Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені, гості Верховної Ради України! Прошу народних депутатів підготуватися для реєстрації. Увімкніть систему "Рада". [[10:00:46]] Зареєструвалося 366 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Відповідно до статті 25 Регламенту в середу ми маємо 30 хвилин для виступів народних депутатів з внесенням пропозицій, оголошень, заяв, повідомлень. Прошу народних депутатів записатися на виступи. Фракція "Батьківщина", народний депутат Бригинець.
Народний депутат Бригинець, оболонський виборчий округ. Прошу передати слово Соболєву.
Прошу передати слово Соболєву. Увімкніть мікрофон на трибуні.
Шановні колеги, шановний головуючий, я хотів би звернутися стосовно, на мій погляд, дуже серйозної теми, з якою зараз мають проблему десятки тисяч підприємств в Україні. З чим це, власне, пов’язано? На сьогоднішній момент господарська діяльність цілого ряду підприємств, при чому це стосується як малого, так і середнього, і великого бізнесу, фактично зупинена у зв’язку з тим, що неможливо в новому Міністерстві доходів і зборів зареєструвати податкові накладні в єдиному реєстрі. Що це означає? Це означає, що фактично заблокована діяльність цілого ряду підприємств в різних сферах діяльності через те, що фактично станом на сьогодні ці підприємства не можуть проводити свою господарську діяльність. Що це за новела, яку придумало Міністерство доходів і зборів? Тепер для того, щоб фактично підприємство далі могло претендувати на своєчасну сплату податків, своєчасне відшкодування податків з державного бюджету, ці підприємства повинні зареєструватися, як це, в принципі, було і завжди, в єдиний реєстраційний акт податкових накладних. Але дивним чином на сьогодні Міністерство доходів і зборів відмовляє в реєстрації. На підставі чого? Як під кальку, всім підприємствам заявляють, що у зв’язку із зміною юридичною адреси ми не можемо зареєструвати, і таким чином ви не маєте права вести господарську діяльність. Ну, такого не буває в державі, що тисячі підприємств раптом змінили свою юридичну адресу. Більше того, станом на сьогодні є вже десятки рішень судів, які підтвердили, що ніякої зміни юридичної адреси підприємств не було, що це фактично є перешкоджання діяльності господарських підприємств з тим, щоб ці підприємства не мали можливість проводити абсолютно нормальну господарську діяльність, відшкодовувати податок на додану вартість, сплачувати інші податки. Станом на сьогодні фактично заблокована діяльність цілих галузей економіки в зв’язку з тим, що Міністерство доходів і зборів в такий спосіб вирішило, що можна не повертати податок на додану вартість і можна не виконувати свої прямі обов’язки. Саме тому наша фракція заявляє про те, що Міністерство доходів і зборів фактично зупинило діяльність підприємств і ми вимагаємо негайно звіту міністра і інформації, на якій підставі це відбувається. Дякую.
Фракція "Батьківщина", народний депутат Стойко.
Дякую. Володимир Васильович, прошу передати слово Олегу Медуниці.
Прошу передати.
Шановний Голово, шановні народні депутати! Сьогодні в цей день в 1991 році в цій залі було прийнято Постанову про Державний прапор України, і таким чином було офіційно затверджено статус Державного прапору. Давайте загадаємо цей день, давайте привітаємо один одного і тих депутатів, які прийняли цю доленосну постанову. [[Оплески]] Але зараз я змушений говорити про інше. Про те, що зараз робиться із державним бюджетом України. 3 вересня на цій трибуні Президент України робив послання до нас, до всіх українців, ми його дуже уважно і через силу чемно слухали. В цій постанові він говорив, в тому числі про те, що він доручає уряду терміново внести зміни до державно бюджету України, яким дозволили збільшити соціальні виплати, соціальні стандарти. І що ми бачимо? Пройшло два тижні, жодних змін до державного бюджету України, про які говорив Президент, ми не маємо. Взагалі державний бюджет, який неодноразово Президент Янукович доручав цьому уряду змінити, не був змінений для того, щоб збільшити соціальні стандарти. Зараз фактично система місцевого самоврядування паралізована через те, що Державне казначейство не проводить належним чином платежі місцевого самоврядування, місцевих громад. Мільярди гривень зависли на казначейських рахунках через те, що цей уряд краде гроші місцевих громад. Величезна заборгованість по виплатам особам, які безробітні. Величезна заборгованість по лікарняним. Як таке може бути? Людина виходить з лікарняного, де може знаходитись 2 місяці, і не може отримати того, що їй, відповідно до законодавства, нараховано. Це відбувається через те, що уряд не здатен сам собі сказати, що були проблеми, вийти сюди у Верховну Раду, зробити секвестр державного бюджету, зменшити видатки державного бюджету і зробити так, щоб в цій країні панував справедливий бюджетний лад. Ми наполягаємо на тому, щоб уряд вніс таки зміни до Державного бюджету України у Верховну Раду, щоб ми розглянули ці бюджетні пропозиції, щоб ми, відповідно до календарного плану, розглянули Державний бюджет на 2014 рік, який уряд вніс і через декілька годин було відправлено йому назад на доопрацювання. Тому що так далі жити не можна. В країні бюджетна криза, якої.
Дякую. Фракція Партія регіонів, народний депутат Попеску.
Дякую. Вельмишановний Володимире Васильовичу, вельмишановні колеги! Інтеграція України в європейський політичний, економічний та правовий простір з метою перспективного набуття членства в Європейському Союзі відповідно до Закону України "Про засади внутрішньої та зовнішньої політики" залишається стратегічним завданням нашої країни. І під час цієї сесії Верховної Ради України є всі підстави очікувати здійснення найважливішого етапу цього тривалого процесу – підписання Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та Україною під час саміту у Вільнюсі, що сприятиме на першому етапі входженню нашої держави до зони вільної торгівлі з ЄС та відкриє нам шлях до лібералізації візового режиму, а в перспективі – і до безвізових поїздок наших громадян до європейських країн. На рівні Президента та уряду є політична воля виконати домовленості, які були досягнуті між Україною та ЄС на саміті в лютому цього року. У цьому напрямку узгоджено працюють усі гілки влади нашої країни в тісній взаємодії з профільними структурами ЄС, Радою Європи та ОБСЄ. І виконання цього завдання є запорукою того, що програма модернізації країни, яку ми почали виконувати, згуртувала б навколо себе політичні сили, і ми крок за кроком просували б Україну до когорти високорозвинених країн із високими стандартами життя. Залишається лише ряд кроків, які повністю залежать від продуктивності Верховної Ради України. І як ми в останній час продемонстрували прогрес виконання наших зобов’язань, які ми взяли на себе перед Радою Європи під час вступу до цієї організації в 1995 році, коли після багаторічної перерви за останні два роки, нарешті, ухвалили новий Кримінально-процесуальний кодекс, нові закони про адвокатуру і адвокатську діяльність, про об’єднання громадян, розробили дієвий механізм реалізації європейської хартії регіональних або міноритарних мов тощо. І на даний момент є зобов’язання 1995 року – залишилось прийняти лише новий Закон про прокуратуру. Так і щодо виконання основних умов, які ще не виконані, але необхідні для підписання Угоди про асоціацію з ЄС, необхідно знайти компроміс між різними політичними силами у парламенті. При цьому необхідно зберігати і продовжувати поглиблення відносин з Росією та всіма нашими сусідами, з країнами Євразійського співтовариства, зі світовими лідерами і новими центрами економічного розвитку. На рівні політичних заяв спостерігається не тільки рішучість влади виконати завдання, які стоять перед Україною напередодні підписання угоди, але останнім часом все частіше лунає запевнення про готовність і опозиції здійснити конкретні кроки щодо консолідації зусиль у цьому напрямку. Партія регіонів вітає ці заяви та закликає всі політичні сили у парламенті до плідної співпраці і реальним кроком для цієї консолідації в стані сьогоднішнього схвалення урядом проекту Угоди про асоціацію між ЄС та Україною. І це потрібно не стільки парламенту і уряду, скільки Україні і нашому багатоетнічному українському народу, який заслуговує на кращі умови життя і впевнене та щасливе майбутнє. Дякую за увагу.
Об’єднання "Свобода", народний депутат Бублик. Прошу.
Юрій Бублик Всеукраїнське об’єднання "Свобода", Полтавщина. Шановний Голово, шановні депутати! Хочу загострити вашу увагу на проблемі закриття дошкільних, шкільних навчальних закладів. Із областей України, як із фронтів війни, надходять повідомлення про закриття пачками, десятками шкільних і дошкільних закладів, Івано-Франківщина, Волинь, Харківщина, Полтавщина і так далі. Розмах закриття набрав великого розміру і на сьогодні на порядку денному зареєстровано чотири законопроекти щодо накладення мораторію на закриття дошкільних та шкільних навчальних закладів. Одне діло, коли в далекому селі два-три учні навчаються і територіальна громада на місці, і находить спільну мову зі своєю громадою, і з владою. І коли пропонують підвозити діток це одне питання, але страхітлива оптимізація добралася до обласних центрів. У нас в місті Полтава, в селищі Червоний шлях було закрито початкову школу, де були повноцінні класи і потенційно дітки дошкільного віку наповнюють класи в наступному році, через рік і так далі. Найбільш цинічно це провела наша полтавська влада на чолі з нашим міським головою Олександром Мамаєм. В той час, коли батьки з свої злоденні зарплати, за власні кошти останні 10 років утримують школу і підготували школу до нового навчального року, у липні місяці мародери-розбійники, за вказівкою міського голови, пограбували школу, вирвали вимикачі, розетки, люстри, познімали декоративні панелі із стін. Звичайно територіальна громада не стала мовчати і до сьогодні, на жаль, на календарі 18-е число, а діти до сих пір у нас на Полтавщині не відвідують початкову школу. Тому хотілося б звернутися до шановних добродіїв із Партії регіонів, щоб вони якось спробували вплинути на свого, за гречку обраного, полтавського міського голову Олександра Мамая. Щоб він врешті-решт знайшов діалог, конструктивний діалог із територіальною громадою, щоб він врешті-решт пішов назустріч територіальній громаді, і відновили роботу початкової школи. Тому що діти і надалі залишаються вдома, дітям далеко добиратися до школи, а той шкільний автобус, який влада дала, вцепили на утримання батьків починаючи від заправки паливно-мастильними матеріалами і закінчуючи запчастинами. Тож велике прохання сьогодні за ці законопроекти проголосувати і накласти мораторій на закриття шкільних і дошкільних навчальних закладів. Слава Україні!
Дякую. Запрошую до слова народного депутату Мартиняка, прошу.
Сергій Мартиняк, 20 виборчий округ. Прошу передати слово Єремеєву.
Прошу передати.
Шановний Голово! Шановні народні депутати! Маємо надію, що на цьому тижні до парламенту надійде проект Закону про Державний бюджет України. І від того, в якому вигляді ми будемо його приймати, буде залежати, чи не стане знову цей документ борговою розпискою по відношенню до українського народу, завдяки якій черговий раз держава пробачить всі ті борги, які має віддати українському народові. На минулих виборах не було жодної політичної сили, яка б не обіцяла погасити борги по соціальним виплатам, але вибори минули, а обіцянки лишились. Що ми маємо зараз? Держава здається забула за дітей війни, чорнобильців, матерів-героїнь. По дітях війни виплати зупинені з 2011 року. Загальна сума заборгованостей за судовими рішеннями чорнобильців на сьогоднішній день складає півтора мільярди гривень. Тільки в чотирьох районах 23 виборчого округу на Волині борг складає понад 95 мільйонів гривень, притому, що індексацію грошових коштів по цій категорії уряд не робив з 1996 року. Люди сьогодні по Чорнобильських виплатах отримують дві гривні в 2013 році. Шановні народні депутати, хто обирався по округах, знають, як називають ці виплати. Люди на округах називають їх "гробовими" – 2 гривні гробових коштів. А яким цинізмом повинна проявлятися, до якого цинізму повинен опуститися уряд, щоб сьогодні ініціювати, щоб місцеві органи влади скасували першу, другу і третю чорнобильські зони, де 90 відсотків людей живуть, які постраждали від Чорнобильської аварії. Матері-героїні взагалі стикаються з шаленою бюрократією, ще на стадії присвоєння цього почесного звання, не кажучи вже про обов’язкові одноразові виплати. Зараз держава заборгувала матерям-героїням 385 тисяч мільйонів. Я би хотів подивитися на міністра, яка приїхала вручати посвідчення матері-героїні, а діти їй сказали, вона померла в 96 років місяць тому, в 96 років. Народила 14 дітей і не отримала звання лише по одній причині – щоб не виплатити 10 тисяч гривень. Я можу багато наводити прикладів і цифр. Всі вони свідчать про одне – в Україні принципові провали соціальної політики. У нас левова частка соцвиплат йде тим, хто далеко не бідний. То ж, шановні колеги, перед початком розгляду проекту Державного бюджету хочу наголосити: питання погашення боргів держави перед цими категоріями громадян приділити першочергову увагу. Ми не маємо знову заганяти ці борги під килим. Штучне обмеження виплат, невиконання судових рішень – це запуск механізму соціального вибуху, масштаби якого можуть бути непрогнозованими. Дякую за увагу.
Дякую. Запрошується до слова народний депутат Лабунська.
Доброго дня, шановні колеги! Доброго дня, шановні слухачі! Я хочу звернутися до всього парламенту, особливо до депутатів, які були обрані за мажоритарними округами. Не дивлячись, яку політичну силу вони представляють, у якій фракції знаходяться, я хочу вас просити. Схаменіться, вас люди обирали. Давайте подивимось, от всі виступаючі сьогодні піднімали всі на самі болючі питання, які є сьогодні в країні. Ну, скажіть мені, будь ласка, ну, яка різниця, до якої політичної партії ми сьогодні входимо? Подивіться, що сьогодні робиться на округах, подивіться, що сьогодні почався новий. починається новий опалювальний сезон, подивіться, що робиться в школах. Скажіть мені, будь ласка, ми будемо звинувачувати і порушувати кримінальні справи проти вчителів? Коли сьогодні, ну, не знаю, я думаю, що на кожному окрузі, в мене сьогодні вчителі і директори шкіл сьогодні збирають гроші з батьків для того, щоб почати опалювальний сезон, що сьогодні в школах взагалі не передбачені сьогодні кошти для того, щоб почати навчальний рік! Скажіть мені, будь ласка, ви всі це дуже добре знаєте, про що ми кажемо, про який бюджет на слідуючий рік? В нас сьогодні не виконується бюджет цього року. Скажіть мені, будь ласка, всі бюджетні організації сьогодні. на останній квартал взагалі не хватає коштів для того, щоб зробити виплати по захищеним статтям бюджету. Давайте ми подивимося, що робиться на округах, що стосується лікарень. Скажіть мені, будь ласка, ми тут розмовляємо про дороги, про акциз. Я думаю, що хто хоч інколи буває в округах своїх, що сьогодні дорога і відстань – це зовсім різні речі в нашій країні. Про що ми кажемо, про яку медичну реформу? Як ми взагалі маємо моральне право сьогодні голосувати і закривати лікарі і ФАП? Коли сьогодні є якісь, вибачте мені, норми, нормативи, коли треба швидка доїхати, а як швидка може туди доїхати, коли там дороги немає? То, може, нам зараз, сьогодні треба іншими проблемами займатися? Подивіться, що робить казначейство. Про який бюджет розвитку взагалі йде мова? Що сьогодні всі знають, що комунальні підприємства, нажаль, сьогодні не є захищеними статтями бюджету. Я не знаю, як у вас на окрузі, а в мене в окрузі сьогодні, нажаль, за червень заробітна плата йде. Так про що ми кажемо, про який бюджет? Я не знаю, як мої колеги, як хто знову буде голосувати за "кота в мішку". Якщо в нас будуть такі бюджети і на 2014 рік, так нам треба розганяти всю Верховну Раду. Ні одному депутату немає морального права їхати до своїх виборців і дивитися їм в очі, чим ми тут займаємося, які бюджети приймаємо, і як знову кожного будуть ґвалтувати. Я просто закликаю всіх колег зробити щось з перерозподілом бюджету на цей рік і приймати бюджет 2014 року зовсім з іншими показниками. І згадати, що нас люди обирали не для того, щоб.
Дякую. Партія регіонів, народний депутат Пономарьов.
Пономарьов, Партія регіонів, Донеччина. Прошу передати слово Балицькому Євгену Віталійовичу.
Прошу народний депутат Балицький.
Уважаемый председатель, уважаемые депутаты, приглашенные! [[Шум у залі]] В этом году с августа месяца по инициативе Партии регионов стартует вахта памяти "Гордимся Великой Победой". С освобождение города Харькова, первой столицы Украины, начинается освобождение всей Украины от немецкой сволочи. Когда вчера по инициативе Партии регионов было принято ряд постановлений, направленных на чествование в государственных масштабах ряда городов, освобожденных 70 лет назад, таких как Никополь, Орджоникидзе, также форсирование Днепра. Особо выделяется 70-летие освобождения города Мелитополя, благодаря которому было перерезана артерия, ведущая в Крым. Немецкие войска были вынуждены оставить Крым, советские войска получили стратегические аэродромы, благодаря которым они могли бомбить Плоешти – месторождение в Румынии, что больно ударило по немецкой экономике. Наши войска, освободив Мелитополь, взломав мощное инженерно-техническое укрепление под названием "Ватан", линию, которую немцы называли неприступной, вторым Сталинградом на Днепре. Город имел стратегическое значение, и принятое по инициативе Партии регионов постановление 3 июля дало возможность проводить на государственном уровне ряд реконструкций. Своими реконструкциями мы напоминаем всему миру о том, что происходило на нашей земле. О том, как был освобожден город. Третьим по количеству Героев Советского Союза, то есть 87 Героев Советского Союза получили солдаты и офицеры советской армии – армии, в которой плечом к плечу сражались русские и украинцы, белорусы, таджики, калмыки, евреи – все национальности, которые сегодня. в том числе которые проживают сегодня на территории нашей страны. Своей вахтой памяти мы напоминаем всем, что мы помним о подвиге советского солдата и давайте чтить их память, и мы на века пронесем в сердцах и наших детей. Спасибо.
Фракція Компартії України, народний депутат Алексєєв.
Шановні громадяни України! Рішення Центральної виборчої комісії від 17 вересня 2013 року, яким вона відмовила зборам громадян у реєстрації ініціативної групи щодо проведення всеукраїнського референдуму – це абсолютно замовне рішення. І його замовником виступають олігархічний режим і так звана опозиція, яка є вірним союзником цього режиму у тому, що стосується пограбування країни та узурпації влади. Відмова ЦВК у реєстрації ініціативної групи позбавила людей і неважливо підтримують вони. чи підтримують вони вступ до Митного союзу, чи до Євросоюзу, їх конституційного права вільно прийти на виборчі дільниці і висловити свою волю щодо подальшого майбутнього України. З самого початку, як тільки Компартія оголосила про необхідність проведення всеукраїнського референдуму, влада і опозиція спільними зусиллями, використовуючи брудні інформаційні технології, кишеньковий суд, адміністративні важелі, робила все аби не допустити цього референдуму. Чому? Тому що знала, люди у своїй більшості не сприймають ті (у лапках) євро цінності, які руйнують духовні засади українського суспільства і не бажають собі долі наймитів на європейській панщині. Компартія України заявляє, що не відмовиться, не відмовляється від проведення всеукраїнського референдуму щодо вибору між Митним та Євросоюзом. Для чого ми задіємо всі доступні правові механізми, всі наші організаційні ресурси і людський, і кадровий потенціал. Ми переконані, що в разі підписання угоди про асоціацію з ЄС без народного мандату, який можна отримати виключно через референдум, таку угоду треба розглядати, як національну зраду. І хай Європа, врешті-решт, побачить, як українські євроінтегратори починають свій європейський так званий рух з грубого порушення прав громадян висловити свою думку. І хай добре подумає Європа, з ким збирається підписувати так звану угоду про асоціацію. Ми кажемо: да – референдуму, ні – національній зраді. Дякую за увагу.
Фракція "Батьківщина", народний депутат Микола Томенко.
Шановні колеги! Хочу поділитися відкриттям, над яким я думав два роки. Намагався з’ясувати, в чому формула покращення життя громадян України. На першому етапі я дійшов до висновку, що покращується життя лише у членів так званої сім’ї. На другому етапі додав покращення життя бізнесменів з Партії регіонів. На третьому – чиновників, близьких до Януковича. Все рівно не виходить, тому що є реальні громадяни, життя яких покращується. І я зрозумів, в чому смисл цієї формули. Наші олігархи купують футболістів у Бразилії або Сербії, хокеїстів – у Росії, віддають за них мільйони доларів або десятки, а потім їх роблять громадянами України. Я думаю, чому Адміністрація Президента видає так швидко паспорти цим громадянам України новим? Не тому, що їх ніхто не бере грати за їхні збірні. А тому, що вони реалізують завдання Президента покращення громадян України вже зараз. Але, якщо говорити серйозно, друзі, то в бюджетному процесі уряд поставив парламент поза законом. Нам не то, що доповідають, як готується бюджет, нам взагалі не говорять, що відбувається з бюджетом. Почув від людей, регіональною мовою кажучи, що у нас самое занимательное правительство в мире. Она постоянно занимается тем, что постоянно занимает деньги. І воно не тільки постоянно занимает деньги, воно вже заставляє місцеву владу брати позички. Ви знаєте, що з 1 жовтня більшість місцевих рад бере позички, щоб виплатити зарплати з 1 жовтня. Виплатити зарплати вчителям і медикам, бо немає за що платити. У Черкасах до мене звернулась міська рада, вони зупиняють планові операції з 1 жовтня, бо так покращили життя, що немає за що робити операції. Натомість уряд не зробив жодного застереження про тринькання або витрачання коштів. Так Черкаська обласна адміністрація з ініціативи губернатора Сергія Тулуба розпочала ремонт поверха, де живе або де працює губернатор. Він каже: "А що таке 17 мільйонів?" Люди бідують, не можуть працювати в Черкаській обласній адміністрації. В мене пропозиція до губернаторів, міністрів, якщо ви хочете з бюджету ремонтувати свої помешкання, сходіть, подивіться у батьків, які відремонтували вам школи перед навчальним роком, дошкільні заклади і будинки культури, зберіть свої гроші і на свої гроші зремонтуйте обласну адміністрацію і не знущайтесь над людьми. Тому ми вимагаємо, Володимир Васильович, щоб в п’ятницю ми не чули, яким буде бюджет в 2014 році, а ми чули як виконається бюджет, коли будуть виплачені заборгованості по казначейству, коли місцеві влади матимуть гроші платити вчителям, освітянам, коли люди будуть розуміти, що перед зимою країна готується до непростого періоду, бо настав час зупинити покращувати життя губернаторів, міністрів і футболістів, необхідно покращити життя простих людей. Дякую.
Об’єднання "Свобода", народний депутат Марцінків.
Прошу передати Олегу Осуховському.
Олег Осуховський, Всеукраїнське об’єднання "Свобода", місто Рівне. Пане Голово! Панове депутати! Брати і сестри українці! Нещодавно в понеділок Перший віце-прем’єр-міністр Сергій Арбузов зібрав міжвідомчу антирейдерську комісію нібито, щоб в майбутньому правоохоронні органи звітували, які рейдерські захоплення підприємств є по Україні. Та я як голова підкомітету Комітету по боротьбі з організованою злочинністю та корупцією чи не кожний день надсилаю такі звернення до того самого Арбузова, до Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, до Генерального прокурора – одні відписки. Одні відписки і більше нічого. Я хочу зараз привернути увагу і пана Арбузова і Генерального прокурора України, Президента України, Прем’єр-міністра України, що відбувається зараз на Рівненщині, зокрема з державним підприємством "Смигаторф". Ще півроку назад Державне підприємство "Смигаторф" було прибуткове підприємство, яке мало на своєму рахунку більше 3 мільйонів гривень. Зараз рейдерським способом захоплюється підприємство. Працівники вже другий тиждень страйкують, жодної реакції ні міністерств, ні уряду немає. Працівники вимагають простого, щоби мати і зберегти робочі місця свої, щоби підприємство працювало і постачало брикети в школи, в лікарні, в поліклініки, в дитячі садки. І зараз ніякої реакції немає щодо цього факту. Також вимагають працівники від міністра, Прем’єр-міністра України, щоби державне підприємство напряму підпорядковувалося Міністерству вугільної промисловості палива та енергетики. Також вимагають, щоби Генеральна прокуратура зайнялася тим, тому що підприємства кожного місяця пропадають десятки, сотні тонн брикетів і ніхто, нікому до того діла немає. Міняються на підприємстві директора, які не мають жодної участі не приймали ніколи в тій галузі. І ми вимагаємо, щоби негайно Президент України, Прем’єр-міністр України відреагували і зберегли місця для працівників, бо таке свавілля, яке зараз відбувається в Україні не тільки зі "Смигаторф", а з іншими підприємствами. Я можу ряд підприємств назвати і по Рівненщині. Однозначно, що відреагувати має Прем’єр-міністр України, Президент.
Дякую. Шановні народні депутати, час для виступів вичерпано. Я хочу проінформувати, що сьогодні у клінічній лікарні знаходяться народний депутат України Паламарчук Микола Петрович. Є? Немає, він на лікарняному. Васадзе Таріел Шакрович? Немає. Повалій знаходиться у відпустці, неприсутня. Станом на 18 вересня народні депутати України у відрядженнях не перебувають. Перелік питань, що пропонуються для обговорення і прийняття рішень сьогодні, у депутатів є. Тому переходимо до їх розгляду і розглядаємо питання ратифікації. На розгляд вноситься Закон, проект Закону (реєстраційний номер 0032) про ратифікацію Європейської конвенції про захист домашніх тварин. Доповідати повинен перший заступник міністра екології та природніх ресурсів Романов Микола Іванович. Міністр знаходиться у відрядженні, на переговорах за кордоном. Я запрошую для доповіді першого заступника міністра екології та природніх ресурсів Миколу Івановича Романова.
Шановний головуючий, шановні народні депутати! Даний законопроект розроблено з метою виконання внутрішньодержавних процедур, необхідних для набрання чинності Європейської конвенції про захист домашніх тварин відповідно до Закону України "Про міжнародні договори". 5 липня 2011 року конвенцію підписано постійним представником України при Раді Європи Миколою Точицьким на підставі розпорядження Президента України. Європейську Конвенцію про захист домашніх тварин розроблено в рамках Ради Європи з метою забезпечення захисту домашніх тварин та забезпечення гуманного поводження з ними. Відповідно до вимог Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" проводяться заходи спрямовані на реалізацію державної політики у цій сфері. Розроблено та затверджено нормативно-правові акти, які прийняті згідно з положенням відповідного закону. Перше. Постанова Кабінету Міністрів України про затвердження правил транспортування тварин. Ініційовано програму будівництва притулків для тварин в Україні і в тому числі за рахунок державного та місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища. Створено центр реабілітації ведмедів на базі Національного природного парку "Синевир" та підписано меморандум про співпрацю у цій сфері з міжнародною благодійною організацію. З набуттям чинності європейської Конвенції про захист домашніх тварин, будуть запроваджені сучасні правові стандарти у сфері захисту тварин від жорстокого поводження. Запропоновані конвенцією принципи утримання тварин враховують сучасні тенденції, а головне мають на меті забезпечення нормальних умов існування для тварин. Прийняття законопроекту дозволить наблизити національне законодавство до законодавства держав-членів Ради Європи і продемонструє готовність нашої держави дотримуватись європейських стандартів з метою захисту і забезпечення загальноприйнятих стандартів поводження з тваринами. Прошу підтримати цей законопроект. Дякую за увагу.
Питання є до доповідача? Немає. Є питання? Прошу, народний депутат Каплін.
Народний депутат Каплін, фракція "УДАР Віталія Кличка", Полтавська область, місто Полтава. В мене не стільки запитання, як звернення в контексті цієї теми, яку ми розглядаємо, до своїх полтавських виборців. От мені позавчора стало відомо, що на фоні тих проблем, які є сьогодні в моєму окрузі, а саме, втричі збільшення квартплати. Є такі народні депутати, які обиралися від Полтавщини, вони вносять замість того, щоб відстоювати позицію простих громадян Полтавщини і, зокрема, Полтави, вирішуючи їх комунальні проблеми, вони вносять законопроекти по типу збільшення штрафу за те, що собаки, яких вигулюють господарі, екскременти свої залишають у дворах. Так от я б хотів звернутися до депутатів від Партії регіонів, щоб вони нарешті почали у своїх мажоритарних округах займатися питанням своїх виборців. Зупинити геноцид Азарова, який відбувається вже більше 5 років, а потім займатися усіма іншими питаннями.
А чому ви тільки звертаєтесь до Партії регіонів? До всіх депутатів звертайтесь. Я прошу.
Дякую за запитання. Це питання не в повній мірі відноситься до мене, але я на нього відповім. Шановні народні депутати, станом на сьогодні у нас організовано і працює 44 притулки для домашніх тварин, станом на сьогодні будується ще 8 притулків для домашніх тварин. І станом на сьогодні зареєстровано п’ять проектів законів, в тому числі щодо посилення адмінвідповідальності за незаконне поводження з тваринами, внесені народними депутатами. Дякую.
Я бачу депутати питання. Прошу записатися на питання. Прошу, народний депутат Олег Ляшко.
Олег Ляшко, Радикальна партія. Я хочу звернутися до представника міністерства і до уряду загалом. В Україні відбувається катастрофічна ситуація з поводження з безпритульними тваринами. Їх жорстоко знищують, травлять, вбивають і нічого, ні міністерство, ні уряд з цього приводу не робить. Я отримую численні звернення від представників природоохоронних організацій, які розказують про ті жахіття, які відбуваються з безпритульними тваринами, я направляю ці звернення до Міністерства навколишнього природного середовища, до прокуратури природоохоронної, до уряду, у відповідь отримую відписки. Припиніть труїти, знущатися над безпритульними тваринами, бо я наступного разу принесу вам, щоб ви попробували того яду, яким травлять безпритульних тварин, щоб ви відчули ті муки, як ті нещасні, беззахисні тварини. Припиніть труїти, припиніть вбивати, припиніть знущатися! Я вимагаю від вас сьогодні.
Дякую за запитання.
Ви слухайте запитання, відповідайте.
Шановні народні депутати, якщо у вас де є факти щодо жорстокого поводження з тваринами, я вважаю, що необхідно нам надавати ці факти, у нас є Державна екологічна інспекція, у нас є закон, і ми обов’язково приймемо міри по цьому питанню. Прийнявши цю конвенцію, ми ще більше посилимо міри щодо захисту тварин від жорстокого поводження. Дякую.
Фракція "Батьківщина", народний депутат Яворівський, прошу.
Шановні колеги! Шановні виборці! Набагато важливіше було, якби ми сьогодні обговорювали проблему захисту української людини від української влади. Але це також важливо, і через те я передаю слово моєму сусідові, голові Європейської партії, який розуміється на цьому, Миколі Катеринчуку.
Дякую. Микола Катеринчук, Європейська партія, фракція "Батьківщина". Шановний перший заступник міністра! У мене до вас три питання. Перше питання, яке вже частково озвучував наш колега, щодо практики знищення безпритульних тварин. Вона є, особливо перед Євро-2012 набула шалених таких обертів. Друге питання. Шо ви знаєте про бої собак, які проводяться незаконно в певний спосіб? І що ви знаєте про тренування собак для полювання на ведмедя? Ці всі питання мене просила задати міжнародна організація "Чотири лапи" і "SOS". Ви це їх знаєте, звернення.
Дякую за запитання. Ми дуже тісно працюємо з міжнародною організацією "SOS","Чотири лапи". Вона працювала у нас до підготовки Євро-2012 і працює і зараз. І ті факти, які були виявлені цією міжнародною організацією, вони були передані нам в частині того, що незаконно було травлення ведмедя в одному із приватних зоопарків. Це питання було вирішено, і дана тварина була переведена в той парк, який створено було з ініціативи Міністерства екології та природних ресурсів. Він і зараз там знаходиться. Тому це питання у нас вирішується згідно закону. Дякую.
Яценко, Партія регіонів – останнє питання. І час вичерпано буде.
Шановні колеги, от, дійсно, дуже важлива проблема. І в принципі в усіх цивілізованих країнах ставлення до тварин є одним із показників розвитку суспільства. В нашій країні, на жаль, ми маємо, дійсно, дикі явища, такі як, наприклад, собачі бої. Тому я дуже просив би, Володимире Васильовичу, і вас, і профільний комітет Андрія Анатолійовича Кожем’якіна, все ж таки включити і розглянути проект закону, що я подав, про посилення відповідальності за жорстоке поводження з тваринами та за проведення собачих бої. Я вважаю, що це якраз в унісон от цієї конвенції, яку зараз, я впевнений, ми ратифікуємо всією залою. Дякую за увагу.
Дякую за запитання. У своєму виступі я акцентував увагу на те, що даний законопроект зареєстровано, і ми його підтримуємо в цілому. Дякую.
Об’єднання "Свобода", народний депутат Мирний пропущений був. Прошу.
Прошу передати слово Олегу Панькевичу.
Прошу передати.
Олег Панькевич, фракція Всеукраїнського об’єднання "Свобода". Шановний доповідачу, звичайно, що наша фракція буде підтримувати цей законопроект, я думаю, як і більшість фракцій Верховної Ради. Але у нас є запитання, які стосуються зауважень Головного науково-експертного управління. Власне, зауваження, головне зауваження є в тому, що є певні розбіжності між нормами конвенції та законодавством України. Чи враховані, чи ви розумієте ці розбіжності чи можна буде цю ситуацію виправити? Дякую.
Дякую за запитання. Є три зауваження науково-експертного управління, але це не суперечить нашому законодавству, тому з прийняттям конвенції буде діяти норма конвенції по захисту тварин від жорстокого поводження. Дякую.
Дякую, сідайте. Запрошую для співдоповіді голову Комітету з питань європейської інтеграції Григорія Михайловича Немирю. Прошу.
Шановний пане Голово, шановні колеги народні депутати! Аристотель дав визначення людині як політичній тварині. Тим більше це визначення має відношення до політиків і, зокрема, народних депутатів. Сьогодні у нас як у політичних тварин є шанс зробити щось добре на захист тварин домашніх. Конвенцію захисту домашніх тварин було розроблено у 1987 році. Україна підписала цю конвенцію у липні 2011 року. Це є документ, який має відношення до Ради Європи. 22 країни, члени Ради Європи, вже підписали і ратифікували цю конвенцію. Серед цих 22-х країн 18 країн належать до Європейського Союзу. Крім України, яка, сподіваюся, сьогодні також ратифікує цю конвенцію, серед країн східного партнерства її ратифікував станом на сьогодні лише Азербайджан. Ратифікація зазначеної конвенції дозволить запровадити правові стандарти у сфері захисту країн від жорстокого поводження. Були запитання, які стосувалися, зокрема питань регулювання надмірної кількості безпритульних тварин і здійснення це у відповідний гуманний спосіб. Це регулюється принципами, закладеними в дану конвенцію. Комітет Верховної Ради з питань європейської інтеграції розглянув на своєму засіданні 4 вересня зазначений проект закону і прийняв рішення внести його на розгляд Верховної Ради з рекомендацією для прийняття в цілому. Дякую за увагу.
Є питання до Григорія Михайловича? Є питання, запишіть, прошу, запишіться. Я прошу, народний депутат Розенко.
Павло Розенко, фракція "УДАР". Я дякую і комітету, і ініціаторам цієї ратифікації за те, що вносять дуже важливе питання. Адже ви пам’ятаєте, справді, скандали, які супроводжували жорстоке поводження з тваринами, які супроводжували "Євро-2012". І не зважаючи на це, той великий розголос, ми і маємо і сьогодні приклади в Києві, коли житлово-комунальні господарства продовжують травити, на жаль, тварин і продовжують використовувати отакі от нацистські методи до наших, так би мовити, братів менших. І, на жаль. Страждають від цього не лише безпритульні тварини, але й свійські тварини, які знаходяться на господарстві. Тому це правильне абсолютно рішення, фракція "УДАР" буде підтримувати рух України в цьому європейському напрямку щодо поводження з тваринами зокрема.
Дякую, шановний колего Розенко, дійсно, ви звернули увагу на один з проблемних секторів, який регулюється цією конвенцією, зокрема статтею 12 конвенції. Я хочу зацитувати, вона називається "Додаткові заходи стосовно безпритульних тварин", де зазначається, що сторона вживає відповідних законодавчих або адміністративних заходів, які необхідні для регулювання кількості безпритульних тварин, які не викликають болю, страждань або пригнічення, яких можна уникнути. І заходи, зокрема пункт перший цієї статті зазначає, що ці заходи повинні відповідати вимогам і якщо необхідним то відлов таких тварин він повинен проводитися зі спричиненням їм мінімальних фізичних та психічних страждань. Я думаю, що це питання не лише гуманного поводження з домашніми тваринами, це і питання моральне, виховання атмосфери суспільства, яке не має мати елементи насилля. Дякую.
Фракція "Батьківщина", Народний депутат Катеринчук.
Прошу передати слово Володимиру Олександровичу Яворівському, яким пишається Троєщина.
Прошу, депутату з Троєщини Яворівському.
Шановний пане Григорію! Я собі уявляю, як сьогодні після ратифікації цієї Конвенції всі українські пси по всій Україні – рябки, сірки і таке інше – відчують, що до них ставляться уже зовсім інакше. Я це веду до того, що, безперечно, цю Конвенцію ніхто із наших селян, які тримають одного або дві собаки на ланцюзі, ясна річ, не будуть вивчати цю конвенцію і завтра перестануть ставитися до них інакше. Я б дуже хотів, маючи. ви маючи можливість відповісти, назвіть хоч найголовніші ті речі, які закладені сьогодні в Конвенції. Це й те, що присипляти собаку має право тільки професійний тваринний лікар, про те, що не можна обрізати хвости, про те, що не можна, скажімо, проводити там собачі бої і тому подібне. Якщо можна, бодай перерахуйте, щоб люди почули, як треба ставитися до своїх собак.
Шановний колего Яворівський, питання цілком слушне, тому що саме прийняття Конвенції як рамкового документу не гарантує, що відповідна імплементація без прийняття і забезпечення дії відповідних законодавчих або адміністративних там, де це потрібно, актів принесе користь. Ви звернули увагу на дві речі. Перша річ, яка стосується питання присипляння домашніх тварин, зокрема ви говорили про собак. Тут є окрема стаття, яка про це говорить. І, дійсно, це має бути здійснюватись ветеринаром або спеціально уповноваженою людиною. І зокрема визначаються способи, які, на думку авторів конвенції, відповідають принципам гуманного поводження. І друге, на що ви звернули увагу. Це хірургічні операції, які здійснюються для того, щоб той чи інший домашній господар мав таку тварину, яка, на його думку, відповідає його відчуттю смаку або його відсутності. І дійсно, йдеться про заборону купірування вух, позбавлення голосу, видалення зубів і пазурів. Йдеться також про купірування хвоста. Але.
Дякую, час вичерпано. Сідайте. Дякую вам. Прошународних депутатів записатися на виступи від фракцій. Запрошую на виступ народного депутата Аверченка, фракція "УДАР Віталія Кличка".
Сергій Аверченко, фракція "УДАР Віталія Кличка". Шановні колеги! Колись класик сказав, що чесній людині має бути соромно навіть перед твариною. Тому наш обов’язок встановити, реалізувати гуманні норми поводження з тваринами. Європейська конвенція, про яку зараз йшла мова, набула чинності в 1992 році і її підписали 22 держави Ради Європи. Україна приєдналася у липні 2011 року. Нам залишається тільки ратифікувати цю конвенцію. І хочу зазначити, що ратифікація не потребує змін до чинного законодавства. Це ще один крок до європейської інтерграції. Фракція "УДАР" буде підтримувати ратифікацію. І я прошу всіх народних депутатів також голосувати "за". Дякую.
Партія регіонів, народний депутат Зарубінський.
Шановний Володимире Васильовичу! Шановні колеги! Я чую, коли почались обговорення цього питання, серед деяких колег певне нерозуміння або скепсис з приводу того, що скільки можна обговорювати таке несерйозне питання, я навіть почув такі речі, що от, коли питання йде про поводження з тваринами, що це не основне, що це третьорядне, що його можна кудись перенести і так далі. Ну, у зв’язку з цим, дозвольте трошки ностальгії. Я коли вчився в школі, пам’ятаю, що був, як тоді був такий культ похід до кіно, де наш клас дивився фільм "Білий Бім Чорне вухо". Я пам’ятаю реакцію своїх однокласників, коли всі дівчата ридали, а хлопці просто стримували сльози. Це говорить про те, що, незважаючи на всі особливості нинішньої епохи, жорстокої епохи, а в наших людей залишилися ще ті речі, які дозволяють їх називати людьми, гуманними людьми. І у зв’язку з цим я хотів би навести трошки розлогу цитату, але мені вона дуже подобається, воно належить відомому громадському діячу Сполучених Штатів Америки, одному з борців за незалежність США і проти расової дискримінації – це Бенджамін Раш. Він казав так: "Я настільки переконаний у тісному зв’язку між моральністю людини і гуманним ставленням до тварин, що завжди буду схилятися перед законодавством, яке першим створює систему законів, що захищають тварин від дурного і жорсткого поводження". Я думаю, що сам той аспект, що ставлення до тих, хто не може себе захистити, до тварин є лакмусовим папірцем цивілізованості, гуманності людини, власне, те, що є людиною. Тому всі заходи, які пропонуються, в даному випадку пропонуються Президентом України щодо гуманізації українського законодавства шляхом ратифікації Угоди про нормальне, цивілізоване ставлення до тварин треба підтримувати незалежно від того, хто знаходиться у якій фракції. І те, що пропонується в цій угоді, а про це мало тут казати абсолютно конкретні речі, які не дозволяють елементарно виривати зуби у собаки, які не дозволяють елементарно робити хірургічні операції для того, щоб собака більше господарю подобалось, то це є гуманістичні речі. І наостанок, щоб не бути таким пафосним, я вам наведу ще одну цитату Марка Твена, вона з гумором, але цей гумор справедливий: "В рай приймають не по заслугах, а про протекції. Інакше ви залишилися би за порогом раю, а пустили би туди вашого собаку". Так сказав Марк Твен. Дякую.
об’єднання "Свобода", народний депутат Янків.
Прошу передати слово Олегу Панькевичу.
Прошу передати Олегу Панькевичу.
Шановні колеги, наша фракція підтримує ратифікацію цієї конвенції. Звісно, що це є теж крок до європейського нашого зближення. Але хочу наголосити, що все-таки ратифікація потребувала окремих змін до чинного законодавства. І, на жаль, виконавча влада в особі Кабінету Міністрів та відповідних міністерств не подала разом з цим законопроектом до Верховної Ради відповідних змін до чинного законодавства, як це є передбачено у статті 9 Закону про міжнародні договори України. Власне, ми мали б сьогодні прийняти ще і зміни до законодавства. Якщо ми цього не робимо, може виникнути ситуація, що, на жаль, ця конвенція може бути, ну, просто декларацією в окремих її положеннях і не виконуватися, з одного боку. З іншого боку – відсутність відповідних змін у законодавстві і наявність у норм у конвенції може спричинити проблеми для громадян України. І тому ще раз звертаю увагу виконавчої влади, на дотримання українського законодавства, на те, що не просто потрібно приймати конвенції, які можуть бути просто порожніми, а потрібно, щоб законодавство ще і виконувалося. Дякую за увагу.
Дякую. Фракція "Батьківщина", народний депутат Купрейчик.
Прошу передати слово Володимиру Ар’єву.
Передаємо слово Володимиру Ар’єву.
Шановні колеги, абсолютно всім відомо, що моральний стан суспільства визначається тим, як воно ставиться до братів менших – до тварин. І в даному разі, ну, цікаво хоча би дізнатися, яким чином Голова української держави перший виконує це золоте правило. Бо журналісти, наприклад, давно не можуть потрапити на Межигір’я і побачити, в якому стані перебуває там місцеве кенгуру, про яке писали вже неодноразово. Але, якщо серйозно брати. То ми можемо зробити висновок по тому, як ставляться у нинішній владі до тварин по прикладу Євро-2012. Хто хоче, може набрати в YouTube "криваве Євро" і подивитися факти, які відбувалися при підготовці до футбольного чемпіонату. Власне, я можу навести підлеглі Президента що робили в Києві і в Харкові. Місто Київ: масові знищення тварин. Місто Харків: масові знищення тварин. Мало того, у Харкові дійшли до того, що, незважаючи на прийняття у 2006 році у Верховній Раді України Закону, який забороняє жорстоке ставлення до тварин і вводить за це кримінальну відповідальність, а контролювання бездомних тварин можливе тільки шляхом стерилізації, у Харкові зробили програму стерилізації тварин, написали все красиво, і в результаті під видом стерилізації тварин просто їх знищували в пересувних гицельних клітинах. А писали, що зробили стерилізацію і відпустили на волю. Власне, цих прикладів по всій Україні, на жаль, багато. І я думаю, що перш за все українцям треба починати з себе. А я знаю, що більшість українців, більшість громадян України ставляться до тварин як належить і як говориться у відомих висловах. Я прошу одну річ: давайте підтримаємо цю ратифікацію. Але дуже важливо не тільки підтримати ратифікацію, а й виконувати її, бо саме виконання законів – це те, чим Україна зараз відрізняється від цивілізованого світу, бо закони у нас не виконуються.
Від фракцій бажаючі всі виступили. Прошу народних депутатів записатись на виступи. Прошу, фракція "Батьківщина", народний депутат Забзалюк.
Прошу передати слово народному депутату Яворівському.
Прошу, народний депутат Яворівський запрошується до слова. Прошу, увімкніть мікрофон на трибуні.
Володимир Яворівський, "Батьківщина", Троєщина. Шановні колеги, у 1989 році в ранзі народного депутата СРСР я вперше виїхав за кордон, ну, випустили мене за кордон. І сталося так, що полетів до Америки і був там десь, по-моєму, два тижні, об’їхав фактично всі українські громади, Америку майже всю. І коли повернувся додому, дружина мене запитала: "Ну скажи в одному, в двох словах, що найбільше тебе вразило?". І я дуже чесно сказав: "Я не побачив в Америці жодного злого обличчя." Тільки сів в наш аерофлотівський літак, побачив наших стюардес, і я зрозумів, що я вже повертаюся додому, і що я потрапив у наше звичне радянське оточення. Через те, я це сказав до того, що цей законопроект комусь може видатися справді смішним, тому що, коли ми сьогодні думаємо про права людини в Україні і про те, що потрібно овід влади сьогоднішньої захищати кожного українця, кожного українця, то обговорення проблеми захисту прав, так би я їх назвав, собак сьогодні, справді, може виглядати дещо дивним, принаймні для нашої аудиторії і для нашої сьогоднішньої української ситуації. Через те ставлення, звичайно, до тварин – це рівень гуманності суспільства, рівень доброти суспільства, якщо ви хочете. Через те я б дуже хотів використати цей час для того, щоб справді донести до багатьох наших людей, які нас сьогодні можливо слухають про те, що це не просто ратифікація така собі, знаєте, механічна, а це рівень гуманності людини, суспільства цілого до тієї чи іншої тварини. Тут Володя Ар’єв, колега мій, сказав про кенгуру Президента, очевидно так само можна було б запитати, а з чого були пошиті ті туфлі Президента, який поїхав перший раз в Америку і з’ясувалося, що зовсім не прийнято носити, скажімо, такі дорогі речі. Через те я дуже хочу, щоб люди наші знали, це справді повільне навіть виконання цієї конвенції, яку ми сьогодні, я переконаний, ратифікуємо, навіть повільне її упровадження в життя це все-таки гуманізація українського суспільства. І про те, про що говорив тут Немиря, називаючи основні якісь постулати цієї конвенції, про те, що і присипляти собаку може бути сьогодні тільки професійний ветеринарний лікар у спеціально обладнаних якихось там речах і тому подібне. І це те, що не можна знущатися над собою, скажімо, обрізаючи їй там вуха, хвости і тому подібне це дуже важливо для нашого суспільства. І я переконаний, що гуманізація через тваринний світ людини це дуже корисно і потрібно. "Батьківщина" підтримає ратифікацію цієї хартії.
Фракція Партії регіонів, народний депутат Чечетов. Прошу, народний депутат Ганна Герман.
Я так уважно слухала письменника, але все-таки не можу зрозуміти: чим бідне теля, зі шкіри якого він носить туфлі, гірше ніж, скажімо, страус, з якого носять інші люди туфлі часом. Я думаю, що всі тварини однакові, і давайте ходити в гумових чоботах, і це теж буде вихід із ситуації. Добре, що собаки, а ні телята, а ні страуси, а ні інші тваринки не голосують. Бо якби вони голосували, то я собі уявляю, щоб ще тут наговорили представники опозиції, звинувачуючи владу у всіх смертних гріхах. Бачите, ця влада не найкраща в Україні, але саме ця влада розглядає таке важливе питання гуманного ставлення до тварин. Ми, а не ви, коли були при владі, будемо ратифіковувати цю конвенцію. Так, може ми часом не так вдягнені, як ви, вишукано, так, може ми часом не вміємо так гарно цитувати класиків, так, може часом ми не беремо на допомогу у виборах тваринок, які не голосують і які не винні у наших політичних розборках. Але ми багато робимо, зробимо і сьогодні наше голосування буде підтвердженням тому, для того, щоб Україна йшла в Європу цивілізованою, з високою людською культурою, з високим гуманізмом. Так, це ми, а не ви приведемо Україну в Європу.
Дякую. Фракція "Батьківщина", народний депутат Сас.
Дякую. Сергій Сас, "Батьківщина". Прошу передати слово Миколі Катеринчуку.
Прошу, Микола Катеринчук.
Микола Катеринчук, Європейська партія України, фракція "Батьківщина". Я хотів би, коментуючи пропозицію щодо голосування по конвенції, звернути увагу на те, що говорив мій колега Зарубінський, чим сьогодні недобропорядні власники тварин використовують, щоб створити собі певні комфортні умови, коли вони їх утримують. Те, що там купують хвости, купують вуха, ми це зрозуміли, екстер’єр, тер’єр там, а от позбавлення голосу це, коли роблять спеціальні операції, щоб собака не гавкала, або видалення зубів, пазурів. Ви знаєте ці всі речі, вони тотожні з тортурами. От ми багато думаємо про те, як зробити наше населення більш добрим, толерантним один до одного, а от ставлення саме до тварин воно з дитинства, коли в родині з’являється тваринка, значить, тоді і можна починати цей діалог про доброту, про життя і про інше. Я впевнений, що ця конвенція має бути прийнята. І ще раз хотів сказати, що цю конвенцію вимагали більше 10 років всі наші волонтери, які працюють в притулках, які за свої кошти роблять і евтоназії і роблять всі необхідні процедури щодо зменшення тварин безпритульних, ті, хто годують, ті, хто лікує їх, і це велика кількість людей. І зараз я хотів би звернутися до всіх політиків. Я думаю, що зараз ця інформація заставить вас в кожній програмі, в кожній політичній партії, щоб з’явився окремий пункт, пов’язаний з тим, яка політика буде по відношенню до тварин, в тому числі безпритульних тварин. Кожна друга українська сім’я має тварину, і вони, повірте мені, це члени сім’ї незалежно від того, що це за тварина. І саме демонстрація політиків у напрямку гуманізації не тільки до людей, а й до тварин, це те, що мають демонструвати політики. Фракція "Батьківщина", безумовно, буде підтримувати цю конвенцію. І ми впевнені, що буде конституційна більшість за неї голосувати. Дякую, волонтерам і міжнародним організаціям "SOS" і "Чотири лапи".
Фракція "УДАР Віталія Кличка", народний депутат Ірина Геращенко. Прошу.
Шановні колеги, мабуть, добре, що ми таку тему обговорюємо по повній програмі, тому що це хороший привід поговорити з нашими виборцями через телеканал "Рада", через радіотрансляцію на важливі гуманітарні теми. Дійсно, що наше суспільство сьогодні є агресивним. І ця агресія вона зростає одне до одного, дуже часто вона, дійсно, демонструється людьми по відношенню до тварин і до домашніх, і, в першу чергу, до бездомних. І сьогодні багато говорилося про відповідальність місцевої влади. Отут виступали представники Партії регіонів, які говорили про те, що за ваше правління буде підписано, ратифіковано цю конвенцію. Знаєте, опозиція дасть глоси для ратифікації цієї конвенції. Але було би дуже важливо, щоб всі ми разом звернули увагу місцевих органів влади про те, що виділяються, наприклад, гроші на утримання цих безкоштовних. бездомних тварин, але вони жорстоко розкрадаються. Ми бачимо у кожному місті і містечку, як бігають тічки собак з чіпами, що начебто вони є прооперованими, але при цьому вони чекають на приплод. Ми ж усвідомлюємо, що ці гроші розкрадені, що ніхто цих собак не оперував, що ніхто ними не опікується. І мені здається, що нашим наступним кроком європейськості має бути не тільки привернути увагу до гуманного поводження з тваринами, а й посилення відповідальності місцевої влади за розкрадання тих коштів, які мають бути направлені на утримання тварин. Ну, і, безумовно, хочеться звернутися від, мабуть, не тільки від опозиції, від нашої політичної сили, а й від усього парламенту до громадян України з таким проханням, що, дійсно, якщо ми йдемо до Європи, якщо сьогодні в нас є такий консенсус відносно євроінтеграції, то мається початися з внутрішніх реформ: ставлення до ближнього, згадати Сент-Екзюпері, що ми відповідаємо за ти, кого ми приручаємо. І, очевидно, що наша фракція буде голосувати за ратифікацію цієї конвенції. Дякуємо.
Фракція "УДАР" Віталія Кличка", народний депутат Ткачук.
Прошу передати мікрофон Олександру Мочкову.
Прошу передати.
Шановний Володимир Васильович, шановні народні депутати! Я хочу вам сказати, що фракція "УДАР" буде підтримувати Закон "Про ратифікацію Європейської конвенції "Про захист домашніх тварин" у повному обсязі. Я також хотів би зупинитися на конкретних речах. Скажімо, я робив депутатське звернення до Міністерства внутрішніх справ щодо жорсткого поводження з тваринами, і отримав наступну відповідь, що в ході перевірки зазначеної інформації встановлено наступне: на виконання Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим про заходи щодо недопущення жорсткого поводження з тваринами і птахами на території Автономної Республіки Крим. Також рішення Ялтинської міської ради про заборону використання тварин для здійснення підприємницької діяльності. Всі ми чудово знаємо, бачимо і розуміємо, що сьогодні тварин також використовують у бізнесі, використовують їх для фотографування і заробляють на цьому кошти. Також спочатку, якщо привести приклад, спочатку курортного сезону 2013 року на території Автономної Республіки Крим робочою групою складено 30 адміністративних протоколів за статтею 88 – порушення порядку придбання чи збуту об’єктів тваринного та рослинного світу, права утримання тварин в неволі та в напіввільних умовах, порушення правила щодо карантинно-тваринних та інших ветеринарно-санітарних вимог, порушення порядку зайняття підприємницькою або господарською діяльністю. І ось саме цікаве, що я отримав, під час заходів вилучено 47 тварин та птахів, зокрема, чотири поні, 12 шиншил, 14 голубів, 4 сови, 2 мавпи, 3 соколи, 4 папуги, крокодила та удава. Виникає питання: куди потім ці тварини направляються і де вони перебувають, в яких умовах? Є чи інформація, що цих тварин потім повертають підприємцям за, скажімо так, хабарі назад і вони знову їх використовують у своїй підприємницькій діяльності. Це дуже важливе питання і наша фракція буде підтримувати цей проект в повному обсязі. Дякую за увагу.
Дякую. Фракція Партії регіонів, народний депутат Ярослав Сухий, останній виступ.
Ярослав Сухий, Партія регіонів, місто Запоріжжя. Прошу слово передати Інні Германівні Богословській.
Передаємо слово Інні Богословській.
Доброго дня, шановні колеги! Ратифікація цієї угоди. Фактично, нам демонструє в маленькому прикладі, що таке для нас буде Асоціація з Євросоюзом. Ця ратифікація ставить стандарти, до яких ми будемо іти не один рік і це треба розуміти. Це не тільки гуманізація, про яку тут балакали. багато балакали сьогодні. Це, перш за все, зовсім інший підхід до інфраструктури життя будь-яких тварин. На сьогодні це і такі прості речі як, наприклад, місця для вигулу собак і самі прості мусорники для сміття, яке треба викинути для після того, як собака погуляла. Це, безумовно, притулки. Це зовсім інший підхід до ветеринарної служби. Це величезні гроші, які треба буде направити на перевлаштування всіх зоопарків і будь-яких місць , де тварини перебувають. Це початок величезної роботи, і я би ще раз сьогодні сказала, що можливо багато моралізувати, але коли ти багато кажеш про мораль, а нічого не робиш, то ціна цим моралізаторством – нуль. Тому ми всі сьогодні беремо на себе відповідальність про те, щоб створити в цій царині інші стандарти. І це після того, як ми підпишемо Асоціацію з євроспільнотою буде стосуватися величезної кількості окремих галузей нашого життя, окремих верств населення, окремих стандартів. Я би хотіла запросити всіх до нормальної фахової дискусії, бо ми повинні розуміти, що грошей на все і одночасно у нас не вистачить і вимагати, щоб те, що не вирішувалося сотні років, а я вам хочу нагадати, що на наших територіях сотні і тисячі років до тварин зверталися як до тих, хто не має ні права, ні можливості бути. ну мати людську повагу. Це і перевиховання тих хлопців, які досі чіплять банки на хвости котів і так далі. Це величезний процес. Тому давайте будемо відповідальними і будемо розуміти, що нам багато років треба буде робити роботу, щоб прийти до тих стандартів, які ми вважаємо кращими стандартами сьогоденні у світові. Дякую вам.
Дякую. Виступи завершено. Є заключні слова доповідача? Співдоповіді? Немає? Немає. Я прошу народних депутатів сісти і підготуватися до голосування. Прошу підготуватися до голосування. Запросіть депутатів, інтерв’ю потім будуть давати, після прийняття закону. Я прошу сідати. Шановні народні депутати, ставлю на голосування проект Закону (номер 0032) про ратифікацію Європейської конвенції про захист домашніх тварин для прийняття в цілому. Прошу народних депутатів голосувати. [[11:22:20]] За-355 Все правильно, так би і для людей щоб ми приймали закони. А коли подивишся фракції, то нулі стоять, як голосуємо. Не буду називати ні фракції, ні депутатів. За-355, проти-0, утрималось-0, не голосували-50. Рішення прийнято. По фракціях. Отак, давайте, і будемо голосувати. Домовились? Шановні народні депутати, розглядається проект Закону (номер 0034) про внесення зміни до Закону України "Про ратифікацію Європейської конвенції про спільне кінематографічне виробництво". Як будете розглядати? Пропонується – за скороченою процедурою. Визначайтеся, прошу голосувати. [[11:23:38]] За-55 Проти – 78, утрималось – 28, не голосувало – 238. Рішення не прийнято. По фракціях: Партія регіонів – 34, "Батьківщина" – 12. Я запрошую для доповіді міністра культури Леоніда Михайловича Новохатька.
Вельмишановний Володимире Васильовичу! Вельмишановні народні депутати! Проект закону внесений на ваш розгляд має для галузі культури загалом для кіновиробництва, для продюсерів, для кінопрокатників практичну значущість. В чому справа? В 2011 році згідно указу Президента було реорганізовано Міністерство культури і туризму в Міністерство культури. Відповідно було затверджено положення про це міністерство, що воно має право робити, що ні. Приблизно в той же час було створено Державне агентство з питань кіно і відповідно затверджено положення про це. І на сьогодні у зв’язку з цими документами, про які я сказав виникла колізія з тим, що ці європейські конвенції, які ми вже підписали, Україна підписала, сьогодні є проблема. Запропонований законопроект усуває всі ці проблеми, бо він чітко розмежовує повноваження Міністерства культури України, Державного агентства з питань кіно і чітко визначає, хто може бути стороною у спільному кіновиробництві. Я невипадково, шановні народні депутати, вже в слово "практична значущість" на початку свого виступу. Тому що після періоду 90-х років а й початку 2000-х, які були практично ямою в нашому кіновиробництві, ми в значній мірі втратили покоління середнього віку, яке не знімало фільмів років 15. І це дуже не те, що неприємно, це дуже страшно для будь-якої творчої людини – не мати творчої реалізації. То в останні роки ця ситуація принципово помінялася. У нас є спільне кіновиробництво, воно інтенсифікується. І на сьогоднішній день ми маємо 10 кінопроектів у спільному кіновиробництві і з такими серозними партнерами як: Франція, Сербія, Росія, Німеччина, Грузія і Вірменія. Відповідно в останні роки динамічно збільшується фінансування галузі, іншими словами – ми можемо вступати в спільне виробництво. Тому що це сьогодні реалія кіновиробництва світового. Це є світова тенденція. Я зазву вам кілька цифр. Звичайно, 2008 рік і ця криза вдарила і по гуманітарній сфері і по сфері кіно так само. Тому в 2009 році на сферу кіно з державного бюджету було виділено лише 4,5 мільйона гривень. Це ніщо для кіно, тому що це високовартісне часто виробництво. Але в 2010 році, коли трошки економіка пішла вгору, завдяки політиці нинішнього уряду, уже було виділено 30 з 4,5 половиною зразу на 30 – і це зробив цей уряд. В 2011-2012 роках фінансування складає 94-96 мільйонів гривень. Ви бачите, ріст втричі. Такого в 90-ті роки не те, що не було, мріяти не могли кіновиробники про це. По факту в нинішньому році, рік ще не закінчився, кіно профінансовано на 90 вже мільйонів гривень. За цими цифрами фінансування є і відповідна кількість фільмів, які є у виробництві. До речі, хочу сказати, що за рік фільм, ну, ігровий, як правило, не створюється. Це і до двох років і трошки більше. Але, якщо в 2010 році вся наша українська держава на її території було зроблено один фільм, то в 2011-му – уже 12 фільмів, а в минулому році – 87. І сьогодні в цьому році приблизно така сама цифра знаходиться або у виробництві, або запуску у виробництво, або буде закінчено в цьому році, ми будемо мати продукт. В цій цифрі, а в цьому році, якщо точно говорити, 84 фільми, в цій цифрі і фільми до 200-ліття Довженка, і фільми до 70-ляття Великої Перемоги, і багато того, що, ми сподіваємося, займе достойне місце на міжнародних кінофестивалях. Причому кінофестивалів як ігрових фільмів, так і анімаційних. Тому, шановні народні депутати, прошу підтримати цей законопроект і це дозволить покращити кіновиробництво в нашій державі.
Є питання до доповідача? Прошу записатися. Прошу, народний депутат Гайдош.
Іштван Гайдош, фракція Партії регіонів. Підтримуючи законопроект, розроблений на виконання Указу Президента України та схваленого урядом, хочу відзначити, що позитивним в ньому є те, що чітко розмежовуються повноваження між Міністерством культури України та Державним агентством з питань кіно по приведенню до норм Європейської конвенції про спільне кінематографічне виробництво. Наша фракція підтримує цей законопроект. Дякую. Запитань немає.
Прошу, відповідайте. Є що відповідати вам? Об’єднання "Свобода", народний депутат Бублик.
Прошу передати слово Андрію Іллєнко.
Прошу передати Андрію Іллєнко.
Андрій Іллєнко, фракція Всеукраїнське об’єднання "Свобода". Шановний пане міністре, послухайте, будь ласка. Ми будемо підтримувати ратифікацію, але питання наступне саме до вас як до міністра культури. Ви знаєте прекрасно, що для того, щоби кіногалузь українська функціонувала, перш за все, наші глядачі повинні мати доступ до нашого кіно і, перш за все, через кінотеатри. І зараз в Україні є така тенденція дуже знищення залишків власне нашої мережі кінотеатрів. Зокрема, дуже по Києву це суттєва ситуація, сьогодні знищується. Є питання про те, що можуть бути знищені через так звану реорганізацію ряд комунальних кінотеатрів, серед них такі відомі як "Київська Русь", "Флоренція", "Братислава", "Росія", там ще багато їх є. І в людей є серйозна, власне, підозра, що це може бути рейдерське захоплення саме цих кінотеатрів. Яка ваша позиція, і чи будуть ці кінотеатри, дійсно, працювати, і чи будуть вони доступними для людей, які не мають багато грошей, але можуть.
Зрозуміле питання. Шановні депутати, свого часу, на початку 90-х років, було прийнято одне рішення. Правильне воно чи неправильне? Ну, не зовсім, звичайно, правильне. Рішення про те, що всі кінотеатри передані тоді були в муніципальну власність і відповідно на рівень місцевого самоврядування. І тоді, і на сьогодні ситуація така: кіновиробництво – це Міністерство культури, а кінопрокат – це муніципальні або приватні кінотеатри, яких теж сьогодні більше. Ну, в областях менше, а по Києву, ви знаєте, це дуже такі великі приміщення і сучасні. І не один, і не два, і не три зали, а п’ятизалні і семизальні кінотеатри, і вони, до речі, ну не пустують. Таким чином прямого впливу Міністерства культури на кінопрокат було тоді, років 20 назад, позбавлене. Ну, як кажуть, я доповідаю те, що є. Стосовно вашого питання по Києву. Рішення було Київради, тобто знов таки органу місцевого самоврядування. Наскільки я знаю те рішення, там не йдеться про перепрофілювання чи продаж. Зі свого боку скажу. Років два тому, працюючи заступником голови Київської міської державної адміністрації, я вносив разом з групою депутатів, вносив проект на сесію Київради про мораторій на перепрофілювання кінотеатрів і інших закладів культури, ну воно тоді не набрало більшості. Я думаю, що ми разом з вами будемо слідкувати за цією ситуацією, яка буде розвиватись. Але ще раз кажу, в юридичному смислі там не має запису, який би говорив про те, що завтра ці кінотеатри будуть перепрофільовані. Стосовно Київської Русі, наскільки я знаю, у вас було питання, там складніша ситуація. Тому що багато років, не багато, ряд років, більше п’яти років тому, було прийнято рішення про здачу цього великого кіно комплексу, я б так сказав, в оренду на тих умовах, які сьогодні, наскільки я знаю, розірвані. Тому що вони.
Дякую. Час вичерпано на питання. Сідайте. Для співдоповіді запрошується голова Комітету з питань європейської інтеграції Григорій Михайлович Немиря. Прошу. І будемо голосувати після виступів депутатів конечно. Прошу.
Шановний пане Голово, шановні колеги, йдеться про, головним чином, технічну справу. Є конвенція, яку ратифікувала Україна, яка називається Європейська конвенція про спільне кінематографічне виробництво. Є відповідна структура управління, в якій відбулися зміни, раніше цим займалося Міністерство культури, було створено Державне агентство України з питань кіно і виникло питання провести всього одну зміну, всього в одній статті, навіть в одному абзаці. Компетентним органом з надання статусу спільного виробництва в Україні, замість Міністерства культури, пропонується визначити Державне агентство України з питань кіно. Це все, що регулює даний проект закону. Комітет Верховної Ради України з питань європейської інтеграції на своєму засіданні 4 вересня розглянув запропонований проект Закону і прийняв рішення внести його на розгляд Верховної Ради України для прийняття в цілому. Ми також хотіли б звернути увагу, що в даній конвенції йдеться про продукт спільного кінематографічного виробництва. Міністр культури називав статистику, яка має відношення по валу загальна кількість фільмів, але запитання, а скільки за цей час у нас є реально продукції спільно кінематографічного виробництва? Тому за цим кроком: формальним, технічним, зміни назви компетентного органу має бути наступний крок, щоб не було так, що державне агентство з питань кіно у нас є, а кіна немає. Тому я пропоную колегам, особливо профільному комітету, надалі в рамках контролю і здійснення контрольної функції, більш детально розглянути це питання, тому що кіно, кінематографічне виробництво є якраз одним з елементів того, що називається м’яка сила, з якою Україна могла б проектувати своє європейське покликання, свої європейські прагнення, не лише всередині нашої держави, а і назовні, оскільки йдеться, зокрема, про конвенцію з питань спільного кінематографічного виробництва. Дякую за увагу.
Прошу записатися на запитання. Прошу, об’єднання "Свобода", народний депутат Сиротюк.
Олег Сиротюк, фракція всеукраїнського об’єднання "Свобода". Ми сьогодні говорили багато про кінотеатри, які знищуються в обласних центрах, але дайте, будь ласка, відповідь на запитання, яка ситуація і коли буде відновлена кіномережа, яка колись була в сільських населених пунктах. Адже відповідно до діючого закону кінотеатри в сільській місцевості так само відносяться до культурної мережі і не можуть бути знищені. Тому велике запитання, коли зверне держава увагу на те, що відбувається в сільській місцевості і коли жителі сіл також отримають можливість бачити українське кіно? Дякую.
Шановний колего Сиротюк, дякую за ваше запитання. Мене також турбує, як і вас, коли в державі, і в сільській місцевості не буде відбуватися дискримінація і буде можливість мати якісні умови щодо інфраструктури. В той же час мушу зазначити, що все більше і більше в сучасному світі кінематографічний продукт переглядається або кіно не лише в кінотеатрах, а і вдома, і в інших умовах, коли є всесвітня мережа Інтернет. Але стосовно, давайте не забувати, що мережа кіноклубів, кінотеатрів є мережею соціальної інфраструктури в селищах. І тому це питання можливо єдине, що ви адресували не по адресу Комітет з питань європейської інтеграції цим не займається. Я думаю, вам потрібно адресувати це в якості депутатського запиту міністру культури.
Об’єднання "Свобода", народний депутат Бублик.
Прошу слово передати Олегу Панькевичу.
Прошу.
Шановний пане доповідачу! Шановні колеги! Ми розглядаємо справді технічну зміну до діючого закону України, яка пов’язана з тим, що був відповідний Указ Президента від 6 квітня 2011 року та пов’язану з тим Указом реорганізацію в органах центральної виконавчої влади. Ми звичайно не заперечуємо проти того, щоб сьогодні прийняти цей законопроект. Але є запитання, якщо завтра буде інший Президент? А очевидно, так буде. І, можливо буде проведена ще якась реорганізація, а ми розуміємо, що такі реорганізації проводяться досить часто в органах центральної виконавчої влади, то потрібно буде знову, що, вносити зміни до закону, якщо буде така реорганізація і зміниться назва, то можна було би краще написати наприклад, центральний орган виконавчої влади з питань кінематографії здійснює, має відповідні.
Шановний колего Панькевич, дякую за запитання. Я думаю, що в будь-якому випадку це питання доцільності і критерію ефективності виконання того чи іншого законодавчого акту, зокрема, наскільки Україна імплементує європейську конвенцію, яку вона підписала і ратифікувала. Натомість хочу підкреслити, що є дуже важливий вимір, який регулюється питанням створення і зміцнення єдиного європейського культурного простору. Тому що європейська інтеграція – це не лише і не стільки закони як такі, це – питання культури, це – питання політичної культури, і це – питання культури там, де є кіномистецтво. Тому, безумовно, з точки зору управлінської культури, визначення компетентного органу, можливо, не є аж таким захоплюючим. Але я з вами погоджуюсь: коли зміниться компетентний орган в системі державних органів, центральних органів виконавчої влади, потрібно буде вносити зміну і щодо конвенції. закону.
Дякую. Час вичерпано, прошу сідати. Я прошу народних депутатів записатися на виступи від фракцій. Народний депутат Розенко, прошу.
Прошу передати слово Ірині Геращенко.
Прошу передати Ірині Геращенко.
Шановні колеги, знову таки, дійсно, абсолютно технічна зміна до Закону дає нам можливість сьогодні поговорити, підняти питання в сесійній залі відносно стану українського кінематографу, і це є добре. І дуже важливо, щоб ми сьогодні визнали цей єдиний такий компетентний орган, який буде координувати всі питання, пов’язані з кінематографом, а користуючись тут і присутністю шановного міністра, піднімемо питання необхідності фінансувати все-таки ті фільми, які будуть касовими або які будуть користуватися увагою глядачів, а не користуватися тут симпатіями чи антипатією чиновників і їх смаківщиною від Держтелерадіо і Держкінематографу. Друге питання, дуже важливо, щоб ми так само чесно зізналися, що не лише в обласних центрах, а і в Києві гостро стоїть питання, коли муніципальні кінотеатри від Львова до Донецька за одну гривню віддаються незрозуміло чому під якісь незрозумілі проекти. І, нажаль, такі приклади можна привести під кожне місто. У Києві була спроба просто рейдерського захоплення найстарішого кінотеатру однією молодіжною партією однієї найбільшої партії в Україні начебто партії влади. От знаєте, коли ми захищаємо кіно, то потрібно від таких речей відмовитися. І дуже важливо, що би, дійсно, ми системно дивилися на питання українського кінематографу. Тому що сьогодні міністр наводить хороші цифри, 78 фільмів знялося за останній рік українських. Скажіть, будь ласка, скільки з них дійшло до українців? Кілька демонструвалися, дійсно, в кінотеатрах і мали непоганий прокат, але вони абсолютно не йдуть навіть на УТ-1. І оцим потрібно займатися, що ті фільми, які знімалися за держбюджет принаймні на каналах, які фінансуються з держбюджету, мали ефір. Тому що виходить така дивна історія, знімаємо, знаєте, хоум-відео, яке потім навіть міністр не може ніде подивитися. Друге питання, дуже важливо, щоб не тільки на кінофестивалях ми могли подивитися це кіно, слава Богу, "Молодість" дає такий хороший майданчик для демонстрації українського кіно, а щоб ми підтримували його перегляд в українських кінотеатрах і ось тоді ми захистимо виробництво українське, не тільки створюючи єдиний орган, який ми сьогодні підтримуємо, а комплексно дивлячись на цю проблему. Ми будемо голосувати за цей законопроект. Дякую за увагу.
Партія регіонів, народний депутат Олег Зарубінський.
Шановні колеги, в мене в руках текст європейської конвенції і те, що ми маємо або, я сподіваюсь, зробимо – змінити закон про її ратифікацію. І хотів би відразу зауважити, що ті сентенції і ті слова, які лунають під час обговорення щодо технічної, лише технічної сторони, технічної складової цього законопроекту, який ми зараз будемо голосувати, вони не відповідають дійсності. Тут не технічні речі, тут сутнісні речі, просто треба читати документи. А сутнісна річ полягає в тому, що те, що ми зараз проголосуємо, я сподіваюсь, це зроблять всі, незалежно від партійно-фракційної приналежності, стосується мінімізації або обмеження гіпотетичних, потенційних можливостей корупційної діяльності в цій сфері. Чому? Тому що те, що ми зараз можемо прийняти, зменшує залежність творця від чиновника, унеможливлює чиновницьку владу щодо допустити чи не допустити творення кінематографічного продукту. От що головне в тому, що ми будемо зараз ратифікувати. І я хотів би наголосити на цьому особливо. І ще один момент. Ви знаєте, як кажуть, що письменник або справжній письменник – це не той, хто багато пише, а той, кого багато читають. Точно также це відноситься і до кінематографії. Не той, хто виробляє і шляхом різноманітних законних чи незаконних моментів здобуває можливість зробити те чи інше кіно, яке потім ніхто не дивиться, а той, кого дивляться. Бо можна розділяти комерційний кінематограф і некомерційний кінематограф, але комерційний кінематограф дає життя кіно. І тому я як споживач зараз скажу. Очевидно, варто допомагати у тому числі і державі тим, хто може продати свій продукт, бо без цього все це буде вже не на секретних шухлядах, як колись, тому що цензура була (да нема ніякої зараз цензури), а тому, що це не хоче споживач. А те, що сьогодні механізми поширення кінематографічного продукту полягають не тільки в мережі, про що сьогодні говорили, кінотеатрів, а це і DVD, це і Інтернет, це Бог зна що, говорить про те, що будуть споживачі, і я буду дивитися не те, що мені нав’язують, а те, що мені подобається. І на останок. Є тільки декілька країн, які використовують кінематограф для агітації пропаганди, тільки декілька країн. У всіх країнах кінематограф розвивається лише той, яким продається і який купують. Я не закликаю до комерціалізації. Я хочу зауважити те, що творець має творити, а не залежати від чиновника. Дякую.
Дякую. Фракція "Батьківщина", народний депутат Стойко.
Дякую. Іван Стойко, фракція "Батьківщина", Партія "За Україну!". Прошу передати слово В’ячеславові Кириленку.
Прошу, В’ячеслав Кириленко. Запрошуємо до виступу.
В’ячеслав Кириленко, фракція "Батьківщина", партія "За Україну!" Ну, кінопродукція потрібна. Зміни ці також потрібні. Хоча вони торкаються тільки зміни назви відомств, а конвенція раніше укладена. Але головне завдання парламенту – сприяти тому, щоб українське кіно з’явилося і розвивалося. Якщо навіть припустити, що воно з’явилося, то, на жаль, українці масово його не бачать. Є фільми, які перебувають у виробництві. Але вони обмежені у своїх прокатних можливостях. Є телекіно, але яке не може дійти до українських телеканалів, оскільки політика і телеканалів, і дуже часто кінодистриб’ютерів скерована по суті проти підтримки українського кіно. Не буде українського кіно, коли на всіх 15 найрейтинговіших телеканалах ми бачимо тільки російське телемило! Що митам побачимо? Ми побачимо там російського митника, російського міліціонера, російського прикордонника, російського слідчого, пейзажі Москви і Твері. Але ми там ніколи не побачимо Києва, Львова, Донецька. Не побачимо навіть нашого міліціонера, не кажучи вже про простих українських людей! Оце така державна політика! Значить, телеканал якщо замовляє, уже з прицілом на російський ринок. Або купує російське готове. Український фільм виходить, - він або не має прокатної історії, або має обмежену прокатну історію. Бо він все одно, крути – не крути, малобюджетний, малорозрекламований, ніякого постпродакшн, як тепер кажуть, не має, тобто просування цього продукту. І українці елементарно не знають про ці 84 фільми, які є у виробництві. Тому, кошти мають бути і навіть більші, значно більші, ніж є тепер. Але ми повинні забезпечити підтримку саме українському кіно. Значить, повинні платити ті, хто має ці кошти, щоб виділити на підтримку українського кіно. Має бути розмова і з кінодистриб’ютором, має бути розмова і з телебаченням, має бути розмова і з операторами кабельних мереж. І має бути акумуляція коштів на українське, і, вибачте, україномовне кіно! Тому що російською мовою у нас і так все завалено. Коли не включиш телебачення – все не наше, вночі тільки один український фільм і то, поза, поза минулого століття виробництва. Тому, підсумовуючи всі ці питання ми голосувати звичайно повинні, але колись, бажано пошвидше, ми повинні провести в парламенті розмову на тему чи буде все-таки питоме українське кіно в Україні, чи ми будемо робити вигляд, що лише збільшуються кошти, люди, а кіна ж немає, театр, то є, он, Бенюк стоїть і процвітає, а кіна все одно немає, бо навіть коли його наші найкращі в світі митці знімають, вони не можуть довести його до екрану. І ці теми ми повинні порушити уже найближчим часом, а зараз проголосуємо звичайно. Слава Україні!
Об’єднання "Свобода", народний депутат Бенюк.
Всеукраїнське об’єднання "Свобода", Богдан Бенюк. Шановні друзі! Шановний пане міністре! Хотів би звернути ще й підчеркнути, мабуть, найважливішу ту річ, яку ми сьогодні піднімаємо тут у Верховній Раді – це про етику, про дух, про ті речі, які пов’язані з тими людьми, які займаються кіно і ті люди, хто це робить. І є українське кіно, але воно не має простору, воно не має ефірного простору, воно не має можливості бути показане в той час, який можна його дивитися, і якщо ми з вами не спимо в 2-й-3-й годині ночі і включимо будь-який канал, то ми там зможемо з вами подивитися українські фільми, навіть, які складають історію нашу українську, але тільки вночі, таке враження, що в нас всі українці, ті, хто не може спати, або живуть тільки по ночах. Але ми розуміємо, що це проблема не сьогоднішнього дня, а це проблема, вже яка тягнеться роками. І дуже важливо, шановний Леоніде Михайловичу, що оця структура Міністерства культури України або нова структура, яка виписується в Державному агентстві України з кіно вони працюють досить зараз потужно. Єдина біда і просили би ми звернути вас увагу, там є такі речі, які до кінця не дають можливості творчій людині виконати все те, що дає Міністерство культури або, вірніше, Державне агентство з кіна дає можливість знімати і далі, фінансування обрізується з приводу того, що держава дає якусь певну частку у кіно. Так сталося зараз із прекрасним українським режисером Юрієм Іллєнка братом Михайлом, який знімає фільм, який називається "Толока". І фільм, який був присвячений і робиться і готується до 2014 року до 200-річчя Тараса Григоровича Шевченка, до відзначення цієї дати. Але з огляду на те, що фінансування державне виконала держава своє до пуття, а ті, хто підпрягався в цей кіно, вони не додали грошей, і фільм, таким чином, зупинився. І ми розуміємо, що дуже прекрасна ситуація, коли б держава фінансувала все-таки ті кошти на кіно. Тому би була гарантія тому, що це кіно буде. Але стоїть платня ще одне: хто буде знімати це кіно? Адже ми знаємо, що існує театральний інститут імені Карпенка Карого, який готує молодих спеціалістів. І ті спеціалісти, які пов’язані з кіно. дякуючи тому, що цей інститут є, дякуючи тому, що є молоді режисери, що є режисери, які знімають короткий метр того фільму, ми маємо українське кіно, яке знають в світі, що воно існує. Ми не можемо похвалитися великими епічними картинами. Тому що від кількості завжди з’являється якість, а не навпаки. І тому збільшено фінансування все залежить тільки від нас, панове, від Верховної Ради. Як ми зможемо майбутні гроші закласти в майбутній рік для того, щоб кіно мало ці кошти, і щоб Міністерство культури могло розпоряджатися. Адже ми себе самі звужуємо, збіднюємо. І я думаю, шановні друзі, що все залежить від того, яке в нас.
Завершуйте.
все залежить від того, панове, яке в нас серце б’ється в душі. Дай Боже, щоб воно було тим серцем, яке би нашій землі українській бажало процвітання, культури, здоров’я, щастя і всіх тих речей, які пов’язані з нашим народом. Слава Україні!
Дякую. Фракція компартія України, народний депутат Петро Симоненко.
Шановні колеги, шановні наші виборці. хочу заявити, що фракція Компартії підтримує ці зміни до проекту, які запропоновані. Але я хотів би запропонувати, щоб ми все ж таки ширше подивилися на цю проблему і дали відповідь: а що сталося у нас в цій галузі за 22 роки вже незалежної історії України. І в першу чергу треба дати відповідь, а хто все це зробив, про що зараз так говорять дехто, і кому це було вигідно так зробити. Я хотів би. щоб ми не забули про те, що система якраз знищує цю галузь, бо вона не потрібна для того, щоб духовно зростали наші люди, щоб вони добре знали історію, виховувались на кращих зразках героїчного нашого народу і щоб ці зразки були, як то кажуть, для нашої молоді тими дороговказами, до яких вони і прагнуть у своєму житті. Я хотів би Леоніду Михайловичу нагади, як ми в ЦК Комсомолу створювали кінофестиваль "Молодість". І цей кінофестиваль був спрямований на те, щоб молоді виконавці, режисери, оператори, вони якраз показали свій талант. У що зараз перетворили? У ігрища з червоною доріжкою, і не більше, і не менше. Коли ми говоримо про те, що відбувається у нас в Україні, до чого ми приєднуємося, ми повинні приєднуватися своєю, своєю історією і багатством. А з чим приєднуємося? Кіностудію Довженка знищили, А де Ялтинська кіностудія? А де Одеська кіностудія? А де "Укркінохроніка", сьогодні спитати треба? А де всі ті архіви, які, так скажемо, повинні були б бути якраз застосовані для того, щоб не американське кіно на українських каналах телебачення показували, а українське? І коли говоримо про нашу історію, то треба казати, що український кінематограф відомий у світі тільки тому, що це кінематограф відомий у світі радянської доби. А не незалежної України. Оце та правда, про яку треба сьогодні говорити! Бо якраз для того, щоб кінематограф сприяв вихованню людей, відкривалися клуби і кінотеатри. Ви говорите зараз про ті кінотеатри, які ми побудували, комуністи, а ви їх перетворюєте на борделі з червоними ліхтариками. Ви все це робите! Я хотів би, щоб з вами сьогодні теж відповідали за те, що зараз робиться. Коли, так скажемо, кіно буде виховувати? Коли знімають на замовлення держави. А сьогодні замовниками являються олігархи, вони якраз і створюють замовлення для тих, хто є сьогодні виконавцями для того, щоб показати у найгіршому стані як суспільство, так і його проблеми, а не виховувати, не піднімати людину. І останнє, Леонід Михайлович. Я не розумію позицію Міністерства культури, Сизоненко класик, ви ж його добре знаєте і він якраз в кінематографі українському дуже багато чого зробив. Що це, міністерство взагалі відмовилося виконувати Постанову Верховної Ради щодо 90-річчя цієї видатної людини, яка кров проливала.
Завершуйте.
І ще одне побажання. Коли ми говоримо про те що ми пам’ятаємо, ось для мене дивно, виступає Леонід Михайлович, Указом Президента 1000 років Лядівського скельного монастиря відзначали. І коли укази видаються, то міністр направляє туди листа вітального, а не приїжджають для того, щоб нашу історію добре знати і ще й використовувати цю діяльність для того, щоб люди на цих прикладах виховувалися. Оце ми з вами говоримо про те, що у нас в кінематографі, немає вже кінематографу українського.
Дякую. Шановні народні депутати, я оголошую перерву до 12 години 30 хвилин. Після перерви депутати виступлять і будемо приймати рішення. Керівники фракцій, я прошу зайти зараз в кабінет Голови Верховної Ради, щоб ми розглянули дуже важливе питання.
Запросіть депутатів. Ми продовжуємо розгляд проекту Закону (0034) про внесення змін до Закону України про ратифікацію Європейської конвенції про спільне кінематографічне виробництво. У нас ще виступи депутатів і прийняття рішення. Прошу народних депутатів по цьому питанню записатися на виступи. Прошу, фракція "УДАР Віталія Кличка", народний депутат Куренной.
Прошу передати слово Павлу Розенко.
Прошу передати Павлу Розенку.
Павло Розенко, фракція "УДАР Віталія Кличка". Справді, от таку начебто, з одного боку, технічну конвенцію ми, я думаю, що невипадково перетворили в дискусію навколо того, що в нас відбувається взагалі і в кіновиробництві, а саме головне у кінопрокаті. Тому що ми багато можемо говорити, хто з державних органів буде у нас виконувати яку функцію щодо визначення спільного продукту, щодо виробництва спільного продукту. Але мало, справді, у стінах Верховної Ради України звучить про те, а де ж цей національний кінопродукт у нас буде транслюватися або де він буде розповсюджуватися, і хто його побачить. Про інфраструктуру міст і сіл я говорити не буду, бо вона повністю зруйнована, мова йде про кінотеатри. От я хочу сказати, що у нас за останній рік відбулося у місті Києві. Десять кінотеатрів: "Флоренція", "Київська Русь", "Братислава", "Лейпциг", "Ленінград", "Краків", кінотеатр імені Шевченка, імені Гагаріна – лише за останній рік рейдерські захоплення з боку Київської міської адміністрації. А все чому? Тому що містом Києвом у нас сьогодні керують абсолютно випадкові люди, яким абсолютно начхати на права киян, на те, де вони будуть культурно розважатися і дивитися фільми. І тому фракція "УДАР" в чергове вимагає про те, і вчора була зареєстрована відповідна постанова про те, що в місті Києві 15 грудня мають відбутися вибори Київського міського голови і Київської міської ради. Кияни повинні отримати легітимну владу. Кияни повинні доручити владу не наміснику з адміністрації Президента, а людини, яка буде обрана цими киянами. Тому ми пропонуємо негайно розглянути це питання в сесійній залі Верховної Ради України.
Це має відношення до ратифікації, Павло? Зрозумів. Об’єднання "Свобода", народний депутат Сиротюк.
Олег Сиротюк, фракція "Cвобода". Прошу передати слово Ірині Фаріон.
Ірині Фаріон передаємо.
Пане міністре, ви, напевно, пригадуєте мій депутатський запит, який стосувався горезвісного кіноальманаху "Мудаки" та "Україно, гудбай". Я на цей запит отримала відповідь, яка мене абсолютно не задовольняє. Я сподіваюсь, що ця парламентська зала має почути, про що йдеться у внутрішньому виробництві України, бо сьогодні ми говоримо про спільне виробництво кінематографу. Так от, у кіноальманасі "Мудаки", шановне товариство, яке підтримало Державне агентство України з питань кіно, маємо окремо кіноновелу, яка називається "Мудаки". Ця окрема кіноновела присвячена її величності українській літературі. Напередодні святкування 200-літнього ювілею Тараса Шевченка це особливо знаково. В контексті проголосованих вчорашніх постанов Довженка і Коцюбинського це також знаково. Так от, що ми маємо в цій кіноновелі "Мудаки"? Даруйте, але я не можу навіть цього усно озвучувати, а можу хіба лише зачитати. Так от, у підручниках з української літератури для 8 класу цей підручник означено підручником для мудаків. У цьому підручнику зображені класики української літератури: Тарас Шевченко, Іван Франко, Леся Українка та інші хрестоматійні письменники – із домальованими вусами, рогами, копитами (це чорним фломастером). Жирним фломастером, як показує ця кіноновела, домальовано щось таке, що я не можу навіть озвучити – нижче пояса. Отже, це мабуть такий натяк, хто сильніший, а хто слабший. Найстрашніше полягає в тому, що ця кіноновела отримала дозвіл від Державного агентства України з питань кіно на те, щоб продукувати цей відвертий українофобський продукт. Звичайно, що Міністерство культури розповідає про те, що, мовляв, цей фільм можна дивитися лише після 16 років. Але він є у відкритому доступі в Інтернеті, і будь-хто може дивитися цю похабщину. Мимоволі згадую слова нашого геніального кінорежисера Олександра Довженка: "Це як же треба ненавидіти цей народ, щоб благословляти такий продукт, який би йшов у якнайширше середовище? Це як же треба солідаризуватися обом провідним гуманітарним міністерствам освіти й культури, щоб знищувати українську літературу?" Бо нещодавно ухвалено так звану концепцію української літератури, літератури взагалі. Відповідно до цієї концепції провідне місце у літературному процесі звісно, що належить російській літературі, звісно, що з українською літератури вилучено твори про голодомор. Йдеться про "Марію" Уласа Самчука, йдеться про "Жовтого князя" Барки. Навіть "Бояриня" Лесі Українки їм зашкодила. Це в такий спосіб у нас в Україні відбувається пошанування українських класиків через Міністерство освіти і через Міністерство культури. Так от, шановний пане міністре, чи, даруйте, не шановний! Звертаюся до вас не як.
Завершуйте.
Звертаюся до вас просто як до людини із українським прізвищем, можливо, це ваш правдивий ідентифікатор. Невже вам приємно споглядати такі фільми про українських класиків? І на завершення. І вам, і Міністерству освіти хочеться на правду, ну, послати вас у стилі Ореста Лютого, на інше ви просто не заслуговуєте.
Об’єднання "Свобода", народний депутат Мельник. Передав слово народному депутату Кайді.
Дякую. Шановні депутати, вельмишановні телеглядачі, радіослухачі! Перш за все я, напевно, звертаюся до представників засобів масової інформації. Хотів би привернути увагу тим, що зараз відбувається у сесійній залі. Перше, ну, зразу зазначу, що Всеукраїнське об’єднання "Свобода" голосувало за попередній закон і буде голосувати за цей проект закону. Минулий законопроект 0032 звучав так: "ратифікувати". Це – весь закон. Розглядали 40 хвилин. Теперішній законопроект так само "ратифікувати". Ратифікуємо, так само розглядається 40 хвилин. Зараз затягується час. Чому? Тому що наступні законопроекти, чотири стосуються освіти, якими передбачається встановити мораторій на закриття навчальних закладів, як шкіл, так і дошкільних навчальних закладів. І ще стоїть один законопроект, який стосується мораторію на закриття лікувальних закладів. І тому Партія регіонів, вірніше, фракція Партії регіонів, фракція комуністів не підтримали скорочену процедуру. А зараз, напевно, будуть голосувати. Для чого це все робиться? А для того, щоби або за скороченою процедурою пролетіти ті 5 законопроектів і щоб вже завтра у порядок денний вони не потрапили. Натомість наступний тиждень робота в округах буде. І відповідно, якщо нешановані представники більшості приїдуть в округа, не проголосувавши за мораторії по закриттю навчальних закладів, медичних закладів, то їм не буде, що сказати. Замість того, щоб шукати гроші на оплату бюджетникам – лікарям, вчителям – вони зараз затягують час, щоб сьогодні, ще раз наголошую, не голосувати. Як ви будете дивитися в очі тим діткам, за яких ви так переживаєте? Ви тваринам присвячуєте 40 хвилин! Ми – за тварин. Ми – за! Але ми за те, щоб людям, людським долям, людському здоров’ю, людському благополуччю присвячувалося не менше, як ви присвячуєте тваринкам. Тому ми закликаємо все ж таки, якщо не встигнуть сьогодні розглянутися законопроекти по мораторію на закриття навчальних закладів і медичних установ, перенести і завтра включити в порядок денний і по повній процедурі розглянути ці питання. Дякую. Слава Україні!
Дякую. Прошу хвилину, народний депутат Журавський. Прошу.
Шановні колеги, я хотів би відповісти шановному депутату із "Свободи". Ви ж голосували, і ми голосували, і весь зал голосував за повний розгляд цього питання. І що мусив робити спікер, скажіть мені, будь ласка? Він іде по дорожній карті, яка виписана в Законі про Регламент. Ось і все. Давайте поважати один одного.
Шановні народні депутати, спокійно, не нада кричати! Я поставив при розгляді цього питання, як будемо розглядати. Поставив на голосування скорочену процедуру. Опозиційні фракції без Партії регіонів могли б набрати 150 голосів і розглядати, але не проголосували. То кого ми звинувачуємо, друзі мої? Кого ми звинувачуємо? При чому тут Партія регіонів? Я – позафракційний, мені всі ви однакові. Всі ви однакові, але об’єктивність повинна ж бути, друзі мої. У нас Ігор уже от стоїть. Прошу, народний депутат Ігор Мірошниченко виступає.
Ігор Мірошниченко, фракція Всеукраїнського об’єднання "Свобода". Повернемося до кіно, шановне товариство, шановні виборці! Нам сьогодні пропонують, і ми будемо це підтримувати, змінити орган, який буде визначати статус спільного виробництва, кіновиробництва, від міністерства передати до державного агентства. Насправді, ми дуже чітко усвідомлюємо, що незалежно від того, хто буде визначати чи є статус спільного виробництва, чи немає, доти, доки українофобна влада буде представляти сьогодні українців, кіно, яке виробляється в Україні, але не має жодної української суті, будуть визнавати спільним виробництвом. І воно буде крутитися на українському телебаченні. Тому що цінності, які представляє нинішня влада – даруйте, пане міністре, я вас глибоко поважаю хоча би за те, що ви приходите у цей парламент на відміну від інших міністрів – цінності нинішньої влади визначаються ні українською мовою, ні українською культурою, а балалайкою, шансоном, кокошником. І тому для них усі фільми, які виробляються сьогодні в Україні російською мовою, з російськими акторами на підтанцьовках з українськими працівниками, які за копійки намагаються допомагати у зйомці цих фільмів. до речі, на вулицях Києва, де вішають російські номери, щоб не показати, що це Україна. От доти у нас буде телебачення, на якому будуть фільми зі спільним виробництвом, але з російською суттю і з імперським підтекстом. Сьогодні в Україні українці позбавлені можливості дивитися українське кіно. Сьогодні українське телебачення пропагує російську культуру через фільми так званого спільного виробництва, хоча є українські фільми і є приклади вдалої української кіноіндустрії. Зокрема фільм "Той, що пройшов крізь вогонь", який у тому числі крутився в кінотеатрах, які нинішня влада закриває. Він здобув той касовий рівень, яким можуть похвалитися хіба що американські блокбастери. Але, на превеликий жаль, для цього фільму на українському телебаченні не знаходиться місця, тому що у нас сьогодні йде героїзація російської історії, героїзація агентів КГБ, російських "ментов", зеківськимй шансон і банда. Оце культура, яку пропонують нам фільми спільного виробництва. І тому ми сьогодні наполягаємо на тому, щоби фільми, які мають спільне виробництво, здебільшого це фільми українсько-російського виробництва, мають отримувати статус лише те кіно, яке має український підтекст, яке має український зміст і має українську мову. Бо дуже важливо сьогодні українське телебачення в тому числі і "Перший національний канал", який фінансується з коштів українських платників податків, перетворити на український пропагандивний продукт, у тому числі і пропаганду українського кіно. І доти, доки ми не повернемо українське кіно на українське телебачення, його не буде і в кінотеатрах. Тому що телебачення, це перший майданчик, на якому можна підтримати українське кіно, його пропагувати і рекламувати. Я впевнений, що у українського кіно велике майбутнє. Недалекий цей час, коли це майбутнє справдиться, але, на жаль.
Дякую. Є одна хвилина на виступ. Народний депутат Яворівський. Час вичерпаний. А потім для репліки дам вам слово.
Шановний Володимире Васильовичу! Я був наступним і мав право на повний трихвилинний виступ. Чому ви зараз мене позбавляєте? Через вашу помилку.
Мірошниченко, чому він прийшов до трибуни?
Ну, я не знаю. Але дайте мені моїх законних 3 хвилини. Шановні колеги!
Я за Мірошниченка вибачаюсь, у вас хвилина є, не гайте час. Давайте, давайте, Володимире. Я потім на другому питанні вам компенсую.
Да, на третьому ви мені компенсуєте. Дякую дуже. Розглядаємо сьогодні нібито чисто формальне запитання. Перенести відповідальність за виробництво кіно в Україні, зафіксувати це законодавчо. І з Міністерства культури на Управління кіно. Мені видається, що навіть, якби там стояла пропозиція не Управління кіно, а, скажімо, Міністерства сільського господарства чи "Нафтогаз України", який мав би відповідати за кіно, - від цього абсолютно нічого не змінилося б! Ми мали кількох геніальних митців, які були міністрами культури. Це Дзюба, це той же самий Богдан Ступка. Але були просто чиновники. Через те сьогодні ми повинні були би відповісти на запитання, чому за 20 років немає українського кіно? І те, що сьогодні.
Дайте ще одну хвилину. І завершуйте, Володимире Олександровичу.
Боріться – поборете! Бачите, можна чогось домогтися. Через те я звертаюся до Новахатька, якому я як людині глибоко симпатизую. Але ви називали тут 90 мільйонів на кіно. Ви ж прекрасно розумієте, що там половина грошей, це ті борги з минулих років. В чому найголовніша біда сьогодні? Чому ми не маємо українського кіно після того, коли ми мали Довженка, мали Івана Миколайчука, того ж самого Богдана Ступку?! Сьогодні фактично не маємо нічого. Які фільми знято спільні за ці 20 років? "Веселые ребята" чи "Кубанские казаки"? Оце, по-моєму, єдине, що було знято спільно з іншими країнами. Через те, сьогодні основна метода викачування грошей – це розпочинають знімати кінофільм, і на половині не вистачає грошей, і кінці в воду, і грошей більше немає. Я звертаюся до міністра. Поламайте цю ситуацію, ну, ми не можемо жити в якомусь такому страшному вакуумі, коли Україна величезна країна, поляки мають, грузини мають, Україна не має свого кіно, міністри міняються, а кіна як не було, так і не було. Через те, звичайно ми проголосуємо, переносьте відповідальність на когось іншого за українське кіно, але треба думати, і тут хтось правильно сказав, ми маємо анти.
Дякую. Є заключне слово доповідача, співдоповідача? Є? Я прошу одну хвилину. Репліка, народний депутат Симоненко, хвилина.
Симоненко, фракція комуністів. Шановний, я хотів би дати відповідь відносно тих зауважень, які лунають на нашу адресу з боку "нахтигаликов". Ми не голосуємо за скорочену процедуру, фракція Компартії, принципово, бо ми наполягаємо, щоб кожний закон розглядався по повній процедурі для того, щоб кожний мав право висловити свою точку зору і таким чином представити ось ті проблеми, які вважає за потрібне кожна з фракцій. А відносно палких промов про те, чому у нас немає того чи іншого, а тому що українська культура сьогодні на світовому рівні представляється Гринджолами. І, я думаю, що не забули про це так як і не забули, що наші артисти їдуть зніматися у російських серіалах, а не в українських, тому що там їх запрошують, а в Україні знищили українське кіно. І кіна не буде, наскільки ми розуміємо, виходячи з того як обговорюють і, що зробили за 20 років. Дякую.
Шановні народні депутати, давайте працювати. Народний депутат Яворівський звинуватив Ігоря Мірошниченко, що він без черги виступав. Тому Ігор Мірошниченко хоче сказати, що він виступав по черзі. Хвилину вам.
Ігор Мірошниченко, фракція Всеукраїнського об’єднання "Свобода". Володимире Васильович, ну, по-перше, не треба стикати лобами опозиційних депутатів. Ми бачимо як ви дуже вдало маніпулюєте Регламентом, коли вам вигідно. І те, що сказав Олексій Кайда, я хочу, щоби українські виборці почули ще раз. Партія регіонів кожного дня перетворює парламент на кнопкодавів, скорочуючи процедуру по важливих питаннях, які ми без обговорення голосуємо і українські виборці не знають, за що ми голосуємо. І в той же час, коли мова йде про ратифікацію міждержавних угод, яку ми всі підтримуємо, не треба обговорювати тварин годину 20 хвилин. Це вже точний час, який ми присвятили. Натомість свідомо відтягуючи час, щоб не розглянути важливі законопроекти про мораторій на закриття шкіл і на закриття лікарень. Ось про що ми говоримо. Коли вам вигідно, ви скорочуєте процедуру, а коли не вигідно – затягуєте час, щоб не дійти до тих законів.
О, бачите, у мене тепер репліка є. Не звинувачуйте мене, я ставлю на голосування і прошу вас всіх, голосуйте за скорочену процедуру, за повну. Це ж ви вирішуєте. Що ж ви оце виборців обманюєте, друзі мої? Ну, так не повинно бути. Міністре, прошу, заключне слово. Закінчили всі звинувачення. Репліки більше не буде сьогодні. Прошу. Репліки закінчилися, треба закон приймати. Прошу.
Вельмишановні народні депутати, вельмишановний Володимире Васильовичу! Не знаю як кому, мені з тої урядової ложі все ж таки приємно слухати ці дискусії. Тому що з цієї шановної трибуни за останні роки мені двічі, а це сьогодні третій раз довелося доповідати закон. І ті два попередні рази не було такої гострої дискусії з питань культури гуманітарних, як сьогодні. При всьому зіткненні і полярних думок, які прозвучали, я впевнений, що саме таким шляхом через дискусію ми ідемо до якогось правильного рішення. І друге, конкретні речі, які тут звучали, по "Мудаках". Хочу все-таки, щоб була ясність, цей фільм не знятий за українські бюджетні гроші. Стосовно моральної сторони, ну, відверто скажу вам, що багато з фільмів, які на міжнародних кінофестивалях одержавши за останні 3-5 років призові місця, вони б викликали, я впевнений, отаку б гостру дискусію в залі. Тобто є творчі питання, які викликають природну дискусію. Ну, звичайно, не фінансували, ще раз хочу сказати. Дякую всім за участь таку зацікавлену в обговоренні цього питання. І я вірю – українське кіно буде! Дякую.
Дякую. У Григорія Михайловича є заключне слово? Немає. Тоді я прошу заспокоїтися всім, сісти, і давайте будемо голосувати. Ставлю на голосування проект Закону (0034) про внесення зміни до Закону України "Про ратифікацію Європейської конвенції про спільне кінематографічне виробництво" для прийняття в цілому. Прошу народних депутатів голосувати. [[13:05:00]] За-303 Проти-0, утримались-0, не голосували-95. Рішення прийнято. По фракціях. Переходимо до. Закон прийнято, я сказав. Переходимо до розгляду питань першого читання. Я буду у вас питати, як будемо розглядати. Розглядається проект Постанови (2367) про впровадження мораторію на закриття навчальних закладів системи загальної середньої освіти, розташованих у сільській місцевості. Як будемо розглядати? По повній? По повній. Доповідайте.
А? За це не голосують. Голосують за скорочену процедуру. По скороченій процедурі пропозицій немає. Скорочена? Доповідайте. Олександре Сергійовичу, доповідайте.
Добрий день, шановні пані і панове! Зараз буде перевірка не лише для фракцій, а і для кожного депутата особисто. Адже мова йде про право на навчання, право на навчання для дітей, які у нас живуть в селах, за право на навчання за місцем проживання. Це настільки важливе питання, що аналогічні постанови, аналогічні законопроекти подали кілька депутатів, причому вони стосуються і шкіл, і позашкільної системи освіти, і лікарень. Тому я хотів би зазначити, що з вдячністю так само мушу сказати про авторів постанови і про пані Лілію Гриневич, і про пана Сергія Лабазаюка, які подали так само постанову про мораторій на закриття або шкіл, або закладів позашкільної освіти. В чому ж проблема? Ми всі розуміємо, що в Україні йде, на жаль, скорочення населення. І під цією егідою, під егідою оптимізації, Міністерство осовіти обрало тактику нищення системи освіти. Мені дуже прикро, але зараз я озвучу цифри. За останній рік (це дані які озвучив Центр політичних студій та аналітиків), за останній 2013 рік в Україні закрито 161 школу. Натомість відкрито і реконструйовано лише 29. Найбільше постраждали такі області: на Хмельниччині закрито 35 шкіл, на Вінниччині закрито 17 шкіл, в Житомирщині закрито 13 шкіл. Далі я перейду до даних Держкомстату, які кожен може побачити на сайті Державного комітету статистики. Так от, з 2009-2010 років, навчальних років, закрито близько тисячі шкіл в Україні. Вдумайтеся, близько тисячі шкіл фактично діти були позбавлені права на освіту. Тому постанову, яку я подав, вона заклечається в тому, щоб до кінця 2015 року накласти мораторій на закриття і шкіл, і ПТУ в сільській місцевості. Я дуже вдячний Комітету з питань науки і освіти, і особисто пані Лілії Гриневич за те, що була одностайно підтримана ця постанова на засіданні цього комітету. Отже, фахівці, люди, які розбираються в науці і освіті, одностайно зрозуміли, що ситуація зараз ненормальна. Далі я хотів би подякувати, вдумайтесь, я, як опозиціонер, зараз подякую Івано-Франківській обласній державній адміністрації, бо на моє депутатське звернення щодо закриття чотирьох шкіл, двох в Городенківщині і двох на Коломиївщині, в селах на Коломиївщині Ганів і Молодилів, а на Городенківщині Далишево і Раковець, Івано-Франківська обласна державна адміністрація зрозуміла і зупинила це рішення, і нам вдалося відстояти ці школи. На жаль, таку позицію більшість адміністрацій не займає, а воно вислуховує Міністерство освіти і продовжує нищення освіти. Нагадаю, а це вже політичне більше питання, що близько тисячу шкіл, які закриті з 2009-2010 років близько 90 відсотків шкіл україномовні. Отже, йде мова не лише на наступ на сільську школу, а йде мова про зменшення вжитку української мови. Відповідно зараз в мене буде прохання, так само як пропозиція, от як я подякував обласній державній адміністрації за те, що вона не дала закрити чотири початкові школи у нас на Івано-Франківщині в моєму виборчому окрузі, я хотів би подякувати залу, кожному депутату за те, що вони підтримують такий мораторій на закриття шкіл і ПТУ в сільській місцевості до кінця 2015 року. І я хотів би, щоб кожен виборець у мажоритарних депутатів знав би, який депутат підтримує цю постанову, а який не підтримує, який не хоче, щоб діти в селах вчилися в рідних селах, вчилися за місцем проживання. Дякую, шановні депутати, і сподіваюсь на на вашу підтримку.
Дякую. Питання є? Прошу, Анна Герман. Я ж сказав, запитання, Анна Герман. Прошу питання.
Очевидно, дорогий колего, ви мене не можете запідозрити в симпатіях до міністра Табачника. Але ми люди державні, а тому ми повинні бути людьми справедливими. І коли ви говорили про закриття шкіл, ви ані словом не обмовилися про те, що є села, в яких є по троє дітей, що немає дітей, немає кому вчити. І для тих дітей держава подбала про шкільні автобуси. І вперше в Україні школи забезпечені і села шкільними автобусами новими і якісними. Треба бути справедливими і до того, кого любиш, і до того, кого не любиш. Табачник, справді, не винен в тому, що в селах українських майже немає дітей.
Дякую, пані Ганно, за запитання. І абсолютно з вами погоджуюсь, що треба бути справедливим. Так от справедливості заради потрібно казати, що закривають, на жаль, не ті школи, в яких зменшується кількість дітей. А приклади, нещодавно були в Полтаві, і я думаю, що пан Олег про це розповість і полтавські депутати, як закривають школи, де є десятки дітей лише, тому що не хочеться, щоб там існувала ще одна школа. У мене конкретні приклади по власному виборчому робочому, де нам вдалося відстояти, і там набагато більше дітей. Більше того, я вам скажу, що поступово збільшується в Україні народжуваність, і вона перевищує в кількох областях вже смертність. Не так швидко як нам хотілось би. Але я перерахую області, де вже народжуваність перебільшила смертність. Це Закарпатська область, це Рівненська область, це Волинська область, це Івано-Франківська, Чернівецька і місто Київ. Натомість школи закриваються і там. Отже, йде мова про фактично політичну репресію. Замість того, щоб врятувати школи, як колись треба було врятувати дитячі садочки. Нагадаю, коли були приватизовані дитячі садочки.
Дякую. Ще питання є? Запишіться. Три хвилини на запитання. Стоян. Я прошу, Олександр Стоян, Партія регіонів.
Шановний пане доповідачу! Ви, дійсно, сказали, що були приватизовані школи. Це було зроблено за часів, коли до влади прийшли помаранчеві. Вони зганьбили всі садочки, позакривали. Тепер наш уряд і Президент відроджують ці садочки. Я хотів би вас запитати, скажіть, будь ласка, що ви пропонуєте, при якій кількості дітей треба відкривати школи? Бо, дійсно, я недавно був на Вінниччині, у своєму рідному селі, звідки мої батьки, там дві дитини, і відкривати школу немає сенсу. Але пані Герман правильно сказала, що і навіть там передбачено автобус, який буде возити їх в село Заозерне. Таким чином, скільки дітей ви пропонуєте, щоб було на селі, щоб відкрити школи? Я за те, щоб в кожному селі була школа, бо це, дійсно, культура, це виховання дітей. Але треба виходити з фінансових можливостей і з можливостей кадрового забезпечення. Дякую.
Дякую за запитання. Ви прекрасно знаєте, що діє українське законодавство, і навіть не в школі, а у нас чітко прописано, скільки дітей повинно бути в класі. І ви знаєте, що менше трьох дітей в класі якраз не дозволяється. Але пан Журавський, ваш колега, до речі, вийшов зараз з ініціативою про зменшення цього бар’єру. Йде мова не про школи, і не буває таких шкіл, де було би лише дві дитини. Таких шкіл немає. І нагадаю вам щодо закриття дитячих садочків. Я ці цифри озвучив про те, що ваша влада зараз відкриває. Відкрито і реконструйовано 29 шкіл, натомість закрито 161. Тобто статистика: в 5,5 разів – зменшення. В 5,5 разів. Тому я просив бути об’єктивним.
Я прошу, фракція Партії регіонів, народний депутат Попеску. Я там прошу журналістів на балконі, ви чуть не випали зараз. Я вас дуже прошу, ви перегнулися і ще б трошки – і ви б випали. Бережіть життя своє. Прошу, Попеску.
Дякую. Попеску, фракція Партії регіонів. Шановний доповідачу, я хотів би повідомити вам, що, незважаючи на ту критичну оцінку, яку ви даєте, у Чернівецькій області за останні два роки було побудовану тільки в румуномовних селах, школа в селі Магала Новоселицького району, гімназія, друга черга, у селищі Красноільськ. Зараз добудовується школа у селі Куликівка Герцаївського району, школа у селі Підлісному і так далі. Звичайно, є проблема. Але якщо нема можливості, щоб діти добралися до інших шкіл, коли закриваються. Я хотів би задати вам конкретні запитання. В тих селах, які ви називали, зокрема Раковець та інші школи з Городенківського чи Коломийського району Івано-Франківської області, чи забезпечені там шкільними автобусами ці діти? Якщо ні, то чому ви не зробите відповідний запит до обласного управління освіти до міністра Табачника? І тоді ці питання вирішаться. Якщо є питання, то я можу також підключитися і написати такий запит. Дякую.
Дякую. Ну, мені приємно, що ви готові долучатися до спільної праці. І я готовий спільно робити запити з вами і до міністра освіти, і до голів обласних адміністрацій. Я хотів сказати, що у нас не повинні школи відкриватися в залежності від політичної доцільності і в залежності мажоритарний кандидат чи депутат, до якої партії він нам належить. Не може бути так, щоб в румуномовних регіонах відкривали школи, а в україномовних регіонах вони закривалися. Ні, ми зацікавлені, щоб і україномовні регіони, і румуномовні, і кримсько-татарськомовні регіони, всі мали школи. Має бути спільний підхід. І саме тому пропонується до 2015 року незалежно від мови – вдумайтеся! – незалежно від мови влаштувати мораторій. Ми всі розуміємо, що оптимізація в тій чи іншій мірі потрібна і в закладах навчання, це потрібно, але не за цієї влади. Нажаль, не за цього керівництва в міністерстві освіти. Я сподіваюсь, що ваша партія належним чином оцінить якість керівництва цього Міністерства освіти і поміняє міністра. А тоді.
Дякую. Дякую, час вичерпано, сідайте! Запрошую до слова співдоповідача, голову Комітету з питань науки і освіти Лілію Михайлівну Гриневич. Прошу.
Шановний Володимире Васильовичу, шановні народні депутати, пропоную вашій увазі позицію Комітету з питань науки та освіти з приводу цього проекту постанови. Для початку хотіла б кількома цифрами охарактеризувати сьогоднішній стан. З понад 27 тисяч сіл в Україні мають навчальні заклади менше половини. А ті, що не мають, у третині з них, навіть більше, ніж третині, в 37 відсотках, є діти, від 20 до 50 дітей, які могли б навчатися в навчальному закладі. Двісті тисяч дітей на селі живуть на віддалі понад 3 кілометри від навчального закладу, а, отже, потребують підвезення. І в цій ситуації ми маємо за попередні роки закриті в сільській території понад 700 навчальних закладів і цьогоріч не відкрили в сільських територіях з тієї цифри, яка озвучена була попередньо Олесем Донієм, понад сто навчальних закладів. Хочу сказати, що навіть в часи справжньої фінансової кризи при уряді Юлії Тимошенко не було такого масового закриття сільських шкіл. Я поясню в чому суть, зверніть увагу на слово "закриття". Ми розуміємо, що при демографічному спаді, при тому, коли оновлюються базові школи в освітніх округах можлива ситуація, коли дітей старшої школи перевезуть в іншу оновлену базову школу, щоб вони навчалися в прекрасних кабінетах фізики, хімії та біології, тоді понижується ступінь школи. Але тут ця постанова стосується мораторію на закриття. Закриття – це ліквідація. Це ситуація, коли маленькі діти початкової школи віком 6, 7, 8 років повинні вставати на годину раніше, їхати в наших погодних умовах, інколи чекати цей автобус, по наших дорогах в іншу школу. Там у них уроки завершуються раніше, ніж у старшокласників. Почекати до другої половини дня, щоб повернутися майже під вечір додому! Уявіть собі, які збитки для здоров’я таких дітей. Тому весь світ має опрацьоване рішення: маленькі діти повинні навчатися якнайближче до місця проживання. Ось на що спрямований цей. ця постанова. Інший аспект цього питання – це соціальна інфраструктура села. Якщо ви, тут присутні, визнаєте, що розвиток села – одна з стратегічних областей для розвитку України, то тоді соціальна інфраструктура села повинна не руйнуватися, а розбудовувати ся. Адже кожний навчальний заклад в селі – це потенційно соціально-освітній інформаційний центр, тим більше в контексті ініціатив інтернетизації всієї країни, яка недавно була. прозвучала щодо всіх навчальних закладів України. Тому, шановні колеги, я прошу усвідомити вашу відповідальність за голосування за цю постанову, бо вона стосується саме закриття, тобто ліквідації. На завершення для депутатів більшості хочу процитувати слова з звернення Президента до парламенту. "Процеси оптимізації мережі навчальних закладів включно з утворенням освітніх округів, не мають позбавляти дітей цього віку можливості навчатися за місцем проживання! Зверніть увагу на це. Шановний Володимире Васильовичу.!
Прошу.
Шановний Володимире Васильовичу, наступні три постанови, які стоять в порядку денному, критично важливі, бо охоплюють інші аспекти, пов’язані з мережею навчальних закладів. Дуже прошу вас, поставте на голосування скорочену процедуру. Інакше ми до них сьогодні не дійдемо і вони знову будуть відкладені у довгий ящик. Всіх закликаю голосувати за цю постанову!
Лілія Михайлівна, питання, може, до вас є. Я ставив на голосування. Але депутати не підтримали. А? Зараз не ставив? Я прошу, питання до Лілії Михайлівни є? Запишіться. А вона була одна. А потім уже, я коли побачив, то я, записали ще. Я прошу, об’єднання "Свобода", народний депутат Сабій.
Я прошу передати слово Олександру Мирному.
Прошу передати.
Олександр Мирний, Всеукраїнське об’єднання "Свобода". У мене до вас дуже просте запитання. Хоча, на жаль, ви співдоповідач, а не основний доповідач. Як ви вважаєте, що ми маємо робити у випадку, якщо у нас є так звані бригадні села, так звані хутори і так далі, куди навіть автобус доїхати не може, і є одна-єдина школа, куди діти дійсно сходяться пішки. Десь за 3 кілометра, десь за 5, але вона є в центрі. І там 10, 12, 15 дітей туди все-таки доходять. І є вчителі. Тому що, на жаль, інколи буває так, що на цих 15 дітей є 5-6 вчителів. І що тоді з цими дітьми робити? Чи їм не вчитися? Чи їм зразу йти працювати на городи до глав райдержадміністрації або до Вишавинюка, якому дякували, хоча це обласна.
Прошу відповідайте. Питання, ну, питання ж ясне. Лілія Михайлівна.
Справді, 1087 сіл в Україні в загалі не мають жодного автобусного сполучення і можливості під’їзду нормального. Так така ситуація цілком можлива і я переконана, що ми зобов’язані в цьому випадку дітям забезпечити можливість навчання. Зараз багато нових можливостей відкриє дистанційне навчання, якщо, справді, обіцянки проведення широкосмугового Інтернету, про який заявляв Президент, не виявляться черговими обіцянками і теоретизуванням. Тому зараз вже, якщо є кадровий потенціал, якщо, тим більше, ці діти молодшого шкільного віку, то цілком можливо організувати їм навчання на місцях. Наша проблема полягає в чому, ми весь час кажемо про оптимізацію бюджетних коштів, але ж не це є мета оптимізації навчальних закладів, мета оптимізації в цілому світі одна.
Дайте завершити.
Щоб дитина з гірших умов навчання потрапила в кращі. А якщо дитину посилають в іншу школу, в якій також туалет на вулиці, в якій також холодно, в якій не підвезене паливо, от тоді залишається проблема якості освіти далі не вирішена.
Фракція Партії регіонів, народний депутат Стоян.
Я прошу передати слово Івану Попеску.
Прошу, Іван Попеску.
Дякую. Попеску, фракція Партії регіонів. Вельмишановна Лілія Михайлівна, я спочатку відповім попередньому доповідачу, який сказав тільки про румуномовні школи. Я хочу сказати, що в Чернівецькій області також було здано в експлуатацію україномовні школи в селі Молодія Глибоцького району та Кам’янка Сторжнецького району, де за Партію регіонів не голосували. Тобто ми не ділимо учнів, побудуємо там, де є ця можливість, коли немає можливості, немає. А відносно питання. Я з вами повністю згоден з тим, що діти, особливо молодших класів, повинні вчитися біля дому. А чому як голова комітету разом з міністром освіти не сіли би разом і не проговорили таке питання як школи-сад. Коли ми відновили би дитячі садочки, які зараз немає в школах, а ви знаєте, є така програма, і там також вирішити питання по молодшим. А те, що стосується старших класів, там забезпечити автобусами. А там, де немає автобусів, до речі, попередній доповідач мені не відповів, чи є автобуси в селі Раковець чи немає. Якщо немає, давайте звернемося разом і ми це питання вирішимо. Дякую.
Дякую за запитання. Шановні колеги, школа-дитячий садок має право на існування сьогодні і нема проблем в статусі закладу. Проблема в іншому – в хронічному недофінансуванні місцевих бюджетів і в тих мізерних коштах, які закладаються урядом у формулу міжбюджетних трансфертів на освіту. І через те, що ці кошти на учня не покривають видатків на учня, які насправді можуть бути, місцеві бюджети залишаються перед страшним викликом. Вони не можуть профінансувати мережу. І коли сьогодні міністр освіти весь час заявляє, я тут ні при чому, це місцеві органи самоврядування закривають школи, то це не так. Тому що саме уряд повинен переглянути формулу міжбюджетних трансфертів. І перестати фінансувати гроші на учня за залишковим принципом. Лише тоді справді буде державна політика і зміниться ситуація.
Час вичерпано. Дякую. Сідайте. Бажаючі є обговорювати? Прошу записатися від фракцій. Народний депутат Мохник, об’єднання "Свобода".
Прошу передати слово Олександрові Сичу.
Прошу передати.
Олександр Сич, "Свобода", Івано-Франківськ. Шановний пане Голово, шановні колеги, від імені фракції висловлюю вдячність, що все-таки дітям приділили не менше уваги, ніж собакам. І Всеукраїнське об’єднання "Свобода" фракція однозначно буде голосувати за підтримку цієї постанови, аби припинити ту вакханалію, так звану оптимізацією, яка котиться по всій Україні, але і найбільшій мірі на Східній і Південній Україні. І тільки тому, що на Західній Україні органи місцевого самоврядування є справжніми майданчиками для демократичних дискусій і захищають інтереси своїх виборців і своїх громадян. До речі, у цьому контексті хотів би порадити колезі Донію контактувати не тільки з обласною адміністрацією, але і з обласною радою Коломийською районною радою, Городенківською районною радою. Бо контактуючи з ними, колега би знав, що розпорядження про так звану оптимізацію більше 40 установ, в тому числі і з охорони здоров’я і освіти, було підписано першим заступником голови обласної адміністрації. І завдяки тискові депутатів від Івано-Франківщини були терміново скликані бюджетна комісія обласної ради, комісія з питань освіти і науки обласної ради, а також тиск через засоби масової інформації, підйом громадськості заставили голову обласної державної адміністрації ліквідувати попередньо видане розпорядження. Працюючи з обласною радою, ви би могли про це знати. але не дивно, тому що підтримуючи цей законопроект, ми в той же час вказуємо і на недоречності. Зокрема і так. Ви пишете в пункті другому Постанови про те, щоб дати доручення Кабінетові Міністрів заставити органи місцевого самоврядування фінансувати освіту. До вашого відома, стаття 143 Конституції України і стаття 32 Закону України "Про місцеве самоврядування" говорить, що надання освіти – це є делеговані повноваження держави. І раз держава їх делегує органам місцевого самоврядування, вона зобов’язана забезпечити ці повноваження фінансуванням. Очевидно, не знаючи Закону "Про місцеве самоврядування", ви поневолі сприяєте нищенню цього демократичного інституту в Україні. і це стоїть на ряду нищення так само і вищого законодавчого органу. Шановне товариство, закликаю всіх вас підтримати цю Постанову, не зважаючи на ті недоречності, що є. І ще раз повторюю, припинити вакханалію над закриттям навчальних закладів України. Дякую. Слава Україні!
Фракція "Батьківщина", народний депутат Томенко.
Шановні колеги, ми не перший рік розглядаємо це болюче питання і інтуїтивно от я відчуваю, що це може закінчитись, так як закінчилось це 3, 2 і 1 рік назад. Коли тут всі підтримують вирішення цієї проблеми, потім законопроект, або постанова приймається за основу і потім вона ще за одну основу приймається, а потім в цілому не голосується. Тут в загальному блоці запитань стоїть законопроект про зменшення наповнюваності класів в сільських школах з 3 до 5. Я вас інформую. Значить, це мій законопроект в попередньому скликанні, який тричі голосували за перше і повторне перше читання, а перед виборами взагалі казали, що в цілому проголосують. І за кілька днів до виборів тут прийшов перший заступник міністра і поклявся, чуть не вени собі різав, і казав, що я кров’ю клянуся, що у нас в сільських школах буде 3 дитини, а не 5. На парламентських слуханнях міністр тут обіцяв, я вів парламентські слухання, що умре міністерство, а доб’ється, щоб цей закон був прийнятий. Ніхто за нього не проголосував ні в другому, ні в цілому. Тепер по-новому він вноситься, і я абсолютно переконаний, що це буде перше, перше повторне і десяте читання. Тому ми мусимо тут як парламент чітко собі сказати, якщо на сьогоднішній день не буде державної стратегії рятування соціальної інфраструктури українського села, ми ближчим часом українське село втратимо. Тому що на сьогоднішній день дуже багато власників землі, які люди не місцеві, вони приїхали, вони приїжджають раз, у них сівозміна знаєте яка зараз в селі? Що спочатку ви соняшник, потім кукурудза, а потім ріпаком зачистили, тому що сівозміну ж власники землі відмінили, вона їм не треба. Значить, вони двічі приїхали, забрали врожай, вони ні копійки на школу не дають, ні копійки на дошкільний заклад не дають, ні копійки на будинок культури не дають. Батьки ремонтують це все, чиновники собі ремонтують будівлі, в школи ні копійки не дають, і ми хочемо постановою врятувати систему соціальної інфраструктури. Очевидно, мусить бути державна програма, мусить бути закон. Навіть якщо постанова буде проголосована, я переконаний, що чиновники її не будуть виконувати, тлумачучи, що це рекомендаційний характер носить постанова. Тому позиція моя така, ми мусимо чітко зафіксувати в законі механізм ухвалення рішення про організацію закриття. Лише збори територіальної громади, не рада сільська, районна, а збори громади, збори села, селища, у випадку міста – місцевий референдум. Рішення про зменшення наповненості до трьох класів. Позиція стосовно іншої системи фінансування місцевого самоврядування і підтримки шкіл, будинків культури і лікарень. Власне, загальна державна програма відродження українського села, тільки тоді вона дасть можливість нам врятувати. Звичайно, ми як фракція будемо голосувати за ці постанови і за закон, який в двадцятий раз вноситься. Але ще раз кажу, мова йде про тактичні речі, мусимо стратегічно захищати українське село.
Фракція Компартії України, народний депутат Симоненко.
Шановні колеги, шановні виборці, висловлюючи позицію нашої фракції, хочу заявити, що ми проголосуємо за цей проект. Але для того, щоб правильні робити висновки, треба їх більш глибше робити виходячи з того, що закриття школи це наслідки певної політики, яка проводилася всі ці 22 роки у нас в Україні. Ось тут мої попередники казали немає грошей, а звідки вони візьмуться, бо ви проголосували за те, щоб приватизовувати всі підприємства, створити можливості для олігархів, вивозять гроші за кордон, тіньова економіка. А звідки ви візьмете гроші тоді? Коли люди сьогодні виганяються з роботи, мільйонами поїхали за кордон працювати. Звідки візьметься подоходний податок, щоб місцеві бюджети наповнювати? Треба ж не включати, як каже молодь, дурників тут, а говорити про суть того, що відбулося за 22 роки. Коли на селі сьогодні немає тракторної бригади, немає ферми, не залишається сьогодні молодь, то звідки там візьмуться тоді діти? Ви що їх пальцем делать будете что ли? Тому я хотів, щоб тут кожен з вас відповідав за те, що зроблено за 22 роки, бо знищення школи це знищення держави. І це зрозуміло, коли ми говоримо про низький рівень заробітної плати, то звідки ж візьметься низький рівень заробітної плати? Немає грошей - немає можливості фінансувати. Я ще раз хочу наголосити, шановні, якщо молодь поїхала з села, якщо для сільської школи вугілля дороге, газ дорогий. Що, розібралися на Хмельниччині чи на Вінниччині чому по 700 доларів у школи закуповували газ, для того, щоб обпалювалися вони? Не розібралися. Посадили когось за те, що державні гроші використовували так і таку ціну платили? Ні не посадили. Ось я сьогодні звертаюсь до всіх, до свідомості своїх колег, народних депутатів, треба радикально переглянути взагалі державну політику, яка проводиться у нас в державі. І комуністи не випадково пропонували в першу чергу переглянути програму управління народним господарством і відновити інститут державної власності, який дасть можливість мати стабільні джерела наповнення державного бюджету. По-друге, треба мати справді державне замовлення на організацію роботи середньої тієї ж самої школи, для того, щоб ми розуміли куди і для чого готуємо нашу молодь. Я переконаний, що серед тих проблем, які сьогодні хвилюють нас з вами – це і проблеми, які пов’язані з тим, що у нас різко скорочується населення. А це і проблема тієї ж самої наркоманії, село спивається як і спивається вся Україна, бо для молоді показують, що треба пиво пити для того, щоб бути справжнім українцем. І ніхто не говорить, що треба працювати, щоб держава була багатша, а говорять про те, як задовольнити потреби окремих тих хто випускає це пиво чи інші напої для того, щоб дурниками була наша молодь. Фракція Компартії запропонувала конкретну програму дій і я сподіваюсь, якщо її започаткувати реалізацію, то ми справді.
Фракція Партії регіонів, народний депутат Єфремов.
Прошу передати слово народному депутату Віталіні Дзоз.
Прошу передати. Ввімкніть мікрофон. Віталіна Дзоз. Прошу.
Шановні колеги! Введення мораторію – це, звичайно, дуже відповідальний і серйозний, і рішучий крок. Але перш ніж його зробити, треба, мені здається, звернути увагу, як це питання уже врегульовано в існуючому законодавчому полі. А наразі в чинному законодавстві питання реорганізації та ліквідації загальноосвітніх навчальних закладів вже врегульовано двома законами: це Закон України "Про загальну середню освіту" і Закон про місцеве самоврядування. Так ось, Закон про загальну середню освіту в частині шостій в статті 11 говорить, що згідно з цим законом реорганізація і ліквідація загальноосвітніх навчальних закладів у сільській місцевості, заснованих на комунальній формі власності, допускається лише за згодою територіальних громад. Тобто те, що говорив Микола Томенко, це прописано в цьому законі. І закриття шкіл без згоди територіальних громад це є порушення. І друге. Звичайно, Закон про місцеве самоврядування. Ми порушуємо власні повноваження місцевих рад, ми втручаємося в ті питання, які повинні вирішувати місцеві органи влади. Не треба зараз ховати голову в пісок. Давайте ми будемо вирішувати ті питання, які повинні вирішувати парламентарі: це говорити про фінансування (мінімум 10 відсотків від внутрішнього валового продукту), говорити про ті питання, які повинні ми виконувати, а не місцеві органи самоврядування. Далі. Мені здається, що єдиним критерієм бути школі чи не бути це є один критерій – потреба цієї школи в сільській місцевості. Якщо вона потрібна і вона функціонує, вона повинна бути. А якщо вона стоїть пуста, то її не треба тримати і не треба платити ні за комунальні послуги, ні за щось інше. Останнє. Ви розумієте, в чому разі, сьогодні йде мова про збереження будівель чи збереження школи. Школа – це не тільки будівля, школа – це стандарт навчання, школа – це матеріально-технічна база, школа – це якісні вчителі – ось, що таке школа. І на кінець, для справки, я хочу вам сказати, шановні колеги, що в нашій історії вже був час, коли діяв такий мораторій. І шкіл тоді, саме в цей період, було закрито в нашій країні найбільше. Найбільше! Тому прийняття цього закону це не є панацея від всіх бід.
Дайте завершити.
Мені здається, що треба розглядати на державному рівні це питання. І тому ось у такому куцому вигляді фракція Партії регіонів не буде підтримувати даний проект.
Фракція "УДАР" Віталія Кличка", народний депутат Карпунцов.
Передайте, будь ласка, слово Ростиславу Павленку. Дякую.
Прошу, Ростислав Павленко.
Дякую, Володимир Васильович. Ростислав Павленко, фракція партії "УДАР" Віталія Кличка". Шановні колеги, перш за все, пропозиція. Враховуючи те, скільки було сказано сьогодні, наскільки важливими є ті проекти постанов, які у нас внесені зараз до порядку денного, є пропозиція проголосувати за продовження роботи сесії до того, щоб ми розглянули ці питання порядку денного. Ми можемо тоді за скороченою процедурою це провести, щоб ми ще встигли попрацювати у комітетах. Володимир Васильович, я прошу поставити це на голосування. Далі щодо суті тих питань, про які ми говоримо. Зрозуміло, що в нас багато що прописано в законах. Але, нажаль, ми сьогодні мусимо говорити про заходи надзвичайної політики, оскільки в законах пишеться одне, а шановні доповідачі уже зазначали і факти, і цифри щодо того, як ці закони виконуються чи, радше, не виконуються. Тому ми маємо говорити про мораторій, ми маємо дати час на те, щоб громади не залежали від диктату виконавчої влади і не йшли на оптимізацію так звану, яка їм нав’язується. Шановні колеги, тут питання дуже важливе в тому, де проводиться ця оптимізація, що має бути оптимізовано і де взяти ресурс на підтримку освіти і підтримку закладів, які ми пропонуємо заборонити і закривати. Це перше, це питання бюджетної політики і пріоритетів бюджетної політики. Бюджету так і немає. В п’ятницю ми щось почуємо від представників уряду, але треба наполягати на тому, щоб освіта була в бюджетних пріоритетах, а не підтримка органів влади чи карального апарату. Друге. Питання: де взяти гроші, що оптимізовувати. Шановні колеги, в засобах масової інформації чимало є відомостей про те, як в одній області два мільйони гривень витрачається на купівлю автомобілів, інший орган влади купує штори за інші два мільйони гривень і так далі, ось що треба оптимізовувати. Тільки за даними СБУ на державних закупівлях витрачається від 10 до 50 мільярдів гривень, втрачається, тобто розкрадається. Ось, що треба оптимізовувати, ось де треба брати гроші. Фракція "УДАР" підтримуватиме всі ті постанови, де йдеться про мораторій на закриття і учбових закладів, і позашкільних, і таке інше. І ще раз прошу поставити на голосування пропозицію – працювати до кінця порядок денного. Дякую.
Журавський наполягає на репліці, прошу. Я сейчас про продовження поставлю на голосування, поставлю.
Шановні колеги, я хотів би сказати про те, про що ми тут майже не говорили. Половина залу – це мажоритарщики, які обрані народом. Тобто якщо народний депутат опікається по-справжньому своїм округом, там не зупиняється робота шкіл і вони не ліквідовуються. Ось зі мною поруч Нечаєв, депутат, який обраний також із Криму. Ми, до речі, з ним побували на всіх сесіях районних рад, де ставилося питання про призупинення чи ліквідацію сільських шкіл, ніде не зупинена жодна школа і не ліквідована. Тому це дуже такий важливий аспект, коли ми будемо працювати з органами місцевого самоврядування, місцевими адміністраціями, школи не будуть закриті, вони будуть працювати. Дякую.
Я прошу народних депутатів записатися на виступи. От вам і без обговорення. Депутати записались. Компартія України, народний депутат Зубчевський.
Зубчевский, фракция коммунистов. Уважаемые коллеги и уважаемые избиратели! [[Шум у залі]] Проблема, которую мы обсуждаем, в действительности актуальна, является злободневной. Закрытие школ в сельской местности стало системой, которая несет в себе пагубный характер. Неоднократно в этих стенах звучал тезис о том, что нет школы – нет села. И это, действительно, так. Фракция, как сказал Петр Николаевич, ужен поддержит данный законопроект о введении моратория. Однако представленный законопроект не дает ответ, каким образом остановить вымирание сельского населения. Я напомню, что за годы независимости с карты Украины исчезло более 600 населенных пунктов. Необходимо четко констатировать, что за 22 года все, что сделано, это: развалена экономика страны, развалена система образования, уничтожены колхозы и совхозы, социально-культурная база на селе, уничтожено медицинское обслуживание, дошкольное образование. В законопроекте нет и того, что необходимо в действительности сделать для поддержки села; как увеличить расходы на содержание села; что необходимо сделать для поддержания молодых специалистов, как их привлечь для работы в сельской местности; каким образом создать новые рабочие места. Как и нет того, что нет ответственности тех, кто разрушил в свое время сельское хозяйство. Напомню, что автор данного законопроекта из помаранчевого лагеря. Именно он в студенческие годы боролся активно с советской властью в 89-м – 90-х годах в палаточных городках. Эта борьба привела к разрухе экономики и исчезновению украинцев в количестве 5 миллионов человек. Необходимо сначала, наверное, покаяться перед народом за то, что сделано вашими руками, так называемых национал-демократов, а потом вносить соответствующие законопроекты. Спасибо.
Фракція "Батьківщина". Народний депутат Вознюк.
Прошу передати слово Миколі Катеринчуку.
Прошу передати.
Дякую своєму колезі. Микола Катеринчук, фракція "Батьківщина", Європейська партія України. Якщо подивитися на систему, яка зараз діє щодо закриття навчальних закладів в Україні, то можна сказати, що 90 відсотків таких процесів відбувається в сільській місцевості. По процедурі там обов’язково повинна бути згода органів місцевого самоврядування на те, щоб були проведені певні реформи, пов’язані з тим, що будуть закриватися школи, не будуть, лікарні будуть закриватися, не будуть. Так що зараз відбувається? 87 відсотків органів місцевого самоврядування сформовані в 2010 році на виборах, де має більшість Партія регіонів. Я хотів би отим зараз, хто говорить, що вони працюють на своїх округах і там не дозволяють закривати школи, я не знаю, яким чином ви не дозволяєте це робити. Ну, можливо, якось ви на Табачника вліяєте, можливо, на Кабмін якось виходите. Але ми не вилізаємо зараз з прокуратур. Ми через прокуратури, через суди намагаємося зупинити ці процеси. Яскравий приклад. Вінницька область, Козятинський район. Закриваються чомусь дві школи! Тобто, діти приходять зі своїми батьками 1 вересня в школи, а школи закриті! По-перше, не повідомили. По-друге, це зробили вже, коли почався навчальний процес. По-третє, органи місцевого самоврядування не давали згоди! Підписали на коліні якийсь там папірець і зараз в судах вже 3 місяці, навчальний процес іде, а учні не навчаються. Намагаються десь батьки, скажімо, десь їх прилаштувати. Ну, ви знаєте, така тенденція говорить тільки про одне. Або Партія регіонів зрозуміє, що це шкідливо і зробить певні висновки. Бо якщо ви вводите цю реформу, то зрозумійте, що повинні бути дороги, повинні бути автобуси для того, щоб їх кудись доводити. А крім того, подивіться, як фінансуються ці школи! Скільки на одного учня в сільській місцевості витрачається грошей! В бюджетному розписі написано, 25 гривень. Доходить менше 5 гривень через ці фільтри обласні, районі і інші адміністрації Тому казати, що це добре, що, хто працює, то може і зупинити це. А навіщо з цим боротися взагалі? Хто придумав цю ідею і скільки грошей хочуть заощадити на нашому майбутньому, наших дітях. Тому, мені здається, що якщо ця тенденція сьогодні в цій залі не буде проголосована і не зупинена, повірте мені, Партія регіонів на виборах в місцеві ради, вам нічого буде там сказати людям. Так не можна – це громадяни України, які зі своєї кишені, зі своїх податків фінансують освіту.
Фракція "УДАР Віталія Кличка", народний депутат Чумак.
Прошу передати слово Сергія Капліну.
Прошу, Сергій Каплін. Виступайте!
Шановні виборці! Шановні телеглядачі, радіослухачі, а також колеги! Ну, по-перше, хотілося б сказати, що як тільки школа буде закрита у селі – це перший крок до руйнування села. Так само як ви не відновили дитячі садочки, ви ніколи там не відновите школи. Друге. Я хотів би там пану Табачнику, тим головам районних адміністрацій і депутатам, які проголосували за те, щоб знищити сьогодні школи не тільки у селах, а також у містах, провести невеличкий урок математики. Ітак. Сто сорок три школи збираються закрити. Хочуть зекономити 44 мільйони гривень. А нічого, що це всього-на-всього 1 відсоток від 2,4 мільярдів гривень, які витрачаються на нас, Верховну Раду України, на Кабінет Міністрів і на Адміністрацію Президента?! Так може ми зніжимо витрати на ці 3 інституту і збережемо усі школи, ті, які закривають. А нічого, що це 1,3 мільярди гривень, які витрачаються на Управління справами Президента України, на ДУСю. І якісь мізерні 40 мільйонів, які ви хочете заощадити. А нічого, це в 3 рази менше ніж витрачається на перельоти Президента, або в 5 разів менше?! А нічого, що це якраз та сума, яка витрачається на перевезення автомобілями депутатів. Депутатів, які не їздять на цих автомобілях. А ті гроші розкрадаються і списуються. А нічого, що це в чотири рази менше ніж витрачається на підготовку якихось чиновників, яких ніхто не знає, не бачить в Академії при Президенті України, де із гаманця платника податків видаляється 177 мільйонів гривень на рік? А нічого, що це у сім разів менше від 268 мільйонів гривень, які витрачаються на будівництво нових державних дач для ДУСі (це Управління справами Президента України)? А це нічого, що це в два рази менше, ніж витрачається на лікування депутатів у санаторіях? Я хочу сказати, що деякі поборники українських шкіл, які говорять про те, що начебто в радянські часи ніхто не чіпав цих шкіл, не мають права про це говорити. В Україні немає Комуністичної партії. В Україні немає комуністів. Якби Володимир Ілліч Ленін і всі ваші вожді бачили і чули як ви отам тиснете, голосуючи за Азарова, вони б у своїх мавзолеях попереверталися. Ганьба!
Фракція "УДАР Віталія Кличка", народний депутат Карпунцов.
Прошу передати слово Олександру Мочкову.
Прошу передати.
Шановний Володимир Васильович, шановні народні депутати, мій колега Ростислав Павленко звернувся, Володимир Васильович, особисто до вас щодо продовження нашого пленарного засідання, щоб ви поставили це питання на голосування. Бо сьогодні суспільство і всі наші громадяни України чекають від нас соціально-політичних питань, які стоять сьогодні у порядку денному, і я так розумію, що ми не встигаємо їх зараз розглянути. Це щодо пропозицій мого колеги Ростислава Павленка. Також я хотів би наголосити, що стосовно питання про впровадження мораторію на закриття навчальних закладів системи загальної середньої освіти розташованих у сільській місцевості. Фракція "УДАР" вважає неприпустимим закриття навчальних закладів системи загальної середньої освіти, розташованих у сільській місцевості, мабуть, там на підставі якогось недостатнього фінансування їх утримання. Я хотів би зазначити, що згідно із статтею 53 Конституції України повна загальна середня освіта є у нас в державі обов’язковою. Держава разом зі місцевими органами влади повинна гарантувати освітянські послуги в загальноосвітніх школах, ліцеях, гімназіях, колегіумах на безплатній основі кожній сільській дитині. Проте, як свідчать дані Інституту демографії за останнє двадцятиріччя кількість учнів, які навчаються в селі, зменшилося майже на 800 тисяч чоловік. загальне зменшення кількості дітей неминуче негативно вплине на мережу загальноосвітніх навчальних закладів, що призводить до зменшення середньої наповненості класів та шкіл. Також, за роки незалежності закрито близько тисячі шкіл. Я хотів сказати, що фракція "УДАР" буде підтримувати цю Постанову і ми будемо голосувати за неї. Дякую за увагу.
Шановні народні депутати, я продовжую роботу ранкового засідання до розгляду цього питання. Розглянемо це питання, і я поставлю на голосування продовжити роботу сесії до повного розгляду порядку денного на сьогоднішній день Домовились? Готуйтесь голосувати. Фракція Компартії України, народний депутат Борита.
Фракція Компартії України, Ольга Борита. Передаю слово своєму колезі Олександру Присяжнюку.
Прошу, Олександр Присяжнюк.
Олександр Присяжнюк, фракція Компартії України. [[Шум у залі]] Уважаемые избиратели, я хотел бы несколько шире осветить эту проблему, которая сегодня связана с образованием. Для коммунистов нет абсолютно никакой проблемы в плане образования. Потому что мы считаем, что это право должно быть доступным, оно должно быть качественным, и каждый ребенок имеет право, должен иметь право на образование. Я хотел бы напомнить, что, несмотря на все невзгоды, на все лишения, еще сразу после гражданской войны коммунисты принялись внедрять систему образования абсолютно для всех детей. И тогда у народа были деньги, и тогда у государства были деньги, потому что государство не считало и коммунисты, не считают право на образование коммерческим правом. Однако после 1991 года, как и все сферы нашей жизни, и все права наших сограждан стали комерциализироваться. В итоге это привело к тому, что сегодня, вы вдумайтесь в цифру, 300 тысяч детей – это по оценкам Организации Объединенных Наций, не ходят в школы по различным причинам. Одна из этих причин – это неблагосостоятельность родителей и то, что у них нет соответствующего дохода. Вот, что такое рыночная экономика, вот, что такое капитализм, и вот, что такое сегодня действующая власть олигархов и националистов вместе взятых. Потому что националисты, находясь сегодня у власти в трех областях, ситуацию там абсолютно в лучшую сторону никак не меняют. Там тоже закрываются школы, там тоже дети не ходят в эти школы и тоже есть эти проблемы. Я хотел бы отметить еще и следующее, что мы, конечно, реалисты и реально понимаем, что этим проектом постановления ситуацию не решить. Ситуация сегодня усугублена тем, что, разворовывая и уничтожая крупнотоварные производства в украинском селе, фактически заложена была мина повільної дії під те, що українське село сьогодні зникає. Колись колгоспи і радгоспи були якраз і тими підприємствами, які несли на собі всю соціальну інфраструктуру, вони відповідали за дитячі садочки, вони відповідали за школи і зруйнувавши крупно товарне виробництво на селі, зруйнували українське село і це є наслідком того, що зникає сьогодні українська школа і наші дії неосвічені. Тому Компартія України вкотре наголошує на тому, що необхідно відроджувати село, необхідно створювати там робочі місця, крупно-товарне сільськогосподарське виробництво, створення кооперативів як міцну базу і установу для того, щоб і українська школа була, і наші українські діти були освіченими, і грамотними в новому тисячолітті. Дякую.
Шановні народні депутати, ви самі себе не чуєте, він виступав на державній мові. Давайте ж дослухаємось. Я дам для репліки Симоненку. Не треба прізвища називати і партію. Прошу, хвилина, Симоненко.
Шановні колеги, я не відповідав би "УДАРеному" депутату на ті репліки, які він кидає і на адресу Компартії. Він не вартий того, щоб йому відповідати, бо очевидно чим він закінчує термін перебування у Верховній Раді і мене це дуже лякає. Але узагальнюючи все те, що він постійно робить під час своїх виступів, я вважаю, що потрібно нам зробити головний висновок як клініку, "цирк поїхав, а одного клоуна загубив".
Заключне слово. Доповідач є? Я прошу, Олександр Сергійович. Репліки на репліку немає. Прошу. У вас є три хвилини.
Шановні пані і панове, я здивований, я страшенно здивований, бо я очікував, що в цій залі всі підтримують цю постанову, як же, реально немає школи, немає села. Я був здивований, що ціла фракція відмовилася підтримати, а від двох фракцій, ультраправої, ультралівої були навіть персональні нападки. Знаєте, я назву лише дві цифри на останок. Перше, загальне забезпечення сільських поселень школами становить близько лише 46,5 відсотків. Тобто у нас менше половини шкіл є в селах і так, а вони ще скорочуються. І друге. Це вже відповідь щодо програми "Шкільний автобус". Понад дві тисячі дітей проживають за межами пішохідної на відстані більше трьох кілометрів доступності і потребують підвезення. На жаль, шкільний автобус на цей момент не задовольняє всі села, і ви по кожній свої області можете знати, що це правда. Щодо питання про попередню владу. Тут сидить Володимир Литвин, він подавав за попередньої влади постанову аналогічну про мораторій, і вона була проголосована, пройшла Комітет науки і освіти, завдяки вже покійному Володимиру Полохалу. І ми в цій залі підтримали цю постанову, а за нинішньої влади, виявляється, голосів не вистачає. Тепер щодо персональних закидів. Був тут з боку одного ультралівого депутата закид, що я повинен покаятися за те, що боровся за незалежність. Я не збираюсь каятись, навпаки, я пишаюсь, що я боровся за незалежність. Чи я шкодую, що зараз держава має такий вигляд? Безперечно шкодую, і зокрема шкодую, що Компартія, яку справедливо тоді заборонили в 1991 році, потім таки знову зареєстрували. От за це я шкодую. Тепер одному ультраправому представникові, колишньому представникові обласної ради, який сюди виходив і казав, що треба більше писати в обласну раду. Так, тут вони меншість, а в обласній раді вони контролюють більшість. Так от нагадаю, в цій більшості, поки я не подав депутатське звернення про закриття шкіл у своєму окрузі на Коломиївщині, в Городенківщині, навіть не чухалися. І, нарешті, після лише мого депутатського звернення це рішення було припинено. І далі я подав звернення в Тишківцях, це Городенківщина, це село родовід Шухевичів, про музей Шухевича. Так от обласна рада з ультранаціоналістами не хоче фінансувати музей Шухевича. Нехай спочатку проголосують за це рішення, а потім будуть вказувати іншим. [[Шум у залі]] Шановні друзі, ви відмовили мені в моєму депутатському зверненні по музею Шухевича в Тишківцях, і не брешіть. І зараз, Для всіх є вибір. Нас чотири фракції, які сказали, що готові проголосувати, і позафракційні. Навіть без Партії регіонів голосів мало би вистачити. І зараз перевірка на дисципліну, і на те, хто не просто трендить.
Лілія Михайлівно, у вас є заключне слово? Прошу.
Я закрию зараз сесію. Я ще раз кажу, ви заважаєте працювати, я закрию зараз сесію. Ліліє Михайлівно, прошу.
Шановні колеги, я прошу вас сконцентруватися на розумінні цієї проблеми. На превеликий жаль, Партія регіонів, яка цитувала нам всім відоме сьогодні законодавство, повинна теж знати, що в реаліях життя ці рішення громад фальсифікуються. І у нас повинна бути чітка позиція Верховної Ради щодо державної політики у селі. Ми маємо зберегти сільську школу, бо це неправда, коли кажуть, що вимирає село і тому треба закривати школу. Ми закриваємо школи, тому вмирає село. Прошу проголосувати за цю постанову.
Дякую. Ставлю на голосування проект Постанови (номер 2367) про впровадження мораторію на закриття навчальних закладів системи загальної середньої освіти, розташованих у сільській місцевості для прийняття за основу і в цілому. Прошу народних депутатів голосувати. [[14:10:28]] За-186 Проти – 0, утрималися – 16, не голосували 152. Рішення не прийнято. По фракціях: Партія регіонів – 4, "Батьківщина" – 68, "УДАР" Віталія Кличка" – 31, об’єднання "Свобода" – 36, Компартія України – 32, позафракційні – 15. Шановні народні депутати, народний депутат Ростислав Павленко. [[Шум у залі]] Ну, напишете заяву. [[Шум у залі]] Ваше питання не нада ставити на голосування? От я ставлю на голосування пропозицію Ростислава Павленка з фракції "УДАР" продовжити роботу сесії сьогодні до повного розгляду питань порядку денного на сьогоднішній день. Прошу народних депутатів голосувати. [[Шум у залі]] Прошу голосувати! [[14:12:03]] За-183 Отак працювати! Проти – 3, утрималися – 7, не голосували 112. Рішення не прийнято. По фракціях. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую закритим. Всі депутати ідуть працювати у комітети Верховної Ради України. Завтра о 10-й годині ми продовжимо розгляд питань порядку денного.