Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sednicu Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 84 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutno 90 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Radojko Obradović i Dejan Rajčić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača Nikole Selakovića, ministra pravde i državne uprave, Aleksandra Stoiljkovskog, izbornog člana Visokog saveta sudstva iz reda sudija i Zorice Stojšić i Danijele Sinđelić, izbornih članova Državnog većatužilaca, pozvao da sednici prisustvuju i dr Danijela Nikolić, državni sekretar u Ministarstvu pravde i državne uprave, mr Milisav Čogurić,pomoćnik ministra pravde i državne uprave, Jovan Ćosić, načelnik u Odeljenju Ministarstva pravde i državne uprave i Zlatko Petrović, viši savetnik u Ministarstvu pravde i državne uprave. Nastavljamo zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima iz tačaka 2, 3, 4. i 5. dnevnog reda. Sledeći prijavljeni govornik po redosledu govornika je narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo predstavnici predlagača, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je treći dan da govorimo o objedinjenoj raspravi ove četiri tačke dnevnog reda, što ukazuje na značaj i na pažnju koju su i predlagači i poslanici poklonili ovim temama, kako o Predlogu zakona o prekršajima, tako i o odlukama o imenovanju i da su pažljivo razmotrili, uložili amandmane i uložili trud i analizu i u načelu, a razmatraćemo kasnije i amandmane kada dođe na red rasprava u pojedinostima. Što se tiče Predloga zakona o prekršajima, prvo što moram da kažem jeste da je zadovoljstvo moje poslaničke grupe što se iz ovog predloga zakona vidi da postoji kontinuitet u reformi pravosuđa koja je osmišljavana još 2008, 2009. i 2010. godine i koja je počela da se sprovodi. Sve one velike atake na reformu pravosuđa koje smo čuli u poslednjih godinu dana mogu samo da okarakterišem kao obojene političkim i stranačkim strastima, jer činjenice govore u prilog da iako jeste reforma imala nekih nedostataka, u suštini jeste dobro osmišljena i sprovodi se i dalje u istom pravcu. Kao dokaz tome, mogu upravo da navedem iz Predloga zakona o prekršajima to što je zadržan status sudova za prekršaje i status sudija za prekršaje, a poznato nam je da je do donošenja zakona 2008. godine, koji je počeo da se primenjuje 2010. godine, sudovi za prekršaje su bili organi uprave i sudije za prekršaje su bili zaposleni u državnim organima uprave. Dobijanjem statusa sudova i dobijanjem statusa sudija koji sude za prekršaje, ovo je dignuto na jedan veći nivo koji i zaslužuje ova materija i taj status je zadržan i u ovom predlogu zakona. Druga činjenica koja ukazuje na kontinuitet jeste da je ovaj predlog zakona počela da radi radna grupa koja je formirana još u prethodnom sazivu i koja je nastavila da radi i po formiranju ove Vlade i ovog saziva Skupštine i završila ovaj predlog zakona sa neznatnim izmenama u odnosu ne prethodni tekst. U principu i u načelu naša poslanička grupa je ocenila, a i ja kao pravnik da ovaj predlog zakona, da je dosta dobar. Imali smoprimedbe na pojedine članove i rešenja i u tom smislu smo uložili amandmane. Nadam se da će predlagač imati sluha za amandmane, da će ih usvojiti, ugraditi u tekst i time ga znatno poboljšati. O tome ćemo raspravljati kada bude rasprava u pojedinostima. Što se tiče samog zakona, ono što su novine, jeste uvođenje naloga kao načina naplate novčanih kazni i jeste uvođenje alternativnih sankcija. Ono osnovno na šta smo mi imali najviše primedbi jeste postupak suđenja i izricanja zatvorske kazne maloletnicima. O tome ćemo, kada budemo razgovarali o amandmanima koje smo uložili na taj deo. To je, što se tiče zakona o prekršajima i ne bih se više zadržavala, jer su moje kolege pre mene već dosta govorile o tome. Rekla bih nešto još o Predlogu odluke, o imenovanju sudija koji se prvi put biraju za sudijsku dužnost. Kao prvo, moram da kažem da sam zadovoljna što je institut Pravosudne akademije koji je uveden u prethodnom mandatu zaživeo i što radi i što je našao svoju punu primenu u praksi, jer smo videli i u ostalim zemljama koje su ranije uvele taj institut, da on znatno poboljšava kvalitet stručnjaka koji ulaze u pravosuđe. Međutim, imam primedbe na način kako se taj zakon sprovodi. Sve primedbe sam iznela i sednici Odbora pravosuđa i dobila sam odgovor koji se ne slaže sa odgovorom datim u obrazloženju odluke i zato ću malo da pričam o tome. Pored toga, što kažem da sam zadovoljna da Pravosudna akademija funkcioniše i da se taj zakon primenjuje, došlo je do problema prilikom izrade ove odluke, jer se član i Zakona o Pravosudnoj akademiji, koji reguliše izbor sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, nije u saglasnosti sa članom Zakona o sudijama koji reguliše način izbora sudija. Prilikom ovog izbora, pre svega moram da kažem da je oglas bio raspisan za izbor 15 sudija. Međutim, VSS je predložio izbor 16 sudija. U Zakonu i o Pravosudnoj akademiji i u Zakonu o sudijama nigde nije izričito zabranjeno da se primi više, nego što je predviđeno oglasom, ali mislim da to nije pravilno tumačenje i da je to suprotno pravnoj praksi kod nas i da to stvara pravnu nesigurnost, jer ni u jednoj drugoj ustanovi ili firmi ne možete da raspišete oglas za tri ili pet, a da primite sedam ili osam kandidata po tom oglasu. Mislim da je pre svega morao da se poštuje broj za koji je raspisan oglas, pa ako treba ponoviti oglas. Povodom ovog oglasa nam se obratilo i Udruženje sudijskih i tužilačkih pomoćnika Srbije. Činjenice koje oni navode, uzimam kao tačne, jer ako neko stavi svoj potpis i pečat, verovatno garantuje za ispravnost. Naime, oni ukazuju upravo na to što sam i rekla da način izbora sudija i u jednom i u drugom zakonu nije usaglašen. Moje lično mišljenje da je i Ministarstvo trebalo da pokrene inicijativu, a i Visoki savet sudstva, da se pre raspisivanja oglasa usaglase ova dva zakona, jer u ovom otvorenom pismu Udruženja sudijskih i tužilačkih pomoćnika Srbije, kaže, a to smo videli iz Predloga odluke, da se 14 kandidata prima po osnovu toga što su završili obuku na Pravosudnoj akademiji, a dva po osnovu toga što su bodovani i imali najviše bodova. Oni u svom pismu kažu da je bodovanje vršeno na osnovu Odluke o utvrđivanju kriterijuma i merila za ocenu stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti za izbor sudija i predsednika sudova, koja je doneta 2009. godine. Moje je mišljenje da je trebalo, ako se ta odluka koristila sada za bodovanje kandidata koji nisu završili Pravosudnu akademiju, tu odluku prvo uskladiti i sa Zakonom o Pravosudnoj akademiji i predvideti i to kao kriterijum koji donosi određeni broj bodova i onda bi svi kandidati bili u ravnopravnom položaju prilikom bodovanja. Ono drugo što bih htela da kažem, jeste da na primer u Zakonu o sudijama u članu 49, u stavu 2… (Predsednik: Vreme.) …kaže -podaci i mišljenje pribavljaju se od organa i organizacije u kojima je kandidat radio u pravnoj struci, a za kandidate koji dolaze iz sudova, obavezno je pribavljeno mišljenje sednica svih sudija suda iz koga potiče kandidat, kao i mišljenje sednica svih drugih neposredno viših sudova. Imam saznanja da za neke kandidate, sednica svih sudija osnovnog suda i višeg suda nisu dali mišljenje, naprotiv, da su dali mišljenje za neke druge kandidate iz istog suda, koji nisu prošli. To dovodi u pitanje ceo sistem bodovanja kandidata… (Predsednik: Moram da vas upozorim još jednom da je vreme isteklo. Molim vas, samo rečenicu, završite.) Završavam. Samo molim još jednom da predlagač preispita sastavljanja ove liste i da ne dovodi u zabunu, ovo su sve pravnici, da je neophodno da se koriste isti kriterijumi prilikom izbora, da ne bi bilo diskriminacije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Maja Gojković. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovani ministri, kolege poslanici, evo već treći dan kako raspravljamo o predloženim tačkama dnevnog reda. Naravno da je najveći deo te rasprave oduzeo naš osvrt na predloženi zakon o prekršajima. Hoću samo u nekoliko rečenica da dam svoje komplimente radu ovog ministarstva pravde za čitavih ovih godinu dana, u nastojanjima da zaokružimo reformu pravosuđa koja je početa i da se to uradi na jedan kvalitetan način. To je primećeno i van ove debate koju imamo ovih dana. Dobili smo kao država znatan broj komplimenata za rad Ministarstva, koji ne obuhvata samo hiperaktivnost u najviše predloženih zakona u našem domu. Pred nama je, evo sad i završavamo, posle mene ima još nekoliko poslanika kao govornika, Predlog zakona o prekršajima koji sadrži zaista obimne izmene u čak 220 članova. Drago mi je da Ministarstvo nije išlo na izmene i dopune zbog ovog velikog obima, nego da se išlo na novi predlog zakona, onako kako je urađeno i u zemljama našeg okruženja. Na Odboru za pravosuđe smo čuli primer Bosne i Hercegovine. Ovaj zakon je značajan, evo da navedem primer, nije prošlo baš tako mnogo vremena kada sam polagala upravni postupak i kada sam kao treće pitanje za malo veću ocenu dobila pitanje – prekršajni postupak kao poseban upravni postupak, polagala sam kod profesora Kovačevića, čiji je to bio i udžbenik i vidi se koliko je vremena prošlo da bi prekršajni postupak prosto izvukli iz sfere uprave i ovim zakonom sada zaokružili i rešili važno, sporno pitanje, da kažem, prosto, pravnu kontroverzu u našem pravnom sistemu. Tako je bilo i u zemljama našeg regiona, jer odgovor na to pitanje zašto je, leži u tome što smo svi bili deo istog pravnog sistema, iste pravne škole. Potreba za donošenjem ovako obimnog zakona ima zaista mnogo. Navela bih kao jedan od najvažnijih, veliki broj zastarelih predmeta, kažu na desetine hiljada godišnje. Možemo da tražimo uzroke u tome. Naravno, jedan je opstrukcija stranaka koja je zakonom potpuno regulisana i dozvoljena, a možemo da se osvrnemo i na to, na koji način sudije za prekršaje rade i možemo da tražimo i tu odgovor na pitanje zašto imamo toliko nerešenih prekršajnih predmeta. Nerešeni predmeti svakako daju sveukupnu veoma ružnu sliku o pravosuđu u Srbiji i ova moderna efikasna rešenja koja imamo u ovom predlogu zakona, mogu da znatno poprave sve to. Znači, Srbiji je svakako potreban jedan moderan, efikasan, ekonomičan, racionalan postupak. Ovaj zakon je dobio pozitivne ocene od strane struke, dobio je pozitivne ocene od evropskih činilaca, od USAID, kao nosioca i pomagača u ovom projektu, i mnogi drugih. Radnu grupu su činili ljudi, kako mi to kažemo – ljudi iz prakse, ali to su bile uglavnom sudije, to je jedna strana prekršajnog postupka. Mi smo pokušali u Odboru za pravosuđe da napravimo balans, znaju predstavnici Ministarstva da su tu stopostotno predstavljeni iz svih stranaka, ljudi iz profesije, ali i advokati i nadam se da ćemo u 12,00 časova, kada budemo imali Odbor za pravosuđe, sve ove mnogobrojne amandmane, ima ih preko sto, detaljno razmotriti i biće tu prostora i da predlagač, kao i matični odbor, usvoje pojedine amandmane koji imaju smisla, koji poboljšavaju prosto predlog ovog zakona i tu ništa neće biti sporno. Dakle, novine su brojne, ne treba da ih posebno predstavljam. Zastara, izdvojila bih kao jedan od spornih momenata ovde u diskusijama. Da li je potrebno da bude duplirana zastara? Dostava, kao jedan od najvećih problema, to svi znamo iz prakse, odgovornost pravnih lica, odgovornost roditelja, itd, sve su to bile ovde u raspravi polemike, o čemu ćemo razgovarati dalje. Meni je jedino primećeno bilo, i ono što zaista mislim da je pozitivno, rad u javnom interesu, kao alterna sankcija, to je važna novina, jer se stvaraju uslovi da se dobije šira primena. U nekim od biltena sudske prakse, videla sam da nijedna kazna nije još od 2010. godine izrečena, kao alternativna sankcija, da je u pitanju rad u javnom interesu. Ovaj rad je svakako koristan i za državu, ali koristan je i za počinioce, jer izricanje kazne zatvora su uvek negativne. Imaju negativne efekte za počinioce prekršaja. Osuđeni je svakako obeležen u svom okruženju, osuđivan je, kriminalac je, odvojen od porodice, prekida školovanje, gubi radno mesto. U zatvorima svi znamo da dolazi do kriminalne infekcije i oni često postaju povratnici. Prednosti su veoma korisne i brojne i teže se razvija od odgovornog odnosa osuđenog prema društvu. Prema posledicama sopstvenih postupaka osuđeni ne odlazi u zatvor, bavi se poslom koji je koristan za društvenu zajednicu i veća je mogućnost rehabilitacije. Ubeđena sam da bi svaka lokalna zajednica više volela, evo da navedem primer narušavanja javnog reda i mira ili nanošenja neka manje štete lokalnoj zajednici iscrtavanjem onih pogrdnih natpisa na zgradama, da oni budu osuđeni na alternativnu sankciju i da budu u nekim anti-grafit jedinicama, tako ih nazovimo, gde bi doprineli zajednici i shvatili kakav postupak su naneli. Pošto ima još dosta kolega koji su se prijavili iza mene, imam ograničeno vreme, ovim bih završila. Svakako, usvajanjem dobijamo moderan i efikasan zakon. U pojedinostima ćemo razgovarati nakon Odbora za pravosuđe. Poslanička grupa SNS će podržati u Danu za glasanje ovaj predlog zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Pavle Markov. Izvolite.
Poštovani predsedniče, ministre, kolege poslanici, ovih dana na dnevnom redu Skupštine dolazi još jedan zakon iz Ministarstva pravde, a to je zakon u prekršajima. Treba odmah reći da je rad na ovom zakonu započet u decembru mesecu 2011. godine, a da je iz razloga celishodnosti na predlog novog sastava Ministarstva pravde već u 2012. godini određen program javne rasprave o radnoj verziji Zakona o prekršajima. Rezultat sprovedene javne rasprave je današnji Predlog zakona o prekršajima, nakon što je svaki predlog, sugestija i primedba prethodno razmotrena, pri čemu je veliki broj njih i uvažen i uvršćen u konačnu verziju zakona i time pokazan kurs današnjeg ministarstva, odnosno Vlade da će većinu pravnih predloga podsticati i prihvatiti, posebno one dobre projekte koji su u opštem interesu, ma od koga dolazili i kada dolazili. Koliko smo informisani, početkom izrade zakona prevashodni zadatak je bio da se sačini radni tekst izmena i dopuna zakona, kojim će se obezbediti prisustvo okrivljenog u postupku, zatim izvršenje sudskih odluka i naplate novčanih kazni, odnosno potrebe da se prekršajni postupak učini jednostavnijim i pravičnijim za građane. Dakle, prvobitna zamisao je bila da se izvrše izmene i dopune postojećeg Zakona o prekršajima, koji je donet 21. novembra 2005. godine i koji je trebao da se primenjuje od 1. januara 2007. godine, ali je uz dopune 2008. i 2009. godine počeo da se primenjuje tek nakon četiri godine. U međuvremenu je zbog obimnosti izmena i metodologije postupaka, odnosno promene više od polovine članova osnovnog teksta izmenjeno i dopunjeno i odlučeno da se pristupi izradi novog zakona o prekršajima, a kao osnov za svoj rad radna grupa je imala ranije sačinjene predloge, predloge za izmenu postojećeg zakona od strane Komisije Višeg prekršajnog suda, kao i predloge velikog broja prekršajnih sudova i organa ovlašćenih za pokretanje prekršajnog postupka. Na kraju je radna grupa usvojila novo zakonsko rešenje. Uvedeni su novi instituti, koji su svoju potvrdu dobili kroz ostvarivanje niza dobrih rezultata u većini evropskih zemalja. U prvom redu da se primetiti da je zakonom regulisano rešavanje predmeta na ekonomičan i efikasan način, što je do sada predstavljalo veliki problem prekršajnog sudstva. Iznet je pravilan zaključak, da prekršajni postupak nije u stanju da u punom kapacitetu ostvari cilj zbog kojeg je ustanovljen, jer pred organe se pojavljuje veliki broj predmeta koji se iz godine u godinu uvećavaju, a nekoliko desetina hiljada prekršajnih predmeta godišnje zastareva. U izveštaju Vrhovnog suda dati su veoma zabrinjavajući podaci, kojim su prekršajni sudovi u 2011. godini imali u radu preko milion predmeta, od kojih je 48% predmeta ostalo nerešeno. Ovako veliki broj nerešenih predmeta, i pored relativno uspešnog rada na novopridošlim predmetima, stvara ogromne probleme kako državi, prekršajnom sudstvu, tako i građanima. Na sve ovo treba dodati podatak više nego niskog procenta uspešnog naplaćivanja novčanih kazni koji se u većim gradovima kreće između 15% ili najviše 30%, što se sve odražava na pomenutu efikasnost rada sudova i negativnog ekonomskog efekta na budžet Republike Srbije. U odnosu na postojeći zakon uređene su sledeće važnije oblasti: rad u javnom interesu, čijim se preciziranjem stvaraju uslovi da i ova sankcija dobije što širu primenu, čime se poboljšava ukupna korist na strani počinioca i na strani države; prekršajna odgovornost pravnih lica, čime se sprečava praksa da pravna lica putem imena u svom statusu izbegavaju prekršajnu odgovornost ili obavezu plaćanja kazni; prebacivanje tereta dokazivanja na podnosioca zahteva za pokretanje prekršajnog postupka i to putem odredbi da sud izvodi dokaze na predlog stranaka, a stranka je dužna da pribavi dokaze čije je izvođenje predložila. Ovo podrazumeva da stranka ima obavezu, ukoliko predloži saslušanje pojedinih svedoka, da njihovo prisustvo obezbedi na samom ročištu. Postoje izuzetni slučajevi gde sud po službenoj dužnosti pribavlja dokaze u korist okrivljenog, ako nije u stanju da to sam učini ili je to opravdano iz razloga celishodnosti vođenja postupka, a sve u cilju zaštite osnovnog prava jednakosti pred sudom i zaštite prezunkcije nevinosti. Uvođenjem ovakvog pravila, da je stranka dužna da pribavi dokaze za čije je izvođenje predložila, značajno se poboljšava procesna disciplina stranaka, s obzirom da je to u nesumnjivom interesu stranaka i njihovih tvrdnji. Kao što smo ovih dana čuli, neuspešna dostava je jedan od ogromnih problema prekršajnog postupka i zbog toga je odredbama o dostavi poklonjena posebna pažnja sa ciljem što detaljnijeg uređivanja, a u cilju minimuma mogućnosti zloupotrebe, koja se najčešće ogleda u izbegavanju prijema i odugovlačenja postupka, odnosno izbegavanja prekršajne odgovornosti. Posebno su naznačene vrste dostave - na kućne adrese, na radnom mestu, pa do dostavljanja odsutnom licu. Ovim predlogom pismena će se dostavljati poštom ili putem druge službe ovlašćene za dostavu, čime se uvodi konkurencija pošti i time ozbiljno radi na uspešnosti dostave, iako ne treba smetnuti činjenicu da je najefikasniji način dostave putem sudskih dostavljača. Takođe, uvodi se i novi način dostave, a to je elektronskim putem, akoza to postoje tehnički uslovi. Osim pomenute neuspešne dostave, postupak prinudne naplate takođe predstavlja ogroman problem prekršajnog suda, te se i ovim predlogom jačaju nadležnosti i proširuju odgovornosti u cilju naplate izrečenih kazni. Dosadašnja praksa prekršajnih sudova ukazuje da se naplata novčanih kazni izvršava uglavnom tek pod pretnjom izvršenja kazni zatvora, a nakon sprovedenog postupka zamene neplaćene novčane kazne kaznom zatvora. Ovakav način rada prečesto dovodi do nastupanja zastarelosti izvršenja kazne, a kada se uspe u naplati kazne, dosuđeni troškovi postupka su ostali ne naplaćeni i tako padali na teret suda, iz razloga što se troškovi ne mogu zameniti kaznom zatvora. Sve ovo dovodi do toga da je zamena kazne postala redovno sredstvo prinudne naplate, bez ozbiljnijeg pokušaja stvarne prinudne naplate. Ne treba zaboraviti činjenicu da, u vremenu sve lošijeg materijalnog položaja građana Srbije, mnogi se odlučuju na izdržavanje zatvorske kazne umesto plaćanja novčane kazne, što sve povećava troškove države, umesto uvećanja realnih prihoda. Odredbama ovog predloga zakona po isteku roka za dobrovoljno plaćanje sud donosi rešenje o izvršenju u kojem određuje kako će se sprovesti izvršenje neplaćene novčane kazne, odnosno sudu se daje mogućnost izbora da u svakom konkretnom slučaju odluči, a uzimajući sve okolnosti u obzir, da li će neplaćenu novčanu kaznu naplatiti prinudnim putem ili je zameniti kaznom zatvora ili radom u javnom interesu. Potpuno novi institut koji se uvodi ovim zakonom je prekršajni nalog, koji je našao široku i uspešnu primenu u zakonima u susednim zemljama EU, u kojima se proces pojednostavljuje u cilju blažih prekršaja. Počiniocima prekršaja daje se mogućnost izdavanja naloga da u slučaju plaćanja polovine izrečene kazne u roku za dobrovoljno plaćanje, ostvare značajnu uštedu, što sve doprinosi povećanju dobrovoljnog plaćanja kazni, a samim tim povećanju ukupnog prihoda za budžet. Treba pomenuti zakonsko ustanovljenje dva jedinstvena registra, kao elektronske baze podataka o okrivljenim, izvršenim, prekršajnim sankcijama, jer do sada nismo imali precizniju i jedinstvenu evidenciju. Osim ovih oblasti, istakao bih pojedine članove Zakona o prekršajima, pa tako član 22. Zakona reguliše institute stvarne i pravne zablude u skladu sa krivičnim zakonodavstvom, tako da neotklonjiva stvarna i pravna zabluda predstavljaju osnove za isključenje prekršajne odgovornosti. Članom 28. predviđa se mogućnost kažnjavanja pravnog sledbenika pravnog lica u cilju sprečavanja izbegavanja odgovornosti prekršaja namernim gašenjem pravnog lica. Članom 40. dopunjena je mogućnost plaćanja novčanih kazni u ratama do šest meseci, pod uslovom da su plaćeni troškovi postupka, čime je produžena mogućnost za još tri meseca. Članom 44. zakona, po uzoru na krivično zakonodavstvo, predviđa se mogućnost oslobođenja od kazne ako učinilac posle izvršenog prekršaja, a pre nego što je saznao da je otkriven, otkloni posledice dela ili nadoknadi štetu učinjenu prekršajem. Članom 60. uvodi se nova zaštitna mera obaveznog psihijatrijskog lečenja na slobodi, sa mogućnošću povremene hospitalizacije u ustanovi, čime se onemogućuje oslobađanje okrivljenog usled ovih okolnosti. Uvažavajući da je veoma kratko vreme i da polako prilazimo kraju javne rasprave, mogu reći da su ovo samo neki od primera današnjeg dnevnog reda i Zakona o prekršajima koji u načelnoj raspravi nisu u potpunosti isticani i koji čine ovaj zakon kompletnim, u najvećoj meri usaglašeni sa stvarnošću i vremenu u kojem živimo, kao i neophodnom praksom, što sveukupno čini da ovaj zakon, kao i celokupni kurs Ministarstva pravde, bude ocenjen odličnom ocenom. Jedina mogućnost naše poslaničke grupe jeste da u Danu za glasanje jasno podržimo ovaj predlog zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se. Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću svoje današnje izlaganje započeti vašim rečima, gospodine ministre, kada ste rekli da su prekršajni sudovi i Zakon o prekršajima prvi a najčešće i jedini susret građana sa pravosudnim sistemom i mesto gde se stvara poverenje građana uopšte u pravosudni sistem. Apsolutno se slažem sa ovom vašom tvrdnjom i potkrepljujem je činjenicom da je godišnje ili u 2010. godini bilo 576.210 novih slučajeva i novih prekršajnih prijava, 2011. godine 593.000, 2012. godine 559.000 takvih slučajeva. Ako na taj broj ljudi, pa neka u prekršajnom postupku učestvuje samo jedan čovek i jedan svedok, milion ljudi godišnje ima potrebe i susreće se, što sa sudijama za prekršaje, što sudovima, što sa samim Zakonom o prekršajima. Zbog toga sam vam zahvalan što ste u proceduru pustili jedan veoma kvalitetan zakon koji su pisali praktičari a ne "Resavci", kako je bilo u prethodnom periodu koji je, hvala bogu, iza nas. Ovaj zakon je zakon koji ima amputiranu političku sujetu, što je u srpskim uslovima veoma teško, zato što je osnov ovog zakona, i predlagač to nije krio, predlog koji je dala Komisija Višeg prekršajnog suda u Beogradu. Taj predlog je brušen u jednoj snažnoj, dobroj, velikoj, dugoj javnoj raspravi koja je trajala do 23. novembra 2012. godine. Takođe, u oktobru mesecu 2012. godine je održana javna rasprava u Palati Srbija, kao i u Privrednoj komori Srbije zato što su privrednici, preduzetnici, bili zainteresovani za sve promene koje ovaj predlog zakona donosi. Mislim da je u Zakonu o javnim nabavkama, uz nekoliko sistemskih zakona koje smo donosili u prethodnih godinu dana, ovaj zakon etalon i način kako trebaju zakoni da budu pušteni u proceduru i kakvi zakoni treba da budu donešeni. Uostalom, jedna takva zamerka nam je i došla prošle nedelje od gospodina Štefana Filea, da probamo da smanjimo broj zakona koji se u ovoj Narodnoj skupštini usvajaju po hitnom postupku. Od terminoloških do suštinskih izmena došlo je na 220 članova matičnog zakona, tako da je dobra ideja da se ne ide na izmene i dopune već na izradu novog zakona o prekršajima. U ovih nekoliko dana rasprave ovde u plenumu, iako nisam čuo neke snažnije razloge za glasanje protiv ovakvog zakona, ali ni u stručnoj javnosti, nekako su se najviše lomila koplja oko produžetka roka zastarelosti sa godinu na dve, odnosno za apsolutnu zastarelost sa dve na četiri godine. Ono što je bio argument nekima koji su govorili da ne treba da se produži rok zastarelosti je to da će sada možda sudije za prekršaje nonšalantnije raditi, opuštenije, duži je rok zastarelosti, itd. Međutim, mislim da su to razlozi koji su isuviše deskriptivni, isuviše hipotetički u odnosu na nešto drugo što nam ovo produženje roka zastarelosti donosi. Sa jedne strane imamo, barem u 2010. godini, 96.722 slučaja koja su zastarela u prekršajnim sudovima. U 2011. godini imamo 112.000, a 2012. godine 103.000 slučaja koja su zastarela. Koliko je energije uloženo u te slučajeve? Koliko rada? Koliko vremena? Koliko novca? Koliko su ti slučajevi koji su zastareli koštali našu državu? Da li možemo tako nonšalantno da se ponašamo prema novcu svih poreskih obveznika? Sa druge strane, ono što se još više dobija, a ne meri se materijalno, to je sigurnost. Sigurnost građana koji nisu izvršili prekršaje, a koji ne razmišljaju na način da neko ko je izvršio prekršaj, sutra zbog veštine advokata ili zbog velike zauzetosti sudije za prekršaje, možda ne bude pod udarom pravde. Ovo produženje roka zastarelosti će biti demotivišuće za sve koji će sutra eventualno napraviti prekršaj, znaće da neće zbog prenatrpanosti sudija, zbog sporosti sudova za prekršaje, izmaći ruci pravde. Mislim da se pravi konekcija sa politikom SNS i ove Vlade Republike Srbije, a to je politika nulte tolerancije za kriminal i korupciju, ma kog vida i prekršaja zakona, na ma kom nivou. Znam da ovaj zakon o prekršajima donosi neke norme koje će sprečiti zastarevanje slučajeva. Jedna od tih normi je i dostavljanje pismene koje je definisano na jedan mnogo strožiji, bolji način. Ne znam koliko će se taj način dopasti gospodinu Milanu Krkobabiću, direktoru PTT, zato što uvodi način da dostava pismena ne mora da se obavlja samo preko PTT, već može i preko drugih pravnih lica. Mislim da je to dobro i da treba konkurencijom da se dođe do kvaliteta, jer ako u velikim gradovima dostava pismena bude samo na 20% od ukupne dostave, to je isuviše malo, a opet i država i sudije za prekršaje imaju određene troškove da bi se ta pismena i ti pozivi uručili. Uostalom, zamislite situaciju, da, recimo, direktor Beogradskog vodovoda i kanalizacije, gospodin Cvijo Babić, kome je DRI podnela zbog nepravilnosti u radu nekoliko prekršajnih prijava i gospodin Cvijo Babić ode, recimo, kod dr Aleksandra Šapića u Nambiju, ko će tamo njemu da dostavi taj poziv za sud? Ne znam ko? Pošta Srbije nema ispostavu u Nambiji i ne znam kako će da se dostavi sve to. Zbog toga mora da se obavi konkurencija. Zbog toga, zbog nekih načela koja su pooštrena, kao što je rad u javnom interesu, izvršavanje odluka prekršajnih sudova, prekršajnih naloga i zbog mnogo drugih novina koje ovaj zakon donosi, SNS će u Danu za glasanje punim kapacitetom podržati ovaj predlog zakona.
Pošto na poslaničkim grupama više nema vremena za preostale prijavljene, pitam da li reč žele predsednici, ili predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Vladimir Cvijan. Izvolite.
Uvaženi gospodine ministre, poštovane koleginice i kolege iz Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, dame i gospodo narodni poslanici, sticajem okolnosti tri dana smo imali načelnu raspravu o Predlogu zakona o prekršajima. Meni je drago što je ta rasprava sticajem takvih okolnosti trajala tri dana, jer sam zaista ovu raspravu doživeo kao jednu vrlo konstruktivnu diskusiju, kao priliku da čujemo i pohvale na račun Zakona o prekršajima koji je predložen, ali i da čujemo konstruktivne predloge da se taj zakon još više poboljša ne bi li zaista ova oblast bila regulisana na način koji je u skladu sa evropskim standardima. Ovo će biti još jednom prilika da pohvalimo rad ministra Selakovića i njegovog tima. I gospodin Štefan File, kada je ovde držao govor, pohvalio je sve aktivnosti na sprovođenju reforme pravosuđa, s obzirom da je reforma sprovedena 2009-2010. godine očigledno doživela debakl, što je takođe gospodin File više puta pomenuo. Zakon o prekršajima o kojim smo raspravljali tri dana donosi čitav niz dobrih novina za naše građane. Naši građani se zaista najčešće susreću sa pravosuđem kroz prekršajni sistem. Dobro je to što će sada sistem dostavljanja biti, ako i ništa drugo, elektronski, čime će se ubrzati i prekršajni postupci. Dobro je da će se našim građanima dati mogućnost da kada naprave prekršaj, za koji su svesni da su krivi, mogu putem platnog naloga da u roku koji je predviđen zakonom plate samo polovinu kazne i na taj način priznaju s jedne strane da su krivi, a s druge strane, da prođu kud i kamo bolje. Dobro je da se veliki akcenat stavlja na tzv. alternativne sankcije. Zaista, rad u javnom interesu, koji svuda u Evropi postoji, koji svuda u svetu postoji, pokazao je odlične rezultate. Mnogo je bolje da naši siromašni građani, koji jesu izvršili neki prekršaj, odu i rade 20 do 360 sati u društveno-korisnom interesu, da zimi čiste sneg ili da pomažu, recimo, u bolnicama, nego da plaćaju novčane kazne koje definitivno idu iz njihovih budžeta i na neki način time kažnjavamo i decu naših ljudi. Bolje da rade u opšte društveno-korisnom interesu. Dobro je i to što je zakon pisan od strane jedne izuzetno kvalitetne radne grupe. Naravno, treba odati priznanje i prethodnom Ministarstvu pravde. Tada je formirana prva radna grupa za izradu ovoga zakona. Ona se sastajala više puta. Ali, dobro je da je sadašnje Ministarstvo pravde preuzelo određena rešenja i još dodatno unapredilo postojeći zakon, koji, naravno, u danu za glasanje, nema nikakve sumnje da će biti usvojen i da će možda čak jednoglasno biti usvojen. U svakom slučaju SNS će ga maksimalno podržati. Naravno, treba podržati i to što novčane kazne u ovom zakonu nisu menjane, iako su poslednji put menjane pre tri godine. Prosto, teška je finansijska situacija u državi i dobro je da su kazne od pet do 150 hiljada dinara. Naravno, ova Vlada u potpunosti podržava, a čuli smo mnogo puta i od opozicije, da je dobro da imamo što oštriju kaznenu politiku. Zato, zaista kao demagogiju doživljavam to što su pojedini kritikovali novčane kazne predviđene ovim zakonom. Daću primer, recimo, da po mom mišljenju u pojedinim zakonima koji regulišu prekršaje su kazne čak i male. Evo recimo, primera radi, ko zlostavlja ili ozleđuje ili uništava divlje životinje će biti kažnjen sa svega pet do 50 hiljada dinara. Što se mene tiče, ta kazna treba da bude veća. Ali, dobro je i da generalno kazne nisu podizane. Podsetiću da se, recimo, kazna od 150 hiljada dinara vrlo retko javlja u našem prekršajnom zakonodavstvu, ali recimo, predviđena je za fizičko lice koje baci predmet na sportski teren ili na igralište ili na lice koje na iste te sportske terene unosi baklje, pali baklje i slično. To su opet dobri primeri jedne oštre, da kažemo, kaznene politike, ali dobro je da je ovim Zakonom o prekršajima, o kojem smo ovde u načelu raspravljali, predviđen i rad u društvenom interesu. Čitav niz i drugih elemenata ukazuje da je Zakon o prekršajima izuzetno kvalitetno napisan, da bi mogao da dobije najširu podršku u Skupštini. Ja ću tim povodom podsetiti da je preko 100 amandmana dato, što je takođe vrlo pohvalno. O tim amandmanima će biti raspravljano danas na Odboru za pravosuđe u 12,00 časova, odnosno na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo u 13.00 časova. To će biti prilika da se i neki kvalitetni amandmani, kao npr. amandmani koji se tiču rokova zastarelosti, možda i usvoje i da onda zaista zakon dobije najširu moguću podršku. Što se tiče predloga za izbor novih sudija i novih tužilaca, zaista čestitam i Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca. Kada čovek čita biografije predloženih sudija i tužilaca, zaista možemo reći da se rađa jedan novi optimizam. To su zaista, najkvalitetniji ljudi, ljudi koji su sa odličnim uspehom završili pravne fakultete, mnogi od njih su magistrirali. Neki pišu i doktorate. Svi su prošli Pravosudnu akademiju, svi su prošli dodatna školovanja i usavršavanja i u zemlji i u inostranstvu, na kursevima koje organizuju naši prijatelji, bilo iz OEBS-a, bilo iz IRC-a, GTC-a itd. Zaista je zadovoljstvo pročitati biografije tih ljudi koji će sada da budu sudije i tužioci. Ali, moram isto tako podsetiti da su to oni isti ljudi koji u tzv. reformi 2009-2010. godine nisu prošli, nisu izabrani, iako su imali najbolje ocene, najveće kvalitete. Nemam sumnje da će naši građani posle izbora ovakvih sudija i ovakvih tužilaca osetiti boljitak u srpskom pravosuđu, osetiti da su ljudi koji sude i koji rade u sudu i tužilaštvu maksimalno stručni, maksimalno obučeni. Samo želim da i u buduće takve kandidate Visoki savet sudstva i Državno veće tužilaca predlaže. Konačno, koleginica Kolariću, koju je predsednik republike predložio za člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije je isto primer izvrsne biografije, izvrsnoga stručnjaka, odličnog profesionalca. U pitanju je koleginica koja je i sa odličnim uspehom završila fakultet, kasnije magistrirala, doktorirala. Danas je vanredni profesor. Napisala je preko 80 radova. Većina naučnih radova je upravo iz oblasti borbe protiv korupcije, čime se dokazuje da najbolji kadrovi, najbolji kandidati, najbolji ljudi, najveći stručnjaci će zauzimati i sada zauzimaju najviše i najodgovornije državne pozicije. Ovo je naročito važno za Agenciju za borbu protiv korupcije, gde će princip nulte tolerancije, koju promoviše SNS, svakako još dodatno dobiti na podstreku kada koleginica Kolarić bude izabrana na funkciju za koju ju je predsednik republike predložio. Jednom rečju, u danu za glasanje, sa velikim zadovoljstvom, SNS će podržati i predlog zakona Ministarstva pravde, ali i sve druge predloge Visokog saveta sudstva, DVT i predsednika republike. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Uvaženi gospodine predsedavajući, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem se na velikoj časti i mogućnosti da vam se obratim, a povodom Predloga odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koju je Visoki savet sudstva dostavio Narodnoj skupštini. Prvo, svima u ime Visokog saveta sudstva dugujem jedno izvinjenje što naš predstavnik prvog dana, kada je započeta načelna rasprava, nije mogao da pristupi. Iz onoga što smo videli, to je malo više vremena vama potrošilo. Nadam se da i iz rasprave koja je dalje usledila možemo otkloniti sve nedoumice koje su se pojavile u vezi ovog predloga koji je Narodnoj skupštini dostavljen. Ono što se pojavilo i ovde u raspravi i što je postavljeno kao pitanje i tražen je odgovor od Visokog saveta sudstva, Visoki savet sudstva je iste te nedoumice imao i prilikom sačinjavanja ovog predloga. Naime, videli ste u obrazloženju da se na konkurs prijavilo 447 kandidata, mahom su to sudijski pomoćnici i mahom sve te sudijske pomoćnike i mi koji smo izabrani, izborni članovi u VSS, i poznajemo i pratimo njihov rad. Svesni smo toga da među tim kandidatima postoje sudijski pomoćnici koji sigurno zavređuju da jednog dana budu izabrani na sudijsku funkciju. Činjenica je da je 2010. godine Pravosudna akademija raspisala konkurs za upis na početnu obuku u Pravosudnoj akademiji. Ispričaću vam jednu nedoumicu koja se pojavila mom sudijskom pomoćniku koji je radio sa mnom u to vreme. Kada je objavljen konkurs, zatražio je mišljenje od mene šta da učini, da li da se prijavi na konkurs ili ne. Naravno, to je odluka svakog pojedinačno šta uraditi u takvoj situaciji. Kako da mu pomognem? Rekao sam – stavi pozitivne strane sa jedne strane i negativne strane sa druge strane. Koja je pozitivna strana? Pozitivna strana je bila njeno ubeđenje da kada završi Pravosudnu akademiju, da će jednog dana biti predložena za izbor na sudijsku funkciju. Koje su bile negativne strane? Negativne strane toga su bile da je konkurisanje i prijem na Pravosudnu akademiju zahtevalo raskid radnog odnosa. Znači, sudijski pomoćnici koji su bili u stalnom radnom odnosu morali su da raskinu radni odnos u sudovima u kojima su radili i da zasnuju radni odnos na određeno vreme u Pravosudnoj akademiji. Sledeća negativna strana jeste da se moralo putovati, odvojenost od porodica. Na kraju, kada je sve to sabrala, rekla je – ja neću konkurisati. Neki od tih mladih ljudi su se odvažili, raskinuli radne odnose, odvojili se od porodice i posvetili se obuci na Pravosudnoj akademiji. Ono što moram da primetim je da je predlog koji je Visoki savet sudstva dostavio Narodnoj skupštini i na Odboru za pravosuđe, ali i na Odboru za zakonodavstvo i ustavna pitanja, dobio jednoglasnu podršku. To predstavlja i osnov Visokom savetu sudstva da ostane kod ovog predloga i to u celini. Neću sada ponavljati obrazloženje koje je svima vama pismeno dostavljeno, ali da bi otklonili nedoumice na koji je način je vršeno predlaganje - predlaganje nije vršeno direktnom primenom odredaba Zakona o Pravosudnoj akademiji, već nasuprot tome primenom Zakona o sudijama. Predlog je dat u skladu sa odredbom člana 50. stav 4. Zakona o sudijama. Prethodno svi kandidati, znači i kandidati koji su završili početnu obuku Pravosudne akademije i ostali kandidati proveravana je ispunjenost kriterijuma u skladu sa odredbom člana 44, 45. i 46. Zakona o sudijama. Znači, kao opšti uslovi - da su državljani Republike Srbije, da ispunjavaju opšte uslove za rad u državnim organima, da su završili Pravni fakultet, da imaju položen pravosudni ispit, potrebno radno iskustvo nakon položenog pravosudnog ispita. Ispitivano je i za svakog kandidata pojedinačno i ispunjenost kriterijuma, osposobljenosti stručnosti i dostojnosti u skladu sa odlukom o kriterijumima i merilima. Ukoliko pogledate listu koja je dostavljena Narodnoj skupštini videćete da na tom spisku 14 kandidata je završilo početnu obuku u Pravosudnoj akademiji, a dva kandidata dolaze iz reda sudijskih pomoćnika. U raspravi nije spomenuto niti osporeno niti jedno ime koje je predloženo Narodnoj skupštini da ih izabere ne sudijsku funkciju. Ukazaću na to da Visoki savet sudstva nije u skladu sa odredbom člana 50. stav 4. Zakona o sudijama Narodnoj skupštini predložio više kandidata, već nasuprot samo jednog kandidata za kojeg je smatrao da je najbolji, od kandidata koji su učestvovali u konkursu. Zašto su predloženi kandidati koji su završili početnu obuku u Pravosudnoj akademiji? Visoki savet sudstva se našao pred istom dilemom kao što se nalazi i Narodna skupština sada. Znači, da li činjenica da odredbom člana 40. stav 8. postoji obaveza Visokog saveta sudstva da predloži izbor ovih kandidata po završenoj obuci predstavlja pozitivnu diskriminaciju za ove kandidate ili pak se mora primeniti samo Zakon o sudijama? Prilikom predlaganja VSS je bio svestan toga da je još 2011. godine pred Ustavnim sudom pokrenut postupak ocene ustavnosti ove odredbe. Mogu da vas obavestim da je poslednja informacija da je nakon što je podnet ovaj predlog Narodnoj skupštini i Ustavni sud pokrenuo taj postupak. Visoki savet sudstva je nakon što je izvršio proveru ispunjenosti kriterijuma koji su potrebni za izbor, primenio i dao prednost ovim ljudima iz drugog razloga, zato što je VSS u obavezi da predloži na izbor za sudijsku funkciju ove kandidate. To je zakonska obaveza VSS. Visoki savet sudstva nije ovlašćen da razmatra da li je ta odredba u skladu sa Ustavom tog zakona, već je bio dužan da je primeni. Visoki savet sudstva je takođe imao u vidu i to otvoreno pismo Udruženja sudijskih pomoćnika, koje vam je dostavljeno, ali i mišljenje sednice Vrhovnog kasacionog suda. Razmatrano je i nakon rasprave je doneta ovakva odluka i predlog kakav je vama dostavljen. Pored toga, zašto je samo jedan kandidat predložen Narodnoj skupštini? Visoki savet sudstva mogao je da dostavi Narodnoj skupštini i više kandidata za izbor na jedno mesto, odnosno za izbor za jedno mesto na sudijsku funkciju. Međutim, VSS je pošao od toga da ne treba Narodnoj skupštini dati dilemu i staviti je u nezgodan položaj da se sutradan bira neko koga nije predložio VSS, uz puno poštovanje i tog principa. Ne bih vam oduzimao dalje vreme. Mislim da ovaj predlog jeste dobro sačinjen i da ga treba usvojiti. Na kraju, dugujem jedno obrazloženje zbog čega je predloženo 16 a ne 15 kandidata, kako je to objavljeno u oglasu. Na oglas se prijavilo 15 kandidata koji su završili početnu obuku Pravosudne akademije. Jedan od kandidata je podneo prijavu isključivo samo za jedan sud, za Prvi osnovni sud u Beogradu. Obaveza svih polaznika Pravosudne akademije jeste da svoju prijavu podnesu za sve sudove, odnosno na sva upražnjena mesta koja postoje svim sudovima u Republici Srbiji. Taj kandidat to nije učinio i iz tog razloga nije razmatrana ta prijava. Prilikom sačinjavanja, kao što ste to videli, pismenog otpravka odluke jedan kandidat sa Pravosudne akademije je izostavljen sa tog predloga. Uočen je taj nedostatak i obzirom da je predlog odluke već bio objavljen VSS je našao da ne bi bilo celishodno poništiti ceo konkurs i ispitivati ponovo sve prijave iz početka. Naime, ponovnim predlogom te prijave kandidata Monike Pap iz Novog Sada utvrđeno je da je ona završila Pravosudnu akademiju i da je njena prijava bila data tako da je konkurisala za sva upražnjena mesta koja postoje i za koja je oglašen izbor. U Osnovnom sudu u Novom Sada je postojalo upražnjeno mesto za sudijsku funkciju. Visoki savet sudstva je razmatrajući ponovo njenu prijavu našao da postoji mogućnost da se predloži na sudijsku funkciju iz tog razloga što je obaveza polaznika odnosno onih koji su završili početku obuku Pravosudne akademije da podnesu prijavu za izbor na sva upražnjena mesta. Iz tog razloga a iz razloga celishodnosti, da se ne bih ponavljao, taj ceo postupak, dostavljen vam je ovakav predlog. Pored toga, ova dva kandidata koja nisu završila početnu obuku po svim kriterijumima ispunjavaju uslove za izbor. Naime, kandidat Aleksandra Vosioković je prema svim merilima ispunila uslove i bila prva među svim kandidatima koji su podneli prijave za izbor za Prvi osnovni sud u Beogradu. Ukazaću samo naneke činjenice iz njene biografije. Pravni fakultet je završila sa 22 godine, sa prosečnom ocenom 9,48, pravosudni ispit je položila 2003. godine i ima 10 godina radnog iskustva kao sudijski pomoćnik. Pored toga je objavila više stručnih radova i završila više obuka i više seminara. Sledeći kandidat je Milica Gavrančić iz Vršca. Završila je Pravni fakultet sa 23 godine, sa prosečnom ocenom 9,61. Ima četiri godine radnog iskustva kao sudijski pomoćnik, završene obuke i isto kao i prethodni kandidat, Aleksandra Gosioković, bila je, prema svim merilima koja su korišćena, prva među prijavljenima. Takođe, nije samo korišćen kao kriterijum prosečna ocena na pravnom fakultetu. Pribavljena su za sve kandidate mišljenja, potom ocene koje su dobijali svi sudijski pomoćnici u poslednje tri godine i na osnovu toga je izgrađen i ovaj predlog. Predlažem vam da u celosti usvojite podnet predlog Narodne skupštine za izbor sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju. Ono što bih želeo još da ukažem, a što je bilo i u raspravi, iznošeni su u raspravi određeni propusti ili su ukazivane neke sumnje u rad pojedinih sudija. Predlažem vam da takve predloge dostavljate disciplinskom tužiocu, koji postoji i u Visokom savetu sudstva i u Državnom veću tužioca, kao ovlašćenom organu, da ispita takve propuste. Mislim da bi se poštovanjem takvog sistema i ugled pravosuđa povećao time što se ne bi raspravljali takvi propusti van institucija sistema, koje treba i da daju i ocenu da li su ti propusti takvi da zaslužuju i disciplinsko sankcionisanje. Koristim priliku, ukoliko mi to predsedavajući dozvoli, da ukažem da se naše pravosuđe susreće sa problemima koje imaju sva ostala pravosuđa, pa čak i pravosuđa razvijenijih društava, ali da postoje i pozitivne stvari i pozitivna događanja u pravosuđu, ali shodno našem mentalitetu, retko kada imamo priliku da takve primere i spomenemo. Iskoristiću sada priliku, pa ću vam dati jedan primer. Ne tako davno, 2011. godine, Svetska banka je vršila ispitivanje za svoje potrebe i preporuke ulaganja u više država regiona, pored toga obuhvatajući i Mađarsku, Rumuniju, Bugarsku, Albaniju, sve zemlje bivše Jugoslavije. Jedan od sudova ocenjen je, u odnosu na sve ostale sudove koji su ispitivani, kao najefikasniji, a pored toga, kao rezultat je proistekao i da vreme trajanja postupka pred tim sudom je trajalo čak i kraće nego što postupci traju pred sudovima u Americi i to računajući prosečno od datuma podnošenja inicijalnog akta, pa do konačnog ostvarenja. Zahvaljujem vam se još jednom i predlažem da izaberete sve ove kandidate koje je Visoki savet sudstva predložio. Hvala.
Hvala. (Milica Radović, sa mesta: Replika.) Do sada nismo imali običaj da se nakon zaključne reči daje replika. Nije vas spomenuo direktno, niti je pomenuta poslanička grupa. Mislim da nemate pravo na repliku. Zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o prekršajima, Predlogu odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, Predlogu odluke o izboru zamenika javnog tužioca i Predlogu za izbor članova Odbora Agencije za borbu protiv korupcije. Prelazimo na 1. tačku – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DRŽAVNOM PREMERU I KATASTRU Molim službu Narodne skupštine da obavesti ministra da uđe u salu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam povodom pretresa u pojedinostima prve tačke dnevnog reda Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru, pored predstavnika predlagača mr Velimira Ilića, ministra građevinarstva i urbanizma, pozvao da današnjoj sednici prisustvuju i Zoran Krejović, direktor Republičkog geodetskog zavoda i Miljana Kuzmanović Kostić, pomoćnik direktora Republičkog geodetskog zavoda. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić, Ljubica Milošević, Olgica Batić, Zlata Đerić, Dragan Marković, Petar Petrović, Vojislav Vujić, Nevena Stojanović, Đorđe Kosanić, Zoran Vasić, Radoslav Komlenović, Vesna Marković, Dragan Todorović, Aleksandar Senić, Dušan Obradović, Ivan Jovanović, Donka Banović, Milica Vojić Marković, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Bojana Božanić, Aleksandar Pejčić, Judita Popović, Radmila Gerov, Kenan Hajdarević, Milorad Mijatović, Vladimir Marinković i Branko Gogić, kao i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Primili ste izveštaj Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto sam obavešten da ministar još uvek nije stigao, određujem pauzu od 10 minuta i sa radom nastavljamo u 11,30 časova.
Nastavljamo sa radom. Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Hvala puno. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam ukupno devet amandmana na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru i, kako možemo da vidimo, Vlada je predložila Narodnoj skupštini da odbiju upravo amandman na član 1. koji sam podnela i kojim sam tražila brisanje uvođenja novih članova 10a, 10b i 10v. Nije to nikakav problem što je Vlada odbila moj amandman, nema apsolutno ni jedan jedini problem sa tim da i ubuduće odbija bilo koji moj amandman, ali interesantno je da je Vlada predložila Narodnoj skupštini da se odbiju amandmani svih narodnih poslanika. Sada, što se tiče i amandmana na član 1. i svih ostalih amandmana na sve ostale članove koje sam podnela, svaki amandman u sebi sadrži svoje obrazloženje, tako da ja svoje amandmane ubuduće neću obrazlagati, a i kako je gospodin Velimir Ilić to u raspravu u načelu rekao - ne želim da smaram narodne poslanike, tako da, otuda proizilazi da ubuduće da su odbijeni svi amandman. Ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru ispada da je jedan savršen zakonski predlog. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. i člana 161. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, na član 1. amandman je podneo Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije. Da li neko želi reč? Narodna poslanica Radmila Gerov. Izvolite.
Obzirom da je bilo deset predloženih amandmana od strane svih poslaničkih grupa na član 1, mi smo danas na sednici Odbora predložili ovaj amandman, koji se nadam da ćemo u danu za glasanje podržati, iz razloga što je u načelnoj raspravi bilo najviše problema oko toga, da li ovo pravo o povećanju plate treba da imaju samo radnici geodetske struke, ili to pravo treba da imaju i oni radnici Republičkog geodetskog zavoda koji rade na poslovima katastra nepokretnosti. Odbor je imao mišljenje da treba to omogućiti i drugim članovima i amandmanom Odbora se daje pravo, ne samo radnicima geodetske struke, nego i ostalim radnicima koji rade na tim poslovima, gde ima i ovo dodatno povećanje. Takođe, u načelnoj raspravi primedba je bila i od strane LDP i od nekih drugih poslaničkih grupa – po kom to osnovu samo direktor Zavoda može da ima ovlašćenje, da radnicima poveća npr. platu od tri do 50%? Amandmanom Odbora dat je predlog da se donese poseban pravilnik, a da direktor nakon toga svojim rešenjem, u skladu sa tim pravilnikom, izvrši promenu koeficijenata. U tom smislu mislim da je Odbor dao predlog, ispravio taj član 1. na koji smo imali najviše primedbi u načelnoj raspravi. Primedbe su imale sve poslaničke grupe i smatram da je sada na ovaj način, ovim amandmanom Odbora poboljšan taj član 1.
Hvala. Ministar Ilić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, znate da sam ja kroz načelnu raspravu obećao da ćemo učiniti ovo o čemu je sada narodni poslanik govorio i znate i sami, u diskusiji koju smo imali, složili smo se da ne može direktor sam, mora da bude neki pravilnik, i da to nije korektno da on radi i to je u redu. Dogovorili smo se, sve poslaničke grupe su dale predlog, da se odnosi na sve zaposlene u RGZ, a ne samo na geodete. Međutim, znate i sami, na Vladi, možda ste i pratili, Ministarstvo finansija nije htelo o tome da razgovara i stavilo je veto na to i nije moglo da se prihvati. Međutim, Odbor ima svoje pravo, vi imate svoje pravo, vi ste narodni poslanici i u danu za glasanje izjašnjavate se o svemu tome. Znate da, kada finansije ne dozvole, na Vladi ne može da prođe i tu je bio osnovni problem. Ministarstvo finansija nije se usaglasilo sa tim i to je zbog toga odbijeno na Vladi. Jako mi je žao što ste svi bili jedinstveni na istom amandmanu, maltene, ali eto, vidite i sami. Znači, Odbor ima pravo da donese svoj predlog, u danu za glasanje imate pravo da se izjasnite o tome i ovaj deo koji je, po meni, vrlo korektan, da ne bude niko, pa ni direktor sa pravom da to odredi, već mora da postoji pravilnik koji će to regulisati, a direktor je taj koji potpiše. To je sasvim normalno i u redu i vi ste to zahtevali i ja sam se sa tim, u principu, složio.
Hvala vam. Narodna poslanica Judita Popović.
Hvala vam gospođo potpredsednice. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da pozdravljamo ovaj amandman Odbora. Takođe smo podneli taj amandman na član 1, smatrajući da zaista ne sme da se diskriminiše ni jedna struka koja je zaposlena u RGZ. Smatramo da je potrebno da se privuku stručnjaci, da se privuče što više diplomiranih pravnika, pogotovo onih sa položenim pravosudnim ispitima, koji će moći da obavljaju veoma zahtevne, veoma stručne, veoma komplikovane poslove u okviru delokruga rada RGZ. Dakle, to bi bilo u potpunosti u redu. Međutim, tu postoji jedan sistemski problem oko funkcionisanja RGZ. Navodno, još prošle godine kada smo razgovarali o izmenama Zakona o ministarstvima, i tada smo mi podneli jedan amandman, smatrajući da je nedovoljno da rad RGZ nadzire samo jedno ministarstvo i to Ministarstvo građevinarstva. Smatramo da je potrebno da Ministarstvo građevinarstva nadzire onaj deo poslova koji se tiče tih stručnih poslova RGZ, a da Ministarstvo pravde bude nadležno za nadziranje ovog pravnog dela poslova, poslova državne uprave koji su takođe sastavni deo nadležnosti RGZ. Samo tada možemo da dođemo do jedne ozbiljne kontrole rada ovog tako bitnog zavoda, tako bitnog uopšte što se tiče pravne sigurnosti i uopšte funkcionisanja, poštovanja osnovnih ljudskih prava, što se tiče privatne svojine. Dozvolićete, pravni deo poslova čini danas 50% onih poslova koje obavlja RGZ. Ako je to tako, mislim da nije dobro rešenje da se pravnici, onaj deo struke koji se tiče pre svega stvarnih prava i privatne svojine itd, nekako marginalizuje i gura u drugi plan. Nećete moći da privučete ni investitore, ni nove investicije ukoliko ne uvedete jedan red u funkcionisanje tog RGZ. Dozvolićete, sadašnja konstrukcija, koja nosi ove zaista komplikovane poslove koji su dati u nadležnost RGZ, je mnogo krhka da bi izdržala sva ona očekivanja koja mi svi imamo od RGZ. Ne smemo izgubiti iz vida da je RGZ preuzeo dobar deo poslova koje su nekada obavljali sudovi. To je u domenu stvarnih prava, uknjižavanja i sprovođenja svojinskih prava na nekretninama. Taj deo posla prosto nije bio onaj izvorni deo poslova RGZ, jer RGZ je evidentirao posednike i posede, a nikako svojinska prava, stvarna prava, hipoteke itd. Sadašnje funkcionisanje uopšte ekonomije, sadašnje funkcionisanje ulaganja u privredu zahtevaju, između ostalog, jasne papire, čiste papire u vezi evidencije i registracije svih nekretnina, a to možemo postići samo ukoliko tom Republičkom geodetskom zavodu priznamo značaj koji ima i damo sve moguće podrške da ojačamo kapacitete Republičkog geodetskog zavoda. To nije moguće ukoliko se pravna struka nekako skrajne o ostavi po strani, ukoliko se radi o upravljanju ovog zavoda. Znate, desila se, recimo, situacija da je čak i Ustavni sud raspravljao o ustavnosti jedne odredbe Vlade koja se odnosila na naplatu dvostruke takse ukoliko je neko od klijenata želeo što pre da se realizuje njegov zahtev u vezi upisa određenih prava na nekretnine. To je prosto nedopustivo, da onaj deo poslova za koje ste vi nadležni i koje vi morate po zakonu da radite što je moguće brže i stručnije, vi naplaćujete dodatnu taksu da biste izašli stranci u susret. Dobro je što je Ustavni sud primetio taj neki problem i ocenio da je to jedna neustavna odredba, ali godinama su građani plaćali dvostruke takse koje čak i nisu tako male. Je li tako, gospodine ministre? To se ne bi desilo da je nad nadzorom RGZ i Ministarstvo pravde i državne uprave imalo to pravo. Prosto, radi se o nekoj vrsti kentaura što se tiče RGZ, zato što imate potpuno dve različite oblasti poslova koje ste vi sada stavili u jedan okvir, a ti poslovi se u toj meri razlikuju da se i struka na neki način diskriminiše, u ovom slučaju pravna struka kada se krenulo sa upodobljavanjem tih zaista niskih plata u Republičkom geodetskom zavodu. Dakle, postavila bih pitanje – zašto se onda krenulo od toga da se prvo predvidi povećanje geodetskoj struci, pa onda kroz skupštinsku raspravu i raspravu na odboru dođemo do te situacije da jednostavno brišemo tu diskriminaciju? To je prosto nedopustivo. I na ovom primeru se vidi u kojoj meri su nekako te struke na različite načine tretirane. Hajde da ne bude zabune oko toga, mi zaista podržavamo da se u ravnoteže te plate u RGZ i zaista pozdravljamo vašu spremnost da shvatite koliko je to potrebno i pozdravljamo ukoliko zaista postoji dobra volja da se promeni odnos ove vlasti prema tako bitnom zavodu kao što je RGZ. Prema tome, očekujemo od vas da učinite sve što je u vašoj moći, gospodine ministre, da se poboljša kvalitet rada Republičkog geodetskog zavoda. Očigledno je da nismo postigli još taj kvalitet koji se očekuje od njega. Iz tog razloga očekujemo od vas da u potpunosti tu materiju koja se tiče Republičkog geodetskog zavoda stavite u prvi plan kada se govori o tome da želimo neki privredni oporavak, jer ovo je prvo pitanje toga da li ćemo da ojačamo pravnu državu na temi poštovanja privatne svojine. Ukoliko to poštovanje bude ne samo deklarativne prirode, nego i kroz ozbiljan rad RGZ i ozbiljan rad Ministarstva, koji pruža svu moguću podršku tome, u tom slučaju možemo očekivati mnogo više investitora i mnogo više investicija, bez kojih, složićemo se oko toga, nema privrednog oporavka. Dakle, razmišljajte o tome da u celu ovu priču oko Republičkog geodetskog zavoda uvedete i Ministarstvo pravde i državne uprave kao bitnu snagu za podizanje stručnosti, kvaliteta i efikasnosti rada RGZ-a.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Zlata Đerić, Dragan Todorović, Aleksandar Senić i zajedno Ljubica Milošević, Slobodan Veličković i Slobodan Jeremić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, u raspravi u načelu sam konstatovao da postoje tri nedopustiva rešenja. Jedno od tih nedopustivih rešenja je diskriminacija pravnika i informatičara u odnosu na zaposlene geodetske struke. U tom smislu smo i dali amandman da se ti zaposleni izjednače po svojim primanjima i po stručnoj spremi sa zaposlenima geodetske struke. Nezvanično smo dobili i informaciju da je takav amandman prihvatljiv za Vladu, a dobijamo izveštaj Vlade gde je amandman dobijen. Sa druge strane, taj isti ili skoro isti amandman je prošao ili je usvojen od strane odbora kao amandman odbora. Ono na šta želim da skrenem pažnju je da je obrazloženje Vlade da se amandman ne prihvata iz razloga što nije izvesno da li će biti dovoljno sredstava za uvećane koeficijente za sve državne službenike u Republičkom geodetskom zavodu. Sa druge strane, dajemo amandman u skoro istom obliku, gde predlagač na samom odboru prihvata i obrazloženje – ovim amandmanom se dovode u jednak položaj svi državni službenici u zavodu koji rade na poslovima katastra nepokretnosti, kao poslovima od opšteg interesa za Republiku Srbiju, nezavisno od toga koje su struke, sa čim se naravno slažem. Ali, skrećem pažnju na jedan lagodan pristup koji je, po meni, posledica velike nestručnosti pisanja ovog zakona i koji ostavlja posledice na koje ću u narednim javljanjima da ukažem. Sa druge strane, postavljam pitanje da li ovde postoji sujeta? Dakle, nijedan amandman nije prihvaćen. Pretpostavljam da je nestručnost onih koji su pisali ovaj zakon uticala da njihova velika sujeta ne dozvoli da i jedan amandman bude prihvaćen. Naravno, ne mora da bude prihvaćen samo amandman DS, može da bude prihvaćen i neki drugi amandman, ali pitam - da li je toliko loš svaki amandman ponaosob, da nije mogao nijedan da bude prihvaćen, a davali su odlična rešenja? Sa druge strane, ministar kaže da su svi amandmani koji se tiču izjednačavanja zaposlenih odbijeni na Vladi. Moram da vas pitam da li sam u pravu. Objašnjavali ste nam da se u rešenjima o zaposlenju i u sistematizaciji nalaze osnovne plate od 23.000 dinara, mislim da ste tačno tu cifru pominjali, i da je nekim fiktivnim uvećanjima, kroz pisanje fiktivnih, dodatnih radnih sati i fiktivnih izlazaka na teren, ta plata uvećavana do nekog prosečnog iznosa, kako smo ovde čuli, 45.000 dinara. Objasnili ste nam da novčana masa za isplate plata neće biti uvećana. Zašto to niste objasnili na Vladi, ili vama vaši koalicioni partneri ne veruju? Dakle, postavljam pitanje – da li u ovoj Vladi uopšte ima poverenja? Mi smo vam poverovali i dali smo ovde amandmane. Imali smo jedan korektan, konstruktivan razgovor, gde smo zajedno konstatovali da je potrebno da se ozakoni to što je fiktivno prikazivano i da ljudi treba da imaju određene plate. Ali, kako državni sekretar u Ministarstvu finansija može da vam ne dozvoli ili da vam ospori vaše objašnjenje, ako vam veruje i ako je sa njim već dogovoreno da neće biti probijanja novčane mase? Ili se opet ovde radi o nekoj sujeti, gde treba da ispaštaju zaposleni u katastru i da se i dalje dozvoljava njihova diskriminacija? Pričali ste da je stalno bio štrajk zaposlenih u katastru. Ako bismo postupili po onome kako Vlada kaže, mi bismo imali situaciju da pravnici, informatičari, ne bi bili zadovoljni. Šta ako oni opet stupe u štrajk? Ili biste im i dalje isplaćivali neke fiktivne zarade? Samo vas molim da mi objasnite zašto vam vaši koalicioni partneri iz Vlade nisu poverovali u to da novčana masa neće biti uvećana, ali, molim vas, bez pominjanja nekog mineralnog đubriva, nekih banaka, nekih mostova, koji nisu tema ovog zakona. Hvala.
Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Biću veoma kratak. Tačno je da smo mi ovde razgovarali i tačno je da sam ja imao predloge svih poslaničkih grupa i tačno je da sam to izneo na Vladi. Ministarstvo finansija je smatralo da su u ovaj položaj geometara stavili policiju, poreznike i geometre. Smatrali su, ako otvore problem pravnika, onda drugostepeno i ovi koji se nalaze u Ministarstvu, i oni će da traže isto, pa će tražiti drugi pravnici u MUP-u, pa pravnici na trećem, četvrtom i petom mestu i smatraju da bi to otišlo u nedogled i da bi budžet izašao u tom slučaju iz nekih okvira i to ne bi moglo finansijski da se podrži. To je stav Ministarstva finansija. Oni objašnjavaju da sredstava trenutno u budžetu koji je projektovan za sve nema da bi se to izmirilo. Prema tome, ne radi se o poverenju i nepoverenju. Ovo je pitanje dogovora sa geometrima, Ministarstvo finansija je dalo zeleno svetlo i to je samo podržalo. Ja vas razumem i shvatam, kao i prethodnog diskutanta. Tačno je da je ovde izuzetno mnogo pravnih pitanja koja su sporna. Sve ovo što je sporno, sve su to sudska rešenja koja su u raznoraznim fazama procesa, itd. Tačno je da to treba urediti, ali, to treba raditi kod promene Zakona o ministarstvima, pa onda uključiti još neko ministarstvo da pripomogne. Ako neki sudski spor traje pet godina, vi ne možete da date bilo kakvo rešenje dok se spor ne okonča. Ostaje problem koji je etiketa za sve nas, a u stvari ne možemo ništa da uradimo dok se spor ne završi. Zakon o planiranju i izgradnji će vrlo brzo doći ovde u parlament, gde je problematično pitanje imovine. To je pravno pitanje, nije pitanje neke inženjerske struke da bismo mogli mi da ubrzamo. Ako je nešto godinama u sporu, mi moramo da čekamo da se spor završi. Ima tu još mnogo pravnih pitanja koja nisu regulisana već godinama, ali očekujemo da će se to polako završavati. Ovo nije nepoverenje na Vladi, ovo nije nikakav problem na Vladi, jednostavno, Ministarstvo finansija je smatralo da ako jednu grupaciju pravnika unaprede zvanično, da onda moraju i čitav lanac. To je suština.
Hvala. Reč ima Aleksandar Senić. Izvolite.
Nisam baš zadovoljan obrazloženjem, zato što i dalje ostajem pri onom što sam pitao, a to je vaša tvrdnja da novčana masa za katastar konkretno neće biti probijena kada su u pitanju plate. Ali, ono što želim da vas pitam je sledeće - pošto se već direktor izjasnio da prihvata ovaj amandman, da li ste i vi za prihvatanje ovog amandmana? Hvala.
Hvala. Reč ima dr Janko Veselinović. Izvolite.
Samo ću se nadovezati na ovo što je ministar rekao, kada je u pitanju Zakon o planiranju i izgradnji. Postaviću mu jedno pitanje koje smo, kada smo razgovarali o ovom zakonu u načelnoj raspravi, pomenuli da on nema baš previše svrhe jer neće rešiti brojna pitanja ukoliko se ne odblokira proces legalizacije, odnosno ukoliko se to ne uskladi sa upisom nelegalno sagrađenih objekata u katastar. Tada je ministar rekao da je zakon o legalizaciji u skupštinskoj proceduri ili proceduri, nisam baš sasvim siguran. Tragao sam na sajtu Skupštine, nije bilo zakona o legalizaciji, tragao sam onda na sajtu Vlade, nije bilo ni tamo tog zakona o legalizaciji. Našao sam ga na sajtu vašeg ministarstva, to je Nacrt zakona o legalizaciji objekata. Taj zakon, pošto je sada u nacrtu, pošto verovatno pre rekonstrukcije Vlade, ako je bude, neće biti drugih zakonodavnih aktivnosti, će doći verovatno ako, naravno, Vlada opstane najesen. Šta će se dešavati do jeseni sa tim procesom? Dakle, ovo je jedna kompleksna oblast. (Predsedavajuća: Gospodine Veselinoviću, dužnost mi je da vas obavestim da treba da govorimo samo o temi dnevnog reda, a to je amandman na član 1.) Hvala, predsedavajuća. Verujte mi da su ove dve stvari veoma, veoma povezane. Samo ću da završim. Moje pitanje. Nema svrhu ni ova izmena zakona, niti upis nelegalno sagrađenih objekata, dok se ne donese novi zakon o legalizaciji, odnosno dok se postojeći ne izmeni. Dakle, pitam vas, ministre, zbog celovitosti rešavanja problema, kada će se zakon o legalizaciji objekata naći u skupštinskoj proceduri i da li imate saglasnost koalicionih partnera za ovaj zakon po 26 članova? Nisam uspeo da pogledam detalje. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Pošto ste tragali, objasniću vam, i ja sam tragao. Zakon će biti na prvoj sednici Vlade, znači, nalazi se u Vladi, sa svim pozitivnim mišljenjima. Znači, prva sednica Vlade, zakon će biti u proceduri, možda će to već biti sutra i po hitnom postupku doći ovde u parlament. Znači, očekujte to na idućem zasedanju. Meni su bar tako rekli. Što se tiče nas u Ministarstvu, on je prošao procedure i dobio je sva pozitivna mišljenja i nalazi se spreman za sednicu Vlade Republike Srbije. Znači, rečeno mi je da će biti najverovatnije na prvoj narednoj sednici koja može da bude sutra ili prekosutra.
Hvala. Da li još neko želi reč u vezi sa amandmanom? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Vesna Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Dušan Obradović i Ivan Jovanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala. Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u obrazloženju koje prati ovaj zakon rekli ste da je donošenje izmena i dopuna zapravo zbog sledećih stvari - adekvatnog regulisanja statusa zaposlenih u Republičkom geodetskom zavodu, naravno, samo ovih geodetske struke, a to smo već danas više puta govorili i drugi razlog je motivisanje radnika geodetske struke koji rade pod teškim uslovima, imaju povećan obim poslova, imaju niske plate i često su u štrajku. I ono što ste takođe napisali u obrazloženju, a što je komentarisala gospođa Banović, moja koleginica, to je da je potrebno povećati plate geodetskim radnicima zbog toga što na taj način sprečavamo korupciju, što naročito ne bih komentarisala, mislim da je dovoljno samo za sebe. Naravno, moram da naglasim da ove plate, zapravo u našim uslovima, u ovim današnjim uslovima u Srbiji nisu toliko niske, recimo da je u decembru mesecu radnik sa SSS primio 45.837. dinara. Ja sam profesor i znam da profesori širom Srbije primaju tolike plate sa fakultetom koji su završili, a takođe radne neki vrlo odgovoran posao pod otežanim uslovima. Sa fakultetom početnik zarađuje 52 hiljade, samostalni savetnik 76 hiljada, viši savetnik kojih je 214, primaju preko 105 hiljada dinara primaju zaradu. Ako se plate sada povećajuu rasponu od 3% do 50% koliko ste naveli, to je prilična svota novca. Ne znam kako to treba da budu stimulisani samo ovi radnici, dok drugi radnici koji su zaposleni u javnom sektoru, rebalansom budžeta su predviđena sredstva povećanja zarada za njih od 0,5%, što je praktično ili manja svota nego što je danas, uključujući inflaciju, ili u svakom slučaju nije povećanje. Kako da objasnimo sada ovo povećanje samo radnicima geodetske struke, onim 750 hiljada nezaposlenih ljudi. I oni mogu da rade neke poslove za državu. Takođe mislim da raspon zarada koji je predviđen između onih koji imaju SSS i onih koji imaju VSS nije prava mera, i mislim da je to prostor u kome treba tražiti povećanje, odnosno smanjenje plata. Čini mi se da ovako kako ste vi predvideli, to je jako veliki raspon, i drugo, taj raspon zavisi isključivo od dobre volje direktora daje prilično veliki prostor da se ta dobra volja direktora, na bilo koji način reflektuje. Znači ovlašćenja koja se daju direktno direktoru su prevelikai smatramo da treba da smanjimo. Pritom, taj raspon od 3% do 50% nije naročito, čini mi se, precizan i mislim da je bolja formulacija koju smo mi dali, iako ste vi ovde odgovorili u obrazloženju da je predloženo rešenje prikladnije i da sve ne prati koncept zakona koji ste vi dali. Mogu da se složim sa vama da ne pratimo vaš koncept, mi smo pokušali da popravimo nešto što možemo da popravimo. Na ovakav način kako ste ovde napisali, mi vršimo, u stvari vi vršite dvostruku diskriminaciju. Diskriminaciju u okviru geodetske struke, sada ste rekli da se konačno razmišlja i o tome da neke druge struke koje rade u RGZ mogutakođe da imaju ovakve iste uslove rada, ali, boga mi, vršite diskriminaciju ljudi koji su zaposleni u javnom sektoru. Znači, meni se čini da to nikako neće doprineti nekom poboljšanju stanja. Ovako kako se stvari sada tumače, sutra će policajci da traže isto ovo, a očekujem da će i prosvetni radnici da traže ovo, a onda to što smo se opredelili kao država za koncept štednje, ni u kom slučaju neće da se ostvari.
Reč ima ministar Ilić.
Ja ne bih želeo da po stoti put objašnjavam jednu istu stvar. Znači, u obrazloženju ste videli da se u masi sredstva ne povećavaju. Znači, to su primanja a ne plate, plate su po pravilniku tim strukama koje ste vi pomenuli, od 21 do 23 hiljade dinara. I zato smo želeli da se ne ide više na te priče preko prekovremenih sati, pripravnosti itd. da bi se došlo na ta primanja, već da zvanično to budu plate, a da nema ovog drugog, i to je bio i predlog da se ozvaniči. Kada radnici dođu, kad ih pozovete, kad dođu sindikati oni donose rešenja gde piše 21 do 23 hiljade, d kada pogledate primanja vidite to o čemu ste vi govorili. Znači, mi želimo da sve plate budu zakonom definisane. Da ne može da bude toliko odstupanja između zvaničnih rešenja i primanja. To i jeste cilj ovih promena. Prema tome, objašnjavao sam prošli put i smatram da je to u redu. Smatrali smo da lepo mora u pravilniku, to sindikat i traži, da stoji koliko geometar prima. Oni najniži, značisa 21 hiljadu 50%, onaj sa višim imaće 3% povećanje. To je sasvim u redu, i to će pravilnik o kome smo govorili regulisati i vi ćete imati uvid svih primanja na sajtu, i moći ćete da pratite, gledate, i naravno komentarišete. Pored toga, oni podnose izveštaj Vladi Srbije o svom radu, poslovanju od sredstvima, i kroz budžet možete to da kontrolišete, na početku budžetske godine, kada se usvaja kroz sredstva. Znači, sredstva u budžetu, finansije nisu dozvolile da se menjaju, da se povećava i to je cilj, samo znači, da ozvaničimo nešto što već u praksi postoji.
Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
U praksi se to, gospodine ministre zove – varanje sistema. To mora, i to jeste dobra ideja da se to sve ozvaniči, i da to na jedan način bude vidljivo kao zarada. Ali, ono što jedino mogu da kažem, a to sam rekla i u ovoj diskusiji, vrlo je važno da se to odnosi na sve radnike u javnom sektoru. Ovako, u ime profesora koje mogu da zastupam jer i ja sam taj, mogu samo da kažem da posle rekonstrukcije Vlade očekujem da vi budete ministar prosvete, jer ako se borite za jednu struku, volela bih da se neko bori i za nas na taj način.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Petković.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Moliću vas samo da mi vreme računate kao ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe. Koleginica Vojić Marković je obrazložila amandman DSS i zaista, obrazloženje koje smo dobili od strane Vlade u kome kaže da – ovaj postojeći sistem plata ne daje dovoljnu motivaciju zaposlenima u katastarskim službama pa je onda rešenje podatkom na platu da se ta situacija promeni, da se motivišu ljudi koji rade, da se obezbede neki novi kadrovi. Svi oni koji su zaposleniu katastru, a koji od 2002. godine, nisu ni jednom izašli na teren, mogu odjednom da dobiju da se ne bi, kako ste vi to, gospodine ministre rekli u načelnoj raspravi pre nekoliko dana – ispod žita isplaćivale njima zarade. Ako država ispod žita isplaćuje budžetska sredstva, onda smo mi u ozbiljnom problemu. Naravno da ćemo biti u ozbiljnom problemu, jer se ovde amandmanima koje su podnele neke kolege iz drugih opozicionih stranaka, pa i DSS, nije prihvatio koncept da se odredi koeficijent i da se tačno zna koliko ko ima platu, jer je nemoguće obezbediti ta sredstva. Daje se ogromno diskreciono pravo direktoru RGZ, i ljudima koji treba da određuju i motivišu svoje zaposlene, time što će u širokom dijapazonu isplaćivati određena sredstva. Mi smo svesni da je osnovni instrument za primenu i ovog zakona rešavanje i saniranje katastrofalnih posledica koje su nastale zbog nečije avanturizma u prethodnim godinama, jeste pre svega novac, a mi nažalost, smo siromašna država, i siguran sam da nećemo u dogledno vreme dovoljno imati sredstava da sve ovo o čemu smo razgovarali ovde, bude isplaćeno. Potpuno sam siguran da se ovaj zakon neće poštovati, odnosno amandman koji je predložio Odbor i koji će postati sastavni deo ovog zakonskog predloga, neće poštovati upravo u onom delu, o čemu je govorila i koleginica Popović, vezano za neke druge struke koje rade na ovim poslovima, već isključivo na zaposlene geodetske struke.
Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Vojislav Vujić, Nevenka Stojanović, Đorđe Kosanić, Zoran Vasić i Radoslav Komlenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, obrazloženje u mišljenju Vlade je ono koje me je ponukalo da se javim, povodom ovog našeg amandmana, koji nije usvojen, a usvojen je amandman Odbora. Obrazloženje glasi ovako- ne prihvata se amandman iz razloga što nije izvesno da li će biti dovoljno sredstava za uvećane koeficijente, za ove državne službenike u RGZ. Dakle, ovde se postavlja pitanje, da li će biti dovoljno sredstava? Međutim, kada je Odbor podneo taj amandman, pretpostavlja se da se u međuvremenu napravila neka finansijska konstrukcija i smatra se da će biti dovoljno sredstva Međutim, sledeća nedoumica koja se javlja baš povodom ove problematike o kojoj pričamo, to je način na koji se vršilo premošćavanje od visine plate do visine primanja, a to je neka vrsta snalaženja, jel tako gospodine ministre? Sada to snalaženje je zaista moguće uvek. Dakle, mi nemamo garanciju u ovom predlogu zakona i na osnovu ovog amandmana Odbora, da snalaženja neće biti i ubuduće, jer zaista ne znamo da li će možda da se opet poveća taj broj izlaska na teren itd. pa će onda i ove postojeće plate koje će se ovim koeficijentom da se povećaju još više dodatno se povećaju. Sledeće što je jako bitno da se ovde razjasni, a to je da od ukupnog broja zaposlenih u RGZ otprilike 10% nije geodetske struke. Dakle, kada govorimo o tim sredstvima koja su potrebna da se obezbede, onda bi trebalo da se vodi računa i o tome da to nije toliko veliki procenat tih zaposlenih druge struke i ne predstavljaju toliki teret kao što se na prvi pogled mislilo kada se razgovaralo o tim koeficijentima. Kao sledeća bitna stvar, to je ovo diskreciono pravo, preveliko diskreciono pravo koje vi sad sa amandmanom Odbora dajete direktoru Zavoda. Opet nemamo garanciju da li će to diskreciono pravo biti uravnoteženo i neće diskriminasati opet onu manje zastupljenu struku u okviru RGZ. Dakle, to su jasne dileme i jasna pitanja i ne radi se ovde o nekoj opstrukciji, nego nas prosto interesuje da li vi u okviru ovog Predloga zakona mislite da ugradite takvu vrstu rešenja koja će biti zadovoljavajuća za sve struke u okviru RGZ? Malopre sam vam upravo napomenula da je taj posao između geodetske struke i ove ostale, pre svega pravne struke tu negde pola-pola. Dakle, ako teret funkcionisanja tog RGZ nose svi, onda bi bilo dobro da i sve rizike oko plata i primanja i u stvari sve benefite oko tog posla u RGZ snose i imaju zajednički.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Bojana Božanić i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, predsedništvo, gospodine ministre, mi smo rekli u raspravi u načelu da, kada je reč o ovom zakonu, poslanička grupa DSS opredeliće se koliko ćete prihvatiti naših amandmana. Mi smo podneli negde oko 30 amandmana i niste prihvatili ni jedan amandman. Mi smo našim amandmanima, pre svega, pokušali da iskažemo svoj politički stav i da vam predložimo jedan novi koncept ovog zakona. Ono što želim je da postavim pitanje na početku, gospodine ministre, vama a postavljam svim ministrima koji dođu ovde u ovu Skupštinu i brane određene zakone, to je da li će se ovaj zakona primenjivati na celoj teritoriji Srbije, s obzirom da smo mi pravna država ili će pak ova Vlada i dalje da se snishodljivo i sterilno ponašati prema Briselu i EU? Dakle, ovaj predlog zakona imao je zadnje izmene i dopune još 2010. godine i mi smo očekivali da će ovaj zakon doneti neke fundamentalne promene, promene iz osnova, s obzirom da su doneti neki novi zakoni koji su kompatabilni sa ovim zakonom i ovaj zakon bi trebao da se prilagodi isto tim zakonima. No, međutim, osnovne odredbe ovog zakona su, pre svega povećanje zarade, koeficijenata, licenca upošljenih i ono što je bitno, to je povećanje takse. Mi smo ovim amandmanom hteli pre svega da skrenemo pažnju vama i javnosti, da određene poslove, kada su u pitanju geodetski poslovi, ne mogu obavljati ljudi koji su završili srednju školu, već samo oni koji su završili fakultete. Na taj način ovim zakonskim rešenjem vi degradirate pre svega i školski sistem, degradirate i struku i sve one koji su završili fakultet i šaljete lošu poruku svima onima koji sad završavaju fakultete, jer otprilike, ovim zakonskim odredbama i zakonskim rešenjem, oni se izjednačavaju sa svima onima koji su završili srednju školu. Zahvaljujem.
HVALA. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Obradović i Ivan Jovanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Vlada je odbila ovaj amandman, ali nije jasno, u obrazloženju se kaže da koncept zakona nije takav da se omogući preduzećima, čiji je osnivač Vlada, da imaju licencu prve kategorije. Ne razumem, zašto? Ako imamo slobodno tržište, zašto oni ne bi mogli da dobiju licencu prve kategorije, zašto ne bi mogli da rade na tom tržištu, kao i ostala privatna preduzeća. Prosto, mislim da država na taj način ne brine o svojim resursima. Ako je svrha zakona, ako je koncept da se unapredi primena, odnosno da se ubrza primena Zakona o upisu nelegalnih objekata u katastar, mislim da je to promašena tema,jer trebalo je po odluci Ustavnog suda još pre nekoliko meseci, još početkom juna, da bude gotov Zakon o legalizaciji, a ne na ovaj način da idemo preko reda. Znači, Ustavni sud je ostavio šest meseci vladi da donese zakon. Zakon nije donet i danas se nalaze građani koji su ušli u postupak u pravnom vakuumu, a vi menjate odredbe Zakona o državnom premeru i katastru, a niste ga dovoljno obradili, odbili ste sve amandmane,niste prihvatili ni jedan amandman narodnih poslanika. Ovaj amandman koji ste takođe odbili, samo govori o tome ako je osnivač Vlada, a preduzeće nije direktan korisnik budžetskih sredstava, ono može da bude na tržištu i da dobije licencu prvog reda, ne razumem zašto vi to ne prihvatate? Hvala.
Hvala. Reč ima Narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, mislim da je velika greška to što vlada nije prihvatila ovaj amandman. U prilog mojoj tvrdnji da je apsolutno nestručno napisan ovaj predlog zakona, ide i to da je obrazloženje odbijanja ovog amandmana sledeće. Amandman se ne prihvata jer je u suprotnosti sa osnovnim konceptom predloga zakona. Pročitao sam ceo zakon, predlog zakona, zajedno sa ustavnom osnovom, razlozima za donošenje zakona, objašnjenje osnovnih i pojedinih rešenja, obrazloženja koja su finansijska sredstva potrebna za sprovođenje zakona, razlozima da donošenje zakona po hitnom postupku. Ovde se nigde ne pominje osnovni koncept zakona. Zato molim predstavnike vlade da mi objasne zašto ovaj član konkretno, ili ovaj amandman, nije u skladu sa osnovnim konceptom predloga zakona, jer meni iz ovoga što je ovde napisano, nije jasno zašto je amandman odbijen. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov. Izvolite.
Mislim da bi dobro bilo omogućiti pravnom licu i javnom preduzeću da dobije licencu gde bi on izvodio geodetske radove. Članom 12. je to ovde i predviđeno, mada mislim da je korektan i amandman koji je podnet i zaista ne vidim razlog zašto ga je Vlada odbila, jer ukoliko bi se javnom preduzeću, koji je direktni i indirektni korisnik budžetskih sredstava, omogućilo da obavlja geodetske radove i to izradu tehničke dokumentacije i stručni nadzor nad izvođenjem geodetskih radova za koje je predviđena izrada glavnog projekta pa, na primer, i izradu projekta geodetskog obeležavanja u oblasti urbanističkog planiranja, značajno bi se smanjili troškovi koje imaju lokalne samouprave, njihove direkcije za izgradnju ili njihovi zavodi za urbanističko planiranje i projektovanje, a koje se finansiraju sredstvima iz lokalnih budžeta, prema privatnim geodetskim organizacijama. Smatram i sigurna sam da mnogo manje košta plata jednog čoveka koji bi obavljao te poslove, nego što su potrebna sredstva koja bi jedinica lokalne samouprave morala da prebaci svom budžetskom korisniku da plati privatnu geodetsku organizaciju. Za svaki projekat, bilo kakav, gde je potrebna izrada glavnog projekta i dobijanje lokacijske dozvole, ono što plaća lokalna samouprava to je na nivou od 100.000 dinara do nekoliko miliona dinara, u zavisnosti od obima posla. Sigurno je da plata jednog takvog zaposlenog nije nekoliko miliona dinara na godišnjem nivou i dobro bi bilo da se omogući lokalnim samoupravama i, pre svega, javnim preduzećima, koji su korisnici, bez obzira da li direktni ili indirektni budžetskih sredstava, da mogu da dobiju licencu za izvođenje ovakvih radova.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Hvala. Ovim članom 4. se menja postojeći član 13. važećeg zakona. U tom članu se, između ostalog, govori o tome da geodetska organizacija može da izvodi geodetskeradove iz člana 12, dakle prethodnog člana, gde su tačno definisani ti geodetski radovi, ako je izdata licenca za rad. Dakle, u pitanju je izdavanje licence za rad, o uslovima. Između ostalog se sada menja i, čini mi se, postojeći stav 4. koji je ranije glasio – Javnom preduzeću i drugom pravnom licu, korisniku budžetskih sredstava, može se izdati licenca za rad samo za radove iz člana 12. ovog zakona, koji su u funkciji obavljanja delatnosti za koju je osnovano, pa je ova izmena, koja je predložena ovim zakonom, kako smo čuli od predlagača ili pročitali u obrazloženju, u funkciji preciziranja, tako da se menja deo rečenice - koje mogu da obavljaju samo za svoje potrebe. U obrazloženju stoji da je upravo ovaj stav u praksi bio predmet nerazumevanja. Čini mi se da je i ovaj moj amandman bio predmet nerazumevanja kod predlagača zato što smo mi predložili da, osim toga što je korisnik budžetskih sredstava javno preduzeće, stoji da može biti i organ opštinske uprave, taj koji može da dobije licencu za izvođenje određenih geodetskih radova. Slažem se sa obrazloženjem. Obrazloženje je razumljivo. Kaže se da vi ne prihvatate amandman zato što su organi opštinske uprave korisnici budžetskih sredstava, pa su već obuhvaćeni pojmom "korisnik budžetskih sredstava". To je tačno, međutim, vi u ovom stavu govorite i o javnim preduzećima, a javna preduzeća su, takođe, ili direktni ili indirektni korisnici budžetskih sredstava, pa sam ja, kada sam videla da ste vi njih izdvojili iako su oni korisnici budžetskih sredstava, upravo htela da tu stoji - i organi opštinske uprave. Zbog čega? Zbog člana 12, jer se u članu 12. tačka 3. govori da se to odnosi na izvođenje geodetskih radova u održavanju katastra nepokretnosti i održavanju katastra vodova. Dakle, to je jedan od geodetskih radova, pa tražimo da se doda – organ opštinske uprave, kako bi se smanjili troškovi lokalne samouprave koji, po pravilu, imaju i stalno zaposlene radnike iz geodetske struke, koji mogu da dobiju licencu, pa lokalna samouprava ne bi morala da plaća nekom drugom pravnom licu da za njih obavlja poslove koji su važni za lokalnu samoupravu.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Olgica Batić i zajedno Milan Lapčević, Bojana Božanić i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, poštovani direktore, koleginice i kolege narodni poslanici, predložili smo da se član 5. briše. Zaista ne razumem zbog čega je uopšte i naveden? U osnovnom zakonu u stvari kaže: "Lice geodetske struke bez geodetske licence zaposlen u geodetskoj organizaciji učestvuje u obavljanju poslova za kojegeodetska organizacija imala licencu za rad". To je, prosto, logično. Ne znam zbog čega sada menjamo, odnosno brišemo upravo ovaj stav u člana 14. važećeg zakona? Ne znam šta ste hteli sa ovim? Da li mi imamo ovde izmene samo radi izmena? Dakle, samo menjamo, čisto da imamo u zakonu nekakve promene i da kažemo da smo nešto promenili. Podrazumeva se da ova lica bez geodetske licence mogu obavljati poslove, ali ne mogu biti nosioci posla u geodetskim organizacijama. Mi na ovaj način, u stvari, kao što su i prethodno moje kolege govorile iz moje poslaničke grupe, degradiramo ovu struku. Ne znam zbog čega su uopšte ti ljudi, koji su inženjeri geodezije, učili, zbog čega su išli na fakultete, plaćali školarinu, zbog čega su im roditelji plaćali škole, plaćali stanove, hranu, knjige itd, ako oni sada ne mogu da se izdvoje po nekim svojim poslovima u odnosu na njihove kolege koji su eventualno završili četvrti stepen? Mislim da se zakonopisac morao više ovde pozabaviti nekim drugim stvarima u rešavanju određenih problema u oblasti državnog premera i katastra, nego utvrđivanju ovakvih aksioma, da lice geodetske struke može raditi u geodetskoj organizaciji. To je zaista smešno. Treba da se pozabavite pitanjima krađe državne i opštinske zemlje u pojedinim delovima, a verovatno se dešava u čitavoj Srbiji, kako i na koji način sprečiti to, sprečiti spregu između uzurpatora te zemlje i predstavnika u službama za katastar po lokalnim samoupravama i na taj način da zaštitimo tu državnu imovinu, a ne da se ona arči i uzima kako ko stigne. Znači, na ovaj način, izmenama radi izmena, mi nećemo ništa postići i na ovaj način ovaj zakoni uopšte čitava oblast urbanizma neće dalje stići od ovoga što je sada. Dakle, samo čiste izmene radi izmena, ništa konkretno. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Velimir Ilić. Izvolite.
Meni je jako žao što narodni poslanik ne razlikuje dva osnovna pojma – šta je katastar, šta je urbanizam. Urbanizam je ono što vi vodite na Zlatiboru. Urbanizam je najgore rešen na Zlatiboru. Najvećih problema ima na Zlatiboru. Znate da sam posmenjivao sve živo tamo što je postojalo zbog Zlatibora. Učinite nešto da to uvedite u red, a to o srednjoj školi, visokoj stručnoj spremi, ja sam više puta govorio i ponavljao da postoje male opštine, i ne jedna nego desetine, gde nema ni jedan geometar i gde neće niko da radi. Postoji 20 opština gde nema ni jedan diplomirani pravnik. Morate da nekog obučite, osposobite da bi mogao da radi. Ne možete slati geometra iz Beograda da ide da meri u Lebane svaki dan. Znači, nema te struke u Srbiji dovoljno. Mora da se prave kursevi raznorazni, obuke da bi dobili licencu. Ne možemo da zatvorimo sada katastra, da kažemo – nemamo geometra nigde na jugu Srbije. Zašto nemamo? Zato što nemate struke. Tačno je da u urbanizmu ima problema, ali urbanizam i katastar su dve različite stvari. Sa vama se za urbanizam slažem, ali poradite nešto da to bude bolje. Očistite u svom dvorištu i biće mnogo bolje. Čujem da su ovaj zakon pravili ljudi nestručno, nekvalitetno itd. Ova ekipa koja radi ove zakone u ministarstvima je radila možda u četiri zadnje vlade. Verujte mi da nikog nisam promenio tamo. To su stručni ljudi i rade 20 godina. Verujete li vi da nikog nisam promenio tamo? To su stručni ljudi i rade 20 godina. Ako vi imate neke bolje, preporučite ih ili sada kroz ovu rekonstrukciju da ih sve promenimo. Ako vi kažete da ne valjaju, da ih pošaljemo kući i da tražimo nove. Ministar ne piše zakon, to sam ponovio i prošli put. Inženjeri ne pišu zakon. Zakon pišu ljudi koji se sa tim pive. Zakonodavstvo, promeni se šef, promeni se direktor, ali svi drugi ostali su isti. Slažem se, ako su svi bili loši prošli put, i sada su loši, ali što ste ih vi, koji ste ih kritikovali sada, držali četiri godine i sada čekate? Ništa lakše, ako se slažete, ajde da kažemo doviđenja, da im se zahvalimo i da tražimo neke druge. Ali, ponavljam, određena struka se tim bavi. Ona to radi. Tu sam da prenesem ono što su oni napisali i da vaše primedbe prenesem opet, i da pokušamo nešto da popravimo. Slažem se da nije ništa idealno, slažem se da nije najbolje, ali isto tako ponavljam, evo, da ista ekipa koja piše zakone, piše u zadnjih pet vlada. To je garantovano. U zakonodavstvu sede ljudi u pet vlada isti. Promeni se glavni, jedan. Hajde da uradimo nešto da to poboljšamo. Ovde se uključuju i mnoge institucije spolja da pomognu da rade, itd. Veoma je ružno izaći i reći – ovi ljudi ne znaju ništa. Stvarno je to ružno. Ako tamo sede neki profesori, skidam kapu, vi ste svi bolji pravnici od mene sigurno. Ali, nemojte sada ako sede vaši profesori tamo u nekim komisijama, nešto pišu, da kažete – ne znaju ništa, a oni su vam do juče bili profesori. Nikada za svog profesora neću reći da ne zna ništa. Kažem da je dobar profesor, da bi ja sutra bio dobar inženjer. Ako kažem – moj profesor nije znao ništa, onda i ja ne znam ništa, jer nisam imao od koga da naučim. Prema tome nije lepo, sada reći – ništa ne valja, cela struka ne valja ništa. Tamo sede ljudi koji to rade 20, 30 godine, dočekaće penziju i samo se bave pisanjem zakona. E sada, ti zakoni se izmene kroz amandmane, kroz raznorazne političke… Evo, jedan član Vlade je izjavio da njegova poslanička grupa neće glasati za određeni amandman i rekao je neće glasati. Drugi će možda glasati. Odluka je u vašim rukama gospodo poslanici. Vi odlučujete. Vi glasate. Možete da izglasate sve ono za šta smatrate da je ispravno i da dobije većinu. Nemojte mene ubeđivati, ja sam svoje izneo, ono što ste vi meni rekli ja sam preneo. Nemojte se ljutiti, mi smo došli ovde da raspravljamo, pričamo, ali nemojte molim vas samo da kažemo da niko ne zna ništa. Ružno je to. Ovo gledaju mnogi spolja, nismo mi baš takva zemlja, naši projektanti, naši ljudi, shvatite mnogo sam putovao i sreo naše geometre širom sveta. Sve pohvale koje sam čuo za njih, to su maksimalne, ne samo u evropskom okruženju, po čitavom svetu. Ljudi idu rade. Svi kažu imate odličan kadar. Imam odlična kadar. Znači, geometri naši, projektanti su projektovali najveće centrale na svetu, najveće vodozahvate, najveće sisteme koji se sada rade širom sveta, projektovali izuzetne auto-puteve. Meni je drago što jedna naša projektna firma u Srbiji je ušla u tri u Evropi. Nemojmo sada reći – ti ljudi ne znaju ništa. To je veoma ružno, to kažem zbog tih ljudi, to njih pogađa. Oni danima rade na ovome. Ako neko od vas zna bolje, pa da može da im pomogne, da im da predlog neki dobar, uključite se.
Hvala.
Poštovani ministre, ne znam zašto to lično primate. Nisam ništa vama govorila. Vi ovde branite zakon. Znači, pričala sam o amandmanu, ne znam da li znate uopšte šta se radi u ovom amandmanu konkretno, o kome sam ja govorila. Dakle, to je potvrđivanje jednog aksioma što ne treba da ponavljamo i da trošimo vreme. Moje mišljenje i mišljenje moje poslaničke grupe jeste da treba da se bavimo suštinom, a ne formom. Dakle, da rešavamo suštinske probleme u oblasti državnog premera i katastra i u čitavoj oblasti urbanizma, a ne da šminkamo nešto, ate slične stvari radimo, koje nam neće doneti suštinske promene. Ako smo se složili da ima problema, onda suštinski da ih rešavamo, a ne onako sporadično i da dajemo samo pojedine članove ovde zakona na izmenu, a da one ne donose ništa suštinski. O tome sam govorila. Što se tiče stručnjaka, stručnjaci rade svoj posao, ali danas u Srbiji i u poslednjih sigurno, priličan broj godina stručnost izmiče ispred politike. Dakle, politika je ta koja upravlja trasi na put, političke stranke, koalicije, Vlada, oni koji vode državu. A stručnost, oni moraju da se saviju i da rade onako kako im se kaže, otprilike ili da se pomere ako smatraju da tu njihova struka nije ispoštovana. Ono što me još interesuje, a prošli put smo započeli tu raspravu, baš bi volela da čujem pa me vi niste udostojili odgovora, koga ste i za šta smenili za nešto, za šta na Zlatiboru, šta se to desilo, koji je problem izbio, koga ste vi smenili, a i baš me interesuje da mi kažete, odnosno baš bih volela da vas pozovem da dođete da rešavamo probleme zajedno. To je isto jedna od opština koja se nalazi ovde na teritoriji Republike Srbije, vi ste ministar za celu Srbiju, pa dođite, hajde da rešimo zajednički te probleme. Ako mislite da ima nešto, mi se maksimalno trudimo u lokalnoj samoupravi, da sve što možemo rešimo, puno smo birokratije razrešili upravo u oblasti urbanizma, ali služba za katastar nepokretnosti pripada republičkim organima, a ne lokalnoj samoupravi. Mi se maksimalno trudimo da dobro sarađujemo, ali velikih problema tu ima. Molim vas, evo ovim putem, da dođete da zajedno rešimo probleme i da ukažete baš ako ima nešto sporno.
Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Hvala. Rekla sam da se neću javljati, ali povodom člana 5. moraću da reagujem, budući da sam u istovetnom tekstu podnela, kao i moje kolege poslanici iz Demokratske stranke Srbije. Kao što je to kolega Bojan Đurić iz LDP, u načelu u raspravi lepo pomenuo, ja sam već prošla kroz ovu baražnu vatru, pa koleginica Božanić ne mora mnogo ovde da se tangira, gospodin Ilić to je sve lepo rekao šta je imao u raspravi u načelu. Takođe moram da pomenem kada gospodin ministar pominje da ne treba da pljujemo ljude, niko ovde nikog ne proziva, nikakve profesore, nikakve stručnjake, a budite sigurni da se i mi sa njima konsultujemo, da i mi sa njima razgovaramo, da oni uvažavaju naše mišljenje, isto kao što i mi uvažavamo njihova mišljenja, a budite sigurni takođe da sam ja, pre nego što sam podnela bilo koji amandman razgovarala i sa ljudima iz Geodetskog zavoda i sa predstavnicima sindikata, i sa određenim profesorima, a što se tiče i Predloga zakona o posebnim uslovima upisa prava svojine na bespravno izgrađenim objektima, ponudila sam vam svoju pomoć, niste je prihvatili, mislim da bi bilo celishodno da je ubuduće prihvatite. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Hvala. Navikli smo da nas ministar Ili zasipa demagogijom, da bi branio svoju nestručnost. Evo još jedan dokaz. Isti amandman podnela je Olgica Batić i grupa poslanika DSS – Milan Lapčević, Bojana Božanić i Miroslav Petković. Dakle, isti amandman u zarez. Razlog za odbijanje prvog amandmana je zato što je u suprotnosti sa osnovnim konceptom Predloga zakona, a razlog za dobijanje drugog amandmana koji je u potpunosti istovetan prvom, je iz razloga, što se predloženim izmenama zakona omogućuje geodetskoj organizaciji da obavlja određene geodetske radove, itd. Nije bitno da čitam sve do kraja. Nije problem u profesorima, dolazim sa Građevinskog fakulteta u Beogradu. Poštujem svoje kolege sa fakulteta. Nikada neću reći da su nestručni. To vam je u tome što oni vas nisu naučili, da kada već prenosite to što oni imaju da kažu, da znate da prenesete, jer već tri puta vas pitam da mi objasnite, jer mi zaista nije jasno zbog javnosti, šta znači da se amandman ne prihvat, jer je u suprotnosti sa osnovnim konceptom Predloga zakona. Pri tome, taj osnovni koncept Predloga zakona nisam nigde video. Opet vas pitam, da li možete da objasnite šta znači da je amandman u suprotnosti sa osnovnim konceptom Predloga zakona. Hvala.
Reč ima ministar.
Kako ja da vam objasnim, ako vi kažete da sam ja nestručan? Priznajem, nisam stručan, nisam geometar, nisam ni pravnik, ali vi ste imali mnogo stručnog čoveka, ortopeda. Što vam on to nije objasnio? Njemu se javite, on će odlično da vam objasni. Vi se borite za struku, svaka vam čast. Sad, nađite zubara da vodi sledeći put, ako nekad dođete na vlast. Posle ortopeda bio bi dobar zubar. Šta vi mislite? Možda i nekog teologa nagazite da ne želi da se bavi strukom, pa da vam pomogne.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Zamolio sam vas da mi ne dajete objašnjenja u vezi ovog zakona tako što ćete mi pominjati mineralna đubriva, banke i još neke stvari koje nisu u temi sa ovim zakonom. Takođe, ako možete da ne pominjete ni ortopede i zubare, već da mi objasnite zašto ovaj amandman nije u skladu sa osnovnim konceptom predloga zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Želeo bih da podržim ovaj amandman. Prosto mi je neverovatno na koji se način Velimir Ilić brani kada dođe u situaciju da ne može argumentovano da kaže bilo šta o amandmanu, znači, ili nije u skladu sa konceptom koji niko živi u ovoj sali ne zna kakav je. Mislim da, gospodine Iliću, ako imate stručnjake u ministarstvu, mi to poštujemo, ali vi ste ovde predlagač i ne možete se skrivati iza njih, jer ja sam siguran da bi ti stručnjaci prvo predložili izmenu Zakona o legalizaciji da su se oni pitali, ali vi ste se pitali. Ne verujem da bi ti stručnjaci predlagali u proleće izmenu Zakona o planiranju i izgradnji i tvrdili kako će se ukidanjem odredbi o konverziji zemljišta ovde dovesti silni investitori. To ste vi govorili. Gde su ti investitori danas? Nama danas prosipate tvrdnje o tome kako će ovaj zakon unaprediti položaj geodetske struke. Neće. Evo je još jedna odredba kojom sprečavate liberalizaciju tržišta. Da li su vam ti stručnjaci takođe pomogli da u Bogdanju za osam i po miliona evra napravite 30 kuća? Da li su to ti stručnjaci? Mislim da vašim demagoškim napadima ne možete postići efekat, da je građanima potpuno jasno da ste vi takođe zreli za rekonstrukciju, ali zbog unutarkoalicionih sporazuma to neće da se desi. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Samo jedno pitanje za gospodina Ilića. Kada se podnese amandman u istovetnom tekstu od strane više narodnih poslanika, u ovom slučaju različitih opozicionih grupa, kako je uopšte moguće da Vlada daje različita mišljenja? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Nadovezaću se na ovo što je gospodin Ilić rekao za svog prethodnika. U ovoj oblasti je bilo mnogo više reda dok je ortoped, kako vi kažete, vodio ovo ministarstvo. Da vas samo podsetim da ste vi ovih dana na mesto direktora Luke Novi Sad postavili grudnog hirurga, da vlasnik pečenjare vodi "Kolubaru", da pojedini članovi gradskog veća vašeg nemaju ni osnovnu školu…
Tema.
Dobro, trebali ste i ministra upozoriti. Gospodine Iliću, o stručnosti je bolje i da ne govorimo. Pitam vas, zbog pravne sigurnosti, vezano za ovaj zakon koji donosimo, a i ostalih zakona koje najavljujete, da li ste vi imali sednicu vašeg glavnog odbora ili predsedništva i da li ćete vi ostati ministar? Da li će vam biti prošireno ministarstvo?
Gospodine Veselinoviću, tema. Reč ima narodni poslanik Vladimir Cvijan, po Poslovniku.
Poštovana predsedavajuća, smatram da ste povredili član 107. Poslovnika, dostojanstvo Skupštine, jer ste trebali da izreknete u najmanju ruku opomenu prethodnom govorniku. Ne samo što je skrenuo s teme, to je i najmanji problem, nego zato što se sa nipodaštavanjem odnosio prema pojedincima. Neki od tih pojedinaca ovde nisu prisutni. Ne vidim zašto vređa, recimo, hirurge koji se bave srcem i zaista su svetski poznati po tome, kao što je gospodin Milovančev u Novom Sadu ili zašto vređa jednog diplomiranog pravnika koji mimo svih drugih poslova drži i ugostiteljske objekte, kao što je gospodin iz Obrenovca, koji je sada direktor "Kolubare". Oni čak i nisu ovde da mogu da odgovore, tako da bih zamolio da to više ne dopuštate u daljem toku sednice. Hvala.
Da li još neko želi reč o amandmanu? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković.
Hvala. Gospodine ministre, dame i gospodo, u ovom članu 6. koji se odnosi na geodetske licence prvog i drugog reda, ali i u drugim članovima sledećim: 7, 8, 9. i 10. zaista se prave velike i potpuno neprimerene uravnilovke između različitih nivoa obrazovanja zaposlenih u RGZ. To je jedan vrlo opasan način koji urušava sistem obrazovanja, ako sistem obrazovanja u ovoj zemlji još uvek postoji kao sistem posle svih ovih problema i turbulencija sa maturom, kupovinom ispita, sa nivoima znanja koje imaju svršeni učenici srednjih škola ili fakulteta. Meni je potpuno jasno, i to je ministar ponovio, da on zapravo pokušava da razreši ovu situaciju koja se odnosi na male sredine, na mala mesta, da nema stručnih kadrova koji bi mogli da rade stručne poslove i da pokušava da razreši tu situaciju, ali mi se čini da postoji možda neki bolji i kvalitetniji način da se to razreši, tipa stipendije koje daju te male sredine da stručnjaci ostaju u njihovom kraju. To bi možda mogao da bude jedan od načina da se kvalitetno radi na duže staze. Ovako, na ovakav način, kao što se to predlaže ovde u ovom zakonu i naročito u ovom članu 6. nećemo dobiti nikakav novi kvalitet, nećemo povećati efikasnost, jer efikasnost i kvalitet bi trebalo da budu primarni u ovom trenutku, nego ćemo samo dovesti do toga da se jedan sistem obrazovanja degradira do krajnjih granica tako što ćemo spustiti sve moguće kriterijume da ljudi koji nisu stručni rade neke stručne poslove koje treba da rade inženjeri. Vi ovde govorite o licencama prvog i drugog reda i oba kriterijuma – i nivo obrazovanja i nivo radnog iskustva zaista spuštate do krajnjih granica. Našim amandmanom mi pokušavamo da podignemo taj kriterijum i jedan i drugi, dakle, i nivo obrazovanja s jedne strane i godine radnog iskustva, koji takođe smatramo važnim, ali izvinite, to ne može da bude jedini kriterijum, jer neko ko 12, 15 ili 20 godina radi jedan posao za koji se školovao, ima nivo obrazovanja za taj posao, naravno da ne može preći u sledeću stepenicu samo zato što ima godine staža. Primer za to, vidim da su ovde sad ta lekarska zanimanja vrlo popularna da upoređujemo, ali nijedna medicinska sestra koja radi u hirurškom bloku neće ući da operiše. Naš amandman naravno da nije u konceptu, kako vi kažete, zakona, ali mi smo pokušali da taj koncept podignemo malo više. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Radoslav Milovanović.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, predloženo zakonsko rešenje daje pravo i licima koja su završila specijalističke strukovne studije u ukupnom trajanju od najmanje četiri godine da dobiju licencu prvog reda. Ovo nisu akademske, niti osnovne studije. Ovim članom se daje pravo licima koja su završila specijalističke strukovne studije u ukupnom trajanju od najmanje četiri godine da vrše projektovanje iz oblasti geodezije. Gledano iz ugla Inženjerske komore, a to se može i proveriti, da samo lica geodetske struke sa diplomskim akademskim studijama, odnosno sa osnovnim studijama u trajanju od najmanje četiri godine mogu vršiti projektovanje i izvođenje geodetskih radova, odnosno mogu dobiti projektantsku izvođačku licencu, a lica geodetske struke sa osnovnim akademskim studijama, specijalističkim strukovnim studijama, odnosno osnovnim strukovnim studijama u trajanju od tri godine, u koja spadaju i specijalističke strukovne studije u ukupnom trajanju od najmanje četiri godine iz člana 6. stav 1. mogu vršiti samo izvođenje geodetskih radova, odnosno mogu dobiti izvođačku licencu. Opet se pravi presedan u inženjerskoj hijerahiji. Opet se nagrađuje neko ko je manje vremena proveo u školi. Za zakonska rešenja u inženjerskim poslovima nam ne trebaju norme iz EU. To može da se reši i to treba da bude konstanta i bez gledanja na te norme, a da ovakva rešenja ne budu po hitnom postupku. Ovo ne da nije prema normama EU, nego je van svih normi u oblasti bilo koje vrste inženjerskog posla. Da su bar prepisali neka rešenja iz zakona članica EU. U radu na Predlogu o izmenama i dopunama zakona su sigurno učestvovala lica sa licencom prvog reda, pa mi i dalje nije jasno zašto se degradiraju, ne samo sebe već i svoju struku, školu? Iza svega ipak nije problem propust u postojećoj zakonskoj regulativi, već da neko lobiranjem pokušava da ostvari prava koja mu ne pripadaju. Cilj je da se ispune želje ili data obećanja. Najgore u svemu tome je što ovaj predlog izmena i dopuna ulazi na mala vrata, jer stručna javnost nije sa ovim upoznata a nije prošla ni javnu raspravu, što pored EU neće promaći. Da je negde javno prikazano, nikada ne bi došlo na Vladu. Sve vreme se koriste reči – investicija, brže dobijanje građevinske dozvole, brže stizanje do podataka, ažuriranje, standardizacija, nemamo stručnjake, neće da rade, odlaze. Da li je baš tako i da li sa ovim predlogom dobijamo rešenja? Mislim da ne. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Dušan Obradović i Ivan Jovanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Bojana Božanić i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospođo predsedavajuća. Poštovani ministre, narodni poslanici, kao što vidite, gospodine ministre, poslanici DSS su izuzetno aktivni i predložili smo ovim amandmanima koncept viđenja uređenja ove oblasti. Ovaj amandman kao i amandmani na član 4. su komplementarni i dopunjuju se, govore o jednoj istoj stvari, tj. o zaštiti struke. Ovim amandmanom smo hteli da zaštitimo struku, hteli smo da zaštitimo naš obrazovni sistem. Svuda u svetu svi oni koji završe akademske studije, pa i u ovoj oblasti, mogu da računaju na licencu prvog reda. Ovaj član zakona se bavi drugim stvarima. On omogućava svima onima koji su završili strukovne studije, ili pak višu školu, da takođe mogu da dobiju licencu prvog reda iz ove oblasti. Malo pre su moje kolege govorile o inženjerskim komorama koje predviđaju da samo ljudi koji su završili akademske studije mogu dobiti licencu prvog reda. Svi ostali koji su završili ostale škole, ono što najviše mogu dobiti je licenca drugog reda. U tom kontekstu želimo, pre svega, da vam pošaljemo poruku da i vi razmislite i o ovom amandmanu. Zapravo, kada analogno shvatite stvari, moja koleginica Milica Vojić Marković je govorila o tome, po ovoj logici i medicinske sestre će moći da prepisuju terapiju i da se bave možda i hirurgijom, ili pak, možda, pravnici koji imaju stepen i koji su završili višu, mogu da budu sudije, tužioci, advokati. Na ovaj način, gospodine ministre, hteli smo da zaštitimo vas, vašu struku, inženjere. Hteli smo da zaštitimo sve one koji su završili akademske studije. Mislim da je dosta svima koji štite prave vrednosti, da je dosta svima onih koji su završili mega, turbo, giga fakultete, koji se štancuju kao na traci. Imamo inflaciju kadrova, gospodine ministre, kada su u pitanju kadrovi sa ovih škola. Bilo bi dobro da razmislite o ovom našem amandmanu, amandmanu opozicije i ostalih poslanika i da prihvatite, da na taj način ne devastirate obrazovni sistem Srbije. Zahvaljujem se.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Bojana Božanić i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić.
Hvala. U članu 7. smo predložili, sasvim je sve u saglasnosti sa ovim što su do sada govorile kolege, a to je da nosilac posla u geodetskoj organizaciji ne može biti osoba geodetske struke sa najmanje završenom srednjom školom, već da tu svakako moramo dodati – od kojih najmanje u okviru te organizacije mora biti jedno sa geodetskom licencom bar drugog reda, kao jedno prelazno rešenje. Obzirom da smo definisali i apsolvirali, kada smo govorili u načelu, da izmene zakona donosimo kako bi se upodobile sa određenim praksama u zemljama EU, ovo svakako nije standard u zemljama u okruženju, pa ni u zemljama EU, to da spuštamo kriterijume i na taj način da organizujemo geodetske organizacije, na ovaj način, smanjenjem ovih kriterijuma i uslova da neko može da funkcioniše kao geodetska organizacija, odnosno da vrši određene poslove, da će to uticati na nešto dobro. To će svakako uticati na kvalitet tih usluga, ali negativno. Veoma mi je žao što danas ljudi na vlasti često ponavljaju reči – EU, EU, primena zakona po standardima EU itd, da oni posle dugog ponavljanja i pomisle da je to istina i na taj način misle da se taj zakon već sam od sebe primenjuje, bez obzira što ništa konkretno nismo uradili. To što ne znamo šta konkretno usvajamo samim zakonima i šta je to upodobljeno sa praksom EU, to je svakako drugi par rukavica. Mislim da, ministre, ako ste već ranije kažnjavali ljude, a niste mi dali odgovor zbog čega ste to uradili u opštini Čajetina, kaznili neke ljude u ministarstvu zbog nekih neregularnosti, za koje iako duži niz godina radim u opštini Čajetina nisam znala, niti sam nakon onog razgovora pokušala bilo šta o tome da pronađem, onda svakako treba da kaznite i ljude koji su poklonili pre nekoliko dana preko 4,5 hektara zemlje u samom centru Zlatibora privatnim licima, a to je državna i opštinska zemlja, preskačući određene zakonske propise i preskačući procedure javnog izlaganja i vraćanja na ponovni proces određenih zahteva. Mislim da treba pre svega time da se pozabavite, zaštitom državne imovine u svim opštinama i lokalnim samoupravama, a ne šminkanjem pojedinih odredaba ovog zakona.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Petković.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Još jednom da ponovim da je DSS 2009. godine kada smo raspravljali o Zakonu o državnom premeru i katastru zahtevala da se ublaže određeni kriterijumi za izdavanje geodetske licence. Ukazali smo kakve će to probleme stvoriti. Svakako da predložene rešenje nije dobro. Nije dobro zato što geodetsku licencu prvog reda može dobiti isključivo lice sa završenim akademskim studijama, odnosno fakultetom, a ne lica sa nekim višim ili strukovnim studijama. Gospodine ministre, vi kao inženjer, pretpostavljam kao član Inženjerske komore, recite mi u kojoj to oblasti, u kojoj to struci lice koje nema završen fakultet može da dobije licencu? Drugi problem koji se dešava, jer, doći ćemo i na to, na ovaj način čak pokušavate da ta lica sa fakultetom, sa višom stručnom spremom, odnosno sa srednjom u pojedinim segmentima ovog zakona, da izjednačite. Kako će to lice biti odgovorno za svoj posao, izuzev što može da mu se naplati kazna ukoliko nestručno obavi posao i napravi neku grešku, jer ne možemo da mu uzmemo licencu? Apsolutno je neprihvatljivo rešenje izjednačiti ljude koji su veliki deo svog života proveli na usavršavanju, na svom obrazovanju, bez obzira što ih je to mnogo koštalo vremena, novca i živaca. Dajte da razdvojimo, na neki način, ljude sa različitim stručnim spremama, ne da bi ih degradirali, već da bi struka vodila glavnu reč. Zato smo i dali predlog ovog rešenja, da ova lica bar sa licencom drugog reda mogu da rade ovaj posao, a ne da omogućimo, bez namere da vređam, srednjoškolcima da se bave nekim poslom za koji se nisu školovali. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Bojana Božanić i Aleksandar Pejčić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. U članu 8. smo predložili da se briše stav 1. On se odnosi na postojeći član, član 18. važećeg zakona, gde pominjemo da je geodetska organizacija dužna da otklanja određene nepravilnosti u postupku vršenja inspekcijskog, a dodato je: "i stručnog nadzora". Smatramo da to uopšte nije potrebno. U duhu onoga o čemu sam već ranije govorila, dakle izmene samo radi izmena, smatramo da to nije bitno, jer kakav bi inače nadzor mogao biti inspekcijski ako ne i stručni? Ne vidim kakva je razlika između stručnog i inspekcijskog. Dakle opet dolazimo do nekih izmena u samoj formi, a ne i u suštini. Takođe, mislim da je ovo jedna u nizu od bespotrebnih izmena. Za razliku od tih bespotrebnih mogli smo da se pozabavimo nekakvim potrebnim izmenama Zakona o državnom premeru i katastru, koji se npr. odnosi na ubrzavanje procedura za izdavanje određenih izvoda. Na neki način mogli smo da se pozabavimo preraspodelom npr. radnika u službama za katastar nepokretnosti i spram zahteva koji se primaju i obrađuju na taj način da promenimo broj radnika. Ono o čemu sam već ranije govorila u raspravi u načelu, možemo da dajemo na platu 50% i 100% i 150%, ali to neće da vredi ako nema dovoljno ljudi koji će to da rade. Ili da se uvedu dve smene itd. To bi npr. bile neke suštinske izmene u ovom Zakonu o državnom premeru i katastru. Prosto mi nije jasno, ako već nedvosmisleno i potpuno jasno u članu 18. važećeg zakona nešto stoji, ne razumem zbog čega bi to menjali, ali svakako kažem, možda bi mogli da se pozabavite nekim od ovih suštinskih izmena koje sam pomenula. Sigurno je direktor RGZ je upoznat sa takvim problemima i verujem da bi i on imao možda nešto da u tom smislu izmeni, kada opet verovatno za narednih šest meseci, ili osam ili devet, ponovo budemo imali isti ovaj sistemski zakon o dnevnom redu sa izmenama i dopunama.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević i Bojana Božanić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić.
Na član 9. podneli smo amandman koji se tiče odgovornosti lica koja su nosioci poslova u geodetskoj organizaciji. Dakle, u duhu koncepta zakona za koji smatramo da je vrlo pogrešno postavljen i na ovaj način definiše se da lice bez geodetske licence treba da bude odgovorno za poslove koje radi geodetska organizacija. Zaista smatramo da to nije u redu, da to ne može na taj način da se reguliše, jer ukoliko dođe do određenih nepravilnosti, ukoliko nesavesno taj geometar obavlja svoj posao, geodetska organizacija biva kažnjena odredbama zakona novčanom kaznom. Ali, šta je npr. sa oduzimanjem licence? Ne možemo je oduzeti ako to lice koje je nosilac posla i koje treba da nosi odgovornost prema ovim predloženim izmenama nema licencu. Dakle, smatramo da ovo nije dobro rešenje. Naravno, da ono lice sa svojom licencom nosi odgovornost i na taj način ono odgovara. Ukoliko nije savesno izvršavalo svoje poslove, nešto je uradilo pogrešno, loše, protivno zakonu, da mu ta licenca bude i oduzeta. Takođe, u istom amandmanu predlažemo da – svakako kada se overavaju određena dokumenta mora se pečatirati i pečatom licenciranog geometra, ali isto tako i pečatom geodetske organizacije. Ne može samo organizacija da nosi odgovornost, jer kažem, kada dolazi do kažnjavanja onda mi u tom slučaju ne možemo da oduzmemo ni da zabranimo ništa, odnosno da oduzmemo licencu tom geometru, koji nastavlja da radi, samo se novčano kažnjava geodetska organizacija. Samo ličnom odgovornošću ovog geometra koji ima licencu može se garantovati ispravnost nekog dokumenta, dakle, ne kolektivna već lična odgovornost, jer on to rešava. Tako da, smatram da pojam odgovornosti na ovaj način unižavamo i umanjujemo. Ona je inače vrlo važna u svakoj struci, a svako i u ovoj struci, geodetskoj.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podnela narodna poslanica Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman na član 9. se odnosi na dužnost lica koja izvode geodetske radove, i ja sam pisala amandman na stav 4. tačku 1. To je oduzimanje geodetske licence, pečata ili legitimacije i zabranu izvođenja geodetskih radova. U Predlogu zakona kažete da će zabranu od tri meseca do godinu dana dobiti lice sa geodetskom licencom ako ne izvodi geodetske radove u skladu sa ovim zakonom, drugim propisima i standardima i tehničkim normativima. Smatram da su ovo zaista veliki prekršaji i veliki prestupi i da bi bilo jako uputno, a naročito ako se pogleda iz ugla kvaliteta radova i efikasnosti rada, ako bi se ovde govorilo samo o jedinstvenom periodu od godinu dana. Dakle, ako ne budemo pravili određeni raspon kazne u odnosu na raspon prekršaja i ako bismo ovde jednostavno predvideli samo mogućnost da se kažnjava lice na godinu dana, onda bi zaista vodili računa ljudi koji rade taj posao, a podvlačim da će ga raditi i ljudi koji nisu stručni i onda na neki način moramo makar zakonskom normom da im predočimo da moraju da jako dobro vode računa o tome što rade kako bi taj kvalitet radova možda mogao da ostane na nekom nivou. Sa druge strane, u obrazloženju kažete da ne pratim vaš koncept, jednostavno ga nisam uočila zaista, i vi predviđate da mora da postoji određen raspon u zavisnosti od težine prestupa. To je vrlo delikatan posao i vrlo delikatno je odrediti ovaj način kažnjavanja. Želim vam svu sreću ali mislim da kvalitet i ono što građani treba da dobiju od ove službe neće biti zadovoljeno. Hvala.
Narodna poslanica Radmila Gerov.
Zahvaljujem predsedavajuća. Uvaženi ministre, poštovani direktore Republičkog geodetskog zavoda, ovim članom 9. predviđene su kazne za odgovorno lice sa geodetskom licencom. Imamo kaznu do godinu dana za sitnije prekršaje i kaznu za oduzimanje licence i oduzimanje licence na period od tri godine ako je lice sa geodetskom licencom overilo svojim pečatom elaborat o izvršenim geodetskim radovima i zapisnik o izvršenom uviđaju o nepostojećim promenama ili sa neistinitim podacima. Na takav način će RGZ takvim stručnjacima oduzimati licence na period od npr. tri godine. Kako će subjekti nadoknaditi svoju štetu koju su ispaštali zbog ovako loše utvrđenog činjeničnog stanja koje je uradila takva geodetska organizacija? To u principu znači sledeće – uzmem geodetsku organizaciju da premeri moj plac, oni to urade tako da namerno, slučajno uđu greškom u komšijin plac i ja komšiji zauzmem imovinu. Ovim predlogom zakona mi ćemo oduzeti licencu na period od tri godine. Kako će vlasnik tog placa da dokaže kasnije da je to njegova imovina? Njemu je malo tri godine. Njemu će trebati 20 godina sigurno da dokaže da nije njegova krivica, da je pogrešno merenje i trpeće neku štetu. Zbog toga mislim da je ova kazna od tri godine jako mala, jer po Zakonu o obligacijama će sigurno taj komšija tužiti nekog drugog. Šta se dešava kada geodetske organizacije tako loše premere nešto? Konkretno u Negotinu je loše merenje i sada garažu imamo na sred ulice. Lokalna samouprava treba da napravi put. Treba čoveku da sruši garažu, s tim da mu nadoknadi štetu. Ne može jedina odgovornost geodetske organizacije da bude oduzimanje licence na tri godine jer u ovoj parnici dok neko dokaže da snosi štetu zbog nekog drugog za to prođu određene godine. Pošto ste tu, direktore, htela bih da vam ukažem i na još jedan problem koji postoji u RGZ. Činjenica je da vi po lokalnim samoupravama i opštinama imate šefove odseka i javna je tajna da postoji sprega šefova odseka i privatnih geodetskih organizacija. Znate da geodetske organizacije daju zahtev za podatke katastru. Katastar je dužan da u određenom roku odgovori po takvom zahtevu. Neću da imenujem kako se zovu te geodetske organizacije. Neću da imenujem opštine. Činjenica je da pojedine geodetske organizacije mnogo brže dođu do podataka od nekih drugih jer su pojedini šefovi odseka istovremeno i vlasnici tih, nezvanični vlasnici. Kada pogledate Agenciju za privredne registre njihova imena nećete naći a u stvari su faktički vlasnici takvih privatnih geodetskih organizacija. U tom smislu, dobro bi bilo da malo potražite podatke – kojom brzinom katastri u lokalnim samoupravama odgovaraju po zahtevima geodetskim privatnim organizacijama i da li svi dobijaju dan za dan ili neki za pet, sedam ili 15 dana?
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, delimično se slažem sa ovim amandmanom da se kazne povećaju za ona lica koja učestvuju i prave greške u geodetskim radovima. Posebno je za mene interesantan poslednji stav - izuzetno od stava 1. ovog člana: za izvođenje radova katastarskog klasiranja, montiranja i komasacione procene zemljišta odgovorno je lice iz člana 17. stav 6. ovog zakona. To su poljoprivredni stručnjaci koji će učestvovati u izvođenju bonitiranja, komasacione procene zemljišta itd. To su ta odgovorna lica. U stavu 4. imamo tri meseca do jedne godine, a u stavu 4. tački 2) na tri godine, lice koje sa geodetskom licencom overilo svojim pečatom elaborat o izvršenim geodetskim radovima i zapisniku u izvršnom uviđaju o nepostojećim promenama ili sa neistinitim podacima. Dakle, za strožije sam kazne, s obzirom da dolazim iz opštine gde se to uveliko radilo i opšte su poznati slučajevi te zamene zemljišta gde su u proceni učestvovali razni stručnjaci, pa smo zemljište pored autoputa menjali za najgora zemljišta u najzapuštenijem selu, dakle za nekih šiprag, gde bonitet zemljišta, svakako kvalitet zemljišta ne odgovara onom zemljištu koje je dobijeno. Posebno je u opasnosti državna imovina koja u katastru, a Kać vam je najbolji primer kako se državno zemljište, ako se nađe na lepom i zgodnom mestu, pored autoputa i ako je još u blizini nekog grada, onda to poljoprivredno zemljište postaje meta raznih, kako se to popularno zove, tajkuna, raznih lica kojima apetiti za nedozvoljenom dobiti u poslovanju sa državom rastu iz godine u godinu. Dakle, opšte poznato je da se ta zamena vršila u Kaću. Takođe, stigao je odgovor na jedno moje poslaničko pitanje, gde je zemljište u Inđiji pored autoputa, a koje bilo u državnom vlasništvu, zahvaljujući tako nekim procena, postalo predmet nezakonite zamene, odnosno za jedno zemljište koje daleko više vredi kao poljoprivredno i nalazilo se pored autoputa, dato je sasvim drugo zemljište i pri tome izigran Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Lica koja su to uradila nisu, naravno, ničim kažnjena, niti će biti kažnjena, s obzirom da se radi o čoveku koji uvek u poslovanju sa državom lepo zaradi. Zato se slažem, delimično, da se ove kazne dignu, ali koliko vidim u odgovoru na amandman slaže se sa tim da mora da bude neki raspon između najmanje i najveće kazne, pa se zato zalažem da se posebno ovo u stavu 6. - poljoprivredni stručnjaci koji prilikom bonitiranja i komasacione procene zemljišta da se kazne što je moguće strožije. S obzirom da, recimo, na 101 hektar zemljišta ukoliko je ono pored auto puta, ukoliko ga zamenite, ukoliko vam je predsednik opštine prijatelj, ukoliko to sve uradite, ukoliko vas svi pošalju, ukoliko svi zaposleni koji utiču na to budu poslati na odmor na Kopaonik, onda se može desiti da na taj 101 hektar, bivši finansijski direktor jedne stranke, koja sada ima 3%, zaradi između 20-30 miliona evra. Dakle, bogaćenje onih koji su bili bogati i dalje se nastavlja i mogućnost da se to desi i ubuduće kroz razne zamene zemljišta, kroz razne geodetske radove, kroz katastre nepokretnosti je velika i javna je tajna da od kada nema zemljišnih knjiga u sudovima, od kada je sve to prešlo na katastar, da su uknjiženja, odnosno upisivanja u katastru na nekim mestima veoma sumnjiva. Zato se slažem da ove kazne, po meni, i tri godine gubitka neke licence je veoma malo, s obzirom da oni koji se okoriste tim zemljištem, na način koji sam već opisivao, steknu imovinsku korist koja se, u slučaju koji sam ja ispitivao, svela na 20 do 30 miliona evra, dakle ukoliko se dobro ušemite, ukoliko sve to lepo uradite, ukoliko nađete nekog ko će vam proceniti da zemljište koje dajete je iste vrednosti kao ono što se dobija, ukoliko to neko uradi, onda država bude na šteti a privatno lice, odnosno razni preduzetnici budu ničim izazvani, dakle ničim zaslužni budu u materijalnoj koristi, koja se meri i desetinama miliona evra. Naveo sam primer Kaća, naveo sam primer koji se desio u Inđiji, a gde sam dobio odgovor na poslaničko pitanje koje sam podneo. Taj odgovor nije baš potpun, ali iz njega se vidi da je ono što sada tvrdim rađeno. Zalažem se da ovi stručnjaci koji budu radili u Geodetskom zavodu, a bude se ticalo poljoprivrednog zemljišta, budu najprimernije kažnjeni. Koliko vidim, na njih će se odnositi ova druga kazna od tri godine. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Dakle, ovo je treći amandman na isti član, a koji dolazi od poslanika iz DSS, na različite delove. Vi ovim članom menjate ceo sadašnji član 19. koji govori o dužnosti lica koje izvodi geodetske radovi. Predviđate, tako stoji u zakonu, da je za geodetske radove koje izvodi geodetska organizacija odgovorno lice koje izvodi te radove u geodetskoj organizaciji. Ukoliko lice ne izvodi te radove u skladu sa zakonom, RGZ će oduzeti licencu, pečat, legitimaciju i zabraniti izvođenje tih geodetskih radova. Znamo da će biti upisani i u registar koji bi trebalo da bude ili jeste javan, a gde će se tačno videti kome je oduzeta licenca i zabranjeni radovi. Međutim, ko je odgovoran za štetu koja je naneta trećem licu tj. korisniku usluga? Po ovome vidimo da se tu završava kazna za to lice, a bogami i za geodetsku organizaciju u kojoj on radi. Dakle, oduzme se dozvola, na koji će to biti period? Čuli smo da je tri godine zaista kratak period. Kakvi sve problemi kasnije imaju ta treća lica, odnosno korisnici usluga kada se ti radovi nestručno obavljaju. Predlažemo da se doda novi stav 7. u ovom članu 9. – za nadoknadu štete koju odgovorno lice iz stava 1. prouzrokuje trećem licu prilikom obavljanja geodetskih radova odgovorna je geodetska organizacija u skladu sa zakonom. Kako bismo imali neku meru, da kažem, i pretnju za sve one geodetske organizacije gde rade nestručni ljudi, sada govorim o tim ljudima koji su nestručni, kojima će se oduzeti licenca, svu onu štetu koju prouzrokuju takvim nestručnim poslovanjem i radovima biće odgovorni i moraće da nadoknade štetu. Videćete kako će se te organizacije, a bogami, i ljudi koji u njima rade odgovornije odnositi prema svojim obavezama i kako će stručno obavljati svoje poslove. Znam da je ovo delom, a verovatno sve, predmet obligacionog prava i tog zakona. Međutim, imamo i neke druge primere, neke druge zakone koji su prošli kroz ovu skupštinu, a koji su direktno ukazali na to ko će biti odgovoran za samu nadoknadu štete, bez obzira što su to stvari koje su rešene obligacionim odnosima. Mislim da je trebalo da prihvatite ovaj amandman, jer bi on doprineo boljem radu organizacija i pojedinaca.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Ja sam malopre govorila o tome šta će biti objavljeno na internet stranicama, odnosno da će se voditi registar o izdatim licencama za rad geodetskih organizacija, o licencama lica zaposlenih u geodetskim organizacijama itd, kao i da će tu biti podaci o tome kome je oduzeta licenca, zabranjeno izvođenje geodetskih radova itd, da će taj registar voditi Zavod i da će on biti javno dostupan na internet stranici Zavoda. U čemu se sastoji naš amandman? U tome da se dodaje još jedan stav koji glasi – da pristup registru na internet stranici Zavoda je besplatan. Tačno je da u, čini mi se, članu 20. ima navedeno dosta stvari koje će biti, ili koje jesu, oslobođenje plaćanja nadoknade po starom zakonu, a sada taksi i tačno je da je ovo deo tog geodetskog informativnog sistema, taj registar, barem bi tako trebalo da bude, ali nigde tamo ne piše baš rečju - sam registar. Ja mislim da nije nikakva šteta da stoji u ovom članu, kad se govori o vođenju registra, da tu stoji da će taj registar biti besplatan. Sada koristim prošlo vreme zato što, ako ovo bude stajalo, onda će to biti zaštita i za budućnost. Jer kod nas, znate, neka organizacija zapadne, ili čak i ministarstvo, zapadne u neke materijalne probleme svoje lične, pa onda krene da naplaćuje raznorazne takse, ne bi li svoj lični ekonomski položaj, da tako kažem, poboljšala. Znači, ovo bi trebalo i zarad nekih budućih dana da stoji, da će taj registar uvek biti besplatan za sve korisnike.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Mijatović, Vladimir Marinković i Branko Gogić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, prethodnih nekoliko dana smo čuli mnogo puta da reči govore o spasenju našeg obrazovanja. Ja želim samo da podsetim da 2005. godine, posle usvajanja Bolonjske deklaracije, nisam ja lično, niti bilo ko drugi, sem gospodina Slobodana Vuksanovića, usvojio i predložio ovakav Zakon o visokom obrazovanju, koji je tada bio ministar prosvete i sporta, i koji je promenjen u određenim blagim izmenama 2010. godine. Stoga, naš amandman, amandman SDPS odnosi se na čisto jednu sugestiju, kada je u pitanju ministarstvo, kada je u pitanju član 94. koji može da dovede do toga da ljudi koji su završili i imaju zvanje specijalista strukovnih studija, mogu da se pozovu i na Ustav i na Zakon o visokom obrazovanju i da naprave problem kada je u pitanju poštovanje ovakvog člana, te molim da se o tome razmisli. Prokomentarisao bih samo ono što je gospodin Ilić govorio, a radi se o deficitu kadrova geometara i apelujem na to da Ministarstvo konačno izvrši bolju koordinaciju u vezi zahteva za određenim profilima zanimanja, pogotovo sa Ministarstvom obrazovanja, nauke i tehnološkog razvoja, jer mi, u situaciji kada imamo ogroman broj nezaposlenih na našem tržištu rada, imamo definitivno mnogo zanimanja koja su deficitarna u našoj zemlji. Složio bih se sa koleginicom Vojić Marković, da se napravi neka vrsta jasnog plana i potencijalnih stipendija u siromašnim opštinama kojih nije mnogo, kako bi te ljude privukli i kako bi oni mogli da dobiju zaposlenje, a sa druge strane da Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja obrati pažnju i napravi jedan jasan plan gde će otvoriti više mesta za upis, u skladu sa potrebama same privrede i javnog sektora, a gde će taj upis i broj studenata koji se upisuju smanjivati isto tako u skladu sa tražnjom i potrebama, a ne da imamo ovako jednu situaciju gde su te potrebe privrede i studenata koji završavaju studije na našim fakultetima, visokim školama i univerzitetima, bude potpuno u disproporciji. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, odbijanje ovog amandmana je još jedan dokaz nestručnosti. Na prvom mestu, ponovo ponavljam i ponovo pitam, šta znači – amandman se ne prihvata, jer je u suprotnosti sa osnovnim konceptom Predloga zakona? Predstavnik Vlade, ovde prisutni direktor katastra, na Odboru nije znao da odgovori. Odgovarao je na neka druga pitanja, ali na pitanje kolege koji je podnosilac ovog amandmana nije znao da odgovori. Ja sada pitam ministra, da li on zna da odgovori - zašto je u svim članovima zakona izjednačen master sa specijalističkim strukovnim studijama, po Zakonu o visokom obrazovanju? Evo, piše i ovde, razlozi za donošenje zakona – usaglašavanje sa Zakonom o visokom obrazovanju. Jeste možda mogli da pitate i ministra prosvete, ako se i on uopšte meša u svoj posao, da vam malo objasni Zakon o visokom obrazovanju i da vi treba da uskladite u potpunosti vaš zakon sa Zakonom o visokom obrazovanju, ako vam je to već bila namera. Još jednom vas pitam, obzirom da nisam u celokupnom tekstu predloga zakona pronašao tu formulaciju koncepta, osnovni koncept predloga zakona, iako piše i šta je ustavni osnov i šta su razlozi za donošenje i šta je objašnjenje osnovnih i pojedinih rešenja i šta su finansijska sredstva potrebna za sprovođenje zakona, kao i koji su razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku, nisam našao da je uopšte napisano šta je osnovni koncept predloga zakona, pitam vas da ovde sada obrazložite – zašto amandman vaše skupštinske većine, iz SDPS, nije prihvaćen? Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Vladimir Marinković.
Zahvaljujem se mom kolegi Seniću prvenstveno na razumevanju Zakona o visokom obrazovanju, ali ljudi koji su pisali zakon su predvideli, jasno se kaže u tom članu 94. stavu 3. da se traži pravosudni ispit i podrazumeva se, na neki način, da pravosudni ispit mogu da polože i polažu oni koji su završili pravne fakultete, stepen zvanja diplomiranog pravnika ili master akademske i specijalističke akademske studije. Međutim, zakon to pravo nije oduzeo onima koji završavaju specijalističke strukovne studije, pogotovo što izmene Zakona o visokom obrazovanju u narednom periodu, u skladu sa usaglašavanjem sa zakonima u EU, će podrazumevati strukovne master studije. Tu faktički dolazi do problema, jer određene visoke škole, proverio sam to pre nekoliko minuta, imaju akreditovane pravne smerove i na osnovnim strukovnim i na specijalističkim studijama. U svakom slučaju, ne možemo da na ovaj način diskriminišemo. U velikom delu zakona je usklađeno sa Zakonom o visokom obrazovanju i to je veoma pohvalno. O tome sam govorio i u plenumu. Međutim, u ovom članu zakona ne možemo da uskratimo to pravo koje je sam Zakon o visokom obrazovanju i Ustav ne dozvoljava, kada su u pitanju strukovne studije. Onaj ko je taj zakon doneo 2005. godine, on ga je jasno definisao i jasno odredio zvanja prema bodovima i odredio nivoe studiranja na prvi, drugi i treći nivo, da sada ne objašnjavam dalje taj deo i taj aspekt. Hvala.
Hvala. `Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član se odnosi na formiranje komisije za izlaganje na javni uvid podataka o nepokretnosti i stvarnim pravima nad njima. Ovu komisiju, inače, formira zavod i među članovima te komisije vi predlažete da se nađe jedno lice iz reda građana sa područja katastarske opštine, za koju se vrši osnivanje katastra nepokretnosti. Mi smatramo da bi bilo mnogo uputnije da se ovo briše i da se menja, da se tu kao član komisije pojavi lice koje je zaposleno u opštinskoj upravi lokalne samouprave, na čijoj se teritoriji vrši osnivanje katastra nepokretnosti. Zašto mi to predlažemo i zašto smatramo da je bolje da to bude neko ko je zaposlen u instituciji? Zbog toga što bi onda, osim struke, morao da ima i jednu potpuno profesionalnu objektivnost i vrlo je važno da tu objektivnost zadrži kada su ove stvari u pitanju, jer svaki građanin će se zalagati pre svega za svoje interese, za interese svojih komšija, prijatelja, svojih sugrađana, a to neće doprineti ni kvalitetu ni nivou usluge. Zbog toga smatramo da je mnogo važnije da se zadrži taj objektivni odnos i da se objektivni kriterijum koristi kao osnovni. U prilog tome je i ovo što se sada dešavalo na sednici, ovaj objektivno-subjektivni pristup Zakonu o visokom obrazovanju i toliko pre treba da podržite i prihvatite ovaj amandman, zato što ta objektivnost prilikom rada ove komisije, odnosno objektivnost prilikom tumačenja Zakona o visokom obrazovanju, u svakom slučaju će doprineti kvalitetu rada. Bojim se da je siromašnih opština mnogo, da je siromašnih građana mnogo i da bi taj subjektivni pristup samo još doprineo problemima koji nastaju. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Hvala. Dakle, ovim članom 12. se menja sadašnji član 124. važećeg Zakona. U tom članu je propisano šta je uredan zahtev za upis prava u katastar nepokretnosti i šta on mora da sadrži. Dakle, sadržaj uredno podnetog zahteva. Tu ima nekoliko tačaka u tom 1. stavu. Inače, predlagač menja ovu tačku 1, tako da ona glasi – zahtev sadrži podatke o podnosiocu zahteva. Pazite šta se briše. Briše se – prezime, ime i ime jednog roditelja, adresa, jedinstveni matični broj građana, odnosno, naziv, sedište, adresa i matični broj podnosioca zahteva. Zaista nam ovo deluje malo nelogično, da ste vi ovo što jesu osnovni podaci zamenili sa četiri reči - podatke o podnosiocu zahteva. Dakle, ime i prezime, jedinstveni matični broj itd, sedište pravnog lica, da su to zaista osnovni podaci. Vi u obrazloženju kažete da ste to izmenili pošto se ti podaci mogu dostaviti i tokom postupka. Onda može da se zaključi da ćete vi da prihvatite zahtev nečiji, iako vam taj neko ne kaže, odnosno ne dostavi ni svoje ime i prezime, jer ste vi sve ove podatke podveli pod podatke o podnosiocu zahteva. Zar možete da prihvatite zahtev gde nisu navedeni ime i prezime onoga ko traži da se upiše nepokretnost u katastar?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Razlog za odbijanje ovog amandmana glasi - jer je predloženo rešenje prikladnije. Mislim da onaj ko je pisao ovo obrazloženje ismeva ovu Skupštinu. Na taj način vi želite da jednostavno ignorišete rad narodnih poslanika. Ako smo se potrudili da damo preko 60 amandmana na samo 30 članova zakona i ovaj ovako neozbiljan i nestručno napisan zakon popravimo u najvećoj ili najboljoj mogućoj meri, udostojite nas bar realnih obrazloženja zašto neki amandmani nisu prihvaćeni. Stalno nas pozivate da damo učešće. Pa, da damo učešće u radu i pisanju zakona, da bi nam vi odgovorili - to što predlažete nije prikladno. Nema smisla. Ponavljam, ovo odbijanje svih amandmana je posledica sujete koja proističe iz nestručnosti. Molim vas da, kao i vaše druge kolege, ne dolazite ovde da branite obrazloženja kao što je - predloženo rešenje je prikladnije, ili - amandman je u suprotnosti sa osnovnim konceptom predloga zakona. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, članom 14. predviđeno je da, na zahtev zavoda, organ nadležan za overu ugovora dostavlja zavodu kopije overenih kupoprodajnih ugovora i ugovora o zakupu, a sve za potrebe procene vrednosti nepokretnosti. Naravno da se ovde odnosi samo na onu imovinu koja je upisana u katastar nepokretnosti. No, zaista i kada je zakon prvi put donet, ovaj zakon čije izmene i dopune sada donosimo, i tada je ovo tumačenje bilo prilično problematično i jako mnogo komentara je tada bilo. Mislim da ovaj član koji je ostao ničim ne doprinosi kvalitetu ovog zakona. Postoje drugi organi koji se bave procenom vrednosti imovine, to ne treba da radi zavod i zbog toga smatramo da je jednostavno ovaj član najbolje i najpametnije izbrisati. Hvala.
Gospođo Batić, hteli ste reč povodom ovog amandmana? Izvolite.
Naravno, složiću se i u danu za glasanje ću podržati amandman koji su zajedno podneli poslanici: Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Pošto je gospođa Vojić Marković već obrazlagala ovaj amandman, pa smo onda mogli da vidimo da se amandman ne prihvata iz razloga koji su navedeni u obrazloženju za neprihvatanje amandmana pod brojem 33, taj amandman pod brojem 33 jeste moj amandman, koji nije prihvaćen. Za gospođu Vojić Marković, pročitaću – ne prihvata se iz razloga zato što, shodno članu 149. Zakona o državnom premeru i katastru, Republički geodetski zavod vrši procenu vrednosti samo onih nepokretnosti koje su upisane u katastar, a za one nepokretnosti, pazite, koje nisu upisane u katastar, a za koje eventualno u arhivi zavoda nedostaje ugovor o kupoprodaji ili zakupu, zavod će od organa nadležnog za overu ugovora zatražiti da dostavi jedan primerak overene kopije ugovora. Ne znam kako će zatražiti, to mi baš nije jasno i ne znam kako će ako su se kopije ugovora izgubile ili ukoliko je arhiva uništena, ali na to pitanje može samo predlagač da nam da odgovor. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Nadovezala bih se na ovu prethodnu priču mojih koleginica. Dakle, zaista smatram da nije svrsishodno da menjamo ovaj član 152. postojećeg zakona, gde se kaže da organ nadležan za overu ugovora svakako treba po službenoj dužnosti da šalje ove kupoprodajne ugovore, upravo iz razloga koje je navela koleginica Batić, ali svakako ne razume zašto bi sada zavod zahtevao u pojedinim slučajevima, a u pojedinim ne. I pored malog broja službenika po lokalnim službama za katastar nepokretnosti, o čemu smo već govorili, sada ti službenici treba još da razmatraju da li bi negde trebalo da traže ugovor, a da li negde ne bi trebalo da traže i po kom principu će gledati i ko će tražiti da li oni taj ugovor imaju ili nemaju. Tako da, mislim da iz više razloga, sa različitih strana gledajući, treba svakako da prihvatite ovaj naš amandman. Smatramo zaista da je svrsishodniji na osnovu svih ovih parametara. Prosto, treba da znate, kao što su kolege rekle, da mi narodni poslanici, isto tako kao i pretpostavljam Ministarstvo i ministar i direktor Republičkog geodetskog zavoda, želimo da poboljšamo postojeća zakonska rešenja i da unapredimo čitavu ovu oblast, tako da smo mi ovde na istom zadatku, u istom pravcu i tako treba i da se posmatramo. Svakako bi trebali da razmotrite da neki od naših amandmana koji idu u dobrom pravcu treba da budu prihvaćeni.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Amandman na član 15. sam podnela i predložila da se njime menja član 158, odnosno da se tačka 6) ovog člana briše. U obrazloženju se kaže da se amandman ne prihvata iz razloga što je predloženo rešenje u skladu sa Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. Videli smo kakve su to izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu, a ako će one i dalje ići i takvom pravcu i na taj način se menjati, evo, onda imam odmah jedan predlog, budući da sve vreme govorimo o rekonstrukciji Vlade, a to je da kolega gospodina Ilića, Mlađan Dinkić, pod hitno podnese ostavku. Onda možemo govoriti o usvajanju nekih amandmana, s napomenom da se, kao što je gospodin Ilić u raspravi rekao, amandmanima unazađuju zakoni i da se kritikama unakarađuju zakoni. Mislim da ni jedno ni drugo ne stoji i ne priliči tako nešto bilo kom ovlašćenom predlagaču da ovde nama tako nešto, narodnim poslanicima u Skupštini, iznosi. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Miroslav Petković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Član 19. Predloga zakona glasi: "Za usluge koje pruža Zavod plaća se taksa" i u stavu 3. "Visine takse utvrđuje Zavod podzakonskim aktom". U načelnoj raspravi sam naveo primer kako se prema ovom problemu odnosila prethodna Vlada, koja je donela uredbu na osnovu koje svi oni koji su hteli urgentno da reše svoj problem, da preko reda dobiju uslugu koju treba da pruži Republički geodetski zavod, moraju da plate naknadu 100% veću. Verovatno je ideja bila da se na taj način zakrpi budžetska rupa, a u praksi se pokazalo da su se verovatno napunili džepovi nekih pojedinaca na osnovu te odredbe. Ponavljam još jednom, Agencija za borbu protiv korupcije je reagovala na to i Ustavni sud, koji inače ne radi ono što bi trebalo da radi i ne rešava suštinska pitanja za teritorijalni integritet i suverenitet ove zemlje, ali se ipak bavio ovom uredbom i proglasio da je ona protivustavna. Sada nailazimo ponovo na slično rešenje, s tim što je ovog puta zavod za to ovlašćen i mi smo predlogom svog amandmana predvideli rok u kome Republički geodetski zavod treba da donese ova podzakonska akta. Obrazloženje koje smo dobili od Vlade jeste da se amandman ne prihvata jer je rok za podnošenje podzakonskog akta određen izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. U tome i jeste problem, što je Zakon o budžetskom sistemu verovatno zakon koji je najviše puta prekršen od strane i prethodne, a bogami i ove vlade. Mi smo nedavno vršili izmene i dopune ovog zakona i podsećam vas, gospodine ministre, u tom zakonu piše da je visina javnog duga maksimum 45% od bruto društvenog proizvoda. Neka mi neko kaže u ovoj sali ili bilo gde, bez obzira da li se bavi finansijama, privredom ili ekonomijom, kolika je visina javnog duga, da li je manja od 45%, kako stoji u zakonu? Svi smo svesni da je ona prešla procenat od 60%. Prema tome, ako se već vrše neke, da kažemo, kozmetičke izmene ovog zakona, ako menjamo red reči u rečenici, ako menjamo članove u kojima brišemo da se navodi ime i prezime, nego da će stajati podaci podnosioca, ukoliko izjednačavate visoku stručnu spremu, višu i srednju u pojedinim sektorima, dajte da preciziramo nešto. Dajte neka zakon odredi ono što se očigledno ne poštuje prema drugim zakonima. Najlakše je reći – to je već regulisano propisima, ali to se ne primenjuje i godinama traje takvo stanje. Zbog toga predlažem da se ovaj amandman prihvati, kako bi se stalo na put takvom ponašanju i kako bismo obavezali RGZ da u određenom roku donese podzakonska akta, a nadam se da neće biti onakvi kako je to rešila i prethodna vlada, pa da se Ustavni sud opet za dve, tri ili četiri godine izjašnjava i o ovom pitanju.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Zahvaljujem se. Ovim članom zakona predviđeno je da se za usluge koje pruža zavod plaća taksa i da visinu te takse utvrđuje zavod. Činjenica je da je izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu jasno rečeno da je za takve takse potrebno pribaviti saglasnost ministra finansija, najkasnije do 31. marta. Poštovani ministre, da li to znači, pošto je 31. mart odavno prošao, ovaj zakon i ove izmene nisu stupile na snagu, da Republički geodetski zavod, obzirom da nije bio u prilici i nije pribavio saglasnost ministra finansija u zakonom propisanom roku, do 31. marta naredne godine neće naplaćivati takse građanima, privrednim subjektima za pružene usluge, znači, od danas do 31. marta naredne godine? Mi znamo da je Republički geodetski zavod do maltene juče naplaćivao naknade, na šta nije imao pravo. Ili će se, suprotno Zakonu o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, prekršiti zakon i Republički geodetski zavod nastaviti sa naplatom taksi? Pošto pored vas sedi direktor Republičkog geodetskog zavoda, a oni, kao zavod, treba da propišu visinu taksi, moram da postavim tu još jedno pitanje - da li će predlog taksi biti viši u odnosu na postojeću naknadu ili niži? Mi u LDP smatramo da vi, kao direktor, treba ministru nadležnom za poslove finansija da predložite niži iznos taksi za pružanje usluga zavoda, u odnosu na naknade koje su do sada plaćali građani. Obrazložiću zašto. Sigurno je da Republički geodetski zavod u narednom periodu od godinu dana treba da obavi značajan posao, a pogotovo vezan za upis prava svojine nad objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Vi ste u načelnoj raspravi rekli da ima otprilike oko 650.000 predmeta koje ste već dobili od lokalnih samouprava. Trenutna taksa ili naknada je negde oko 100 evra, otprilike. Po tom osnovu, u državni budžet, znači, u budžet Republike Srbije, trebalo bi da se oprihodi 65 miliona evra. Ali, taksa od 100 evra ili 9.000 dinara, 10.000 dinara je jako velika za građane ove zemlje. Složićete se, ministre, da vaš koalicioni partner nije ostvario predizborno obećanje i u ovoj godini mi nismo imali 11 milijardi evra investicija koje je obećala jedna stranka, vladajuća stranka, ove vlade. Činjenica je da imamo milion nezaposlenih u ovoj zemlji, da od 1. avgusta poskupljuje struja za 11%, da je već poskupela hrana, a poskupeće sigurno i na jesen ponovo. Kako će onda ovi građani, ovih 650.000 koje ste samo primili od lokalnih samouprava, platiti taksu kakva je bila do sada? Znači, oni za to nemaju prosto para. Plata u Srbiji, u lokalnim samoupravama, za sve one koji rade kod privatnika je negde između 15 i 20 hiljada dinara. Pola svoje plate treba da daju, ti građani, samo za tu taksu. Mislim da ćete se složiti sa mnom, ministre, da od ovih 650 hiljada predmeta, da je bar 90% predmeta onih građana koji su jedva krpili kraj sa krajem, zato su uradili bez dozvole i sazidali sebi stambene prostore. To nisu predmeti bogataša, jer sigurno ima 10%, a 90% je od najsiromašnijih građana. Ukoliko bi RGZ predložio ministru finansija neku nižu taksu, mislim da bi ti građani mogli da plate i time bi se obezbedio prihod u ovaj prazan budžet, u ovu rupu bez dna što imamo na državnom nivou. Ukoliko stavite ovakvu taksu, građani to neće moći da plate, vi nećete moći da upišete pravo svojine, niti ćete imati prihod u budžet, niti će građani završiti svoj posao. Dakle, osim ovih 650 hiljada predmeta, vi znate da Zakon o upisu prava svojine daje mogućnost i onima koji se nisu prijavili za legalizaciju kod lokalne samouprave, da se sami prijave, svoj objekat kod katastra nepokretnosti i tu je rok od godinu dana. Takvih predmeta ćete imati bar milion, ali opet od tih građana koji ne mogu da plate. Zato smatram da direktor RGZ prilikom, kada bude utvrđivao predlog cena, odnosno taksi i kada ga bude slao na saglasnost ministru finansija, treba da povede računa o ekonomskoj situaciji građana u Srbiji i da te predložene takse budu niže u odnosu na one koje danas RGZ naplaćuje. Molim vas, ministre, odgovorite mi na pitanje, da li će RGZ naplaćivati građanima nešto do 31. marta naredne godine, jer bi to bilo suprotno Zakonu o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu.
Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Slobodan Jeremić.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, uvaženi direktore RGZ, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo u raspravi u načelu izneli niz pozitivnih rešenja i dobrih rešenja koje je ovaj zakon iznedrio. Tamo smo takođe dali i ovu primedbu po pitanju naplatnih taksi i usluga. Smatramo da bi bilo poželjnije da takse i usluge RGZ reguliše Vlada svojom uredbom, umesto što to sada radi podzakonskim aktima, pravilnicima, naredbama i uputstvima RGZ. I jedno i drugo rešenje su moguća i oba su u duhu zakona. Smatramo da bi ovo rešenje, naše rešenje bilo bolje, iz dva razloga. Prvi razlog, što bi se automatski član 25. izbrisao iz zakona, ne bi bilo potrebe za njim. Drugo, smatramo da je bolje da nadređena distanca opredeljuje ova sredstva što su prethodni govornici izneli. Mislim da ona izreka: "Kadija te tuži, kadija ti sudi", sa ovom distancom, ako bi ovo preneli u nadležnost Vlade bi bilo poželjnije, jednostavnije i celishodnije za ispunjenje ovih obaveza. Ne bi zavisilo od volje pojedinaca, onih koji daju usluge da im naplaćuju, da određuju visinu naplate, nego da to radi Vlada. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice, ali najduže do završetkapretresa u pojedinostima prve tačke dnevnog reda – Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru. Sada određujem redovnu pauzu i sa radom nastavljamo u 15.00 časova. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Senić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Obradović i Ivan Jovanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić.
Hvala. Htela sam ovde da ukažem samo na jednu ispravku. Verujem da ljudi koji su pisali obrazloženje, stručnjaci za ovaj zakon, prosto su prevideli neku stvar. Dakle, kolege predlažu da se ovde u okviru ovog člana doda još stav 7. koji kaže – za potrebe izrade planskog i urbanističkog dokumenta, opštine, pokrajina, ministarstva, dobiju bez plaćanja takse, sve ono što je potrebno iz katastra. Međutim, u obrazloženju piše, da je to već definisano članom 174. stav 5. Ako možete da vidite i ako znate, član 174. je izmenjen i više u njemu ne stoji da je dužnost katastra da da lokalnim samoupravama i pokrajinama upravo ove topografske, katastarske planove itd. Tako da smatramo, da zaista ukoliko je ovo bio previd da obratite pažnju i smatramo da bi ovo trebalo svakako da bude deo zakona. Znamo da je neophodno uraditi planska dokumenta za sve lokalne samouprave. Ta aktivnost je započeta obavezom svih lokalnih samouprava, prvo da urade prostorne planove i planove generalne regulacije za centre i sedišta njihovih opština. Ne znam da li je to završeno, ali svakako je vrlo važno zbog cene i zbog tih prihoda i uopšte državnih organa, odnosno to je sve državno, zajedničko, znači katastar i opština i slično, da nije potrebno ovo da se plaća. Isto tako, sasvim je slično i sa prethodnim amandmanom, pa ću tu iskoristiti priliku da mislim da bi svakako trebalo da stoji da - Republika Srbija i autonomnka pokrajina i jedinica lokalne samouprave i njihovi organi i organzacije, se oslobađaju plaćanja taksi za ove izvode, odnosno za upis nepokretnosti u njihovoj svojini. U obrazloženju kažeda se to podrazumeva, i da se naravno, misli da za sve kancelarijske poslove neće se plaćati taksa i da se to podrazumeva. Znamo, da se u zakonima vrlo malo šta podrazumeva i mislim da to treba decidno navesti, jer do sada je bilo različitih tumačenja, upravo u plaćanju ove takse, konkretno za ove topografske planove. Tako da, smatram da je ovo vrlo važna stvar. Upravo ono što je ministar pričao kada je obrazlagao zakon, a to je da moramo unaprediti saradnju između dražvnih organa i svih onih službi koje rade u javnom interesu, pa su to znači, i opštine, ali i RGZ i službe za katastar nepokretnosti. Mislim da su ova dva amandmana dobra i da samo pojašnjavaju ono što bi trebalo da stoji u zakonu, i mislim da bi ih trebalo prihvatiti.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Bojana Božanić i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Član 23. ovog zakona, o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru menja se član 178 koji kaže, odnosno dodaje da se oduzima licenca geodetskoj organizaciji, odgovornom licu, odnosno licu koje izvodi geodetske radove, a koje ne mora da ima licencu. Ne znam da li je tu reč o previdu, ne znam kako da oduzmemo licencu licu koje nema licencu i nije planirano uopšte da ima. Dakle, odgovorno lice kao što smo već pominjali u dugu prethodnih ovih amandmana, je ono lice svakako geodetske struke koje je dobilo licencu za te svoje radove, dakle licencirani inženjer geodezije i kako to svakako nije praksa, rekla sam, u zemljama EU, potrebno je obratiti pažnju na ove stvari kako ne bi dolazilo do propusta i kako mi ne bi pratili, kako ne bi došlo do praćenja standarda u zemljama EU, a mislim da bi to bio veliki problem. Tako da vas molim da obratite pažnju kako i na koji način će se ovaj zakon primenjivati i da li on zaista u saglasju sa modernim evropskim standardima u smislu ovog broja ljudi koji, odnosno ljudi koji su sa određenim obrazovanjem, srednjim ili visokim, ovlašćeni da budu nosioci posla u geodetskim organizacijama. Razumela sam u obrazloženju da kada nije bilo dovoljno mesta u RGZ i sličnim državnim službama, te su ti ljudi sa srednjom školom koji su se ranije tako školovali, morali da napuste i sada oni ne znaju kako i na koji način da zarađuju za život. Onda je ministarstvo rešilo navodim, da relaksira određene uslove za otvaranje geodetskih radnji, što ne mislim da je dobro. Mislim da ta odgovornost i sam pojam inženjera licenciranog i visokog obrazovanja na neki način gubi smisao. Tako da, ipak mislim da bi trebalo malo više da porazmislite o tome, da se reguliše način rada na određenoj teritoriji, znači tamo gde se dobija više zahteva, gde se vrši veći promet, gde služba za katastar ima više obaveza, da se tamo na neki način reše ti problemi, malo bolje. Tržište govori o geodetskim radnjama, odnosno tržište pokazuje da li će se negde otvoriti radnja, to ne zavisi od veličine opštine i slično, ljudi dolaze, normalno za novcem, za profitom. Tako da, tamo gde ima puno gradnje, gde ima puno prometa, gde se razvija sredina, tu svakako ima dosta geodetskih radnji. Ima dovoljno licenciranih inženjera, a naravno o tome sam govorila i u načelnoj raspravi, da na pravi način i vođenjem prave obrazovne politike možemo da povećamo broj ljudi geodetske struke. Dakle, da im pomognemo kroz stipendije da studiraju građevinski fakultet, odsek geodezija, da ih onda obavežemo određenim uslovima, ako iz stipendiramo da se vrate u te manje lokalne samouprave i da tamo rade. Mislim da je to jedan odličan način kako bi to moglo da se reguliše, sigurno bi se ta deca pre opredelila da tako nešto rade. Tako da vas molim, da o tome razmislite i da samo se zapitate da li je ovo stvarno ovo što mi u ovom zakonu donosimo, i na ovaj način umanjujemo kriterijume, zaista evropska praksa.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Iako lično nisam podnela amandman na navedeni član zakona, u danu za glasanje podržaću amandman koji je moja koleginica obrazložila, a koji je podnet na član 23. Predloga zakona o državnom premeru i katastru. Ono što ću još da zamolim ovom prilikom ministra Ilića jeste da svaki sledeći put kada se raspravlja bilo u načelu, bilo u pojedinostima, da u obrazloženju kojim se neki amandman odbije više se ne navode reči kao što je – amandman se ne prihvata jer je u suprotnosti sa osnovnim konceptom predloga zakona. Taj koncept mi, naravno, nismo razumeli. U ogromnoj smo većini u ovom parlamentu. Ili obrazloženje – amandman se ne prihvata jer je predloženo rešenje prikladnije. Znate, za pisanje amandmana mnogi od nas rade i zato mislim da ovlašćeni predlagači ne treba da nas potcenjuju. Neko čita ovaj zakon, neko se konsultuje sa ljudima iz struke, sa ljudima koji jako dobro razumeju ovu materiju, pa tek onda pišu amandmane i daju jako iscrpna obrazloženja, a kada vam se amandman odbija jednom jedinom rečenicom, zato što to nije u skladu sa nekakvim konceptom predloga zakona, koji opet ostaje nepoznanica ili zato što je predlog predlagača prihvatljiviji, mislim da to na neki način vređa sve nas kao narodne poslanike. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, samo ću jednu rečenicu u prilog onoga što je govorila moja koleginica Bojana Božanić. Nisam htela da se javljam, da uzimam vreme, ali kada su pitanju takse koje se podrazumevaju, u praksi to izgleda potpuno drugačije, nego što piše u zakonima i onog što se podrazumeva. Za mnoge korisnike socijalne pomoći nemoguće je da dođu do svoje socijalne pomoći, jer im je potrebna potvrda da nemaju vlasništvo nad imovinom bilo kojom koju mogu da dobiju u katastru. Zakon predviđa da oni na to ne treba da plate taksu. Nažalost, uredno im se traži takva taksa, tako da to što se podrazumeva i što piše u nekom zakonu, ne mora uvek da se primenjuje. Sada da pređem na ovaj amandman na član 24. koji je zapravo izmenjen onaj član 179. u zakonu, koji se menja. On se odnosi na uslove stručne i uslove povodom radnog iskustva inspektora koji treba da vodi kontrolu rada geodetskih organizacija. U stavu 1. su ti uslovi koji se odnose na poslove inspektora inspekcijskom nadzoru nad geodetskim organizacijama. U sledećem stavu je dodat još jedan deo koji se odnosi na uslove koje treba da ispuni inspektor nad izdavanjem kartografskih publikacija i zapravo su i ovde precizirani uslovi koje on treba da ispuni kada je u pitanju staž, odnosno prethodno radno iskustvo i struka. U ovom prvom slučaju u stavu 1. ovo je sve u skladu sa Zakonom o visokom obrazovanju i tu nemamo šta da dodamo, ali sada, kada je u pitanju ovaj drugi stav, moram da vam pročitam ono što ste vi napisali u zakonu. Dakle, poslove inspektora u inspekcijskom nadzoru nad radom geodetske organizacije može da obavlja lice geodetskih struke sa masterakademskim studijama, specijalističkim akademskim studijama, odnosno sa osnovnim studijama u trajanju od najmanje četiri godine, u skladu sa propisima koji su važili do dana stupanja na snagu Zakona o visokom obrazovanju, specijalističkim strukovnim studijama u ukupnom trajanju od najmanje četiri godine, odnosno 240 bodova, položenim državnim stručnim ispitom i radnim iskustvom od najmanje sedam godina. Stvarno nisam prepoznala zbog čega je uzeto baš sedam godina? Šta je to te sedme godine toliko bitno različito da baš sedam godina mora da bude ili je tu još neka slika samo falila? U stavu 2. poslove inspektora u inspekcijskom nadzoru nad izdavanjem kartografskih publikacija može da obavlja lice geodetske ili geografske struke sa masterakademskim studijama, specijalističkim akademskim studijama, odnosno osnovnim studijama u trajanju od najmanje četiri godine u skladu sa propisima koji su važili do dana stupanja na snagu Zakona o visokom obrazovanju, specijalističkim strukovnim studijama u ukupnom trajanju od četiri godine, opet onih 240 bodova, položeni državnim stručnim ispitom i radnim iskustvom od najmanje sedam godina u struci. Nejasno mi je zbog čega je uzeto baš sedam godina? Mi smo smatrali da je tu mnogo uputnije reći da bude pet godina. To je nekakav presek. Pet godina je minimum da se ti uslovi ispuni i da može čovek da radi kao inspektor, ali sada ide ono drugo obrazloženje. Pošto je koleginica Batić lepo primetila da imate dve vrste obrazloženja, kod mene je slučaj ovog drugog obrazloženja – amandman se ne prihvata jer je predloženo rešenje prikladnije.Stvarno bih volela da dobijem odgovor šta je prikladnije u odnosu na to da neko sedam godina? Šta se događa sedme godine staža? Imam više nego tih sedam godina, pa prosto mi je interesantno zašto je sedam godina uzeto kao neko merilo?
Hvala. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Zahvaljujem. Potpuno je nejasno zašto je Vlada Republike Srbije odbila ovaj amandman. Sedam godina je potrebno, po Predlogu zakona, da inspektor ima radni staž. To nije uslov koji je potreban ni za direktora. Na primer, za direktora škole dovoljan je uslov pet godina radnog staža, za načelnika opštinske uprave pet. Pretpostavljam da je i za direktora RGZ dovoljno da ima pet godina radnog staža. Zbog čega onda Vlada smatra da inspektor treba da ima sedam godina radnog staža? Ukoliko želimo kvalitet, mislim da taj kvalitet možemo da dobijemo i sa pet godina radnog staža i potpuno je nejasno zbog čega je Vlada Republike Srbije odbila ovaj amandman. Ministre, vi meni niste odgovorili na pitanje i zaista vas molim da mi odgovorite na pitanje da li će RGZ naplaćivati takse građanima i privredi, obzirom da, po zakonu, nema na to pravo sve do 31. marta naredne godine?
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, što se tiče ovog amandmana od koleginice, ne mislim da je dovoljno pet godina za poslove i radne zadatke jednog inspektora. Kako prethodni poslanik reče, potrebno je, kada je upoređivanje sa školama, za direktora škole pet godina, ali za inspektora u vaspitanju i obrazovanju potrebno je malo više, pa i u geodetskoj struci. Dakle, ljudi sa određenim znanjem, sa određenim iskustvom bilo bi bolje da je više od sedam godina, ali verovatno se vodilo računa da geodetske struke, kako je rekao i ministar, nema baš na tržištu. Bolje je da je više, nego što je manje. Pretpostavljam da se zakonodavac u tom smislu i rukovodio, s tim principom. U danu za glasanje neću podržati ovaj amandman. Mislim da u čitavom zakonu i jutros u raspravi provejavaju neke stvari, kao u onom smislu da mi imamo sada stručnjake. Nemamo ih i to je problem geodetske struke, ali to i ne znači da možemo sada davati određene povoljnosti. Čudno mi je da pojedini poslanici nisu shvatili duh ovog zakona. Tri su stvari bitne o kojim ne želim razgovarati, jer u uvodnom delu, kada smo govorili uopšte o zakonu, je zaista rečeno. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Složiću se sa mojim prethodnicama, koleginicom Milicom Vojić Marković i Radmilom Gerov. Meni takođe nije jasno zašto je potrebno najmanje sedam godina rada u struci, a ne nešto manje godina. Ako ćemo ići nekom analogijom, pa, evo predlažem da tih sedam godina u struci uvedemo izmenama i dopunama Zakona o Vladi, pa recimo da i resorni ministri imaju sedam godina rada u struci. Mislim da bi bili objektivniji. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Obradović i Ivan Jovanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Radoslav Milovanović. Izvolite.
Podržao bih amandman mojih kolega. Šta se kaže u ovom amandmanu? U članu 24. stav 1. posle reči: "Zakona o visokom obrazovanju" dodaju se reči: "osnovnim akademskim studijama u ukupnom trajanju od najmanje četiri godine" i posle reči: "položenim državnim stručnim ispitom" dodaju se reči: "propisanim za to obrazovanje". U obrazloženju se kaže dodavanje reči: "osnovnih akademskih studija u trajanju od najmanje četiri godine" ima isto obrazloženje kao i kod ranijih amandmana, a dodavanje reči: "propisanim za to obrazovanje" precizira se nivo položenog državnog ispita, jer se isti razlikuje za različite nivoe geodetskog strukovnog obrazovanja". U obrazloženju Vlade stoji da je ovaj amandman u suprotnosti sa osnovnim konceptom zakona, što ja ne razumem. Nigde u svetu, da se ne ponavljam, u okruženju i u EU, firma koja se bavi inženjerskim poslom, a ovo je inženjerski posao i govorim u ime inženjera, ne može obavljati posao bez da ima zaposleno lice sa odgovarajućom licencom, da li projektantskom ili izvođačkom, u zavisnosti čime se bavi i u skladu sa zakonom. U Nemačkoj, na primer, je nosilac poverenih poslova iz oblasti državnog premera i katastra neko ko je završio visoku školu, fakultet, akademske studije iz oblasti geodezije i zove se javni geodetski stručnjak. To se, naravno, može proveriti. Sledeća stvar koja je važna ovde da se kaže, šta ćemo sa 400 geodetskih organizacija koje su se preregistrovale i prilagodile zakonskoj regulativi i pri tome preregistracija je koštala? Da li bi zaposleni u RGZ sebi dozvolili da se izjednači srednja i viša škola, viša i visoka škola? Naravno da ne bi. Verovatno bi bio štrajk i tražili bi svoja prava. Privatne geodetske organizacije, nažalost, ne mogu da štrajkuju. Postoji jedna ružna izreka za nekoga ko je završio fakultet ili višu školu, a svojim znanjem, radom, povećava produktivnost ustanove, državnog organa, preduzeća – ko ti je kriv što si učio? Tu degradaciju moramo konačno zaustaviti. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Hvala. Ovim članom 25. inače se menja, odnosno dopunjuje član 181. U tom članu su propisane dužnosti, obaveze, odnosno poslovi koje mora da obavlja direktor RGZ i tu ima dosta posla. Tu je nekih 17 u važećem zakonu, s tim što se ovde dopunjava sa još jednom obavezom, tako da direktor ima, praktično, 18 veoma ozbiljnih obaveza, odnosno dužnosti koje obavlja. Mi smo predložili amandmanom da se briše tačka 15. Inače, tom tačkom se propisuje obaveza direktora da bliže određuje kriterijume, postupak, način i metodologiju za procenu vrednosti nepokretnosti. Ovo je amandman u skladu sa svim onim prethodnim našim amandmanima, kojima mi osporavamo, da tako kažem, monopol RGZ kada je u pitanju procena vrednosti. Smatramo da je to posao drugih nekih državnih organa, koji su mnogo stručniji, imaju mnogo više podataka kada je u pitanju procena vrednosti i da, prosto, RGZ nema mogućnosti da to obavlja kako treba i to zaista ne treba da bude obaveza Zavoda. Kada je bio inače ovaj Zakon, mislim da je bio 2009. godine, poslanici DSS su i te kako govorili o tome da ovaj zakon zaista ne sme da ovlasti Zavod za procenu vrednosti. Vi ste i za ovaj amandman obrazložili da je u suprotnosti sa osnovnim konceptom zakona. Malopre je gospodin Atlagić rekao da narodni poslanici nisu shvatili duh zakona. Evo, nekoliko nas traži da vi nama objasnite šta je osnovni koncept ovih izmena i dopuna i gospodin Atlagić da nam objasni koji je to osnovni duh koji mi nismo uspeli da razumemo. Kada smo već kod dužnosti i obaveza i direktora RGZ i samog Zavoda, ja bih postavila pitanje gospodinu direktoru, za koga znam da ne može da nam odgovori ovde u plenumu, ali može da kaže gospodinu ministru, pa on može da nam kaže. Recimo, moje pitanje koja sam i u plenumu postavljala, citirala neke vaše izjave sa jedne konferencije, prosto pitam iz kog zakona, iz kojih članova Zavod crpi mogućnost da učestvuje u sprovođenju inače neustavne Uredbe o posebnom načinu obrade podataka sadržanih u katastru zemljišta za AP Kosovo i Metohiju? Ponoviću samo nekoliko podataka još iz rasprave u načelu, a to je da je prema katastarskim, odnosno zemljišnim knjigama i podacima Srbija vlasnik 60% imovine na KiM. Mi još uvek posedujemo te katastarske knjige iz čak 1.300 katastarskih opština sa teritorije KiM. I dok su originalne knjige kod nas, mi možemo i da dokažemo svima kojima treba to da se dokazuje da je to vlasništvo Republike Srbije, odnosno državno, privatna i crkvena imovina. Opet postavljam pitanje, iz kog to zakona, ili koji to zakon dozvoljava Zavodu da učestvuje u sprovođenju ove sramne uredbe. Inače ste vi, gospodine direktore, to je pitanje još iz rasprave u načelu, vi ste 4. juna, znači pre nekih mesec dana, kada se održavala Šesta regionalna konferencija o katastru, infrastrukturi, prostornih podataka u Beogradu, vi ste rekli da Zavod priprema digitalnu arhivu katastarske dokumentacije za područje KiM. Takođe ste na tom skupu izjavilida će RGZ u određenom roku skenirati dokumentaciju i da organizuje sukcesivnu primopredaju katastarskih knjiga za KiM. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić, replika.
Pošto me je koleginica prozvala, nemam nameru da vodim polemiku, samo da kažem da smo u raspravi u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru, u načelu, rečeno je i o duhu tog zakona i da se nalazi u Predlogu zakona. Nemam nameru da koleginici citiram stranu, mislim da je dobro da pročita čitav zakon. Mislim da je ministar to vrlo dobro obrazložio to u svojoj uvodnoj reči. Hvala.
hvala. Reč ima narodna poslanica Donka Banović.
Nemam nameru da sada traje ova replika. Samo mogu da kažem gospodinu Atlagiću da sam zaista pročitala ovaj Predlog zakona, iako mi to nije struka, jer je napravio insinuaciju da nisam pročitala. Jesam pročitala, ali opet nisam uspela da shvatim duh zakona. Možda nisam pametna kao vi.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić Marković i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković.
Hvala gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao ni svih ostalih do sada 44 amandmana, ni 45. nije prihvaćen, što nije neki veliki uspeh za nas koji smo se trudili da pročitamo, razumemo i pokušamo da popravimo Predlog zakona, sve u saradnji sa ljudima koji su iz struke. Ovaj član 26. se odnosi na kazne za prekršaje, za pravno lice koje se bavi izdavanjem kartografskih publikacija, kao i na kazne za prekršaje za odgovorna lica. Predvideli ste da ta kazna u stavu 1. bude 100 hiljada u duhu zakona. Mi smo predvideli da bude 300 hiljada. Znači povećali smo je tri puta. Dalje, u stavu 3. ste predvideli ste 100 hiljada, mi opet smatramo da je to stvarno malo, jer se radi o kršenju zakona i to u vrlo važnoj oblasti, kada govorimo o tome u kakvom je stanju Srbija kada je u pitanju katastar. Takođe smo je povećali tri puta, na 300 hiljada. U stavu 4. ste predvideli da se lice kazni kaznom od 25-50 hiljada, a mi smo je povećali na 50-100 hiljada. Dakle, rukovodili smo se onim za šta smo smatrali da treba da bude duh zakona. Smatrali smo da je duh zakona kvalitet, efikasnost i odgovornost službe i svakog zaposlenog u toj službi. O tome najbolje građani mogu da vam kažu. Takođe smo se rukovodili još jednim delom koji se zove realnost. Dakle, svi koji su zaposleni i oni koji, nažalost, nisu zaposleni, a mnogo ih je mnogo, skoro milion, žive u realnosti, znaju koji su uslovi. Zaista, razumem da nema dovoljno kvalitetnih i stručnih ljudi, ali ne mislim da se to može nadomestiti na način na koji je predloženo u ovom zakonu. Zato ne mogu da govorim o tome da je to duh zakona. Jer, ako tako tumačimo, onda je duh zakona da nestručni rade stručne poslove, a to ne može biti duh zakona, jer onda to nije u redu. Dakle, mi smo smatrali da treba zaštiti i one koji rade i geodetsku i druge struke koje rade u zavodu. Ali, moram da postavim pitanje - a ko štiti građane? Volela bih da je neki od poslanika, koji je ovde govorio sa aspekta toga da tumači duhove zakona, malo razgovarao sa građanima na tu temu. Volela bih da vam kažem samo jedan slatki mali primer koji se odnosi na mene lično. Dakle, živim u kući koja pet generacija pripada mojoj porodici, koja se svaki put preziva Vojić. Neko je u katastru svojom rukom upisao da se ja prezivam Vujić i ja treba da snosim odgovornost, da ispravljam grešku toga. To je malo mnogo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podržaću amandman koji su podnele kolege iz Demokratske stranke Srbije. Mi smo ovim zakonom povećali plate koje su u Republičkom geodetskom zavodu i katastru jako male, a uz povećanje plata treba i da ide povećanje kazne. Pre svega, imam u vidu da je katastar nepokretnosti postao u poslednjih godinu do pet godina izvor raznoraznih korupcionaških afera, dakle, da se za određenu sumu novca može ostvariti neki privatni interes, odnosno oštetiti neko drugi. Dakle, spadam u one koji su i po nekoliko godina čekali na uknjiženje. Spadam kao zemljoradnik u one koji čekaju pred šalterima, gde se godinama ne rešavaju takvi slučajevi, a gde se kada se pojavi neki tajkun omiljeni, gde se na brzinu ako treba i vanredno to radi. Dakle, uz povećane prihode, koje svakako treba obezbediti i radnicima Republičkog geodetskog zavoda, radnicima koji rade u katastru, mislim da svakako treba povećati i ove minimalne kazne za pravna lica, a i za fizička lica koja su odgovorna za propuste koje načini katastar nepokretnosti, odnosno Republički geodetski zavod. Mislim da se slažemo oko toga, a previše pričamo o ružičastom, znači, da se slažemo oko toga da u katastru sve ne štima kao što bi trebalo da štima, da smo daleko od toga da se tamo to radi nepristrasno, da se radi profesionalno, da se radi objektivno. Mi seljaci, ja sam predsednik Narodne seljačke stranke, smo posebno osetljivi na geometre, posebno osetljivi na nepravde koje se čine, doduše uglavnom na štetu malih, običnih ljudi, a već sam rekao, u korist nekih koji najverovatnije imaju neke mehanizme koje obični ljudi nemaju ili nemaju u tim iznosima koji se na šalteru očekuju. Nigde ljudi nisu manji nego ispred šaltera, a nigde se ne osećaju većim nego iza šaltera. Mislim da je to rekao neki naš pesnik i to se odnosi i na katastar nepokretnosti, odnosno Republički geodetski zavod. Slažem se sa zakonom u većini slučajeva, da im treba i povećati plate, da to treba da bude profesionalno, da treba povećati broj ljudi, da treba sve učiniti, ali mislim da i kazne koje su ovim amandmanom predložene, da ih treba uvećati, barem u ovom minimalnom iznosu, maksimalni, koliko vidim, ostaje isti, s obzirom da stvarno u tom katastru u poslednjih pet godina ima raznoraznih nepravilnosti, a više onih zemljišnih knjiga u sudu nema. Dakle, dozvoljene su razne mahinacije i svaki dan neko od građana dolazi da nam se žali da je neko nepravilno upisao, da nije upisao parcelu, da je oštetio. Posebno su seljaci tu primer, da su oštećeni na ovaj ili onaj način, da su ih oštetili geometri, da nisu uknjiženi na vreme, itd. Mislim da za namerne propuste, a ovde se radi o tome, da treba te kazne uvećati. Tako će se, pored više ovlašćenja, pored više novca, samim tim povećati i obim odgovornosti propisanim kaznama. Mislim da amandman DSS može s moje tačke gledišta da se podrži i da se ove minimalne kazne za odgovorna i pravna lica povećaju, s obzirom na propuste koji su i dalje mogući u ovoj službi. Hvala.
Hvala. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Bojana Božanić i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić.
Mi smo predložili u ovom članu da se stav 2. briše, a da se koriguje čitav član, a sve u cilju da se ne smanjuju uslovi za funkcionisanje geodetskih organizacija koje nisu uskladile svoje poslovanje sa odredbama važećeg zakona, već da se produži samo rok, a ne da radimo ovde poništaj rešenja o poništavanju itd, da bi u svakom slučaju pomogli tim geodetskim organizacijama da oni ispune sve te odredbe, a da ne umanjujemo sa druge strane uslove i kriterijume, kao što sam rekla, i na taj način degradiramo čitavu struku. Dolazimo sada u situaciju, izgleda da ako neko ne može da ispuni uslove, onda mi te uslove i menjamo. Kako je ovo poslednji amandman koji takođe nije usvojen, kao nijedan prethodni, verujem da ministar, obzirom da voli da iskoristi priliku kada završe svi poslanici da govori o svemu onome o čemu smo mi danas govorili, da odgovara na neka pitanja i poslanici posle toga nemaju pravo da mu odgovore bilo šta, tako da on faktički može da kaže šta god misli da treba u najmanju ruku. Želela bih samo da zaključim da suština treba da bude da rešimo problem u oblasti državnog premera i katastra, a ne da se bavimo sitnicama, što sam već rekla, već da se suštinski bavimo problemom, da ne razmišljamo da li je nešto naknada ili je taksa, da li je inspekcijski i stručni nadzor, da li je Ministarstvo prostornog planiranja ili je Ministarstvo urbanizma, što mislim da su manje važne stvari, a treba da se pozabavimo pre svega brigom o državnoj zemlji i krađom državne zemlje. Pošto smo utvrdili činjenice da na Zlatiboru nije bilo nikakvih neregularnosti, niti je bilo bilo kakvih problema ili smena zbog toga, jer tamo ljudi koji već zadnjih 12 godina vode lokalnu samoupravu imaju preko 50% podrške vlasti. Dakle, DSS je na vlasti tamo u preko 50% podrške građana, što pokazuje, verujem, da smo na pravom i poštenom putu i idemo ka pravim vrednostima. Zato vas molim, kako nije bilo ovih nekih problema, da vi sada rešite jedan veliki problem koji se dešava na teritoriji opštine Čajetina, a to je uzurpiranje i otimanje državne zemlje u samom centru Zlatibora. To je zemlja koja je veoma skupa i ona se daje privatnim licima bez ikakve nadoknade, bez dinara plaćanja. Molim vas da kaznite i smenite te ljude koji su, verujem, bez vašeg znanja u vašem ministarstvu i drugim ministarstvima, uopšte u državnim službama, stavili potpis na jednu takvu stvar, na jedno takvo rešenje koje ja ovde imam, da se državna zemlja u vlasništvu svih građana… (Predsedavajuća: Tema.) Evo, jedna rečenica… svih građana opštine Čajetina daje, poklanja, otima i na taj način molim vas da reagujete tu, jer to je pravo mesto da se reši ovaj veliki problem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Razlog za odbijanje ovog poslednjeg amandmana je da je u suprotnosti sa osnovnim konceptom predloga zakona, kao i prethodnih pet, šest, po kojima nisam hteo da se javljam jer želim da poštedim javnost Srbije stalnog pozivanja na nestručnost ljudi koji su pisali ovaj zakon. Vi tvrdite da ste stručni. Neka bude, ali onda ne poštujete ovaj dom. Ne poštujete Skupštinu Republike Srbije, jer doći sa obrazloženjem da se amandman ne prihvata jer je predloženo rešenje prikladnije i da tu završite svako obrazloženje ili sa obrazloženjem da se amandman ne prihvata jer je u suprotnosti sa osnovnim konceptom predloga zakona, da stavite tačku bez daljeg obrazloženja, je jedno nepoštovanje ljudi koji su iz najbolje namere hteli da doprinesu usvajanju što boljeg zakona. I dalje tvrdim da je reč o sujeti, koja potiče od neznanja i nestručnosti, da niste hteli ni da razmatrate ove amandmane i da vam je najlakše bilo da kažete da nisu prikladni. Gospodine ministre, nije prikladno da se u Narodnoj skupštini, koja donosi sve zakone, ne poštuje Zakon o zaštiti stanovništva od duvanskog dima. Sada ste u restoranu dozvolili da poslanica iz vaše poslaničke grupe puši pred vama. (Predsedavajuća: Molim vas, gospodine Seniću.) Izvinjavam se što sam izašao iz teme, ali je ovo elementarno nepoštovanje parlamenta. Možete da mi vratite i repliku i da mi kažete da sam izašao iz teme. Kaznite me, priznajem, ali branim parlament. Jednostavno, nepoštovanje tog zakona je nedopustivo. (Predsedavajuća: Gospodine Seniću, i ja branim parlament. Dakle, govorite o amandmanu.) Dakle, na završnoj reči želim da kažem i to da je neophodno doneti ozbiljne promene zakona o katastru, da se ubrzaju procedure koje će doprineti bržem rešavanju predmeta. Apelujem u ime svih zaposlenih po ugovoru o delu i ugovoru na određeno vreme u katastru da raspišete konkurse i zaposlite ljude tamo gde su zaista neophodni, da bi ubrzavali rešavanje predmeta i procedura u ovoj zemlji. Hvala.
Reč ima dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, mislim da ste prekršili Poslovnik i član 27. Svaki put kada poslanik ukaže na nepoštovanje zakona, Ustava, smatram da to treba biti prioritet u odnosu na svaku drugu diskusiju. Ako se ovaj Ustav, ako se ovaj zakon, ako se ovaj Poslovnik ne poštuje od poslanika koji su glasali za to, ili su dužni da poštuju zakone koje su donele kolege pred njih, smatram da je poslanik imao pravo da ukaže i da to ima pravo u svakom trenutku da ukaže. Ako poslanica i ako ministar krše zakon u ovoj Skupštini, smatram da je to neprihvatljivo i da građani ne mogu da imaju primer ukoliko ministri i poslanici ne poštuju Ustav i zakon.
Pretpostavljam, gospodine Veselinoviću, da ste hteli da reklamirate Poslovnik, ali mi niste rekli koji član Poslovnika reklamirate? (Janko Veselinović, s mesta: Član 27.) Dobro, podsetila bih vas na odredbe Poslovnika koje govore o tome da govornik može da govori samo o temi dnevnog reda. Zaista bih dozvolila, da mi Poslovnik dozvoljava, ali moram da upozorim govornika da treba da govori o temi dnevnog reda. Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Gospodo narodni poslanici, želim da vam se zahvalim na jednoj saradnji, na trudu koji ste uložili, na amandmanima koje ste izneli i nemojte zameriti i nemojte sada objašnjavati da se parlament ne poštuje ili poštuje, ako se odbije neki amandman. Znate da Vlada donosi svoju odluku, a ovaj parlament je birao Vladu. Mogu imati svoje mišljenje, ali poštujem Vladu u kojoj sedim i deo sam tog tima. Dok sam deo tog tima, poštovaću odluke Vlade. Oprostite, ako ste videli. Nisam redar i nisam čovek koji primećuje. Neki sada zapale elektronske cigarete i pokazuju kako sada treba ja da ih snimam i pratim, ali stvarno vam se izvinjavam. Ne želim sada da to komentarišem. (Predsedavajuća: Molim vas, gospodine Iliću, dajte da ne širimo temu. Molim vas.) Nemojte sada, da li je pet godina ili je sedam godina, pa neko smatra da inspektor treba da ima najviše staža i da ima od najvišeg zvanja malo više staža, da može da iskontroliše neke važne stvari. Ako vi kažete da to ne valja, možete pokrenuti proceduru da se to menja. Prema tome, stručni ljudi su radili. To su radili kako su radili. Vi ste razgovarali, doneli odluke i u Danu za glasanje ćete vi reći svoje. Od vas sve zavisi. Pozdravljam vas sve i zahvaljujem vam se na jednoj izuzetnoj saradnji. Mogu reći da ste vrlo dobro, kako naš narod kaže, proučili zakone i dali puno i amandmana i poboljšanja, što je dobro. Uvek budite takvi. Polemisali smo o tome, i to je normalno. To je demokratija za koju smo se svi zalagali. Posetiću Čajetinu i Zlatibor, obećao sam, i pogledaćemo to sa svojim ljudima koji to rade. Sve ćemo to pogledati i videti. Meni je drago ako je sve to dobro, ako je sve to u redu. Posetićemo i mnoge druge opštine. Još jednom, da ne dužim, hvala vam na saradnji. Nema nekog zameranja, nemojte misliti da sam se uvredio. Opozicija ima prava da kaže šta hoće, naravno, u skladu sa Poslovnikom. Mi smo tu da učinimo šta možemo i kako možemo, ali mi je drago da smo ipak imali neke zajedničke stavove, identične, i da ćemo učiniti sve da ovaj zakon bude dobar i da građani Srbije osete da se nešto bolje u Srbiji događa, posebno investitori. Još vam se zahvaljujem.
Reč ima Marijan Rističević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram čl. 106. i 107. Poslovnika. Gospođo predsedavajuća, s obzirom da ste reagovali, odustaću od nekog prevelikog komentara jer su čak iznete činjenice koje se tiču privatnih života drugih lica. Dakle, ko puši, gde puši, nije bila tema ovde. S obzirom da ste reagovali, neću komentarisati, ali se čudim kojom to geometarskom spravom su uspele moje kolege da utvrde da je neko prekršio zakon. Hvala.
Da li još neko želi reč po amandmanu? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Sa radom nastavljamo u sredu, 24. jula 2013. godine, sa početkom u 10.00 časova.