Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Na osnovu službene evidencije, konstatujem da sednici prisustvuje 85 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Izvolite. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 87 narodnih poslanika, te da postoje uslovi za rad predviđeni odredbama Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštenje o odsutnosti narodnih poslanika. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Esad Džudžević i Slavica Đukić-Dejanović. Obaveštenje o pozvanima na sednicu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je predsednica Narodne skupštine, gospođa Slavica Đukić-Dejanović, pored predstavnika predlagača Mlađana Dinkića, potpredsednika Vlade i ministra ekonomije i regionalnog razvoja, Verice Kalanović, ministarke za NIP i Jasne Matić, ministra za telekomunikacije i informaciono društvo, pozvala da sednici prisustvuju i Nebojša Ćirić, državni sekretar u Ministarstvu ekonomije i regionalnog razvoja, Slađana Backović, direktorka Fonda za razvoj Republike Srbije, Vidoje Jevremović, direktor Sektora u Nacionalnoj službi za zapošljavanje, Tatjana Prijić i Vera Rovčanin, načelnici odeljenja u Ministarstvu ekonomije i regionalnog razvoja, Nenad Ilić i Zora Ilić, savetnici ministra ekonomije i regionalnog razvoja, i Lidija Smiljanić, savetnica u Agenciji za osiguranje i finansiranje izvoza Republike Srbije. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O TURIZMU (pojedinosti) Pre nego što pređemo na pretres u pojedinostima, na osnovu člana 90. stav 2. i člana 87, obaveštavam Narodnu skupštinu da ćemo danas raditi i posle 18.00 časova, odnosno raspravom u pojedinostima o tačkama dnevnog reda koje su bile predmet rada zajedničkog načelnog pretresa. Takođe da će pauza biti određena u 18.00 časova. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Vjerica Radeta, Dragan Stevanović, Nataša Jovanović, Radiša Ilić, Lidija Dimitrijević, Mirko Munjić, Momir Marković, Zoran Krasić, Marina Toman, Zoran Popović, Sreto Perić, Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Milorad Buha, Filip Stojanović, Nikola Savić, Lidija Vukićević, Boris Aleksić, Momčilo Duvnjak, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Đuro Perić, Zoran Kasalović, Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Marko Milenković, Milan Dimitrijević, Milorad Krstin, Zlata Đerić, Aleksandra Ilić, Srđan Spasojević, Gordana Rajkov i Vitomir Plužarević, kao i amandmane koje su podneli Odbor za trgovinu i turizam i amandmane Vlade. Primili ste izveštaj Odbora za trgovinu i turizam i mišljenje Vlade o pojedinim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo poslanici, interesantno je kako mi u ovoj nekoj čudnoj preraspodeli radnog vremena raspravljamo, sada bez predstavnika Vlade, a prema našem Poslovniku trebalo bi da je prisutan, kasnimo sa početkom rada, sve je vrlo interesantno i ovo je samo radi javnosti da se vidi… (Predsedavajuća: Molim da govorite o temi, ukoliko želite da poštujemo odredbe Poslovnika, a ukoliko ne ja sam na raspolaganju, postupanje po obavezi iz članova koji mene obavezuju da sve poslanike koji ne žele da poštuju odredbe Poslovnika, upozorim, pa opomenom kaznim.) Gospođo Čomić, vrlo poštujem odredbe Poslovnika, a valjda se to odnosi i na početak radnog vremena. Sada govorimo o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu u raspravi u pojedinostima. Zaista je vrlo čudno, na šta liče ove izmene i dopune Zakona koje Vlada dostavlja Narodnoj skupštini i za koje Narodna skupština, kada uspe da sakupi 126 poslanika, glasa. Radi se o zakonu, o onom osnovnom koji ima 132 člana, a ovim izmenama menja se 67 članova. Neka mi neko kaže da je to normalna situacija. Naravno, to je potpuno nenormalno, jer ako ste hteli suštinski nešto da menjate, onda je trebalo da se donese nov zakon. Vi ovde menjate od osnovnih odredbi do poslednje odredbe osnovnog zakona. Kada je u pitanju član 2, odnosno član 1. na koji sam u ime poslaničke grupe SRS podnela amandman, reći ću da se on odnosi na član 2. osnovnog zakona i govori o uređenju odnosa u oblasti turizma i na kojim načelima se zasniva to uređenje, pa između ostalog kažete – na osnovu održivog razvoja turizma kao usklađenog sistema tehničko-tehnoloških, ekonomskih i drugih društvenih aktivnosti, a koji se zasniva na ekonomskom razvoju, očuvanju prirodnih i kulturnih dobara i očuvanju razvoja lokalne samouprave. Mi smo rekli da treba da stoji, između ostalog, da se radi o očuvanju kulturnih resursa. Onda imamo obrazloženje Vlade Republike Srbije zašto se to ne prihvata, a kaže se – što je pojam kulturnih resursa neprecizan, dok je Zakonom o kulturnim dobrima ova oblast u potpunosti uređena. Ovo je potpuno nebulozno obrazloženje. Kakve veze ima Zakon o kulturnim dobrima sa ovim? Ako ćemo o preciznosti, mi tvrdimo da je u kontekstu ovog zakona, da je neprecizno da to bude kulturno dobro, već da treba da budu kulturni resursi, jer oni su nešto mnogo šire, jer kulturno dobro je jedna crkva na KiM, a kulturni resurs je istorijski, kulturni itd. U tom smislu je bio naš amandman i bilo bi dobro da ste ga prihvatili, ali mi to nismo ni očekivali.
Jedan minut i 30 sekundi iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Pre nego što pređem na sledeći amandman, samo da podsetim narodne poslanike o ovlašćenim predstavnicima koji su kao ovlašćeni predstavnici bili za ove tačke u zajedničkom načelnom pretresu, PUPS – Đuro Perić, LDP – Nataša Mićić, SPS-JS – Milan Nikolić, DSS – Arsen Đurić, NS – Borislav Pelević, i poslanička grupa SRS – Zoran Krasić. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.)
Ovaj moj amandman odnosi se na član kojim se definišu i regulišu načela u oblasti turizma, kojima bi trebalo urediti odnose u ovoj delatnosti, odnosno u ovom segmentu ekonomije. Tražio sam da se iz načela pod brojem 5. izbriše zaštita nacionalne ekonomije. Ako je Srbija došla u situaciju da nacionalnu ekonomiju štiti tako što će menjati Zakon o turizmu, onda smo mi kao država ugasili. Ja ću vas podsetiti na poražavajuću činjenicu da prihodi od turizma na godišnjem nivou imaju učešće u BDP svega 1% i da je nažalost Srbiju, zbog male odgovornosti vlasti prema ekonomiji u poslednje dve godine, posetilo manje od 200 hiljada turista na godišnjem nivou. To su pokazatelji koji ukazuju da vi nemate veze, dodirnih tačaka sa onim o čemu smo juče govorili, a to je koncept održivog razvoja, a onda naravno i sa našom nacionalnom ekonomijom. Ne može nacionalna ekonomija da se štiti izmenama i dopunama Zakona o turizmu. Mi bi smo voleli da je stanje pozicije i položaja ove turističke grane ili grane ekonomije u državi na zavidnijem nivou, ali mogu da vam pričam o gomili problema koji se upravo u ovoj oblasti događaju, dešavaju i na snazi su samo u okrugu, odnosno u delu Srbije iz kojeg dolazim. Od banjskog turizma, naravno do turizma ima na Vlasinskom jezeru koje je raznim strateškim dokumentima definisao kao jedan od osam prioriteta nacionalnih u Srbiji, a od donošenja tih dokumenata kojima se takav položaj i status definiše i reguliše u poslednje dve ili tri godine taj turistički proizvod nije napravio nijedan korak napred. Prema tome, vi ste svojim odnosom i prema toj destinaciji pokazali da nemate nameru da ni sa turizmom, kao i svim ostalim oblastima ekonomije, štitite nacionalne interese i nacionalnu ekonomiju, pa stoga smatramo da je ova kategorija o načelima u ovom zakonu višak odnosno nepotrebna. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović.
Čudno je, gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, kako ste uopšte došli na ideju da samo posle godinu i nešto dana vršite izmenu i dopunu Zakona o turizmu koji je usvojen u maju 2009. godine, kada ste tvrdili da je apsolutno harmonizovan sa onim što od vas traži EU, a SRS se izričito protivi ulasku Srbije u EU. Jer, i ovaj zakon i svi drugi takozvani sistemski zakoni pokazuju da vi ne želite na pravilan način da sagledate celokupnu oblast srpske privrede i da ono što je srpsko blago, a između ostalog to su i neskorišćeni ogromni potencijal i resurs u oblasti turizma, tretira na način kako bi to odgovaralo građanima Srbije a ne Briselskoj administraciji. U ime naše poslaničke grupe, intervenisala sam u onom delu koji govori o tome kako treba da se uspostavljaju odnosi u Srbiji da bi se unapredila oblast turizma. Pa, vi sad u ovoj tački, u kojoj sam ja izvršila intervenciju, kažete da moramo da imamo dobar odnos sa takozvanim civilnim društvom i ostalim akterima u sektoru turizma. Naravno, taj pojam civilnog društva ranije gotovo da nije postojao, ne poznaju ga ni oni koji su i te kako bili verni komunističkoj ideologiji, to se čak nije usudio ni Kardelj u oblasti socijalističkog samoupravljanja, kada su izmišljene takve novotarije, da stavlja u zakone, ali to su u Srbiju doneli Soroš i Sonja Liht. Jer ovaj njen centar za takozvanu političku izuzetnost vi nazivate sektorom civilnog društva. Pošto taj sektor vršlja ovde po Skupštini Srbije, po ministarstvima i svuda se meša u oblast delovanja i Skupštine i Vlade, onda je meni razumljivo kako ste našli u Predlogu zakona mesto za takozvano civilno društvo. Predložila sam da to ipak budu asocijacije udruženja turističkih agencija i druga udruženja, koja su jedina kompetentna da koordiniraju između potreba i neostvarenih zahteva svih činilaca u oblasti turizma u našoj zemlji.
Iskorišćeno je 25 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanikRadiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 1, a to je član 2. osnovnog zakona, sa predlogom da se u tački 2. posle reči "ekonomskom razvoju" dodaju reči "na ekološki osetljivoj poslovnoj praksi". Šta znači pojam "ekološki osetljivoj poslovnoj praksi"? Budućnost Srbijeu privrednom smislu posmatrano nije u teškoj industriji, brodogradnji, avioindustriji itd, nego u prehrambenoj industriji, u poljoprivredi i u turizmu. Da bi turizam postao značajna karika u ekonomskom razvoju Srbije, neophodno je stvoriti preduslove za razvoj turizma. Jedan od najbitnijih preduslova za to je čista i zdrava životna sredina. Naši nacionalni parkovi, zaštićena područja, prirodna dobra, spomenici prirode, moraju biti sačuvani od zagađenja, od uništenja i od divlje gradnje. Juče smo razmatrali amandmane na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode i baš se vodila rasprava oko dva člana zakona koje Vlada menja, a sve u nameri da se omogući da se pod posebnim okolnostima u tim nacionalnim parkovima, zaštićenim područjima dozvoli gradnja i da se dozvole neki radovi koji će da naruše prirodu, a sami tim i ekološki sklad. Kakva će biti ponuda Srbije turistima dok, recimo, obilaze Kopaonik, Taru ili Frušku goru, ako se mimoilaze sa nekim kamionima koji prevoze neku čudnu burad ili cisternama koje istaču sumnjive sadržaje? Dakle, ne vidimo šta je to toliko bilo opasno u odrednici na ekološki osetljivoj poslovnoj praksi da se ne prihvati ovaj amandman SRS. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Ovaj amandman su prihvatili i Vlada i Odbor za trgovinu i turizam. U raspravi je zato što Zakonodavni odbor nije zasedao. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić.
Ovaj amandman odnosi se na član 2. stav 1. i tim amandmanom se traži da se u stvari definiše pojam ''održivi razvoj turizma''. Predlagač zakona to nije predvideo u onom odeljku koji govori o značenju pojedinih izraza u zakonu. Dakle, od prvog organizovanog putovanja koje je vezano za ime Tomasa Kuka, koji je 1841. godine prevezao 570 ljudi na jednu destinaciju, kao učesnik jednog kongresa, a preko prvog putovanja oko sveta koje je isti čovek organizovao 30 godina nakon toga, pa sve do današnjeg dana, održivi razvoj turizma podrazumeva određeni turistički razvoj. Ovaj turistički razvoj mora imati u vidu tri osnovna elementa, odnosno mora uvažavati tri osnovna principa. Pod jedan, to je optimalna upotreba prirodnih resursa. Pod dva, održavanje bitnih ekoloških procesa. Pod tri, zaštita prirodne baštine. To je u stvari ona definicija održivog razvoja turizma koji vi niste predvideli u ovom odeljku. Ovo posebno iz razloga što je poslednjih decenija došlo do velike ekspanzije turizma. Javljaju se u svetu neki novi oblici turizma, a neki od njih imaju vrlo značajno mesto i na turističkoj mapi Srbije. Pomenuću samo neke među njima. Na primer, avanturistički turizam, koji uključuje put u surove i neistražene predele, agroturizam, to je jedan ruralni oblik turizma, seoski turizam, boravak u autentičnim seoskim sredinama, zatim ekoturizam, turizam koji podrazumeva minimalni uticaj na životnu sredinu, svemirski turizam koji kod nas ne postoji, nautički turizam itd. Sve ovo govori u prilog činjenici da je trebalo definisati u stvari pojam održivog razvoja turizma na onom mestu, na onom odeljku koji govori o značenju pojedinih izraza u ovom zakonu. Hvala.
Iskorišćeno je 15 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Amandmanom sam hteo da poboljšam ovaj vaš zakon u ime SRS, a podneo sam ga na član 2, da se posle stava 2. doda novi stav 3. koji bi glasio – posle tačke 11. dodaje se nova tačka 11a. koja glasi – putnik je lice koje kupuje ili je saglasno da kupi turistički paket aranžman ili drugu turističku uslugu, kao i lice za čiji račun ili u čije ime se pribavlja turistička usluga ili bilo koje lice na koje se prenese pravo korišćenja turističkog paket-aranžmana ili usluge. Obrazloženje zašto mi amandman nije prihvaćen kaže:"amandman se ne prihvata iz razloga što ni važeći zakon, ni Predlog zakona ne definišu pojam turističkog paket-aranžmana, dok je sam pojam putnika neprecizno objašnjen". Pa upravo zato što ni zakon, ni zakon o izmeni i dopuni zakona ne definiše pojam "paket aranžmana", što je za vas izgleda pojam "paket aranžmana" nepoznata kategorija i zbog toga što je pojam "putnik" neprecizno objašnjen u zakonu, tražio sam amandmanom da se poboljša bar ovaj član 2. ovog zakona, s obzirom da i drugi članovi ne valjaju. Mnogi od ovih članova bi trebalo da se izmene, ali izgleda vama nije bitno to, jer morate da se uklopite u principe i pravila ponašanja EU. Usput da vas obavestim, jutros i sinoć sam video na televiziji, ta EU u koju nas vodite izgleda ulazi u ogromnu ekonomsku krizu i onda će se ispuniti što SRS već godinama govori. Dok vi nas dovedete do te Evrope, raspašće se i tamo ćemo da budemo sami kad odete.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Zoran Krasić.
Pa, ovim amandmanom hteli smo da popravimo nešto što je proevropska Vlada Republike Srbije prošle godine, kada je predlagala Zakon o turizmu, propustila. Međutim, vi niste prihvatili ovaj naš amandman, znači, vi ste se odrekli EU, i to je dobro, ali ako je tobaš onako iskreno da ste se odrekli EU. Sad bih napravio malu kombinaciju sa našim Poslovnikom i našim evroatlantskim integracijama. Za ovu tačku dnevnog reda predstavnici Vlade su gospodin Dinkić, gospođa Verica Kalanović i gospođa Jasna Matić. Verovatno su virtualno prisutni u sali čim to nije povreda Poslovnika i to je jedan novi oblik turizma: sad ga vidiš, sad ga ne vidiš. Verovatno moramo da ubacimo termin kada vršite rekonstrukciju Vlade, ministar u turizmu može da bude i ne mora da bude opravdano, iako predstavnici Vlade nisu došli zato što se Mlađa useljava u novi stan. Onda bi morali svi da idete tamo da budete od pomoći, kreveti, šifonjeri, pa da pozovete komšiluk da bolje to krene, da se to završi. Šalu na stranu. Ljudi, ako evropski zakon menjatnje još boljim zakonom verovatno trista na sat sada je ova promena, nešto džabe radite. Slaba vajda od ovoga što radite. Uhvatili ste se ćoravog posla i naravno da su ovi zakoni apsolutno neprimenjivi i naravno da ovi zakoni ništa neće da donesu dobro, niti turističkoj privredi, niti građanima, dokle god imate one sanitarne inspektore koji obilaze i traže atest za šerpu i prete ljudima da će im zatvoriti ugostiteljski objekat zbog atesta za šerpu, a kazna je 200 hiljada dinara. Ali, ako siđete dva kafića ispod, možemo i za 20 hiljada da se dogovorimo jer, pobogu, sanitarni inspektor ima petoro dece. U takvom ambijentu ništa ne može da se radi. U to budite apsolutno sigurni.
Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Marina Toman. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović.
Koleginica Marina Toman je htela na precizniji način u ovom pojmovnom delu da definiše šta je posao turističke agencije i Vlada je zaista dala neki odgovor koji nema veze sa realnim stanjem na tržištu i koji ne može da pospeši princip kvaliteta i odgovornosti kojim smo se mi rukovodili, odnosno gospođa Marina Toman kada je podnosila ovaj amandman. Naime, ona je insistirala na tome da turističke agencije pretežno obavljaju tu delatnost, a Vlada kaže da se taj amandman odbija zbog toga što ne mogu drugi privredni subjekti na takav način da se eliminišu iz procesa pružanja turističkih usluga. Pa, zašto onda da postoje turističke agencije, ako će radni i drugi privredni subjekti da se bave tim poslom? Svuda u svetu je izvršena kategorizacija, što je sada propušteno i donošenjem ovog zakona, od toga šta je jedna jedinica odnosno ... Zamolila bih vas gospođo Čomić, ovo veselo društvo iz DS, vi ste ozbiljna žena i kandidat za odgovornu funkciju potpredsednika u vašoj DS, da ih malo utišate da mogu da obrazložim amandman koleginice Toman. Dakle, treba da se izvrši gradacija po kvalitetu. Nemoguće je da u Srbiji, evo, recimo, u jednom gradu kao što je Kragujevac, mi imamo 30 nosioca licenci koje imaju status "tur-operatora", a inače se taj pojam ne definiše ovim zakonom, a u jednoj Italiji, Nemačkoj ili Francuskoj na nivou cele zemlje imate od 20 do 30 nosilaca takve vrste pružanja turističkih aranžmana koje mogu da zadovolje veliko tržište. Prema tome, mi smo se dakle rukovodili i standardima i kvalitetom koji treba da se primeni u Srbiji, a Vlada nije imala sluha za to.
Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Reč ima poslanica Nataša Jovanović.
Nastaviću tamo gde sam stala. Dakle, ne samo zbog usvojenog ISO 9001 standarda nego i zbog činjenice da su se građanima Srbije, nažalost, dešavale mnoge ružne stvari, ne samo povodom ove najnovije letošnje afere nego u tradiciji dugoj više decenija u Srbiji, kada su postojale samo društvene turističke agencije, kao što je čuveni srpski "Putnik" ili neki drugi na prostorima bivše Jugoslavije. Mogu da kažem da, što se tiče ovih privatnih agencija, među kojima su sada izdiferencirane mnoge koje se pružanjem kvaliteta i nivoa usluga izuzetno kvalitetno bave ovim poslom, postoje svakako one koje mi možemo da izdvojimo. Zbog čega? Pa zbog toga što su to ljudi koji imaju visoko profesionalno obučeni kadar, zbog toga što se oni usuđuju da se na tržištu i na sajmovima turizma i kod nas i u svetu nadmeću sa mnogo snažnim konkurentima iz čitavog sveta i mislim da je trebalo da prihvatite iovaj amandman, jer mnogo nedostataka ima u ovom zakonu, naročito kada se određuju pojmovi iz oblasti turizma, a koji se uopšte ovde ne pojavljuju. Za vas kao da je vreme stalo, kao da se ništa nije promenilo, kao da nema ovih novih pravaca o kojima je govorio malopre kolega Mirko Munjić. Pa i zdravstveni turizam, on je pominjao samo neki, nautički, eko itd, do svemirskog još nismo stigli, kao što i on reče, ali očigledno je da i mnogi ministri i predstavnici vladajuće koalicije žive u oblacima i nikako da se spuste na zemlju i da vide šta su potrebe i turističkih poslenika i građana Srbije uopšte.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Popović.
Podneo sam amandman tako što sam predložio da se u članu 2. stav 8. nova tačka 30. menja i glasi: "seosko turističko domaćinstvo je objekat ili grupa objekata – etno-selo u kojem se pružaju usluge smeštaja, ishrane i pića ili samo ishrane i pića, koji se nalazi u seoskom okruženju sa elementima lokalnog obeležja i nasleđa". Predlagač je zanemario da u Srbiji postoji veliki broj etno-sela, a da razvoj turizma u Srbiji i ima najveću perspektivu s obzirom da u strukturi prihoda u seoskom turizmu dominira pružanje i prodaja zdrave hrane. U delovima Srbije gdeje uništena sva industrijska proizvodnja, gde nema industrijskog zagađivanja, stvoreni su uslovi za proizvodnju tzv. zdrave hrane, tj. one hrane u kojoj se ne nalaze sredstva za zaštitu bilja i druge hemikalije, kao i proizvodi koji su genetski modifikovani. To je u najvećoj meri i razlog zašto turisti posećuju baš ruralna područja, kada su se odlučili da svoj odmor provedu na selu. Razvojem seoskog turizma razvija se i infrastruktura tog područja i tako bi se i zaustavilo odumiranje srpskih sela koja su sve više prazna ili imaju neznatan broj stanovnika. Od 4.800 sela, svako četvrto je na putu nestajanja. Razvoj seoskog turizma, pored poljoprivrede, pokrenuo bi čitavu privredu: prerađivačku, građevinsku, industriju građevinskog materijala, opremu za domaćinstvo, saobraćaj, trgovinu i veliki broj neprivrednih delatnosti. Odlazak naročito mladih iz sela bi se zaustavio i krenuo bi obrnut proces – da se u selo vrate ne samo meštani, već i ljudi iz grada kojima bi bavljenje seoskim turizmom bilo osnovno zanimanje i to veoma perspektivno.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Narodni poslanik Sreto Perić.
Uvaženi dame i gospodo narodni poslanici, prihvatanjem amandmana kolege Zorana Popovića i ovog koji sam podneo na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu mene podseća na ono – vi nećete ponekad ni kako vi hoćete. Pošto smo mi najživotnija stranka u ovom parlamentu, pošto sagledavamo kako žive građani Srbije, sagledavamo šta bi moglo da se uradi u njihovom interesu, kako bi svima bilo bolje, pokušali smo da u ovom zakonu predložimo određene dopune koji bi značile nešto. Međutim, vi to ne prihvatite i kad kažemo da vrlo često menjate zakone koje ste upravo vi ovde predstavljali i o njima pričali neke bajke, ne stavljamo vam primedbu toliko koliko vi pristupate izmenama zakona, nego zbog čega ne prihvatate ono za šta smo sigurno ubeđeni da bi bilo kvalitetno i dobro. Pošto dolazim iz Ljubovije, zasigurno mogu da tvrdim da je možda tamo u Srbiji jedno od prvih etno-selo u Vrhpolju podignuto i vrlo često se pristupa izradi, otvaranju ili projekcijama novih etno-sela. Imali smo nameru ovde da tačno zakonski preciziramo i definišemo šta bi to bilo etno-selo.Da je sve tačno ovo što govorim, gospodin Jevremović bi mogao to da potvrdi. Ne može danas da govori o tome, ali je sigurno saglasan sa mnom. Ovde smo precizirali da je etno-selo vrsta ugostiteljskog objekta za pružanja usluga smeštaja i pripremanja hrane i pića smeštenog u seoskom ambijentu, sa najmanjim kapacitetom od pet smeštajnih jedinica koje se nalaze u kućama izgrađenim u tradicionalnom stilu, koji odslikava kulturu, istorijsko nasleđe tog podneblja. U objašnjenju ovog amandmana zasigurno bi trebalo priložiti sve ono o čemu je govorio gospodin Zoran Popović. Mislim da je ovde prisutan neko ko je u ime Vlade trebalo da zastupa ovaj zakon, da bi sigurno amandman kolege Popovića i ovaj o kome sam govorio i ostale amandmane SRS sigurno prihvatio.
Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Narodni poslanik Dragan Stevanović.
Ovaj član u osnovnom zakonu odnosi se na podsticajna sredstva. Imali smo obavezu da reagujemo na izmene koje se izmenama i dopunama zakona ovde najavljuju. Zbog javnosti i kolega bih pročitao samo da je Vlada u nameri da uskrati mogućnost na podsticajna sredstva opštinama nerazvijenim, koje nisu u stanju da obezbede sredstva za učešće i realizaciju tih projekata, odnosno sredstva za sufinansiranje. Ovde nam je obrazloženje da amandman nije pravno-tehnički dobar. Ako je zaista bilo političke volje da se ovakva odrednica izbriše, odnosno da se ne unese u izmene i dopune ovaj zakon, odnosno skraćivanje prava na podsticajna sredstva u nerazvijenim opštinama, onda je postojala i tehnička i pravna i svaka druga mogućnost da se u tom kontekstu zakon menja. Naravno, ne. Ali, Vladi koja ovakve izmene i dopune pred nas iznosi je lako da obezbedi 10 miliona evra za potkazivače, špijunčine, ali za nerazvijena područja, iz kojih pored ostalih i ja dolazim, neće biti mogućnosti da ostvare prava na podsticajna sredstva. Recite nam, gospodo iz Vlade, odakle to u opštini Trgovište da se obezbede pare, da se prave master-planovi, strateški i planski dokumenti ili turistička infrastruktura? Procenjena šteta od poplava je 200 miliona dinara. Do sada im je Vlada u robi i novcu obezbedila svega 80 miliona, a za špijune ima 10 miliona evra. Odakle opštini Vladičin Han da piše, pravi i crta strateške i planske dokumente, projekte za planinu Kukavicu? Odakle Surdulici pare da prave razvojne dokumente, a nalaze se na nerazvijenom području i te regionalne razlike su napravljene najviše za vreme vaše vlade? Sada nam se izmenama i dopunama uskraćuju prava na takva sredstva. Zbog čega? Za Vlasinsko jezero, koje se nalazi na području opštine Surdulica, Vlada Republike Srbije u prethodnom periodu, nebitno kad, donela sve strateške i planske dokumente, ostalo je, da bi se realizovali master-planovi za turizam, da se urade još četiri urbanistička plana za koja treba 20 miliona. Vlada nema pare da da za to, a ima pare za Ratka Mladića. Da bi se započeo i zaživeo turizam na Vlasinskom jezeru, kao jednom od osam prioritetnih nacionalnih interesa u oblasti turizma, potrebno je uraditi kanalizacioni prsten kao osnovu, za koji treba 10 miliona evra. To je infrasturktura na koju se odnose podsticajna sredstva. Odakle to opštini Surdulica? Vi ćete da plaćate špijune, a onaj nesrećni, ostavljeni narod dole će da se snalazili za milione. Ne morate čak da finansirate sve, da bar ostavite mogućnost da u sufinansirajućim odnosima pravimo i radimo tako nešto dole. Sada nam uskraćujete pravo na to. Ako ste hteli da sprečite zloupotrebe, je su li ovo mehanizmi? Zloupotrebe oko Fonda za razvoj, dodele podsticajnih sredstava iz Vlade Republike Srbije, nisu stvar odsustva zakonskih mehanizama i normi, nego vaše opake političke volje, vaših političkih kompromisa unutar većine, koji su se preslikali na lokalne samouprave svuda po Srbiji. Zato smatramo da ovaj amandman treba da prihvatite, ako zaista hoćete da štitite nacionalnu ekonomiju, vi koji ste internacionalisti. Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o turizmu treba da prihvatite ovaj amandman i da pomognete jug Srbije, Pčinjski okrug, Jablanički okrug, Toplicu, u oblasti turizma, jer imamo komparativnih prednosti i možemo da ih ponudimo, ali ne možemo bez Vlade. Vi ste sve prepustili stihiji. Zato danas živimo u uslovima u kojima živimo.
Dva minuta i 10 sekundi iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Da li neko želi reč? Ako ne, na član 6. amandman sa ispravkom podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Da li neko želi reč? Narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministar, dobrodošli. Na početku, moram da vas pitam da li ste uopšte pročitali ovaj predlog zakona i da li ste pročitali amandmane koje je podnela …
Narodni poslaniče, molim vas, bez direktnog obraćanja drugim učesnicima u sednici. Naš Poslovnik jasno propisuje međusobne obaveze. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo Čomić. Onda ću sam odgovoriti u ime ministarke. Mislim da nije pročitala, jer da jeste, siguran sam da u skupštinsku proceduru ne bi bio pušten ovaj predlog zakona o izmenama i dopuna Zakona o turizmu, koji je donet u proceduri koja je krajnje netransparentna, bez jednog jedinog dana javne rasprave i ne bi dali ovakva obrazloženja prilikom odbijanja naših amandmana. Članom 6. Predloga zakona vrši se izmena i dopuna celog člana 28. Zakona o turizmu, a ne samo pojedinih njegovih stavova. Poslanička grupa "Napred Srbijo" SNS je podnela amandman na član 6. Predloga kojim vršimo još neke korekcije člana 28. Vi ste ovaj amandman odbili zato štou pravno-tehničkom smislu nije moguć, jer se odnosi na stav 5. člana 28. a ne stav 2. člana 28. koji vi menjate. Koliko je ovo obrazloženje pravno nepismeno, vidi se i u zadnjoj rečenici, gde ste naveli da se ne prihvata amandman na član 6. Predloga koji se odnosi na stav 5. člana 28, jer je predlogom izvršena prenumeracija stavova, tako da navedeni član zakona ima četiri stava. Na ovaj način vi se pozivate na Predlog zakona koji još uvek nije prošao skupštinsku proceduru. Po struci sam diplomirani mašinski inženjer, nisam pravnik. Moje skromno pravničko znanje mi govori da ne možete da se pozivate na Predlog zakona koji nije izglasan u Skupštini Republike Srbije, već samo i isključivo na zakon koji je važeći. Zašto sve ovo radite? Zašto vređate našu inteligenciju, inteligenciju građana Srbije? Pogledajte na šta vam liči član 6. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu. Citiram – u članu 28. stav 1. briše se, u dosadašnjem članu 2. koji postaje stav 1, posle reči "sredstva" dodaju se itd. Gospođo ministre, šta znači to – u dosadašnjem članu 2. koji postaje stav 1? To je više od tehničke greške. Mislim da je to čist nemar pisaca ovog zakona. Sve ovo radite samo zato što hoćete da zamaskirate činjenicu kojom izjednačavate nerazvijena i razvijena područja, ali ne po kvalitetu i kvantitetu investicija, ne ni po stopi zaposlenosti, već po obavezi korisnika iz nerazvijenih područja da obezbede sopstveno učešće prilikom kandidovanja za podsticajne mere, što do sada nije bio slučaj. Da li ste, gospođo ministre, konsultovali lokalne samouprave u Babušnici, Bojniku, Bosilegradu, Gadžinom Hanu, Žabarima, Krupnju, Kučevu? Da li ste konsultovali i druge opštine koje spadaju u nerazvijene ili nedovoljno razvijene? Da li ste konsultovali i kolege narodne poslanike koji dolaze iz tih opština? Neka vam oni kažu da li mogu da trče trku sa Beogradom, Novim Sadom ili drugim razvijenim delovima Srbije, nazovirazvijenim delovima Srbije, i da li korisnici iz njihovih nerazvijenih krajeva uopšte imaju sredstava za sopstveno učešće? Analizom stanja i perspektiva razvoja turizma u nerazvijenimprostorima na teritoriji Srbije utvrđen je loš kvalitet i zastarelost objekata materijalne baze turizma. Ti objekti se uglavnom karakterišu velikom starošću i nepopunjenošću kapaciteta i sve to zato što nisu bili dovoljno investiciono praćeni od strane Vlade Republike Srbije. Dame i gospodo narodni poslanici, turizam u Srbiji ne sme da se razvija samo na osnovu ličnog afiniteta resornog ministra, jer da je tako verovatno da bi svi bili skijaši. Morate dati šansu i Sijarinskoj i Jošaničkoj, Prolom, Bujanovačkoj i Zvorničkoj banji, Parku prirode Sićevaćka klisura, Dolini Pčinje, Vlasni, Vražji kamenu, nalik Đavoljoj varoši u opštini Trgovište, manastirima Kaleniću, Rekovcu i Gornjak u opštini Žagubica, arheološkim nalazištima Kale u Bojanovcu, Justinijana prima u opštini Lebane i još mnogo turističkih potencijala je neiskorišćeno u nerazvijenim opštinama. Turistički promet tokom poslednjih 12 godina u nerazvijenim krajevima je u opadanju, a postoje neke lokalne samouprave u kojima turistički promet na osnovu zvaničnih statistika uopšte nije ni evidentiran, a vi na ovaj način i ovakvim zakonskom predlogom ga dodatno usporavate. Zbog svega izrečeno pozivam vas da prihvatite naš amandman, kojim korisnici iz nerazvijenih područja prilikom korišćenja podsticajnih sredstava ne moraju da obezbede sopstveno učešće.
Iskorišćeno je tri minuta od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Nada Kolundžija.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi predstavnici Vlade, ovaj amandman je neprihvatljiv iz prosto pravno-tehničkih razloga. Dakle, nemoguće je da amandman, koji se odnosi na član koji ne postoji u predlogu zakona o izmeni i dopuni zakona, bude uopšte razmatran kao mogućnost da se prihvati. Razumem da se možda neki poslanik ne razume u to kako mi ovde možemo da usvajamo ili prihvatamo amandmane i na šta amandmani mogu da se odnose. Amandmani mogu da se odnose na predlog zakona o izmenama i dopunama zakona, a ne na osnovni zakon, na koji se član 6. odnosi i u tom smislu držanje lekcije o tome ko čita, a ko ne čita i ko razume šta i kako tu treba da se radi, mislim da je u najmanju ruku neprimereno, osim što naravno pokazuje i neznanje.
Iskorišćeno je 55 sekundi vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Zoran Babić ima reč. Koristite vreme poslaničke grupe.
Gospođo Kolundžija, zahvaljujem vam se na ovom času, ali mislim da je nepotreban. Članom 6. vršite izmene i dopune člana 28. Zakona o turizmu. Međutim, te, kako ste naveli, pravno-tehničke stvari zbog kojih ne možete da prihvatite ovaj amandman su samo jedna obična maska. Ono što je osnova da izjednačavate razvijena i nerazvijena područja, da nerazvijena područja i dalje gurate da ostaju na repu bilo kakvog razvoja Republike Srbije. Da li ti ljudi imaju sredstava da prate sve to? Da li ti ljudi mogu da žive od svog rada? Mislim da ne mogu i to je suština ovog amandman.
Iskorišćeno je 45 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Borislav Pelević ima reč, pa narodna poslanica Nada Kolundžija.
Gospođo predsedavajuća, ukoliko dozvolite, iskoristio bih vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe Napred Srbijo SNS, u skladu sa članom 158. stav 3. Poslovnika. Uvaženi građani Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, gospodo iz Vlade, unapred se izvinjavam što ću neke stvari koje sam rekao u načelnoj raspravi ponoviti u raspravi u pojedinostima, s obzirom da je ova tema veoma važna i da je oblast turizma nedovoljno razrađena, ne samo važećim Zakonom o turizmu, već i nama predočenim izmenama i dopunama Zakona o turizmu. Radi se o jednom važnom pitanju, s obzirom da su svi stručnjaci ustanovili da ne samo poljoprivreda, već i turizam predstavljaju razvojne šanse privrede Srbije. Međutim, očigledno je da Vlada Srbije to ne shvata jer ni zakon koji je važeći, a koji je donet prošle godine, nije dobar, a najmanje su dobre ove izmene i dopune važećeg zakona. Hteo bih da izrazim svoje nezadovoljstvo ponovo što resorni ministar nije prisutan ovoj raspravi, ali potpuno opravdavam njegovo odsustvo i bez obzira na sve političke razlike koje su između naših stranaka, G 17 plus i SNS, zaista nepremostive, ne želim ništa ružno da kažem o njemu, želim samo da kažem da zaista čovek nema vremena da se bavi turizmom, pored svih opterećenja koja ima u Vladi u Srbije, potpredsednik Vlade Srbije, ministar za ekonomiju i regionalni razvoj, predsednik jedne partije i zaista razumem što ne može dovoljno pažnje posvetiti turizmu. Međutim, s obzirom da je ova tema i ova oblast veoma važna, mislim da je resorno ministarstvo moralo da posveti više pažnje oblasti turizma kao naše privredne razvojne šanse. Ono što nažalost u ovom predlogu izmena i dopuna Zakona o turizmu nije dobro što ne donosi ništa novo. Počeću od obrazovnog nivoa u oblasti turizma. Pre svega, ovaj zakon u članu 50, gde se govori o kadrovskim rešenjima, u tački 3. govori o tome da rukovodioci agencija mogu imati više obrazovanje iz oblasti turizma, a posrednici u tački 4. mogu da imaju čak i srednje obrazovanje. Da li je moguće da je Vlada smatrala da ova oblast može biti pokrivena rukovodećim mestima koja imaju srednje odnosno više obrazovanje. Čemu onda nama šest fakulteta i visokoobrazovnih ustanova iz oblasti turizma ukoliko se to zakonom zaista ne precizira. Prilikom usvajanja i Zakona o turizmu, ali i ovih izmena i dopuna, nije struka konsultovana. Niko od ovih fakulteta i visokoškolskih ustanova koje se bave oblašću turizma nije konsultovan. Samo na fakultetu za sport i turizam u Novom Sadu i u drugim ustanovama postoji na desetine doktora nauka iz oblasti turizma. Niko od njih nije konsultovan. Zašto to radite? Mislim da je u interesu svih nas, svih građana Srbije zaista bilo da se struka konsultuje, da se stručnjaci konsultuju, visokoškolske ustanove i fakulteti koji se time bave, pa da taj obrazovni nivo podignemo u oblasti turizma i postavimo ga na pravo mesto i ukoliko turizam smatramo kao privrednu razvojnu šansu Republike Srbije. Mislim da ste time potcenili sve te visokoškolske ustanove i fakultete i postavlja se pitanje zašto postoje, valjda ih treba ukinuti, jer ako vama nije potrebno mišljenje tih visokoškolskih ustanova, ako ne smatrate da rade svoj posao kako treba, zbog čega onda oni uopšte postoje? Nije dobro da, pored toliko fakulteta i visokoškolskih ustanova u oblasti turizma, rukovodioci agencija ili posrednika u turizmu imaju samo srednju odnosno višu stručnu spremu. Na kraju krajeva, viša stručna sprema više i ne postoji, postoji visoka stručna sprema. Zato bi bilo dobro da se ubuduće konsultuju stručnjaci koji se bave turizmom. Ne sumnjam i ne verujem da će najavljena rekonstrukcija Vlade uvesti ministarstvo turizma, pošto ste ga ukinuli prilikom formiranja ove vlade, što zaista nije dobro, ali mogli bi makar da o tome razmislite, gospodo iz Vlade, da ukinete neka ministarstva, recimo Ministarstvo bez portfelja. Čemu ono služi? Ničemu, osim jednom jedinom glasu u Skupštini Srbije da pruži podršku vladajućoj većini. Mislim da takva ministarstva treba ukinuti, a obavezno uvesti ministarstvo turizma jer je ono zaista od krucijalne važnosti za razvoj turizma odnosno za razvoj kompletne privrede Republike Srbije. Mislim da je to pitanje o kojem treba i te kako da razmislite. Sada ću preći na neke takođe važne stvari koje ste izostavili ne samo u ovom predlogu izmena i dopuna Zakona o turizmu nego i u važećem Zakonu o turizmu. Nigde nema nekih grana turizma koje su zaista od velike važnosti, koje su najprofitabilnije, koje su najposećenije. Recimo, nigde nema sportskog turizma, o tome sam govorio i prošli put. U Srbiji se makar, ako ništa drugo, prave velika evropska prvenstva, svetska prvenstva, balkanska prvenstva, mnoge međunarodne utakmice i u fudbalu, i u košarci i u tenisu. Imamo sada Dejvis kup u tenisu. Znate li koliko će nam doći ljudi sa strane? Znate li koliko je naših građana zainteresovano? Nema više karata. Imali smo dva svetska prvenstva samo ove jeseni u Beogradu. Pazite, nekoliko miliona evra se slilo u turizam Srbije samo povodom ovih sportskih takmičenja, samo ove jeseni, da ne govorimo o proleću i o letu ove godine. Dakle, neke ste krucijalne oblasti turizma potpuno izostavili, a neke ste forsirali kao što je nautički turizam. Moramo priznati da se nautizmom ne mogu baviti svi, samo oni gradovi koji se nalaze uz Dunav, uz Savu, to je veoma mali prihod, veoma mali profit. Šta je problem? Vi pominjete lovni turizam, sve je to u redu. Imam puno prijatelja lovaca, ali moramo znati da lovni turizam ne privlači toliko strance, nema deviza, nema priliva novca od tog turizma. Zaboravili ste sportski turizam, zaboravili ste manifestacioni turizam, nigde ga nema ni u zakonu, niti ga ima u izmenama i dopunama Zakona o turizmu. Šta je sa našim velikim manifestacijama? Kao što je BITEF, kao što je BEMUS, kao što je BELEF, kao što je Guča.Stotine hiljada dolazi stranaca. Najviše iz Slovenije, ali to su sada stranci. Šta je sa "Kustendorfom"? zašto ne iskoristimo jednu veličinu koju u Srbiji ima Emir Kustirica? Zašto tome ne poklonimo pažnju, pa makar deklarativno samo u zakonu? Ne, toga kod vas nigde nema. Zaista su to stvari na koje ste morali misliti, gospodo iz Vlade, i koje ste morali apostrofirati ne samo u zakonu koji je donet prošle godine, nego i u izmenama i dopunama. Ako ćemo mi sledeće godine doneti ponovo izmene i dopune zakona, onda čemu sve ovo? Čemu Skupština zaseda? Čemu trošimo pare građana, poreskih obveznika? Nažalost vašu, a na radost našu siguran sam da će sledeći izbori doneti i te kakve promene i da će jedan od prvih zadataka biti da se obrazuje ministarstvo turizma. Vi ste 2001. godine, gospodo iz DOS, ukinuli Ministarstvo sporta i onda ste shvatili posle nekoliko godina da ste napravili grešku. Na to sam ukazivao još 2001. godine i kao sportski radnik sam se žestoko borio protiv ukidanja Ministarstva sporta. Opet ste ga uveli i kakvo je takvo je – odlično je, iako prima samo 0,5% iz budžeta, Ministarstvo omladine i sporta vrši svoj zadatak i to je dobro. Zato je vrlo važno da se uspostavi i ministarstvo turizma jer je to, ponavljam, naša razvojna šansa, šansa privrede Srbije. Gospodo iz Vlade, vi ovom pitanju ne pridajete nikakvu važnost, zaista, i to je ono što jeste problem. Dakle, ne samo da ste zaboravili sportski turizam, kulturni turizam i umetničko-kulturni turizam, zaboravili ste i eko-turizam. Sada pominjete ruralni turizam, odnosno seoski turizam i to je dobro u ovom zakonu, jer se prvi put to malo obrađuje onako kako bi trebalo, apostrofirajući i seoska domaćinstva, i seoske ugostiteljske usluge i sve ostalo što jeste važno, jer mi jesmo etno-zemlja, jer mi smo zemlja koja zaista ako ne može da se pohvali nečim drugim, može makar svojom ekologijom, ekološkom čistoćom u stvari i svojim etno-resursima koje Srbija ima. Toga nema mnogo u ovom zakonu. Postoji samo to što sam pozdravio, seosko domaćinstvo, seoske usluge, turističke i smeštajne i ugostiteljske, i to je jedina tačka koju bi mogao da pohvalim u ovom predlogu zakona. Međutim, ono što zaista pada u oči jeste da smo mi jedina zemlja, ne samo u regionu nego i u Evropi, koja apsolutno nema nikakvu informacionu bazu podataka o tome šta se dešava u turizmu. Ne postoje istraživanja u oblasti turizma, ne postoji komunikacija sa turističkim organizacijama, ne postoji apsolutno nikakva baza podataka iz koje bi mogli da vidimo kakva su naša istraživanja u turizmu, koji su rezultati i kako njih implementirati u turističku praksu. Toga zaista nema i to je jako loše. Meni je sugerisano sa nekoliko fakulteta za turizam u Srbiji, s obzirom da znaju da se bavim tom problematikom i da sam u tom poslu, zašto se struka ne konsultuje ponovo? Zašto ne slušate mišljenja ljudi koji su mnogo pozvaniji od vas iz Vlade da govore i da pišu predloge koje ćete na Vladi usvojiti, a koji se tiču oblasti turizma? No, kako nam ide, tako nam se nažalost i dešava. Samo još vrlo kratko ću iskoristiti priliku da kažem da smo nažalost, kao što su neke moje kolege već pomenule, kod zakona koji je prošle godine usvojen, a koji ima 129 članova, sada predlažete izmene i dopune u čak 67 članova ovog zakona, što je više od polovine ukupnih članova ovog zakona. To nije dobro. Moramo Zakonu o turizmu i oblasti turizma posvetiti mnogo veću pažnju i zaista to predstavlja našu budućnost. Pominjete ovde među nekim prioritetima turističkih proizvoda, za gledaoce koji to ne razumeju samo ću reći da su to turističke ponude, pominjete gradske sredine, pominjete neke specijalne interese. Šta su to specijalni interesi? Pitao sam i ministra prošli put, gospođu ministra koja nije kompetentna da to kaže. Nažalost, ni ovde nema ko da odgovori, ali zar je zaista moguće da Vlada pretpostavlja da su mnogo važnije nekakve kategorije, neki turistički proizvodi, kao što su gradska sredina ili kao što je recimo specijalni interes? Šta je to specijalni interes? Nemojte to pretpostaviti ovim granama turizma koje sam naveo, a koje su krucijalno važne za razvoj turizma u Srbiji? To zaista zaslužuje pažnju i zaslužuje odgovor nekoga iz Vlade, ali nažalost ovde nema ko da odgovori ni meni, ni kolegama poslanicima, koji vrlo smisleno postavljaju pitanja iz oblasti turizma, u najboljoj želji da se izmene i dopune zakona poboljšaju i da dobijemo konačno pravi zakon. Nažalost, od toga u svakom slučaju nema ništa. Želeo bih samo da kažem da sam zadovoljan što je od sedam amandmana SNS prihvaćeno tri amandmana, četiri su odbijena, ali i to nešto znači. Međutim, iz napred navedenih razloga zaista ne mogu da kažem da je ovaj zakon dobar, da je predlog dobar i želim da istaknem da će poslanička grupa Napred Srbijo SNS nažalost ovoga puta glasati protiv zakona.
Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Janko Veselinović, pa narodni poslanik Mićo Rogović.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, prethodni govornik je istakao da struka kada je u pitanju ovaj zakon nije dala svoju reč i da univerzitetski profesori i fakulteti koji se bave ovom materijom nisu konsultovani. Predajem Poslovno pravo na Poljoprivrednom fakultetu, na Odseku za agronomiju i ruralni razvoj, smer agroturizam i ruralni razvoj. Tu postoji smer za agroturizam. U Novom Sadu postoji smer na Prirodno-matematičkom fakultetu koji izučava ovu oblast. Rekao bih da svi oni koji se ozbiljno bave ovom materijom znaju i slažu se da je prethodni Zakon o turizmu, koji je donet prošle 2009. godine i na koga se ove izmene odnose, ozbiljan pomak u ovoj oblasti i da je ovu oblast uredio na jedan adekvatan način, u skladu sa direktivama u većem delu EU, alii u skladu sa potrebama turističke privrede Srbije. Potrebe turističke privrede RS nisu iste kao što su potrebe turističke privrede Hrvatske, Francuske, Španije iz razloga što Srbija nema more, što svoje turističke kapacitete orijentiše na banjski turizam, ruralni turizam, turizam koji se tiče posete kulturno-istorijskim spomenicima i ovaj zakon pruža takve mogućnosti. Kada sam govorio u načelu o ovom zakonu rekao sam da je veoma bitno što ove izmene i dopune Zakona o turizmu do tančina razrađuju način registrovanja, statusni položaj seoskih i turističkih domaćinstava, seoskih gazdinstava koja se bave turizmom i na pravi način regulišu pitanje statusnog položaja drugih turističkih organizacija. Mi do sada nismo na adekvatan način imali uređeno ni pitanje turističkih zajednica, ni pitanje privatnih preduzetnika koji žele da se bave turizmom, ni pitanje njihove registracije. To je sada kroz ove izmene urađeno na kvalitetan način, u tome se slažu i nauka iz ove oblasti, ali i ljudi koji se bave praktično ovom delatnošću. Ja sam govorio prošli put da ljudi koji se bave ovim poslom na području AP Vojvodine, Zrenjanina, Sremskih Karlovaca, sremskih opština, Sombora, Novog Sada su imali pozitivne efekte primene Zakona o turizmu, da je registrovan značajan broj turističkih seoskih gospodarstava, gazdinstava, koji u narednom periodu treba da daju značajne rezultate u oblasti ruralnog turizma, ali je ovo oblast koja kod nas nije bila na adekvatan način obrađena zakonski, ali ni u oblasti turizmologije na pravi način zastupljena. Zašto? Ima tu dosta razloga. Jedan od njih je što nama turizam nije bila oblast na koju se ozbiljno računalo. S druge strane, turizmologija se u dobroj meri izučavala na fakultetima i visokim školama van Republike Srbije, dakle, na univerzitetima u Zagrebu, fakultetima u Opatiji, Dubrovniku, pa i Mostaru. Ta nauka kod nas nije bila na pravi način zastupljena i poslednjih godina i u toj oblasti ima značajnih pomaka, formiraju se nove katedre, to nije lagan put, niti će on biti kratak. Ukoliko prihvatimo iskustva bogatijih zemalja i u ovoj oblasti mnogo naprednijih, kao što je recimo privreda Slovenije i pogled države koji ima na ovu oblast, onda ćemo imati situaciju da će ozbiljan broj ljudi na selu prihvatiti potrebu i nužnost da se okrene ruralnom turizmu, jer od tog mogu dobro da žive i oni koji se bave turizmom, ali i oni koji se bave poljoprivredom, stočarstvom i drugim granama privrede na koje se naslanja ruralni turizam. S druge strane, ovaj zakon jeste, i u tome se sigurno i nauka slaže, ozbiljan pomak ka zaštiti potrošača, odnosno putnika, partnera turističkih agencija. Prošli put sam istakao, a sada ću ponoviti, da se uvodi garancija za turističke agencije, odnosno za savesno obavljanje posla turističkih agencija, koja mora biti važeća za sve vreme dok turistička agencija posluje. Dakle, svi oni ljudi koji žele da putuju, da obavljaju turistička putovanja, biće zaštićeni, neće se dešavati, kao do sada, da oni ostanu i bez vaučera i bez turističkog putovanja. S druge strane, vodilo se računa i o opštim uslovima putovanja koji su do sada bili ozbiljan način za obmanu putnika, ozbiljan način da se osnovne odredbe iz ugovora na neki način kroz opšte uslove relativizuju. U tom smislu, smatram da i opozicija bi trebalo da vodi računa o svim ovim elementima, morala bi da vodi računa i o činjenici da je za vreme do 2000. godine došlo do devastacije pojedinih turističkih lokaliteta, turističkih destinacija, kroz divlju gradnju, kroz pravljenje letnjikovaca i u turističkim destinacijama, a i na mestima koja su prirodno zaštićena dobra i da će nam trebati verovatno puno vremena da te posledice otklonimo, ako je uopšte i moguće tako nešto u narednom periodu i učiniti. U tom smislu, smatram takođe da je turizam najbolji pokazatelj koliko se jedna oblast može zapostaviti, kada je u pitanju period od 2000. godine. Dakle, tu niti je postojao adekvatan zakon, niti se na fakultetima ta oblast ozbiljno izučavala, niti je država davala bilo kakav podsticaj, anije bilo ni elemenata, kad nisu ni postojali zakoni. Donošenjem Zakona o turizmu prošle godine stvoren je ozbiljan formalni uslov, nužan uslov da se ova oblast razvija. Nadam se da će sva ostala ministarstva na koje se naslanja turizam i Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo ekonomije i Ministarstvo finansija i Ministarstvo ekologije uložiti dodatne napore da turizam dobije svoje mesto. Da li je to Ministarstvo turizma ili je sektor u nekom drugom ministarstvu, to je sasvim irelevantno. U raznim državama postoje razna iskustva po tom pitanju, pa i po pitanju drugih ministarstava. To nije bitno. Međutim, bitno je kakvu će ulogu država dati turizmu, kao privrednoj grani i kako će joj dati i, na kraju krajeva, kao pravnoj i svakoj drugoj oblasti.
Iskorišćeno je osam minuta i pet sekundi. vremena poslaničke grupe Narodni poslanik Mićo Rogović ima reč, pa narodni poslanik Borislav Pelević. Vreme na raspolaganju poslaničkoj grupi je 22 minuta i 12 sekundi, a ovlašćenom predstavniku minut.
Zahvaljujem, gospođo Čomić, i poziv vama da se hitno uđe u proceduru promene Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Ovo govorim iz razloga što danas, a i često imamo situaciju da nemamo s kime da raspravljamo. Da ne bismo mi raspravljali jedni između drugih, vrlo je potrebno, recimo, ovde da uzme učešće državni sekretar za turizam. On, po Poslovniku, ne može da uzme učešće u radu, on je zaista i kompetentan čovek i ovlašćen, pogotovo kada se radi o članu 6, koji je vrlo bitan, a ja sam se u prethodnom periodu bavio ovim poslovima, pogotovo na jednoj turističkoj destinaciji koja je u nerazvijenom području i zaista se tom segmentu, bez obzira na bilo kakve formalnosti i pravne formalnosti, nije moglo ništa uraditi bez učešća i Ministarstva i budžeta Republike Srbije. Nažalost, kao što sam i prošli put rekao, neke destinacije su, zahvaljujući svom lobiju, postale to što jesu u proteklih dvadeset godina, neke koje su bile i u bivšoj SFRJ poznate, sada su na dnu turističke lestvice, ali ono što je svima poznato, to je da biseri turističke ponude su uglavnom u nerazvijenim područjima. Promena Poslovnika je neophodna iz razloga što je zaista i gospodin Petković već tri godine na ovom mestu koje sada obavlja državni sekretar za turizma i što su njegovi poslovi razbacani u pet ministarstava, kao što sam prošli put i rekao. Nama ništa ne znači da je i gospodin Mlađan Dinkić tu. Zaista bi bilo neophodno da gospodin Petković uzme učešća, pogotovo oko ovako bitnih stvari i pogotovo oko situacije da u nerazvijenim područjima još uvek pomalo funkcioniše turizam. Ne bih da ponavljam sve ono što sam do sada rekao, ali kažem vam da pojedini krajevi, ako se bavite ravnomernim regionalnim razvojem, a pogotovo nerazvijena područja, ako ne obratite pažnju na izmene i dopune člana 28, koji se odnosi na član 27. Zakona o turizmu, a po Predlogu zakona član 6, zaista neće više postojati unutrašnjost Srbije, bez obzira na te bisere turističke ponude. Zato je neophodno izvršiti izmene i dopune Poslovnika Narodne skupštine, da bi danas, a i često imali situacije da sa kompetentnim ljudima iz određene oblasti razgovaramo na ovu temu, a ne da se mi između sebe nešto raspravljamo, da li smo u pravu i da li nismo u pravu, javimo se za reč i na kraju izađemo iz sale.
Iskorišćeno je dva minuta i 45 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima poslanik Borislav Pelević.
Dame i gospodo narodni poslanici, sasvim je normalno da poslanik vladajuće koalicije gospodin Veselinović brani predlog Vlade Srbije i nemam nikakvih problema s tim. Međutim, očigledno je da me nije dobro slušao. U prethodnom izlaganju jedino što sam pohvalio, pohvalio sam oblast ruralnog turizma na koji se on pozvao, kritikujući moje izlaganje, a to sam jedino i pohvalio. Jedino to i postoji. To je jedina novina koja je dobra i koju treba obraditi. Nije dobro obrađeno do kraja, ali jeste obrađeno. Kada sam govorio o tome da nije konsultovana struka, nisam rekao da nije konsultovana struka vladajuće koalicije, pomenuo sam tu Fakultet za sport i turizam u Novom Sadu, koji se isključivo time i bavi, na kraju krajeva. Ti stručnjaci, neutralni stručnjaci, koji nisu pripadnici nijedne stranke, ni vladajuće, ni opozicione, njih treba konsultovati. To je jedna stvar. Druga stvar, rekao bih gospodinu Veselinoviću da, s obzirom da je rekao da Srbija nema more, nema ni Mađarska more. Ipak, Mađarska je veoma razvijena turistička zemlja. Samo Budimpešta ima veći profit i veći prihod turizma nego ceo turizam Srbije. O tome se radi. Dakle, nije stvar u tome da li imamo more ili nemamo more, stvar je u tome kako radimo i kako razvijamo turizam. Mi nažalost loše radimo donoseći ovakve predloge zakona, donoseći ovakve zakone i loše radimo na realizaciji tih postojećih loših zakona. Dakle, jedini izlaz je nova Vlada, nova vlast i ubrzo novi zakon o turizmu, koji će podrazumevati da postoji ministarstvo turizma i zaista se ne slažem sa prethodnikom, sa gospodinom Veselinovićem, da je relevantno da li će biti ministarstvo turizma ili neki odsek pri nekom drugom ministarstvu. Nije tačno, radi se i o budžetu i o svemu ostalom. Drugo je kad imate ministarstvo turizma, a drugo je kad imate pri nekom drugom ministarstvu odsek. Radi se i o novcu, i o budžetu i o svemu ostalom. Prema tome, veoma je relevantno da se osnuje ministarstvo za turizam u cilju razvoja turizma kao naše razvojne privredne šanse.
Iskorišćeno je dva minuta, jedan minut od vremena ovlašćenog predstavnika i jedan minut od vremena poslaničke grupe, tako da je iskorišćeno ukupno vreme za ovlašćenog predstavnika. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Nataša Jovanović.
Gospođa Dimitrijević je podnela amandman po onoj narodnoj "što južnije, to tužnije". Nažalost, tako je i u njenom Leskovcu i okolini, tako je i u junačkoj Toplici, ali kada je tamo tako, zamislite kako je svakome ko posmatra kako je zapušten agrar, što je preduslov za razvijanje tog ruralnog turizma, kod mene u Šumadiji. O tome dovoljno govori podatak da u selu Pečenjevci kod Leskovca, odakle je gospođa Dimitrijević, ima visoko obrazovanog stručnog kadra mladih ljudi koji su došli na školovanje u Beograd, neki od njih su završili fakultete u Nišu ili Kragujevcu, i nažalost niko ne može da se vrati u Pečenjevce. Zbog čega? Zbog toga što ih tamo ništa ne čeka. Nemaju posao, kraj je zapušten i vi niste hteli da prihvatite amandman kojim ona traži da i lokalna samouprava može da daje podsticajne mere, zato što to ne rade mnoge lokalne samouprave. U svakom gradu u Srbiji gde je gradonačelnik ili predsednik opštine bio srpski radikal mi smo uveli agrarne budžete, uveli smo fondove za razvoj turizma. Kako bi Srbija mogla da napreduje? Tako što bi se strateški opredelila za poljoprivredu i kada bi imalo podsticaja u oblasti poljoprivrede, kada bismo imali dovoljno hrane za naše tržište, kada ne bismo morali da uvozimo mleko koje sada nemamo da kupimo za srpsku decu u našim prodavnicama, mi bismo imali i hrane za izvoz, a samim tim i za razvoj seoskog turizma. Ona je insistirala na tome zbog činjenice da u njenom kraju i u Kuršumliji na jednom kvadratnom kilometru živi samo devet stanovnika. Ako ovim tempom nastavimo, a vi nastavljate stazama Josipa Broza, jer on je deagrarizaciju tzv. Srbije izvršio svojom komunističkom vladavinom, a sada se to nastavlja. Za 15 godina, dame i gospodo narodni poslanici, a pre svega se obraćam srpskim seljacima, nestaće svako četvrto selo u Srbiji. To je ocena stručnjaka. Kada ste se u 1. članu izmena i dopuna ovog zakona pozvali na kodeks UN, onda je trebalo da budete iskreni, ali mi nemamo ovde kompetentnog predlagača zakona u ime Vlade, da kažete da nas je upravo Svetska turistička organizacija, to zna i gospodin državni sekretar i svi ljudi koji se bave ovom oblašću, usmerila na to da Srbija razvojem agrarnog turizma strateški, ako se za to opredeli, u narednih 10 godina i te kako može mnogo da inkasira u budžet, nekoliko milijardi dolara ili evra. Vi to ne želite. Vi pravite neke zakone po meri EU i Brisela i zbog toga propada srpsko selo i zbog toga je ova priča o razvoju turizma ovde nažalost prazna.
Iskorišćeno je tri minuta vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Gospođo Čomić, da ne mislite da je ovo neki smišljeni performans, ova divna jabuka koju držim u ruci je poklon kolege Vitomira Plužarevića, našeg narodnog poslanika koga znate. On je otac četvoro dece i on u Vrdniku na svom imanju proizvodi ove divne jabuke, evo i ovu crvenu. Bio je džentlmen, kao i uvek, pa je svakoj srpskoj radikalki poklonio po jednu jabuku. Dakle, malopre je došao i ovo ništa nije smišljeno. Da nastavim ovu priču od malopre o razvoju seoskog turizma i agrara, pre svega, da bismo mogli da ga razvijamo. Mi u Kragujevcu, u srcu Srbije, u Šumadiji nemamo uopšte nikakve podsticajne mere za razvoj seoskog turizma. Sela u okolini Kragujevca, selo Veliki Šenj, Stragari, što je nekada bila opština, selo Kamenica i mnoga druga sa neiskorišćenim potencijalima, sada nemaju mogućnosti da uposle nekoga i da ljudi kroz neke mere, koje bi Vlada Srbije preduzela, razvijaju seoski turizam u tom divnom području Srbije. Vi kadrove možete da vidite u ovom novom serijalu, kao i u starom serijalu serije "Moj rođak sa sela", koja se prikazuje nedeljom uveče i da vidite kako izgleda srednjovekovno mesto Borač u opštini Knić. Tamo se ljudi snalaze sami. Svako od njih koji je napravio neki etno-kompleks nije imao apsolutno nikakvu pomoć nijedne Vlade Srbije od 2000. godine do današnjeg dana. Zbog toga je izuzetno teško da mi samo ovako propagandno govorimo o tome da je to potrebno, da možemo da uposlimo ogroman višak radne snage, naročito žena koje su ostale u ovom procesu nemilosrdne tranzicije bez posla. U mnogim drugim zemljama, koje su imale sluha da razvijaju seoski turizam i da Vlada izdvaja te podsticajne mere, stopa nezaposlenosti naročito među pripadnicama, uslovno rečeno, nežnijeg pola je svega 8%, jer su sve zaposlene. Kompleksi koje sad već poznaju turisti širom sveta u tim zemljama, spomenuću samo Švajcarsku, mada je i na severu, pa čak sada i na jugu Italije, a da ne govorim o čitavoj Grčkoj, jer nisu samo mora i ostrva turizam Grčke, već i ono što se nalazi po središtu i unutrašnjosti, i te kako izuzetna ponuda za turiste širom sveta. Nažalost, mi nismo učinili ono što je najvažnije, da Srbiju proglasimo za zemlju koja je centar regiona koji se bori i koji je protiv genetski modifikovanih organizama. Kako mi to da uradimo, gospođo Čomić, kada ste u vašoj Vladi pre samo nekoliko godina imali i Vitoševića, i Ivanu Dulić Marković, koji su na stotine hiljade tona genetski modifikovane soje, do dana današnjeg ne znamo tačan podatak, uvezli u Srbiju. Prema tome, ne može ništa dobro da očekuje ni srpski seljak, a ovakvi pojedinci kao što je gospodin Vitomir Plužarević i njegova porodica će nastaviti da se bore i da proizvode ovako divne jabuke i ostale proizvode koje imaju na svojim imanjima.
Iskorišćeno je minut i 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, podneo sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu. Smatram da ovim amandmanom koji sam podneo u ime SRS na potpun i precizan način definišem pojam turističkih agencija. Uloga turističkih agencija je da kreiraju turističke aranžmane, kao i nove proizvode. Samim tim one imaju ulogu proizvođača u turizmu. Širenje turističkih potreba i potražnji izazivaju i omogućuju kreiranje širokog asortimana turističkih aranžmana, podelu turističkih agencija. Ovim zakonom ta podela na obične turističke agencije i tur-operatere nije izvršena, već se sve agencije koje poseduju licencu tretiraju kao organizatori putovanja. Tako je razlika u kvalitetu i nivou pruženih usluga i aranžmana prepuštena isključivo tržištu, iako je jasno da se u Srbiji danas po svom formatu i profesionalnom kadru izdvajaju pojedine turističke agencije, prvi tur-operateri koji su poslednjih godina odigrali prvorazrednu ulogu u procesu kreiranja i pružanja turističkih proizvoda putovanja. Ovde svakako treba da istaknemo da država upravo takve nosioce turističke delatnosti nije podržavala posebnim oblikom stimulisanja, jer su se turistički poslenici od znanja i ugleda sami izborili za svoje mesto, ne samo u Srbiji, već u mnogim drugim zemljama širom sveta s kojima uspešno sarađuju. Zato možemo da tvrdimo da su upravo te agencije dale mnogo veći doprinos u postavljanju mosta između turistički tražnje i ponude, kroz veoma složenu delatnost turističkih agendi. Iz obrazloženja ovog amandmana jasno je da su turističke agencije jedan od najznačajnijih pokretača turizma koji je u 21. veku prerastao iz znatiželje i zabave u ljudsku potrebu. Zbog toga vas pozivam da prihvatite moje amandman.
Da li još neko želi reč?(Ne.) Na član 7. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika, poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li još neko želi reč?(Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Da li još neko želi reč?(Da.) Reč ima Nataša Jovanović.
Ne samo zbog mere opreza, gospođo Čomić, i vama se ovde isključivo moram da se obraćam, jer gospodinu državnom sekretaru, koji je jedini ovde kompetentan, ne mogu lično, vama kao predsedavajućem mogu, nego i zbog potrebe da se zaštite potencijalni korisnici usluga turističkih agencija. Mi smo intervenisali i podnela sam ovaj amandman. Mislim da je veoma važno da neko, ako se opredelio da se bavi tom delatnošću, ima na ulazu svake poslovnice, kao što smo ovde tražili poslovni prostor, istaknut naziv sedišta privrednog društva, naročito zbog činjenice da to ne bi smetalo svima onima koji imaju svoje poslovnice širom Srbije. Mi danas u Srbiji imamo na tržištu, koje je bilo nemilosrdno proteklih dvadeset godina, nekoliko takvih velikih turističkih agencija koje imaju i svoja predstavništva u drugim gradovima Srbije i zašto je onda to smetalo predlagaču zakona da prihvati. Tako, kažu, usklađeno je nekim drugim članom kojim se poslom bave i na koji način deluju turističke agencije. Gospodin Filip Stojanović je lepo primetio da to sada nije samo zabava, već potreba ljudi. Kako mi možemo da iskoristimo tu potrebu? Tako što turističke agencije moraju da imaju mnogo značajniju ulogu od odvođenja turista iz Srbije ka ovim danas popularnim destinacijama, kao što su Egipat, pre svega, Tunis, Grčka, Turska i tako dalje, pa i crnogorsko primorje, već da se bavimo dovođenjem stranih gostiju ovde. Sećamse kada je još Srba Vasović bio gradonačelnik Kragujevca, to je bila mislim 1990 -1991. godina. Mi smo jedan dogovor pokušali da napravimo da dovodimo iz određenih gradova iz Evrope, a naročito gradova pobratima Kragujevca, veći broj turista da obiđu ne samo Kragujevac, već i čitavu Srbiju. I ne znam zašto onda služi to da neki grad u Srbiji ima grad pobratim širom sveta, verovatno zbog toga da promovišemo koje su kulturne i istorijske vrednosti naše tradicije i da bismo privukli te strane turiste da dođu ovde. Moram sada da se vratim na jedini pozitivni korak zato što otuda stižu takvi signali, a to je nedavno ratifikovanog sporazuma između Srbije i Brazila, jer vi vrlo dobro znate da Brazil ima nekoliko miliona, dva do tri miliona turista iz svoje zemlje koji putuju širom sveta svake godine. Sada, pošto ste se konačno setili da ukinete vize za građane Brazila, očekujem da ćemo i od njih, kao i mnoge druge zemlje što su imale u okruženju, mi u Srbiji imati tako koristi i da je to budućnost da dolaze da posećuju naša etno-sela, a ne da idete u etno-selo "Bajka" kod Aranđelovca da tražite slavnog generala Ratka Mladića. Nije on u "Bajci". On je već sada u pesmama koje imaju simbol i karakter otpora Srba prema svemu što nas je saletalo poslednjih dvadeset godina. Pre svega simbol otpora prema neprijateljima srpskog naroda i prema haškom kazamatu, gde se evo već osam godina nalazi, što bi se reklo, na pravdi boga i naš predsednik doktor Vojislav Šešelj.
Iskorišćeno je minut i 50 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 8. amandman je podneo narodna poslanica Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 8. koji se odnosi na član 43. osnovnog zakona i propisuje koji su to poslovi koje obavlja turistička agencija. Amandmanom smo želeli da tačku 2. proširimo tačkom 2a, koja bi omogućila zastupanje domaćih i stranih turističkih agencija u odredištima putovanja. Ovo u stvari predstavlja vid poslovne saradnje koji je uobičajen u mnogim državama sveta. Međutim, turističke agencije, ali i korisnici usluga turističkih agencija, ponekad imaju čudan način poslovanja ovde u Srbiji. Čuli smo iz medija o beogradskoj agenciji "Konte", a bilo je još takvih sličnih slučajeva, o prevarenim građanima, lažnim aranžmanima, o tome kako je država brzo odreagovala, pa smo videli hapšenje, istraga je ekspresno krenula itd. Međutim, ima sasvim suprotnih slučajeva, da turističke agencije ispune sve klauzule iz ugovora sa nekom radnom organizacijom, sa sindikatom, firmom, školom, a onda se desi da ne naplate svoja potraživanja. Akter jedne takve pričeje i turistička agencija iz Ćićevca "Inter lipa turs", ovde imam sudsku presudu od 25. septembra 2009, koja je postala pravosnažna 20. januara 2010, a izvršna 5. februara 2010. godine, kojoj je ostao dužnik Sindikat "Nezavisnost", JP Površinski kopovi – Kostolac, i to čak 14.816 evra. Dakle, Sindikat "Nezavisnost" i njihov predsednik Čanak, umesto da plate turističke usluge ovoj agenciji, prave se i slepi i gluvi. Da li neko može tako neodgovorno da se ponaša, da svojim ponašanjem otera u stečaj turističku agenciju, a na drugoj strani pomenuti gospodin i pomenuti sindikat vidimo kako pregovara sa Vladom, brine o ugroženosti radnika, zabrinut je za budućnost građana Srbije, traži pravdu i pravičnost. I ako je Čanku i "Nezavisnosti" do pravde i pravičnosti, onda neka njegov sindikat namiri troškove, a što je i sud potvrdio pravosnažnom presudom.
Iskorišćeno je 25 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam su prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da) Narodni poslanik Mirko Munjić.
Dakle, ovaj amandman takođe se odnosi na član 8. Predloga zakona i cilj ovog amandmana jeste da upotpuni pojam poslova turističke organizacije, tako što predviđa da će, između ostalog, ti poslovi biti i posredovanje u izdavanju soba, apartmana i drugih kapaciteta za smeštaj. Znate, za 21. vek se kaže da će to biti vek turizma, to se bar kaže u nekim razvijenim zemljama, a postavljam pitanje vama iz Ministarstva – gde je tu Srbija? Da li ima realnog osnova ili bar neke nade da će i u Srbiji biti 21. vek, vek turizma? Doduše, za one koji bi da love Ratka Mladića, mislim da oni i to svrstavaju u neku vrstu lovnog turizma, ali pretpostavljam da će se na kraju to svesti samo na prazne lovačke priče. Istraživati turizam, istraživati gosta, domaćina, stalna i privremena prebivališta, istraživati osnovnog subjekta u turizmu, dakle, turistu, pretpostavlja upotrebu mnogih nauka, kao što su psihologija, sociologija, marketing, ekonomija, pravo, građevinarstvo itd. Nezadovoljstvo turista jednom ili više agencija može uticati u stvari na neku njihovu sudbonosnu odluku tako što će oni reći nikad više u tu zemlju, što zaista može predstavljati veliki problem za turizam svake zemlje, pa i Srbije. Zbog toga je uloga ovih turističkih agencija zaista velika i poslovi koje obavljaju turističke agencije moraju se zaista sveobuhvatno iskazati u zakonu. Amandman je upravo pokušaj da se ostvari taj i takav cilj, pokušaj da se upotpuni definicija poslovanja, odnosno poslova turističkih agencija, jer one u stvari stvaraju, odnosno kreiraju nove proizvode, neke nove aranžmane i od njih se traži da inoviraju ponudu, zatim, da poboljšavaju kvalitet ponude, da cenu prilagođavaju tržištu, da stalno i stalno osavremenjuju tu ponudi i da tržišno komuniciraju. Iz ovih razloga upravo je potrebno te poslove sveobuhvatno iskazati i ne samo kao poslove u domaćoj radinosti i u seoskom turizmu, kao što ste vi to radili, već mnogo šire.
Jedan minut i pet sekundi iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Na član 8. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Poslanica Nataša Jovanović.
Gospođo Čomić, da bi se jedan potpuni kvalitet pružio za putnika, namernika, za svakoga ko se pojavi u jednom gradu, svi verovatno imate takva iskustva da vam se to desi, bez obzira na to da li ste u organizovanom turističkom aranžmanu ili ste otišli sami negde sa svojom porodicom, pojavite se negde, a to je sada već ljudima prihvatljivije da krenu sa decom automobilom i da sami istražuju i prave sebi kako oni žele paket aranžman. Onda morate da dobijete neophodne informacije i publikacije o tome gde ste došli, šta imate u okruženju itd. Prema tome, zbog toga je i bilo neophodno da se u delatnosti turističkih agencija uvrsti ovo što sam predložila amandmanom - davanje turističkih informacija i propagandnog materijala. To je valjda tako normalno. Neće neki čovek koji se pojavio u nekom gradu u Srbiji, evo sad i malo pre sam govorila o tome i priželjkujemo da što veći broj ljudi, a pogotovo iz nama prijateljskih zemalja, dođe i vidi našu prelepu Srbiju. Pa, zbog čega? Pa, zbog toga što smo i gostoljubiv narod, zbog toga što i u ovakvoj teškoj situaciji ipak nastoje turistički poslanici da pruže sve od sebe da se kvalitet usluge bude na zadovoljavajućem nivou. Sad, vi zamislite jednog takvog putnika, neki mladi bračni par iz Brazila, a jedan takav je krenuo i pre ove ratifikacije sporazuma, pa su ih vratili sa aerodroma "Nikola Tesla", ljudi pošli na bračno putovanje, ali nisu znali da još uvek nije stigla ratifikacija u Skupštinu i na levo krug otišli u neku drugu zemlju. E, sada, ako takav dođe u Srbiju, najnormalnije da ćete mu pružiti osnovnu informaciju, a kada dođu ovde, kako kaže gospođa Čomić, ovo je vaša kuća, Dom Narodne skupštine, sva ova deca i ljudi organizovani u grupama, ova devojka koja je kustos naše Skupštine u ovom impozantnom Ilkićevom izdanju ispriča sve ono što je u delokrugu njenog posla. Još uvek nemamo ovde, mada biste mogli da razmislite o tome, pa i tako, gospodine Odaloviću, da poboljšamo imidž Narodne skupštine, da odštampamo i neku brošuru, pa ti ljudi kada dođu ovde, da im se da na uvid i da imaju bar osnovni predlog toga gde su došli i kada je napravljena Skupština i kako se razvijala parlamentarna demokratija, neki siže, kao neki informator. Mislim da ste trebali da prihvatite ovaj amandman, zbog činjenice da je svakom putniku veoma važno da kada dođe u bilo koji kraj u svetu, a naročito želimo da pokažemo da u Srbiji i te kako mnogo toga ima da se vidi, treba da dobije bar osnovnu informaciju, odnosno publikaciju, a ne da uđe i kroči nogom u agenciju, a da mu se tako nešto naplati.
Minut iskorišćen od vremena poslaničke grupe. Na član 9. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman sa ispravkom podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam su prihvatili amandman. U pretresu je. Nemamo izveštaj Zakonodavnog odbora. Da li neko želi reč? Na član 9. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović.
Imali smo dve intervencije, koleginica Lidija Vukićević, zbog toga što je potpuno neshvatljivo, naročito sada u ovoj eri čarter letova i organizovanja putovanja i transfera od Beograda do Temišvarskog aerodroma, od Beograda do aerodroma u Budimpešti, da vi po svakom prevoznom sredstvu tražite da pratilac ili turistički vodič bude ili da pratite putnike. Molim vas, kako ćete to u onom mini van, odnosno kombiju ili minibusu da tražite, ako se samo vrši transfer do početne destinacije, odnosno do mesta odakle je avionski čarter prevoz? To je apsolutno neshvatljivo. Umesto da ste rekli i da ste vršeći ispravku ovog zakona, a on je pojmovno i stručno i u poređenju sa drugim zakonima drugih zemalja morao mnogo kvalitetnije da se uradi, umesto da ste taj krajnji limit putnika od 75 brisali i da ste rekli, naročito zbog činjenice da ima tih avionskih prevoza i gde ima po 200 putnika u avionu, da se to nelimitira na taj način, ovde to tražite. Neshvatljivo je da ulazite u ono što je dobra praksa i način na koji se vrši diferencijacija kvaliteta turističkih usluga, turističkih agencija, da tražite da se vidno istaknu usluge koje su promenljivog karaktera, kao što su usluge rezervacije i usluge viziranja. Turistički agent nikada ne može da zna u pravom smislu reči, jer je to promenljiva kategorija, koliko to košta. Ovo nikako nije smelo da ostane obavezujuće u zakonu, jer na ono što oni naplaćuju, svaka turistička agencija, ono što je oporezivo, svakomora da plati porez, a vi ne možete da znate, jer se to stalno menja, u zavisnosti od toga s kime sarađujete na kom području vršite rezervaciju itd, da to bude vidno naznačeno. U ukupnom aranžmanu i specifikaciji usluga na kraju to će da stoji prilikom plaćanja te cene i prilikom onog dela koji je oporeziv, država će od tog agenta da uzme porez koji pripada.
Trideset i pet sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Ako ne, na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Arsen Đurić i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanica Vjerica Radeta.
Član 12. je zapravo član 51. zakona koji se menja i na ovom članu se vidi koliko su vam besmislene ove izmene koje su zapravo samo kozmetičke. Nije turistička organizacije, nego je organizator putovanja. O suštini i rešavanju pravih problema, kada je u pitanju turizam u Srbiji, nema ni govora ni u ovom zakonu, kao što nema ni u osnovnom zakonu koji ste pre godinu dana usvojili. Amandman koji smo podneli odnosi se na stav 2. ovog člana 51, gde ste predvideli da licencu na zahtev podnosioca izdaje registrator turizma rešenjem, sa rokom važenja od tri godine i koji treba da sadrži puno poslovno ime, matični broj i sedište organizatora putovanja. Stav SRS je da taj rok za koji važi licenca treba da bude pet godina. Zaista je to svrsishodnije, to što vi kažete da amandman ne prihvatate iz razloga što su važećim zakonom rokovi važenja rešenja za obavljanje delatnosti usklađeni sa evropskim standardom je upravo ono što je zabrinjavajuće. Dokle god budete srljali za nekakvim standardima EU dotle ovaj narod neće živeti bolje, pa neće biti ništa bolje ni u oblasti turizma. Jedna sugestija sekretaru Skupštine. Ako se zaista odlučite za ovo što je koleginica Nataša Jovanović predložila, što je odličan predlog, da se napravi neki turistički prospekt za zgradu ove skupštine, nemojte da zaboravite da napišete i ko je ovu zgradu 2000. godine palio, kolika je šteta, gde su umetničke slike koje još uvek nisu vraćene. Nemojte da zaboravite taj crni deo istorije ove zgrade.
Iskorišćeno je 25 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Momir Marković.
Pitao bih gospodu iz Ministarstva da mi nešto razjasne. U članu 43. nedvosmisleno stoji – turistička agencija obavlja poslove itd. U članu 51., na koji se inače odnosi amandman, brišete "turistička agencija" i pišete "organizator putovanja". Po meni je mnogo bolje da stoji turistička organizacija jer malo je nelogično za režim Borisa Tadića i za Vladu Republike Srbije da su oni organizatori putovanja. Oni su najveći promoteri jednog novog vida turizma koji se sada pojavljuje i pitanje je dokle će sve da traje u Srbiji. Naravno, radi se o lovnom turizmu. Kada su raspisali nagradu odmah su se zainteresovani u velikom broju prijavili. Recimo, kompletan "Blek voter". Da vas podsetim, to je ona privatna organizacija koja je radila poslove u Iraku.
Narodni poslaniče, uz puno uvažavanje svačije slobode da korišćenjem slobode govora daje imprementacije iz svačijeg stila, molim vas da se ne igrate sa ugledom ove institucije i da ni u pokušaju ne pokušavate da dve teme, od kojih je jedna na dnevnom redu, izmene i dopune Zakona o turizmu, na takav način, usudiću se da kažem, sprdnjom poredite sa sasvim drugom temom. Ili govorite o dnevnom redu ili nemam drugog izbora nego da vas obavezom iz člana 103. podsetim da ste u obavezi da, čak i kada koristite stil, metaforu i kreativnost sopstvenog izlaganja, to radite tako da ne narušavate ugled ove institucije.
Gospođo predsedavajuća, ovo vreme koje ste govorili nemojte mi računati u moje vreme jer tako ne govorim. Drugo, vi kao spiker morate da mi dozvolite da ubedim Ministarstvo da prihvati amandman i da time završim posao koji sam počeo.
Narodni poslaniče, upozorila sam vas vrlo jasno, uvidom u stenogram može da se vidi zašto. Dakle, ili ćete koristiti vreme za amandman da govorite o dnevnom redu ili meni ne ostavljate prostora nego da primenjujem odredbu člana 103. stav 7.
Svojim amandmanom sam tražio da se licenca izdaje za obavljanje delatnosti za svaku ekspozituru agencije. Rekli ste da se amandman ne prihvata iz razloga što je važećim zakonom propisano da licenca glasi na privredni subjekat odnosno na pravno lice. Zašto ne bi moglo i turističke agencije da imaju samo jednu ekspozituru i zašto ta ekspozitura ne bi mogla da dobije licencu? S druge strane, mislio sam da vas ubedim, nije mi dala predsedavajuća, da malo više pažnje posvetite ovoj novoj grani turizma, međutim, ne bih da se predsednik Administrativnog odbora mojim novcem predstavlja kao humanitarac, zato ću završiti, a ako budete hteli objasniću vam šta sam hteo do kraja.
Iskorišćeno je 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Uvažene dame i gospodo narodni poslanici, gospođo zameniče predsednika, u pokušaju ću pokušati da objasnim predstavnicima Vlade zbog čega je trebalo prihvatiti amandmane SRS. Moje kolege pravnici neće mi zameriti što sam rekao u pokušaju pokušati, jer mi se nekako ne uklapa ovo, ali je meni cilj da na jedan slikovit način vama kažem zbog čega ste napravili silne greške kada ste se opredelili da ne prihvatite ove amandmane. Poštovani građani, Vlada DOS već 10 godina se uči i vežba da piše zakone. To je pokušavao i Bojan Dimitrijević kao ministar za trgovinu i turizam, to je pokušala i ova vlada pre godinu dana i sada kada su izmene i dopune, predlažući ovde Predlog zakona o turizmu i kada su izmene i dopune, SRS je pokušala ovde sa dva aspekta da osvetli potrebu prihvatanja ovih amandmana kroz naše obrazloženje. Prvi jeste da popravimo tekst, da budemo mnogo precizniji i videli ste da smo, podnoseći amandmane na član 2. Predloga zakona, hteli da preciziramo određene pojmove i kategorije koje su neophodne u Zakonu o turizmu, zatim konkretni i vrlo efikasni predlozi koje je gospođica Nataša Jovanović dala i predložila generalnom sekretaru Skupštine. Nije ni čudo da su njeni predlozi baš izuzetno dobri zato što je ona dobar deo svoje radne aktivnosti …
Narodni poslaniče, molim vas da govorite o dnevnom redu. Na dnevnom redu je amandman koji govori o tome da Ministarstvo bliže propisuje, pa vas molim da primenjujete odredbe Poslovnika.
Ako sam nešto dobro uvežbao, to je da pričam o onome što je tema dnevnog reda, ali da bi se to razumelo, da bi se shvatilo, moram da povežem određene stvari. Ne možete sada jedan amandman da posmatrate izdvojeno od drugih.
Narodni poslaniče, amandman koji sadrži "Ministarstvo bliže propisuje sadržinu zahteva za'' itd, ni na koji način ne možete povezati sa predlozima narodne poslanice Nataše Jovanović, tako da vas sada upozoravam da govorite o dnevnom redu.
Najviše govorim kada budem upozoren. Sada govorim o tome. Predložili smo i u ovom amandmanu da se umesto "ministar" ide na reč "Ministarstvo" s jedne strane. S druge strane, želimo da preciziramo da rok od 15 dana bude onaj krajnji rok jer je to objektivno moguće, uvažavajući svu prenatrpanost poslom Ministarstva za ekonomiju i regionalni razvoj, da je moguće za 15 dana odgovoriti na zahteve onih koji imaju potrebe da se obraćaju ovom ministarstvu. Na kraju moram da obavestim građane Srbije, ovo što je moj kolega Stevanović rekao, to se odnosi uglavnom na one špijune, poštovani građani. Nema novca za redovno sprovođenje popisa u 2011. godini, a kamoli 10 miliona.
Narodni poslaniče, upozoreni ste da govorite o dnevnom redu.
Završio sam, obrazložio sam. Mislim da su kolege sasvim svesni da ovaj amandman treba prihvatiti. Hvala vam.
Iskorišćeno je 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 13. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Narodna poslanica Nataša Jovanović želi da govori o amandmanu koji je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Samo kratko. Uopšte se ne slažemo i nije trebalo ovako grubo da intervenišete kada je kolega Perić pričao, najpre zbog činjenice da je rok od 15 dana sasvim dovoljan da se pozitivno odgovori. Drugo, gospođo Čomić, predstavnici Ministarstva uopšte nisu konsultovali veći deo nosilaca licenci za organizovanje putovanja u Srbiji jer ne možete u isti rang da stavite, da ne pravim sada besplatnu reklamu, ali nekoliko profilisanih na svetskom tržištu srpskih tur-operatora sa nekom turističkom agencijom koja će da ispuni minimalne tehničke i kadrovske uslove i da ima apsolutno istu licencu organizatora putovanja. Ovo ste mnogo loše uradili. Da ste se rukovodili iskustvom koje putnici imaju i korisnici usluga trebalo je da napravite jasnu normu, a bilo je predloga, ne od strane "Jute", jer verovatno ovi moraju da aminuju svemu što predložite, ne govorim uvek, ali to je tako. Pouzdano znam, to se desilo u mojoj matičnoj firmi, koja je prva turistička agencija u Srbiji i nalazi se u Kragujevcu, da ste samo poslali preko udruženja turističkih agencija informaciju da imate nameru da jednu opštu licencu organizatora putovanja uvedete za sve, što nije dobro, zato što se svako svojim kvalitetom na nemilosrdnom tržištu bez pomoći države izborio za svoj status. Hvala. To je u prilog amandmana. Ne znam zašto nije prihvaćen.
Iskorišćeno je minut i 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela grupa od 21narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za trgovinu turizam su prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni nema izveštaj, to je predmet pretresa. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Arsen Đurić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, kolega Aleksandar Pejčić i ja smo podneli amandman na član 14. kojim smo predložili da se u poslednjem stavu posle reči "putovanja" dodaju reči "i visine ostvarenog prometa u prethodnoj godini". U raspravi u načelu sam govorio o tome da je u ovom zakonu ostalo dosta nedefinisanih stvari za koje se predlažu da se definišu nekim podzakonskim aktima, ili će ministar ili Ministarstvo bliže propisati uslove i mislim da to nije dobro. U tom smislu je podnet ovaj amandman, koji bi praktično trebalo da da smernicu ministru prilikom propisivanja uslova garancije putovanja. Naime, u poslednjem stavu ovog člana se kaže da ministar bliže propisuje vrstu i uslove garancije putovanja, način aktiviranja, kao i druge uslove koje mora da ispuni organizator putovanja, u zavisnosti od vrste organizovanog putovanja, i mi smo predložili "i visine ostvarenog prometa u prethodnoj godini". Naime, u obrazloženju zakona, u finansijskim efektima zakona stoji da će privredne subjekte ta garancija, odnosno polisa osiguranja koštati između 1500 i 2000 evra, i to nije sporno, pa pretpostavljam nije mnogo novca za neke velike tur-operatere i potpuno se slažem da je neophodno urediti ovu oblasti, odnosno da je neophodna veća zaštita potrošača i korisnika turističkih usluga. Međutim, mislim da je takođe neophodno da se prilikom izrade ovog podzakonskog akta vodi računa o tome da je potrebno napraviti razliku između tih velikih tur-operatera koji vode na desetine hiljada turista u inostranstvo i malih turističkih agencija, odnosno organizatora putovanja, koje deluju lokalno, koje organizuju jednodnevna ili dvodnevna putovanja u svom neposrednom okruženju. Jer 1500 evra ili 2000 evra garancije za njih je izuzetno veliko, jer ne mogu ni da naprave veliku štetu, obzirom da su to lokalne agencije. Iz tog razloga je i podnet ovaj amandman, da se ima u vidu visina prometa u prethodnoj godini. Nije mi jasno zašto amandman nije prihvaćen i još jednom vas pozivam da razmislite da ga prihvatite, a ukoliko ga ne prihvatite da se barem u izradi tog pravilnika povede računa, jer smo u nekim od prethodnih zakona imali licencu A i licencu B, u zavisnosti da li je organizator putovanja samo u zemlji ili u inostranstvu, da se o tome povede računa, kako bi male lokalne turističke agencije i organizatori putovanja mogli da funkcionišu.
Iskorišćeno je 30 sekundi ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Arsen Đurić.
Podneli smo amandman na član 16. koji se odnosi na član 55, gde se članom 55. posle stava 1. dodaje novi stav 2. koji glasi: "Licenca se neće oduzeti organizatoru putovanja ukoliko je sa putnikom postignut dogovor o naknadi štete shodno zaključenom ugovoru i opštim uslovima putovanja i izvršen povraćaj novca u zakonskom roku." U nekim ranijim zakonima je postojalo ovako definisano pravilo. Mislim da bi ovaj amandman trebalo prihvatiti. Nije mi jasno zašto stoji u obrazloženju za neprihvatanje ovog amandmana da izaziva pravnu nesigurnost, jer bi se prihvatanjem ovog amandmana izbegli neki dugotrajni skupoceni sudski procesi, a suština bi bila postignuta. Znači, ukoliko se organizator putovanja koji je iz nekog razloga proizveo štetu putniku dogovori i nadoknadi mu tu štetu u zakonski predviđenom roku, onda je suština zakona ispunjena, putnik je namiren, dogovorili su se na obostrano zadovoljstvo i mislim da ovaj amandman treba prihvatiti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18.amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika posleničke grupe Napred Srbijo. Ovaj amandman su prihvatili i Vlada i Odbor za trgovinu i turizam. Nemamo izveštaj Zakonodavnog odbora, pa je predmet pretresa. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19.amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, ovim amandmanom smo probali da amortizujemo nezadovoljstvo Udruženja banja Srbije, kao i Udruženja specijalizovanih ustanova za prevenciju invalidnosti i rehabilitaciju. Naime, ovim predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu koji je, ponavljam, pisan u dubokoj ilegali i bez ijednog jedinog dana javne rasprave predvideli ste da zdravstvene ustanove koje pružaju usluge svojim korisnicima, u kojima se organizuje boravak i pružanje usluga prevencije, lečenja i rehabilitacije, mogu pružati usluge smeštaja i ishrane trećim licima na osnovu odobrenja ministra i to sa rokom važenja do jedne godine. Šta ste na taj način uradili? Sveli ste nivo specijalizovanih zdravstvenih ustanova na nivo opštih bolnica, s tim što ove prve u svom nazivu imaju prefiks specijalne. Oduzeli ste i poslovanje specijalnih bolnica koje 50% svojih kapaciteta popunjavaju preko Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, a drugih 50%, što čini negde oko 3500 ležajeva, nalazi se na slobodnom tržištu. Ovakvim zakonskim rešenjem rizikujete opstanak specijalnih bolnica, koje su neretko bile generatori turističkog razvoja i banja Srbije. Dame i gospodo narodni poslanici, činjenica je da bez medicine nema ni banja, a vi ovakvim predlogom rizikujete banje Srbije i to samo zato što je državni sekretar gospodin Goran Petković ocenio i maltene se uplašio da će specijalne bolnice uzimati posao hotelima. To ste izjavili u jednom nedavnom intervjuu. U tržišnoj utakmici pobeđuje bolji, kvalitetniji i ako su to specijalne bolnice mislim da to ne treba da brine nijednog državnog službenika. Na kraju, ono što je najvažnije, na ovaj način ste ugrozili radni odnos preko 2500 zaposlenih u nemedicinskom delu zdravstvenih ustanova samo zato što ste prenebregli dve činjenice. Jedna je da planiranje poslovanja bilo kog privrednog subjekta na period od najviše godinu dana, kako ste ovim predlogom zakona predvideli, nosi visok rizik sa teško predvidivim posledicama, a druga činjenica je da je Ministarstvo zdravlja, kao osnivač specijalnih bolnica, njima već dalo saglasnost za bavljenje ugostiteljstvom. Kao član Odbora za trgovinu i turizam znam da je došlo do nekih pomaka i kompromisa kada su ta odobrenja i rokovi u pitanju. Podržavam i pozdravljam te kompromise, ali mi ostaje nejasno zašto i zbog čega struka i javnost moraju da vas priteraju uza zid da biste te zahteve pretočili u zakon?
Iskorišćeno je 45 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Đuro Perić. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe PUPS podneo sam amandman na član 20. kojim se menja član 60. postojećeg Zakona o turizmu. Zašto sam to podneo? Iz razloga što mislim da promenom ovog člana 60. se na određeni način vrši diskriminacija u odnosu na ove specijalne bolnice koje se bave rehabilitacijom i lečenjem, jer se stiče utisak da se one žele izdvojiti od drugih privrednih subjekata koji se bave ugostiteljstvom, jer jedino one treba da traže odobrenje ministra da bi mogle da se bave tim delom svoje delatnosti. Mislim da su ove specijalne bolnice institucije sui generis. Zašto? Zato što to nisu ni čiste bolnice, niti su to isključivo turistički objekti koji se bave samo nekim užim delom turizma. Kao što znamo, oko 7000 ležaja ima u ovim bolnicama u Srbiji i oko polovinu te bolnice ugovaraju sa Republičkim zavodom za zdravstvenu zaštitu, a druga polovina ostaje da se ponudi tržištu. Moram da kažem, jer imam neki uvid u to, da nije te mogućnosti mislim da bi ove specijalne bolnice pale na tako nisku granu da bi to bio samo jedan improvizijum, ne bi ni bilo nekakvog pravog odnosa prema lečenju i prema rehabilitaciji. Znam da je Vlada nakon podnetih i mog i nekih drugih amandmana dala i svoj amandman kojim se delimično uvažava cela ova situacija i izbegava se jedan visoki subjektivizam koji je bio u određenim odredbama ovoga člana i sa te strane to podržavam, ali mislim da ova odredba koja je ostala i dalje da se daje to odobrenje za rad od jedne godine, pre je bilo do jedne godine, a sad je od jedne godine, da je to u stvari pomalo i karikatura toga svega. Šta se može za godinu dana učiniti da bi to moglo da funkcioniše kako treba? Moram da kažem da u prizvuku svega toga se ima nekakav osećaj da se želi na neki način to prevazići skroz, da li da postoje takve bolnice. Bez takvih bolnica, bez takvog nekakvog načina funkcionisanja banja kao banja, nema u stvari ni zdravstvenog turizma. Kako treba da se odvija taj zdravstveni turizam. Te banje su i dobile naziv po tome što se to odvajkada tako i radilo i lečilo. Nije dovoljno da mi imamo samo mineralnu vodu, čist vazduh, šetnju, prirodu, nego je potrebno da se uz sve to nađe i onaj elemenat zdravstva i zdravstvene struke koja će omogućiti da se na taj način to sve što se tamo dešava može i odvijati. Mislim da treba uložiti velike napore da ove specijalne bolnice, jer se to pokazalo u Banji Koviljači, Vrnjačkoj banji i u Soko banji itd, treba i dalje negovati i razvijati jer su one zaista stekle visok nivo tog svog davanja usluga, i u zdravstvenom smislu i u turističkom. Ovo što daje Republički zavod za zdravstvo, od 1.900 do 2.900 dinara, za beo-dan je nedovoljno da bi ove institucije mogle da funkcionišu i da rade, bilo da su to ove banje, gde se radi o vodi, bilo da su tzv. nekadašnje, kako smo ih popularno zvali, vazdušne banje. Zamolio bih da se oko ove stvari malo ozbiljnije sve skupa uklopi sa onim što smo govorili i oko usvajanja plana razvoja Srbije, gde se dosta govorilo i o turizmu, i da se na taj način prevaziđe ovaj jedan problem. Inače, možemo pasti u jednu nezahvalnu situaciju da ove institucije dođu u pitanje da li će uopšte moći da egzistiraju.
Iskorišćeno dva minuta i 50 sekundi vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Narodna poslanica Nataša Jovanović ima reč.
Gospođo Čomić, ovo je možda i najvažniji amandman, ako možemo sada zaključak neki da napravimo. Naime, najpre je poslanička grupa SRS, o čemu će uskoro da govori mr Marko Milenković, podnela amandman. Onda je usledio amandman gospodina Perića, a jutros amandman Odbora za trgovinu i turizam. Zbog čega? Zbog toga što je najveći problem i nastao, to zna gospodin državni sekretar i ljudi iz Ministarstva, upravo početkom septembra ove godine, kada je održan jedan zajednički sastanak zdravstvenih centara Srbije i Privredne komore Srbije, čini mi se, 8. ili 9. septembra, gde su oni zaključili da je donošenje izmena i dopuna ovog zakona, kako su oni rekli, netransparentno, zbog toga što oni koji treba da koriste ovaj zakon, odnosno da se njime služe u pružanju svojih usluga, ne mogu to da urade na pravi način. Taj zdravstveni turizam, ma koliko da ste sve degradirali proteklih deset godina vašom katastrofalnom vladavinom i vladavinom Tomice Milosavljevića – evo, već koji mu je ovo mandat po redu, ovih deset godina je na mestu ministra zdravlja – zdravstveni turizam u Srbiji je i te kako na ceni u svetu. Zbog čega? Zato što imamo vrhunske stručnjake i lekare u našoj zemlji, i kardiohirurge i očne hirurge i sve one zbog kojih mnogi ljudi dolaze u naše bolnice i u naša banjska i klimatska mesta da se leče. Banjska i klimatska mesta u Srbiji su zapuštena i mi, valjda je to krajnji red, posle toliko godina treba da imamo poseban zakon, složićete se, verovatno i ovi ljudi koji nemaju mogućnost da govore, a usko se bave time, jer gospođa ministar jednostavno nije u ovoj temi. Moramo da imamo poseban zakon o banjskim i klimatskim mestima i da to uopšte nema potrebe da se nađe u opštem zakonu o turizmu. Čega su se sada dosetili? Pošto su videli da je pritisak ljudi zaposlenih u ovim ustanovama, o kojima je govorio gospodin Perić, izuzetno veliki i da oni neće da trpe diktaturu Vlade Srbije, da na svakih godinu dana moraju da idu i da moljakaju. Inače, Republički zavod za zdravstveno osiguranje, gospodine Periću, to biste kao pripadnik PUPS verovatno morali da znate, za gotovo sve bolesti u Srbiji uglavnom se opredeljuje za tri, eventualno četiri, banje koje korisnici mogu da dobiju. Jedino ako ljudi žive na području AP Vojvodine, možda je to prošireno i sa nekom banjom tamo, ali, verujte mi, to pouzdano znam, Republički zavod za zdravstvo za ljude, recimo, koji boluju od degenerativnih promena kičmenog stuba ili su imali operaciju diskus-hernije itd, ne daju mogućnost da se ti ljudi leče, osim ponekad u Selters banji, u Ribarskoj, na primer, koja je daleko poznata i koja ima obučeni kadar i koja jednostavno pomaže ljudima u toj situaciji, nego ih šalje u Sokobanju. Da li je to normalno? Da se to sve ne bi dešavalo i da oni ne bi morali da zavise i od Ministarstva i od Vlade, mi smo tražili da to bude četiri godine. Ali, kada budemo, ako uopšte budemo, ne verujem, pod ovom vlašću, dobili zakon o banjskim i klimatskim mestima, kada se mnogo više bude izdvajalo para za oporavak tih ustanova, onda će i korisnicima, nažalost, onima koji su bolesni, ali, dobro, i mnogi ljudi idu čisto preventive radi, to znaju lekari, u ta banjska i klimatska mesta, biti mnogo bolje. Ljudi tamo sa najvećim entuzijazmom, verujte mi, bila sam i u Ribarskoj i u Sokobanji nedavno, sa jako malim prihodima, odnosno platama, pružaju neverovatno, kao ljudi, kao humanisti, od sestara, preko lekara, skoro dvadesetčetvorosatni nadzor nad pacijentimakoji koriste tzv. beo dan. Ali, s druge strane, vidite da Vlada Republike Srbije, eto, to ste i vi shvatili, kao deo vladajuće koalicije, ne vode računa o njima. Sada će kolega Marko Milenković da objasni kakva je zloupotreba na kraju došla od strane Odbora na kome jutros nisam bila, ali gospodine Nikoliću, iako je to pravo Odbora, trebalo je još ranije da budete, a ne sad što se kaže u pet posle dvanaest, kolegijalni, pa da nam, kao članovima Odbora za trgovinu i turizam, saopštite da je vaša namera, kao predsednika Odbora, da ovu anomaliju u Vladinom predlogu zakona ispravite. Kakogod, i ove tri godine što ste predložili nikako nije logično, jer mandat Vlade valjda traje četiri godine, pa ako se traži dozvola, onda zašto to ne bi bilo na četiri godine?
Iskorišćeno je pet minuta i deset sekundi vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Nikola Krpić ima reč.
Poštovana predsednice, dozvolite mi, kao poslaniku PUPS iz Kraljeva, da se založim da ovo što su gospodin Babić i gospodin Perić podneli amandmane, smatram da su krajnje realni, jer nama u banje odlazi veliki broj bolesnika, tu je i borba protiv steriliteta i naša popravka demografske situacije, kada se radi o Mataruškoj banji, kada se radi o Vrnjačkoj banji, kada se radi o drugim banjama, Bogutovačka, za neurološke bolesti. U tim banjama, kao lekar govorim sada i kao poslanik, ogroman je broj visokostručnih ljudi koji pružaju zdravstvenu zaštitu. Oprema je milionske vrednosti i stvarno mislim da je Vlada ovde prebrzo donela ovakvu odluku kakvu je donela. S tim u vezi, zalažem se da se ovi amandmani prihvate i da u danu za glasanje svi poslanici glasaju za ovako nešto.
Iskorišćeno je dva minuta vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podnela Vlada. Ovaj amandman nije prihvatio Odbor za trgovinu i turizam. Narodni poslanici pitaju koja Vlada? Na član 20. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Kasalović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Kasalović.
Poštovana predsedavajuća, uvažena gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, predlog člana 20. kojim se menja član 60. postojećeg Zakona o turizmu bio je predmet rasprave na sednici Odbora, uz učešće određenog broja stručnjaka iz ove oblasti. S obzirom i na ovu raspravu danas u pojedinostima, povodom ovog člana, pokazala se sasvim opravdanim i u jednom delu korisnim. Vlada je, čini mi se, izvukla određene zaključke i pokušala da svojim amandmanom, odnosno i danas amandmanima Odbora za trgovinu i turizam, na jedan određeni način, reši konstatovane primedbe povodom predloga ovog člana 20. Međutim, ipak smatram da je ovaj amandman, koji je podneo poslanički klub SPS-JS, čiji sam potpisnik, sada konkretnije i bolje rešenje u odnosu na ono ponuđeno i koje je amandmanima korigovano. Ja sam to u raspravi na sednici Odbora za trgovinu i turizam danas rekao. Mogu da prihvatim što je Vlada izvukla zaključke i pokušala da poboljša ovaj član, ali ne mogu da se u potpunosti složim i da prihvatim obrazloženje Vlade kojim odbija moj amandman, da on u velikoj meri nije različit od rešenja koje će ponuditi svojim amandmanom Vlada. Ako je to tako, i sada predlažem Vladi da prihvati ovaj moj amandman, ako u velikoj meri nije različit. Zbog čega? Suština je ipak različita, jer suština našeg amandmana je da se u ravnopravan položaj stave sve zdravstvene ustanove koje se bave prevencijom, lečenjem i rehabilitacijom, ti RH centri, bez obzira na oblik vlasništva. U predloženom amandmanu to je jasno iskazano u stavu 2, gde nema naznake da ta obaveza za dobijanje odobrenja postoji i za budžetske korisnike. Govorim o ovom delu, a već je spominjana Vrnjačka banja, Banja Koviljača, Sokobanja, Bujanovačka banja, Sijerinska banja itd. Kod njih postoji negde oko pet, pet i po hiljada ležajeva koji se nalaze na tržištu i oni nisu u mreži zdravstvenog osiguranja. Na njih se odnose predložene odredbe ovog člana, a i predložene odredbe amandmana koji je danas usvojio Odbor za trgovinu i turizam. Zahtev i ono što se čini opravdanim jeste da sve ove ustanove žele da rade i posluju na tržištu i sa ovim raspoloživim kapacitetima pod istim uslovima, kao i drugi centri, bez obzira na strukturu vlasništva. Ovde se budžetski korisnici ovim predlogom zakona, ali i predlogom amandmana Odbora, stavljaju u drugačiju poziciju. To su logični zahtevi i ovaj amandman koji smo mi predložili takvu jednu mogućnost obezbeđuje, za razliku, kažem još jednom, od amandmana i Odbora, a i predloga Vlade, koji u svom stavu 2. izričito kaže da ako su subjekti budžetski korisnici, za pružanje usluga smeštaja i ishrane trećim licima dužni su da pribave odobrenje ministra. To odobrenje se u prvobitnoj verziji odnosilo na period do godinu dana. Uvažene su sve primedbe iz više uglova koje su iznete da je to zaista nedovoljan rok, jer on ne nudi ni mogućnost planiranja, ni jednu vrstu kontinuiteta u radu. Mi smatramo, i u mom amandmanu se navodi, da to odobrenje treba, koje bi se davalo svima, za ove namene da važi sa rokom najmanje do tri godine, a možda i više. Mislimo da bi se na taj način zaista omogućio jedan kontinuitet u radu i mogućnost planiranja na duži rok rada ovih ustanova. Ako se stvari tako zaista postave i jesu, opravdano postoji pitanje koji su to dodatni uslovi koje će Vlada bliže propisati, a za koje će i budžetski korisnici morati dobiti to odobrenje sa rokom do tri godine? Da li postoji mogućnost da ti uslovi budu toliko rigorozni da se neće moći ispuniti, odnosno da će dovesti u pitanje mogućnost dobrog poslovanja ovih rehabilitacionih centara? Svakako se nadam da će Vlada još uvek razmisliti, pokušati da iznađe način da prihvati ovaj amandman poslaničkog kluba SPS-JS, ali da u svakom slučaju neće posegnuti za nekim dodatnim uslovima koji mogu dovesti do toga da ovi centri budu u problemu sa svojim poslovanjem, jer su oni pre svega, mnogi od njih, motori razvoja turizma u mnogim banjama. Zaista nema razloga da se ovi raspoloživi kapaciteti ne stave u funkciju razvoja turizma. Ovaj amandman nudi takvu jednu mogućnost i siguran sam da bi on obezbedio rad ovih ustanova u punom kapacitetu, a naravno i u pogledu neke buduće privatizacije, da te ustanove, čiji je vlasnik država koja treba da se stara o njima, imaju bolju vrednost i u kasnijem periodu i država ostvari korist kroz bolju vrednost samih tih institucija.
Iskorišćeno je pet minuta i 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, na član 20. amandman je podneo Odbor za trgovinu i turizam. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dejan Nikolić.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarko, tačno je, Odbor je podneo amandman na član 20. i taj amandman je plod dogovora i razgovora sa Udruženjem banja, sa Udruženjem rehabilitacionih centara, sa Udruženjem specijalizovanih ustanova za rehabilitaciju. Mi na Odboru za trgovinu i turizam ne razgovaramo sa pticama, mi razgovaramo sa onim ljudima i udruženjima koji su zainteresovani za ovaj zakon. Gospođice Jovanović, da ste došli na Odbor videli biste kako i zašto smo baš sada podneli taj amandman. Mi na Odboru razgovaramo sa onima koji su zainteresovani za ovaj zakon, omogućujući na taj način da oni utiču na promene zakona, ostvarujući osnovno demokratsko pravilo i osnovni demokratski princip da građani i udruženja građana utiču na promene zakona. Mi smo vrlo precizno, odnosno preciznije definisali mogućnost da zdravstvene ustanove mogu da se bave uslugama, odnosno mogu da pružaju usluge trećim licima. Naravno, one zdravstvene ustanove koje ispunjavaju tehničke, ekonomske i tržišne uslove, stvarajući tako šansu za zdravstvene ustanove da efikasnije iskoriste svoje kapacitete i da uposle što veći broj ljudi. Takođe, amandmanom smo definisali da odobrenje ministra, koje je potrebno onim zdravstvenim ustanovama koje se finansiraju iz budžeta, ne bude do jedne godine, kako je to definisano izmenama i dopunama zakona, već da to bude tri godine, smatrajući vrlo bitnim za dugoročno planiranje. Zašto tri godine? Baš zato što su udruženja i banja i rehabilitacionih centara sa kojima smo razgovarali tako nešto predložili, a složićemo se da su oni i od mene i od vas, gospođo Jovanović, svakako stručniji.
Iskorišćeno je četiri minuta vremena poslaničke grupe. Narodna poslanica Nataša Jovanović ima reč.
Koristim pravo na repliku…
Koristite vreme poslaničke grupe, nemate pravo na repliku.
Dobro, onda po Poslovniku, jer vi niste na kraju obratili pažnju, kolega Nikolić je, kao predsednik Odbora, povredio dostojanstvo Narodne skupštine…
Narodna poslanice, kolega Nikolić ne može da povredi dostojanstvo Narodne skupštine. Član 103. stav 1. kaže jasno da se reč po povredi Poslovnika dobija samo ako narodni poslanik ukaže na kršenje Poslovnika od strane predsedavajućeg, tako da vas molim da se ispravite i da nastavite.
Vi ste to uradili, gospođo Čomić. Pričali ste sa kolegama Novakovićem i Odalovićem i niste zbog toga pratili i obratili pažnju zašto se javljam po Poslovniku…
Narodna poslanice, ne možete da iznosite tvrdnje koje se odnose na privatni život drugih lica, u ovom slučaju ste to učinili, pa vas upozoravam da obrazloženje upodobite…
Hoćete samo da mi kažete čiji privatni život?
Molim narodnu poslanicu Vjericu Radetu da ne dobacuje. To je, takođe, kršenje Poslovnika. Nedopustivo je da smatrate da imate pravo da iznesete stav da način na koji slušam onemogućava me da čujem i šta je govorio narodni poslanik Dejan Nikolić, pošto to ne možete da znate. Nemate prava da iznosite klevete te vrste.
Onda ću da se javim po vremenu koje imamo kao poslanička grupa. Ne može ni to?
Vaša volja da izreknem meru opomene je nezaustavljiva, tako da vam izričem meru opomene, član 103. stav 7, zbog zloupotrebe prava na ukazivanje povrede Poslovnika. Vaše vreme da govorite o amandmanu je vama na raspolaganju, ali ne mogu jasnije nego što inače primenjujem Poslovnik da kažem da svi imamo prava, ali svi imamo i obaveze i svi imamo jednake obaveze i jednaka prava, niko više, niko manje. Ako želite da govorite sada o amandmanu, izvolite. (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač i Arpad Fremond. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Marko Milenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam podneo odnosi se na izmenu vremenskog trajanja odobrenja ministra zdravstvenim ustanovama koje pružaju usluge prevencije, lečenja i rehabilitacije, te smeštaja i ishrane. Vlada je u predlogu o izmenama predložila da odobrenje važi do jedne godine, dok smo mi amandmanom predložili da se rok važenja tog odobrenja sa jedne godine promeni na četiri godine. U obrazloženju Vlade za neprihvatanje ovog amandmana stoji da je Vlada podnela amandman na isti član, kojim se navedena pitanja uređuju na način koji nije u velikoj meri različit od načina uređivanja koji sam predložio. Mislim da je krajnje vreme da Vlada prekine sa praksom da na svaki predlog zakona ili izmenu zakona u Skupštinu šalje i amandmane, jer to jedino govori o tome da se neozbiljno i neažurno sprema i priprema te predloge, i da prekine sa praksom neusvajanja naših amandmana da bi se usvojili amandmani Vlade, koji su, u stvari, blago transformisani naši amandmani. To je kolega Nikolić malopre pokušaoda opravda, da opravda ono što je poslanička većina uradila jutros na Odboru, ali za tako nešto nema opravdanja. Amandman koji sam podneo datiran je ovde sa datumom 27. oktobar, a Odbor je danas zasedao i umesto četiri godine, koje smo predložili, izglasao je da to odobrenje važi tri godine. O odnosu Vlade Republike Srbije prema turizmu verno svedoči podatak da su danas naše banje slabije posećene nego pre Drugog svetskog rata. Mađarska je u doba socijalizma imala veći priliv deviza nego što je bivša Jugoslavija imala od Jadranskog mora. Međutim, DOS-ovoj vlasti očigledno banjski turizam ne znači ništa ili je možda Zakon o turizmu bio prepreka za razvoj turizma, ili je turizam zapostavljen prethodnih 10 godina, jer ste jačali privredu i ekonomiju, industriju i poljoprivredu, otvarali fabrike, zapošljavali građane, sprovodili evropske reforme, dok su građani bili sve siromašniji. Sada se ljudi opravdano pitaju, kad Srbija uskoro postane jedno veliko smetlište, šta će biti sa našim vodama, verovatno isto ono što je sa našim bunarima po selima, a o upravljanju našim prirodnim bogatstvima nije dovoljno doneti samo strategiju. Donosili ste vi mnoge strategije i planove koji su ostali bez realizacije. Ono što je potrebno jeste jedna odgovorna vlast koja će najpre zaustaviti pljačku građana, a onda pokrenuti razvoj turizma i ostalih grana privrede.
Iskorišćeno je minut i 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Arsen Đurić.
Poštovano predsedništvo, gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, takođe sam podneo amandman na član 20, pošto je član 20. najosporavaniji član predloženog zakona i izazvao je oštre kritike stručne javnosti, strukovnih udruženja, i udruženja banja Srbije i udruženja specijalizovanih zdravstvenih ustanova. Naime, u članu 20. se definišu način i uslovi poslovanja zdravstvenih ustanova koje se bave prevencijom, lečenjem i rehabilitacijom i pružanjem usluga smeštaja i ishrane trećim licima. U tom članu stav 2. kaže da, ako su subjekti iz stava 1. ovog člana budžetski korisnici, oni moraju da za pružanje usluga trećim licima pribave odobrenje ministra. To odobrenje, po predlogu zakona, važilo bi do jedne godine. To su dve vrlo sporne stvari u ovom zakonu. Na taj način su ove zdravstvene ustanove stavljene u neravnopravan položaj u odnosu na privatne zdravstvene ustanove. Ono što želim da kažem jeste da te specijalne bolnice, odnosno RH centri, nisu klasični budžetski korisnici, ne dobijaju lične dohotke niti sredstva za investicije iz republičkog budžeta, već imaju sklopljen ugovor sa Republičkim zavodom za zdravstveno osiguranje za određeni broj postelja i za pružene usluge smeštaja, ishrane i zdravstvenih usluga. Oni nisu budžetski korisnici, nego samo fakturišu Republičkom zavodu za izvršene usluge, a drugi deo smeštajnih kapacitetaizdaju trećim licima. U slučaju da te ustanove ne dobiju odobrenje, one bi se za par godina svakako zatvorile, ruinirale, jer je to osnovni izvor prihoda tim ustanovama. Rok važenja tog rešenja – do godinu dana, krajnje je neprimereno kratak rok. Znači, do godinu dana može biti i tri meseca, a najduže godinu dana. Mi smo, u tom smislu, kao poslanička grupa podneli amandman, jer mislimo da dugoročno planiranje i poslovanje ne može da se sprovede ukoliko to rešenje traje najmanje do godinu dana. Mi smo podneli amandman, kao poslanička grupa, da to rešenje traje tri godine, a podneli smo i jedan amandman u kome smo predložili da nema ograničenja tog rešenja, odnosno da, kada te ustanove dobiju odobrenje za pružanje usluga trećim licima, sve dok ispunjavaju te minimalne tehničke, ekonomske, tržišne i druge uslove koji su propisani ovim zakonom i podzakonskim aktima, da mogu da obavljaju tu delatnost, odnosno da ne treba da produžavaju to rešenje. Danas je Odbor za trgovinu i turizam predložio amandman kojim je produžio taj rok na tri godine. Dakle, možemo delimično biti zadovoljni tim amandmanom. Bilo bi bolje da nema vremenskog ograničenja.
Minut i 10 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.)
Dame i gospodo narodni poslanici, prošlo je godinu i po dana kada je u istom ovom zdanju ovog visokog doma bio Zakon o turizmu, reč je o maju 2009. godine. Tada je poslanička grupa SRS aktivno učestvovala, kao i uvek, u diskusiji u načelu i u pojedinostima, a kada je reč o pojedinostima, da vas podsetim da smo tada podneli na desetine amandmana. Ne mogu da shvatim da baš tada u tom zakonu je u oblasti ugostiteljstva u članu 62. SRS tražila da se posle tačke 11. stavi tačka 12, koliko me moje pamćenje služi, i koje je tada glasilo – obavlja delatnost po zakonu kao privrednik. Vi sada tražite da se posle tačke 11. uvrsti tačka 12, a ona glasi – obavlja delatnost sa pažnjom dobrog privrednika. Samo mi navedite koji je taj privrednik koji se bavi turizmom, ulaže u hotele koji će biti da li na Zlatiboru, Divčibarama, Kopaoniku, Fruškoj gori ili će biti na nekoj reci, jezeru, a da ne uživa ili da ne želi da bude dobar privrednik. Neće ići sam u sunovrat tome i mislim da moje obrazloženje zašto bi trebalo da se briše ova tačka 12. koju ste vi ubacili, jeste da je predložena tačka floskula koja u suštinskom smislu ne znači ništa, apsolutno ne znači ništa. Vi niste dali obrazloženje, kaže – amandman se ne prihvata iz razloga pravno-tehničke neusklađenosti. Ovo nema stvarno smisla, vi omalovažavate one koji se bave turizmom, mislim konkretno na privatnike.
Iskorišćeno je 10 sekundi vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Dragan Šormaz ima reč.
Kolega, dobra namera vaša, ne znam kakva je namera Vlade, ali daću vam primer, baš zašto mislim da treba da stoji takva stavka. Znate zašto? Daću vam primer, baš ovde iz Beograda, vrlo dobar primer, zašto bi neko morao zaista da se bavi na takav način i da vodi računa kao što piše u zakonu, kod nas nije slučaj. Hotel "Jugoslavija", privatizovan pre nekoliko godina, do dana današnjeg oni koji su ga kupili nisu dinar jedan uložili u to da radi kao hotel, a smeštajni kapaciteti Beogradu nedostaju, a privatizovali su hotel. Kupili su hotel. Sve što radi u hotelu "Jugoslavija" je kazino, znači obična kockarnica. Jedini su dobili licencu po onom novom zakonu koji smo usvojili da je krug od 21 kilometar, niko drugi ne može da drži kazino osim njih. Dali su, po mojim informacijama, na tenderu 18 miliona, to jest ponudili 18 miliona evra za licencu, nikad nisu platili, oni koji su kupili, tih 18 miliona evra. Istekla je licenca, novi tender nije raspisan. U međuvremenu su ti koji su kupili prodali, znači, radilo se o nekom konzorcijumu ili tako nešto, Slovenci, Austrijanci, pa su u međuvremenu prodali nekom Grku i onda ni taj nije uložio u hotel, ni on se ne ponaša kao odgovorni privrednik, nego i on i dalje drži samo kockarnicu. Ponavljam, Beogradu nedostaju smeštajni kapaciteti i svi znate da se radi o odličnom hotelu na sjajnom mestu, velikom hotelu koji bi mogao da značajno poboljša smeštajne kapacitete Beograda, koji je atraktivan poslednjih nekoliko godina evropskim turistima. Zašto i na koji način se ima takav odnos od strane onih koji treba da kontrolišu proces privatizacije, pa evo primer ovde kod hotela Jugoslavija? Zašto to samo na takav način funkcioniše? To je pitanje takođe za Vladu i za ministra koji ovde danas nije prisutan. U svakom slučaju, očigledno da tu ne funkcioniše. Mislim da ova odredba koju je Vlada napisala neće ni naterati one, i sa te strane ste upravu, neće ih naterati da se odgovorno ponašaju, ali u svakom slučaju, nije naodmet da tako nešto stoji, pa da imamo na šta da se pozovemo kada prestanu da se ponašaju odgovorno, kao što je ovaj slučaj vezan za hotel Jugoslavija.
Dva minuta i 50 sekundi iskorišćeno od pet minuta, koliko vam je ukupno na raspolaganju u raspravi u pojedinostima. Narodni poslanik Milorad Krstin ima reč.
Izvinjavam se, ali mislim da sam bio decidiran i jasan. Baš ovakav primer, kao što je sada u tački 12, stoji - obavlja delatnost sa pažnjom dobrog privrednika, a mi smo u prošloj godini u maju, rekao sam, koliko se sećam, na desetine amandmana i baš ova ubačena tačka 12. je trebalo da glasi, ispred poslaničke grupe SRS – obavlja delatnost po zakonu kao privrednik. Smatram da ovo ima veću težinu nego ovo što je ubačeno - obavlja delatnost sa pažnjom dobrog privrednika. Mogu da imam veliku pažnju, a da sam loš privrednik, ali ako radim po zakonu, onda ne može da dođe do ovoga. Ubeđen sam da po ovome što ste spomenuli niko im nije ni tražio pare.
Iskorišćen minut vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Koristili ste vreme poslaničke grupe, niste dobili pravo na repliku. Narodni poslaniče, molim vas da konsultujete član Poslovnika, koji definiše u kojim slučajevima se dobija replika. Koristili ste vreme poslaničke grupe. Ako i kada narodni poslanik traži i dobije pravo na repliku, sasvim jasno kažem ime i prezime narodnog poslanika i kažem – pravo na repliku. U ovom slučaju se to nije dogodilo. Konsultujte stenogram. Koristili ste vreme poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Velimir Ilić.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, jako mi je žao što o ovako ozbiljnoj temi, gde treba u Srbiji izuzetno puno ljudi da se zaposli i gde se očekuju izuzetni prilivi, a naročito devizni, danas raspravljamo i opozicija pokušava amandmanima da popravi zakon, da dovede nešto u red koliko može. Kao i obično, resorni ministar opet nije prisutan i uvek pošalje nekoga daodsedi tu, evo sada, jako mi je žao, dođe ministar telekomunikacija da sedi o turizmu. Gde je ministar? Ministar je u kampanji. On radi kampanju. Cela Srbija je oblepljena bilbordima regionalni centri, regionalizacija itd. Ovde razgovaramo o jednoj ozbiljnoj temi, koju želimo da nametnemo Srbiji, jer Srbija ima veliku šansu u turizmu, a nema ministra koji je uzurpirao turizam i potpuno ga uništio poslednjih godina i samo se bavi privatizacijom. Čuli smo sada, hotel Jugoslavija, poslanik je govorio. To je kupio od gospodina ministra prijatelj Šlaf. To je onaj VIP. Sada, taj gospodin Šlaf je preprodao, trgovao kockarnicama, kazinima. To Bog više ne može da shvati, gde se uplati, kome se da, gde se šta završi i kako to ide. Pričamo ovde o turizmu. Nedavno sam lično pitao potpredsednika Vlade, gospodina Đelića, da li ste vi gospodine Đeliću kupili hotel, odnosno kupili Sokobanju? On je ćutao kao zaliven, a kupio je sigurno preko holandske firme, izbegao dažbine i obaveze sa jednim od šefova duvanske mafije, koji je bio proganjan. Možda čovek nije ništa kriv, videćemo, ali gospodin Đelić je suvlasnik Sokobanje. Pitam ga pet puta - gospodine Đeliću, jeste li vi kupili, on ćuti i svi ćute. Zato nam ovako ide. Gospodin Dinkić danas kad dođe ovde da se raspravlja o temi, gde je on resorni ministar, on vodi kampanju, on brine o platama, o povišicama, o penzijama, vodi svetsku politiku. Ministre, ovo je tema tvoja, moraš doći i sesti pred poslanike. On priča o putevima, da nema projekata. Kako ga nije sramota? On svaki put priča da ministar Ilić nije ostavio projekte. Pa, da li je on normalan, kako može da bude koncesija...
Narodni poslaniče, podsećam vas da poštujemo Poslovnik i da govorite o dnevnom redu. Na dnevnom redu je pretres u pojedinostima.
Gospođo Čomićka, oprostite, ali samo da vam objasnim.
Narodni poslaniče, u obavezi ste da saslušate dok vam dajem uputstva kako može, a kako ne može, uzimajući u obzir odredbe Poslovnika. Dakle, pretres u pojedinostima, amandman koji glasi: u članu 23. stav 5. briše se i debata o dobrim privrednicima.
Koristim vreme poslaničke grupe koje nije iskorišćeno.
Molim vas da povežete teme. Narodni poslaniče, koje god vreme koristili u obavezi ste da govorite o dnevnom redu.
Na dnevnom redu je da ne možete da održite raspravu o jednoj ozbiljnoj temi ili amandmane bez prisustva ministra.
Narodni poslaniče, pokušavamo da održimo raspravu i za to je potrebno da vi govorite o dnevnom redu, a ja da primenjujem Poslovnik i uspećemo.
Pitam vas jednom – da li postoji neka tehnika u Srbiji, da li postoji neka tehnika, da li postoji ličnost da može jednom da privede resornog ministra ovde da sedne da odgovori na neka pitanja? Da li se ministar stidi parlamenta? Zašto ministar beži od parlamenta koji ga je imenova? Da li ministar ignoriše poslanike? Da li se on plaši ovog parlamenta? O čemu se zapravo ovde radi? Predlažem, gospodo narodni poslanici, da ubuduće nema svrhe da raspravljamo o tačkama koje se odnose na Ministarstvo za ekonomiju i ravnomerni regionalni razvoj ako ministar nije prisutan tu. Dosta nam je više zamenika ministara i ostalih. Postavio sam jedno logično pitanjei zato sam pitao da li su neki ljudi zreli za ministra. Kako može neko gde ima projektna dokumentacija, a zna stoti put da izađe na medije i da zloupotrebi medije i da kaže da nema projektne dokumentacije? Nema para ...
Narodni poslaniče, sa punim razumevanjem za dijalog i polemiku i za kritiku o ministru molim vas, dnevni red, rasprava u pojedinostima i amandman na član 23. i to da povežemo tako da poštujemo odredbe Poslovnika. Sada vas upozoravam pošto Poslovnik jednako važi za sve.
Gospođo potpredsednice Skupštine, molim vas da ovaj dom udostojite i kada predsedavate o nekoj temi koja je aktuelna da dođe resorni ministar da ga vidim i da sa njima razgovaram o ovoj temi. Zašto štitite nešto što nije u skladu ...
Narodni poslaniče, sada vas drugi put upozoravam. Vlada Republike Srbije, na osnovu Poslovnika o kojem odlučujemo, obaveštava Narodnu skupštinu o ovlašćenom predstavniku za sednicu Narodne skupštine. U ovom trenutku je ovlašćena predstavnica, kako smo informisani od Vlade RS, ministarka Jasna Matić. Molim vas da uvažavate činjenicu da su poslovnički uslovi za održavanje ove sednice ispunjeni, a da sve drugo pokušate da povežete sa tačkom dnevnog reda.
Znam, a da li je logično da raspravljamo o ozbiljnom amandmanu, da raspravljamo o jednoj ozbiljnoj temi sa ljudima koji nemaju nikakve veze sa temom koja je na dnevnom redu.
Narodni poslaniče, takvi izrazi nisu dozvoljeni, to je zabranjeno Poslovnikom pošto ne možete iznositi sudove o tome da li bilo ko u ovoj sali ima pojma o nečemu ili nema. Vaša obaveza je da iznesete svoj stav uz svu širinu kritike za sve što podrazumeva rad drugih, ali ne diskvalifikacije i omalovažavanje ljudi, bili oni prisutni u sali ili ne.
Molim vas, ne omalovažavam nikoga. Želim da o turizmu koji je izuzetno značajan za ovu našu državu razgovaramo sa ljudima koji su resorni ministri, da razgovaramo sa ljudima koji su odgovorni pred narodom za ono što rade, sa ljudima koji su po Zakonu o ministarstvima dužni da uvedu u red određeno ministarstvo i da urade određene poslove koji su predviđeni zakonom. Ti ljudi uvek beže od ovog parlamenta i mi ovde pričamo priču i zato vas molim da Vlada Republike Srbije počne da poštuje sama sebe i da svoje ministre pošalje ovde u parlament da se ovde razgovara. Ne možemo razgovarati više o turizmu, a uništavati turističke centre u Srbiji koji postoje vekovima, koje smo nasledili i koje smo dužni da razvijamo, a ne da ih upropaštavamo. Zato se opozicija trudi da kroz amandmane poboljša ovaj zakon, da natera ministre da rade svoj posao, ali neki ministri su zgrabili toliko puno da ne mogu tehnički da funkcionišu u resoru koji imaju. Ovih dana jednom velikom turističkom centru kao što je Kraljevo, koji ima i banjski turizam, i planinu Goč i mnoge centre Vlada ne posvećuje pažnju, gospođo potpredsednice. Ovde sam pre neki dan postavio jedno veoma interesantno pitanje – da li je to Kraljevo zaslužilo da dobije neki dinar od Vlade da se taj deo Srbije pokrene? Jeste. Danas sam na brzinu izračunao da su donacije i sredstva koja su stigla da se popravi ono što je zemljotres uništio trenutno negde na računima oko dva miliona evra. Da je Vlada uzela PDV na dva miliona evra, a dala 50% od onoga što je uzela, to je za Vladu veliki biznis, zemljotres u Kraljevu. Ona zarađuje na tome. Ona ne vraća tamo. Kako ćemo Matarušku banju da sredimo? Kako ćemo Goč da popravimo? Kako će Goč da se razvija u turizmu ako smo ga sad napunili ljudima kojima su kuće porušene i ne damo mu da radi i da obavlja svoju funkciju za koju je namenjen, a ljudima da napravimo kuće koje su porušene. Da pokažemo jednu sigurnost i stabilnost. Prema tome, ima mnogo problema ovde o kojima treba razgovarati. Molim vas lepo, uzmite olovku, pa proračunajte, koliko je narod dao za Kraljevo, a koliko je uzela Vlada PDV. Više je uzela, nego što je dala. Ponovo ponavljam, resorni ministar mora jednom doći kada se o ovim temama razgovara, ako se ne plaši ovoga. Ako se plaši, nije mu mesto u Vladi. Ne želim da diskutujem sa gospođom, gospođicom, ne znam šta je, Matić kao ministrom. Izuzetno je cenim i poštujem, ali ona sa ovom temom nema nikakve veze. Kada bude došao ministar, otvorićemo ozbiljnu raspravu o ovoj temi. Vi, gospođo Čomić, molim vas, ubuduće, potrudite se kao deo vladajuće koalicije da ministri ne beže od svojih resora, već da sa poslanicima razgovaraju o temama, o zakonima koji su na dnevnom redu i amandmanima.
Iskorišćeno deset minuta vremena predsednika poslaničke grupe. Potpuno sam saglasna s vama o obavezama koje svi članovi Vlade imaju prema Narodnoj skupštini. Narodni poslanik Dejan Nikolić ima reč. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, kao poslanik iz Sokobanje odgovorno tvrdim da Sokobanja nije i nikada neće biti na prodaju, tako da niko ne može da kupi Sokobanju. Nikada kao poslanik iz Sokobanje neću dozvoliti da se na takav način razgovara o Sokobanji u Skupštini. Sokobanja je lider banjskog turizma u Srbiji. Ono što jeste Sokobanja – turistički cvet Srbije. Sokobanja ostvaruje preko milion noćenja godišnje sa preko 100.000 turista i nikada neću dozvoliti da se razgovara o Sokobanji. Tačno je da je Sokobanja na vrhu turističkom. Tačno je da taj turistički vrh u Srbiji još uvek je nisko i o tome hoću da razgovaram, jer zajedno moramo da radimo da banje u Srbiji budu konkurentne na međunarodnom evropskom tržištu. To je ono o čemu hoću da razgovaram i to je ono o čemu sam danas govorio. Sve ostalo s besmislice, ali su besmislice uvek argument za one koji nemaju činjenice, koji ne barataju tim činjenicama.
Iskorišćeno je minut i 10 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 27. amandmansu zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Aleksandra Ilić i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam su prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, obzirom da je naš amandman na član 27. Zakona prihvaćen, kao poslanička grupa, želim da kažem u prilog onoga što smo diskutovali ranije da smo uvek želeli da budemo konstruktivni i da zahvalim što je Vlada naišla na razumevanje za naš amandman, prihvatila ga i učinila ovaj član kvalitetnijim. To je onaj skromni doprinos koji smo davali u svom radu svim predlozima zakona i pokazali da kao opoziciona poslanička grupa želimo da budemo konstruktivni i korisni Vladi RS.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Rajkov. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam su prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Da.) Poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman na član 44, a to je oblast lovnog turizma. Turizam je delatnost koja iziskuje visoki standard države, pokrajine i na kraju lokalne samouprave. Tek tada turizam može da izađe na start i da trči svoj krug. Nažalost, kao država ste doveli turizam u sistem "bonsai mišlingera". Dolazim iz Srema, odnosno sa Fruške Gore i sve elementarne uzanse imamo, ali nemamo razvojni plan. Imamo svega toga na terenu, ali nemamo strategiju za razvoj turizma, odnosno mogli bi da razvijamo ne samo u Sremu nego i u svim oblastima na teritoriji RS i šire. U pitanju je seoski turizam, lovni turizam, planinski turizam, verski turizam, banjski, vikend turizam, istorijski turizam i ko zna koji još turizam bi mogao da se nabroji u toj lepezi turizma. Ovaj lovni turizam reguliše ovaj član 44. i predlažemo da se ova rečenica – obavlja delatnost sa pažnjom dobrog privrednika, već su moje kolege elaborirale ovu rečenicu, kako da bude dobar privrednik kada država to ne dozvoljava, svojim činjenjem ne dozvoljava da se privreda razvija u tom pozitivnom smeru, i turizam i sve što je vezano za privredu. Neću da komentarišem kako, dobro znate gde je to i šta je. Mislim da i ova rečenica – obavlja delatnost sa pažnjom dobrog privrednika je verovatno izvučeno iz konteksta Kardelja – Dalji pravci razvoja političkog sistema, i zbog toga želimo da ova rečenica ne bude ovde, odnosno da bude onako kako smo to predložili.
U skladu sa članom 27, a s obzirom da amandman koji je trenutno u pretresu, kao i amandman koji je bio do malopre predmet pretresa, amandman koji je podneo narodni poslanik Milorad Krstin u članu 23. stav 5 – briše se, i primedba da se radi o pravno-tehničkoj neusklađenosti, kako je Vlada rekla, u članu 23. stav 5. ne postoji. Nažalost ovaj amandman je predmet pretresa, uz moje izvinjenje zbog toga što Zakonodavni odbor nije mogao da održi sednicu, inače bi ovaj amandman bio odbačen i ne bi bio predmet pretresa, kao i amandman koji glasi – član 44. stav 4 -briše se, pošto član 44. ima dva stava. Nažalost, ovi amandmani moraju da budu predmet pretresa u pojedinostima, a u obavezi sam na osnovu člana 27. da o tome obavestim Narodnu skupštinu. Razlozi za neodržavanje sednice Zakonodavnog odbora je iznenadna bolest i sprečenost predsednika Zakonodavnog odbora, narodnog poslanika Vlata Ratkovića, koja se srećom završila ozdravljenjem, i nemogućnost da odbor održi na drugačiji način sednicu, osim uz prisustvo predsednika. Da li još neko želi reč? Narodni poslanici dobacuju – ima zamenika. Zamenik predsednika nije želeo da učestvuje u održavanju sednica Zakonodavnog odbora. Želite ime i prezime i belešku o tome? Staranje o usklađenosti radnih tela podrazumeva i moju obavezu da obavestim Narodnu skupštinu da nažalost razgovaramo o dva amandmana koja ne bi smela da buduu pretresu iz dva razloga, prvo što su narodni poslanici podneli amandmane protivno Poslovniku na stavove članova koji ne postoje. Dobili su po Poslovniku i mora im se dati po Poslovniku pravo da obrazlažu, a manjkavost je neodržana sednica Zakonodavnog odbora na kojem bi oba amandmana, i narodnog poslanika Vitomira Plužarevića i narodnog poslanika Milorada Krstina, bili odbačeni. Na član 45. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 51. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Marko Milenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 51. da se posle reči – turističkog domaćinstva dodaju reči – etno-sela. Vlada je u obrazloženju napisala da ne prihvata amandman zbog pravno-tehničke neusklađenosti, što je u saglasju sa bežanjem Vlade u toku celog teksta ovih izmena zakona od termina – etno-sela koji smo pokušali da uvrstimo u Zakon o turizmu. Zapravo, takva sela u tradicionalnom stilu, koja odslikavaju kulturu i istorijsko nasleđe našeg podneblja, mogu biti i te kako interesantna turistima, te deficit u budžetu više ne bi bio pokriven novim zaduženjima građana Srbije i porastom spoljnog duga. Na teritoriji junačkog Topličkog okruga bilo je neuspelih ideja …
Izvinjavam se, narodni poslaniče. Molim narodnu poslanicu Vjericu Radetu da ne dobacuje i ne remeti red na Skupštini. Upozoravam vas da se ponašate protivno odredbama Poslovnika Narodne skupštine i da prekinete sa ponašanjem koje je zabranjeno Poslovnikom Narodne skupštine. Nastavite poslaniče.
Na teritoriji junačkog Topličkog okruga bilo je ideja neuspelog pokušaja formiranja etno-sela i to nas građane ne iznenađuje puno jer znamo koliko zdrave pijaće vode iz demokratske uništene fabrike "Milan Toplica" bespovratno otiče u reku Toplicu, te koliko vode iz Lukovske banje takođe ide u Toplicu. Sada se građani Toplice, posebno Kuršumlije, pitaju da li to možda zbog pravno-tehničke neusklađenosti ne radi Kuršumlijska banja, sa vrhunskom mineralnom vodom i rehabilitacionim centrom koji je zatvoren, ili je možda mračno nasleđe iz 90-tih godina oteralo Holanđane da investiraju u Lukovsku banju i naprave staklenike za proizvodnju mnogih vrsta najzdarvijeg povrća, čak i u zimskom periodu, jer bi problem grejanja lako bio rešen uz pomoć geotermalnih voda koje dostižu temperaturu i do 80 stepeni. Da li je neko iz Vlade uopšte pomislio koliko je svet spreman da plati zdravu hranu, posebno zimi i koliko bi taj izvoz punio budžet, ili Vladu ne interesuje investicija gde treba da uloži, da bi se kasnije stostruko vratilo, već je jedino interesuje direktan novac od prodaje državnih preduzeća sa monopolom, i NIS i EPS? Ne smem ni da zamislim kako će taj novac biti potrošen ako od silnih privatizacija, zajmova i kredita do sada niti je završen Koridor 10, niti je završen Kanal Dunav-Tisa-Dunav, niti je otvorena jedna fabrika, niti napravljen jedan veći most.
Četrdeset i pet sekundi je iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite, povreda Poslovnika.
Gospođo Čomić, malopre ste izneli neku kritiku na ove naše amandmane. Gledam član 23. stav 5. postoji, posle tačke 11. dodaje se tačka 12, koja glasi: "Obavljanje delatnosti s pažnjom dobrog privrednika". Vlada u svom mišljenju nije rekla da se radi o toj vrsti pravno-tehničke neusklađenosti o kojoj ste vi pričali. Znači, član 23. Predloga zakona ima stav 5. i naš amandman koji smo podneli je bio ispravan, u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine. Da ne biste komplikovali ove stvari, pozivam se na član 27. Poslovnika. Mislim da je u pitanju samo jedan lapsus, da ste dobili pogrešnu informaciju povodom amandmana gospodina Krstina. Ovo pričam samo radi zapisnika i radi javnosti da se zna da mi toliku grešku da napravimo, da pišemo amandman na neki stav koji ne postoji u Predlogu zakona, to kod nas ne može da se desi. Sada smo izvršili uvid. Postoji 5. stav. Amandman je bio u skladu sa Poslovnikom. Gospodin Krstin je o tome pričao. Vlada se upustila u razmatranje tog amandmana i ova pravno-tehnička neusklađenost odnosi se na ovo – pažnja dobrog privrednika. O tome se radi. Hvala vam.
Moja primedba se odnosi na član 44. i u pravu ste ako sam povezala član 44, na koji je u stavu 4. podneo amandman narodni poslanik Vitomir Plužarević, onda je moguće da je razlog da je pravno-tehnička neusklađenost razlog za drugi amandman, a ne za prvi. U svakom slučaju, ostaje objašnjenje zašto Zakonodavni odbor nije održan. Na član 51. amandman je podneo narodni poslanik Arsen Đurić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Arsen Đurić ima reč.
Poštovano predsedništvo, gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 51, koji se odnosi na član 111. važećeg zakona. Naime, u tom članu se definiše spisak obveznika plaćanja turističke naknade. Tu stoji da obveznici plaćanja turističke naknade su i fizička lica koja turistima pružaju usluge smeštaja u objektima domaće radinosti (kuća, apartman i soba) i seoskog turističkog domaćinstva. Predložio sam da se tu doda zarez i da se doda "kao i vlasnici vila, apartmana i kuća za odmor u turističkom mestu". Naime, ova fizička lica koja turistima pružaju usluge izdavanja smeštaja i ishrane u svojim domaćinstvima vrše kategorizaciju svojih objekata, odnosno svojih smeštajnih jedinica, plaćaju boravišnu taksu, plaćaju porez na dohodak građana i oni su predmet kontrole turističke inspekcije, budžetskih inspekcija, odnosno poreske inspekcije pri lokalnoj samoupravi. Znači, njima redovno dolazi u kontrolu razna inspekcija, dok vlasnici vila, apartmana u turističkim centrima, uglavnom 90% vlasnika tih apartmana izdaje svoje objekte, a da pri tom nisu ni izvršili kategorizaciju, niti vrše plaćanje boravišne takse, niti poreza na dohodak građana i postoji veliki problem da se izvrši kontrola izdavanja te vrste objekata. To vam govorim kao čovek sa dugogodišnjim iskustvom u toj oblasti koji se na terenu svakodnevno susreće sa ovim problemima. Navešću vam primer Zlatibora, gde postoji preko 4000 apartmana čiji vlasnici ne žive na Zlatiboru. Pretpostavljam da je slična situacija u Vrnjačkoj banji, Sokobanji i u nekim drugim turističkim centrima. Preko 90% tih objekata se izdaje, a da nije izvršena kategorizacija, ne plaćaju nikakve obaveze ni prema lokalnoj samoupravi, ali ni prema državi. Ne postoji mogućnost da u jednoj zgradi, u kojoj ima 30 ili 50 apartmana, inspekcija izvrši kontrolu toga, tako da su predmet kontrole samo fizička lica koja su izvršila kategorizaciju. Oni već plaćaju boravišnu taksu i porez i sada su obuhvaćeni plaćanjem turističke naknade, a ovi vlasnici apartmana koji tu ne žive ne plaćaju nikakve obaveze do sada i neće biti obuhvaćeni plaćanjem ni turističke naknade. Predložio sam da se ostavi mogućnost jedinicama lokalne samouprave da i njih obuhvate naplatom turističke naknade jer bi na taj način lokalne samouprave mogle da ostvare bilo kakav prihod po tom osnovu koji do sada nisu imale. Pozivam vas da još jednom razmotrite ovaj amandman i da ga prihvatite.
Od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe iskorišćeno je 45 sekundi. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 52. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Marko Milenković ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom predlažem da se sredstva ostvarena od turističke naknade u visini od 80% prihoda za lokalnu samoupravu na čijoj su teritoriji naplaćena povise na 90%, a da se preostala sredstva od 20% koja idu u budžet Republike Srbije smanje na 10%. Amandman je apsolutno saglasan i sa potrebama građana i sa decentralizacijom za koju se deklarativno zalažu stranke na vlasti. Stav SRS je da se decentralizacija može i mora sprovesti, a jedini način na koji se to može učiniti jeste jačanje lokalne samouprave davanjem dodatnih prava, koje opet nije moguće sprovesti ako se istim tim lokalnim samoupravama, a u velikoj većini njih ste upravo vi na vlasti, smanje transferi i smanje drugi prihodi i naknade, dok ova Vlada upravo to i radi. Pored toga, vodna bogatstva Prolom banje, Kuršumlijska i Lukovska banja, te izvor mineralne vode u Viči kod Prokuplja nisu iskorišćene. Podsetiću vas da ove višenamenske lekovite vode leče bubrege, organe za varanje, kožne bolesti, bolesti perifernih krvnih sudova, reumatizam, giht, neka ginekološka oboljenja, sterilitet, te poboljšavaju stanja nakon preloma kostiju i hirurških intervencija na koštano-zglobnom sistemu. Strategija korišćenja ovih voda mogla bi biti dragocen činilac i prvi korak privrednog oporavka u prevazilaženju višegodišnje finansijske krize i pada standarda naših građana. O kvalitetu ovih voda koje poseduju visoku oligomineralnost i alkalnost svedoče mnogobrojne analize eminentnih svetskih ustanova iz Italije, Francuske, Nemačke, Grčke. Osim toga što se mogu koristiti kao zdrava pijaća voda u netaknutoj prirodi, sa čistim vazduhom, vrlo su delotvorne u medicinskim tretmanima u kombinaciji sa blatom. Podsetiću vas da Francuska, kao jedna od velesila banjskog turizma, kroz ovaj vid turizma inkasira više negoli od Azurne obale. Konačno, ceo svet je primetio lepotu i značaj Đavolje varoši, a čini mi se da ona nije dobila adekvatan tretman od Vlade Srbije, te s obzirom na sve pobrojane vrednosti Topličkog okruga postavljam pitanje – da li žitelji Toplice u skorije vreme mogu da očekuju ozbiljniji pristup Vlade Republike Srbije u cilju rešavanja njihovih egzistencijalnih problema?
Iskorišćen jedan minut vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 56. amandman je podnela Vlada. Odbor za trgovinu i turizam je prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto je ovo poslednji amandman koji je podnet u pretresu u pojedinostima, pitam – da li želi neko reč, ko nije iskoristio svoje pravo ili vreme? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O ZAPOŠLjAVANjU I OSIGURANjU ZA SLUČAJ NEZAPOSLENOSTI (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Nemanja Šarović, Tomislav Ljubenović, Aleksandar Pejčić, Lidija Vukićević, Donka Banović, Zoran Popović, Milica Vojić Marković, Petar Jojić, Radica Jocić, Momir Marković, Slađan Mijaljević, Sreto Perić, Dragan Todorović, Mirko Munjić, Vjerica Radeta, Radiša Ilić, Aleksandar Martinović, Marko Milenković, Milovan Radovanović, Sulejman Spaho, Ljubomir Kragović, Vlada Milojković, Dejan Mirović, Goran Mihajlović, Milorad Buha, Paja Momčilov, Dragan Živkov, Dušanka Plećević, Nikola Žutić, Nataša Jovanović, Vesna Marić, Branimir Đokić, Momčilo Duvnjak, Nikola Savić, Zoran Krasić, Dobrislav Prelić, Milorad Krstin, Marina Toman, Lidija Dimitrijević, Vitomir Plužarević, Srboljub Živanović, Filip Stojanović, Gordana Pop Lazić, Ognjen Mihajlović, Milan Škrbić, Slobodan Vuković, Gordana Paunović Milosavljević, Boris Aleksić, Milan Avramović, Dragan Aćimović, Dragan Stevanović, Milan Veselinović, Vladan Jeremić, Bojan Mladenović, Jadranko Vuković, Dušan Marić, Ljubiša Petković, i Milan M. Nikolić. Primili ste izveštaj Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je u istovetnom tekstu podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo i narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je zakon koji faktički ima samo dva člana i koji se odnosi na zapošljavanje, odnosno promenu mesta Nacionalne službe za zapošljavanje. Ono što je za SNS pomalo čudno, to je da, uz tolike probleme koje imamo u oblasti zapošljavanja, došli smo u situaciju da se sve to stavlja u drugi plan, da je najvažniji problem za ovu Vladu, za Ministarstvo, to gde će se nalaziti, gde će biti mesto Nacionalne službe za zapošljavanje. Hteo bih da podsetim da mi trenutno imamo, po nekim različitim podacima, ali oko 750.000 nezaposlenih, da smo u prethodnih godinu, godinu i po dana, faktički od početka ove krize izgubili negde oko 200.000 radnih mesta, da imamo jako veliki broj zaposlenih koji rade u preduzećima koja su u stečaju, u restruktuiranju, eventualno čak i u likvidaciji, da se radi o nekih 30 hiljada radnika, u opticaju je ta brojka koju sam uspeo da prepoznam, i da samo nekih 50% radno sposobnog stanovništva danas radi u Srbiji. Uz sve te probleme koje imamo u oblasti zapošljavanja, ima jako malo razumevanja od strane Vlade da se stanje popravlja. Najčešće su ta rešenja koja se nude od strane Ministarstva za ekonomiju i regionalni razvoj jako skromna i znače jako skromnu pomoć i mali broj novih radnim mesta. Mi smo danas nažalost došli u situaciju da od tih milion 800 i nešto hiljada zaposlenih najveći deo, faktički jedan dobar deo radi u javnom sektoru, veliki je broj direktora, radi nekih 650 hiljada, koliko sam uspeo ceo dan da saberem orijentaciono. Veliki broj, preko 400 hiljada radi u državnoj administraciji, a samo nekih 300-350 hiljada zaposlenih imamo u prerađivačkoj industriji, tamo gde se stvara neka nova vrednost, nešto od čega bismo trebalo da živimo, nešto što bi trebalo da razmenjujemo sa svetom. Uz to imamo izuzetno lošu situaciju i kada su plate zaposlenih u pitanju, da smo tu krenuli već da se takmičimo sa Makedonijom, da su te plate negde oko 300 evra, da nas sustižu i neke zemlje koje su bile sa ličnim dohocima, sa primanjima, sa BDP daleko ispod nas. Mislim pre svega na Kinu. Neke analize pretpostavljaju da ćemo u narednih par godina biti izjednačeni možda sa Kinom u platama. Možda će to biti motiv Ministarstvu ekonomije da promoviše Srbiju kao zemlju u kojoj je radna snaga jeftinija od Kine. Sve su to pokazatelji koji ukazuju na velike probleme koje imamo u zapošljavanju. Velike su i regionalne razlike. Koristim ovu priliku da vas podsetim da, recimo, u Beogradu imamo 600 hiljada zaposlenih. Prema evidenciji Nacionalne službe za zapošljavanje 96 hiljada nezaposlenih. Recimo, u mom Pomoravskom okrugu odnos je još malo 1:6,5. U mom Pomoravskom okrugu imate 53 hiljade zaposlenih, a 27 hiljada nezaposlenih. Znači, odnos 1:2. To ukazuje koliko je veći broj zaposlenih u Beogradu, u centrima kao što su Beograd i Novi Sad, eventualno u opštinama koje gravitiraju ka tom putnom pravcu. Znači da je tri puta teže danas doći do posla. Slična je situacija skoro u svima regionima u unutrašnjosti, gora nego u Beogradu. Recimo, stopa nezaposlenosti je 13,7 u Beogradu, u Novom Sadu 17,2, a u Pomoravskom okrugu 33,7%. Beograd nije faktički kada je u pitanju broj zaposlenih ozbiljno ni osetio ovu krizu koja još uvek traje, bez obzira što nas ubeđuju da prolazi. Dok su, recimo, moji Pomoravci imali preko sedam hiljada izgubljenih radnih mesta, u preduzetništvu preko 12 hiljada izgubljenih radnih mesta. Znači, potreban je mnogo ozbiljniji plan za izlazak iz ove krize i za povećanje broja zaposlenih, plan da se kad-tad dostigne i ta puna zaposlenost, mada je to iz ove perspektive jako daleko. Sve to znači da je siva ekonomija sve prisutnija u Srbiji, da se procenjuje da jedna trećina danas otprilike zaposlenih radi u sivoj ekonomiji, da inspekcija rada jako malo radi na terenu, da sudski organi nemaju razumevanje za sve probleme iz oblasti rada, da se jako često ne isplaćuju plate zaposlenih, da su one u drugom planu, da su potraživanja države uvek u prvom planu. Kad sve to saberete, kad budete svesni i kada, recimo, od Vlade dobijemo podatak koliko danas u Srbiji imate porodica u kojima nemate nijednog zaposlenog ili eventualno koliko imate zaposlenih koji svojim primanjima pomažu ostale članove svojih porodica, vi možete da sagledate jednu pravu sliku kada je u pitanju oblast zapošljavanja, kada je u pitanju problematika novih radnih mesta. Stvarno je iz pozicije SNS, uz sve ove podatke koje sam dao, neverovatno da se vi bavite mestom, sedištem Nacionalne službe za zapošljavanje. Očigledno je da se radi o političkom interesu, o želji da se jedna politička stranka ovako jeftinim argumentima dokazuje građanima Srbije, da ima volju i želju da popravlja stanje u ovoj oblasti i da od ovog zakonskog rešenja stvarno skoro niko neće imati koristi. Možda moje komšije Kragujevčani sa par stotina radnih mesta, ali to je kap u moru u odnosu na ono što je danas potrebno celoj Srbiji, što je potrebno i Šumadijskom okrugu.
Iskorišćeno je četiri minuta i 55 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman u istovetnom tekstu su podneli narodni poslanici Aleksandar Pejčić i Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Tomislav Ljubenović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom predloženo je da se sedište Nacionalne službe za zapošljavanje preseli u Leskovac. Obrazloženje Vlade za odbijanje je krajnje neprimereno, jer u obrazloženju stoji – za ravnomerni regionalni razvoj, ako gledamo u regionalnom razvoju, Jablanički okrug je na zadnjoj lestvici. Ako gledamo u obrazloženju koje ste dali - nedovoljno razvijena opština i region, onda mogu da vam kažem još jedan podatak, da je Leskovac važio za jedna grad od srednje razvijenih u SFRJ. Upravo dolaskom DOS-a od 2000. godine Leskovac je došao na ovoj lestvici ne nedovoljno razvijenih nego krajnje nerazvijenih područja. Taj je grad, sa svom kompletnom industrijskom infrastrukturom, došao u situaciju da ima izuzetno veliki broj nezaposlenih. Dalji argumenti koji su veoma važni jesu da nacionalne službe za zapošljavanje ubuduće u Leskovcu treba da budu, jer je veoma velika stopa nezaposlenosti – 42% ili preko 22.000 nezaposlenih. Samo da budem konkretniji i precizniji, oko 2.000 ljudi je ostalo bez posla u poslednjih dva meseca, uz napomenu da je stvarni broj nezaposlenih lica još veći. Razlozi za to su: ako nezaposleno lice zakasni sa prijavom, skida se sa evidencije i nema prava određeni vremenski period da se prijavi. Mnogi su nakon mnogo godina čekanja na evidenciji službe za zapošljavanje izgubili svaku nadu i prepušteni su sami sebi. Neki od njih se bave poljoprivredom, pa im je predočeno da prijavljivanje službi za zapošljavanje nije uslov da bi njima i članovima njihovih porodica zdravstvena knjižica bude overena. Time su destimulisani da se prijavljuju sa onom stručnom spremom koju su stekli tokom školovanja. Drugi rade na crno od jutra do mraka i ne mogu u radnom vremenu tokom dana da izađu s posla i da odu do Nacionalne službe da se prijave. Sledeći argumenat je stanje u privredi u Leskovcu. Broj neuspešnih privatizacija je veliki. Sve je više raskinutih ugovora od strane Agencije za privatizaciju sa kupcima zbog nepoštovanja kupoprodajnih ugovora. Najsvežiji je primer Bulcvata, bivše fabrike hemijskih i kozmetičkih proizvoda "Nevena". Zbog vremena, nemam više mogućnosti da izlažem, s tim što bih na kraju samo konstatovao da je stanje u Leskovcu katastrofalno.
Iskorišćeno je jedan minut vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman su u istovetnom tekstu podnele narodni poslanici Donka Banović i Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Donka Banović.
Poštovane kolege narodni poslanici, ovo je jedan veoma kratak predlog zakona. Naime, menjaju se samo dva člana iz Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti. Dala sam amandman na član 1, kojim predlagač zakona predlaže daNacionalna služba za zapošljavanje i za osiguranje za slučaj nezaposlenosti promeni sedište, odnosno da sedište Nacionalne službe za zapošljavanje ne bude više u Beogradu nego da sedište ove službe bude u Kragujevcu. Moj amandman se sastoji u tome što predlažem da Nacionalna služba za zapošljavanje ne bude u Kragujevcu nego da bude u Pirotu. Kolega pre mene je govorio o svim problemima s kojima se susreće Jablanički okrug i grad Leskovac. Mislim da su problemi slični i u Pirotskom okrugu. Odnosno, Pirotski i Pčinjski okrug, nažalost, spadaju među najsiromašnije okruge u Srbiji. U Pirotskom okrugu imate četiri grada. Bela Palanka je grad gde je prosečni lični dohodak najniži u čitavoj republici. U Dimitrovgradu nemate nijedno preduzeće koje radi. Ljudi koji primaju plate su oni ljudi koji rade u ustanovama gde se plata prima iz budžeta. Gospodin Dinkić se predlogom i ovog zakona i ona sledeća dva, koji su nam i predloženi ovde kako bi se prosto nekim državnim službama izmestilo sedište iz Beograda, on se lepo dosetio, a to mu skupštinska većina i očigledno ostali ministri u Vladi dozvoljavaju, kako da iskoristi ove službe koje su u ingerenciji njegovog ministarstva i da to njemu lepo posluži kao odlična odskočna daska za sledeće izbore i za njegovu novu stranku – Ujedinjeni regioni Srbije. Tako se on lepo dosetio da iskoristi funkciju na kojoj se nalazi, ali bogami isredstva koja mu stoje na raspolaganju. Gospođa Kalanović kada je obrazlagala u načelu ove zakone, pa i ovaj, rekla je da bi se na ovaj način posredno postigla decentralizacija poslova zapošljavanja i veće uključenje ljudskih resursa iz regionalnih centara. Da li je dovoljno da se sedište Nacionalne službe za zapošljavanje izmesti iz Beograda u Kragujevac kako bi se rešili problemi tog grada i gradova u okolini Kragujevca? Nije. Sada je Kragujevac kao i Pirot, kao i Dimitrovgrad, kao i Leskovac, kao i Valjevo. Svi ti gradovi imaju filijale i te filijale ove nacionalne službe prosto nisu uspele, zahvaljujući ovoj nesposobnoj Vladi i ekonomskoj politici koju vodi, da pomognu zapošljavanju nezaposlenih. I do sada nezaposleni iz Kragujevca nisu trčali u Beograd u sedište Nacionalne službe, da im oni posreduju kako bi našli posao. Inače, ovo je priča za malu decu. U stvari nije, ovo je vrlo ozbiljna priča zato što skupštinska većina dozvoljava rasturanje državnih službi. Priča u 21. veku da kad promenite sedište neke službe da će ta služba u tom drugom sedištu bolje raditi u najmanju ruku je smešna. Ono što treba raditi, to je: jačati privredu, oporaviti ovu nesretnu ekonomiju, a Nacionalna služba je tu samo kao posrednik. Znala sam da nećete ovo prihvatiti, ali se onda pitam kakvi su vam bili kriterijumi da Nacionalna služba za zapošljavanje bude baš u Kragujevcu? Zašto nije u Pirotu, u Leskovcu, ako su kriterijumi bili broj nezaposlenih ili propalih preduzeća? Dakle, kojim ste se vi kriterijumima vodili? Kad već postavljam pitanje, a ministar mi verovatno neće odgovoriti, da kažem – zato što se u gradu Kragujevcu nalazi Verko Stevanović, odnosno na čelu je jedne regionalne stranke, koja je ušla u Ujedinjene regione Srbije, pa ste vi svom udruženom kolegi u tim regionima to omogućili. Sada će građani Kragujevca, zahvaljujući Verku Stevanoviću i zahvaljujući Mlađanu Dinkiću, svi biti zaposleni. Znači, bez obzira što sam znala da ovaj amandman nećete prihvatiti, prosto sam htela da vam ukažem na to kakve su ovo besmislice. Dakle, posle denacifikacije, demilitarizacije, deklrerikalizacije, vi ste sad krenuli u "debeogradizaciju". Šta sledeće treba da se očekuje? Da se pojedini vaši Ujedinjeni regioni između sebe pitaju kada će to Beograd da izvrši pošteniju redistribuciju sredstava? Nije u redu što je u Beogradu nezaposlenost 5%, a u Pirotu 35%. Dakle, ovi zakoni su praktično "debeogradizacija" Srbije. Ovde nema reči ni o dekoncentraciji moći, niti o nekakvoj decentralizaciji. Dekoncentracija moći znači kada jednom čoveku oduzmete koncentrovanu moć. Šta vi u stvari pokazujete građanima Srbije? Ovo je i vama medveđa usluga. Vi praktično građanima ne pokazujete da se moć dekoncentriše, nego ovim zakonima u stvari pokazujete svima da se moć i te kako koncentruje, odnosno da je koncentrovana u rukama jednog čoveka. Hvala.
Hvala vama. Iskorišćeno je četiri minuta i 35 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Da) Gospodin Popović. Izvinjavam se, ajde prvo gospođa Milica Vojić Marković.
Meni je mnogo drago što kolega iz okruga iz koga dolazimo oboje ima potpuno isti stav, tj. da smo shvatili i jedno i drugo da ovo što ste vi ovde podneli kao Predlog zakona od dva člana je jedna smešna, nesigurna priča, koja bi trebalo da prevari nekoga, ali ne i poslanike, ozbiljne ljude, pa smo naveli da bi Valjevo bilo idealno mesto zato što je, zahvaljujući ovoj vladi, zahvaljujući tome što ste im oduzeli okrug, Valjevo izgubilo ovaj ugled i izgubilo mesto glavnog grada tog okruga, izgubilo jako mnogo zaposlenih, izgubilo štošta, sada im gradite i deponiju opasnog otpada, tako da bi bio red da sada Valjevo dođe u poziciju da bude centar nečega. Pitali su me moji građani iz Valjeva – šta bi Valjevo dobilo time ako bismo mi uspeli da se izborimo ovim slučajno amandmanom da Valjevo postane sedište Nacionalne službe za zapošljavanje? Evo, to ću pokušati da objasnim, pre svega mojim sugrađanima, a pretpostavljam da vama neću to objasniti, jer je vama jasno kao i meni da je ovaj zakon samo jedna farsa. Dakle, služba za zapošljavanje ima jednu direkciju, dve pokrajinske službe, 34 filijale, Valjevo je jedna od tih 34 filijala, 21 službu, 120 ispostava. Sada se sve rešava time što će se sedište Nacionalne službe premestiti iz Beograda u Kragujevac. S druge strane, vi imate još jedan od nekoliko jako velikih problema o kojima morate da mislite. Zahvaljujući ovoj vladi i njenoj sposobnosti da zaboravi da postoji privreda, industrija i ekonomija, Srbija je jedna užasno siromašna zemlja, zemlja koja je opterećena nezaposlenošću. Mi imamo trenutnu stopu nezaposlenosti 26,10, imamo armiju od milion nezaposlenih. Onih 200.000 računam, onih koji su izgubili radna mesta zahvaljujući radu ove vlade u mandatu od dve godine, računam u tu armiju od milion nezaposlenih. Zatim, imamo izuzetno nizak životni standard, ekstremna granica siromaštva se spustila na 10% građana Srbije, svaki sedmi je u toj kategoriji. Imate razlike u visinama plata, ali nema razlike u onome što je ovaj podatak koji je izašao, a to je da građani Srbije imaju najniže plate u regionu. Zatim, imate recimo, primer za to je jako dobar i primer za to šta je decentralizacija je i to što recimo u pogonu "Laste" u Valjevu, vozači, profesionalci imaju plate od 23-25.000, a za isti posao njihove kolege u istoj firmi u Beogradu imaju plate 40.000. To je primer o čemu mi treba da pričamo, kada govorimo o ovom zakonu i o sličnim zakonima. Zatim, imamo velike regionalne razlike i tu je činjenica koju neko sada pokušava da iskoristi na drugi način. Sada, šta je način na koji vi nudite da mi prevaziđemo sve ove probleme? Tako što ćete ovu armiju nezaposlenosti zaposliti, tako što ćete premestiti sedište Nacionalne službe u Kragujevac, a direktor će da putuje iz Beograda, a upravo će da putuje iz Beograda, a službenici će da putuju iz Beograda ili ćete da ih sve otpustite, a da zaposlite one iz Kragujevca. Da pogađamo iz koje su stranke ti koje ćete da zaposlite. Dobacuju mi kolege – iz DSS-a, kada bi se šalili, ali šta hoću da kažem. Hoću da kažem da ćete praviti paralelne strukture na mnogim mestima, pričajući priče o tome šta je to i zbog čega je to važno za građane Srbije i pričaćete o tome da je to decentralizacija, da je to u interesu građana Srbije. Navešću vam konkretne stvari koje će vam pokazati da niste u pravu. Recimo, ako pogledamo hronološki. Leta 2009. godine u ovoj skupštini na inicijativu G17 plus usvojen je Zakon o regionalnom razvoju. Mi iz DSS smo imali užasno mnogo komentara na taj zakon, primedbi, puno amandmana na taj zakon. Nije prošlo. Sledeća godina, mart 2010. Vlada je usvojila program za podsticanje ravnomernog regionalnog razvoja u 2010. godini vredan 100 miliona evra. Da pogodimo ko je bio promoter ovog programa, naravno, Mlađan Dinkić. Hronološki, idemo dalje, do maja 2010. godine. Tada je zvanično osnovano – Ujedinjeni regioni Srbije. Ko su te nove stranke? Čine G17 plus, a pridošli su mu i neki lokalni lideri. Da svedemo ovo što sam pričala, Dinkić ima sve instrumente u svojim rukama. Ima zakonsku regulativu, ima novac iz budžeta, novac građana Srbije od 100 miliona evra i ima novu stranku koja nema hipoteku prošlih stvari koje su radili i afera koje su radili. Nemojte da zaboravite još jednu stvar, 120.000 evra mesečno Dinkić daje B92. Kada to sve saberemo, onda dolazimo do toga da je priča o decentralizaciji potpuno smešna. Ovde je priča čist politički marketing i taj politički marketing treba da košta građane Srbije.
Samo zarad istine, Dinkić nema novu stranku, ali to sada nije predmet naše rasprave. Reč ima gospodin Zoran Popović.
Na Predlog zakona o izmeni Zakona o zapošljavanju i o osiguranju za slučaj nezaposlenosti…
Izvinite, gospodine Popoviću, drugi put. Povredu Poslovnika reklamira gospođica Nataša Jovanović.
Gospodine Novakoviću, verujem da je sada ta smena za stolom predsedavajućeg. Reklamiram član 27, pošto verujem da ćete moći da pomognete, u stvari morate jer sada predsedavate, da ispravite grešku vašeg prethodnika…
Da li sam napravio u ovih dva i po minuta, povredio nečim Poslovnik?
Gospodine Novakoviću, da li možete da me saslušate do kraja?
To je jedino pitanje…
Jedino, jeste.
Izvolite.
Mi smo sada u delu sednice gde razmatramo amandmane na izmene Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti. Ovde imamo jedan veliki problem i moram da se javim, i kao jedan od potpredsednika, i kao koleginica koja je sad to ustanovila sa kolegama srpskim radikalima, nestao je Bogatić, odnosno iz ovog, gledate me zapanjeno, ja sam, verujte mi, zapanjena, iz ovog sinopsisa koji sam preuzela sa stola predsedavajućeg, da možemo da pratimo amandmane, na početku je pročitano ime kolege Dragana Aćimovića, sada ga jednostavno nema. Da li to znači da kada dođemo do razmatranja njegovog amandmana ili imam neki pogrešan primerak? Danas se pogrešno broje stavovi, pa kada postoji član sa stavom 4. i 5. predsedavajući kaže da ga nema i da su srpski radikali pogrešili, sada ustanovite zbog čega nema Dragana Aćimovića i Bogatića, jer to nije neka beznačajna opština u Srbiji, niti je on vazduh. Evo ga čovek, živ i zdrav sedi ovde, a njegovog amandmana nema. Objasnite nam, molim vas, da li mi savesno i odgovorno obavljamo funkcije narodnih poslanika, kako to građani od nas traže ili vi nešto ne radite kako treba, pa neka građani procene. Problem je danas višestruki, da li zbog toga što smo počeli umesto u 12.00, negde oko pola dva da radimo, spremni smo da radimo odgovorno, ali molim vas, i zbog naše poslaničke grupe i kolege Aćimovića, učinite da se ovo razjasni.
Razumeo sam, ali imam pitanje jedno samo. Amandman narodnog poslanika Aćimovića se odnosi na koji član? Molim službu da proveri odmah, bez odlaganja, šta je sudbina amandmana gospodina Aćimovića. Hvala vam. Ne mislim da sam povredio Poslovnik, ali hvala na intervenciji koja je bila umesna. Gospodine Popoviću, izvolite.
Na Predlog zakona o izmeni Zakona o zapošljavanju i o osiguranju za slučaj nezaposlenosti podneo sam amandman kojim sam tražio da se sedište Nacionalne službe za zapošljavanje iz Beograda premesti u Valjevo, kao centar Kolubarskog okruga. Brojni su razlozi koji govore u prilog opravdanosti i prihvatanja ovog mog amandmana. Navešću samo neke koji ne samo da nisu u suprotnosti sa ciljevima koji ste vi kao predlagač postavili pred ove izmene Zakona, već su naprotiv u potpunosti u saglasnosti sa njima. Ako želimo ravnopravni regionalni razvoj u budućnosti, sedište pojedinih državnih organa je neophodno premestiti iz Beograda. Centar Kolubarskog okruga, Valjevo, ima sve potrebne preduslove da Nacionalna služba za zapošljavanje ima svoje sedište u njemu. Na početku 2010. godine, prema izjavi direktora Valjevske filijale Nacionalne službe za zapošljavanje, broj nezaposlenih u Kolubarskom okrugu iznosi oko 12.500. Tokom 2010. godine trend otpuštanja radnika je nastavljen, pa je broj nezaposlenih još veći. Ako imamo još u vidu činjenicu da je u Kolubarskom okrugu stopa nataliteta vrlo niska i kreće se od 7,5 promila u Ubu, do 8,9 promila u Valjevu, a da je prosečna stopa mortaliteta po procenama Republičkog zavoda za statistiku previsoka i iznosi preko 17 promila, postoje svi razlozi da država nešto hitno mora da učini za Kolubarski okrug. Neka prvi korak u tome bude izmeštanje Službe za zapošljavanje u Valjevo, čime bi se armiji nezaposlenih u Kolubarskom okrugu dao bar signal da ova država brine o njima. Zato, predlažem da prihvatite moj amandman. Hvala vam.
Hvala, gospodine Popoviću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela i narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite, gospodine Markoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, pokušaću i vas i predstavnike Vlade da ubedim da prihvate ovaj moj amandman i da objasnim zašto sam se odlučio da amandmanom predložim da sedište NSZ bude u Somboru. Prvo, Kragujevac u svim planovima Vlade, u svim planovima DOS-a u bilo kom agregatnom stanju od 2000. godine do danas…
Gospodine Markoviću, izvinite što vas prekidam, ali vaš amandman ne spominje Sombor nego Srbobran.
Niste čuli, rekao sam Srbobran. Kragujevac od 2000. godine naovamo stalno pomažete. Unapredili ste ih i više nisu dolina gladnih, sad su dolina polugladnih, ali planom ste predvideli da već iduće godine tamo bude proizvedeno 200.000 automobila. Doduše, gde ćemo sa tolikim automobilima ne znam, ali smatram da kod tolike proizvodnje treba obratiti pažnju na ravnomeran razvoj i ostalih gradova. Dakle, Kragujevac će u Šumadiji postati lokomotiva, a lokomotiva ne može bez tendera i ova vlada izgleda ne može bez tendera, pogotovo onoga što između tendera dolazi. Zašto Srbobran? Ova vlast duguje Srbobranu. Burazerskom privatizacijom, jedino preduzeće koje je funkcionisalo i od koga je Srbobran živeo, Poljoprivredno dobro Elan je prodavano, preprodavano, doprodavano i uništeno na kraju, tako da je poljoprivredna proizvodnja u tom gazdinstvu svedena bukvalno na minimum. Sećate se svi koji ste malo stariji, mislim na vas gospodine predsedavajući, kako su kvalitetni proizvodi Elana bili u prodavnicama, kako ste mogli da nađete kvalitetne proizvode Elana. Danas toga nema. Dakle, Elan je uništen i opljačkan. Šta će to Srbobran dobiti? Prvo mogućnost smeštaja NSZ. Hotel Elan ionako stoji prazan. Iz MIP-a može da se doda nekoliko desetina miliona dinara i da se dogradi i cela služba da se smesti u hotel Elan. Inače je privatizovan, pa čini mi se da je i ta privatizacija raskinuta, tako da je sada u vlasništvu Vlade. S druge strane, postoji sportski aerodrom Čenej pa možete odavde da letite do tamo i odande dovde, pošto imamo aerodrom Beograd, aerodrom Batajnica itd, tako da vam pitanje prevoza ne bi bilo baš problematično. Sa treće strane, postoji onaj veliki Bački kanal, tako da možete i tim plovnim putem, a ako pođete tu videćete koliko je zagađen i koliko smrdi, pa će onda država da odvoji ogromna sredstva da se taj kanal očisti i da konačno Bačka dobije jednu čistu reku, da tako kažem. S treće strane, Koridor 10 u neposrednoj blizini, doduše, Koridor 10 nije dovršen, ali kako je krenulo, nadam se, pošto je trebalo u onom veku da se završi, ako niste završili u onom veku, u ovom veku ćete ga sigurno završiti, tako da ćete moći i s te strane. Sa istorijskog aspekta ime Srbobran ima za srpski narod istorijski značaj. Naime, tu su Srbi ratovali protiv mnogo opasnijeg neprijatelja Srbije i srpskog naroda od ovoga što se danas nalazi. Ne bih da kažem, da ne bih dobio opomenu, ali znate, gospodine predsedavajući, na šta mislim.
Iskorišćeno je dva minuta vremena poslaničke grupe. Zarad istine i javnosti, srbobranski Elan, nažalost, otišao je u stečaj još 90-tih godina, tako da nije bio predmet privatizacije. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo Sreto Perić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, znate onog Čarlija mađioničara, e Čarli je predložio izmene i dopune tri zakona i od toga nema ništa. Zakoni se ne šminkaju. Kada naši eminentni stručnjaci drže savetovanja, analiza sprovodljivosti zakona u praksi kažu da su nam zakoni izuzetno loši. Ovo i kada bi bilo iskreno kasno je, a nije iskreno, ovde se samo radi o goloj šminki, a šminka je dobra samo za žene jer su žene same po sebi lepe, a šminkati zakone je besmisleno i nije korektno prema svojim građanima. Ne bih sada da ulazim u polemiku sa kolegama, poslanicima iz poslaničke grupe SRS, ali mislim da je moj predlog, prvi put sam subjektivan, možda najbolji predlog. Predlažem da se sedište Službe za zapošljavanje iz Beograda preseli u Ljuboviju. Imam dva vrlo precizna i jaka argumenta. Imamo čak mogućnost da predložimo vrlo dobrog direktora te službe. On radi i sada u Nacionalnoj službi. Ima rešeno stambeno pitanje u Ljuboviji. Pogledajte, sve praktični razlozi da napravimo tako nešto. Ne mogu da se poredim s kolegama koji su govorili o zaposlenosti u mestima gde oni predlažu da bude sedište Nacionalne službe za zapošljavanje jer tamo skoro da i nema više zaposlenih. Ukoliko Vlada ne bude na vreme i energično odreagovala ne da neće biti nezaposlenih, nego jednostavno neće biti ni stanovništva. Onda je besmisleno gde će uopšte biti Služba za zapošljavanje, ali malo je ironično, malo je besmisleno, malo je vređajuće i ponižavajuće kada kažete za preseljavanje Službe, pa makar i tamo gde ste vi predvideli da to bude, nisu potrebna dodatna sredstva. To je praktično nemoguće. Služba se ne može formirati u tom novom mestu a da pre toga nije potrebno uraditi bar taj poslovni prostor. Zaboravio sam da dodam, u Ljuboviji imamo i poslovni prostor. Dakle, svi preduslovi su ispunjeni da se sedište Službe iz Beograda preseli u Ljuboviju, pa onda i oni turistički potencijali o kojima smo govorili u prethodnom zakonu i te kako bi došli do izražaja, ali kadrovska rešenja su dobra. Mesto gde se nalazi buduće sedište, ako prihvatite ovaj amandman, nekako je na centralnom delu Podrinja, vrlo blisko i najbliže sa Republikom Srpskom. Sve su to razlozi zbog kojih se nadam da će kolege u Danu za glasanje dati punu podršku ovom amandmanu.
Iskorišćeno je 40 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Munjiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, po podacima Nacionalne službe za zapošljavanje, od 1. oktobra ove godine u Srbiji je bilo 721.043 nezaposlenih lica. Realna stopa nezaposlenosti u Srbiji je oko 19,2%. Čak je i ovaj Dežer izrazio zabrinutost zbog ove stope nezaposlenosti rečima da u stvari to ozbiljno zabrinjava, kako je rekao, EU. Evo, i EU lije suze zbog nezaposlenosti u Srbiji, a vi ništa. Među registrovanim nezaposlenima najviše je onih najmlađih, do 29 godina života. Njih je negde oko 13,20%. Od 30 do 34 godine ih je 12,5%. Od 35 do 39 godina je 12,1% i od 40 do 44 godine je 11,72%. Dakle, onih radno sposobnih je negde oko 50% koji su najviše radno sposobni. Po regionalnoj strukturi, to takođe izgleda vrlo negativno. U Raškoj oblasti preko 12 meseci na posao čeka preko 75% ljudi, u Jablaničkom okrugu preko 71%, u Pomoravskom 70%, u Rasinskom 70% itd. Kao što je u zapadnoj Evropi stvorena tzv. izgubljena generacija mladih, kako oni nazivaju ove od 16 do 24 godine, nikako ne bih smeo ni hteo da se usudim da kažem da je to kod nas izgubljena generacija, ali to je generacija koja nije mogla da nađe svoje mesto na tržištu rada u Srbiji. To je generacija koja napušta Srbiju i po nekoj anketi koja je sprovedena čak 69% mladih bi da napusti Srbiju. Dakle, mladi ne veruju ovoj vlasti, mladi ne veruju u iskrenost sopstvene države. Koristeći vaše parametre kada je u pitanju ravnomerni regionalni razvoj, kao i da bi se izvršila jedna decentralizacija u poslovima zapošljavanja, predložio sam da se sedište Službe za zapošljavanje premesti u Čačak.
Iskorišćeno je 45 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.)
Sedište Nacionalne službe za zapošljavanje je u Beogradu. Vlada kaže da treba da bude u Kragujevcu. Ja kažem da treba da bude u Užicu. Vlada nije dala nijedan argument da bi nas ubedila zbog čega sedište treba da bude u Kragujevcu, a slušajući kolege iz SRS koji su navodili razna mesta u Srbiji koja bi mogla da budu sedište ove službe čovek bi mogao da kaže da svako od tih mesta može da bude. Stvar je u tome da vi iz režima ovim izmenama zakona zabavljate narod, a činite ustupke jednoj novoformiranoj stranci ili nekoj grupaciji stranaka u Srbiji samo da biste sačuvali Vladu, što je vaš problem, ali ovo što radite je problem svih građana Srbije. Nećete da govorite o transfernim sredstvima koja ste uskratili opštinama, odnosno lokalnim samoupravama u Srbiji, pa imamo problem da su u Srbiji lokalne samouprave maltene u bankrotstvu. Nemaju ni za zarade, nemaju ni za najosnovnije funkcionisanje zato što je nekom palo na pamet da im više ne dozvoli ono što im pripada i po zakonu i po Ustavu. Danas, ovo o čemu raspravljamo su zapravo izmene Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti i ovaj zakon je mnogo ozbiljniji od toga gde će biti sedište ove službe. Mnogo je ozbiljniji problem što je u Srbiji milion nezaposlenih, što u Srbiji dnevno 10 hiljada ljudi ostaje bez posla. Da li ćete to rešiti, da li ćete taj problem rešiti ako sedište službe iz Beograda premestite u Kragujevac. Nećete. Naravno da nećete i nemate nameru da to rešavate. Ponašate se po onoj narodnoj – selo goria baba se češlja. Umesto da zapošljavate ljude vi se bavite da li će Dinkiću više odgovarati da sedište ove službe bude u Kragujevcu, a ne u Beogradu kao što je do sada bilo. Ovo nazivate decentralizacijom. Od koga vi pravite budale, gospodo iz režima? Vređate inteligenciju građana Srbije. Obrazlažete ovde koji su vaši razlozi za ovu epohalnu promenu zakona – nije više sedište službe u Beogradu, nego je u Kragujevcu. Šta građani Srbije dobijaju tom vašom epohalnom promenom zakona? Ne dobijaju ništa. Da li će neko dobiti neko radno mesto? Neće. Možda samo dvoje ljudi ili funkcionera G17 ili ove Verkove stranke dobiće posao u Kragujevcu, a ovi odavde će tamo da putuju, pa ćete opet praviti troškove kao što ste pravili za sudije i tužioce i sve to uredite i napravite ogromnu štetu građanima Srbije i nikom ništa. Baš vas briga kako narod živi. Baš vas briga koliko ljudi ostaje bez posla. Baš vas briga što Služba za zapošljavanje ne može da radi svoj posao zato što nema poslove koje bi mogla da podeli i da radi posao za koji je napravljena. Kažete da Kragujevac ima 22 i po hiljade nezaposlenih, a Užice, gde sam tražila da bude sedište pet hiljada nezaposlenih. U čemu je tu razlika? Gde su ostali parametri koliki je Kragujevac, koliko je Užice? Ponašate se neozbiljno i neodgovorno, gospodo iz režima? To što činite ustupke pojedincima iz Vlade na štetu građana Srbije verujte obiće vam se o glavu. Okanite se ćorava posla, radite ono za šta vas narod plaća. Hvala.
Iskorišćeno je dva minuta i 55 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 1. sa predlogom da se reč – Kragujevac zameni rečju – Paraćin. Skoro sve državne institucije uglavnom svoje sedište imaju u Beogradu i na prste jedne ruke mogu se nabrojati institucije koje su razmeštene po Srbiji i to samo u najvećim gradovima posle Beograda. To su recimo Novi Sad, Kragujevac i Niš. Možda u još nekom, ali to je mali broj. Imali smo prilike da čujemo od Vladinih zvaničnika kada obilaze opštine po Srbiji da im je cilj ravnomerni razvoj opština i smanjenje razlika u ekonomskom razvoju tih opština, da se zalažu za decentralizaciju, ali nažalost u pogrešnom smislu jer misle na regione, ali ovo je jedan dobar način da Vlada pokaže dobru volju i želju da sprovede ono što obećava građanima i da sedište u ovom slučaju Nacionalne službe za zapošljavanje treba da bude u Paraćinu. Ono što je veoma bitno, a što će da smanji dodatne troškove i sredstva iz budžeta, ako Vlada prihvati ovaj amandman, jeste činjenica da sadašnji direktor Nacionalne službe za zapošljavanje je rodom Paraćinac i da bi prebacivanje sedišta ove službe u Paraćin imalo dobar i koristan efekat, pre svega troškovi putovanja, dnevnice, bili bi evidentno smanjeni, a samim tim automatski bi bila uposlena lica iz susednih opština, čime bi se postigao pun efekat uključivanja ljudskih resursa i van Beograda. Po izjavama samog predsednika Republike Borisa Tadića, koji zagovara neku rigoroznu štednju, a ovamo rasipa stotine miliona na gej paradu i bruka srpski narod, ovaj naš predlog samo bi uštedeo značajna sredstva u budžetu RS, a mislim da je to vaš cilj. Zahvaljujem.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom koji sam podneo predlažem da se sedište Nacionalne službe za zapošljavanje preseli u Prokuplje. Iako kao Vlada koja nema strategiju za izlazak iz duboke ekonomske, pravne i društvene krize, bar malo za ravnomerniji regionalni razvoj i decentralizaciju, vi ćete to istinski pokazati izmeštanjem ove državne institucije u jedan od najnerazvijenijih okruga sa siromašnim opštinama i građanima koji su za vas glasali jedino zbog obećanja od 500 hiljada radnih mesta, akcije od hiljadu evra, a usledila su otpuštanja ljudi, sečenje struje i masovno iseljavanje ljudi iz ovih krajeva. Verujem da svi znate koliko je opština u Srbiji, a posebno na jugu Srbije, u teškom položaju zbog velike nezaposlenosti koja vlada, a sve zbog sumnjivih divljačkih privatizacija od 2001. godine do danas, koje su dovele lokalne samouprave u situaciju da danas nijedna firma ne radi. U Prokuplju je privatizovan gigant u proizvodnji slatkiša "Hisar". Privatizovana je fabrika obojenih metala, jedina ovakve vrste u južnoj i centralnoj Srbiji, fabrika obojenih metala je radila u tri smene i ona je u vidu poluproizvoda u svim dimenzijama proizvodila preko deset hiljada tona godišnje za naše tržište, ali uglavnom za izvoz. Neuspešno je privatizovana, i to više puta i u više navrata, fabrika mineralne vode "Milan Toplica", zatim fabrika azbestnih proizvoda "Fiaz", staklara, filcara, sve to je dovelo dootpuštanja ljudi sa posla po nekom programu koji je sve samo ne socijalni, tako da danas i Prokuplje i Kuršumlija, Blace i Žitorađe odlikuje visoka stopa nezaposlenosti, relativno mali prosečni dohodak po stanovniku, nerazvijenost, slabo investiranje, a razvojnih i stručnih kapaciteta ima koliko god hoćete. Rezultat je sledeći. Ovo su zvanični statistički podaci, mada se danas u Srbiji malo koja službena statistika može smatrati pouzdanom, jer da bi neuspešna vlast prikrila poražavajuće podatke o nezaposlenosti, građani se ukoliko jedan dan zakasne sa prijavom u zavodu brišu sa evidencije, bez mogućnosti da se prijave narednih šest meseci. U prošlom mesecu u Topličkom okrugu registrovano je 15.230 lica koja traže zaposlenje. Od toga 2.010 lica čeka zaposlenje od tri do pet godina, a 1.814 lica čeka od pet do osam godina, 462 od osam do deset godina, a čak 1.083 lica čeka posao preko deset godina. Na kraju, ova surova statistika jedino govori o surovim uslovima života u Toplici i surovoj politici Vlade prema našim građanima.
Minut i dvadeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Kragović.
Dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti podneo sam amandman koji glasi – u članu 1. Predloga zakona reč "Kragujevcu" zamenjuje se rečju "Prištini". Ovo je politički Predlog zakona i ako stvarno mislite da ima težinu izmeštanje sedišta Nacionalne službe za zapošljavanje iz Beograda u bilo koju sredinu, onda je najveća politička težina upravo izmeštanje sedišta iz Beograda u Prištinu. Zašto ovo govorim? Zato što je stopa nezaposlenosti, ako je u Srbiji 19,2%, na prostorima KiM je 91%. Znači, višestruko je veća i postoje svi uslovi i razlozi za izmeštanje ovog sedišta u Prištinu. Inače, Vlada je donela svoje obrazloženje, razmatrajući ovaj amandman, u kome ne želi nijednom rečju da napiše da se pokrajinska služba Nacionalne službe za zapošljavanje nalazi u gradu Prištini. Postoje lepo gradovi Beograd, Niš, Novi Sad, Kragujevac, međutim, Priština se izuzima. Čega se vi plašite? Koga se vi plašite, da navedete da je Priština grad Republike Srbije, države Srbije, da u Prištini živi srpski narod i to da je broj nezaposlenih mnogostruko veći nego u bilo kojem gradu u državi Srbiji. Ako je, na primer, u Kragujevcu gde vi predlažete, 22 hiljade nezaposlenih, odgovorno tvrdim da je samo u Mitrovici i Prištini ta cifra nezaposlenih ljudi. Ako uzmete podatak koliko smo proterani sa prostora KiM, a koliko je ostalo i od tog broja ostalih na prostoru KiM toliko strahovito velika cifra nezaposlenih, onda možete da shvatite argumente koje navodim, da je jedino političko rešenje, pravi efekat upravo prebacivanje sedišta iz Beograda u Prištinu. S druge strane, ranije smo imali razne nevladine organizacije koje su građane srpskog naroda na prostoru KiM na raznenačine odvodili u razne evropske države. To su bile razne nevladine organizacije koje su pretežno uzimale mlade bračne parove koji imaju veći broj dece u svom domaćinstvu. Danas, nakon višestrukih pritisaka i kritika na te nevladine organizacije, one su prestale da odvode srpske mlade bračne parove sa velikim brojem dece u inostranstvo, ne rade to više nevladine organizacije, danas to radi Nacionalna služba za zapošljavanje i ona se time hvali. Ona podnosi izveštaje da vrši zapošljavanje, ali samo u Nemačkoj, Libiji, Alžiru, Rusiji, Ukrajini, Italiji, Norveškoj, Danskoj, itd. Zato je ovo još jedan od dodatnih razloga da sedište Nacionalne službe za zapošljavanje bude u gradu Prištini i nadam se da će poslanici prihvatiti ovaj moj amandman i ove moje argumente i glasati za ovaj moj amandman.
Iskorišćeno je četrdeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Za reč se ne javlja niko. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Reč niko ne traži. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Buha.
Dame i gospodo, uvaženi građani Srbije, ono što mi kao poslanici znamo, što se tiče zapošljavanja, stoji jedna činjenica da u Srbiji nemamo problema u toj oblasti. Zbog čega to govorim? Zbog toga što za to postoje i određeni podaci koje mi kao poslanici dobijamo. Postavio sam jedno poslaničko pitanje još u toku 2009. godine i tražio sam odgovor – koliko je međunarodnih donacija uloženo u zapošljavanje, zatim u koje oblasti su otišli ovi krediti i koliko je po tom osnovu međunarodne pomoći zaposleno lica? Dobio sam sledeći odgovor – nijedan kredit nije povučen, od ovih donacija nijedan radnik nije zaposlen, to se može zaključiti iz ovog. To je širok odgovor, ali tražio sam decidirano koliko je radnika, znači, tražio sam broj. Nažalost, nijedan radnik nije zaposlen po osnovu ovih donacija. Ono što je najpogubnije, a to ću pročitati zbog javnosti ovde. Zašto kažem da nemamo problema? Zbog toga što sam dobio podatak, to je odgovor Vlade, kaže – u periodu od 2001. do 2008. godine prosečno je godišnje zaposleno oko 250 hiljada lica, znači, osam godina po 250 hiljada, to vam dođe dva miliona ljudi je zaposleno, uz ovih milion i 600. Nemamo dovoljno ni radnika, verovatno smo uvozili radnike. Malo se moramonašaliti, jer ovo su zvanični podaci države, ovo su zvanični podaci Vlade itd. Tako se vi odnosite prema narodnim poslanicima, tako se odnosite i prema radnicima. U periodu od 2001. godine do danas, kroz finansijski sistem je prošlo preko 60 milijardi evra i mi imamo nezaposlenost. To jasno ukazuje na ozbiljnost Vlade, odnosno neozbiljnost Vlade. Da je samo promil od toga, od tih sredstava koja su prošla kroz finansijski sistem, prošlo kroz Nacionalnu službu za zapošljavanje, danas ne bi imali problema u ovoj oblasti. Da je uzeto nekoliko kredita i da je uloženo u zapošljavanje, ne bi imali tu pojavu. Da se bar promil od onih donacija koje su date, evo, Vensan Dežer vam kaže u svom poslednjem obraćanju javnosti Srbije koji su problemi. Zabrinjava čak i njih. Najverovatnije Evropa ne može da spava zbog toga što je kod nas tako velika nezaposlenost, ali vam otvoreno te institucije kažu da je to problem čak i za njih. Evo, pročitaću i šta on kaže što se tiče donacija koje je EU uložila u finansijski sistem Republike Srbije. EU je, kaže, u poslednjih deset godina obezbedila Srbiji bespovratnu finansijsku pomoć od deset milijardi evra i kredite od pet milijardi evra, u cilju da zemlja što pre uđe u EU, a ne da čeka još deset godina. Gledajte, znači 15 milijardi evra! Koliko je otišlo za zapošljavanje? Da li to iko zna? Ne zna. Vidite ovi podaci koje dobijamo kao odgovore na poslanička pitanja govore da nema ulaganja. Gde su otišla ta sredstva, to niko ne zna. To sve govori o ozbiljnosti ove vlade.
Iskorišćeno je minut i četrdeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Živkov.
Podneo sam amandman na član 1. koji glasi da se reč "Kragujevac" zamenjuje rečju "Bečej". S obzirom da kao narodni poslanik dolazim iz pomenute opštine Bečej, želeo bih samo da podsetim vladajuću koaliciju koliko je Bečej kao opština bio snažan ekonomski, privredno itd, dok nije došla katastrofalna privatizacija koja je, naravno, i osiromašila opštinu Bečej iz koje dolazim. Želeo bih samo da vas podsetim koliko je "Fadip" Bečej bila firma poznata po izvozu vrlo kvalitetnih cevi koje su se radile za avionsku industriju, za Englesku, za Rusiju itd. Danas ta fabrika ne radi. Kombinat "Bečej", koji je takođe bio jedan od najvećih kombinata i koji se bavio poljoprivredom, od njive do trpeze, danas je u katastrofalnom stanju, radnici ne primaju plate. Najveći uzrok i posledica nezaposlenosti je upravo taj kombinat i sva ova ostala preduzeća koja su radili u opštini Bečej, samo zbog toga što je privatizacija u opštini Bečej urađena katastrofalno. Ne samo u opštini Bečej, kao što ste čuli i od mojih kolega, u svim ostalim opštinama je na takav način. Da je opština Bečej značajna bila, i danas bi mogla biti značajna u proizvodnji hrane, govori upravo rezultat koliko ima nezaposlenih radnika na birou za zapošljavanje. Od 2000. godine od 1.800 radnika, koji su bili na spisku, kako radnika koji su izgubili posao, ili novopridošli tj. školovanih mladih ljudi, danas je došlo na pet hiljada nezaposlenih. To je socijalna bomba u opštini Bečej. Najveća katastrofa je posledica privatizacija "PIK" Bečej, o kojoj sam i ranije pričao, a od izdavanja zemljišta u opštini Bečej, tri godine opština Bečej, Republika i pokrajina nisu imale koristi, zato što je vansudskim poravnanjem određenom privatniku, gospodinu Nicoviću, obezbeđeno da tri godine koristi društvenu zemlju, tj. državnu zemlju, tri godine sa vrlo minimalnom cenom. Čak je više Vlada davala stimulans od 100 evra, a on je koristio po hektaru po pet hiljada dinara. Znači, ne da je samo oštetio opštinu Bečej, već je oštetio i republički fond i pokrajinski fond, pošto je zakon bio vrlo jasan kako su se delila i kako su se raspoređivala sredstva od izdavanja zemljišta u zakup. Vrlo kratko ću, samo da završim. Zašto opština Bečej, sad vam je jasno, ali mislim da i Agencija tj. Služba za nacionalno zapošljavanje ne bi donela puno boljitka u opštini Bečej, jer DS u kontinuitetu već dve decenije vlada u opštini Bečej,a katastrofalno je sada u ovom mandatu, gde je grupu građana od devet odbornika pripojila sebi kao rezultat na izborima, gde je u regularnim izborima imala tri odbornika, a grupu građana je sada svu od devet odbornika prenela u DS. Prema tome, to je samo toliko koliko je značajno i koliko je značajna DS u opštini Bečej i šta je učinila sa gradom Bečejom.
Iskorišćeno je dva minuta vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Dušanka Plećević.
Amandmanom predlažem da se sedište Nacionalne službe za zapošljavanje preseli u Bor. Ako u razlozima za izmene Zakona o zapošljavanju kažete da će se njima obezbediti ravnomerniji razvoj u budućnosti, onda je Bor pravo mesto za to. Dolazim iz Bora, grada u kome na evidenciji za nezaposlene ima oko sedam hiljada ljudi. Broj onih neprijavljenih koji su izgubili svaku nadu da će dobiti ikada posao je i veći. Bor kao i cela Timočka krajina su u proteklih deset godina bili potpuno zapostavljeni u pogledu davanja sredstava iz Fonda za razvoj, ako se izuzme poslednja kampanja pred lokalne izbore 20. juna ove godine. Tada se ministar Dinkić razmetao obećanjima o dve hiljade novih radnih mesta i 450 miliona evra za novu topionicu itd. Podsećam da je i za republičke izbore 2008. godine obećavao novu topionicu bakra, ali do danas nije stavljen ni kamen temeljac. S obzirom na data obećanja i s obzirom da se sav državni novac nalazi pod kontrolom jedne stranke, G 17 plus, građani Bora su pohrlili da se učlanjuju u tu stranku, sve u nadi da će dobiti obećano, jer samo članska karta partije na vlasti daje lažnu nadu da će neko dobiti posao. Tako se prvog meseca nakon izbora u G 17 plus učlanilo oko 500 građana, od kojih je 400 odmah otišlo kod predsednika opštine i direktora RTB Bor, inače kadrovi iz te stranke, da traže posao. Toliki broj članova ova stranka nikada nije imala u Boru od njenog osnivanja. Od obećanih 450 miliona evra, u Boru je odobreno 122,3 miliona dinara i ovde je evro devalvirao kao i kod akcija od hiljadu evra, i to, kakve li slučajnosti, 17. juna, baš u vreme predizborne kampanje, odnosno predizborne tišine za ponovljene lokalne izbore. Podsećam da je 2006. godine Dinkić prodavao RTB Bor kao velikog dužnika, besperspektivnog bivšeg giganta, za 210 miliona evra na prvom neuspešnom tenderu i za 450 miliona evra, slučajnost ili namera, na ponovljenom takođe neuspešnom tenderu, nekim neozbiljnim kupcima. Samo zahvaljujući SRS građanima Bora koji su branili RTB Bor od takve pljačkaške privatizacije on je i dalje ostao u većinskom državnom vlasništvu kao veoma važan državni strateški resurs. Ovakav preobražaj ministra Dinkića od beskompromisnog trgovca strateškog resursa izvan izbora do spasitelja rudnika i nezaposlenih građana Bora u vreme izbora je redovna pojava. Zato izmestite Nacionalnu službu za zapošljavanje u Bor, kako bi se zaposlilo 2000 Borana, koliko ste obećali u junu ove godine u izbornoj kampanji.
Iskorišćeno je četrdeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić.Da li neko želi reč? (Da.) GospođaMarić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, u ime SRS podnela sam amandman na član 1. Predloga zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti. Sedište Nacionalne službe za zapošljavanje je u Beogradu, u skladu sa važećim odredbama Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti. Imajući u vidu izražene regionalne razlike u Republici Srbiji, radi obezbeđivanja ravnomernijeg razvoja u budućnosti, procenjujem da bi sedišta pojedinih državnih organa koji poslove obavljaju na teritoriji cele Republike trebalo izmestiti van Beograda. Na ovaj način bi se postigla decentralizacija poslova, zapošljavanja i veće uključivanje ljudskih resursa iz regionalnih centara, što jeste cilj predložene promene sedišta. Amandmanom se predlaže da sedišta Nacionalne službe za zapošljavanje bude u mestu za koje smatram da postoje preduslovi za uključivanje ljudskih resursa i istovremeno rešavanja problema nezaposlenosti u tom mestu i okolini. Predložila sam da se sedišta Nacionalne službe za zapošljavanje premesti u Jagodinu. Ukoliko prihvatite moj predlog, stanovnici Jagodine će imati veće šanse da nađu posao. Najpre, neki će se zaposliti u samoj službi za zapošljavanje. Pored toga, ukoliko sedište ove službe bude u Jagodini, to će dati dodatnu motivaciju i inicijativu zapošljavanju nezaposlenih u ovom delu Srbije. Jagodina ima sve predispozicije za povećanje zaposlenosti. U ovom srpskom gradu razvija se proizvodnja i izvoz kao preduslov ekonomske stabilnosti države. Premeštanje sedišta službe za zapošljavanje u Jagodinu biće signal i poslovnim bankama da se dodatno angažuju i u tom delu Srbije. Na taj način povećaće se proizvodnja i izvoz, što će popraviti i onako tešku ekonomsku situaciju u našoj zemlji.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na Predlog zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti. Kao mnoge moje kolege koje su tražile, s pravom, da se sedište Nacionalne službe za zapošljavanje iz Beograda preseli u njihovo mesto, to isto sam tražio za mesto iz kojeg dolazim, a to je Niš. Za ovo ću dati ubedljive argumente i molim ovde prisutne predstavnike Vlade da dobro razmisle o ovome o čemu ću govoriti. Nažalost, Niš prednjači u jednoj stvari, a to je broj nezaposlenih. Niš, prema podacima koje ste vi dali u materijalu koji imamo ovde, ima 35.000 nezaposlenih, mada raspolažem podacima da je taj broj znatno veći i da se kreće negde oko 40.000 do 42.000 nezaposlenih. Kada se to uporedi sa brojem stanovnika koji žive u Nišu, to je negde oko 14-15% ukupnog stanovništva, a ne treba objašnjavati da u one koji su radno sposobni ne spadaju penzioneri i maloletna lica, tako da je možda i više nego svaki drugi Nišlija realno nezaposlen. Još samo jedan podatak. U Novom Sadu, koji je grad koji ima veći broj stanovnika nego Niš, ima 28.000 nezaposlenih. Naravno, to je velika brojka, ali je znatno i nominalno i procentualno manje nego što je to u Nišu. Kragujevac, doduše, ima manji broj stanovnika nego Niš, ima 22.500 nezaposlenih. On je grad koji ste vi ovde predložili da u njemu bude sedište Nacionalne službe za zapošljavanje. Mnoge kolege su govorile da je Kragujevac sagledan na mnoge načine od strane ove vlade, počevši od ulaganja u fabriku "Zastava" preko projekta "Fijat" itd. Naravno, neću da kažem da i njima ne treba nešto, ali Niš, kao grad koji je u najtežoj situaciji od svih većih gradova u Srbiji, zaslužuje da se jedna ovakva služba preseli u Niš. Recimo, u poređenju sa Beogradom, koji ima 95.000 nezaposlenih, opet prema podacima koje ste nam vi dali, to je nekih 5-6% od ukupne populacije, ima veći broj nominalno zaposlenih od Niša, a to je negde oko 2,7-2,8 puta, a Beograd, u odnosu na Niš, prema broju stanovnika je znatno veći nego sedam, osam puta. To je još jedan od razloga da se ova služba preseli u Niš. Pre mog izlaganja zvali su me radnici privrednog društva PTT ugostiteljstvo iz Niša, koji već pet godina nisu rešili svoj status, i ne samo iz Niša nego i iz mnogih mesta u Srbiji dok, recimo, radnici istog tog privrednog društva u Beogradu su već rešili svoj status i ti radnici su inkorporirani u sistem PTT. Ovo dodatno govori da ova vlada i ova država ima različit tretman Beograda u odnosu na druge gradove u Srbiji, tako da mislim da je ovo još jedan od razloga da se moj amandman prihvati.
Minut i 50 sekundi. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Krasiću, izvolite.
Gospodine Novakoviću, sve preko dva minuta računajte u vreme za predstavnika. Poštovani građani Republike Srbije, povodom ova tri zakona koja su danas na dnevnom redu, pribegli smo jednoj operaciji koja se zasniva – svaki poslanik SRS podneo je amandman i koristio je, u obrazloženju svog amandmana, obrazloženje koje je Vlada dala za svoje predloge zakona. U tom smislu priznajemo plagijat, što znači da smatramo da na isti način kako je Vlada predložila sedište u Kragujevcu, kod onih drugih zakona Užice i Niš, može biti svako mesto na teritoriji Republike Srbije, jer Vlada, u suštini, nije dala suvislo obrazloženje zašto bi sedište Nacionalne službe za zapošljavanje moralo da bude u Kragujevcu. Onda su naši poslanici iskoristili priliku da amandmanom predlažu svoja mesta, da bi javnosti ukazali na rezultate proevropskog, evroatlantskog i drugog samoubilačkog poteza Dosmanlija od 5. oktobra do danas. To su rezultati te proevropske politike: prodaj, potroši, zaduži se. Uopšte nećemo da ulazimo u vaše statističke podatke o broju nezaposlenih. Rekorderi smo u Evropi, kao geogrfskom pojmu, jure neke države EU, ali i one su i te kako daleko od nas. Mi smo na nekih 29%, Španija 9% i drmaju se, veliki problemi. Videli ste i onog "kviska" iz EU, što kaže da EU više ne može da postoji. Verovatno od nove godine nešto sledi. Poštovani građani Republike Srbije, vaša propast je zbog bezalternativnog pogleda na život: Evropa, Evropa, Evropa. Nije ni čudo što je sa 70% prihvatiljivosti EU u Srbiji to spalo na nekih 10%, što znači da samo kriminalci još pričaju o EU. Moraćete za sledeću kampanju da menjate i nazive koalicija, više nećete biti ZES, niti ZEZ, nego ćete biti nešto drugo. Ko bude rekao – EU, nemoj da izlazi na izbore. To u Srbiji više ne donosi nijedan glas. Naravno, jedina stranka je SRS koja je upozoravala građane Republike Srbije da se ne veruje onima koji nas vode na ovakav način u EU. Način na koji se vodimo u EU jeste opustošiti sve, kompletna destrukcija. Kragujevčani su malo bolje prošli zato što su 2001. godine premlatili tri ministra: Vlahovića, Đelića i Pitića i onda, da ne bi dobili batine, a važi izreka "batina je iz raja izašla", svi su malo pogledali drugačije na Kragujevac. Da su moje Nišlije u "Elektronskoj industriji" to isto uradili, ne bi ona danas bila u fronclama, jer prosto ne znamo koji je princip koji važi u politici DOS u svim varijantama, samo znamo da može da se kraducka, kako reče jedan kapitalac, znamo da je sada najbolji posao uhvatiti Mladića. Svi jure Mladića, vidite da je prazna sala, hoće da uzmu 10 miliona evra. Samo da vas podsetim, na Vidovdan 2001. godine isporučen je Milošević i tada je rečeno: bolje onjedan … (Predsedavajući: Izvinite, gospodine Krasiću, samo da vas podsetim da je suština vašeg amandmana zamenjivanje reči "Kragujevac" rečju "Crna Trava".) Znao sam da ćete vi da se uključite. Doći ćemo do Crne Trave, nemojte da se sekirate. U svim zakonima sam predložio da sedište bude Crna Trava. Sada ću da vam objasnim to. Vrlo je važan Vidovdan, gospodine Novakoviću. Jednoga isporučimo da nam bude bolje, a onda ide sledeći, sledeći, sledeći. Ko je sledeći? Uvek će biti neko sledeći. Zašto Crna Trava? Ne postoji bolji statistički primer u istoriji Srbije od Crne Trave. Nekada davno, Crna Trava je bila statistička rupa, plate, broj zaposlenih, demografija, resursi itd. Beočin je bio najbolji, neki put Novi Sad, neki put Novi Beograd, ali Crna Trava, katastrofa, pojam za nešto loše. Ako želimo da popravimo to, a moram, gospodine Novakoviću da izrazim sumnju, pošto se kaže da je ovo proces dekoncentracije, znam da su samo dekoncentrisani bili oni koji su predlagali ove zakone. Oni su totalno bili dekoncentrisani. Oni su jadnici brojali pare, pare i pare, pa onda hajde da licitiramo. Može Kragujevac, može Užice, može Niš. Niš može zato što je tamo KPdom. Tamo svi iz Fonda za razvoj mogu da idu u zatvor. Koliko je još ostalo na slobodi? Koliko znam, malo-malo pa neko iz Fonda za razvoj se uhapsi, da li start-ap krediti, da li oni vaši predsednici opština koji su na spisku veštaka. Predsednik opštine Valjevo je na zvaničnom spisku veštaka Fonda za razvoj, jer on kada izvrši veštačenje i procenu, to prolazi na Fondu i ima tamo još puno takvih. To je jedan zaokruženi sistem, jedan sistem koji vodi ka uništavanju Republike Srbije po svim šavovima. Jedino je lepa priča o evropskom putu, o evropskim integracijama, očekivanjima. Sada ste spali samo na 10%. Šta kaže taj prosvećeni deo Zapadne Evrope? Mladi kažu ovako, to podsećam i naše mlade – odbijamo da budemo deca finansijske krize. To pričaju mladi u Nemačkoj, Francuskoj itd. Šta kažu mladi ljudi? Mladi ljudi u Evropi žive sa saznanjem da nemaju budućnosti. Šta da kaže naša omladina? Juče su demonstrirali zbog neke školarine. Kažu – plaćamo, studiramo, a vi kradete. Ma, na Dedinje, kod dragog predsednika Republike i da traže iste uslove školovanja kao što je on imao, ja što sam imao, vi gospodine Novakoviću, što ste imali, iste uslove. Šta je još vrlo važno? Imam vremena, nemojte da se sekirate. Crna Trava je vrlo važna. Ne tražim da se …
Ne vreme, nego tema.
Ne tražim da se preseli univerzitet u Crnu travu, ne želim, a da dobro znam Crnu Travu, moram da vam kažem, gospodine Novakoviću, postoji mali spor između Surdulice i Crne Trave, čije je Vlasinsko jezero, ali neću da otvaram tu temu. Svi su prepoznali naše amandmane. Nemate te odgovor ni na jedan od naših amandmana. Obrazloženje razloga zašto predlažemo da bude Crna Trava je isto kao vaše obrazloženje što predlažete Kragujevac, u onom sledećem zakonu predlažete Niš, u onom trećem predlažete Užice i ne možete da odgovorite. Sada, poštovani građani, da znate, vi koji živite u Požarevcu, Užicu, Sremskoj Mitrovici i Zaječaru, nemate nikakvu perspektivu, jer Vlada je u odgovoru rekla da se tu nalazi najmanji broj lica sa evidencije za zapošljavanje. U Požarevcu samo 4000 nezaposlenih. Oni misle da kada bude 7000, onda se zaslužuje pažnja, iako je onaj vaš iz Požarevca, Ilić. Vidite sad, što se tiče Užica, kaže – u Užicu ima samo 5000 nezaposlenih. Što šaljete onu agenciju tamo? Šta kažu za Sremsku Mitrovicu? Zamislite, samo 6500 nezaposlenih. To je podnošljivo, to njih ne dotiče. Zaječar, samo 7000 nezaposlenih. Šta je to 7000 prema, recimo, Nišu 35000, a za Niš ste se mnogo sekirali? Mnogo ste se zasekirali za Niš. Evo, prosto Nišlije jure, mogu da pojure za onim Radovanom Ilićem, pošto se on preselio ovde, on vedri i oblači. Možete sve da završite, a da li možete da završite? Ne možete. Sistem vam je puko, pao. Sistem se zasniva na članskoj karti i na koristoljublju nekih. Najveće koristoljublje onih koji su u ilegali, ne oni koji su javno istaknuti, ilegalci, džip, tašna, mašna, javne nabavke itd. Služba za zapošljavanje je angažovala ljude preko studentske zadruge, piše u izveštaju Nacionalne službe. Zamislite koja je to katastrofa, koji je to moralni sunovrat jedne vrlo važne državne institucije, za koju kažete da je u procesu dekoncentracije. Sve dekoncentrisani, ali maznuli lovu. Kako toliko dekoncentrisani, a maznuli lovu, objasnite mi to. Ispada da je neko totalni bolesnik koji krade pare. Nije, mnogo je normalan, inteligentan. Video da država ne postoji, da institucije ne postoje. Crna trava je u tom pogledu karakterističan primer, zbog krađe u Beogradu ne može da se razvija Crna Trava, gospodine Novakoviću. Vi mene dobro shvatate. Šta možete da očekujete, pošto vam uvek kažem za šest meseci unapred šta će da se desi, ovi što prate u Evropi šta se dešava kažu – od 1. januara je nastupilo doba ustanaka. Ne znam u toj civilizovanoj Evropi šta znači ustanak? Oni kažu u Evropi, u Briselu, ustanak kreće kod njih. Belgija još nema vladu, znate i sami, ne mogu da se dogovore, a Belgijanac dođe pa vam drži predavanje. Šta on može vama da drži predavanje, objasnite mi. To je isto kao što ja imam prljavo dvorište, pa kritikujem komšiju što mu je prljavo dvorište. Ne ide, to svi znate. Bavarska domaćica je poslala jake poruke. Ona banka u Frankfurtu kaže – moraju neki iz evro zone da odu. Gotov evro, potonuo. Pričam zbog građana Crne Trave, gospodine Novakoviću, Crna Trava je bila statistička greška 20 i 30 godina. Plašim se da je svako naseljeno mesto u Srbiji postalo Crna Trava, od kada ste vi došli na vlast. Svako mesto je Crna Trava, bez obzira da li u blizini Vlasinskog jezera ili ne. Sve Crna Trava do Crne Trave. To su vaši rezultati. Jedino vas podržavam za Niš, pošto je tamo KP dom Niš. Biće prevaspitavanja, nego je meni samo problem da ne uzmete ove pasoše i pobegnete, pa ne mogu da vas uhvatim posle. Vi hvatate Mladića, ali ću pre vas ja da uhvatim, kako mi se čini i da vas smestim u KP dom. To su rezultati vaše evropske politike, da ne znate da li će za Novu godinu da bude penzija, da li će biti plata, šta će da se radi, a ovde pričate o epohalnim rezultatima da bi nam predsednik Republike rekao – ne možemo da platimo komunalije jer nemamo pare. Kako građani da plate? Mislite da oni imaju pare? Ponedeljkom ljudi ne smeju da pogledaju poštansko sanduče, da otvore račun, da ih cele nedelje ne bi bio baksuz kada vide koliki su računi. Gde vam je Đilas da objasni građanima evropski put sa 30% skupljim grejanjem u Beogradu? Neće, ide preko svoje marketing agencije kod dece i kod ovih i onih što se udružuju sa Montgomerijem i sa ovim drugima ovde, Montgomeri ima Agenciju za obezbeđenje imovine i lica, sve skup neprijatelja Srbije. Poštovani građani, znajte da na sledećim izborima, hteli ili ne hteli, morate da uzmete SRS jer je ona bila jedna jedina koja je stalno pričala ne tako prema EU. Jedini smo mi ti koji smo rekli da nismo za to da se isporuči Mladić. Svi ste vi da se isporuči Mladić. Da li znate šta sledi posle toga, ko je sledeći? Da vas podsetim, 2003. godine ste organizovali miting da se ne bi isporučio jedan general policije. Ne poštuju vas ovi iz inostranstva.
Gospodine Krasiću, bio sam vrlo strpljiv pokušavajući da pratim tok vaše diskusije. Član 106. stav 1. nas obavezuje da u ova dva minuta povežete zašto ne Kragujevac, zašto Crna Trava, pa vas molim da se skoncentrišete na temu. Hvala.
Gospodine Novakoviću, drago mi je što ste shvatili da je Crna Trava gde god se okrenete. Da preselimo sve moguće državne institucije, u tom vašem procesu dekoncentracije, u Crnu Travu, ništa neće da se desi bolje Republici Srbiji, niti će da se poveća broj zaposlenih jer broj zaposlenih ne zavisi od sedišta Službe, nego zavisi od toga da li ima radnih mesta, da li se otvaraju ili ste ovo tržište otvorili kao konzervu, da ulazi svaki škart iz EU. Da vas podsetim, gospodine Novakoviću, Saša Vitošević vaš, nije iz Crne Trave, on je omogućio da se uveze 2000. godine kao pomoć iz Amerike genetski modifikovana soja. Hvalili ste kao epohalni potez, a sada jurite seljake koji su po vašem nagovoru nekada posadili. Ne verujem vam ništa. Nastradao je svako u Srbiji ko veruje DOS i Borisu Tadiću. Hvala vam, gospodine Novakoviću. Vidimo se u Crnoj Travi.
Hvala i vama, gospodine Krasiću. Naravno, Crna Trava ima perspektivu. Pošto je sada 18.00 časova, na osnovu člana 87. određujem pauzu od jedan sata koja je obećana početkom današnjeg dana. Nastavljamo u 19.00 časova. Hvala lepo. [[Posle pauze – 19.00]] Nastavljamo večernji deo sednice amandmanom na član 1. koji je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Reč ima gospodin Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sa prepunom salom. Ono što želim da kažem pre svega građanima Srbije kada su u pitanju ova tri predloga izmena i dopuna zakona, a to je da je ovo još jedna farsa. Zašto? Pre svega zato što nam je apsolutno jasno kada je Vlada odredila za predstavnike u Narodnoj skupštini da brane ova tri zakona Mlađana Dinkića, Vericu Kalanović i Jasnu Matić, to jasno govori šta se krije iza ovih zakona. Apsolutno građani Srbije neće dobiti ništa, pre svega izmeštanjem sedišta u druge gradove. Ovo je, poštovani građani, još jedna prevara, kao što ste prevareni 2008. godine kada je obećavano 1.000 evra, tako ćemo i vi i svi građani Srbije biti prevareni. Ovo je samo uvod za sledeće izbore. Nemojte apsolutno da im verujete jer je ovo jedna obična bajka. Imali smo prilike i u medijima da vidimo da se jako puno u poslednje vreme priča o bajci od 2000. godine. Kamo lepe sreće da je to bilo… (Predsedavajuća: Gospodine Preliću, molim vas da se koncentrišete na vaš amandman koji glasi da umesto reči: "Kragujevac" stavljamo reči: "Novi Sad". Dosad ni Kragujevca ni Novog Sada ni kroz maglu.) Pomenućemo odmah Novi Sad. Za razloge za donošenje ovog zakona spomenuli ste da se sedište pokrajinske nacionalne službe za zapošljavanje nalazi u Novom Sadu. Ali, nigde nismo videli da li spominjete drugu autonomnu pokrajinu? Da se možda u Novom Sadu slučajno ne nalazi sedište AP Kosova i Metohije? Znači, građani, kamo lepe sreće da je ovih deset godina bio samo ružan san.
Iskorišćeno je 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin, koji ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo malo vremena što je ostalo poslaničkoj grupi SRS trudiću se da budem kratak ali jasan. Naime, u članu 1. Predloga zakona reč "Kragujevac" zamenjuje se rečju "Zrenjanin". Ja ću vam argumentovano reći, vi se, gospodine predsedavajući, sećate da sam 26. oktobra, kada je bilo reči o prostornom planu Republike Srbije 2010-2020. godine izneo razloge zbog čega je izostavljen Zrenjanin kao grad iz kompletnog prostornog plana Republike Srbije za 2010-2020. godinu, ako znamo da Zrenjanin u svojoj okolini, gledajući i prema Beogradu i prema Novom Sadu, ima industrijsku zonu. To je prvi razlog. Drugi razlog je zato što kroz teritoriju grada Zrenjanina prolaze četiri plovna puta, i to Begej, Tisa, Dunav i kanala Dunav-Tisa-Dunav. Inače, područje opštine Zrenjanin je najgušće rečno i kanalsko čvorište u Evropi, gde u krugu od 30 km protiču reke Begej, Tamiš, Tisa, Dunav i kanalska mreža Dunav-Tisa-Dunav. Znači, izostavili ste luku. Treće, aerodrom koji već postoji, a koji postoji od 1942. godine nije uvršten za proširenje i za neku veću ulogu u aviosaobraćaju u Srbiji, nego je ostao tu gde i jeste. Mislim da je to samo jedan deo razloga zbog čega bi trebalo da se ne premesti u Kragujevac sedište nacionalne službe nego u Zrenjanin. Vi idete iz greške u grešku. Koliko vidim, gospodin Dinkić je stalno u Kragujevcu. Ako nije u Kragujevcu, onda su u Inđiji. Ono što ste najveću grešku uradili, a onda ujedno nagradili građane Zrenjanina jeste izgradnja regionalnog skladišta za opasan otpad. To je 27. oktobra potvrdio ministar Dulić. To su zasluge građana Zrenjanina, a one unapred što sam nabrojao nisu. Daj bar onda vrednujte to što možete da vrednujete, da ispravite tu grešku prema građanima Zrenjanina, a to je da sedište Nacionalne službe bude u Zrenjaninu.
Iskorišćen je jedan minut vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, magistre.
Dame i gospodo, podneo sam amandman da se Agencija za zapošljavanje iz Kragujevca preseli u grad Šabac. Vi dobro znate da je posle Petooktobarske revolucije nastalo jedno telo koje ste zvali kriznim štabom. Ti štabovi su imali zadatak navodno da sačuvaju privredu, da sačuvaju ljudstvo. Navodno, govorili ste svima onima koji su tada bili za demokratiju – mi ćemo vas voditi u pravcu gde ćete svi imati posao, gde ćete svi živeti u blagostanju. Ali vas pitam da li 25.000 nezaposlenih u Šapcu, gde je 30 preduzeća i velikih firmi, najvećih giganata, od kojih Hemijska industrija "Zorka", čije ime nije trebalo da kažete. Ja sam bio privrednik, radio sam 30 godina u njoj. Nije trebalo da kažem da dolazim iz Šapca, nego je samo trebalo da pomenem tu firmu koja je zapošljavala 12.000. Ali, određenom redukcijom, morate mi verovati, u toj firmi se danas nalazi otprilike 300 do 400 radnika. Kako i na koji način posle svega ovoga i posle kriminalne tajkunske privatizacije koju ste uradili u Srbiji, koja je izvedena na takav način da su otete firme, za 24 miliona dolara "Ju-Es-Stil" je kupio smederevsku "Železaru", a u tom svom okruženju kupila je i jednu fabriku, to je koka koja treba da nam nosi zlatna jaja u Srbiji – Fabrika belih limova. Nemojte zaboraviti da je kupovinom Smederevske železare 1,6 milijardi dinara i, da tako kažem, pola grada Smedereva je poklonjeno US Steel i 10 godina benefita da ne plaćaju ili redukciju da plaćaju struju. Pitam vas koliko se miliona i milijardi dolara danas iz Srbije iznese, jer oni koji su je kupili neće da ostave dohodak u Srbiji, nego taj dohodak nose u svoju zemlju. Šta je danas prisutno u Srbiji? Pa ti tržišni centri, samo trgovina, od trgovine, dame i gospodo, ne može da se živi. Jedan od krucijalnih zakona koje ste donosili, to je Zakon o zapošljavanju, mi ćemo i nekako u ovim godinama i završiti svoju opciju biološku, onu koju treba radno da završimo, ali šta će naša deca, gde će oni da rade, hoćete tu regionalizaciju? Ali, pitam vas - gde hoćete regionalizaciju? Hoćete regionalizaciju tamo gde nema više privrede, gde nema ništa? Hoćete jug Srbije, Kruševac? Hoćete Kuršumliju, hoćete Vranje, hoćete Pirot, hoćete Kragujevac, hoćete automobilsku industriju, gde ste prodali možda 30-40 vozila u toku godine? To je najveće zlo jer danas ekonomiju vode ljudi koji dana nisu radili u privredi, navodno, oni su eksperti, ekonomski eksperti. Ne vidim, to vam je isto kao kada bi čoveka koji je završio medicinu, lekar, pa ga dovedete da operiše, a on kaže - nemam pojma, nikada u životu nisam operisao. Džabe mu je njegova diploma koju je on stekao na fakultetu, ako nema određenu rutinsku praksu. To je taj proces stažiranja koje mora svaki stručnjak da provede. To je problem, regionalizacija.Ne možete vi, dame i gospodo, sada tamo gde su ostali sedamdesetogodišnjaci da se oni bave reprodukcijom. Znate li, to je živa reprodukcija. Ne mogu oni više da proizvode, da prave decu. Nema više, njihova su deca otišla u grad, izgubila su posao. Sve je ovo danas kao što sam juče rekao, u Srbiji navodno cvetaju ruže, Srbija je sva u ružama, kao što reče predsednik Republike – ja sam u stvari Srbija. Gospodo, verovatno jeste on na sebe mislio da je on Srbija, jer mi ovde razmišljamo kako danas i koliku platu mi ovde primamo, vidite koliko je ovde prisutnih. Koliko iz budžeta treba da se izdvoji za plate poslanika, a koliko je danas prisutno? To pitaju građani. Stvorili ste drugu političku partiju koja navodno treba ponovo da vlada, da bude taj novi DOS. Stvorili ste ono što danas, dame i gospodo, vi Novakoviću hoćete da me prekinete, vidim da se pripremate, ali nisam otišao van teme, zato što sam stalno u temi jer govorim o najvećoj bedi i siromaštvu danas u Srbiji. (Predsedavajući: Ne, ali ću da vas zamolim da se vratite na temu.) Nemojte vi posmatrati Beograd. Beogradizacija je tu u okruženju. Vi čuvate socijalni mir. Znate li ko vam čuva socijalni mir? Čuva ga još onaj bedni i jadni seljak, sedamdesetogodišnjak koji se bavi proizvodnjom, jer privreda u Srbiji ne funkcioniše. Zato sam i rekao da bi bilo najbolje da se sve to preseli u Šabac. Trideset firmi je zatvoreno. Pogledajte ovu firmu koja je ovde, "Omni stock", ova firma koja se bavi i koja se bavila 2000. godine obnavljanjem onoga što ste vi zapalili, što ste bili piromani. Taj isti čovek danas obnavlja Skupštinu. Da li vi znate ko je on? On je bio pomoćnik ili zamenik ili potpredsednik Privredne komore, pa se vratio iz Rusije, gde je bio kao građevinac, bio je u Americi, u Italiji, vidite koliko je on uložio tog svog kapitala, onog koji treba da uloži da bi otvorio firmu, u zaloge stavio 5.000 evra, a pogledajte koliki mu je dohodak. Taj čovek je u crno zavio privredu Srbije. Zavio je u crno privredu Šapca jer je kupovao firme gde radnicima nije uplaćivao PIO, nije im isplaćivao dohodak. Pitam vas – gde se danas nalazi privreda? Nemojmo više da se lažemo, govorimo jednom istinu, da kažemo – čujte, danas u Srbiji ova vlast više ne može da vodi Srbiju jer ona je deset godina ovo što je uradila, to je isto kao što ste 2000. godine zapalili ovaj dom. Zapalili ste ovo zdanje, uništili ste. Videli ste od mojih kolega koliko je donacija. Gde su vam one donacije koje ste dobili 2000. godine da bi ta demokratija mogla da funkcioniše u Srbiji? Gde su vam te pare? Svu tu donaciju koju ste dobili pokrali ste između sebe. Stvorili ste te tajkune Miškovića, Beka i ostale. Ti sigurno danas drže Srbiju, ta tri-četiri tajkuna, oni daju Srbiju i daće je na prodaju zajedno sa vama.
Šest minuta i 15 sekundi iskorišćeno je vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanika gospodin Srđan Milivojević.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, tačno je da Srbija oseća posledicu svetske ekonomske krize i tačno je da mi imamo problema da zaposlimo naše građane i tačno je da se Srbija suočava sa teškim ekonomskim posledicama, kao i svuda u svetu. Ali, moram da podsetim, senilnost možda jeste jedna dobra bolest, ništa ne boli, a svakoga dana čujete nešto novo. Međutim, nisam senilan i pamtim jako dobro da su neki ljudi imali prilike da u ovoj zemlji pokažu svoj raskošni talenat, svoje stvaralačko umeće, svoje političko umeće i da je u to vreme inflacija za vreme njihove vlasti bila 120%. Podsećam da je u to vreme zaposlenost bila daleko, daleko niža nego sada. Da li ima potrebe da podsećam kolike su bile plate radnika, kolike su bile penzije? Mislim da nema potrebe. Pošto ja nisam senilan, a veoma volim da pratim šta ko govori u ovoj sali, pa čisto par zapažanja. Kruševac nije grad na jugu Srbije, Kruševac se nalazi u srcu Srbije, to je jedan lep grad. S druge strane, kada govorimo regionalizaciji danas, regionalizacija ne podrazumeva samo regionalizaciju Srbije na jugu Srbije, znači, i sever Srbije će imati svoje regione, i centralna Srbija će imati svoje regione i južna Srbija će imati svoje regione. Ali, za sve one koji sa ove vremenske distance i propozicije dobro uočavaju svoje velike probleme, a kada se nađu u prilici da budu na vlasti dobro je da što duže ostanu u opoziciji, jer očigledno, taj boravak u opoziciji kod njih budi to kreativno stvaralačko mišljenje, omogućava im da sagledaju učinke svih, pa i svojih, i dobro je da što duže budu u opoziciji, ne zbog njih, nego zbog Srbije, jer Srbija je vreme kada su oni demonstrirali svoj jak politički potencijal, svoje političko umeće, jedva preživela. Zato neka nam, kad god se jave za reč, kažu ko ih je sprečavao, ko ih je sputavao, ko ih je držao za ruku da urade to što su tada trebali da urade, a što tako dobro sada vide kada su u opoziciji. Pozdraviću svaki njihov govor aplauzom kada budem čuo odgovore na ta pitanja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se i ja vama, govor je lep, ali nije u kontekstu teme i tačke dnevnog reda. Pričamo o amandmanu gospodina Živanovića, koji glasi da se reč "Kragujevac" u članu 1. zamenjuje rečju "Šabac". Po ovom amandmanu reč ima gospodin Spaho Sulejman.
Gospodine potpredsedniče, pre ove pauze amandman koji je trebalo da iskažem ovde zbog tehničkih mogućnosti nisam govorio o njemu. Ako mi dozvoljavate da moj amandman sad obrazložim i kažem o čemu se radi.
Tehničke mogućnosti su sve bile ispravne, ali ima 16 minuta vremena poslanička grupa. Izvolite.
Iskoristiću dva minuta. Gospodo narodni poslanici, u Predlogu zakona sam reč "Kragujevac" zamenio rečju "Loznica". Dolaskom DOS 2000. godine počinje sunovrat Srbije, kreće strahovito loša privatizacija za sve građane Srbije, dovođenjem vaših eksperata koji su nas brzo doveli do gubitaka u ogromnu nelikvidnost, uništenje industrije, takođe i poljoprivrede, a normalno i ostalih delatnosti u privredi. To je sve i uticalo da loznička privreda bude u ekonomskom haosu. Loznica je 2000. godine imala razvijenu industriju koja je zapošljavala oko 22.000 radnika. Danas ta preduzeća ne rade, radnike su oterali na tržište rada i normalno da Loznica u ovom trenutku ima 14.000 nezaposlenih. Zbog tih 14.000 nezaposlenih sam i podneo ovaj amandman gde predlažem da sedište Nacionalne službe za zapošljavanje bude u Loznici, za šta, verujte mi, postoje preduslovi, kako bi ova služba bolje i efikasnije funkcionisala i bila daleko konstruktivnija nego u Kragujevcu. Hvala vam.
Zahvaljujem i ja vama. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovani građani Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, ono što jeste sporno jeste naprosto klima koju pravi član 1. ovog predloga zakona, pa smo zato i podneli veliki broj amandmana. U Srbiji pored Kragujevca postoje mnoga mesta u kojima bi moglo da bude sedište Službe za zapošljavanje. Pri tome smo koristili obrazloženje koje je napisala Vlada Republike Srbije. Nama je drago što ste potvrdili sve ono što smo redovno pričali od 2001. godine do danas. Sve što smo vam stavljali na teret, vi ste potvrdili. Znači da je vredelo što su poslanici SRS sve ove godine redovno pričali o tome. Vlada Republike Srbije je razmatrala amandmane radi davanja mišljenja Narodnoj skupštini Republike Srbije na Predlog zakona i kao po običaju odbacila je, odnosno odbila je sve amandmane SRS. U obrazloženju Vlade za neprihvatanje amandmana, između ostalog, naveli ste – amandman se ne prihvata iz razloga što se izmeštanje pojedinih republičkih institucija predlaže prvenstveno imajući u vidu ravnomerniji regionalni razvoj. Ovo obrazloženje je besmisleno. Po čemu se to ravnomerni regionalni razvoj obezbeđuje ako sedište Službe za zapošljavanje bude u Kragujevcu, a ne obezbeđuje ako bude u Valjevu? Zašto sam podnela ovaj amandman, odnosno zašto smatram da bi sedište Nacionalne službe za zapošljavanje trebalo biti u Kraljevu? Nažalost, tragične noći između 2. i 3. novembra kraljevačko područje je teško pogođeno zemljotresom. Predstavnici Vlade svakodnevno obećavaju stanovnicima Kraljeva i okoline da će pomoći na svaki mogući način. Gospodo iz vlasti, evo prilike da i na ovaj način, prihvatanjem ovog amandmana, pomognete Kraljevu. Kada su poslanici SRS neposredno posle zemljotresa obišli Kraljevo i u razgovoru sa građanima Kraljeva saznali smo da je pored urušenih objekata, straha i neizvesnosti, najveći i glavni problem nezaposlenost. Kraljevo ima nešto blizu oko 130.000 stanovnika, a nezaposlenih ima oko 2/3 radno sposobnog stanovništva, a možda i više. Dve velike firme koje su hranile Kraljevo, "Magnohrom" i Fabrika vagona, ne rade niz godina unazad, a radnici su ostali bez posla, a time i bez osnovnih primanja. Dalje, u obrazloženju za neprihvatanje amandmana navodite da je još u maju Vlada usvojila program za oživljavanje velikih industrijskih centara. Šta ste od maja do danas uradili za Niš, Zaječar, Kraljevo i Novi Pazar? Koliko ste fabrika otvorili? Koliko ste ljudi zaposlili? Siromaštvo i nezaposlenost se šire kao zarazne bolesti, kao epidemije. U Kraljevu mali broj radnika je zaposlen po veoma retkim malim privatnim firmama, tezgama na pijaci, taksi udruženjima, sa minimalnom zaradom kojom pokušavaju da prehrane i iškoluju decu. Nezaposlenost, borba za dinar, a sada i zemljotres su građane Kraljeva sjedinili i kanalisali da se bave svim i svačim u okvirima zakona i mogućnostima da se izbore za egzistenciju. Građani Kraljeva imaju potencijale, vredni su i radni i pošteni i zato još jednom apelujem, ako zaista želite da pomognete građanima Kraljeva, molim vas prihvatite ovaj amandman. Hvala.
Hvala vama. Iskoristili ste dva i po minuta od vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na premeštanje Filijale za zapošljavanje iz Kragujevca u Kovin. Zašto Kragujevac? Isti odgovor zašto i Kovin. Izražena je velika regionalna razlika. Po Zakonu o ravnomernom regionalnom razvoju razvijeni regioni su predstavljeni kao Beograd i region Vojvodine i ako već mora da se iseli iz jednog razvijenog regiona, neka se useli u drugi razvijeni, a to je u region Vojvodine, tačnije u Banat ili u sami Kovin. Ono što je za mene važno, a verovatno i za građane, jeste da moramo svi da budemo slični po pitanju i razmišljanju kakva je uloga selidbe Filijale i u kom osnovu i po kom zadatku. Ono što je takođe svima jasno jeste da gde god ona bila, ona neće ponuditi ništa novo i neće pomoći građanima Srbije. Sada vas pitam, pošto i sama Filijala ima zadatak da zapošljava ljude, tj. nezaposlena lica u odnosu na srodne poslove, hoćemo li se mi otimati u kom gradu će biti Filijala, je l' ona ima šta da ponudi? Hoće li ona ponuditi 400.000 radnih mesta koje je ponudio predsednik naše države? Ili će ponuditi srodne poslove pa da doktor bude veterinar, da profesor bude domar u školi, da mehaničar reže drveće, a da saobraćajac farba znakove? Šta će ponuditi novo ta filijala? Ili će raditi po principu skidanja sa spiska što većeg broja nezaposlenih lica, da bi statistika pokazala da je stopa nezaposlenosti manja u odnosu na prethodne godine? Evo i po ovom vašem obrazloženju ima ovde zajedno sa sve Beogradom, Nišom, Kragujevcem, Sremskom Mitrovicom, Užicem 203.000 nezaposlenih, a u praksi ima pola miliona zbog takvog načina skidanja ljudi iz evidencije same Filijale. Zato nije ni važno da li ćemo pomoći građanima Kovina, Kraljeva, Kragujevca ili Niša, važno je da im pomognemo, ali na koji način? Na onaj način da im obezbedimo radna mesta. Kada se to desi, onda možemo da se otimamo gde će Filijala da bude. Do tada, zašto da ne Kovin, ako je izražena regionalna razlika? Hvala.
Iskorišćeno je 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Pre nego što pitam da li neko želi reč, dužan sam da se izvinim službenicima, i to sekretaru Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja gospođi Žužani Sič Levi i višem savetniku za pripremu sednica gospođi Sanji Stajić, zbog neprijatnosti koju su neodgovornim prozivanjem službe doživele negde oko 17.00 časova, kod popodnevnog zasedanja, kada je nabeđeno da su jedan od amandman izgubili, zaturili i da ga nema pred nama. Dakle, nadam se da će prihvatiti moje izvinjenje, a amandman koji je podneo Dragan Aćimović zaslužuje i njegovu diskusiju. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na Predlog zakona o izmeni Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti. U članu 1. Predloga zakona reč "Kragujevac" zamenjuje se rečju "Bogatić". SRS smatra da ravnomeran regionalni razvoj treba da donese pozitivan položaj i za one građane koji se nalaze u manjim opštinama, gde perspektiva za boljim životom ne postoji. Uglavnom je koncentracija mladih ljudi prisutna samo u većim gradovima, tako da u budućnosti sedište Nacionalne službe bilo bi od velike važnosti, kako bi se postigla decentralizacija poslova zapošljavanja i veće uključivanje ljudskih resursa iz regionalnih centara, što je cilj predložene promene sedišta. Amandmanom se predlaže da sedište Nacionalne službe za zapošljavanje bude u mestu za koje smatram da postoje preduslovi za uključivanje ljudskih resursa i istovremeno rešavanje nezaposlenosti u tom mestu i okolini. Hvala.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Gospodine Novakoviću, potrudiću se da budem praktičan. Samo je Surdulica dalja od Crne Trave. Rukovodeći se principom dekoncentracije, na kome se insistira u obrazloženju ovog zakona, to je dovoljno da prihvatite amandman i da smestite sedište ove službe u Surdulicu. Vidite, ovaj zakon, ovakav kakav jeste, predložio je jedan deo vladajuće većine. Samo je jedna stvar gora od njega: kompromis na koji je pristao ostatak većine. Vas koji ste pristali na sve ovo pitam – glasaćete za ovo u danu za glasanje, ne mogu da optužim one koji su ga predložili. Juče u Beogradu je bilo 150 radnika iz "Zastave PES" iz Surdulice, oni štrajkuju šest meseci, državni organi kojima rukovode isti oni koji su ovo predložili, šest meseci nisu u stanju da im reše problem, da kažu da će to biti ovako ili onako, da radnici znaju na čemu su. Pitam vas da li će obespravljeni radnici biti dovedeni u bolju poziciju ovim? Naravno da neće. Pitam predstavnike većine da li će, posle usvajanja ovog zakona, svaki četvrti mladi čovek u ovoj državi koji završi školu prestati da ima želju da napusti ovu državu? Neće, naravno. Vi to svi dobro znate, ali opstanak Vlade je bitniji od svega. Kad ovakvi zakoni počnu da dolaze u skupštinsku proceduru, to je dokaz za dve stvari: da država dotiče dno i da više ne postoji politički sistem, da je sve u funkciji jednog čoveka, jedne stranke, jedne uticajne grupe ljudi u ovoj državi. Zbog toga smatramo da je ovo besmisao, zbog toga smatramo da ovo ne treba da se prihvati i zbog toga smatramo da svaki od gradova koji smo naveli u amandmanima ima isto onoliko prava na sedište koliko i Kragujevac koji ste vi predložili.
Dvadeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić, koji želi reč.
Podneo sam amandman na Predlog izmena Zakona o zapošljavanju i osiguranju u slučaju nezaposlenosti, i to da se u članu 1. Predloga zakona reč "Kragujevac" zamenjuje rečju "Arilje". SRS je u svom programu orijentisana na decentralizaciju i to u obliku jake lokalne samouprave, sa odgovarajućim ovlašćenjima, ravnomernim razvojem, i jake države. Međutim, mi jaku državu nemamo, a to je vezano za aktuelnu vlast koja ne želi da napravi državu onako kako odgovara našim građanima. Zato predlažem ovim amandmanom da sedište Nacionalne službe za zapošljavanje bude u Arilju, jer smatram da postoje preduslovi za uključivanje ljudskih resursa i istovremeno rešavanje problema nezaposlenosti. Nezaposlenost se može rešiti jedino otvaranjem novih radnih mesta, a prvenstveno proizvodnih. Kada je u pitanju užički region, prema podacima Agencije za privatizaciju, do sada je privatizovano 83 firme, dok 26 društvenih firmi čeka na privatizaciju. Užički region prednjači u Srbiji po broju poništenih privatizacija i to su u 32 slučajeva poništeni kupoprodajni ugovori, da bi potom te firme otišle u stečaj ili likvidaciju. Takođe, može se izneti podatak da je u tom regionu 53 preduzeća u stečaju, a devet preduzeća je u likvidaciji. Posledica neuspešnih privatizacija – drastično se povećao broj nezaposlenih, tako da u Užičkom regionu posao trenutno traži 35 hiljada ljudi, odnosno nezaposlenih radnika. Takođe je u stečaju i mlekara u Sevojnu, pa se pitamo što danas nema mleka u Srbiji. To je zadesilo i opštinu Arilje, koja je takođe lošom privatizacijom ostala bez oko tri hiljade radnika. Nema više onih fabrika po kojima je Arilje bilo prepoznatljivo, tu je konfekcija "Kolor", Trikotažna industrija IT – Arilje, Pogon "Cveta Dabić", građevinska firma. Sve te firme su zapošljavale negde oko tri hiljade radnika. Stopa nezaposlenosti u Srbiji je oko 21%, možda malo više. Šta je to stopa nezaposlenosti? To je procenat aktivnog stanovništva koji čini nezaposlena i zaposlena lica od 15 do 64 godine. Nacionalna služba za zapošljavanje iznosi podatak da je na evidenciji nezaposlenih negde oko 717 hiljada, što je manje u odnosu na prošlu godinu za devet hiljada i 600. Ti podaci ne mogu se uzeti kao tačni, jer samo nepažnjom, ako se neko ne prijavi po protokolu Zavodu za zapošljavanje, on gubi poziciju nezaposlenog i ne može da se prijavi u narednih šest meseci. Kakve su stope nezaposlenosti po Srbiji? Navešću samo ekstremne primere. Lebane – 59%, Bela Palanka – 58%, Batočina – 54%. To su ovi ekstremni, sa najvećom stopom nezaposlenih, a najniža stopa nezaposlenosti je Savski venac – 2,4%, Stari grad – 3,8%. Zato je potrebno da Agencija bude u malom gradu Arilju.
Minut i 35 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima Zoran Antić.
Gospodine Novakoviću, da li sam nešto propustio, vidim da gospođe ministarke nema već pola sata. Da li to radimo bez ministra ili…? Biće. Nadam se, uskoro. Što se tiče člana 2. mislim da je sasvim jasno da Nacionalna služba za zapošljavanje nije u mogućnosti da reši problem nezaposlenosti i svi oni programi koji se ostvaruju preko Nacionalne službe za zapošljavanje u ovakvom privrednom ambijentu ne daju rezultate. Jako često su i ti projekti koji se sprovode možda čak i skuplji od efekata tih projekata, tako da, generalno rečeno, kada je u pitanju Nacionalna služba za zapošljavanje, u ovom partijskom, nepotističkom, sistemskom mobingu koji danas postoji u Srbiji, to je više nego očigledno, gde se unapred zna ko dobija radno mesto, po kom obrascu. Kao što rekoh, najčešće je to partijski obrazac. Sasvim sigurno i uloga Nacionalne službe za zapošljavanje nije velika. Očigledno je da moramo da menjamo ekonomsku politiku koja se sprovodila u prethodnih deset godina da bismo došli u situaciju da imamo znatno veći broj zaposlenih, da samim tim moramo mnogo više da se oslanjamo na realni sektor, ne možemo u nekom narednom periodu da se oslanjamo na kredite, s tim da je ovim zadnjim pregovorima sa MMF gotovo. Što se tiče privatizacije i tu smo iscrpli i te mogućnosti, tako da bez sumnje pred nama sam model privrednog rasta mora pod hitno da se menja, da se kao što rekoh oslonimo na realni sektor, da se oslonimo na industriju, da idemo na smanjenje javne potrošnje i da udeo javne potrošnje u novostvorenoj vrednosti mora bitno da se povećava ne bi li smo bili u situaciju da otvaramo nova radna mesta. Prema tome, kompletan ovaj zakon koji se, kao što rekoh, sastoji od dva člana, s obzirom da potrebe građana Srbije, s obzirom na stanje u oblasti zapošljavanja, s obzirom na stanje u oblasti rada – jer i Zakon o radu je krajnje problematičan, mi smo danas u situacija da se bez obzira što se iovako teško dolazi do posla, veliki broj zaposlenih se šikanira, nalazi se konstantno pod mobingom, i činjenice da institucije sistema ne reaguju – za sve to je neophodna mnogo ozbiljnija promena, mnogo ozbiljnija rešenja i nadam se da će makar u ovoj predizbornoj kampanji ova vlada izaći sa boljim rešenjima jer ovo što nudi je stvarno minimum minimuma za rešavanje ovako teških problema koji su se gomilali godinama.
Minut i 15 sekundi iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Ako se niko ne javlja za reč, ovim smo završili pretres o svim amandmanima po Predlogu zakona u pojedinostima i Narodna skupština će se u danu za glasanje izjasniti o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pre nego što pređemo na 13. tačku dnevnog reda, samo kratko obaveštenje. U 85. minutu Srbija vodi sa 1:0 u prijateljskoj utakmici. Lakše se diše. Žigić je dao gol. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AGENCIJI ZA OSIGURANjE I FINANSIRANjE IZVOZA REPUBLIKESRBIJE (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Momir Marković, Radica Jocić, Radiša Ilić, Slađan Mijaljević, Nikola Žutić, Dušanka Plećević, Dragan Živkov, Marina Toman, Dragan Stevanović, Goran Mihajlović, Nataša Jovanović, Dejan Mirović, Dobrislav Prelić, Milorad Krstin, Milorad Buha, Nikola Savić, Momčilo Duvnjak, Branimir Đokić, Vesna Marić, Aleksandar Martinović, Nemanja Šarović, Vitomir Plužarević, Zoran Krasić, Dragan Aćimović, Zoran Popović, Srboljub Živanović, Dušan Marić, Milan Veselinović, Dragan Todorović, Milan Avramović, Slobodan Vuković, Gordana Paunović-Milosavljević, Petar Jojić, Lidija Vukićević, Ljubomir Kragović, Bojan Mladenović, Marko Milenković, Jadranko Vuković, Ljubiša Petković, Milan Škrbić, Gordana Pop-Lazić, Milan M. Nikolić, Ognjen Mihajlović, Lidija Dimitrijević, Tomislav Ljubenović, Vladan Jeremić, Vlada Milojković, Sreto Perić, Milovan Radovanović, Vjerica Radeta, Boris Aleksić, Mirko Munjić, Sulejman Spaho, Filip Stojanović, Paja Momčilov, Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković i Dragan Čolić. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada je u pitanju Agencija za finansiranje izvoza RS, Vlada Srbije nas uverava da će ovim izmenama doći sami izvoznici u znatno bolji položaj, čini mi se da je to ono što je najbitnije u promeni ovog zakona, da se država, odnosno agencija založi kod osiguranja potraživanja na domaćem tržištu. Mislim da su efekti ovog zakona jako mali i da bismo shvatili koliko je sama agencija beznačajna, kada je u pitanju izvoz Srbije, mislim da je neophodno da čujete i neke podatke. To su podaci za 2009. godinu, gde je bilo, recimo, kada je u pitanju kreditiranje samo 199 kratkoročnih kredita, iznos tih 199 kredita je bio 72 miliona evra. To jeste neko povećanje u odnosu na 2008, ali to je samo 1,2% od ukupnog izvoza Srbije. Kada je u pitanju vrednost osiguranih faktura, tu je 56 miliona evra. Činjenica je da je to relativno mali iznos, nešto od otkupljenih potraživanja, 44 miliona evra, sve u svemu jako skromno, jako malo u odnosu na izvoz Srbije koji je relativno skroman, a to vam je jako dobro poznato, s obzirom na stanje deviznih rezervi u Srbiji. Mislim da ovaj zakon neće bitno popraviti stanje kada je u pitanju izvoz i neće bitno pomoći izvoznicima da u narednom periodu Srbija na svetskom tržištu bude mnogo prisutnija. Dovoljan je samo podatak da u svetu, sve kada saberete radi se o dva-tri procenta možda od našeg iovako jadnog izvoza, da je u svetu oko 10% trgovine osigurano, a u Evropi je taj procenat znatno veći. Osiguranje potraživanja iznosi čak do 30%. Sam ovaj predlog zakona, rekao bih, u suštini ima isti karakter kao prethodni, da je u funkciji jedne političke stranke koja premeštanjem sedišta ove agencije u Užice želi da nas uveri da razmišlja o regionalnom razvoju, da sama ta stranka, sam taj blok znači neki boljitak u daljem razvoju svih regiona u Srbiji, a da je u suštini stvar samo kako prikupiti neke političke poene, kojih nažalost ima sve više. Takva ponašanja sve su očitija i u radu Skupštine i u zakonima koji stižu pred republičku Skupštinu. Zamoli bih vas, gospodine Novakoviću, da mi date makar informaciju šta je sa gospođom ministarkom. Nisam učestvovao ni u kakvim pregovorima. Da li ćemo da nastavimo rad bez nje?
Hvala. Minut i 40 sekundi. Izvolite, po Poslovniku, gospodin Sreto Perić.
Gospodine predsedavajući, vi ste poznati ne samo meni nego svim našim kolegama narodnim poslanicima, a i široj javnosti, koja u retkim prilikama može da prati direktne prenose sednice Narodne skupštine i da se čuje, koji poštuje određena pravila, utvrđenu proceduru. Kad bi neko rekao da vi niste taj, ja bih mu se suprotstavio i rekao bih da to nije tačno. Mene prosto ne zanima gde se nalazi sad ministar koji je kao alternativno rešenje ovde se pojavljivao umesto ministra Dinkića, jer što bih to znao, to je njena privatna stvar, ali kao narodnog poslanika, u skladu sa članom 89, predlažem vam da prekinete sednicu Skupštine, odnosno da zakažete nastavak za sutra u neko primereno vreme, a sad stvarno nema smisla. Diskreciono je pravo predsedavajućeg da zakaže početak, iako je Poslovnikom utvrđeno da počinje radnim danom u 10.00 časova, vi ste danas zakazali za 12.00 časova i to nije bio problem. Na početku sednice nije bio kvorum i to smo istrpeli i počeli smo popodne sa radom, da ni večeras niko živ ne zna ni do kada će ovo potrajati i to nije problem. Mi bi bili tu i ostali sve dok postoje uslovi za rad. S obzirom da nema predstavnika Vlade, vi dobro znate, kao i mi, da nije moguće dalje nastaviti sednicu Skupštine. Nadam se da ćete doneti odluku u skladu sa Poslovnikom, pa vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem ja vama Nema povrede Poslovnika, pogotovo ne onog člana na koji se niste pozvali, a to je bila vaša obaveza, prema tome nastavljamo sa radom. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Gospodin Sreto Perić reklamira povredu Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, sada postoji mogućnost samo da se zadržimo još jedno vreme, po osnovu reklamiranja povrede Poslovnika, druge mogućnosti da nastavimo rad nema. Da, pozivam se na član 27. U ovom momentu menjate predsednika Narodne skupštine i vaša je obaveza da se starate o pravilnoj primeni ovog poslovnika. Pročitao sam vam samo odredbe ovog člana 89. našeg Poslovnika koji ukazuje šta je obaveza vas kao predsedavajućeg i pre vaše obaveze, obaveza Vlade jeste da pošalje svog predstavnika koji u ime Vlade predstavlja tačku koja je na dnevnom redu. Mi dobro znamo o čemu sad ovde raspravljamo. Nismo, kako jedan od kolega reče, senilni, ali čovek da bi bio senilan on mora pre toga nešto da nauči. SRS je bila u vlasti u nekom drugom periodu, a nikako u onom periodu kada se jedan od kolega pre toga pozvao. Sada je to manje bitno. Molimvas da naš rad uskladimo sa odredbama Poslovnika.
Nema povrede odredaba člana 27. i naravno da se trudim da se staram o primeni Poslovnika. Tu je ministar je i doći će kad bude ušao u salu. Da li ste zadovoljni mojim objašnjenjem?
Gospodine predsedavajući, samo ću još jednom i onda verovatno znate onu narodnu – pametniji popušta, umalo nisam rekao stariji popušta. Očekujem da vi povučete jedan vrlo ispravan potez. Mi hoćemo da budemo korektni ne zbog Vlade, a još manje zbog ministra koji jeste tu, ali zbog građana koji su nas birali potrebno je da date minimum informaciju i da kažete da će, ministar koji je u ime Vlade ovde danas sedi, doći za pet ili deset minuta. Mi znamo šta je razumno. Ako možete da nam date takav odgovor mi ćemo biti tolerantni za toliko, ako nema, onda zaista nema smisla da ovde vršite mobing nad nama. Vi ste bili jedan od onih koji je glasao za ove zakone koje smo usvojili da bi se poštovali.
Ovu informaciju ćete dobiti čim je saznamo. Služba je krenula to da proveri. Pitam vas da li ste zadovoljni prethodnim mojim objašnjenjima u odnosu na vašu tvrdnju da sam povredio Poslovnik ili nisam? Vaše je pravo da kažete da ili ne.
Šta mislite šta ću sada da kažem?
Zadovoljni ste. Hvala vam, gospodine Periću. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 1. sa predlogom da se reč "Užice" zameni rečju "Paraćin". Sadašnje sedište Agencije za osiguranje i finansiranje izvoza je na Novom Beogradu, ali se nadamo da će predstavnici Vlade koji ovde nisu, prihvatiti amandman i sedište agencije premestiti u Paraćin. Vlada se u ovom slučaju držala one regionalne podele koja je izazvala velike polemike u Srbiji i za koju SRS smatra da je veoma loša i štetna po teritorijalni integritet Republike Srbije. Ono što amandmanima pokušavamo da postignemo je da se prevaziđu te regionalne podele, te nevidljive granice i da se sedište iz Beograda pomeri u sedište opština, ali ne regiona. Ovako polako pravite neke kvaziautonomije koje će se vremenom pretvoriti u nešto što niko normalan u Srbiji ne želi. Paraćin zauzima centralni položaj u Srbiji. Nalazi se pored autoputa i preko njega prelaze putevi i za istočnu Srbiju, odnosno Zaječar, zatim putevi za Kruševac, Čačak i Kraljevo. Zaista je dobro rešenje da se prihvati ovaj amandman. Što se tiče samog izvoza, podaci Zavoda za statistiku su izuzetno poražavajući i ova agencija sa ovakvom privredom i sa ovakvom ekonomskom politikom neće se mnogo proslaviti. Kada sam se već pozvao na statistiku, evo jedan podatak gde mi idemo, gde je naš izvoz, a podatak iz 2008. godine Srbija, koliko vam je poznato, Srbija je poljoprivredna zemlja, ali Srbija više zaradi od izvoza hulahop čarapa nego na izvozu kukuruza. To je dosadašnji uspeh Agencije za osiguranje i finansiranje izvoza Republike Srbije. Gospodine predsedavajući, moram vam reći da ću verovatno izgubiti večerašnju opkladu. Opkladio sam se sa kolegom da će predstavniciVlade makar jednu reč progovoriti večeras, ali prevario sam se.
Zahvaljujem, gospodine Iliću. Mislim da Skupština nije mesto za tu vrstu igara. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Dušanka Plećević.
Amandmanom predlažem da se sedište Agencije za osiguranje i finansiranje izvoza preseli u Bor. Objašnjenje za neprihvatanje amandmana je besmisleno. Tvrdite da je region Šumadije i zapadne Srbije, pored regiona južne i istočne Srbije, nedovoljno razvijen, u kome je vrednost BDP ispod vrednosti republičkog proseka. Zašto bi region zapadne Srbije bio favorizovan u odnosu na region istočne Srbije? Po ovakvim kriterijumima, svaki region u Srbiji bi bio pogodan za razmeštanje ovolikih i mnogobrojnih uzaludnih agencija. Formalno, razmeštanje sedišta ne bi ništa promenilo u razvoju regiona. Vlast pribegava ovako jalovim kombinacijama jer nema pravog ulaganja u ekonomski razvoj Srbije. Osim Beograda i Novog Sada, po principima razvijenosti ostatak Srbije bi mogao da bude samo jedan region. Ako ste već formirali razne agencije kao paradržavne organe kako bi zbrinuli svoje partijske kadrove, iako mi iz SRS smatramo da poslovi koji se poveravaju tim agencijama treba da obavljaju u nadležnim ministarstvima, onda ovu agenciju treba preseliti u Bor. Opština Bor i Rudarsko-topioničarski basen Bor kao nosilac privrednog razvoja celog regiona imaju sve prednosti za to. To je pre svega obećanih 450 miliona evra od strane ministra Dinkića u kampanji pred ponovljene lokalne izbore u junu ove godine u Boru za novu topionicu bakra, što bi značilo veću proizvodnju i izvoz tog strateškog proizvoda. Na osnovu tih obećanja stranka G 17 plus je i dobila najviše glasova u Boru i građani očekuju da se to obećanje realizuje. Najbolji način da se obećano i ostvari je taj da se ova agencije preseli u Bor kako bi se odmah video efekat preseljenja. Drugi razlog, ne manje značajan, jeste taj što bi tako predstavnici vlasti lakše kontrolisali kako se troši 122,3 miliona dinara tzv. start-ap kredita datih pred lokalne izbore u junu u Boru i da li su u funkciji izvoza. To su suštinski nepobitni razlozi da se prihvati ovaj amandman.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.)
I ovaj zakon, kao i zakon o kome smo domalopre razgovarali je dokaz da država dotiče dno i da politički sistem u državi više ne postoji ili je apsolutno u funkciji jedne stranke koja je promenila ime i koja je sada u povoju. Ovo su za nas agencije i tela koje predstavljaju paralelne državne institucije i koje država Srbija zbog ekonomskih problema u koje je upala i koji je očekuju trebalo da gasi zbog budžetske ravnoteže koja je neophodna u narednim godinama ovo je Srbija trebala da gasi, jer svrhu i smisao svog postojanja ove agencije nikada ni do sada nisu opravdale. Državu su koštale, a naš izvoz od svega ovoga nije dobio ni sigurnost niti promociju. Ono što je ova država, ova skupština i ovaj dom i ova skupštinska većina trebalo da urade jesu zakonski projekti i mere koji će obezbediti likvidnost, koji će pojednostaviti procedure, koji će izvoznicima obezbediti pravnu i svaku drugu sigurnost, koji će se na jedan ozbiljan i temeljan način pozabaviti realnim sektorom, odnosno malim i srednjim preduzećima, onima koji su nosioci ekonomskog života i na kraju krajeva izvoza ove države. Umesto da se njima bavimo, da oko tih stvari tražimo političke dogovore i kompromis, mi se bavimo budalaštinama. Bavimo se stavljanjem u funkciju države, državnih institucija za promociju jedne stranke. Eksploatisali su Nacionalnu službu za zapošljavanje, eksploatisali su Poresku upravu. Kada su se kapaciteti ove dve institucije istrošili do kraja, sada se prave nove filijale, novi fondovi, prave se nove agencije koje će biti isključivo u funkciji jedne stranke. Kažem, i još jednom ponavljam, nije najgora stvar što se neko toga u Vladi dosetio, najgora stvar, gora stvar od toga je što je ostatak vladajuće koalicije prihvatio taj politički kompromis, podredio celu državu i sistem interesu jedne stranke i jednog čoveka.
Iskorišćeno je 15 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, nadam se da ćete imati priliku u odloženom prenosu da vidite kako ova sednica danas mora da se završi. Imali ste prilike da čujete i od gospodina Stevanovića da je sramno što će vladajuća većina prihvatiti sve ovo. Iza ovoga se, poštovani građani Srbije, krije nova partija, a to je Partija ujedinjenih regiona. Apsolutno… (Predsedavajući: Molim vas da govorite istinu. Takva partija ne postoji.) Sama činjenica da je ovde prisutan samo gospodin Novaković iz stranke G17 plus dovoljno govori u prilog tome, ali dobro, možda je opravdano. Nema ni ministarke Jasne Matić. Moguće da slave sa gospodinom Dinkićem kupovinu stana od 353.000 evra. Ako je tako, onda razumemo. Svakako da je izvoz i da ova agencija za izvoz neće imati efekta i ubeđeni smo da sve ono što je SRS govorila se danas obistinilo. Tu pre svega mislim na našu poljoprivredu i da umesto da izvozimo i da je to jedina privredna grana gde ostvarujemo suficit došli smo u situaciju da moramo da uvozimo mleko. To jasno govori o tome koliko ova država misli i o poljoprivredi i da ova agencija do sada nije opravdala svoj rad. Neće ga opravdati ni u budućem periodu, a siguran sam da građani Srbije na sledećim izborima nasesti na novu prevaru. Zahvaljujem vam se.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.)
Umesto da večeras razgovaramo o strategiji izvoza i svim elementima te strategije, razgovaramo o jednoj kozmetičkoj promeni koja u osnovi neće doneti nikakav pomak. Da je stanje što se tiče izvoza dramatično govore pokazatelji unazad desetak godina, a i ranije je to bio slučaj u deficitu spoljnotrgovinskog poslovanja. On je poslednjih desetak godina narastao toliko da poprima takve razmere da normalna, savremena država nema izbora. Ona mora naći strateške pravce izvozne politike. Ova država strateške pravce izvozne politike nema. Zbog kratkoće vremena ću izneti samo tehničke podatke. Deficit spoljnotrgovinskog poslovanja od 2001. godine ide sa nekih 600 miliona evra, 2005. godine – četiri milijarde 831 milion, 2008. godine – osam milijardi 152 miliona, 2009. godine – nešto je smanjeno, ali i dalje imamo taj trend ozbiljnog deficita u spoljnotrgovinskom poslovanju. Ono što treba da zabrine celokupno društvo je da kod onih tradicionalnih delatnosti koje su imale ozbiljne izvozne rezultate, uvek je Srbija u poslednjih 200 godina, posebno na prelasku 19. i 20. vek imala ogromni suficit u spoljnotrgovinskom poslovanju, a to je izvoz svinja i svinjskog mesa na zapadno tržište, gde smo bili dominantni, danas imamo katastrofalne rezultate. Evo podataka za 2009. godinu – uvezli smo 4.200 tona svinjskog mesa, a izvezli smo 570 tona, gotovo sedam ili osam puta više. Za ovu godinu je još katastrofalnije stanje. U devet meseci po podacima Privredne komore i Zavoda za statistiku uvezli smo sedam hiljada tona svinjskog mesa, a izvezli smo samo 475 tona. Šta nas očekuje 2011, 2012, 2013? Evo još jednog podatka koji pokazuje o drastičnom padu izvoza. To su podaci o učešću izvoza u BDP. Od 1989. godine učešće izvoza u BDP bilo je 51%, 1998. godine 47% i to pada do 2009. godine na 18%. To su vam pokazatelji o izvozu. Šta država čini da ove podatke koje sam izneo i sve druge podatke koji se odnose na naš izvoz u probleme u poslovanju u likvidnosti i solventnosti privrede da ih otkloni? Dok ne napravite strategiju privrednog razvoja, dok ne napravite strategiju izvoza nema boljitka ovoj državi. Ovo su sve kozmetičke promene. One su bez značaja, a sve ono što je aktuelno sada izbegavate, bežite od toga. Nažalost stanovništvo i građani RS pate u beznađu, a za sve to je kriva aktuelna vlast.
Iskorišćeno je minut i 40 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na Predlog zakona o Agenciji za osiguranje i finansiranje izvora RS. Mojim amandmanom sam tražio da se sedište te agencije premesti iz Užica u grad Niš, iz koga dolazim. Naravno, to sam tražio kada sam malo pogledao obrazloženje i ono što piše u Predlogu ovoga zakona i zakona koji smo razmatrali pre ovog zakona. Tamo stoji da region Šumadije i region zapadne Srbije spada u slabije razvijene regione, odnosno da ne podsećam samo da su Beograd i region Vojvodine regioni koji imaju stepen razvijenosti koji je iznad republičkog proseka. Sada, odjednom, vidim podatak odavde da ti regioni, koji spadaju u slabije razvijene regione, učestvuju u ukupnom izvozu Srbije sa 25% ili tačnije negde oko 2 milijarde i 100 miliona dolara. Dolazim iz regiona južne Srbije, kao što sam rekao, iz Niša, i kamo sreće da region iz kojeg dolazim čini 25% izvoza Srbije, bez obzira na to što je taj region jugoistočne Srbije u geografskom smislu površinski čini možda nešto malo manje od polovine Srbije. Tamo nema ne samo izvoza, nego gotovo da nema ni nikakve proizvodnje. Ima veliki broj opština u regionu jugoistočne Srbije gde nema nikakve proizvodnje, o izvozu da i ne govorim, možda simbolično u gradovima Pirotu, Fabrika "Tigar" Pirot ,i nešto u Vranju, inače, ostala mesta i ostale fabrike sa juga Srbije niti proizvode i naravno ne mogu ni da izvoze. Da se vratim na vaše obrazloženje, govori se kako je Kragujevac geografski centar Srbije, što geografski gledano i jeste, ali Užice to nije. Ali, zato pošto se ovde radi o izvozu, grad Niš je geografski centar Balkana, a ovde to predstavlja jednu ozbiljnu referencu i ozbiljnu pretpostavku da se ovo sedište iz Užica prebaci u grad Niš. Zato bih zamolio ovde jedinu predstavnicu Vlade da razmotri još jednom ovaj moj amandman i da pokuša da ubedi svoje partnere i svoje pretpostavljene iz Vlade i iz vladajuće većine da prihvate ovaj amandman. Na kraju moram da kažem da sam izgubio opkladu jer sam se kladio sa kolegom Ilićem da će ministarka Jasna Matić doći u razumnom roku ovde u Skupštinu, onako kako je to rekao moj uvaženi kolega Perić, prilikom reklamiranja povrede Poslovnika.
Minut i 20 sekundi. Ponavljam da Skupština nije mesto za tu vrstu igara. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Reč ima gospodin Aćimović.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za osiguranje i finansiranje izvoza Republike Srbije. U članu 1. stav 2. Predloga zakona reč "Užicu" zamenjuje se rečju "Bogatiću". SRS smatra da je najznačajniji izvoz poljoprivrednih proizvoda koje, nažalost, država ne izvozi, već svakodnevno uvozi i stvara problem poljoprivrednicima, slučajno ili namerno, ali činjenica je da vrlo teško žive. Njihov težak život i propadanje u proizvodnji Vlada prati uporno i pomaže tajkunima da uvoze meso staro nekoliko godina, mleko i sve ono što ugrožava domaće proizvode. Zbog vrlo teškog života u opštini Bogatić, gde je poljoprivredna proizvodnja zastupljena više od 90%, a zaduženosti građana iz dana u dan su sve veće, smatram da je ovo način da bi se postigla dislokacija poslova i veće uključivanje ljudskih resursa iz regionalnih centara, što jeste cilj predložene promene sedišta. Amandmanom se predlaže da sedište Agencije bude u mestu za koje smatram da postoje preduslovi za uključivanje ljudskih resursa, istovremeno rešavanje problema nezaposlenosti u tom mestu i okolini, kao i podsticaji izvoza sa te lokacije koja bi ddelovala kao primer i za sve druge. Hvala.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Izvolite, gospodine Popoviću.
Na Predlog zakona o Agenciji za osiguranje i finansiranje izvoza Republike Srbije, koji je danas na dnevnom redu, podneo sam amandman na član 1. stav 2. Predloga. Ovim amandmanom tražim da se sedište Agencije za osiguranje i finansiranje izvoza iz Beograda premesti u Valjevo, centar Kolubarskog okruga. Ako su iskrena nastojanja vas iz Vlade, u šta mi iz SRS zaista opravdano sumnjamo da želite ravnopravni regionalni razvoj u budućnosti, onda stoje svi razlozi da sedište ove agencije preselite iz Beograda u Valjevo. Time bi se postiglo da se i u unutrašnjosti zemlje na bolji način iskoriste ljudski resursi i drugi potencijali koje ovaj okrug ima, a koji su od vaše Vlade i od vaše vlasti za poslednjih deset godina u najmanju ruku zapostavljeni. Sećamo se samo kako ste se prilikom dolaska na vlast pre deset godina prosto nadmetali u izjavama da ćete vrlo brzo rešiti pitanja postradalih u katastrofalnom zemljotresu koji je ovaj okrug zadesio 1998. godine. Zađite malo sada, posle 12 godina, u sela Kolubarskog okruga, pa će vam građani jasno reći šta misle o vama. Svi ste se vi iz današnje vlasti zaklinjali pred izbore da je poljoprivreda naša šansa broj jedan, kada je izvoz u pitanju, a čitav Kolubarski okrug je bogomdan za voćarsku proizvodnju, proizvodnju organske hrane i svega onoga što kupci na zapadu, u Rusiji i širom sveta traže. Ali, šta to vredi? Po podacima Regionalne privredne komore Valjeva, samo u prošloj godini je ukupna spoljnotrgovinska razmena firmi sa područja koje pokriva ta komora bila za skoro 24% manja nego godinu dana ranije. Potencijali za proizvodnju i izvoz i Kolubarskog okruga su ogromni, samo je potrebno malo više volje da prihvatite moj amandman i sedište Agencije za izvoz preselite u Valjevo.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima magistar Živanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kažem poslanici, ali vidim koliko nas u ovoj sali ima, odnosno koliko je onih koji su zainteresovani da raspravljaju o ovom vrlo bitnom i važnom zakonu. Tamo u ćošku verovatno Nada Kolundžija sa svojom poslaničkom grupom vodi nekakav dijalog, priprema se verovatno da diskutuje posle toga o ovom zakonu. Podneo sam ovaj amandman u jednoj velikoj želji da se Agencija za osiguranje i finansiranje izvoza Republike Srbije iz Užica preseli u Šabac, a to je zato što je Šabac u zapadnoj Srbiji centar oko koga infrastruktura, kada kažem infrastruktura, putna je povezana i sa zemljama sa kojima smo u jednom CEFTA ugovoru potpisali da možemo vršiti izvoz svojih proizvoda. Nažalost, čini mi se i plašim se da sa ovom Agencijom ne želi da se pokrije kriminalni trag onih koji su do sada, kao taj trgovački lobi, mogli danas u Srbiju da uvoze sve i svašta. Čuli ste moje kolege kako su diskutovale i govorile šta se danas sve u Srbiju uvozi. Srbija je sigurno, morate mi verovati, jedan od najvećih proizvođača u Evropi zdrave hrane, ali mi tu zdravu hranu ne koristimo i ne jedu je naši građani, već mi onaj otpad Evrope koji je po hladnjačama dugo godina, mi, nažalost, danas to koristimo i jedemo u Srbiji. Videli ste kako je preko Kosova, preko Bondstila stizalo pileće meso iz Argentine, iz Brazila. Ono se našlo na trpezama naših građana jer je jeftino. Oni ne pitaju, nego u želji da svojoj deci obezbede bar jedan komad mesa za jedan obrok, uzimaju sve i svašta. Da li ste se pitali kako je najveća kriminalna operacija izvršena, ali navodno na kraju nije sprovedena, a to je najveća mućka sa šećerom? Tada su mnogi koji su danas u timu Vlade prali ruke govoreći – to je u rukama savezne vlade. Mi dobro znamo koji su svi ti ministri učestvovali u takvim kriminalnim operacijama. Dame i gospodo, ovo se mora zaustaviti. Čini mi se, jedini čovek danas koji to može da zaustavi i koji će verovatno i zaustaviti i ovo sve što se u Srbiji za ovih deset godina kriminalno dešavalo sprovesti u istragu, jeste heroj Srbije, prof. dr Vojislav Šešelj, sa svojom SRS i svojom ideologijom. Na ovakav način kako privreda propada i kako ste 5. oktobra govorili da će izvoz teći kod seljaka sa njihovih njiva - doći će oni koji treba da kupe robu od seljaka, oni će doći na njihove parcele i kupovaće bez posrednika. Pitam vas – pa danas je taj trgovački lobi, pogledajte kako je kupljena pšenica iz Čečenije koja je radioaktivno ozračena i koja je u stvari stočna pšenica, koja je smeštena u robne rezerve, koja će biti poslata kao pomoć pekarama i mlinskim industrijama da zaustave cene poskupljenja hleba, a ono što se nalazi u robnim rezervama, to u stvari izvozite? Nažalost, Srbiji preti glad. Ovo što se danas nalazi po poljima i što se bere ili žanje, kukuruz, pa to vas još spasava da se nalazite na ovim mestima gde se nalazite. Da pokrivamo ovo, ovaj nerad Vlade, nesposobnost Vlade i ministara, da pokrivamo nerad zakonodavnog tela, najvažnijeg, a to je Skupština, gospodine Novakoviću, mi smo danas videli kolika je vaša moć. Ova mlada dama je jedina ostala ovde, koja sve vreme sluša nas, ali verovatno nije kompetentna da odgovori na određena pitanja. Mi od nje to ne možemo očekivati, odgovore, ali gde su oni ostali koji su nas potcenili, ponizili poslanike SRS-a koji u stvari večeras govore o ovom problemu? To je slika i prilika današnje vlasti.
Ovim pledoajeom je vreme predviđeno za raspravu SRS-a potrošeno. Reč ima gospođa Kolundžija.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poslanici poslaničke grupe DS razmatrali su sve ove amandmane i jedino što možemo da predložimo, pošto je 50 poslanika SRS-a podnelo 50 amandmana sa predlogom da se u 50 različitih gradova odredi sedište, mi vam predlažemo da se vi dogovorite da odredite jedan grad, da nam to predložite, a mi ćemo onda u danu za glasanje vrlo ozbiljno da razmotrimo taj predlog. Ovo što sada ovde vidimo jeste zapravo zaista pokušaj da se obesmisli ceo rad, jer ako jedna poslanička grupa predlaže 50 različitih sedišta, onda nikome ne treba objašnjavati o čemu se ovde radi. Niko nije tu od vas predložio s razlogom neki od gradova, već se radi samo o tome da je potreba da se troši ovo vreme. Što se nas tiče, mi ćemo sedeti dok god vi mislite da treba da iznosite priče koje nemaju nikakvog smisla i iz kojih niko ništa ne može da zaključi, a naročito ne onaj ko bi eventualno trebalo ozbiljno da uzme u obzir amandmane o kojima govorite.
Hvala, gospođo Kolundžija. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Izvolite gospođo Paunović Milosavljević.
Ovim amandmanom hteli smo da pomognemo građanima Kraljeva, ali vi i pored svakodnevnih obećanja da ćete pomoći Kraljevu na svaki način niste prihvatili ni ovaj amandman. Ovaj zakon neće doneti ništa bolje ni građanima Užica, ni građanima zapadne Srbije. Siromaštvo, nerazvijenost proizvodnje i izvoza i dalje će biti najmanji u Srbiji, iako vlast pokušava da ubedi javnost, iskusne privrednike i stručnjake da je naša ekonomija u stvari vitalnija od ekonomija ostalih zemalja u regionu. O tome govore razni pokazatelji, kao što je na primer nezaposlenost koja je u Srbiji 31%, odnosno najveća u regionu. Zatim, osam milijardi dolara srpskog izvoza bilo je dovoljno da se nalazi Srbija na 86. mestu od 223 zemlje. Češka, koja je po veličini i broju stanovnika slična Srbiji, prošle godine imala je izvoz od čak 106 milijardi dolara, Slovačka 45, Bugarska 16,3 milijarde, a vas bi trebalo da zabrinjava da su nas pretekle i mnoge zemlje iz Afrike, Azije i centralne Amerike. Domaći izvoz čini samo 20% BDP-a, dok je kod ostalih zemalja taj procenat veći od 50%. Srbija izvozi po glavi stanovnika hiljadu dolara, a Češka 10 puta više, odnosno deset hiljada dolara. Srbija se nalazi na dnu zemalja regiona sa manje od 20% izvoza u BDP-u. Ovo, poštovani građani Srbije, nema nikakvog smisla, jer ako se ovo ovako donosi, onda nam ovo ministarstvo uopšte i ne treba.
Reč ima gospođa Kolundžija.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ne bi bilo loše kada bi bilo manje licemerja i malo više poštenja, onda bi građani Srbije mogli da znaju da je ovo navodno zalaganje za pomoć Kraljevčanima neukusno zbog činjenice što je ovaj amandman podnet pre katastrofalnog zemljotresa u Kraljevu. Mislim da je neukusno pokušavati se predstaviti kao neko ko podnošenjem ovog amandmana pre nego što se to desilo pokušava da pomogne Kraljevu.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Nema razloga za repliku, svako iznosi svoje stavove. To je lepa debata, bez obzira. Niti je spomenut iko, niti je iko uvredljivo nešto rekao. Da li se po amandmanu na član 1. narodnog poslanika Petra Jojića neko javlja za reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Za reč se ne javlja niko. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Izvolite, imate reč.
Poštovani građani, dame i gospodo narodni poslanici, hteo bih da iskoristim priliku da podsetim šefa poslaničkog kluba Demokratske stranke na dijalog ovde u ovoj skupštini, samo u onoj zgradi preko puta, kada sam govorio nakon dolaska međunarodnih snaga na Kosovo i Metohiju da su oči srpskog naroda uprte u Beograd, da je izletela i tada meni rekla, a bila je predstavnik Čovićeve partije, da Srbi treba da gledaju u Prištinu, a ne u Beograd. Iz tog razloga smatram da je ovo jedan od zakona koji je političke prirode, koji nema nikakvog osnova za zakonodavstvo, niti će bilo šta učiniti, niti pospešiti boljitak građana Srbije, nego samo zadovoljiti jednu ideju, jednog nesposobnog ekonomiste koji uništava ekonomiju i privredu države Srbije. Predlažem da se premesti sedište ove agencije, iako smo protiv bilo kakve agencije, a pogotovo ove agencije za izvoz, jer izvoza nema. Ako uzmemo samo podatak da sedam puta u prošloj godini imamo manji izvoz od uvoza svinjskog mesa, pazite u onoj grani gde bi trebalo da imamo mnogo veći izvoz nego uvoz, da ove godine imamo 14 puta tog uvoza svinjskog mesa više nego što smo izvezli itd. Postavlja se pitanje šta je onda to što možemo da kontrolišemo kao izvoz? Pa mogli bi da kontrolišemo to što se svakodnevno, evo već unazad pet-šest meseci, a možda i godinama izvozi sa Kosova i Metohije, a to je koncentrat koji se nalazi u Kombinatu "Trepča".
Reč ima poslanica Nada Kolundžija.
Poštovana predsedavajuća, za dijalog je potrebno da postoje ljudi koji pre svega govore istinu. Zato nikada nisam bila u dijalogu ni s kim ko se bavio demagogijom i neistinom, pa tako takođe neistinom da sam bilo kada rekla bilo šta slično od ovoga što ste vi rekli, ali ono što jesam rekla i što je činjenica jeste da je politika devedesetih i vaša politika dovela do toga da Srbi jesu nažalost ostali prepušteni Prištini.
Trideset sekundi je iskorišćeno vremena predsednice poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom predlažem da se sedište Agencije za osiguranje i finansiranje izvoza Republike Srbije preseli u Prokuplje. Mada nakon dvočasovnog odsustva ministra iz sale, uz maksimalno poštovanje prema gospođi koja sedi na mestu ministra, mislim da nas je gospodin Novaković uskratio za odgovor kada će gospođa ministar Jasna Matić doći na raspravu. Poslanička grupa SRS je tolerantna i puna razumevanja za vaše bilo državničke, bilo privatne obaveze, ali razumevanja za pljačku građana nemamo. Slobodno nam recite ako se gospođa ministar sa ministrom Dinkićem nalazi na nekom slavlju, recimo, za kupovinu njegovog stana od 350.000 evra, onda vas malim delom razumemo što kršite Poslovnik, ali nimalo ne opravdavamo. Neke argumente o bogatom potencijalu Topličkog okruga i Prokuplja kao središta naveo sam u diskusiji o prethodnom zakonu. Sada, u cilju ravnomernog regionalnog razvoja, vreme je i da zaboravljeni Toplički okrug bude sagledan od Vlade Republike Srbije, što bi delovalo motivišuće za građane i privrednike i podstaklo da se mala i srednja preduzeća opredele za proizvodnju i jačanje izvoza kroz jačanje poljoprivrede, kao naše strateške osnovne razvojne šanse. Na ovaj način bi se stvorili preduslovi razvoja u cilju ekonomskog opravka i ovog kraja i okolnih okruga, jer se Srbija, zbog nekontrolisanog zaduživanja ljudi na vlasti, nalazi u ozbiljnoj dužničkoj krizi, gde čak 40% prihoda od izvoza roba i usluga odlazi na pokrivanje spoljnjeg duga. To je strašno.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.)
Podneo sam amandman na predložene izmene Zakona o Agenciji za osiguranje i finansiranje izvoza u Republici Srbiji. Nadam se da će moje obrazloženje zadovoljiti one koji smatraju da ovo što mi iz SRS pričamo je neka demagogija. Naime, predložio sam da se u članu 1. stav 2. reč "Užicu" zameni rečju "Arilju". Ponoviću još jednom da je SRS za decentralizaciju, ali kroz jaku lokalnu samoupravu, ravnomerni razvoj, jaku državu koju sada nemamo. Zato predlažem ovim amandmanom da Agencija za osiguranje izvoza bude u Arilju, u mestu koje prednjači po izvoznim rezultatima i daje izuzetan doprinos izvozu Republike Srbije. Ono bi doprinelo i bilo primer za celu okolinu i povećalo bi zaposlenost u regionu. Vlada se seti poljoprivrede kad je teško, pa se hvali izvozom, kaže da će ove godine izvoz od poljoprivrede biti negde oko tri milijarde evra, a suficit milijardu evra. U strukturi izvoza poljoprivrednih proizvoda, posle kukuruza, na drugom mestu je malina sa izvozom u prvih šest meseci od 200 miliona evra. Arilje je centar maline za Srbiju, Evropu i šire.
Dva minuta. Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici vlasti u Srbiji ubeđeni su da će time što će sedište nekoliko službi iz Beograda preseliti u neka druga mesta podići regionalnu konkurentnost. Tako su odlučili da ubuduće sedište Agencije za osiguranje i finansiranje izvoza Republike Srbije bude u Užicu. Razlog za opravdanje takve namere našli su u tome što privreda Zlatiborskog okruga beleži spoljnotrgovinski suficit od preko 100 miliona evra na godišnjem nivou i da učestvuje sa 13% u ukupnom izvozu Srbije. Amandmanom koji sam podneo u SRS i predložio da, u cilju podizanja konkurentnosti Jablaničkog okruga, sedište Agencije bude u Leskovcu. Jablanički okrug se susreće sa velikim teškoćama, kako u privredi generalno, tako i sa izvozom onoga što se proizvede. Prema podacima Regionalne privredne komore u Leskovcu, tokom 2009. godine izvoz robe i usluga u Jablaničkom i Pčinjskom okrugu opao je za 27%. Pokrivenost uvoza izvozom je preko 73%, a najbolji izvozni učinak zabeležen je u drvno-prerađivačkoj industriji. Suficit je zabeležen i u poljoprivredno-prehrambenoj industriji, proizvodnji pića i duvana i preradi drveta. U toku 2010. godine izvoznici poljoprivrednih proizvoda suočili su se sa novim teškoćama zbog izmena propisa koji su stupili na snagu od Nove godine. U leskovačkoj poljoprivrednoj stručnoj službi rečeno je da slobodan izvoz podrazumeva i odgovarajuće sertifikate o korišćenju hemijskih sredstava u proizvodnji. Iako su proizvođači napravili ugovore o izvozu poljoprivrednih proizvoda, sada je situacija na graničnim prelazima znatno drugačija nego prošle godine…
Dva minuta, zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Sreto Perić.
Sastav, oblik i vrstu državnih organa uređuju stranke koje su na vlasti, ali otkako je gavran pocrneo nikad nije bila ovakva situacija, izrazito politički stav da se sedište određenih državnih organa izmesti iz Beograda u neka druga mesta. Agencija za pospešivanje izvoza i za razvoj izvoza mene podseća na mađarsku mornaricu, a kažete Mađarska nema mora, pa, nema ni Srbija izvoz. Nema ga zbog vas koji ste na vlasti već 10 godina. I, kad bi vi gospođo Kolundžija, odnosno vaša stranka, koja je dominantna u vašoj koaliciji, umeli da napravite jednu ravnotežu, onda bi danas bilo svima jasno u Srbiji, odnosno ne bi se ni desilo da je nestašica mleka. Nije tako davno bilo, između ostalog, zato gospodin Živanović i Prelić pričaju ovako emotivno kada su poljoprivredne teme u pitanju, poljoprivredni proizvođači su prosipali mleko, a sada ga nemamo dovoljno. To je samo zato što je nerazumnom odlukom ove vaše Vlade doneta odluka o uvozu mleka u prahu, koje je bilo nešto jeftinije nego što je moglo da bude domaće. Onda zato danas imamo ovakvu situaciju. Ne znate da napravite ravnotežu, ne gledate dugoročno, ne pokušavate onima koje ste uspeli da prevarite, nadam se poslednji put, na zadnjim parlamentarnim izborima da im se zahvalite na jedan način, a to bi bilo da organizujete proizvodnju, odnosno da organizujete njihov život ili da im bar malo pomognete. Vi to nećete, jer kada bi oni bili svesni, kada bi njihov životni standard bio na nešto višem nivou, onda oni vama ne bi ni ukazivali pomoć i podršku, nego svaki put uspete da ih dovedete u beznađe, pa neposredno pred izbore da ih prevarite, da bi vam oni dali taj glas, onda i u narednom periodu radite sve po starom. Ono što izvozimo, a to su veoma male količine, izvozimo u najnižem stepenu neobrađenosti, izvozimo kao sirovinu. Gospođo, meni je nezgodno što ne mogu da vas pitam…
Dva minuta. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Sreto Perić je prijavljen. Želite da govorite o povredi Poslovnika? Izvolite.
Gospođo Čomić, jedva sam čekao da vi dođete, jer zaista ste jedan od potpredsednika koji najviše vodi računa o procedurama koje smo sami ustanovili. Samo da vas pitam, nećemo dugo polemisati, ni dva minuta neću koristiti, da vas pitam da li ste vi u toku, da li znate gde se trenutno nalazi onaj ministar kojeg je Vlada ovlastila, član 27, da u ime njeno zastupa ovde i predstavlja zakone koji su na dnevnom redu i da li ćemo uopšte imati priliku da vidimo ministra, a nije najbitnije posle tačno 60, odnosno 120 sekundi da kažete – isteklo je vreme.
Što se tiče prve primedbe, o staranju o primeni Poslovnika, ovlašćena predstavnica Vlade ministarka Jasna Matić, koja je danas bila, i za nju, kao i svakog drugog učesnika sednice, važi pravilo da može s vremena na vreme da ne prisustvuje sednici iz svojih razloga i da se vrati kad obavi poslove koje može da obavlja i uz prisustvo na sednici. Poslovnički uslovi su ispunjeni. Što se tiče vaše primedbe od dva minuta, o primeni pravila nema pregovora. Imate na raspolaganju dva minuta po Poslovniku i to tako vi, kao i svaki drugi poslanik. Ako mislite da zbog bilo kojih razloga pripadnik poslaničke grupe SRS ima pravo na dva minuta i 30 sekundi ili dva minuta i 15 sekundi, onda se nismo razumeli pri čitanju Poslovnika i rečenici da vreme na raspolaganju za obrazlaganje amandmana je dva minuta. Da li želite da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? Da ili ne? Da li ste zadovoljni obrazloženjem ili ne? Zahvaljujem. Molim vas da ne dobacujete. Narodni poslanik Sulejman Spaho, kršite odredbe Poslovnika i ponašate se protivno odredbi koja vam zabranjuje da dobacujete za vreme sednice, a mene obavezuje da vam izreknem meru opomene. Upozoravam vas. Narodni poslanik Sulejman Spaho i dalje dobacuje. Molim vas da ne promovišete prostakluk u Skupštini, ni gestom, ni rečima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite.
Dame i gospodo, ekonomisti tvrde da u ovoj državi postoji realna mogućnost da joj pukne spoljna likvidnost. Oni čak idu dalje, pa kažu da se državi Srbiji može desiti nešto slično što se desilo 1982. godine tadašnjoj Jugoslaviji, kada je došlo do apsolutnog krahiranja te spoljne likvidnosti. Činjenica da MMF odlazi iz Srbije neobavljena posla učiniće potencijalne investitore jako opreznim. Šta je epilog toga? Pod jedan, nedostatak stranih investicija, pod dva, slabljenje dinara, pod tri, dalji rast inflacije. Svaka pojedinačna situacija sama za sebe predstavlja groznu stvar, nedostatak stranih investicija, grozno, slabljenje dinara, grozno, rast inflacije, grozno, a sve tri kumulativno, zaista crno bez imalo belog. Šta je lek ovome? Kakva je terapija, povećan izvoz? Međutim, nema od povećanog izvoza ništa. U jednoj studiji govori se o izvozu Srbije do sada. Lako je videti da je izvoz minimalan. Tu se ne pominje KiM, ali to čini neko drugi. Da vas podsetim, "Glas Amerike" na srpskom jeziku kaže – srpska blokada ometa kosovsku privredu i kosovski izvoz. Dalje kaže – posle prelaska granice kod Merdara, kosovski vozači moraju da se zaustave na ničijoj zemlji. Pazite, ničijoj zemlji, i to sa punim ustima kaže jedan kvazisrbin. Dalje, onda on utvrđuje da je izvoz Srbije na Kosovu 220 miliona i da je ona drugi izvoznik posle Makedonije. Šta Vlada kaže na ovo? Hoće li Užice da bude van ovih tokova, kada tamo premestite Agenciju? Izgleda da se ona premešta upravo zbog toga da bi sve to bilo van ovih tokova.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Sulejman Spaho.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo, baš sam dobio obaveštenje jednog kolege. Gospođa ministar je trenutno tu negde u Skupštini, kako sam obavešten, gledala je utakmicu i pod utiskom je, Srbija je pobedila, sada će doći. Tako sam obavešten.
Upozoravam vas da govorite o dnevnom redu.
Samo da znamo gde je ministar.
Podsećam vas da ste u obavezi da slušate upozorenja koja vam daje predsedavajuća. Drugi put vas upozoravam da je vaše ponašanje razlog za obrazloženje o omalovažavanju ugleda Narodne skupštine.
U članu 1. Predloga zakona reč "Užice" zamenjuje se rečju "Loznica". Srpski izvoz iz godine u godinu opada. To možemo videti iz sledećih podataka. Godine 1989. 51% BDP, 1995. 41%, 2000. 37% i 2009. 18%. Ovi podaci jasno govore o strmoglavom padu izvoza i ako dodamo i pad industrije i poljoprivredne proizvodnje možemo videti tragičnost situacije u kojoj se nalazi Srbija. Da li se ovi pokazatelji mogu promeniti? U svakom slučaju ne mogu sve dok je ova neprirodna vlast i koalicija. Vlast u Loznici takođe je neprirodnai uvek kada pokušavamo da im damo do znanja da Loznica treba da bude mesto u kome će se nešto dešavati, evo sad je ta prilika, nisu se izjasnili, pa sad ovom prilikom govorim i kažem da je Loznica mesto u koje bi trebalo da dođe na red i finansiranje izvoza Republike Srbije, tj. Fond za razvoj Republike Srbije.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 2. koji se odnosi na Agenciju za osiguranje i finansiranje izvoza odnosi se na osiguranje i naplatu potraživanja na domaćem tržištu. Jedan potpuno novi institut i jedno potpuno novo pravo ove agencije koje nije imala do sada, koje u obrazloženju Vlade potpuno jasno ukazuje da je Vlada sasvim svesna da danas u Srbiji i te kako imamo neuredno plaćanje između privrednih subjekata, i te kako imamo prekoračenje roka u plaćanju i da je nelikvidnost privrede izuzetno velika. S obzirom na sve te velike probleme koje danas imamo u privredi Srbije, sasvim je bilo logično da se izađe sa nekim rešenjima kojim bi se svim privrednim subjektima na teritoriji Srbije omogućilo da na što efikasniji način posluju, a ne da se ovim zakonom i ovim zakonskim rešenjima stvara jednostavno pravna nejednakost između jednih i drugih privrednih subjekata u Srbiji. Onih prvih, koji imaju pravo zato što izvoze i zato što smo deset godina obmanjivali građane Srbije da imamo adekvatan izvoz i da ćemo uspeti da sačuvamo devizne rezerve i devizni kurs, a posle 10 godina tranzicije, rasprodaje svega onoga što je generacijama sticano, prekomerno zaduživanje sa preko 30 milijardi evra, došli smo u situaciju da zbog jako malog priliva deviza pravimo razliku između privrednih subjekata u Srbiji. Nemoguće je da se sa ovakvim antitržišnim merama, gde se pojedinci povlašćuju, gde se stvaraju državni miljenici, izađe pred Narodnu skupštinu i ovakvi predlozi nagoveštavaju da u Srbiji ubuduće možemo da očekujemo još veće razlike između velikih i malih firmi, jer privilegije od ovakvog zakonskog rešenja mogu da imaju samo velike firme. Imali ste prilike da i u 2009. godini, kada je u pitanju likvidnost privrede, Vlada reagovala, ponudila neka sredstva za likvidnost i da sunajveći deo tih sredstava iskoristila preduzeća koja su jako bliska vlasti i koja su na neki način monopolisti u Srbiji, a da se preko leđa malih i srednjih preduzeća lomi sva nemoć ove države da se bavi privredom i privrednom politikom. Mi već sada imamo veliki problem kada je u pitanju ova agencija. Poslovanje agencije je u potpunosti netransparentno. Ne znamo ko i kako danas dolazi do kredita kada je u pitanju Agencija za osiguranje i finansiranje izvoza. Na ovaj način diskreciona prava agencije biće još uvećana. Na stranu to što za sve ovo o čemu smo govorili na činjenicu da danas imamo jako neuredno plaćanje od strane veleprodaja, trgovina i velikih proizvođača koji preko leđa male privrede i malih i srednjih preduzeća dolaze do obrtnih sredstava i teraju baš tu malu privredu, koja je u potpunosti nacionalna privreda, na kojoj treba da se zasnivamo, teraju u nelikvidnost, u bankrot. Imamo institut faktoringa kojim bismo mogli da rešimo problem potraživanja na nivou cele Srbije. To da li u Srbiji danas postoje ili ne postoje uslovi za razvoj faktoringa, to je problem ove Vlade, ali to jeste način da se kroz institut faktoringa rizik naplate za sva preduzeća danas u Srbiji umanji, da dođu do srednjih sredstava, da se izbegnu visoki krediti koje danas plaća privreda Srbije. Što se tiče samog ovog rešenja, ono treba da bude u korist izvoznika. On u potpunosti zapostavlja onu privredu koja supstituiše izvoz i na neki način popravlja devizni bilans i platni promet u Srbiji. Kao što rekoh, ovim rešenjem, ovim načinom razmišljanja država se stavlja u situaciju da odlučuje ko može na tržištu da opstane a ko mora da propadne. To je ono što je nedozvoljeno u uređenju tržišta i uopšte u privrednom životu Srbije. To je ono što je neprihvatljivo za SNS. Mi smo ovim amandmanom nastojali da skrenemo pažnju da ubuduće ne idete sa ovakvim rešenjima jer će posledice biti pogubne u budućnosti po privredu Srbije.
Iskorišćeno je tri minuta i 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Pre nego što zaključim pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li želi reč neko ko nije iskoristio svoje pravo? (Ne.) Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O FONDU ZA RAZVOJ REPUBLIKE SRBIJE (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković i Dragan Čolić, Srđan Spasojević, Nemanja Šarović, Zoran Popović, Tomislav Ljubenović, Aleksandar Pejčić, Lidija Vukićević, Gordana Pop Lazić, Slobodan Vuković, Jadranko Vuković, Dušan Marić, Filip Stojanović, Boris Aleksić, Gordana Paunović Milosavljević, Zoran Krasić, Vladan Jeremić, Milan Veselinović, Milan Škrbić, Lidija Dimitrijević, Ognjen Mihajlović, Ljubiša Petković, Vesna Marić, Marina Toman, Milorad Krstin, Dobrislav Prelić, Momčilo Duvnjak, Momir Marković, Branimir Đokić, Vitomir Plužarević, Dragan Stevanović, Nikola Savić, Dragan Aćimović, Srboljub Živanović, Aleksandar Martinović, Vjerica Radeta, Dušanka Plećević, Radiša Ilić, Sreto Perić, Goran Mihajlović, Milorad Buha, Paja Momčilov, Dejan Mirović, Dragan Todorović, Milan Nikolić, Milan Avramović, Ljubomir Kragović, Bojan Mladenović, Radica Jocić, Milan Radovanović, Marko Milenković, Slađan Mijaljević, Sulejman Spaho, Vlada Milojković, Mirko Munjić, Nikola Žutić, Dragan Živkov, Nataša Jovanović, Petar Jojić, Donka Banović, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Milica Vojić Marković. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavnog odbora. Da li je Zakonodavni odbor dao mišljenje? (Ne.) Dakle, niste primili izveštaj. Greška je u scenariju. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Antić.
Gospođo Čomić, ne znam da li ste ljuti na radikale, ali ne znam zašto ste ljuti na nas naprednjake, mi bar nismo podneli slične amandmane. Evo dva sata nemamo informaciju o tome da li neko od ministara stiže li ne stiže i molim vas da nešto preduzmete. Sada bi ipak malo o amandmanu, nadam se da ćemo u međuvremenu dobiti neko opravdanje. Ovakav cinizam mislim da ne priliči uopšte Narodnoj Skupštini i govoriti o dostojanstvu nema ni potrebe. Hteo bih samo da kažem da u članu 1. ono što je intenca SNS to je da smatramo da Fond treba da proširi svoju delatnost. Smatramo da danas u Srbiji imamo izuzetno veliki problem u oblasti poljoprivrede. Veliki u tom smislu što skoro 50% gubitaka sveukupne privrede danas u Srbiji otpada na poljoprivredu i što je poljoprivreda u katastrofalnoj situaciji, gubici cele privrede, imam opet podatke iz 2009. godine, iznose 95 milijardi dinara, a poljoprivrede 45 milijardi dinara. Ako pri tome imate činjenicu da je poljoprivreda u prethodnoj godini, znači u 2009. godini u odnosu na 2008. godinu, imala rast prihoda, a da je u isto vreme imala znatan rast troškova i da zbog tog tako velikog rasta troškova su ostvareni ovi veliki gubici, onda možete da shvatite u koliko je teškoj situaciji poljoprivreda danas. Mi imamo danas u poljoprivredi, i to se iz godine u godinu uvećava, sve veći disparitet u cenama, sve skuplje inpute koji ulaze u proizvodnju i to poljoprivredni sektor, poljoprivredna preduzeće jednostavno više ne mogu da izdrže. U poljoprivredi 1.900 preduzeća napravili su taj gubitak od 45 milijardi dinara. S druge strane, imate ukupan broj preduzeća, znači ukupna privreda u Srbiji je 89.000 preduzeća, ovih drugih znači 87.000 napravila je drugu polovinu gubitaka u Srbiji danas. To na najbolji način pokazuje koliko je loše i teško stanje u poljoprivredi danas. Koliko danas je veliki trošak angažovanja kapitala u poljoprivredi, on iznosi negde oko 22% po podacima koje sam našao. Jako je malo obrtnih sredstava koje danas imamo u poljoprivredi i poljoprivreda sve više zavisi od kredita, a cena tih kredita, kamate na te kredite su izuzetno velike i to je jako dobro poznato kompletnoj javnosti Srbije. Zbog toga se SNSodlučila da ovim amandmanom u ovom članu interveniše da Fond za razvoj deo sredstava odvoji za poljoprivredu. Ne treba da se igramo poljoprivredom. Jako veliki broj naših građana danas zavisi od poljoprivrede. Samo još jedan podatak da je poljoprivreda u pet ili četiri godine izgubila oko milijardu i sedamsto miliona evra od svoje vrednosti. Ima jako puno argumenata da se prihvati ovaj amandman SNS. Nažalost, kao što rekoh malopre, o tome nema ko da odlučuje, nema ko ni da čuje. Mislim na predstavnike Ministarstava. Svaka čast kolegama iz vlasti, iz vladajuće većine, ali nekako sam stekao utisak da mnogo veći uticaj na prihvatanje amandman imaju ministri, ministarstva nego što to ima većina u Skupštini.
Iskorišćeno je dva minuta i 25 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.)
Nemam nameru da vam dozvolim da tako brzo završite. Kada je u pitanju član 2. imamo još jedan pokušaj ove pomenute stranke u formiranju da sedište Fonda za razvoj u ovom slučaju premesti u Niš. Imamo još jedan pokušaj da se u okviru tog Fonda formiraju ekspoziture. To je ono što su osuđivale skoro sve kolege iz opozicije. To je ono što je bio motiv SNS da podnese ovaj amandman da se ovaj član briše. Smatramo da nema potrebe danas, kada bi trebalo da zaživi i elektronska Vlada, a da ne govorim o tome da komunikacija putem interneta je i te kako zaživela u skoro svim privrednim subjektima u Srbiji, da se na ovaj politikantski način odlučuje o sedištu jedne institucije. Nije problem u tome gde je sedište institucije. Što se nas tiče nije problem da ona bude u Nišu. Za nas je problem da se ta sredstva kojima Fond raspolaže koriste što efikasnije. U narednim amandmanima SNS videće se da se to ne čini onako kako bi bilo u interesu svih građana Srbije.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Da.)
Podneo sam amandman da se u članu 2. stav 1. Predloga zakona reč – Nišu zamenjuje rečju – Valjevu. Vlada nije prihvatila ovaj amandman uz obrazloženje da se sedišta Fonda i njegovo seljenje u Niš predlaže iz razloga dekoncentracije državnih institucija i približavanja usluga licima u područjima koja su manje razvijena. Ovo obrazloženje je u suprotnosti sa namerom da se Fond preseli u Valjevo, što sam predložio mojim amandmanom. Ako vam je namera da preseljenjem sedišta Fonda u Niš rešavate probleme nerazvijenosti ili manje razvijenosti nekih područja u ekonomskom smislu, onda po mom mišljenju Valjevo ima sve uslove u vašem obrazloženju. Valjevo se sedište Kolubarskog okruga, koje pored opštine Valjevo ima još pet opština – Osečina, Ub, Lajkovac, Mionica i Ljig. Podsećam Vladu i poslanike da još ni izdaleka nije sanirana šteta od zemljotresa koji se dogodio 1998. godine sa epicentrom u Mionici, koji je pogodio svih šest opština Kolubarskog okruga i da je to jedan od razloga zašto Fond za razvoj treba da se preseli u Valjevo. Na taj način Fond bi bio u kraju koji je doživeo prirodnu katastrofu, koji je ekonomski uništen, a od ove vlade i vlasti zaboravljen.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Da li neko želi reč? (Da.)
Zašto Kraljevo, a ne Niš? Zašto Kraljevo, a ne Užice? Zašto Kraljevo, a ne Kragujevac? To su sva pitanja na koja bih htela da odgovorim u okviru ova dva minuta. Zašto postoji ova rasprava u pojedinostima. Danas, nadam se da nećemo i sutra raspravljati o ovim amandmanima. SRS zna da je Vlada ove amandmane razmatrala još 28. oktobra ove godine. Međutim, nažalost, u noći između 2. i 3. desio se zemljotres za koji mi stvarno žalimo i zbog čega niko o tome nije ni voleo da priča, niti bi voleo da se to desi, ali, nažalost, desilo se što se desilo i mi smatramo da nije licemerno da pričamo, a smatramo da ova sednica postoji baš zbog toga što između onog momenta kada se podnesu amandmani i momenta kada se o njima raspravlja, predstavnici ministarstava, odnosno Vlade, treba da budu ovde da bi možda promenili mišljenje, ono koje su doneli onog dana kada su razmatrali o amandmanima. Nažalost ovde nema predstavnika ministarstva i niko ne može sa nama da komunicira, da vodi dijalog i zbog toga smo mi podneli ove amandmane i govorili o zemljotresu i smatramo da je to i solidarnost, i humanost i ne smatramo da je to licemerstvo.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dobrislav Prelić želi reč.
Dame i gospodo, uvaženi građani Srbije, ovo je za danas poslednji zakon o kome raspravljamo. Predložio sam da se sedište Fonda za razvoj preseli u Novi Sad. Vi znate da u AP Vojvodini već imamo Fond za razvoj AP Vojvodine, on je radio jedno vreme dosta korektno, dok se nije ispostavilo da u Vojnom institutu Vojvodine imamo praktično paralelne institucije. Imali su tu naši pre svega poljoprivrednici još jednu određenu pomoć, međutim, kada smo mi pokušali da apelujemo, pre svega ovde, na Vladu Republike Srbije, a onda i na Vladu AP Vojvodine, da u periodu krize zamrzne na neki način te kredite Fonda za razvoj, jednostavno nije bilo razumevanja. Onda se ispostavilo da žiro račun AP Vojvodine više ne funkcioniše i naši građani su morali da uplaćuju sredstva u "Metals banku". Sada je to Razvojna banka Vojvodine, a vrlo dobro znamo šta se sve izdešavalo i ko je oprao veliki novac preko "Metals banke". Svakako da je država trebalo da stane i da posluša naš predlog i da na jedan period zamrzne vraćanje pre svega tih kredita, jer su ti ljudi dali svoje hipoteke, svoju zemlju i oni bi to sigurno vratili posle izlaska iz krize. Ovako, kredite koje su dobijali u daleko velikim iznosima privredni subjekti koji su bili bliski vlasti, njima to nije bio problem jer oni su stavili na hipoteku ono što nisu zaradili, već što su dobili na poklon od vas.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dragan Stevanović ima reč.
Gospođo Kolundžija, pomoći ću vam, koji god amandman vaša stranka da prihvati u danu za glasanje, a dolazi iz SRS, za nas je prihvatljivo, mi nemamo problem da se u našim redovima oko toga dogovorimo. Morate da nam garantujete da ćete se vi dogovoriti oko tog amandmana sa Mlađom Dinkićem. Kada pričate o licemerju, licemerje su ovi prazni redovi, licemerje je da niko od predstavnika vlasti jednu jedinu reč nije rekao o ovim zakonima. Licemerje je da od tri predstavnika Vlade nema nijednog, to je licemerje. Licemerje je da nam dolaze iz Fonda za razvoj ovakve rečenice – republičke institucije bi tako bile bliže svim građanima i preduzetnicima, čime se umanjuje nepravda koju ljudi u unutrašnjosti osećaju. Fond u kojem je pola činovnika uhapšeno jer je bahato trošio pare poreskih obveznika, deleći pare za letovanja, umesto za izvozno i poslovno sposobna preduzeća, mala, srednja, upravo u toj provinciji na koju se ovde iz Fonda za razvoj pozivaju. To je licemerje. Znači, ovo je političko dno, da prihvatate ovakve političke kompromise da bi vaša koalicija opstala. Platite, finansirajte iz svojih džepova, što stranačkih, što privatnih, razvoj Ujedinjenih regiona Srbije, a ne o trošku države, o trošku budžeta Republike Srbije, zloupotrebljavajući institucije države Srbije, kao što su do sada koristili Nacionalnu službu zapošljavanja, Ministarstvo finansija, dok su ga kontrolisali. Sada kada to više ne mogu, evo čega su se dosetili. Možda ste vi spremni na takve kompromise. Ako ste, videćete na izborima koliko će ovo da vas košta. Nas na to nemojte da terate. Ponavljam, podržite bilo koji amandman SRS, ali znajte, morate sa Mlađom da se dogovorite, u šta mi očito sumnjamo.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Nikola Savić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na Predlog zakona o Fondu za razvoj Republike Srbije. Sada na prvi pogled nekome se može učiniti da je ovo još samo jedan u nizu amandmana koji je podnela SRS i možda i ja kao njen poslanik, međutim, videćete da nije baš tako. Ovim svojim amandmanom sam hteo da pokažem određenu principijelnost, i svoju i SRS, i da je opovrgnem sve one koji nisu shvatili suštinu onoga što smo mi ovde od tri sata pa nadalje govorili, možda i od četiri. Ovim amandmanom sam hteo da pokažem da sve ono što sam smatrao da iz Beograda treba da se preseli u Niš ne mora da bude sve u Nišu, postoje i druge opštine Nišavskog okruga i baš ovde ako pogledate jednu od ovih stvari, pre svega Fond za razvoj koji je predviđen da bude u Nišu, predložio sam da se izmesti u jednu opštinu Nišavskog okruga, Svrljig. Naime, Svrljig je jedan od manjih i nerazvijenih gradova Nišavskog okruga. On se nalazi na granici dva okruga, između Nišavskog i Timočkog okruga. To je jedno veliko područje, područje koje ima određene potencijale i mislim da bi Vlada, odnosno njeni predstavnici, kojih ovde gotovo i da nema, trebalo da razmisle i da ipak neki od ovih amandmana prihvate, odnosno ovo što je govorio moj uvaženi kolega gospodin Dragan Stevanović. Prihvatite neki od ovih amandmana za koji vi smatrate da treba, mi ćemo biti zahvalni u SRS.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Srboljub Živanović ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo, predložio sam da se Agencija Fonda za razvoj iz Niša preseli u Šabac. Sada ću da vam kažem zbog čega sam to predložio, zbog jedne velike zloupotrebe ovog fonda, a vi dobro znate, zbog čoveka koji je zloupotrebio ovaj fond, bivši premijer Zoran Živković, koji se i sam hvalio koliko je i na koji način uzeo iz tog fonda za razvoj navodno kredit, bespovratni kredit, da bi mogao da kupi 50 hektara zemlje na području Fruške Gore, da se bavi proizvodnjom vina. Zato je služio Fond za razvoj, da se vaši stranački funkcioneri mogu olešiti o taj fond, uzeti novac, zloupotrebiti i da ga više ne vratite. To je ono zbog čega, gospođa Nado, vi pokušavate da nam degradirate vrednosti naših amandmana, gde želimo da prikažemo i da pokažemo zbog čega je značaj tog fonda da se nađe na području grada Šapca. Da bi moglo da se pomogne tim ojađenim seljacima, koji kada ulože sve inpute i kada iskoriste u poljoprivredi, oni na kraju nemaju ništa. Vidim, Nado, da se vi protežete, da se istežete, jer vam je verovatno već progorelo mesto, jer ne možete više da izdržite, ali to je ono što pokazuje vašu vrednost kao šefa poslaničke grupe DOS, DS, jer više nemate gde, kako i na koji način…
Dva minuta! Reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija, pravo na repliku.
Ne znam u čemu je vaš problem, ali mislim da je obaveza predsedavajućeg da na osnovu Poslovnika opomene da poslanik ne može direktno da se obraća drugom poslaniku. Dakle, ovde ne polemišem ni s kim lično i ne ulazim ni u kakav dijalog ni s kim lično. Mi ovde raspravljamo o amandmanima na jedan zakon i o tome ko degradira amandmane. Dakle, ovde se postavlja, pre svega, principijelno pitanje – da li je procena da treba izmeštanjem sedišta nekih državnih institucija ojačati neke lokalne sredine ili ne? Ako istovremeno ide tvrdnja da je to besmisleno, a onda se podnose amandmani i obrazlažu da to ne treba da bude u tom centru, nego u nekom drugom, onda taj degradira amandmane, koji se tako postavi. Dakle, ono što je ovde bitno jeste da li je koncept po kome će se izmeštanjem državnih institucija omogućiti nekim lokalnim sredinama da se unese neki život u njih, pogrešan ili ne? O tome možemo da raspravljamo. Ali, ako neko s jedne strane tvrdi da je koncept pogrešan i da je on politikantstvo, da oni koji će podržati taj koncept jesu neko ko je ucenjen ili nema izlaza itd, onda s druge strane, nema nikakve logike da podnosi amandmane i da ih obrazlaže, i to amandmane kojima traži da to sedište ne da se vrati u Beograd, nego da se premesti u neki drugi, treći, pedeseti grad. Ponavljam, svi ovi zakoni imaju dva ili tri člana. Na njih je SRS podnela 50 amandmana. Svaki od tih amandmana traži da sedište bude u drugom gradu. Dogovorite se u kom gradu, možda ima argumentacije da ne bude u gradu koji je predložen, nego u nekom od tih 50 koji vi predlažete, ali… (Predsedavajuća: Dva minuta.) Koristim vreme poslaničke grupe [[Predsedavajuća: Dobili ste pravo na repliku.]] Tražila sam vreme u okviru poslaničkog kluba da govorim o amandmanu.
Dobili ste pravo na repliku. Možete se javiti da govorite, naravno, i kao predsednica poslaničkog kluba. Izvolite.
Tražila sam zaista da govorim o amandmanu. Dakle, nisam mislila da treba replicirati, već prosto imam pravo da u okviru vremena poslaničkog kluba govorim o amandmanu. Još jednom ponavljam, ako je koncept pogrešan, onda amandmane degradira onaj ko odgovara na taj koncept, podržavajući koncept, samo uveravajući nas da to što je određen jedan grad nije dobro, već treba odrediti neki od 50 gradova koji predlažete. Hvala vam.
Iskorišćeno je trideset i pet sekundi vremena predsednice poslaničke grupe. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Da.) Poslanica Dušanka Plećević.
Iz istih razloga o kojima sam govorila o izmeštanju Nacionalne službe za zapošljavanje, amandmanom tražim da se sedište Fonda za razvoj Republike Srbije preseli u Bor. Bor kao sedište okruga koje se graniči sa državama članicama EU, Rumunijom i Bugarskom, jeste idealno mesto za sedište Fonda. Blizina pomenutih evropskih država čini da Srbija kao ozbiljni pretendnet na članstvo u EU može da dođe do važnih i lepih evropskih iskustava na najjeftiniji način. Nije potrebno ići u Brisel, bliži nam je Bukurešt, bliža nam je Sofija geografski. Mnogo toga korisnog možemo da naučimo od naših suseda, od toga kolika je stopa privrednog rasta, od kada su postale članice EU, pa do toga koliko je ljudi otišlo iz zemlje trbuhom za kruhom i koliko njihovih građana prosjači po zemljama EU. Pošto se iz Beograda ne vidi kako se živi u unutrašnjosti, osim iza zatamnjenih prozora ministarskih automobila u vreme izbora, najlogičnije bi bilo da se Fond preseli u unutrašnjost, i to ne samo sa sedištem, već i sa odlučivanjem. U tom smislu očekujem dalje izmene i dopune ovog zakona. Šta znači samo preseljenje Fonda, sedišta Fonda, ako upravni odbor koga čine ministri odluči na telefonskoj sednici gde će ići novac i kada će se on plasirati? Što bi onda oni dolazili u Bor, u sedište fonda, na primer? Treba štedeti na gorivu, na vremenu, stresu zbog rupa na putevima, klizišta, snegova i drugih vremenskih nepogoda. Zato premeštanje sedišta fonda za razvoj ima smisla samo ako odlučivanje o sredstvima u njemu prepustite onima koji su najnerazvijeniji u ekonomskom smislu. Tako biste izvršili ne samo dekoncentraciju institucija, kako je rekla ministar Verica Kalanović u uvodnom izlaganju u raspravi u načelu, već biste izvršili dekoncentraciju finansijsko-ekonomske moći pod kontrolom jedne stranke, a to je G 17 plus. Mi smo ovim našim amandmanima hteli da dokažemo besmislenost ovih izmena i bilo koje mesto u Srbiji može biti sedište Fonda….
Prošlo je dva minuta. Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 2. Predloga zakona sa predlogom da se reč "Niš" zameni rečju "Paraćin". Fond za razvoj Republike Srbije i u javnosti kada je nastao predstavljen je kao spasonosna formula za građane Srbije, za malu privredu, za preduzetništvo, za razvoj poljoprivrednih gazdinstava, podizanje novih zaseda, farmi, pogona za preradu poljoprivrednih proizvoda itd. Sedište Fonda je u Beogradu. Amandmanom sam predložio da sedište Fonda ubuduće bude u Paraćinu. Ako hoćemo da izvršimo pravu decentralizaciju u Srbiji, da ravnomernije razvijemo naše opštine, onda moramo i rasteretiti Beograd svih tih agencija, republičkih fondova, direkcija i da ih pravilno raspodelimo po opštinama u Srbiji. Te opštine će makar imati neku satisfakciju ukoliko bi se neki republički organ preselio na njihovu teritoriju, a ionako im je Vlada ove godine uskratila 27 milijardi dinara transfernih sredstava, pa smo pre dva meseca doživeli pravu pobunu predsednika opština i gradova u Srbiji. Što se tiče Fonda za razvoj, ni on se nije proslavio, isto kao i Agencija za osiguranje i finansiranje izvoza i Nacionalna služba za zapošljavanje. Crna hronika je jedno vreme, i to nedavno, bila posvećena Fondu za razvoj i zloupotrebi ogromnih sredstava. Razotkrivene su sprege između zaposlenih u Fondu i korisnika sredstava Fonda, tako da jedan broj zaposlenih sada čeka da bude izveden pred lice pravde. Sve je ovo započelo, sećamo se, još davne 2003. godine, kada je razotkrivena zloupotreba bivše ministarke saobraćaja, gospođe Marije Rašete Vukosavljević, ministarke u vladi DOS-a, koja je zajedno sa svekrom od para dobijenih iz Fonda za razvoj, umesto farme za tovljenike, podigla diskoteku. Zahvaljujem.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Uvažene dame i gospodo narodni poslanici, imam solidno poslaničko iskustvo, ali do današnjeg dana nisam znao da ako iz jedne poslaničke grupe narodni poslanik podnese jedan amandman, da svi poslanici moraju da podnesu isti takav amandman. Sad smo imali priliku da se uverimo da se to nameće neka nova obaveza.
Narodni poslaniče, molim vas o dnevnom redu, vaš amandman je da se prema Predlogu zakona reč "Nišu" zamenjuje rečju "Ljubovija".
Neću se truditi uopšte, gospođo predsedavajuća, da vas razumem. Vi ste rekli da ima pravo povremeno da odsustvuje predstavnik Vlade. Povremeno je odsustvovala gospođa koja je tu…
Upozoravam vas, narodni poslaniče, da kršite Poslovnik i da ugrožavate i umanjujete ugled Narodne skupštine.
Uopšte ne kršim Poslovnik, hoću da kažem, apsolutna moja doslednost kao narodnog poslanika jeste u tome što sam na tri zakona koji su na dnevnom redu…
Sad vas drugi put upozoravam jer ste dužni da slušate upozorenje i objašnjenje predsedavajućeg. To piše u Poslovniku. Dakle, dobili ste dva minuta da govorite o amandmanu na član 2. koji glasi – u članu 2. stav 1. Predloga zakona reč "Nišu" zamenjuje se rečju "Ljubovija". Ja vas molim da svoja dva minuta iskoristite za obrazlaganje ovog amandmana, jer vas na to obavezuje član Poslovnika koji govori o obavezi da govorite o dnevnom redu. Izvolite.
U tri zakona koja su na dnevnom redu podneo sam da se sedište koje vi predlažete, odnosno predlagač, iz Beograda izmesti u Kragujevac, Užice i Niš. Svaki put sam predlagao da to bude u Ljuboviji.
Narodni poslaniče, citirala sam šta je na dnevnom redu. Sada vas upozoravam, pred izricanje mere opomene, da ne pokušavate više da zloupotrebljavate svoje pravo da govorite o amandmanu koji ste podneli.
Zakon o Fondu za razvoj Republike Srbije – podneo sam amandman na član 2. Predloga zakona gde predlažem da sedište tog fonda bude u Ljuboviji. Mnogo je razloga da sedište bude tamo, ali mnogo manji je problem gde će biti sedište ovog fonda, da li u Beogradu, da li u Nišu ili u Ljuboviji. Mnogo veći problem je što se sredstva sa kojimaraspolaže Fond zloupotrebljavaju i to duži niz godina. To je jedan problem. Drugi je problem, po našem viđenju iz SRS, što ste i u zakonu o ovom fondu rekli da poljoprivredne aktivnosti nemaju pravo za konkurisanje za ta sredstva iz fonda. Smatramo da to nije u redu. To bi bio dobar način za podsticaj poljoprivredne proizvodnje, jer mi u poslednje vreme imamo situaciju da nam se malinjaci, kupinjaci i niz drugih poljoprivrednih kultura uništava iz razloga što cene u otkupu nisu one koje bi odgovarale i one koje ti poljoprivredni proizvodi koštaju same poljoprivredne proizvođače.
Dva minuta. Zahvaljujem. Minut sam iskoristila da vas upozorim na poštovanje Poslovnika. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.)
Sa aspekta SRS irelevantno je gde će se nalaziti sedište Fonda. Sedište Fonda u osnovi ne znači apsolutno ništa, ako je Fond van funkcije. Fond za razvoj Republike Srbije je van funkcije. Zašto? Zbog toga što, po konceptu DOS-a, po konceptu koalicionih vlasti od 2000. godine, mi u osnovi zadržavamo način finansiranja i oslanjanja na vlastite snage Fonda za razvoj. Od 2001. do 2010. godine kroz Fond je, manje-više, potrošeno od sedam milijardi dinara do 11 milijardi dinara u toku ove godine. Sredstva Vlade i sredstva budžeta koja su odlazila u Fond za razvoj bila su u nekom iznosu 2006.godine od oko dve milijarde u toku ove godine vrlo mala. To su samo promili od ukupnih sredstava koliko ova država troši kroz budžet. Aktuelna vlast se mora zapitati zbog čega se ne ulaže više. To sam malopre kod jednog predloga zakona rekao, kroz finansijski sistem Republike Srbije u poslednjih desetak godina prošlo je 60-tak milijardi, možda čak i do 65 milijardi evra. Samo promili su odvojeni u Fond za razvoj. Kada je 2009. godine donet novi Zakon o Fondu za razvoj, izbačena je najznačajnija klauzula kojom se izgubila razvojna komponenta Fonda za razvoj. Odredba koja je zahtevala da se u Fond za razvoj izdvoji 1,5% bruto društvenog proizvoda, toliko sredstava, nažalost, ona je izbrisana i više aktuelna vlast ne razmišlja o ozbiljnom izdvajanju sredstava u Fond za razvoj.
Dva minuta. Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam da li zbog ove vrste terora smem uopšte da govorim. Ostaviću vama na volju ovaj minut i po, da ostanete srećni celo veče.
Narodni poslaniče, molim vas da ne dovodite u namernu zabludu, bez ikakve odgovornosti za javnu reč, javnost koja prati prenose sednice Skupštine i da ne iznosite neistine kojima grubo narušavate ugled Narodne skupštine. Reč teror kod ozbiljnih ljudi ima ozbiljno značenje, a vama nije dopušteno da se sa takvom reči izrugujete. Vaše pravo da koristite obrazlaganje amandmana u dva minuta zapisano je u odredbi Poslovnika. Neprihvatljivo je da promovišete neistine sa mesta na kojem sedite, ne obazirući se na težinu javne reči koju nosite. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovani građani Republike Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, na ovaj treći predlog ovog seta koji je predložen ponovo imam isti predlog da se sedište, u ovom slučaju Fonda za razvoj Republike Srbije, umesto u grad Niš premesti u grad Prištinu. Ovo ističem posebno zbog toga što imamo tri zakonska predloga, što su svi gradovi obuhvaćeni i poneka rečenica je rečena o njima. Međutim, ni jedno jedino mesto, kao ni sama teritorija AP Kosovo i Metohija, ne postoji niti može da se nađe u zakonskim predlozima. Da li to ova vladajuća garnitura i iz kojeg razloga izbacuje da ne postoji ni jedna rečenica u zakonskim predlozima: Kosovo i Metohija, Priština, Mitrovica, Peć, Dečani, Štrpce. Da li su gradovi koji se nalaze u državi Srbiji ili na nekom drugom mestu? Ako je suditi po onome što kaže šef vašeg najvećeg kluba, da Srbi moraju da gledaju u Prištinu, ponovo tvrdim da nikada neće gledati u Prištinu, a nadam se da bog neće da dozvoli da ona to vidi i da doživi, nego će Srbi i dalje gledati u Beograd, gledati u Moskvu, a ne u Prištinu, Brisel i u Vašington. S druge strane, koji bi efekat bio? Efekat bi bio jer je najnerazvijeniji deo Srbije upravo Kosovo i Metohija. Setimo da smo vekovima ulagali upravo u taj prostor Kosova i Metohije, da je svaki građanin ondašnje Jugoslavije ulagao u prostor Kosova i Metohije, pa s razlogom nerazvijenosti, mislim da je neophodno i sada, a jedan od načina je da se ovo sedište Fonda za razvoj preseli u Prištinu.
Dva minuta. Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.)
Reći ću samo tri cilja koje vi proklamujete kao ciljeve Fonda. To su: unapređenje konkurentnosti, unapređenje domaće privrede i prilagođavanje domaće privrede prema svetu, otvorenoj tržišnoj privredi. Evo primera koji pokazuje da ako Fond ovako radi i ako nastavi ovako da radi, nikada neće doći do tri cilja. Na jednom mestu, kao odgovor jednom državnom organu – da li se i kako vrši kontrola namenskog trošenja odobrenih sredstava, Fond odgovara: "Namensku kontrolu privrednih društava i njihovog poslovanja vršimo prilikom puštanja sredstava i to na osnovu dokumentacije koju to društvo prilaže". Dakle, dame i gospodo, u tom grmu leži zec. Fond priznaje da ne vrši nikakvu kontrolu već odobrenih sredstava i da to vrši tek kada pušta sredstva. Fond apsolutno nema uvid da li korisnik sredstava ta sredstva koristi da kupuje jahte, a koristi ih, da li ih koristi da kupuje stanove ili kuće, a koristi ih, da li koristi ta sredstva da vraća ranije kredite, a koristi ih na taj način, to Fond uopšte ne zanima. Sledeći apsurd. Ugovorom se predviđa mogućnost raskida ugovora ako se sredstva nenamenski koriste. Ko će to Fondu da dojavi da se nenamenski koriste sredstva? Koliko znam, baba Vanga je umrla. Ili, ako neko zna da gleda u pasulj, možda će tako znati. Zanimljivo je pitanje kad će to Fond da raskine taj ugovor kad sam priznaje da nema kontrole i nema uvida u namensko korišćenje tih sredstava. Dakle, preselite taj Fond u Čačak, kako sam tražio i mi ćemo ga tamo naterati da vrši kontrolu.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Da) Narodni poslanik Dragan Živkov.
Moj amandman se odnosi da bi ovaj fond, koji treba da se izmesti iz grada Beograda u Niš, trebalo da to bude u Bečej. Danas sam već objašnjavao zašto bi u gradu Bečeju trebalo da bude fond, a sada i Fond za razvoj. Ima više razloga. Meni samo jedna stvar nije jasna. Gospođa Nada Kolundžija spočitava poslanicima SRS da treba da se dogovorimo od ovoliko gradova, gde smo svedoci i gde poslanici uveravaju poslanike vladajuće koalicije da bi trebalo u svim gradovima da budu takvi fondovi za razvoj, jer su devastirane sve opštine i gradovi, a posebno opština Bečej u kojoj živim, to je sigurno. Šta će dobiti Fond za razvoj? Da li će kriterijumi za dodelu sredstava iz Fonda za razvoj biti promenuti ako se sedište iz Beograda izmesti u Niš? Koji su kriterijumi do sada bili? Da li su to politički ili su to dobri projekti, ili su to potencijalni korisnici Fonda za razvoj koji stvarno imaju potencijala i trebaju im sredstva iz Fonda za razvoj. To je suština: da li će Fond za razvoj sada bolje raditi kad se premesti u grad Niš? Drugo, danas je u Bečeju predsednica Slavica Đukić-Dejanović posetila Skupštinu grada Bečeja. Ona će vam sigurno doneti informaciju kakva je situacija u gradu Bečeju. Danas treba da razgovara sa odbornicima, da razgovara sa građanima itd. Devastirana opština Bečej, ne da joj treba Fond, već treba pomoć, ne znam koje vrste, da bi se grad Bečej, onakve privrede i onakvog grada i potencijala kakav je bio, vratio u život.
Dva minuta. Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Krasić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da) Narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 3. Fond za razvoj daje sebi za pravo odnosno ovaj zakon daje Fondu za razvoj za pravo da stiče udele i akcije. Znači, tamo gde se Fond za razvoj u prethodnom radu ogrešio, gde je napravio pogrešnu procenu, gde je dobio kredit a da neko taj kredit ne može da vrati, gde se delilo po partijskoj liniji, gde se delilo po ko zna kojim kriterijumima, ovaj zakon sada ostavlja mogućnost da se ti dugovi pretvore u udele i akcije. Umesto da se razgovara o odgovornosti Fonda za razvoj, zbog čega kreditni rizici nisu ispoštovani, zbog čega se išlo na neka odobravanja kredita koja nije bilo moguće vratiti od pojedinih privrednih subjekata, mi danas imamo ovaj amandman koji faktički znači u isto vreme i jednu nacionalizaciju delimično imovine privrednih društava, kao i jednu deprivatizaciju. Već u sledećem članu, o kome ćemo da govorimo, imaćemo i priliku da se faktički ona preduzeća koja su privatizovana ponovo stavljaju u situaciju da se kreditiraju iz Fonda za razvoj. Čini mi se da ovakvim rešenjima mi idemo korak unazad, da umesto da stvaramo neke tržišne uslove i one principe na kojima se uopšte zasniva tranzicija i zbog čega smo ušli u tranziciju ispoštujemo, mi idemo korak nazad. Priznajemo indirektno neke svoje greške, ali ne nalazimo prava rešenja da bismo iz tih grešaka izašli i dugoročno omogućili privredi da zaživi i da se izvuče iz ove situacije koja je u ovom trenutku jako teška.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da) Narodni poslanik Zoran Antić.
S obzirom da sam član Odbora za privatizaciju evo već šest godina i da smo u tih šest godina mnogo toga raspravljali iz oblasti privatizacije, ali da mnogo toga i nismo učinili, po nekoj mojoj proceni, za mene je ovaj član izuzetno interesantan jer kao što malopre započeh, zahvaljujući odredbama ovog člana, ubuduće će Fond za razvoj moći da kreditira i ona preduzeća u kojima je privatizacija propala, gde je postavljen poverenik kapitala, gde postoji neka šansa da se ta preduzeća ožive i da ponovo uđu u proces privatizacije. Mislim da su ovakva rešenja, bez sagledavanja uopšte kompletnog procesa privatizacije, bez jedne ozbiljne revizije, bez promene zakona, ništavna. Ona predstavljaju samo pokušaj da se vlast amnestira od odgovornosti. Mi smo dosad imali preko 2.000 preduzeća koja su privatizovana, 700 ugovora, a bilo bi znatno više da se u potpunosti poštovao zakon, od toga polovina tih preduzeća koja su u tom trenutku odlazila u privatizaciju otišla su u stečaj. Imate jedan deo preduzeća koja još uvek, po mišljenju Agencije za privatizaciju, mogu da zažive i u kojima radi jedan izvestan broj radnika koji najčešće po godinu, dve ili tri nisu primali plate ili su primali jako male nadoknade, koji su se borili sa Agencijom za privatizaciju da bi do tog raskida došlo, a za to su imali jako malo razumevanja. Sad te iste radnike stavljamo u situaciju dajući im neku nadu da će eto Fond za razvoj nekim kreditima da ih revitalizuje, da će da ožive ta preduzeća. Dajemo im jednu lažnu nadu jer ih posle toga ponovo čeka proces privatizacije, po istom ovom zakonu po kome ih je kupio neki mangup pre dve-tri godine, ostavio ih bez primanja i egzistencije, upropastio njihovo preduzeće. Mi sad kao društvo, kao narod, treba tim preduzećima i tim ljudima da pomognemo da se iščupaju iz te teške ekonomske situacije, ali ne garantujemo da ćemo novom privatizacijom od njih stvoriti zdrave firme, da će dobiti kupce koji će ubuduće razvijati te firme, već onima koji su možda u jednom trenutku zloupotrebili proces privatizacije, iz tih preduzeća isisali ogroman kapital, pružamo priliku da još jedanput sredstva građana Srbije, a ta sredstva koja se ulažu u ta preduzeća biće sredstva svih građana, jer kredit sigurno neće biti na šest meseci nego na godinu dana, na par godina, a vraćaće ga taj novi kupac, ukoliko ga uopšte vraća. Znači, ponovo odgovornost za proces privatizacije i sve ono što se dešava u procesu privatizacije pada na građane. Ponovo oni plaćaju štetu, a vlast amnestira sebe od odgovornosti za sve ono što se dosad dešavalo u procesu privatizacije. Znači, ovo je dvostruka prevara. Ovo je nešto što je nedopustivo od strane SNS. O ovom bi trebalo mnogo više povesti računa. Ovakva zakonska rešenja i ovakvi amandmani često se provlače kroz različite zakone. U poslednje vreme imam utisak da je intencija da se sa ovim nastavi, ali na ovaj način mi samo pružamo priliku pojedincima da ne samo jedanput, već i dvaput opljačkaju građane Srbije.
Iskorišćeno je dva minuta vremena poslaničke grupe. Reč ima predsednica poslaničkog kluba Nada Kolundžija.
Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege, vrlo je teško pratiti šta neko ovim amandmanima hoće. Dakle, vrlo pažljivo sam analizirala poslednje amandmane i pokušavala da vidim gde je logika koju bismo mogli da sledimo u danu za glasanje, pokušavajući da vidimo šta je to na šta treba obratiti pažnju i kako pažljivo prihvatiti amandmane koji će popraviti zakon. Ako neko kaže da Fond za razvoj zato što nije dobro procenjivao kreditne rizike, pretpostavljam nije procenjivao bonitete, nije tražio dovoljne garancije za ona preduzeća kojima su davana sredstva, onda se postavlja pitanje – zašto postoji Fond za razvoj, jer to rade banke. Dakle, Fond za razvoj i ideja Fonda za razvoj jeste da država pomogne, pod boljim uslovima, da se privreda razvija. E sada, dakle ako je to tako, onda je sledeća dilema – zašto neko osporava pravo državi, odnosno zašto amandman čiji je sadržaj da se ospori pravo Fondu za razvoj koji formira država, dakle Fond za razvoj je jednako država, da u slučaju neizmirenja on postaje vlasnik, odnosno ima udeo u vlasništvu. Zašto je neodgovorno da se država obezbeđuje tako što će, ukoliko neko ne može da plaća kredit, preuzeti deo vlasništva. Dakle, teško je razumeti. Ne mogu da razumem i zato je vrlo teško razmatrati ove amandmane i pokušati učiniti neki napor da se neki amandman koji može da popravi ovaj zakon usvoji. Ono što je takođe nerazumljivo jeste da privatizacije koje su propale, odnosno da kod preduzeća čije su privatizacije poništene ili propale osporava se pravo državi da pokuša još jednom da održi ta preduzeća, da ih stavi na noge i da idu u proces privatizacije. Drugo rešenje je da ona potpuno propadnu, da ljudi ostanu bez posla i da se na taj način ta preduzeća ugase. Dakle, ovde zaista se postavlja suštinsko pitanje šta mi zaista procenjujemo kao bolje, ili da li su ovi amandmani u stvari samo negiranje svakog zakonskog rešenja bez zaista ozbiljne namere da se svaki zakon dobro prouči, da se vidi ako je potrebno amandmanima reagovati, kako ti amandmani glase da taj zakon eventualno zaista i poprave.
Dva minuta i 50 sekundi iskorišćeno vremena predsednika poslaničke grupe. Narodni poslanik Zoran Antić. Vreme na raspolaganju dva minuta.
Gospođa Kolundžija je pomešala član 3. i 4. Upravo smo govorili o članu 4. Ako govorimo o udelima oni se odnose na član 3, ali bez obzira na sve, ono za šta sam se ja u svojoj diskusiji pre svega zalagao, to je da se učini revizija privatizacije i da se promeni Zakon o privatizaciji ne bi li ta sredstva koja nameravate da uložite imala neku svoju logiku. Bude li se nastavilo sa ovakvim načinom privatizacije, ne bude li se izmenio Zakon o privatizaciji dolazimo u situaciju da to sve mogu biti bačena sredstva. Može biti da ovim ljudima u narednih godinu dana pomognemo, ali to ne garantuje da će sačuvati svoja radna mesta onako kao što nisu sačuvali u prvoj privatizaciji. U tome je suština. Ne možete da amnestirate sve ono što se izdešavalo u procesu privatizacije i da kažete bilo je super, bilo je odlično. Pa, nije gospođo. Preko 2.000 preduzeća je išlo u proces privatizacije, 700 ugovora je raskinuto. To nije mali procenat. Ako već idete sa nekim rešenjem kojim želite da spasavate ta preduzeća koja su ostala, morate da imate jedan celovit koncept, da znate šta u suštini hoćete, a ne da iz jedne greške srljate u drugu grešku. Za nas je greška ne revidirati Zakon o privatizaciji, a ići sa ovakvim zakonskim predlogom.
Na član 5. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Krasić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Krasić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Antić.
Član 6. Radi se o filijalama. Filijale koje, po našem mišljenju, nisu potrebne kada je u pitanju Fond za razvoj. Smatramo da u zadnje vreme koji god zakonski predlog da dobijemo mi dobijamo i predlog da se otvaraju filijale po raznoraznim mestima širom Srbije. Danas je to stvar politikantstva, pokušaja da se građani obmanu, kako se brine o njihovim interesima, kako se brine o ravnomernom razvoju. To nije iskren pristup i to nije put i način da se pomogne onim građanima širom Srbije koji pripadaju regionima koji su ugroženi.
Na član 7. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Zoran Krasić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Antić.
Ovo je zadnji amandman koji je SNS dala kada su u pitanju ove izmene Zakona o Fondu za razvoj. Odnosi se na to da se po nama Fondu za razvoj daje mogućnost da odlučuje u investiranje u hartije od vrednosti. Država sve više postaje preduzetnik. Malopre sam to rekao. Državu treba istisnuti iz privrede. Država je suviše prava sebi dala. Danas u Srbiji imate s jedne strane državu, državne fondove, opštinske fondove i sva ona privreda koja je vezana za te fondove, privatni sektor koji je vezan za te budžete može da opstane. Neprimereno je da na finansijskom tržištu učestvuje država, da iovako plitko tržište finansijsko kakvo je stavlja pod znak pitanja i da joj se na taj način omogućava da manipuliše cenama akcija jer država ima popriličan kapital u odnosu na privatne investitore, a situacija na Beogradskoj berzi je poprilično haotična od početka krize. Dobro vam je poznato, cena akcija je drastično padala. Ona se delimično stabilizovala u toku 2010. godine, ali ni približno nije vrednost niti "Veleks lajna" niti "Beleksa 15" na tom nivou na kome je bila pre početka ove krize. Prema tome, ovakva rešenja ostavljaju prostor za manipulacije. To su diskreciona prava, to je nešto što je nedopustivo i što bi trebalo izbegavati u svakom zakonskom predlogu.
Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Milica Vojić Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Milica Vojić Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Pre nego što zaključim pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li želi reč neko ko nije iskoristio svoje pravo ili vreme koje je na raspolaganju? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Ovim završetkom pretresa u pojedinostima tačke 14. dnevnog reda završavamo današnji rad i nastavljamo rad sutra, u četvrtak, 18. novembra, u 10.00 časova. Hvala vam.