. Tako uvaja obvezno elektronsko prijavo za delodajalce, določa posredovanje podatkov o plačah in prispevkih med državnimi organi, kar bo pomembno razbremenilo delodajalce, in prinaša še nekatere druge izboljšave. Iz vsega povedanega vidimo, da te tehnične ureditve nosijo še kako pomembne vsebinske posledice in tudi omogočajo, da rešitve, kot smo si jih zamislili, v praksi lahko zaživijo. Zato je pomembno, da se ta zakon, ki je pred nami, začne uporabljati že takoj v začetku naslednjega leta, torej s 1. januarjem 2014. Socialni demokrati bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa, dr. Andreja Črnak Meglič. Poslanska skupina Državljanske liste, gospod Branko Kurnjek.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana ministrica, spoštovani gospod direktor, ponovno voščim lep dober dan! Predlog zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja v osnovi prinaša uskladitev z določbami Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, tako imenovani Zpiz-2, sprejetim decembra leta 2012. Kot je bilo danes že povedano, bo novost s 1. 1. 2016 uvedena elektronska prijava v socialna zavarovanja in tukaj bi, tako kot je povedala tudi gospa ministrica, želel izpostaviti, da bodo to fizične osebe lahko še vedno v klasični obliki izpolnjevale, ne samo v elektronski. Preprečitev različnih zlorab pri prijavljanju oziroma bolje rečeno neprijavljanju delavcev v delovne razmerje pa prinaša drugi odstavek 45. člena, ki določa, da mora biti prijava za delavca v delovnem razmerju vložena z dnem nastopa dela po pogodbi o zaposlitvi, vendar najkasneje, in to je tudi najpomembneje, ko delavec začne, torej najkasneje do takrat, ko delavec začne z opravljanjem dela. Ta določba tako odpravlja vse dvome in izgovore delodajalcev v smislu, da je delavec ravno danes začel delati pri nas in ga bomo prijavili v roku osmih dni, kolikor jih je bilo določenih do sedaj. Na tak način torej delno stopimo na prste tudi delu na črno, hkrati pa zaščitimo delavca, saj bodo tako izpolnjeni vsi zakoniti pogoji, ki nastopijo z zaposlitvijo. Sicer pa podobno kot za prijavo, velja tudi za odjavo iz zavarovanja. V obeh primerih bodo morale biti odločbe izročene tudi samemu delavcu, ki bo imel tako zagotovilo pravne varnosti. Z novim načinom vročanja potrdil pa se ne spreminja samo dosedanji model, ko je več različnih nosilcev javnih obvestil, recimo CSD, izpis in drugi, prijavljalo zavarovance na podlagi priznanih pravic. Seveda to pomeni odpravo določenih administrativnih postopkov. In ker je eden izmed glavnih programskih ciljev Državljanske liste tudi odpravljanje nepotrebnih administrativnih ovir in postopkov ter tudi s tem debirokratizacija Slovenije tako za fizične kakor tudi za pravne osebe in ker tudi sami menimo, da poenostavitev lahko privede do večje transparentnosti in razumljivosti postopkov, posledično pa tudi do popolnosti in pravilnosti podatkov, bomo s tega vidika, a seveda ne le zaradi tega, predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine SLS gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Spoštovana ministrica s sodelavcem, spoštovane gospe in gospodje poslanci! Po letošnji uveljavitvi novega Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju smo zdaj dočakali še novi Zakon o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Morda bi bilo dobro poudariti, da se s tem zakonom ne spreminjajo vsebinske pravice zavarovancev; torej da ne bo pomote, s tem zakonom se ne spreminjajo pogoji za uveljavljanje pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Kot nam je ta teden napovedala predsednica Vlade, da nas sicer reforma pokojninske in verjetno tudi invalidske zakonodaje ponovno čaka že v prihodnjem letu in takrat se bomo, kot vedno doslej, vsi skupaj veliko ukvarjali tako s predlogi ukrepov kot tudi z oceno njegovih posledic. Danes pa imamo na poslanskih klopeh zakon, ki zagotavlja podatke, potrebne za izvajanje pokojninske in invalidske zakonodaje. Spričo velikih posledic, ki jih je, tako kot vedno, tudi tokrat prinesel sistemski zakon, morda nekoliko podcenjujemo dejstvo, kaj vse je potrebno urediti, koliko podatkov zbrati in jih pravilno urediti ter seveda tudi preveriti in nato še varno shraniti, da lahko po 40, 50 letih, se pravi ob odhodu v pokoj, na Zavodu za invalidsko in pokojninsko zavarovanje posameznemu zavarovancu naredijo pravilen izračun pokojnine, ki mu seveda pripada. In prav to ureja zakon, ki ga danes obravnavamo. Za razliko od pravic iz zdravstvenega zavarovanja, kjer so pravice zavarovancev vezane na trenutni status zavarovanja, pa se pravice iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja praviloma uveljavljajo na dolgi rok, tam po 30, 40 letih dela. Prav zato je toliko bolj pomembno, da so podatki o delodajalcih, trajanju zavarovanja in višini plače oziroma plačanih prispevkov pravilni, pravočasni in ne nazadnje tudi varno shranjeni. Zbirka podatkov matične evidence zavarovancev je bila v Republiki Sloveniji prvič postavljena davnega leta 1970. Seveda so delodajalci podatke o plačah in delovni dobi vrsto let posredovali samo v papirni obliki. Kasneje so jih večji delodajalci posredovali na disketah in šele zadnjih nekaj let se podatki pokojninskemu zavodu pošiljajo izključno v elektronski obliki. Zdaj, če vprašate upokojence, vam bo marsikateri med njimi povedal, da se je šele ob upokojitvi pokazalo, koliko njihovih podatkov o plači in pokojninski dobi manjka v evidencah Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Manjkajo pa iz različnih razlogov, na primer zato, ker jih delodajalci niso posredovali, ker so posredovali napačne podatke, na primer napačne EMŠO ali napačen znesek plače. Vsa ta leta se pokojninski zavod sicer trudi in skuša dobiti manjkajoče podatke, a treba je zelo jasno povedati, da je v resnici teh težav pri izračunu pokojnin čedalje več. Veliko podjetij je že zdavnaj zaprlo vrat, drugi so spet podatke in dokumente preprosto izgubili. Tudi menjave zaposlitev so pogoste, zato je tega posredovanja podatkov čedalje več in s tem tudi čedalje več napak. Problem je tudi z nadzorom nad samimi podatki, saj si ni moč niti zamisliti, koliko ljudi bi bilo potrebnih, da bi lahko pri delodajalcih preverili, ali so prijavili pravilne podatke za vse svoje delavce za vsako leto. Zato je seveda bistveno, da se podatki v matični evidenci, potrebni za izvajanje pokojninskih in invalidskih postopkov, zberejo po najkrajši in najcenejši poti in da ene in iste podatke o plačah delodajalci posredujejo za potrebe uradnih evidenc samo enkrat. Ker gre za pokojninske pravice, te pa so po pravilu dolgo trajajoče, gre za denarne pravice iz javnih sredstev, je toliko bolj pomembno, da so zbrani podatki zares pravilni, da je pravilen, če je le mogoče, prav vsak posamezen podatek, da so potem lahko tudi pokojnine pravično odmerjene. V Slovenski ljudski stranki smo zelo aktivno sodelovali pri pripravi zadnje pokojninske reforme. Veliko naših predlogov je bilo v zakonu upoštevanih, predvsem strokovnih, in je prav, da na tem mestu tudi povemo, da so bili upoštevani ne glede na to, ali smo sodelovali kot opozicijska ali kot koalicijska stranka. Nekateri naši predlogi so bili vezani tudi na posredovanje podatkov, ZPIZ in na vpogled zavarovancev v podatke matične evidence. Na predlog Slovenske ljudske stranke je z veljavnim pokojninskim zakonom zagotovljeno, da bodo zavarovanci imeli omogočen elektronski vpogled in bodo lahko že v kratkem sproti preverjali svoje podatke v matični evidenci Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. S tem zakonom, ki ga zdaj obravnavamo, pa bo, če bo seveda sprejet, realiziran še en predlog Slovenske ljudske stranke. Gre za to, da bodo po novem – nekaj časa bo sicer potrebnega še za prilagoditev programske opreme – podatke o plačah in pokojninski dobi dolžni ZPIZ posredovati iz Davčne uprave Republike Slovenije in jih ne bodo več posredovali delodajalci. Zakaj je to pomembno? Prvič, zato ker delodajalci podatke o izplačanih plačah že itak pošiljajo Dursu za vsako posamezno izplačilo in za vsakega posameznika po njegovi davčni številki. Davčna uprava je torej prva, ki dobi te podatke. Drugič zato, ker Davčna uprava sproti preverja dejansko plačilo prispevkov in so zato ti podatki zelo natančni in načeloma pravilni. In tretjič zato, ker Davčna uprava kot nosilec javnih pooblastil zanesljivo hrani te podatke in ker pri njej ni nevarnosti, da bi šla v stečaj, jih izgubila. Manj je tudi možnosti, da bi jih pozabila poslati. Pri vsem tem pa je zelo pomembno tudi to, da se bo na tak način zmanjšal obseg administrativnega dela podjetij in računovodskih servisov in da se bodo podjetjem tako pocenili stroški poslovanja. Prav tako pa se bodo na dolgi rok tudi precej zmanjšali stroški Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ki je imel doslej veliko neproduktivnega dela tako z zbiranjem, urejanjem in kontrolo te mase podatkov o zavarovancih. Nimajo namreč vsa podjetja dovolj tega znanja in posredujejo nepopolne in celo napačne podatke, veliko je zato opominov, popravkov in revizij podatkov. Pričakujemo lahko, kar je tudi zelo pomembno, da se bodo posledično bistveno skrajšali tudi upokojitveni postopki, ki so pogosto nerazumno dolgi prav zaradi težavnega in dolgotrajnega pridobivanja manjkajočih podatkov od delodajalcev. Podjetja, ki so sicer dolžna hraniti podatke o plačah, gredo v stečaj, se preimenujejo, spremenijo naslov in jih preprosto ni mogoče najti ali pa podatke uničijo ali izgubijo. Arhivi so seveda tudi dragi in posledično so oškodovani – kdo drug kot zavarovanci z nižjo pokojnino seveda! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo mnenja, da je predlagani zakon nedvomno primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa, gospod Ribič. Poslanska skupina DeSUS, gospa mag. Jana Jenko.
Hvala za besedo, predsedujoča. Vsem skupaj ponovno lep pozdrav! Reforma pokojninskega sistema je poleg vsebinskih sprememb prinesla tudi vrsto takšnih novosti, ki omogočajo izvajanjeZakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju in sodijo v zakon o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Pred nami je tako nov zakon, ki v prvi vrsti pomeni uskladitev s pokojninskim zakonom. S tem zakonom se odpravljajo tudi nekatere administrativne ovire oziroma se v pomembnem delu lajša poslovanje zavezancem, prav tako pa državnim organom, ki so zadolženi za izvedbo tega zakona. Tako se v letu 2016 uvaja elektronska prijava socialnega zavarovanja, kar pa ne pomeni, da je po tem datumu ne bo mogoče več oddati v pisni obliki na okencu zavoda oziroma po pošti. Pomembna administrativna razbremenitev delodajalcem je tudi to, da jim ne bo treba več posredovati podatkov o osnovah in plačanih prispevkih zavodu, pač pa bo zavod sam vse potrebne podatke pridobil od davčnega organa. Poslanska skupina DeSUS pozdravlja vse novosti, ki pomenijo zagotavljanje večje pravne varnosti delavcem. Slednji bodo morali biti obveščeni tako o začetku kot tudi o prenehanju zavarovanja, in sicer s strani delodajalca tako, da jim bo le-ta moral izročiti potrdilo o prijavi in odjavi. Ocenjujemo, da bo k večji pravni varnosti delavcev prispevala tudi obveznost prijave delavca v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje najkasneje na dan nastopa dela, kot je določeno v pogodbi o zaposlitvi. Torej da zaključim. v Poslanski skupini DeSUS podpiramo predlog tega zakona, saj prinaša ne samo nujno uskladitev s pokojninsko zakonodajo, pač pa dviguje raven pravne varnosti, zagotavlja večjo popolnost in pravilnost posredovanih podatkov, sledi načelu ekonomičnosti ter odpravlja administrativne ovire in poenostavlja postopke. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine NSi ima besedo gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovana ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! Pričujoči zakon je bolj podporno-tehnične narave. Sprejeti ga je potrebno zaradi številnih novosti, ki jih je v sistem pokojninskega invalidskega zavarovanja prinesel Zpiz-2 oziroma zadnja pokojninska reforma. Novi Zpiz je na primer vzpostavil pravno podlago za informativno osebno evidenco, ki omogoča zavarovancu uživalcu pravic in Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje takojšen vpogled v vse pomembne podatke, vezane na uveljavljanje in uživanje pravic. Pokojninska reforma je tako prinesla tudi nove načine dostopa do posameznih podatkov o zavarovanci. Poleg tega novela, ki je pred nami, vzpostavlja pravno podlago za popolno elektronsko vlaganje prijav za vse pravne osebe, ki niso gospodarske družbe, in za fizične osebe, ki niso samostojni podjetniki. Nedvomno je to pomemben korak k posodobitvi javnega servisa in s tem k odpravi administrativnih ovir. Kot smo v Novi Sloveniji-krščanskih demokratih aktivno sodelovali in podprli zadnjo pokojninsko reformo, tako bomo podprli tudi ta zakon, ki je logična posledica sprejetja Zpiz-2.
Hvala lepa, gospa Dimic. S tem smo končali tudi predstavitev stališč poslanskih skupini in prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Dr. Ljubica Jelušič je prva na vrsti. Za njo mag. Hočevar in Marija Plevčak.
Najlepša hvala za besedo, spoštovana podpredsednica, lep pozdrav vsem skupaj. Uvodoma bi povedala, da podpiram predlagane spremembe zakona in mislim, da je primeren za drugo obravnavo. Najprej seveda zato, ker pomeni uskladitev z zahtevami Zpiz-2, in po drugi strani pa tudi zato, ker prinaša nekaj pomembnih vsebinskih novosti, čeprav nekateri menite, da gre predvsem za tehnični zakon. Mislim, da tudi na tisti točki, ko ta zakon uvaja obvezno elektronsko obliko prijav v socialna zavarovanja, je to velika vsebinska sprememba in prilaganje, upoštevanje v bistvu novih situacij, najprej na področju razvoja informacijsko-komunikacijske tehnologije, drugič pa upoštevaje dejstvo, da delavci danes niso več takšni, kot so bili nekoč, ko so v firmi, v kateri so svoje delo začeli, tudi preživeli svojo celotno delovno dobo in takrat ne Zavod za zavarovanje niti druge institucije, pokojninski tudi, v bistvu niso imele zelo veliko dela s tem, da bi vodili evidence za te delavce. Danes je to drugače. Iz dneva v dan se srečujemo z zelo fleksibilnimi oblikami dela in delavci, tisti redki delavci danes, ki še imajo delo, morajo tudi zelo velikokrat spremeniti svoje delovno mesto. Mislim, da je delavce mogoče spremljati danes in v bodočnosti predvsem s pomočjo elektronskega vpisa in zapisa. Drugič pa mislim, da je treba poudariti to vsebinsko novost, ki preprečuje delodajalcem, da bi kakor koli podaljševali čas na začetku, ko delavci začnejo delati in jih ne prijavijo v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje. To, da jih bo treba prijaviti že na dan nastopa dela, se mi zdi, da je pomembna oblika varovanja delavčevih pravic, kakor tudi tista novost, ki jo prinaša ta zakon, in sicer da je potrebno delavcu izročiti, vročiti potrdilo o tem, da je bil bodisi prijavljen v zavarovanje bodisi odjavljen iz zavarovanja. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Lepo pozdravljam ministrico in vse prisotne kolegice in kolege! Ta naslov zakona je dolg, rekla bi birokratski, ampak po svoji vsebini ga pozdravljam in sem navdušena predvsem v tem delu, ko se uvaja obvezna elektronska oblika prijav v obvezna socialna zavarovanja. Če rečem malo v šali so bili to obrazci od M1 do M10, pa še številni drugi, nočna mora vsakega pripravnika v kadrovski službi oziroma v oddelku za obračun plač. Mislim, da poleg tistega, da je potrebno delavcu dati potrdilo tudi o odjavi in da ga je treba prijaviti že takoj ob nastopu dela, ta zakon predvsem omogoča oziroma poenostavlja življenje ljudi in poslovnih subjektov. Tako gospodarstvo kot tudi državna podjetja so na uvedbo elektronske prijave apelirala že dalj časa. Bi pa mogoče spomnila tudi na to, da kljub vsemu moramo včasih kakšno zadevo pohvaliti oziroma priznati, da zadeve gredo na bolje, recimo s 1. 7. 2011 je bil ta zakon oziroma njegov predhodnik noveliran v smeri, da se je odpravila krajevna pristojnost vlaganja prijav. Že s tem je bil takrat narejen velik premik in olajšanje poslovanja podjetij, ker so, recimo, lahko prijavljala, odjavljala delavce, ne tam, kjer so bila krajevno pristojna, ampak kjerkoli v Sloveniji. In danes bi rekla, da s to obvezno elektronsko uvedbo s 1. 1. 2016 pa dajemo tisti drugi korak oziroma res delamo velike premike pri odpravi administrativnih ovir. Da ne bomo samo vedno govorili, kako ta vlada dviguje davke, bi v bistvu povedala, da je Direktorat za kakovost javne uprave pri Ministrstvu za notranje zadeve [[...]]
Gospod Pukšič, ali vas lahko malo prosimo? Gospa Katarina govori.
[[...]]izračunal, da bo višina prihranka v primeru 80-odstotne uporabe elektronske poti, skupaj z odpravo krajevne pristojnosti, pomenila kar 5 milijonov evrov prihranka. To pa je tudi nekaj. Tako sem vesela, da lahko s tem, kot smo zdaj rekli, da ne bomo več uvajali novih davkov, da je prišel čas tudi, da bomo lahko stisnili glas za to, kar dejansko tudi razbremenjuje gospodarstvo. Tako bom zakon v prvi obravnavi podprla. Hvala.
Hvala lepa. Gospe Plevčak ne vidim tukaj. Potem pa je na vrsti gospod Mirko Brulc. Imamo kar veliko odjav, tako da bi za gospodom Brulcem bil na vrsti gospod Vogrin, ki ga tudi ne vidim tukaj, tudi gospoda Tisla ne, in potem gospod Srečko Meh, če ne bo nikogar v dvorani. Izvolite, gospod Brulc.
Hvala lepa, podpredsednica. Saj ni kaj veliko reči o tem zakonu. Brez nadaljnjega bomo ta predlog sprejeli. Jaz bi pa le omenil naslednje, da nas je lahko sram, da je naše gospodarstvo – predvsem gradbeniki in tisti mogotci in drugi, da so lahko tako grdo izkoriščali to delovno silo, ki je prihajal predvsem iz juga Balkana. Vemo, kako jih niso prijavljali, pa tudi takšne firme, kot je SCT, Primorje in še kdo, in da sedaj končno ta zakon to preprečuje. Tako mora biti tisti trenutek, ko delavec stopi na gradbišče, prijavljen in ni več šale z inšpektorjem in tako dalje in še papir dobi, da je prijavljen, da so njegovi prispevki plačani in da ni nek odpadek v tem našem kapitalističnem sistemu. Vprašujem tudi, kje so bili sindikati oziroma marsikdo drug tudi, namesto da so organizirali metanje kock v parlament,takrat bi morali zaščititi te delavce, ampak ti delavci ne plačujejo članarine in so bili nepomembni. Zdaj jih bo pa država zaščitila in – čestitam! Hvala.
Hvala lepa. Gospod Meh, izvolite. Za njim gospod Smodiš.
Prijazen pozdrav! Prav je, da se to evidenco vzpostavi. Vprašanje, ki bi ga rad postavil oziroma o njem razpravljal, pa je, da to še vseeno ni zaščita delavcev, v smislu, da so bili tudi prispevki plačani. S tem še vseeno tega zagotovila ni. Na nek način bi kazalo zaščititi delavce pred – ne bom nobenega pridevnika uporabil – delodajalci, zato da bi delavci vedeli, da se tega ne plačuje. Mnogo jih niti ne ve, da se prispevkov ne plačuje. Veliko ljudi je, ki nimajo prispevkov plačanih in ne morejo iti k zdravniku in nikamor, in je to pravzaprav grozno. Zdi se mi, da bi bilo prav, da bi na nek način delavec vendarle dobil neko obvestilo, ali so prispevki bili plačani ali ne. Nekdo bi za to moral poskrbeti. In zdi se mi, da bi v tej smeri morali narediti napor za zaščito tistih, ki so najšibkejši člen v naši produkcijski verigi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Smodiš. Za njim naj bi razpravljali Ivan Hršak, Jože Tanko in Franc Jurša.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani vsi prisotni! Pozdravljam in podpiram predlog zakona, še posebej to, da mora biti sedaj prijava na dan nastopa dela, s tem naj bi se zmanjšalo delo na črno. Naslednja stvar, ki je dobra, je obvezna vročitev potrdila delavcu. Vsaj do sedaj je bilo tako, da ko si je šel delavec pred upokojitvijo urejat papirje, je prišlo do šoka, ker ni imel plačanih vseh prispevkov. Vem, da s tem še ne bo vse urejeno, ampak upam, da je to prvi korak, čeprav bi ti dve stvari morali biti samoumevni in že dolgo prej sprejeti. Ker, kaj se zdaj dogaja – da so neplačani prispevki, da ni prijav o zaposlitvi in še marsikaj drugega, kar pa spada že pod rubriko Saj ni res, pa je. Upam le, da je to prvi korak k zaščiti delavcev, ki jim je že zmanjkalo kisika – kot nekateri radi tukaj omenjajo besedo kisik. Že na začetku moramo postoriti vse, da bodo delavčeve pravice zagotovljene, in to sta dve izmed najbolj pomembnih pravic; ker kot vemo, če bo delavec zaščiten in bo zadovoljen, je zadovoljen delavec največji kapital podjetja. Ne pa kot je zdaj, ko se delavce, na žalost, smatra kot strošek. Zadovoljni delavci bodo tudi maksimalno prispevali kisika podjetjem za boljše poslovanje. Na koncu bi povedal samo še povedal, da bom zakon v prvi obravnavi podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jurša, želite razpravljati? Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo. Bom zelo kratek. Podpiram predlagano novelo, saj zakon prinaša uskladitev s pokojninsko zakonodajo, dviguje pravno varnost, zagotavlja popolnost in pravilnost posredovanih podatkov, sledi načelu ekonomičnosti, odpravlja administrativne ovire in poenostavlja postopke. Pomembno je, da si bo zavod sam pridobil podatke, kajti to je v preteklosti moral delati nekdo drug, delodajalec, seveda bo pa to pridobival od pristojnega davčnega organa. Delavci morajo biti obveščeni o začetku kakor tudi o prenehanju zavarovanja. To jim pa mora dati, normalno, delodajalec in s to potezo bomo dejansko uredili to področje, ki je bilo v preteklosti velikokrat izigrano in delavci niso vedeli, kaj so delodajalci dejansko počeli s tem in kakšne prispevke oziroma česa jim sploh niso poravnali. Zelo pomembno je tudi, da mora delodajalec delavca prijaviti in to prijaviti na prvi dan, ko nastopi na delo. Kljub temu da je bilo to in je v pogodbi o zaposlitvi, v mnogih primerih delodajalci tega tudi niso upoštevali in za posledice se ve, kakšne so tudi bile. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem še ministrico ali želi še Vlada? Ne. S tem smo zaključili prvi krog razprav, vendar imamo na voljo še kar veliko časa, več kot dve uri za to točko, zato sprašujem vse prisotne, ali bi želel še kdo razpravljati? Če ne, zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2.A točki dnevnega reda. S tem prekinjamo tudi to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2.A TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O NAČINU IZPLAČILA RAZLIKE V PLAČI ZARADI ODPRAVE TRETJE ČETRTINE NESORAZMERIJ V OSNOVNIH PLAČAH JAVNIH USLUŽBENCEV po nujnem postopku V zvezi s tem vas moram obvestiti, da Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo še ni opravil obravnave in glasovanja o tem predlogu ter tudi ni pripravil poročila za sejo Državnega zbora, zato v skladu s prvim odstavkom 125. člena Poslovnika Državnega zbora te točke dnevnega reda ne moremo obravnavati. Zato prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v sredo, 27. 11. 2013, po prekinjeni 8. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 19. sejo Državnega zbora in nadaljevali jo bomo z glasovanji čez pol ure, to se pravi ob 14.40.
Spoštovane kolegice, poslanke in poslanci, nadaljujem s prekinjeno sejo Državnega zbora in prehajamo na glasovanje o predlogih odločitev. Imam sporočilo, kjer službe zbora sporočajo, da so morale konferenčni glasovalni sistem resetirati, zato prosim poslanke in poslance, da ponovno vstavijo kartice ter preverijo delovanje glasovalnih naprav. Če je kakšna težava, prosim, pravočasno sporočite. Nadaljujemo prekinjeno 16. točko dnevnega reda – druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah v okviru rednega postopka Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Gospod Horvat, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Nova Slovenija bo nasprotovala temu predlogu sklepa. Mi smo namreč kljub relativno šibki strokovni pomoči in podpori vložili veliko naporov, tudi med parlamentarnimi počitnicami, in pripravili predlog zakona. Res je, da je bilo veliko kritik zaradi slabe nomotehnike zakona in tako naprej, ampak, gospe in gospodje, v parlamentarni proceduri vendarle imamo orodje, to so amandmaji, s katerimi se da predlog zakona izboljšati. Naš namen je bil, da izboljšamo situacijo predvsem slovenskih avtorjev in da tiste, ki prirejajo razne glasbene in podobne prireditve tudi za dobrodelne oziroma humanitarne namene, oprostimo plačila prispevkov. V Sloveniji imamo namreč neko čudno situacijo, da kolektivne organizacije, SAZAS, IPF in tako naprej, porabijo preveč denarja za lastno funkcioniranje. Temu mi nasprotujemo in zato sem uvodoma povedal, da smo za to, da predvsem za avtorje to zadevo uredimo. Glejte, tudi prejšnja vlada, pa tudi sedaj ta vlada, obe vladni garnituri vidita, da je to izjemno zahtevna materija, izjemno naporna. Imeli smo veliko usklajevanj in ravno zaradi tega pravim, da smo vložili veliko naporov. Glejte, če je Državni svet potrdil naše besedilo zakona, najbrž tega dejstva ne gre kar tako vreči v koš. Gojimo upanje, da se bo uresničila vladna napoved, ta pa je, da bo Vlada v parlament prinesla besedilo Zakona o avtorski in sorodnih pravicah najkasneje do aprila 2014. Gojimo upanje, kljub temu da ko bo prišel novi minister na Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, bo to pravzaprav šele njegovih prvih 100 dni in v tem času se bo komaj seznanil z ljudmi, pisarnami in tako naprej. Ampak gojimo upanje, da bo ta vlada to obljubo držala, če ne, bo to še en padec na kredibilnosti te vlade. Torej, mi bomo nasprotovali predlogu sklepa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Če ne, glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 6. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. Nadaljujemo prekinjeno 9. točko dnevnega reda – obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Nadaljujemo drugo obravnavo, to je odločanje o vloženih amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 11. 2013, ki imajo oznako "novo". Prehajamo na 4. člen in amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS k temu členu. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Želi kdo besedo? Če ne, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 6. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem je postal amandma pod številko 2 brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine NSi k 4. členu. Želi kdo besedo? Če ne, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 42. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 14. členu in amandmaju poslanskih skupin PS, SD, DL, DeSUS. Želi kdo besedo? Ne. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 25. členu in na odločanje o amandmaju poslanskih skupin PS, SD, DL, DeSUS k 25. členu. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin PS, SD, DL, DeSUS k 29. členu. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 30. člen in odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 34. členu. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo glasovanje o amandmaji in s tem drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Amandmaji so bili torej v drugi obravnavi sprejeti. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali namerava kdo k tem členom vložiti amandmaje. Ne želi. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje zakona. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 4. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujemo tudi to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o socialno varstvenih prejemkih po skrajšanem postopku. Nadaljujemo drugo obravnavo, to je odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi predloga vloženih amandmajev z dne 21. 11. in imajo oznako "novo". Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine NSi k 24. členu. Želi bo besedo? Ob tem vas obveščam, da je amandma vsebinsko povezan z amandmajema Poslanske skupine NSi k 38. in k 40. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postaneta oba navedena amandmaja istega predlagatelja brezpredmetna. Če pa bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 28, proti 44. [[Za je glasovali 28.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 24. členu. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za 45, proti 17. [[Za je glasovali 45.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju koalicije k 36. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za 45, proti 21. [[Za je glasovali 45.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da amandma je sprejet. Ker amandma Poslanske skupine NSi k 24. členu ni sprejet, je amandma Poslanske skupine NSi k 38. členu brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmajih poslanskih skupin koalicije k 38. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za 48, proti 20. [[Za je glasovali 48.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 39. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Izvolite, magister Vizjak.
Spoštovani! Ne bi vas utrujal s to obrazložitvijo, če se ne bi v sami razpravi izkazalo, da tudi na nek način ministrica pritrjuje konceptu oziroma pomenu oziroma vsebini tega amandmaja, čeprav ima s formulacijo mogoče kakšno težavo. In za kaj gre? Gre za to, da s tem želimo, da dediči, ki so upravičeni do socialne pomoči, da do teh dedičev država ne uveljavlja pravice do dedovanja po zapustniku, ki je prejemal bodisi varstveni dodatek, bodisi denarno socialno pomoč, ali kakršno drugo pravico. Torej želimo eksplicitno povedati, da ni stvar diskrecije organov, ali dediči, ko so sami socialni problem, da se jim pri dedovanju pridruži država, temveč da sami dedujejo po zapustniku, ki je bil upravičen do socialnih transferjev. Namreč, v dosedanjem zakonu o dedovanju piše, da se to lahko zgodi, v tem 39. členu koalicija govori o tem, do katere mere država uveljavlja svoje pravice do dedovanja po zapustniku, ki je bil upravičen do socialnih transferjev. Mi pa želimo s tem amandmajem samo eksaktno povedati, da pa ni tega dedovanja države ali občine, če so dediči ali njegovi otroci upravičeni do denarne socialne pomoči v ostalih transferjih. To se pravi, ko so dediči socialni problem, nima smisla, da država uveljavlja svoje pravice skozi dedovanja po zapustniku. Mislim, da je to ena varovalka tudi proti Zakonu o dedovanju, kjer pa je ta možnost dopuščena. Čeprav ne razpolagamo s podatki, kolikokrat je bila v praksi uporabljena, vendar je nesmiselno, da sploh obstaja; da obstaja možnost, da država ali občina deduje po zapustniku, kjer so dediči tega istega zapustnika upravičenci do socialnih pomoči.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Lahko glasujemo? Pardon, se opravičujem, gospa dr. Črnak Meglič.
Hvala lepa. Mi pa menimo, da ta amandma ni potreben. Zakon o dedovanju je tukaj jasen. Dediči, ki so sami socialno ogroženi, niso tisti, ki bi jih obremenjevali s temi, bom rekla, zavezami iz naslova prejetih pomoči koristnika. To je popolnoma jasno. Beseda "lahko", tako kot je bilo prvotno povedano, pomeni kvečjemu možnost, da je ta interpretacija lahko nekoliko širša. Nepotrebno je, da se ta ista formulacija, ki jo prinaša zakon, ki ureja dedovanje, ponavlja tudi v tem zakonu, zato tega amandmaja v Poslanski skupini SD ne bomo podprli.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložitev v imenu poslanke skupine najprej? Ne. Želi kdo obrazložitev v svojem imenu? Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Če preberemo 129. člen Zakona o dedovanju, piše: "Republika Slovenija ali občina, iz proračuna katerega se je financirala pomoč zapustniku v skladu s predpisi o socialnem varstvu, se lahko do konca zapuščinske obravnave odpove pravici do povračila te pomoči …" – lahko pa ne; se lahko odpove, lahko pa ne. Mi pa želimo samo eno stvar, da se odpove tej pravici, če so dediči upravičeni do socialnih pomoči. Mislim, da je to bistveno bolj predvidljiva norma, se točno ve potem, za kaj gre, kot pa ena taka splošna določba, ki ponuja diskrecijo različne interpretacije in ne nazadnje tudi različno prakso; nekdo se bo tako odločil, drugi se bo drugače odločil. Zato tudi v smislu neke bolj določene določbe predlagamo amandma in ga s tem tudi obrazložimo in ga bom osebno tudi podprl.
Hvala lepa. Sem videla, da še gospa Potrata želi obrazložiti glas. Izvolite, gospa Potrata.
Hvala. Res smo o tem amandmaju precej razpravljali, pa ne samo o tistih, ki so prejemniki kakšnega od socialnih transferov, govora je bilo tudi o drugih. Mnenje tako ministrice, ker je bila prej omenjena, kot razpravljavcev iz naše poslanske skupine je, da je zapis v Zakonu o dedovanju širši. Ker ta izraz "lahko" vključuje diskrecijo, da lahko upravičenec – tisti, ki je dajal – tudi v kakšnih drugih primerih oprosti ali se odreče pravici uveljavljanja iz zapuščine. Menimo, da je zapis, kakršen je, ustreznejši, ugodnejši, zato amandmaja SDS ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo oziroma obrazložiti glas? Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da bi morali iz zakonodaje izločiti vse tiste rešitve, ki omogočajo arbitrarnost ljudi na zavodu, na centrih ali na občinah, ki o tem odločajo. Mi moramo postaviti v zakon nedvoumno jasno normo, to je predlagano z našim amandmajem, in ne dopuščati, da bi en uradnik kjer koli enemu izmed tistih, katerih dediči so prejemniki socialnih pomoči, določil, da se bosta država ali občina usedli na premoženje, pri drugem bi to pa spregledal. Rešitve morajo biti čiste, jasne, enostavne in ni popolnoma nobenega razloga, da se pri takih stvareh zapletamo. Če pa je po mnenju kogar koli, recimo, rešitev še nejasna, pa predlagam, da se amandma vseeno podpre in da se do tretje obravnave prouči in vidi, ali je ta rešitev, ki jo predlagamo, sprejemljiva ali ne. Ampak mnenja sem, zato bom ta amandma podprl, da ne more biti v okviru iste države z istim zakonom ali pa se nekaj dogaja, da bo pri nekom država ali občina to pravico izkoristila, drugje pa ne, pri praktično identičnih pogojih. To je poskus oziroma predlog, da se stvar popolnoma razjasni in razčisti in da velja po celi državi ena norma za isto kategorijo dedičev po socialnem podpirancu.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? Če ne, glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 39. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 40. členu. Amandma Poslanske skupine NSi k 24. členu ni bil sprejet, zato je amandma k temu členu iste poslanske skupine brezpredmeten. Odločali bomo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 40. členu. Želi kdo besedo? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 23. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo glasovanje o amandmajih in drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 24., 36., 38. in 40. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje. Nihče ne predlaga, da bo vložil amandmaje. Zato prehajamo na tretjo obravnavo. Ob tem vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo besedo? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 25. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 29. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja je primeren za nadaljnjo obravnavo. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti 1. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Predlog zakona bo dodeljen v obravnavo Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o povračilu škode osebam, ki so bile izbrisane iz registra stalnega prebivalstva v okviru rednega postopka. Državni zbor je v torek, 19. 11. 2013, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je Državni zbor na predlog Vlade kot predlagateljice predloga zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. K predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Sprašujem, ali želi kdo besedo. Besedo želi gospod Grims v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani! Deset let smo poslušali, kako ne bo nobenih odškodnin. Tu imam nekaj citatov. Pavel Gantar: "Odškodnin ne bo." Miran Potrč: "Ni možna odškodnina." Aleš Zalar: "Pa nikjer ni tistih odškodnin." Katarina Kresal: "Grozeča nevarnost odškodnin, o katerih tako rad govori gospod Grims, je zgolj pravljica." Ta pravljica, gospe in gospodje, s tem zakonom postaja resnica. Vsi tisti, ki ste takrat zanikali, žalili, zavračali vse dogovore o ustavnih in drugih zakonih, ki smo jih ponudili, nosite vso odgovornost za stanje, v katerem smo. Ni bilo treba, da bi stvari prišle tako daleč, že davno bi bile lahko urejene na osnovi ustreznega kompromisa. Zdaj imamo tu zakon, s katerim ne bo nihče zadovoljen, s katerim delate dvoje: po eni strani ste določili izjemno visoko odškodnino kot pavšal, po drugi strani pa sprožate, ponovno, vse roke zastaranja, da začnejo s tem zakonom teči znova. Dajete sicer neko kapico, trikratnik tiste odškodnine, ki jo že predvidevate kot pavšal, do katere naj bi se to iztožilo, ampak ta zaščita je kaj šibka in vprašanje, kaj bo z njo na Ustavnem sodišču. Prevedeno v številke: gre, po besedah ministra, za najmanj 130 milijonov evrov neto. Če bo prišlo do tožb, bodo stroški tožb, odškodnine in pavšal prevaljeni na davkoplačevalce in znesek bo nekajkrat višji. Če bo šlo kaj narobe, če citiram ministra, potem bo končni znesek vseh odškodnin daleč presegel milijardo evrov. Milijardo evrov, gospe in gospodje! Zato, ker ste deset let arogantno zavračali vse možne kompromise in drugačne rešitve takrat, ko je bil zanje čas. Kje so danes vsi tisti, ki ste vpili, da lažemo, ko smo opozarjali na možnost visokih odškodnin, ki bodo daleč presegle zmožnost te države? Te odškodnine pomenijo, da bo treba nekje denar vzeti, da bo zato manj denarja za pokojnine, za zdravstvo, za otroke, za šole. Ta denar bo treba nekje vzeti, gospe in gospodje. Prav bi bilo, da bi ga vi prispevali iz svojega žepa, kajti to bi se dalo urediti že zdavnaj, drugače, na bistveno bolj praven in tudi bistveno bolj pošten način. Zdaj so vsi v istem kotlu, tako kot ste vedno želeli; za ene žaljivo, za ene krivično, za vse tiste, ki bomo to plačevali in ki smo se nekoč borili za samostojno Slovenijo, pa pomeni to velik madež. Pri tem ste vztrajali, da uporabljate še napačen izraz; izraz, ki je pomenil čisto nekaj drugega v baltskih državah, tako imenovani izbris. V Sloveniji je šlo zgolj za prenos, zato ker niso bile poslane priporočene pošte vsem, da bi se na te odločbe v postopku lahko pritožili. To je vsa ta zgodba, gospe in gospodje, in zato boste zdaj namenili najmanj 130 milijonov evrov [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Sprašujem, če želi še kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas. NSi. Izvolite, gospod Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Nova Slovenija je podprla v drugi obravnavi vse amandmaje Slovenske demokratske stranke, zakona pa ne bomo podprli. Glasovali bomo proti. Vlagali smo velike napore, predvsem v mandatu 2004–2008, ko je takratni minister, sedaj naš kolega, Dragutin Mate, vlagal velike napore, se pogovarjal in dogovarjal s takratno opozicijo in predvsem pri LDS naletel na zid in rešitev je padla v vodo. Gospe in gospodje, niso izbrisani, ker so tu, ker so med nami in ker imajo tudi osebne račune, na katere bodo prejeli v prvi fazi najmanj 130 milijonov evrov. Vsak dojenček v Sloveniji, vsak starec bo za to prispeval najmanj 65 evrov v prvi fazi. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije-krščanskih demokratov pa v kontekstu sprejemanja tega zakona prosimo odpuščanja vse tiste, ki niso bili na strani agresorja leta 1991, ki niso bili špekulanti, ki so iskreno zaupali v Slovenijo, pa je njim in njihovim družinam, morda zaradi kakšne administrativne napake, bilo prizadejano trpljenje. Bomo pa čakali in opozarjali na obljubo, ki je bila tukaj dana v drugi obravnavi, in ta je: vse krivice je treba popraviti. To je bila obljuba s strani koalicijskega zelo vplivnega poslanca. Tukaj se seveda gotovo vsi strinjamo – upam, da se –, da je potrebno popraviti krivice prisilnim mobilizirancem v nemško vojsko v 2. svetovni vojni, materialnim oškodovancem v drugi svetovni vojni, da je treba enkrat vendarle priznati pravico žrtvam vojnih in povojnih pobojev, to je pravico do pokopa, pravico do groba, ki je – ta pravica namreč – stara toliko, kot je stara človeška civilizacija, da je treba vendarle enkrat priznati in odpraviti krivico tudi vojnim invalidom vojne za Slovenijo in tako naprej in tako naprej. Oprati moramo madeže, ki smo jih mi, ta sestava, ta sklic Državnega zbora, podedovali. Bila je nakazana obljuba in v Novi Sloveniji beseda velja. Upam, da tudi v tej koaliciji. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Horvat. V imenu Poslanske skupine DeSUS gospod Jurša.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Že pri obravnavi zakona smo v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev rekli, da imamo v tem trenutku v državi zelo slabo situacijo in da na osnovi tega ni pravi čas, da ponovno odpiramo nekatera vprašanja in da ponovno dajemo na nek način pravično zadoščanje oziroma da delimo pravično zadoščanje oziroma privilegije. Glede na to, da pa je trenutek, ki narekuje, da so posamezniki utrpeli veliko krivico in jim je bila povzročena velika škoda in da so jim bile kršene človekove pravice in da moramo to rešiti na osnovi zahtev Evropskega sodišča, seveda ta točka prevaga tisto prvo, zato bomo zakon v tretji obravnavi poslanke in poslanci Demokratične stranke upokojencev podprli.
Hvala lepa, gospod Jurša. Želi že kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas? Želi kdo v svojem imenu? Izvolite, gospod Grims.
Hvala. Aleš Zalar, minister LDS: "Pa nikjer ni tistih odškodnin, o katerih ste vi govorili." Gospe in gospodje, 130 milijonov evrov neto – po besedah vašega ministra. S tem, da če gre kaj narobe, kot je rekel gospod minister, bo pa to močno preseglo milijardo evrov. In stalo bo 3-krat, vsem boste dali pavšal, vsem boste plačali sodne stroške in še sodno iztožene odškodnine bodo prav tako plačali davkoplačevalci, iz svojega žepa. Skupaj torej – če citiram ministra: "Če bo šlo kaj narobe …" in Murphyjev zakon pravi, da če gre lahko kaj narobe, bo narobe tudi šlo – v naslednjih letih več kot milijarda evrov. To so tiste odškodnine, do katerih ste se tako arogantno in zviška obnašali in zavračali prav vse možne rešitve 10 let. Dogovori, ki so bili že podpisani med menoj in dr. Bohincem iz vrst SD – vse je padlo, zato ker odškodnin ne bo, ker jih ne more biti. Danes so odškodnine tu, so dejstvo in plačevali jih bomo v državi, ki je bila tako benevolentna do vseh, ki so tu želeli živeti in želeli njeno državljanstvo, da je podelila več novih državljanstev v sorazmerju s številom prebivalcev in več drugih kot katera koli druga novonastala država v Evropi in je bila s strani evropskih institucij celo dajana kot zgled baltskim državam, na to državo smo lahko ponosni. Vi, na vaše početje, ki nas bo stalo zdaj najmanj 130 in največ daleč čez milijardo evrov, zagotovo ne morete biti. Glasoval pa bom seveda proti zakonu in SDS tudi.
Hvala lepa, gospod Grims. Želi še kdo obrazložiti glas? Gospod Pojbič, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Tega zakona nikakor ne bom podprl, sem tudi že zadnjič v razpravi povedal, ker je po moji osebni oceni ta zakon diskriminatoren do Slovenk in Slovencev, do naših državljank in državljanov. Prepričan sem, da je ta odločitev v tem zakonu popolnoma neupravičena, da ponovno dela razliko med našimi državljankami in državljani in tako imenovanimi izbrisanimi. Tako imenovani izbrisani dobijo na eni strani velike odškodnine, na drugi strani pa še cel kup drugih privilegijev. Če je to pravično, če je to pošteno v teh danih okoliščinah in tej dani situaciji, pa mislim, da ni treba dodati veliko besed! Poleg tega se mi zdi zelo pomembno: leta 1992 je v slovenski državi bilo 250 tisoč tujcev, od tega si jih je 90 % od 250 tisoč tujcev zagotovilo aktivno državljanstvo, ostalo je samo 10 % ljudi, za katere sem jaz v večini prepričan, da so špekulanti. In slovenska država, slovenska vlada, ta koalicija sprejema odločitev, ki bo državljanke in državljane Republike Slovenije obremenila za odškodnine in tiste privilegije, ki jih bomo plačali za špekulante! Če je to pravično, če je to pošteno, če je to odgovorno do naših državljank in državljanov – je pa res neverjetno, kaj si ta koalicija in ta vlada dovoljujeta! In še nekaj, zakaj ne bom glasoval za ta zakon. Prepričan sem, da si ta vladna koalicija, tranzicijska levica in ta vlada kupuje glasove, kupuje glasove na račun državljank in državljanov Republike Slovenije, tudi na račun upokojencev. Danes smo slišali, kaj je govorila Demokratična stranka upokojencev. Namesto da bi skrbela za to, da bodo upokojenci normalno živeli v tej državi, podpira takšne rešitve, ki so škodljive za Republiko Slovenijo in za državljanke in državljane Republike Slovenije.
Želi še kdo obrazložiti glas v svojem imenu? Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa. Glasoval bom proti zakonu iz nekaj razlogov. Na včerajšnjem forumu gospodarstvenikov v Kranju so pokazali, kam se v tej državi vrti čas. Nekaj dni nazaj, ko smo imeli nočno sejo, sem to isto uro imel zataknjeno tukaj za mikrofon, brez kazalcev. Dejstvo je, da se tudi pri tem zakonu čas vrti nazaj. Veliko je bilo okoli tega povedanega, pa vendar nekateri niste želeli, niste hoteli poslušati, niste hoteli sodelovati takrat, ko bi nekatere stvari lahko uredili. Očitno je bil namen drugačen. Namen je bil očitno, da na nek način podpirate nekoga, ki si pravzaprav tega ne zasluži. Da si tega ne zasluži pove 90 % tistih, ki so si vse te stvari uredili. Prav tisti nas danes najbolj opozarjajo, da je to nepošteno, da nekdo, ki je ves čas špekuliral, sedaj na žuljih tistih, ki so delali, ki so plačevali, ki so ustvarjali v tej državi – da bodo sedaj vračali za nekoga, ki je vseskozi špekuliral. Kakor koli, z amandmaji Slovenske demokratske stranke, katere smo tudi podpirali, bi lahko to uredili vendarle manj stresno za naše državljanke in državljane. S tem pa posegate tako v šolske malice, posegate v pokojnine, posegate v lokalno samoupravo – skratka, uničujete to državo.
Hvala lepa. Gospod Jurša, izvolite.
Še enkrat hvala lepa za besedo. Glede na to, da bom sedaj v tem trenutku počel tisto, čemur najbolj nasprotujem v poslovniških rešitvah, da ko nekdo v imenu poslanske skupine že pove stališče oziroma kako bo glasovala poslanska skupina, pa se potem na osebnem nivoju zopet prijavi in zopet tolmači, kako bo glasoval, kljub temu da glasuje tako, kot bo glasovala poslanska skupina. Podprl bom ta zakon iz dveh razlogov. Prvega sem povedal, zaradi česa sem skeptičen in da ni čas za to, da to počnemo. Drugi moment pa je bil v tem, da odtehta. Če se je nekomu naredila krivica in če je nekdo v tem sodeloval, potem mora sodelovati tudi pri tem, da se ta krivica razreši. Prav bi bilo, spoštovani kolegi, da tako razmišljate. Kako boste vi razmišljali, ni moje vprašanje. Ne bom rekel, gospod Vizjak, vi boste tako in tako glasovali. To je vprašanje gospoda Vizjaka in to je vprašanje ustave. In dovolite, da bomo mi počeli tako, kot mi v Poslanski skupini Demokratične stranke [[…]]– ne mislim osebno, gospod Vizjak, na vas – kako bomo mi v naši poslanski skupini hoteli. Ne nas uporabljati, ker mi tega nikoli ne počnemo proti vam.
Hvala lepa, gospod Jurša. Vidim, da je še želja za obrazložitev glasu. Dr. Gorenak ima besedo.
Če se ne bi oglašali tam z nasprotne strani, se tudi jaz ne bi. Sem imel namen biti čisto tiho. Poglejte, ne biti kameleon. To je problem, da rečete, kako ne bi, pa ne bi, pa ne bi, pa še ne bi, potem sem pa za. To je problem. Naj obrazložim svoj glas. Se vidi, da vas boli. V čem je problem? Ni problem v implementaciji sodbe sodišča. Sam sem bil do meseca marca zadolžen za to implementacijo in smo tudi naredili tisto, kar je bilo do takrat potrebno. Minister je sicer rekel malo drugače zadnjič. Tudi to smo naredili. Opozarjam pa na to, da nikjer ne piše, da moramo v državi Sloveniji, ki je na kolenih, ponuditi skoraj 50 % tistega, kar je dosodilo sodišče. Mi imamo veliko sodb Evropskega sodišča, ki jih je potrdilo, ker je potrdilo ukrepe posamezne države, pa je ta država namenila 10 odstotkov, 15, 20, 25 odstotkov tiste vsote, ki je bila prvotno določena. Poglejte, v tem je problem. Torej, če je sodišče v našem primeru dosodilo 20 ali tam nekaj čez 20 tisoč evrov odškodnine posameznikom, nikjer ne piše, da mu zdaj moramo dati toliko. Veste, v tem je problem. Tisto, kar je za slovenske ljudi boleče; če ste za popravo krivic, spišite zakon, tistega o materialnih oškodovancih, ki že 70 let čakajo na to, ti pa menda dvajset let ali kako že. Potem pa gremo po vrsti, pa dajmo najprej njim, pa potem tistim, ki so jih v jame zmetal itd. Potem pa tudi tem, ne pa takole. In še tisto, kar je pomembno in kar boli naše ljudi; to je, da se danes repenčijo tisti ljudje, ki so rekli – Todorović, seveda –,ki je rekel najprej, da bi bilo necivilizacijsko vzeti državljanstvo, na prvi stopnji je pa dobil 17 tisoč oziroma 54.
Hvala lepa. Gospod Möderndorfer, želite postopkovni predlog? Izvolite.
Spoštovana predsedujoča! Predlagam, glede na to, da je več kot jasno, da se je opozicija odločila, da bo praktično obrazložila vsak glas posebej in da ne bo delovalo tako, bom rekel preprosto, kot da se tako, malo ljudsko spomnimo vsak posebej, kako bo, predlagam, da prijavo naredite in da vidimo, kdo vse se bo prijavil, da se lahko pripravimo itn. Ne pa, da takole malo enega pa po enega vlečemo ven iz dvorane. Ne nazadnje imamo za to tehniko, ki nam to delo tudi olajša, ali bomo pa videli, da gre spet za neke opozicijske trike. Seveda je pa vse to dopustno, kar počnete, v skladu s poslovnikom, pa vendar vas prosim, predsedujoča, da to opravimo. To je moj predlog.
Bom spoštovala vaš predlog, čeprav tega ne vidim tako, da koga vlečemo iz dvorane. Odpiram možnost za obrazložitev glasu, seveda pa vi veste, da se je mogoče večkrat prijavljati. Želi kdo obrazložiti glas v svojem imenu, prosim za prijavo. Izvolite, gospod Velikonja.
Hvala za besedo. Zakon bom podprl, čeprav imam občutek, da glede na obrazložitve mojih predhodnikov še vedno nismo v Evropski skupnosti in da nismo v samostojni Sloveniji, da izbrisanih sploh še ni. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, če lahko preidemo na glasovanje. Lahko. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za 46, proti 29. [[Za je glasovali 46.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je na tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o političnih strankah v okviru rednega postopka. Državni zbor je v torek, 19. 11. 2013, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov, je Državni zbor na predlog Vlade kot predlagateljice sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Zaradi sprejetja amandmaja k 11. členu predloga zakona v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu in sprejetjem amandmaja k 15. členu predloga zakona v drugi obravnavi na seji Državnega zbora sta postala neusklajena 14. in 16. člen predloga zakona, h katerima je Vlada pripravila uskladitveni amandma, ki je, kot sem bila obveščena, že objavljen na e-klopi. Sprašujem Vlado oziroma dr. Viranta ali želi besedo? Ne želi. Želijo besedo poslanke in poslanci? Ne želijo. Torej zaključujemo razpravo, ki je pravzaprav ni bilo in prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Lahko glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 23. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Želi kdo besedo tukaj? Ne želi. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 21. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam na podlagi glasovanja, da je bil zakon sprejet. S tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Prekinjamo 19. sejo, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Hvala lepa in na svidenje.