Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šeste posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 126 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Na osnovu primene elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 125 narodnih poslanika, odnosno da prisustvuje najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Saglasno članu 87. stav 2 Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam nastavak ove sednice odredio izuzetno za ponedeljak, 2. septembra 2013. godine, mimo dana određenogu članu 87. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre izabere članove Vlade. Možete se sada prijavljivati po Poslovniku Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče, nije tu, poštovani ministri, odnosno kandidati za ministre, javljam se povodom povrede Poslovnika, član 27, 87. koji govori o vremenu kada radi Narodna skupština, ali u vezi člana 107. Vezane su ove tri povrede. Naime, prilikom zaključenja rasprave, u petak.. (Predsednik: Ne možemo razgovarati danas o tome. Danas možemo razgovarati o onome što se dešava na današnjoj sednici. Kao što znate, povreda se traži u trenutku kada je ona načinjena i ne može se tražiti za onu sednicu koja nije. Ako dalje nastavite o tome, to vam neću dozvoliti.) Da li mogu da objasnim? Objašnjavam vam, član 87. Dakle, član 87. kaže da Narodna skupština radi od 10 do 18 časova. Sada je 15 minuta do 12 časova, a zakazali ste je za 11. Dakle, kasnite punih 45 minuta, a u petak ste sednicu zaključili u 18,00. kada sam ja želeo da repliciram na gnusne neistine koje je izneo šef poslaničke grupe, gospodin Arsić, govoreći da smo mi, kao izvršna vlast… i sada ćete mi oduzeti reč. Da li je tako?
Nemojte iznositi delove onoga što je on rekao, pošto nije sadržaj povrede Poslovnika. To je replika. Lično vas razumem, izvinjavam se Narodnoj skupštini zbog kašnjenja. Čekao sam da stigne predsednik Vlade koji je na sastanku sa francuskim ministrom za evropske poslove. Mislili smo da će moći stići ranije zbog toga nisam želeo da imamo odlaganje sednice. Kada sam obavešten da to neće biti moguće na način kako smo mi planirali, on je uputio, uskoro će vam se podeliti ovlašćenje za prvog potpredsednika Vlade, gospodina Vučića, koji će ga zamenjivati dok on ne stigne, a to će biti u narednih 30-ak minuta, ali ja nisam želeo da to vreme izgubimo. Žao mi je zbog ovog kašnjenja. Zaista se izvinjavam u njegovo ime. Reč ima gospođa Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Članovi 27. i 107. Poslovnika. Naravno, mi imamo razumevanje za kašnjenje zaista, ali možemo da razumemo ukoliko imate neke neodložne poslove. Zar to nije prirodnije da vi obavestite narodne poslanike da će početak sednice da kasni? Dakle, vi bi to morali da uradite. Kako vi to predstavljate ovaj parlament, kako vodite računa o primeni Poslovnika, ukoliko to ne radite. Vidite, u subotu ste vi prekinuli sednicu tri minuta pre 18 časova. Time ste onemogućili poslaniku Jovanoviću da replicira… (Predsednik: Nemojte, neću vam dozvoliti da o tome govorite. Držite se onog što je danas. Znači to što je bilo, ili nije bilo, neću vam dozvoliti da govorite o tome, pošto time krišite Poslovnik.) Upravo to. (Predsednik: Nije, upravo to, nego upravo ovo što sam ja rekao.) Prinuđeni smo danas da repliciramo, kada to nismo mogli da uradimo u subotu. Dakle, prinuđeni smo da kažemo da postoji problem. (Predsednik: Ali, to ne možete u skladu sa Poslovnikom i nemojte kršiti Poslovnik, uporno.) Gospodine predsedniče, veoma veliki uticaj izvršne vlasti na pravosuđe ste pokazali u subotu kada je ministar pravde…)
Ne dozvoljavam vam da više kršite Poslovnik. Reč ima gospodin Milivojević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče Narodne skupštine, reklamiram povredu Poslovnika član 108. Odmah vam kažem da nije dobro da pokušavate da na ovakav način ućutkate opoziciju. Mi smo spremni da radimo po dnevnom redu, a ne po Poslovniku. (Predsednik: Molim vas nemojte. Ovo što vi govorite je sada replika meni. Ne, nije. (Predsednik: Pa šta je? ) O redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Ovakvim početkom vi se ne starate o redu, ne uvodite red. Kažem vam, na vama je da odlučite da li ćemo raditi po dnevnom redu ili po Poslovniku. Ali, vas molim da ne ućutkujete opoziciju. Razumem kašnjenje, možda ste se rekonstruisali u ovih sat vremena, možda ste izabrali nekog novog ministra, ali nemojmo da ulazimo u ovakvu raspravu. Hajde da krenemo da radimo po dnevnom redu. Ali, nemojte da ograničavate opoziciju da vam replicira na sitnim šibicarskim forama, to nije dostojno ovog doma.
Gospodine Milivojeviću, prvo taj rečnik ne dolikuje jednom narodnom poslaniku i dostojanstvu Narodne skupštine. Druga stvar, nemojte molim vas, to što ne dozvoljavam da se vrši zloupotreba Poslovnika i da se ona pretvara u repliku, zaista ne mislim da je ućutkivanje bilo koga. Na kraju krajeva, mi imamo treći dan rasprave, a kada je to bilo u prethodnim periodima. Treći dan rasprave o izboru Vlade, odnosno o rekonstrukciji Vlade. Mislim da je time opozicija dobila svo moguće vreme i svi ostali iz vlasti, da kažu ono što hoće da kažu. Gospođa Popović se javila po Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedniče. Članovi 27. i 106. Dakle, niko ne može da prekine govornika.
Već ste se pozvali na iste članove Poslovnika i ne dozvoljavam da koristite dalje vreme. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici, pored predlagača, gospodina Ivice Dačića, predsednika Vlade, prisustvujui svi ostali članovi Vlade, generalni sekretar Vlade, kandidati za nove članove Vlade, kao i predstavnici diplomatskog kora u Republici Srbiji. Nastavljam pretres o 1. tački dnevnog reda-IZBOR I POLAGANjE ZAKLETVE ČLANOVA VLADE. Primili ste predlog kandidata za članove Vlade koji je saglasno članu 133. stav 8. Ustava Republike Srbije i član 25. stav 2. Zakona o Vladi podneo predsednik Vlade gospodin Ivica Dačić, na taj način, a saglasno odredbama Ustava Republike Srbije, Zakona o Vladi i poslanika Narodne skupštine stekli su se uslovi da otvorimo pretres o kandidatima za članove Vlade, izaberemo članove Vlade i da članovi Vlade pred Narodnom skupštinom polože zakletvu. Pošto su do sada svoje pravo iskoristili predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, prelazimo na raspravu po redosledu narodnih poslanika. Prvi prijavljeni je narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. Poštovani predsedniče, uvaženi ministri, kandidati za ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi ovih dana maltene biramo novu Vladu. Pred nama se nalazite svi vi sa kojima mi, narodni poslanici, treba da radimo u narednom periodu. Mi poslanici SDA Sandžaka želimo da verujemo da ćete vi imate snage i sluha za rešavanje problema koji muče naše građane, a koje mi ovde predstavljamo. Kao predstavnici Bošnjaka u ovom parlamentu nekoliko puta smo postavljali poslanička pitanja, na koja nismo dobili odgovore. Naša pitanja tiču se ozbiljno narušene lične imovinske sigurnosti Bošnjaka u Sandžaku, pa čak i njihovih legitimnih predstavnika. U Novom Pazaru i čitavom Sandžaku brojna svirepa ubistva, oružane pljačke i mnogi drugi oblici teškog kriminala, godinama su ostali nerasvetljeni. Navešću samo nekoliko najsvežijih primera – ubistvo vlasnika menjačnice Hanura Alića, ispred hotela u centru grada, ubistvo Avdije Šutkovića, takođe u centru grada, ubistvo vlasnika menjačnice Enesa Ajdinovića, ispred porodične kuće, na oči cele porodice, smrt Besima Tatarevića u prostorijama SUP-a u Novom Pazaru. Nije rasvetljen ni slučaj oružanog upada u službene prostorije SDA Sandžaka, te pokušaj ubistva predsednika naše stranke i ministra Ugljanina od 17. januara 2009. godine. Ovo stanje dovelo je do građanskih protesta 7. juna ove godine, na kojima je zatražena momentalna smena rukovodstva novopazarske policije. Ovi zahtevi građana izneti na demokratski i civilizovani način ignorisani su i od strane nadležnih, i od strane medija. Zločin nad Bošnjacima godinama ostaju nerešeni, ugrožavajući tako pravo na istinu i pravdu porodicama žrtava, a bezbednost građana Sandžaka prepuštena je njima samima. Svedoci smo da u drugim krajevima Srbije policija za samo nekoliko sati pronađe počinioce zločina i privede ih pravdi. Mi godinama u nazad upozoravamo da je ovakvo ponašanje policije i tužilaštva glavni generator zla u Sandžaku. S druge strane policija, tužilaštvo i sudstvo koordiniranim akcijama izvode Bošnjake pred sud i izriču posude, samo zato ako kod sebe ne nose ličnu kartu. Brutalnim akcijama se hapse nevini mladići. Njih ispituju batinaši, utvrde nevinost, puste iz na slobodu i nikom ništa. Ovako nešto se zove selektivna primena zakona. Sve ovo sam rekao sa ciljem da upoznam i vas gospodo ministri, a i sve građane Srbije sa uslovima i okolnostima u kojima žive Bošnjaci u Sandžaku. Ovde danas sedimo svi, najviši predstavnici zakonodavne i izvršne vlasti, a ovi konkretni podaci koje vam iznosim su činjenice sa terena. Ovde donosimo dobre evropske zakone, ali nam na terenu važe potpuno druga pravila. Ovako nešto plaši investitore, a ti ljudi traže imovinsku i pravnu sigurnost u Sandžaku. Nezaposlenost u Srbiji je 24%, u Novom Pazaru 52%, a u Tutinu preko 70%. Mi poslanici smo ovde da ukazujemo na probleme i potrebe i patnje građana. To je naša obaveza. Mi od Vlade očekujemo da te probleme reši. Naše učešće u parlamentu i Vladi je zadnji tračak nade Bošnjacima da svoje probleme u Srbiji mogu da reše u okvirima institucija sistema. Zato pozivam Vladu Republike Srbije da planira budžetska sredstva za otvaranje novih radnih mesta u Sandžaku i da time ohrabri druge investitore da ulažu u Sandžak. Mi ćemo podržati ovu rekonstrukciju Vlade i želimo vam puno sreće i uspeha u radu. Hvala.
Gospodin Vučić. Izvolite.
Poštovani gospodine Imamoviću, u toku dana ću dobiti precizne podatke o radu tužilaštva, policije i o svemu drugom, te ću vam se naknadno još jedanput obratiti, sa tačnim i preciznim podacima. Ne želim da verujem da sve što ste rekli je istinito, a ako ima dela istine o čemu ste govorili, mi ćemo određene korake preduzimati. Ja sam sa gospodinom Ugljaninom dva puta razgovarao, ne na temu svih slučajeva koje ste pomenuli, već nekih o kojima smo govorili i ako ustanovimo da postoje razlike u ophođenju i ponašanju, bilo u tužilaštvu, pravosuđu, bilo gde, prema pojedinim ljudima zato što pripadaju drugoj naciji ili drugoj veri, to u Srbiji nećemo tolerisati ni jednog sekunda. Mislim da to nije slučaj, ali dozvoljavam da je moguće da postoje pojedinačni slučajevi koji pokazuju da nisam u pravu. Mi smo spremni da o tome razgovaramo i da pronalazimo najbolja moguća rešenja.Za nas to nije tabu tema, naš cilj nije, i ne zato što, bismo se kao Vlada ili država uplašili bilo čijeg izlaska na ulice ili ne znam šta, ne, o tome sam jutros razgovarao i sa poljoprivrednim proizvođačima, pa ću i sa vama da budem sasvim otvoren. Svako ko misli da može nešto da reši na ulici, neka reši. Mislim da se na ulici ne rešava ništa. Postoje institucije ove zemlje i tu se sam vam zahvalan što ste to rekli, ali mora da postoji poverenje između nas. Hoću da svaki Bošnjak, da svaki Srbin u Pazaru ili Sjenici, Tutinu, gde god hoćete, Prijepolju, Priboju, bilo kom mestu, dakle, Beogradu, da na jednak način doživljava ovu vladu i da zna da su u Vladi svi ljudi isti. Mi ćemo se tako ponašati. Što se tiče razvoja biznisa u Raškoj oblasti, ili Sandžaku, kako god hoćete, svejedno je, mislim da je to naš najvažniji zadatak i za to moraju i ti ljudi koji žive tamo da dodatno vam pomognu razvojem privatnog sektora svojim idejama, biznis planovima, mi ćemo da pomognemo. Ako dođe sa dobrim biznis planova, ne pomažemo mi samo strance koji ulažu u našu zemlju, već dobre domaće planove i programe. Molim ljude koji tamo imaju takve ideje, koje mogu da naprave dobre biznis planove, neka dođu,neka se jave u Vladu Srbije, i u naše Ministarstvo privrede i u Siepu, i u mnoga druga mesta, pa da vidimo i mi ćemo im pomoći zato što ja mislim da je najveći problem za svakoga od nas uvek kada imate nezaposlenost preko 50%, jer kad niko ništa ne radi, naravno i kada ne može da proživi, kad ne može decu da prehrani, onda ćete imati povećanu opštu stopu kriminaliteta i sve drugo. Dakle, ja vas molim za razumevanje, podizanje penzija na bilo koji način, na nacionalnoj, verskoj ili bilo kojoj drugoj osnovi nikome ne donosi nikakvo dobro, a mi smo spremni da čujemo svaku vrstu kritike i da rešavamo stvari po tom pitanju. Mislim da će te neke rezultate po tom pitanju već videti u narednom periodu, a nadam se da sve ono što ste govorili je u najmanju ruku pomalo preterano, a ako nije, utoliko će pred nama biti više posla izadataka. Hvala.
Replika, gospodin Imamović.
Poštovani gospodine Vučiću, meni je drago što ste pozitivno odgovorili na pojedine delove moje diskusije. One podatke koje sam izneo jesu samo deo podataka koji su sa terena. Naravno, posedujem još mnogo drugih slučajeva koje ovde nisam hteo da iznosim i koje nisam izneo, koji su takođe slični ovima, a datiraju mnogo dublje u prošlost. Biću vrlo raspoložen da sa vama o tome razgovaram i da te podatke podelimo. Ovde sam govorio o suštini, izbegavao sam formu i hteo sam upravo da upozorim na činjenice koje nas očekuju na terenu je naši građani traže od nas da mi promenimo. Mi smo uostalom svi ovde položili jednu te istu zakletvu. Dobar deo te zakletve se odnosi na odbranu ljudskih i manjinskih prava i ja za tu svoju zakletvu imam dvostruku odgovornost kao predstavnik bošnjačke nacionalne manjine u ovom parlamentu. Ja ću na najbolji mogući način, na konstruktivan način pomagati Vladi koju podržavam da nađe rešenja za ove stvari koje tište građane, koji su mene ovde poslali da ja njihove interese štitim i da rešavam njihove probleme, a od vas tražim da mi u tome pomognete. Hvala.
Narodni poslanik Riza Halimi. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, iskreno se nadam da će ponuđene rekonstrukcije obezbediti uspešniji rad Vlade u narednom periodu u kojem su glavni prioriteti rešavanje veoma teških finansijskih ekonomskih prilika kod nas, ubrzavanje evropskih integracija i sprovođenje Briselskog sporazuma sa Kosovom. Kao jedini predstavnik Albanaca u Skupštini za mene je naročito važno neselektivno prihvatanje evropske vrednosti. U ovom pravcu je neophodno i da se konačno prestane sa diskriminatornom politikom prema Albancima u Srbiji. Krajnje je vreme da bar sada, nakon rekonstrukcije Vlade, se ozbiljnije ispita da li je funkcionisanje koordinacionog tela za opštine Preševo, Bujanovac i Medveđu, koji u toku 13 godina nije uspeo da ostvari ni osnovne ciljeve postavljene Vladinim programom iz 2001. godine. Dosadašnji način funkcionisanja koordinacionog tela dokazuje zapravo taj diskriminatorni odnos dosadašnje vlasti u Srbiji prema Albancima ovog područja. Naime, u toku 13 godina rada ovog tela, gde Albanci čine 65% stanovništva Preševa, Bujanovca i Medveđe, ni jednom nije razmotrena mogućnost da neko od albanskih kadrova bude predsednik koordinacionog tela ili bar šef službe ovog organa. Još drastičnije je to što u ovoj službi sa preko dvadesetak radnika dugo nije bio zaposlen ni jedan Albanac ili je to simbolično predstavljeno. Ovakvim pristupom dosadašnjih vlada nije bilo moguće ostvariti planiranu ekonomsku revitalizaciju područja, a i integraciju Albanaca u državne organe i institucije. Zato je stopa nezaposlenosti Albanaca u Preševskoj dolini porasla do rekordnih 80%, zapravo sve dosadašnje vlade nisu uspele da saniraju štetu učinjenu u Preševskoj dolini u toku devedesetih godina, tako da aktuelno nivo ljudskih i manjinskih prava Albanaca je mnogo niži u odnosu na period sedamdesetih godina i u prvoj polovini osamdesetih godina prošlog veka. Tada su u opštinskim sudovima i javnim tužilaštvima, u Preševu i Bujanovcu, Albanci bili relativno dobro uključeni, a sad su sudovi degradirani u sudske jedinice i Albanci ne mogu više da budu primljeni i kao pripravnici i pored činjenice što u Osnovnom sudu u Vranju od preko pedesetak samo su troje sudija albanske nacionalnosti, što predstavlja oko pet puta nižu kadrovsku zastupljenost Albanaca u odnosu na njihovo učešće u ukupnom broju stanovnika ovog sudskog područja. Šta da vam kažem za Viši sud u Vranju ili Apelacioni u Nišu, u kojem nema ni jednog sudije Albanca, niti pak ima i prevodioca za albanski jezik? Takođe i u oblasti obrazovanja na albanskom jeziku je došlo do drastične degradacije. Nakon više od dve decenije nije se još uvek rešio osetljivi problem nedostatka udžbenika na albanskom jeziku. Još uvek ministarstvo nije uspelo da obezbedi sredstva ni za bukvar za albanske prvake. Zapravo, samo što je počelo da se rešava ova problematika, uz pomoć Nacionalnog saveta albanske nacionalne manjine, a ovaj legitimni organ Albanaca u Srbiji je blokiran i od strane Ministarstva prosvete i od Vladine kancelarije za ljudska i manjinska prava i od koordinacionog tela. Pored sprečavanja i onemogućavanja da ostvaruje zakonske kompetencije u oblasti upravljanja školama na albanskom jeziku, Nacionalni savet Albanaca je dodatno grubo oštećen i smanjivanjem finansija, jer Vlada Srbije je odlučila da u finansiranju priznaje samo 5.800 Albanaca, koliko ih je manipulativno prikazao Republički zavod za statistiku. Uzgred bih vas podsetio da ovakve drakonska mera nije bila primenjivana ni u vreme Miloševićevog režima, 1991. godine, kada je takođe bio bojkotovan popis stanovništva. Ne ulazim sada u problematiku zbog čega je tada i prošli put bojkotovan popis. Posebno zabrinjava diskriminatorna logika… (Predsednik: Vreme.) … i da završim sa tim, da očekujem od ove Vlade da konačno obezbedi ozbiljan pristup u rešavanju ozbiljnih, osetljivih životnih problema sa kojima se Albanci na ovom području suočavaju.
Reč ima narodni poslanik Dubravka Filipovski.
Gospodine predsedniče, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, poštovani potpredsednici, ministri i kandidati za ministre, pre svoje diskusije bih samo želela da svim našim đacima, učenicima osnovnih i srednjih škola, danas poželim uspešan i srećan početak. Ulazimo u treći dan rasprave o rekonstrukciji Vlade i potpuno je jasno da će građani Srbije, kao i do sada, na nepogrešiv način znati da dobro sude o svakoj našoj izgovorenoj reči i o svakom postupku. Međutim, ono što je sigurno, ovu rekonstrukciju nisu tražili ni građani, ni javnost, ni opozicija. Po mom dubokom mišljenju, budućnost ove rekonstruisane Vlade zavisiće od ciljeva koje je ona sama sebi postavila. U proteklih godinu dana najveći rezultati ove vlade bili su potpisivanje Briselskog sporazuma, borba protiv korupcije i kriminala i vraćanje poverenja najvažnijih evropskih zemalja u Srbiju, što je rezultiralo dobijanjem datuma za početak pregovora sa EU u januaru mesecu sledeće godine. Ukoliko ne želimo da zatvaramo oči i da zabijamo glavu u pesak, već da pogledamo istini u oči i da budemo realni i pred sobom i pred građanima Srbije, onda je potpuno jasno da je ključ daljeg napretka Srbije u reformama ekonomskim, društvenim i političkim, jer nam u suprotnom sledi kolaps. Nije prvi put da u Srbiji čujemo reči suštinske, sveobuhvatne temeljne reforme. Razlika je u tome i jedna nesumnjiva činjenica je u tome što ni jedna vlada od 2000. godine do današnjeg dana nije imala hrabrosti i snage da započete reforme sprovede do kraja. Zbog toga smo od 24. septembra 2000. godine do današnjeg dana imali 18 izbora i svaka vlada je u proseku trajala nepune dve godine, osim prethodne Vlade, na čijem čelu je bio Mirko Cvetković. Zbog izneverenih obećanja, zbog arogancije i samovolje opalo je poverenje u političare. Danas nije ni malo popularno biti političar u Srbiji. Građani Srbije mogu da podnesu i siromaštvo, i bedu i nemaštinu, ali ne mogu da podnesu činjenicu da se većina političara bavi sobom i svojim problemima i da je to do sada bila gotovo nesumnjivo ustaljena praksa. Zbog toga potpuno razumem i gospodina Dačića i gospodina Vučića što su za ministre pozvali nestranačke ličnosti iz zemlje i iz inostranstva, ne zbog toga što SNS, SPS, NS ili neka druga stranka vladajuće koalicije u ovom trenutku nema stručne kadrove, nego upravo zbog toga što je opalo poverenje u političare i što je potrebno vreme da se to poverenje vrati. To je jedino moguće modernizacijom Srbije, nastavkom reformi i promenom nas samih. Dakle, prvo moramo promeniti sebe da bismo to tražili i od građana. Zbog toga, kada ste, gospodine Vučiću, pozvali Lazara Krstića i Svetlanu Živanović da se vrate u zemlju, niste poslali samo poruku našim građanima iz dijaspore da dođu u zemlju ili da želimo da na najvažnija mesta u državi Srbiji budu najsposobniji ljudi, već ste, po meni, poslali jednu vrlo važnu poruku, da se učenje isplati i da onaj ko je obrazovan zaista ima moć da menja svet, kao što je to rekao Nelson Mandela. Privreda i reforme nisu samo pitanje svih pitanja ovde kod nas u Srbiji, već i u drugim zemljama EU u kojima su izbori, pre svega u Nemačkoj. Jedinstvene su političke partije upravo u toj trenutno najmoćnijoj zemlji u Evropi da reforme moraju da se sprovode i kod njih, da mora da se ulaže u obrazovanje, u infrastrukturu, u ekonomiju da bi Nemačka, jednostavno, zadržala svoju vodeću ulogu. Srbija nema iste probleme kao Nemačka, ali ako želi da se promeni, ako želi da napreduje, onda je pitanje daljih sprovođenja reformi jedno od najvažnijih pitanja, odnosno prvo pitanje koje mi kao društvo postavljamo pred sebe. Potpuno je jasno da i privrednici očekuju od ove rekonstruisane Vlade jedan potpuno drugačiji poslovni ambijent, da u njoj mogu da rade, građani da se zaposle i zbog toga nema mesta ni cinizmu, ni pesimizmu, ni podsmehu kada budući ministar finansija kaže da Srbija ne sme više da se zadužuje i da ne sme da troši više od onoga što ima. Gospodine Krstiću, imate našu punu podršku, želimo vam da do sredine sledeće godine, kako ste to u nekim intervjuima rekli, ostvarite sve vaše ciljeve, da uspete da izvršite restrukturiranje u 179 firmi zajedno sa budućim ministrom privrede, da sprovedete sve mere, pre svega da manjak u budžetu svedete na nekih 4% kako ste to i najavili. Znam da nemate čarobni štapić, da odmah probudite zaspalu srpsku ekonomiju, ali me raduje što ste kao mlad i obrazovan čovek na vreme i odmah na početku sagledali sve probleme sa kojima se Srbija suočava, a to su nezaposlenost, restrukturiranje, plaćanje poreza i finansijska konsolidacija. Potpuno je jasno da se ova Vlada uhvatila u koštac sa mnogim problemima. To govori činjenica da je inflacija smanjena, da smo smanjili zaposlenost sa 25,5 na 24,4%, da će u Parlament uskoro doći i izmene Zakona o radu i preko potreban Zakon o planiranju i izgradnji. Tačno je da smo nezadovoljni tim rezultatima, ali oni su jedan pomak na bolje i pokazuju da su u Srbiji počele stvari da se menjaju. Kada vršilac dužnosti direktora EPS Aleksandar Obradović kaže da EPS do kraja godine neće imati 21 milijardu manjka koliko je to predviđeno na početku, onda je to dobra vest i za zaposlene u EPS građane Srbije i to da je nadu da se svi problemi koje imamo u javnim preduzećima mogu rešiti. Što se tiče investicija do sada je za ovih godinu dana uloženo pola milijarde evra stranih investicija. Manje od očekivanog, ali više od prošle godine kada je uloženo 352 miliona dolara investicija, ili 2011. godine kada je uloženo milijardu, ali je to kao što znamo bilo od prodaje „Maksija“ „Delezu“. Tačno je da je Srbija tada unela u budžet 25 miliona evra poreza, ne investicija u proizvodnju i ne otvaranje novih radnih mesta, kao što će to recimo biti sa investicijom „Boša“ u Pećincima ili sa „Etihadom“ koji treba da uloži 40 miliona dinara u „Er Srbiju“ sa još 60 miliona dolara u kreditne linije. Očekujem da ćete i sa kompanijom Mubadala realizovati investiciju za izgradnju fabrike čipova, ali i početkom 2014. godine početi izgradnju fabrika delova za avione i mnoge druge investicije koje su planirane i koje će ova rekonstruisana Vlada rešiti. U Srbiji je mnogo problema u svim oblastima. Poljoprivreda je naša razvojna šansa, ali srpska sela ostaju bez ljudi. Napušteno je više od 50 hiljada kuća, poljoprivrednici štrajkuju i zamolila bih budućeg ministra poljoprivrede da vrlo ozbiljno shvati upozorenja Odbora za selo SANU. Oni predlažu novu agrarnu i socijalnu politiku koja obuhvata pravno i tehničko uređenje obradivog zemljišta, uređenje vodotoka, ukrupnjavanje poseda, ali i oživljavanje zadruga. S obzirom da je zadrugarstvo u Srbiji na marginama po podacima koje sam našla samo 2.124 zadruge su osnovane u Srbiju, a svega 123 hiljade zadrugara, dok u svetu imamo 750 hiljada zadruga sa više od 800 miliona članova. Žao mi je što gospodin Dačić nije ovde, ali moram da podsetim sve članove Vlade, kolege i koleginice narodne poslanike, da je on u svom ekspozeu 27. jula 2012. godine obećao promene u populacionoj politici Srbije. Znam da je ekonomija uslov svih uslova i očekujem da će nas premijer sa time uskoro obavestiti, jer Srbiji preti nestajanje. Na kraju želim da kažem da mi je žao kao i koleginicama narodnim poslanicima, što u ovoj Vladi nema više žena. Hvala.
Gospodine Jovanoviću, imam vas prijavljenog. Da li ste se javili po Poslovniku? [[Čedomir Jovanović, s mesta: Za repliku.]] Replika kome? (Čedomir Jovanović, s mesta: Prethodnom govorniku.) Gospođi Filipovski? Niste pomenuti, niti je pomenuta vaša stranka. (Čedomir Jovanović, s mesta: Rekla je – kukavičluk u svim prethodnim Vladama.) Ne mogu na osnovu toga da vam dam repliku, onda bi svako mogao da se javi na to. (Čedomir Jovanović, s mesta: Onda hoću po Poslovniku.) Onda možete.
Gospodine predsedniče, član 27. Molim vas da povedete računa u svim onim situacijama u kojima predstavnici današnje parlamentarne većine, opisujući probleme u društvu za koje uzrok traže između ostalog i u kukavičluku nekih prethodnih vlada, kao što je to sada uradila gospođa Filipovski. Ne bih ulazio sada u ocenu hrabrosti prethodnih vlada, ali sam bio potpredsednik vlade i šef parlamentarne većine vlade koja je hrabro pre 13 godina povlačila poteze na koje se danas vraća parlamentarna većina. Ne mislim da ulazim u raspravu o Kosovu, ali recimo, u oblasti radnog zakonodavstva danas govorite o vraćanju…
To nije predmet povrede Poslovnika. Hoćete da replicirate…
Izvinite, mogu da se složim sa tim da ranije nije bilo dovoljno političke podrške, ali ne mogu da se složim sa činjenicom da je moja vlada bila kukavička…
Sve je to u redu, ali to je politički argument. Tu nema prekršaja. To je iznošenje stava zamenika šefa jedne poslaničke grupe. Oni imaju pravo na svoj politički stav. Dakle, ne morate da se složite sa njima, ali to nema veze sa prekršajem Poslovnika. Zaista ne mogu da vam dozvolim da nastavite.
Samo vam kažem da povedete računa pošto ulazimo u raspravu u kojoj može mnogo toga…
Sve je u redu, povešćemo računa, ali naravno da ne mogu da sprečim poslanike da iznose svoj legitimni stav o bilo čemu. Sa tim ne mora niko da se složi u ovoj sali, ali to je njihovo pravo. (Čedomir Jovanović, s mesta: Zato sam rekao, sad i unapred povedite računa.) Reč ima narodni poslanik Nikola Tulimirović.
Uvaženi predsedniče, potpredsednici, uvaženi narodni poslanici, uvaženi zameniče predsednika Vlade, potpredsednici, ministri i uvaženi kandidati za ministre, uvaženi gledaoci televizijskog prenosa i u budućnosti prenosa na sajtu , ovde sam primetio prilično blagu potrebu da se građanima Srbije i nama narodnim poslanicima objasni zašto bismo mi glasali za izbor nove Vlade. Imali smo priliku da čujemo prilično čvrsta i uverljiva obrazloženja zašto neke prethodne, pre svega dve prethodne vlade nisu bile dovoljno dobre. Tu računam i ovu vladu od 27. jula prošle godine i prethodnu vladu Mirka Cvetkovića. Dakle, čuli smo uverljiva objašnjenja zašto one nisu bile dobre, ali nismo čuli zašto će buduća vlada biti dobra? Zbog svega što vidim u ovoj Skupštini mislim da bi mnogo bolje bilo da raspravljamo o tome šta će dobro biti u budućnosti i ne želi da ovo zvuči kao floskula, ali podsetiću gospodina Vučića, pominjali ste četvrtinu birača po nekoj statistici ili istraživanju koji smatraju, da upotrebnim naziv svoje stranke, da nijedan od ponuđenih odgovora ne valja. Da bismo ih uverili da je ovaj dom dostojan i buduće Vlade, da je buduća Vlada dostojna tih građana i da će raditi dobro treba da govorimo o pozitivnim stvarima koje će doći. Treba na primerima da pokazujemo neke stvari. Ne želim da umanjim opštost ali ima malo vremena da bih iskazao šta mislim i želim da vas pitam pošto gospodin Dačić nije tu, nadam se da će imati priliku da nekako drugačije odgovori, ali i resornog ministra. S obzirom na sastav ove Vlade čini se da ste vi zadovoljni radom Ministarstva za rad, zapošljavanje i socijalnu politiku. Zanima me da nam kažete da li je to tačno, pošto je veći deo Vlade promenjen, ali neki ministri su nastavili da rade, pri tom time ne želim bilo koga da izdvojim, da je manje dobar ili lošiji od drugih, nego samo želim da izvedem jedan primer. Ako ste zadovoljni, molim vas da kažete čime ste zadovoljni. Pokušao sam iz Izveštaja o radu Vlade, u onom delu koji smo mogli do sada da čitamo, da saznam i ne mogu da kažem da sam baš saznao. Takođe, zanima me da li ste zadovoljni radom Nacionalne službe za zapošljavanje. Juče sam čuo plan novog direktora. Bilo bi mi drago da saznam i da li se slažete sa planom novog direktora i zašto je prethodni toliko dugo bio na funkciji ukoliko je nije obavljao kako treba. Možete i da dopunite, šta god mislite da je važno na tu temu i na druge teme, ali pre svega ovo. Mislim da ako biste obrazložili ovo, da biste pomalo ublažili jedan utisak koji se stvara, a to je da će ova Vlada biti sigurno izabrana. Znam da će biti izabrana, to nije sporno, ali bi trebalo da postoji makar malo prividne izvesnosti, jer možda će stvarno neko reći nešto zbog čega će neki poslanici vladajuće većine odustati od glasanja za Vladu ili će možda neko reći nešto zbog čega će neki poslanici opozicije, kao npr. ja, odlučiti da promene mišljenje i da glasaju za Vladu. To sada možda zvuči kao naučna fantastika, ali vam najiskrenije govorim sledeće. Da su stvari malo drugačije, da je od onog trenutka kada je gospodin Dačić rekao da URS više neće biti u Vladi urađeno što – šta drugačije, mogao bih da podržim ovu Vladu i da glasam za nju, ali pre svega zbog ministara koji su ostali, a nije obrazloženo zašto su bolji od onih koji su otišli, ja to nisam razumeo, ne mogu da dam podršku. Što se tiče rasprave, moram da naglasim i to, jer nemam često priliku, spolja gledano, ovo višednevno ubeđivanje da su gori drugi, treći, četvrti, pobuđuje potrebu da se glasa protiv svih. Negde sam to spomenuo u početnim izlaganjima, ali sam primetio da se obično sopstvena dobrota prikazuje time što su ovi drugi lošiji. Da bih naveo pozitivan primer, kandidat profesor Tomislav Jovanović je pre početka sednice meni prišao i ponudio mi je jedan papir koji dokazuje da imamo zašto da budemo ponosni i da imamo čemu da se nadamo. Tako se to radi. Tako bi trebalo sve da funkcioniše, a ne da govorimo šta nije valjalo u prošlosti. Zbog toga moram da dodam i da mi je žao što je nastup opozicije u proseku bio takav kakav je bio ili dela opozicije, zato što mislim da je predstavljanje Vlade bilo prilično tanko i da bi se to bolje videlo, čak i da recimo niko od nas iz opozicije nije rekao ni jednu jedinu reč. Mislim da bi se u tom slučaju bolje videlo koliko je predstavljanje tanko, a u ovom smislu koji sam maločas rekao, u vezi sa profesorom Jovanovićem. (Predsednik: Vreme.) Ukratko ću predložiti građanima da uzmu jedan mali papir, podele ga na pola, navedu šta je dobro, šta je bilo loše i ne samo u ovoj, nego u svakoj vladi tako da odlučuju. Hvala.
Reč ima gospodin Vučić.
Potpuno sam saglasan sa vama da po rezultatima i po delima treba da se meri uspeh svake vlade. Što se tiče istraživanja u kojem 24,7% građana Srbije, ne samo u skladu sa imenom vaše stranke, ne vidi ni jednu od ponuđenih političkih opcija kao odgovor. Situacija je još teža. Toliki broj ljudi uopšte ne misli da je moguće pronaći bilo kakvo adekvatno rešenje u budućnosti u Srbiji i sastaviti Vladu koja bi mogla da odgovori izazovima vremena koja su pred nama. To govori o velikoj apatiji, o velikom razočaranju u sve političke aktere i za to smo svi donekle krivi zato što smo se, tačno je, uvek rukovodili time – napraviti drugog gorim od sebe, pošto nemate čime da se pohvalite. Pokušaću da odgovorim na nekoliko stvari i da kažem šta je to što mislim da je bolje. Što se tiče Nacionalne službe za zapošljavanje, da ne bi izbegao odgovor, mislim da je to, oprostiće mi, nadam se, gospodin Krkobabić i neki drugi ako to kažem, u svakom slučaju, više tehnički organ nego institucija, organ, institut koji može značajno da pomogne zapošljavanju ljudi u Srbiji. To se radi na druge načine, preko drugih institucija, preko drugih organa. Država Srbija svake godine, računajte na drugačije načine, između 100 i 150 miliona evra potroši na podsticaje, različite vrste podsticaja za zapošljavanje ljudi. Naravno, ti podsticaji u narednom periodu pre svega treba da budu vođenjem, delimičnom izmenom poreske politike, žestokom naplatom svih poreskih prihoda, onako kako je to gospodin Simić i krenuo da čini. Da vidimo šta je to što možemo da učinimo u narednom periodu. Po tom pitanju imam nekoliko dobrih vesti. Voleli vi ili ne voleli, danas je bio čovek iz Statističkog zavoda i Nacionalne službe za zapošljavanje. Video sam ih na dve televizije. Po prvi put posle pet godina imamo zaustavljanje pada, odnosno zaustavljanje rasta nezaposlenosti i imamo nešto manji broj nezaposlenih nego što je bio u ranijem periodu, ali je to i dalje ogroman broj ljudi, preko 750.000 ljudi. Dobro je da to nije otišlo do milion, dobro je da to nije povećano. Dobro je da je taj užasni trend ova Vlada uspela da zaustavi. Ali, pred nama je veliki i težak zadatak i očekujemo u naredne dve godine, možda je to suviše slobodoumno, ali siguran sam da će taj trend biti veoma pozitivan. Ako bismo uspeli da nivo nezaposlenosti spustimo ispod 20%, to bi bio izvanredan rezultat. Sve ove mere fiskalnih reformi, pravljenja drugačijeg ambijenta kroz donošenje odluke o formiranju kancelarije za brze odgovore, završićemo sa dozvolama, kao što su neke druge zemlje u okruženju, i Makedonija, ako hoćete i Hrvatske u pojedinim segmentima, uspele da naprave. Takve norme, uveren sam, možemo jednako takve, čak i bolje, imajući u vidu njihova iskustva i eventualne probleme sa kojima su se suočavali u prethodnom periodu. To očekujte već u narednih dva meseca da završimo ovde u Narodnoj skupštini. Stvaranjem takvog ambijenta, ali i dovođenjem investitora, jer ako se ne angažujete i ako čekate da nešto padne s neba, a neće padati s neba, ako se budemo borili i budemo po tom pitanju uspešniji od Bugara i Rumuna, mislim da imamo veliku šansu da dobar deo azijskih kompanija, kako japanskih, tako i korejskih, o kineskim da i ne govorim, da privučemo u našu zemlju. Srbija danas nije u recesiji. U Srbiji se teško živi, ali Srbija nije u recesiji. Srbija ima posle nekoliko godina rast DžDP. Imamo industrijski porast, imamo rast izvoza najveći u mnogo prethodnih godina. Nije to baš sve tako dobro kao što bi možda na način kada ja govorim izgledalo jer tu imamo mnogo strukturnih problema, od visine javnog duga, pre svega, koji je dramatičan, do nerešenih problema u javnim preduzećima, u javnoj upravi. To sve problemi. Mislim da na stvari ne treba gledati onako kako to neretko gledam ja kao pesimista, već da je potrebno imati malo više optimizma, malo više vere i u Vladu. Potpuno sam siguran da će ljudi imati da izmere naše rezultate, a naši rezultati moraju da budu neuporedivo bolji i neuporedivo pozitivniji nego što su bili u godinama pre nas. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nikola Tulimirović, replika.
Hvala vam za odgovor. Drago mi je da stiže i premijer, ali nije čuo pitanje, pa ne moram sada da tražim odgovor. Biće prilike. Ovo što ste rekli, razumeo sam i shvatam da je problem širi. Pomenuo sam tokom izlaganja da je ovo samo primer, zato što je oblast koja mene zanima i zato što je oblast koju sam pomalo istražio i znam dovoljno o njoj. Drago mi je da postoje pozitivne promene i nadam se da razumete tu razliku između manje lošeg i dobrog što sam rekao, tj. koji je razlog zašto ne mogu da glasam za ovu Vladu. Hoću da vam kažem sada, pošto je bilo malo problema u mom pokušaju da vas obavestim, da sam na raspolaganju za pomoć. Iako neću glasati za vašu Vladu, ono što mogu da uradim i što želim da uradim, ukoliko smatrate da vam je potrebno, jeste da pružim pomoć u oblasti zapošljavanja, gde imam, to sam rekao i premijeru Dačiću, ali ne sa govornice, imam par zanimljivih projekata. Mislim da će vam možda nešto od toga odgovarati, da se sprovede. Pošto nam je svima cilj da se bolje živi u Srbiji, onda nije ni toliko važno ko će šta potpisati itd. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević.
Poštovani predsedniče Vlade, prvi potpredsedniče, potpredsednici ministri, kandidati za ministre, dame i gospodo narodni poslanici, stav odnosno podršku SPS i poslaničke grupe SPS o predlogu ekspozea, o ekspozeu koji je podneo predsednik Vlade, koji u sebi sadrži nove ciljeve Vlade i samo se po tome razlikuje od ekspozea koji je podnet prošle godine i o predloženim kandidatima za ministre, iznela je saopštila je naša uvažena koleginica Dijana Vukomanović, predsednik poslaničke grupe. Podrška je jednoglasna. Reći ću samo iz nekoliko uglova o temi, o predloženom ekspozeu i predlozima kandidata za ministre, o dosadašnjem radu i rezultatima rada, o ekspozeu i ciljevima rekonstrukcije, te novim ciljevima. Kada bih mogao u jednoj rečenici da kažem karakteristiku za ovu Vladu danas onda bih to rekao na sledeći način - od Vlade sa malim očekivanjima pre godinu dana do Vlade sa velikim ili čak prevelikim očekivanjima, od opreznog malog verovanja u kom pravcu će povesti Srbiju do najveće podrške jednoj Vladi od svih do sada da Srbiju vodi pravim putem. Tu ocenu su dali i daju građani, a jedino je njihova ocena validna, oni su vrhovni sudija. Naravno da ima još građana koji sa nepoverenjem gledaju na to poučeni mnogim razočaranjima, ali sam uveren da će Vlada rezultatima taj broj smanjiti. Kada je po preuzimanju Vlade napravljen presek stanja, izdvojiću samo neka, svi pogrešni potezi u ekonomiji koji su stigli za naplatu od pljačkaške privatizacije. Prethodnih dana izneta jedna neistina da je SPS to podržavala. To nikad nije podržavano niti je učestvovala u tome. Naprotiv, stalno je tražila preispitivanje ne privatizacije, nego zloupotreba i onih koji nisu u skladu sa zakonom, uništene privrede, ogromnog procenta nezaposlenih, do kredita koji su došli na naplatu, velikog deficita, zaduženosti, negativne stope rasta BDP, rasta evra, inflacije, i da ne nabrajam dalje. Na međunarodnom planu na Srbiju se gledalo sa nepoverenjem ne verujući da će Srbija sprovesti ono što je sama dogovorila sa međunarodnom zajednicom i na zapadu i na istoku. Na Kosovu i Metohiji su se događaji odvijali bez učešća i uticaja Srbije, pretilo je nasilno rešavanje položaja Srba, i da ne nabrajam dalje, i dalje. Posle godinu dana Vlade, Srbija je danas poštovana država. Njoj se veruje. Spremna je da kao ozbiljna država sprovede ono što je sama dogovarala. Građani su prepoznali Vladu koja ne krije probleme, već se sa njima suočava i traži rešenje, ne krijući od građana ništa, govoreći istinu ma kakva je da je nijelagala. To su prepoznali i građani Srbije i međunarodna zajednica. To su priznale sve države EU, jednoglasno donošenjem odluke o otpočinjanju pregovora za ulazak Srbije u EU, čak i one koje nas baš ne vole mnogo. U teškim pregovorima uz učešće EU, došlo se do sporazuma po kome se o pravima Srba, bez Srba na KiM ne može odlučivati. . Borba protiv kriminala i korupcije, uz punu podršku i posvećenost cele Vlade i svih nadležnih državnih organa, a pre svega građana, uzela je široke razmere i daje rezultata i sve više poprima karakter sistemske. Srbija je počela da se menja. Da se bori za svoju poziciju, za državni i nacionalne interese, da sprovodi dogovoreno. Pokazala da može i da pobeđuje, a ne stalno da gubi. Počela je da vraća veru u Srbiju i to je najveći rezultat ove Vlade, vraćanje vere u Srbiju da može i da pobedi. I to je najveći izazov i najveći zadatak za ovu Vladu, da tu veru, veru u Srbiju proširi na sve nivoe u celoj Srbiji, da to postane najjača vera od svih vera. Vlada se opredelila za menjanje Srbije kao stalnog procesa, podigne lestvicu, da na već date zadatke doda nove i to imajući u vidu u trenutku sve većeg poverenja građana. Vlada umesto povećanog zadovoljstva povećava sopstvenu odgovornost, šaljući poruku građanima da je vlast odgovornost, a ne povlastica, da se do rezultata može doći jedini radom a ne velikim pričama. I zato diže lestvicu, pobada nov barjakčić kome se teži, kome se ide i traži ljude koji mogu da trče što brže do tamo da bi stigli i istovremeno šalju poruku, da niko ne sme da stoji. Dakle, dodaje na zadatke nove zadatke, s ciljem da ubrza Srbiju, da bude modernija, pravednija, efikasnija, uređenija, poštovana. Ostvarivanje tih ciljeva i zadataka je suština ove rekonstrukcije i ona je u toj funkciji. Pri tom je pošla odsebe, menjajući sebe da bi mogla da menja stanje u Srbiji. Moram da vam kažem, imajući u vidu sve one polemike koje su bile u vezi sa tim, da Srbija nije navikla na to, ali i ovo je menjanje Srbije. Želim da kažem da su predloženi kandidati upravo predloženi u smislu ostvarivanja ovih novih ciljeva. Ipak, najsnažnije poruke u ekspozeu su vezane za ekonomsku i socijalnu situaciju u Srbiji sa pravom. U Srbiji se teško živi i Vlada nikada nije pričala da je lako. Ekonomski oporavak i preporod su nacionalni prioriteti vremena u kome živimo. Svi ostali ključni ciljevi Vlade i evropska budućnost i Kosovo i obrazovanje i zdravstvo, koji se sa pravom ne tretiraju kao trošak već kao investicija, sve je naravno zavisući od toga da li smo sposobni da obezbedimo ekonomski opstanak naše zemlje. Nismo čuli Vladu da hvali da je sve lepo. Naprotiv, da je teško, da će biti teško. Čuli smo, doduše, neke činjenice koje govore o tome da su i u ovoj oblasti postignuti određeni rezultati. Bilo je reči o inflaciji, kursu, zdravstvu, društvenom proizvodu itd. Šta smo čuli? Čuli smo odlučnost da se uhvati u koštac sa tim problemima sa ciljem da se srpska ekonomija i državne finansije izvedu na put dugoročne stabilnosti odmah danas da bi sutra bilo bolje i veoma precizno je u ekspozeu navedeno, odmereno, usklađeno sa mogućnostima resursa, okolnostima u kojima je Srbija. Mi podržavamo i pravac i način koji ste naveli u ekspozeu kako da se dođe do tog cilja. Imajući sve to u vidu ističem veoma važno opredeljenje Vlade da u cilju realizacije ovih ciljeva uspostavi otvoren dijalog sa privrednim udruženjima, sindikatima, stručnom javnošću, naučnim krugovima, predstavnicima međunarodnih institucija itd. Sve to u cilju ostvarivanja tih rezultata. Ono na čemu posebno insistiram i poručujem je da je posebno važno podržati i tražiti od Vlade socijalni dijalog, socijalni dogovor Vlade i poslodavaca i sindikata. Podržaćemo kao SPS svaki dogovor koji je postignu ta tri socijalna partnera, dogovor koji treba da omogući ekonomsku stabilnost, razvoj, zapošljavanje, državi stabilne finansije, poslodavcima veći profit, a radniku da prestane da bude trošak, već čovek koji pošteno radi, prima za to platu, plaćen mu je doprinos i sve drugo što mu pripada po zakonu. U reforme se mora ući. To svi znamo. I ekonomske i socijalne, ali ni jedna ni druga ne mogu uspeti bez socijalnog dogovora i ako nisu socijalno pravedne. Gospodine predsedniče Vlade, vi i Vlada na čijem ste čelu, prvi potpredsednik Vlade, lider najjače stranke, potpredsednici Vlade i ministri, lideri stranaka koji čine Vladu, kandidati za ministre, imate našu punu podršku da istrajete u realizaciji zadatih novih ciljeva. Imate jasnu politiku, čvrsto je branite i odlučno sprovodite. Hvala lepo.
Dozvolite samo da konstatujem prestanak mandata narodnih poslanika. Primili ste ostavke narodnih poslanika Predraga Markovića, Jožefa Šandora i Branislava Jovanovića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Izveštaj Odbora za administrativno-budžetske, mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ovih ostavki, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2) Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. stav 3. stav 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovim narodnim poslanicima. U skladu sa tim, a saglasno članu 88. stav 1. tačka 2) i stav 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koje su izabrani, narodnim poslanicima Predragu Markoviću, Jožefu Šandoru i Branislavu Jovanoviću, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini. Hvala vam. Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Emir Elfić.
Uvaženi predsedniče Skupštine, predsedniče Vlade, ministri, kandidati za ministre, dame i gospodo, pokušaću u ovih skromnih pet minuta da iznesem svoje mišljenje po pitanju nove rekonstruisane Vlade, ali iz razloga diskusije koja se desila na početku ove sednice moram dati i svoj komentar kao neko ko pripada Bošnjačkoj nacionalnoj zajednici i ko je kao predstavnik naroda i svoja zajednice u ovom visokom domu. Naime, moj kolega je izneo niz bezbednosnih problema koji se dešavaju učestalo u Sandžaku, iako je pozitivno da je prvi potpredsednik Vlade Aleksandar Vučić rekao da će već u toku dana dobiti sve potrebne informacije i izveštaje o tome šta se dešava. Međutim, problem je malo dublji i problem je ovde suštinskog karaktera, što je i sam gospodin Vučić potvrdio svojom rečenicom da policija nema prava da se tako ponaša prema nacionalnim zajednicama ili prema manjinama. I upravo tu leži problem. Mi ne možemo policiju da doživimo kao svoju zato što u onom potrebnom paritetu u njenom radu ne učestvujemo, kako bismo podelili odgovornost za sve ono što se na terenu dešava. Već 13 godina nam se govori da je to proces i da je potrebno vreme i ja se sa tim potpuno slažem. Za mene je neosnovano da danas neko izgubi posao zato što je druge nacionalnosti da bi na to mesto seo Bošnjak, ali moramo izaći sa nekim podacima i reći koliko se taj procenat promenio poslednjih 13 godina. Mi smo na jednom dispropocionalnom položaju, gde na osnovu broja stanovnika ili procenta stanovnika, koji čine Bošnjaci, u policiji je potpuno obrnuto. Kada je formirana ona prva Vlada, tada sam kritikovao da je neosnovano da u sastavu Vlade ne postoji ministarstvo za ljudska i manjinska prava iz razloga što veliki udeo populacije Republike Srbije čine nacionalne zajednice i nacionalne manjine. Potpuno je prirodno da na najvišem stepenu državnih institucija, odnosno Vladi imaju svoga predsednika koji bi vršio artikulaciju svih problema kojih ima toliko puno da jednostavno oni stoje ili se samo nagomilavaju. Tada je sa opravdanim razlogom opravdana stvar da se želi racionalnije pristupiti, smanjiti broj ministarstava, što je na neki način i učinjeno. Međutim, sada i u ovom novom sastavu i novoj rekonstrukciji, takođe, imamo isto opravdanje, s tim što mislim da je to više izgovor, jer potrebe su nešto što je potpuno drugačije. U ovoj rekonstruisanoj Vladi, danas, kada u predlogu proširenju predstavnika, imamo tri ministra bez portfelja, mislim da racionalnost kao razlog potpuno gubi svoj smisao. Ono što želim da istaknem jeste da je opozicija, iznoseći kritike prema ovom sastavu Vlade, primetila šta je to u ekspozeu premijera isto u odnosu na onaj prvi ekspoze kada je formirana prva Vlada. Želim da iznesem nešto što se vidno razlikuje, a to je da je u prvom ekspozeu stajalo da će nacionalne manjine i nacionalne zajednice imati sva moguća prava po najvišim evropskim standardima, a da u ovom novom ekspozeu to nije pomenuto niti jednom rečenicom. Što potvrđuje da u periodu od poslednjih 13 meseci nije bilo nikakvih pomaka u poboljšanju statusa nacionalnih manjina. Ono što je premijer rekao, s tim ću i završiti, da bi Srbija napredovala potrebno je da svi delovi Srbije dobiju jednake šanse zato što je nužno da posebnu šansu posvetimo smanjenju regionalnih razloga u cilju ravnomernijeg regionalnog razvoja. U praksi je potpuno drugačije. Čuli smo da je stepen nezaposlenosti kod nas, gde žive nacionalne zajednice, dva do tri puta veći. Putna infrastruktura je potpuno devastirana. Komunalna infrastruktura je u užasnom stanju. Zdravstvena zaštita, pa i bezbednost, o čemu se govorilo. Mislim da nije dovoljno da imamo Ministarstvo regionalnog razvoja i lokalne samouprave, da imamo Kancelariju za održivi razvoj i ugrožena područja, nego država konačno mora krenuti u suštinsku i ozbiljnu decentralizaciju, kako bi se preneli nivoi vlasti. (Predsednik: Hvala, gospodine Elfiću. Pet minuta i 40 sekundi.) Da li mogu još samo jednu rečenicu, da samo zaključim? (Predsednik: Pričate već minut duže. Evo, iskoristite 20 sekundi.) Kao što je rekao premijer, uradili smo to zato što nemamo pravo da budemo zadovoljni, misleći da stvari trebaju da se poboljšaju. Mislim da imam pravo, kao pripadnik nacionalne zajednice, ne budem zadovoljan i nemam razloga da podržim ovu vladu. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić.
Gospodine predsedniče, gospodo ministri, sadašnji, budući, dame i gospodo narodni poslanici, u svetu je napisano mnogo knjiga o političkoj teoriji. Neke od tih knjiga prevedene su i kod nas. Međutim, kada vidim kako se opozicija ponaša i kako nastupa, imam utisak da su kod nas prevedene pogrešne knjige. Kao da je neko nekom rekao pogrešno da će opstrukcijom, napadom svega, pa čak i ne rođenog deteta, opozicija steći određene poene. Možda je to moglo 90-ih, možda je to moglo dok politička svest građana nije bila na ovom nivou dana. To je ipak nastup koji ne donosi rezulate. Sa druge strane, ne razumem ni taj dualizam opozicije od pre nekoliko dana. Jedan poslanik iz opozicione stranke je rekao: „Gospodo, ova rekonstrukcija dugo traje, ovo ne valja. Treba kao u Danskoj. Došla je premijerka i predstavila nove ministre pola sata i rekla – e, sad idemo da radimo.“ Ne razumem, hoćete li ovako ili onako? Bojim se da smo primenili princip i da je gospodin Dačić došao i predstavio ministre i rekao – e, gospodo, sada ste ih videli, idemo da radimo, naša opozicija bi se valjala po stepeništu i u zgradi i napolju van zgrade. Da se sad ne bavim perifernim stvarima, nego bih da pokušam da definišem šta je suština današnje sveopšte naše društvene krize i koji su to elementi koji opredeljuju tu krizu? Na prvom mestu, po meni, to je taj neki psihološki momenat i to je taj ambijent o kome se ovde dosta govori. To je ambijent koji je depresivan, apatičan, krajnje destruktivan. Ovaj ambijent koji imamo posledica je postrevolucionarnog događanja u našoj zemlji posle te čuvene nesrećne 2000. godine, kada je danas, nakon izneverenih očekivanja, nada izgubljenih ideala, upravo onaj talas energije koji je postojao pretvoren u destrukciju svega što se dešava. To je nešto što je suštinski i to je nešto što je najvažnije i upravo na tome ove reforme, koje Srbija danas doživljava u smislu menjanja tog ambijenta, su ključne. Upravo ovo insistiranje na smenjivosti, na posvećenosti, na radu, na odgovornosti, je nešto što treba da promeni Srbiju. Menjajući sebe Srbija će upravo najviše i u raditi za sebe. Šta bi to ovog momenta mogao sa svoje strane da kažem, ili šta očekujem i čemu se nadam, u kratkim crtama, od nekih novih ministara? Na prvom mestu finansije. Štednja do praga bola, pa i dalje. Jer, teško je naći u Evropi zemlju koja je siromašnija, a u isto vreme rasipnija. Curi na sve strane. Jednostavno je neverovatno, kao u liku je administracija lokalnih samouprava, a i državna nabujala da, verujte, u nekim sredinama u lokalnoj samoupravi i u kancelarijama nemaju ni vazduh. Pogušiće se koliko ih tamo ima. Treba doneti uredbu da ne nose stolice od kuće. To se sve desilo posle 2000. godine, kada je 18 stranaka došlo na pojilo i kad se napravio princip partijskog zapošljavanja i kada je to bio uslov, u stvari, dobijanja ostanka na političkoj sceni određenih stranaka. I svaki taj ušteđeni dinar u proizvodnju, svaki. I to pre svega u proizvodnju za domaće tržište, kako bi smanjili uvoz, a povećali potrošnju. Jedan ušteđeni dinar, gospodine Krstiću, ako vam spreče da ne uložite u proizvodnju, dođite ovde, mi ćemo vas braniti. Jedan dinar ako hoće da daju u fudbal ili u neke druge stvari, dođite ovde, mi ćemo vas braniti. Jer, Srbija ne može, ako to ne uradi, mi polako možemo da ugasimo svetlo. Druga stvar, poljoprivreda. Mislim da je vreme da stvarno krene to zadrugarstvo, to ujedinjenje, da ojačamo srednjeg poljoprivrednog proizvođača i da krenemo u tu finalizaciju, da ne zavisimo toliko od te berze. Treće, odnos prema međunarodnoj zajednici. Mislim da to dobro i izvanredno ide. Otvorila je Srbija sva vrata. To je Srbija. Otvorena, širokogruda, prijateljska, saradljiva. To je Srbija koju su voleli i to je Srbija koju će voleti. Sport. Krajnje je vreme za privatizaciju velikih sistema – „Partizan“, „Zvezda“. Svaki dinar da se sačuva, da možemo da ojačamo male sportove, da ojačamo masovni sport. Ovo je presipanje iz šupljeg u prazno, a rezultata, očigledno je jasno svima da više i nema. Borba protiv korupcije i kriminala je spasla državu. To treba nastaviti i to treba da postane pravilo ponašanja. To više nije borba. Lokalna samouprava. Gospodine Miroviću, svaka opština mora da napravi strateški plan. Svaka opština mora da definiše svoje kapacitete, mogućnosti, znanja i iskustva, a onda na osnovu tih strateških planova napraviti regionalne planove, pa na osnovu regionalnog imati plan za državu. Dosta je bilo da se investitori usmeravaju prema opštinama, da li u toj opštini ima opštinski odbor G17, ili G18, ili bilo koje stranke, nego da se ravnomerno spasu pogranični gradovi ili da se sačuva ostanak sela i da ne uništimo i Beograd i Novi Sad. Pravda. Mislim da Srbija odavno nije imala mlađeg, elokventnijeg, sposobnijeg i pravednijeg ministra pravde. Etalon, Srbin od glave do pete. Za datum venčanja sa EU, ako nismo pripremili timove i nemamo već pripremljene projekte za aplikaciju i za podršku EU, onda smo mi zakasnili. Ti timovi su morali već da razrade iskustva drugih zemalja kako se to radi, kako bi se što spremnije na taj datum pripremili. Životna sredina. Tu malo škripi. Mora se obezbediti celovitost funkcionisanja životne sredine, jer je to izuzetno važno za EU. I tako dalje, i tako dalje, da se ne upuštamo sad baš u sve, u analizu svega. U svakom slučaju, stvari su krenule u dobrom pravcu. Srbija ide u dobrom pravcu. Tamni oblaci se razilaze, polako sunce dolazi nad Srbijom i vreme je. Vostaje Serbija, vostaje carica. To je proces koji je krenuo i to više niko ne može da zaustavi. Hvala.
Gospodine Lapčeviću, imam vas prijavljenog. Po kom osnovu se javljate? (Milan Lapčević, s mesta: Replika.) Vas je tumačio? Na osnovu čega? Vi niste govorili danas. On nije komentarisao, upravo zato je i rekao da ne bi komentarisao. Vas lično nije komentarisao, nije vas pomenuo. (Milan Lapčević, s mesta: Citirao je šta sam rekao.) Dobro. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, prosto ne mogu da verujem da svaka vlast koja zauzme pozicije izvršne vlasti ima potrebu da prevaspitava opoziciju i da komentariše kako će opozicija pričati o njoj i da joj sugeriše šta će reći o vlasti. Da, rekao sam pre neki dan da ova priča, koja se zove španska serija, traje više od šest meseci. Ne mogu nikako da spojim to sa proklamovanjem čelnika vlasti da žele da Srbija što pre krene napred, da im je bitno, da im se žuri, a ova rasprava u ovom parlamentu traje treći dan, bez ikakvog normalnog efekta. Da se želi zaista da se što pre uradi posao, verovatno ne bismo slušali ekspozee od sat vremena, odgovore od po pola sata i traženje i zametanje kavge u parlamentu, sa željom da se pokaže kako smo mi jaki i kako ćemo maksimalno da zloupotrebimo Poslovnik time što će poslanik da govori dva minuta, a odgovor će biti 45 minuta. Je li to ravnopravnost? Stolice se nose od kuća da bi u lokalnim samoupravama bilo previše ljudi. Da vas pitam, gospodine, da li i ova vlast nove ljude zapošljava u tim istim lokalnim samoupravama ili ne? Na stotine novih je primljeno u tim istim lokalnim samoupravama. Nemojte da budete demagozi. Ako hoćete da smanjite državnu upravu, onda upravo tako i radite. Nemojte da pričate jedno, a da radite drugo. Da li to govori evro-fanatik Blažić ili radikal Blažić?
Samo moram da kažem da izvršna vlast nije sada i neće ni u buduće odlučivati o tome koliko će trajati sednica, o tome će odlučivati narodni poslanici u Skupštini. Ako treba da traje deset dana, trajaće deset dana. Ako treba da traje jedan dan, trajaće jedan dan. Dakle, o tome izvršna vlast neće i sada ne odlučuje. Tako da, što se toga tiče, moram da vam kažem da mi odlučujemo o tome. Reč ima gospodin Đurić, po Poslovniku. Izvolite.
Drago mi je da to kažete, gospodine Stefanoviću, ali to prosto nije tačno. Juče sam video predsednika Vlade koji je govorio o tome da je on odlučio, član 27, da ova sednica traje nekoliko dana, da se ne bi glasalo u ponoć. Samo se dogovorite ko je doneo tu odluku.
Ne možete se pozvati na povredu Poslovnika za nešto što je rekao predsednik Vlade juče. Reč ima gospodin Jovanović, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedniče, javljam se po članu 27. Zamolio sam vas pre desetak minuta da aktivno učestvujete u radu parlamenta i da na vreme reagujete kako bi se izbegle ove situacije u kojima sam, između ostalog, i ja prinuđen da vas podsetim da parlamentarnu većinu obavežete na elementarno poštovanje reda. Vaš stranački kolega je ne znam iz kog razloga, racionalno ne mogu da navedem, govoreći o nama iz opozicije rekao da smo mi tokom ove rasprave kritikovali nerođenu decu. Na šta to liči? Kakav je to jezik i kakav je smisao takvih poruka? Znači, kao što ste vrlo revnosni u analizi i opominjanju svakoga od nas u situacijama u kojima smatrate da izlazimo iz okvira Poslovnika, primenite Poslovnik i na svoje stranačke kolege. Ništa više od vas ne tražim. To ne želim da radim, ali mi smo ovu raspravu, mislim, što se tiče naše poslaničke grupe, usmerili potpuno u suprotnom pravcu, uostalom tako sam to i razumeo, između ostalog, slušaću šta o njoj govore predstavnici Vlade. Premijer Dačić je ovde. Nemojte da na takav način govorimo jedni o drugima. Imam četvoro dece, čiju sam ja nerođenu decu ovde kritikovao. (Predsednik: To se nije odnosilo na vas.) Onda mora da kaže na koga se odnosi. Nikad nikog iz opozicije nisam čuo da je tako nešto rekao.
Ali, da vam kažem… Gospodin Blažić, replika. Izvolite.
Samo objašnjenje, ko nije to razumeo i ko nije shvatio, to je bila metafora. Kada se tako nešto kaže, to se odnosi na nešto što još nije startovalo, kao sad novi ministri i nova Vlada, a mi im već nalazimo zamerke. Hvala lepo.
Hvala na razjašnjenju gospodine Blažiću. Reč ima Laslo Varga.
Gospodine predsedniče Vlade, gospodo ministri, kandidati za ministre, predsedniče Skupštine, što se tiče personalnog sastava buduće Vlade, sigurno da je rekonstrukcija temeljna. Što se tiče, same strukture, ona to nije, i o tome je bilo puno reči ovih dana u parlamentu. Bilo je manje reči o rekonstrukciji ciljeva, odnosno prioriteta nove Vlade. U jednom delu, moram da kažem, da je došlo do negativne rekonstrukcije prioriteta. Naime, to je citat u ekspozeu pre godinu dana je predsednik Vlade rekao da je naj najvažniji i najteži problem demografsko pitanje, zaustavljanje biološkog pada i izumiranje nacije. Dakle, u prvom prioritetu iz prošlogodišnjeg ekspozea nema ni reči u ovom novom ekspozeu. Mislim, da to ako ništa drugo, onda bi zaslužilo jedno pojašnjenje. Siguran sam da nije razlog to što je ovo pitanje postalo rešeno u ovih godinu dana, od izbora prošle Vlade. S druge strane, moram da kažem da je tretman evropskih integracija jedno razočarenje za nas. Imam utisak da su evropske integracije dospele nekako u drugi plan, što se tiče ove rekonstrukcije. Ne kažem da su gurnute u drugi plan, ali da su dospele. U ovih nekoliko dana rasprave, to je sigurno jedan dokaz i to je veoma interesantno nije pokretano pitanje kašnjenja, vezano za imenovanje glavnog pregovarača sa EU. To pitanje je rešeno juče, ali interesantno da nije pokretano tu u parlamentu, a nisu ni neka druga važna strateška pitanja vezana za evropske integracije pokretana. Na primer ova zemlja nema mesec dana direktora Kancelarije za evropske integracije, politička koordinacija evropskih integracija je sa potpredsedničkog spuštena na ministarski nivo bez portfelja, itd. Mogao bih da nabrajam. Gospođa Miščević ima našu punu podršku što se tiče početka i vođenja pregovora, ali se bojim da ukoliko se evropske integracije ne vrate u vrh političkih prioriteta, dakle, ne budu u istom rangu kao što je ekonomski oporavak, onda će ona imati izuzetno težak posao. Ova dva razloga koja sam naveo, dve okolnosti su dodatni razlozi zašto ne možemo da podržimo ovu rekonstrukciju.
Od službe sam dobio informaciju da je greškom dostavljen prijavljen govornik Petar Petrović, pa umesto Zlate Đerić dajem reč Petru Petroviću. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine predsedniče Vlade, dame i gospodo, sadašnji i budući ministri, dame i gospodo poslanici, stav Jedinstvene Srbije kada je u pitanju izbor novih ministara u Vladi Republike Srbije je poznat i rečeno je pre par dana od strane predsednika poslaničke grupe, gospodina Dragana Markovića Palme, zbog javnosti ponoviću da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije podržati izbor novih ministara u Vladi Republike Srbije. Namerno neću koristi izraz rekonstrukcija Vlade, volim da govorim srpskim jezikom i reći ću da je to izbor novih ministara, umesto onih ministara koji su podneli ostavke na svoja ministarska mesta i koje smo mi ovde konstatovali. U ekspozeu gospodina Dačića, predsednika Vlade Republike Srbije je tačno naznačeno na šta će Vlada u novom sastavu obratiti pažnju u narednom vremenskom periodu. Tu jedinstvena Srbija nema ništa ni da doda, ni da oduzme, osim da da punu i snažnu podršku onome što je gospodin Dačić, premijer rekao u svom izlaganju. Neću ništa novo reći ako kažem, a svi to dobro znamo i osećamo, a najviše osećaju najširi slojevi građana Republike Srbije, da je Srbija u jednoj oštroj ekonomskoj i socijalnoj krizi. Zadatak nove Vlade jeste da novim merama, primenom ovoga što je gospodin premijer govorio u svom izlaganju, da omogući da su Srbiji postepeno bolje živi, da se u Srbiji postepeno stvaraju sve bolji uslovi za zapošljavanje mladih i školovanih ljudi, da se u Srbiji vodi računa o stečenim pravima penzionera i drugih socijalno ugroženih kategorija, da se u Srbiji stvore uslovi da se što više rađaju deca, da nam natalitet bude u porastu, a ne da bude u padu i sve ono za šta se jedinstvena Srbija, kome je to poznato, svojim programom zalaže. Pravo je opozicije i svih onih koji nisu za izbor novih ministara u Vladi Republike Srbije da kritikuju. To je demokratsko pravo i demokratsko načelo ali mene kao pripadnika JS i poslanika iz poslaničke grupe JS iznenađuje stav nekih uvaženih kolega i koleginica iz ovog visokog doma koji svuda pričaju da treba mladima dati šansu, da treba mladima pružiti priliku, da treba mladim i školovanim ljudima koji su rasuti širom sveta omogućiti da se što pre vrate u zemlju Srbiju i da to svoje stečeno znanje i iskustvo prenesu na Srbiju, na srpsku privredu, na srpske finansije, na srpski sport, na srpsku kulturu. S druge strane se protive da takvi i slični ljudi dođu i uđu u sastav Republike Srbije. Gospodine Krstiću budući ministru finansija imate punu podršku JS ne samo zato što ste mlad čovek već zato što su vas priznali u zemlji koja za sebe kaže da je najrazvijenija zemlja u svetu. Priznali su vas tamo zašto vas ne bi priznala i Republika Srbija, zašto vas ne bi priznao i parlament Republike Srbije i prihvatili građani Republike Srbije. Što se tiče JS imate punu podršku. Gospodine Udovičiću, ministru sporta, vi ste imali hrabrosti da u 31-oj godini napustite aktivno bavljenje sportom gde ste izuzetan sportista, nosilac više medalja i prihvatite jednu odgovornu funkciju u Ministarstvu sporta, da vratite i podignete srpski sport na ono mesto koje zaslužuje Srbija kao zemlja, kao tvorac mnogih istaknutih vrhunskih, evropskih i svetskih sportista. Jedinstvena Srbija vam na tom planu daju punu podršku. Dajte one rezultate, bar deo rezultata na ministarskom mestu koje ste imali baveći se sportom koji volite, a to je vaterpolo. Kada govorimo o drugim ministrima koji će činiti budući sastav Vlade, a malo imaju više godina nego pomenuta gospoda, samo rezultati njihovog dosadašnjeg rada su opredelili mandatara da može da ih predloži za buduće ministre. U JS samo rad i rezultati rada moraju da budu merilo da bi neko mogao da bude predložen na neku funkciju bilo ministarsku, bilo direktorsku ili na neku drugu odgovornu funkciju. Prazne priče ne vode ničemu. Molim sve uvažene koleginice i kolege kada prolaze ovde kroz park i kada prođu pored spomenika srpskog nobelovca Ive Andrića da pročitaju ono što piše na stepenicama, pa će se onda setiti šta treba i kako treba da kritikuju buduće ministre ili ne treba da kritikuju, nego da ih hvale. Gospodine predsedniče Vlade, mislim da ste u svom izlaganju vrlo jasno rekli za šta će se buduća Vlada boriti, a to je za izlazak Srbije iz krize, za stvaranje novih radnih mesta, sa socijalnu pravdu itd. Jedinstvena Srbija, kao što vam je poznato, i do sada vam je u tom delu davala punu podršku, davaće vam i ubuduće, i nemojte se obazirati na kritike svih onih ili je to normalno da oni koji su do juče bili na nekim odgovornim mestima sada nisu, sigurno bi želeli da vam što pre vide leđa, ali vam leđa neće videti budite sigurni, ne sada, ni posle sledećih izbora, jer će ova koalicija dugo i uspešno voditi Srbiju ka prosperitetu i napretku. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Olena Papuga,trebali ste da prijavite zamenu. Izvolite
Hvala za ubuduće. Poštovani predsedavajući, premijeru Dačiću, kandidati za ministre, kolege poslanici, poslanici LSV neće podržati izbor za novu rekonstruisanu Vladu, iz tog razloga što za 13 meseci ove Vlade koju je vodio premijer Dačić, sve što je vojvođansko, sve što se odnosilo na Vojvodinu je na neki način ili uništeno ili premešteno u Beograd. Tu prvenstveno mislim na „Elektrovojvodinu“, koja više ne postoji, zatim mislim na radio televiziju Vojvodine čiji je osnivač Vlada Republike Srbije, a maćehinski se odnosila prema toj, da kažem, radio televiziji, jer jednostavno je osetila potrebu da pomogne u rebalansu budžeta samo radio televiziji Srbije i dodelila joj pozajmicu od 2,4 milijarde, a radio televizija Vojvodine koja informiše na deset jezika nije dobila ni jedan dinar. Zatim, nećemo podržati rekonstrukciju i iz razloga što vojvođanski paori već nedeljama su na ulicama, jednostavno ne mogu da uđu u Beogradu, danas su konačno ušli da bi razgovarali sa predstavnicima Vlade. Takođe, nećemo podržati rekonstruisanu Vladu iz tog razloga što danas kada počinje nova školska godina pripadnici nacionalnih manjina gde obrazovanje na jezicima nacionalnih manjina u kontinuitetu se održava. U mojoj Rusinskoj nacionalnoj zajednici već 260 godina, školska godina počinje bez udžbenika za nacionalne manjine. Imam spisak od 114 udžbenika koji nedostaju ne samo u rusinskoj, nego i slovačkoj, mađarskoj, hrvatskoj, bunjevačkoj i drugoj nacionalnoj manjini, jednostavno, ja sam još prošle godine kada je počinjao mandat ove Vlade postavila poslaničko pitanje, pre početka školske godine 2012, 2013. godine sam postavila poslaničko pitanje – zašto pripadnici nacionalnih manjina počinju školsku godinu bez udžbenika? Za godinu dana oni nisu dobili udžbenike. Roditelji su, pripadnici nacionalnih manjina, nisu tražili besplatne udžbenike. Roditelji su platili udžbenike da bi im se u aprilu vratio novac za udžbenike koji nisu bili štampani. To je takođe jedan razlog zbog kojih LSV neće da podrži ovu rekonstruisanu Vladu. Takođe, u ovih 13 meseci ove Vlade, Vojvodina je postala najnerazvijeniji region. Zašto se to desilo? Ne znam, ali to je takođe razlog zbog kojeg nećemo podržati rekonstruisanu Vladu. Takođe, na neku moju možda žalost hoću i da konstatujem da ova Vlada i premijer Dačić, nije video preporuku poverenice za zaštitu ravnopravnosti Nevene Petrušić, da u rekonstruisanoj Vladi bude dovoljan broj žena. To je evropsko opredeljenje, kome teži i ova Vlada, a i Republika Srbija. Ova Vlada će imati samo dve žene. Prošla Vlada je imala četiri, dve ministarke su zamenjene muškarcima. Ja u ovoj raspravi nisam čula od,da kažem poslanika, pet žena izvinjavam se, znači, još manje žena, da su komentarisali o tome, čula sam samo od poslanica da to komentarišu tako da jednostavno ne znam kako to da objasnim, da li stvarno u Srbiji žene jedine moraju da se bore za svoja prava, da to pripadnici muškog pola ne osećaju, to sa žaljenjem konstatujem i mislim da ste i vi u svom ekspozeu i prošli put i sada dali neku, kao konstataciju, da je ravnopravnost rodna, radna, nacionalna biće stožeri politike ove Vlade i da će žene biti svakako na prvom mestu. Tako da, jednostavno, ne znam kako o ovome da razmišljam. Takođe, bih htela da spomenem jedno, možda za neke banalno pitanje, ali za gradove i za sela i za regionalni razvoj je to jako važno. Takođe, sam postavljala poslaničko pitanje – kako Republika Srbija misli regionalno da razvija Srbiju, ako ne vidi da ljudi u selima imaju potrebu u 21 veku za jednom običnom bankom ili za nekim jednim običnim bankarskim šalterom. Po Vojvodini, a znam i po celoj Srbiji, po svim selima su poukidane banke. Ni u jednom selu ne postoji banka. Proveravala sam u Vojvodini, u Žablju, u Kuli, u Vrbasu, u Beloj Crkvi, u Kikindi, samo u opštinskim mestima postoje banke i to jedna banka do druge. Znači, u Kuli odakle ja dolazim, šest banaka stoje u jednoj ulici. U selima, ni jedno selo Kulske opštine nema banku. Selo iz kog ja dolazim je Ruski Krstur, ima pet hiljada stanovnika, ima školu, gimnaziju, hladnjaču, ljudi se bave poljoprivredom, ima oko 700 hektara paprike, ljudi sade, itd, nemaju ni jednu banku. Veliki je problem, autobusko preduzeće ne postoji, privatizovano je Jerkoviću, autobusi više ne idu, ljudi stvarno imaju potrebu otići u banku, ali, ako nemaju kako, posebno penzioneri kojih ima 900, posebno ljudi koji se zanimaju poljoprivredom nemaju svi mogućnosti da odu u Kulu da bi svaki mesec podigli novac koji su zaradili ili od koga žive. Tako da možda su to stvarno banalni životni problemi, ali za ljude koji žive na selima je jako značajno. Dobila sam odgovor na poslaničko pitanje od ministra Dinkića koji mi je odgovorio da li ja znam da su sve banke u Srbiji privatne i da država ne može da vodi politiku otvaranja i zatvaranja banaka. Jeste, da ali mislim da vođenje takve politike prema selu neće dovesti u njegov razvoj i da će se jednog dana cela Srbija preseliti u Beograd ili Novi Sad. Hvala.
Povreda Poslovnika, izvolite.
Reklamiraću član 107. Poslovnika. Naime, smatram da je naša uvažena koleginica, možda i nehotice izrekla jednu neistinu, a to je da rodnoj ravnopravnosti osim poslanica u ovom parlamentu povodom rekonstrukcija Vlade nije se govorilo. Moram da podsetim Narodnu skupštinu da je o tome kao i o stavu URS govorio gospodin Predrag Marković, koji je bio ovlašćeni predstavnik za URS povodom ove tačke dnevnog reda.
Molim vas da imate u vidu da narodni poslanik ne može da povredi Poslovnik, znači, Poslovnik povređuje predsednik, odnosno predsedavajući. Prema tome, da li neko ovde govori istinu ili ne, to je sada drugi problem. Molim vas, niste imali osnova i molim vas da ne reklamirate Poslovnik bez osnova. Izvolite.
Reklamiram član 27. Nisam ni upozorila da je Poslovnik prekršila poslanica koja je govorila pre mene, nego sam uputila kritiku vama da je niste opomenuli obzirom da je govorila neistinu. Dakle, još jednom podvlačim, gospodin Predrag Marković koji je bio ovlašćeni predstavnik URS po ovoj tački dnevnog reda govorio je povodom rekonstrukcije Vlade, o tome kako je u ovoj rekonstrukciji, prosto, zaboravljena rodna ravnopravnost i to je bila intervencija koju sam želela da ukažem.
Podsetiću vas na član 38. Zakona o Narodnoj skupštini i pročitaću stav 2. „Za usmeno ili pismeno izraženo mišljenje ili glasanje u vršenju svoje poslaničke funkcije narodni poslanik ne može biti pozvan na krivičnu ili drugu odgovornost“. On je slobodan da iznese svoje mišljenje ovde. Molim vas, nemojte više po tom osnovu da reklamirate povredu Poslovnika. Narodni poslanik Saša Milenić, pravo na repliku. Izvolite.
Zamenik šefa poslaničke grupe URS akcentovao je ono što sam želeo replicirati. Radi se zapravo kada se o Poslovniku govori o činjenici da svaki poslanik ima pravo da koriguje neautentično ili neistinito tumačenje njegovih stavova. Naprosto nije istina da je rodna ravnopravnost zaboravljena među poslanicima. Poslanička grupa URS je programski i u stavovima ovlašćenog predstavnika diskutovala o rekonstrukciji Vlade u svetlu rodne ravnopravnosti, bogami, celih pet, šest minuta programskog stava poslaničke grupe. Zbog toga želimo da napomenemo da je princip rodne ravnopravnosti zaboravio predlagač, odnosno mandatar, ali ne i narodni poslanici, bez obzira kojeg, zastupljenijeg ili manje zastupljenog pola bili, budući da je taj stav u ime poslaničke grupe URS eksplicitno obrazlagao gospodin Predrag Marković.
Hvala. Narodna poslanica Olena Papuga, pravo na repliku.
Možda stvarno nisam spomenula sve, možda nisam bila prisutna kada je neko spomenuo tu rodnu ravnopravnost, tako da se izvinjavam svima koji su možda ostali tu zaboravljeni u tom mom govoru, ali ipak stvarno mislim da je trebalo više misliti na rodnu ravnopravnost.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, poštovani premijeru, gospodo ministri i gospodo kandidati za ministre, nakon usvojenog Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, zapravo smo učinili jedan korak napred, korak dalje ka jednoj završnoj fazi u jednom izuzetnom važnom i značajnom procesu za Srbiju, procesu koji treba da uvede pozitivne promene u Srbiji, pozitivne promene od kojih boljitak i promene na bolje upravo treba da osete građani Srbije. Reč je o rekonstrukciji Vlade Republike Srbije. Kada je reč o usvojenom Predlogu zakona o ministarstvima, on je zapravo na samom početku ovog procesa dao odgovor na jedno ključno pitanje – kakva je to vlada potrebna i neophodna u ovom trenutku Srbiji, koji je to broj ministarstava unutar Vlade neophodan i potreban Srbiji, koji će poslove, odnosno oblasti obavljati određena ministarstva. Rekao bih da smo dobili jedan funkcionalna i održiv model, koji zapravo treba da bude primenljiv za sve naredne i buduće Vlade Republike Srbije, a ne svaka Vlada da ima svoj pristup i svoje sagledavanje i da Zakon o ministarstvima prilagođava i aktuelnom političkom trenutku i aktuelnim koalicionim dogovorima. Kada je reč o radu Vlade Republike Srbije u proteklih godinu dana, ponoviću ono što je i šefica poslaničkog kluba SPS vrlo jasno rekla. Dakle, mi kao poslanički klub u celini jesmo zadovoljni radom Vlade Republike Srbije, ali, nažalost, u Srbiji je toliko problema da uvek može i mora daleko bolje i daleko više. Ova vlada pokazala je, rekao bih, i odgovornost i odlučnost i opredeljenost i posvećenost i spremnost i doslednost i jedinstvo onda kada je to bilo najpotrebnije u interesu građana Srbije. Ova vlada je u proteklih godinu dana pokazala da promene i reforme u Srbiji jesu jedan nezaustavljiv proces. Ova vlada je pokazala da vlada ne postoji zbog političkih stranaka i političkih partija koje jesu deo vladajuće koalicije u Srbiji, već da postoji pre svega zbog građana Srbije. Vlada je u proteklih godinu dana vodila jednu, rekao bih, realističnu politiku, kako je to premijer rekao u uvodnom izlaganju, politiku bez maski i onda kada se obraćala građanima Srbije i kada nije pričala bajke, dakle, ne ono što bi građani želeli da čuju, već ono jeste realnost i onda kada su vođeni razgovori na nivou međunarodne zajednice. Na jedan realan način su u proteklih godinu dana sagledavani problemi. Išlo se u susret problemima i nuđena su odgovorna rešenja, koja svakako jesu u interesu građana Srbije. Vlada je za proteklih godinu dana, to je naš stav i legitimno pravo da izrazimo kao poslanički klub naš stav, pokazala da jeste sposobna da rešava probleme. Za godinu dana je ostvaren višedecenijski cilj kada je reč o početku pregovora Srbije o pristupanju Srbije EU. To svakako, složiću se sa gospodinom Petronijevićem, kolegom iz poslaničkog kluba, jeste rezultat i uspešnih reformi u Srbiji, jeste rezultat i napretka u razgovorima između Beograda i Prištine, implementaciji onoga što je dogovoreno u Briselu i to svakako jeste rezultat i jedne odlučne, kontinuirane, uspešne i neselektivne borbe protiv kriminala i korupcije. Za godinu dana podignut je ugled Srbije. Promenjena je slika Srbije u međunarodnoj zajednici i danas se u svetu lepo govori o Srbiji. Naravno da podržavamo cilj Vlade Republike Srbije – korak brže, korak dalje. Uvek korak napred ka EU, jer to jeste sredstvo za normalan život građana Srbije. Dakle, treba Srbiju da približimo standardima Evrope ne samo zbog EU, već da bi stvorili jednu modernu, normalnu državuu kojoj će građani moći normalno da žive. Želimo da u narednom vremenskom periodu, ubeđeni smo da će tako biti, ključni cilj Vlade Republike Srbije bude da građani bolje žive. Dakle, pored evropskih integracija, nastavka uspešnog puta evropskih integracija, očekujemo da će ključni ciljevi Vlade Republike Srbije u narednom vremenskom periodu biti pre svega sprečavanje dugogodišnjeg ekonomskog propadanja Srbije, podizanje životnog standarda kroz razvojne projekte, kroz investicije, infrastrukturne projekte. Nema ekonomskog bez infrastrukturnog razvoja. Očekujemo veću uposlenost, veću zaposlenost i očekujemo nova radna mesta. Želim da kažem da je sigurno posle 20-ak godina ovo jedina Vlada koja, i pored teške ekonomske krize, i pored toga što svi u ovom trenutku, nažalost, osećaju negativne efekte ekonomske krize, ima ogromno poverenje, ali i ogromna očekivanja građana Srbije i, rekao bih, sa punim pravom. Velika su očekivanja građana kada je reč o ovoj Vladi Republike Srbije nakon godinu dana od trenutka konstituisanja i formiranja Vlade Republike Srbije. Zato želim da kažem da ne sme da postoji nijedan viši cilj, nijedan viši interes ove Vlade Republike Srbije što jeste interes građana Srbije. U pravu je gospodin Petronijević kada kaže da je možda problem ove vlade u tome što, u trenutku kada je ona formirana i konstituisana, relativno su mala bila očekivanja građana. Godinu dana nakon konstituisanja i formiranja Vlade Republike Srbije, nakon rezultata koji u pozitivnom smislu jesu i vidljivi i prepoznatljivi, očekivanja građana su daleko veća. U sportskom žargonu rečeno, lestvica jeste najviše moguće podignuta i mislim da to jeste dobro i da to jeste neophodno i da je to važno pre svega za budućnost Srbije. Gospodin Dačić je na početku svog mandata rekao da će ovo biti Vlada koja će biti okrenuta budućnosti, da ovo neće biti Vlada prošlosti. Mislim da je to danas potpuno jasno i potpuno vidljivo. Onaj ko govori o prošlosti uglavnom se plaši budućnosti. Iz prošlosti se izvlače pouke i afirmiše se ono što jeste pozitivno, ali mi moramo da govorimo o Srbiji danas i da svi zajedno pokušamo da izgradimo temelje neke nove budućnosti u interesu pre svega građane Srbije. Ubeđen sam da će ova Vlada u narednom periodu imati snage i sposobnosti i stručnosti da dobije i onu ključnu bitku, bitku za budućnost Srbije. Konačno, kako je to i gospodin Dačić rekao, vreme je da Srbija pobedi i u miru. Dakle ova Vlada Republike Srbije ima ogromno poverenje građana, velika su očekivanja građana kada je reč o radu ove Vlade Republike Srbije. Ima i legitimitet i to će biti vidljivo u danu za glasanje u republičkom parlamentu, ali ova Vlada Republike Srbije ima i hrabrost da se suoči sa nekim problemima ne obraćajući pri tom pažnju da li će izgubiti politički rejting ili ne. I pored dobrih rezultata Vlada je prihvatila da krene u rekonstrukciju sa ciljem pre svega pozitivne promene Srbije odnosno sa ciljem da rezultati rada Vlade Republike Srbije u narednom vremenskom periodu budu još bolji. Ovde nije reč o tome da će neko kroz rekonstrukciju dobiti veću političku moć. Ovde je reč da suštinski i temeljno menjamo sistem da bi država mogla daleko više i daleko bolje da funkcioniše. Dakle, ova rekonstrukcija nije nametnuta. Sama Vlada Republike Srbije je definisala cilj, definisala dinamiku, definisala rokove i ovde nema apsolutno nikakvog kašnjenja. Ova rekonstrukcija nije kozmetička. Kozmetičke promene nisu dobre. Ovo je suštinska i temeljna rekonstrukcija i od ove rekonstrukcija pre svega građani Srbije treba da osete pozitivne promene. Zato je izuzetno važno da se i u narednom vremenskom periodu izanalizira rad svakog dela državne uprave. Smatramo da je neodgovorno da na jedno ovako važno i značajno pitanje u Srbiji gledati na jedan pojednostavljen način i govoriti samo o rekonstrukciji Vlade recimo kroz personalna pitanja. Personalna pitanja jesu važna i mi smo to više puta do sada rekli. Vrlo je važno naći najkvalitetnije, najuglednije, najsposobnije ljude koji će uspešno organizovati sistem, koji će uspešno organizovati pojedina ministarstva kako bi se postizali što bolji rezultati. Takođe važno je definisati šta je to strateški interes, definisati nove ciljeve Vlade Republike Srbije, definisati kakvu Srbiju želimo i hoćemo i šta je to što možemo svi zajedno da učinimo da bi realizovali taj cilj. Logično je da svako hvali svoje kandidate za ministre. Pred nama je 11 kandidata, ali mi to nismo činili proteklih dana niti ćemo činiti i danas, jer smatramo da nema potrebe. Ono što želim da kažem i što mi očekujemo od kandidata za ministre jeste da svoj posao u narednom periodu shvatite kao životnu ulogu, da preuzmete odgovornost za budućnost Srbije, da radite stručno, kompetentno posao, ali pre svega u interesu građana Srbije. Ukoliko neko ne radi dobro treba i mora da bude promenjen, a mi poslanici u republičkom parlamentu, celokupna javnost, stručna javnost ćemo pratiti rad svakog ministarstva, svakog ministra i Vlade u celini. Svako u Srbiji treba da radi svoj posao. Vlada Republike Srbije treba da radi svoj posao, republički parlament treba da radi svoj posao i svako će dobiti ocenu, kako je gospodin Petronijević rekao na narodnom sudu, odnosno na izborima kada za to dođe vreme. Ovde nije reč o tome da li se neko u ovom trenutku plaši izbora ili ne, ovde je suština u sledećem. Imamo li državne organe koji mogu da rade daleko efikasnije i bolje, koji imaju autoritet da donose odluke, jer u narednom periodu pred Srbijom su izuzetno značajne odluke i značajni poslovi koje treba učiniti i uraditi. Mislim da je u proteklom vremenskom periodu, gledajući unazad dugo godina, neću govoriti precizno da li 10 ili 20 godina, ali reći ću da je za Srbiju na žalost izgubljeno dragoceno vreme. Za političke stranke sigurno ima vremena, ali ne i za Srbiju. Zato reforme moraju i trebaju da budu saglasnost svih relevantnih političkih partija na političkoj sceni Srbije. Mnogo je političkih stranaka na političkoj sceni Srbije, ali je jedna Srbija. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić.
Uvaženi predsedavajući, gospodine predsedniče Vlade, uvaženi ministri i kandidati za ministre, kolege narodni poslanici, dopustite mi da pre nego što nešto kažem o ekspozeu, u ime poslaničke grupe ZZS izrazim zadovoljstvo što je Vlada imenovala glavnog pregovarača i da posebno izrazim zadovoljstvo što je to gospođa Tanja Mišćević koja je izuzetno kompetentna za ovaj posao i za koji sam siguran da će na pravi način zastupati interese Republike Srbije u pregovorima sa EU. Takođe moram da kažem da će poslanička grupa ZZS u budućnosti podržavati sve one zakone koji doprinose bržem i boljem pridruživanju Srbije EU, ali isto tako hoću da kažem da ćemo podržati i one zakone koji promovišu samoupravu i koji promovišu solidarnost. To su osnovni principi rada poslaničke grupe ZZS. Što se tiče ekspozea moram da kažem da ekspoze u najvećem delu sadrži ekonomsku politiku i da sadrži mere za oporavak srpske privrede što je meni sasvim logično jer i sam premijer je u svom ekspozeu konstatovao da je Srbija u ovom momentu u veoma teškoj ekonomskoj poziciji, da se većina privrede nalazi u predstečajnom ili stečajnom postupku, uostalom mislim da je i rekonstrukcija Vlade upravo proizvod lošeg stanja u ekonomiji Srbije. Ne mogu da se složim sa svim predloženim merama u ekspozeu, jer mislim da one neće dovesti do boljitka u Srbiji. Ovde je promovisan princip nulte tolerancije prema ne plaćanju poreza. Moje mišljenje se ovde razlikuje od većine mišljenja koja su izneta u ovom parlamentu. Za nultu toleranciju sam za ne plaćanje poreza ukoliko se ona odnosi na one koji krše zakon da ne bi platili porez, ako se ona odnosi na one koji falsifikuju račune da ne bi platili porez, ako se ona odnosi na one koji osnivaju fantomske firme da bi preko lažnih faktura izvlačili novac iz Republike Srbije i na taj način se bogatili. Tu sam za nultu toleranciju. Nisam za nultu toleranciju poreza za one koji su prijavili porez, ali nisu u mogućnosti zbog velike nelikvidnosti koju je takođe premijer naveo u svom ekspozeu, jer će to dovesti do mnogo problema. Za to sam da tim firmama koje zbog nelikvidnosti ne mogu da plate porez da im se porez reprogramira i da im se omogući da dalje posluju, jer ako ne bude tako verujte mi, a to dobro znam u ovom momentu gotovo čitava privreda Srbije će ući, kako premijer kaže u predstečajni ili stečajni postupak. Raduje me to što je budući ministar finansija čini mi se malo revidirao svoj stav po tom pitanju pa je od tvrdog stava od nulte tolerancije na neplaćanje poreza rekao – da, nulta tolerancija na neplaćanje poreza, ali moramo voditi računa i o radnim mestima. Mislim da je to dobar stav i mislim da je to prioritet ove Vlade. U tome će imati našu podršku, u očuvanju radnih mesta i novo zapošljavanje. Bez toga Srbija nema nikakvu perspektivu. Premijer u svom ekspozeu nije naveo jednu drugu nultu toleranciju koju ću mu predložiti da uvede i za koju se zalažem, a to je nulta tolerancija na sivu ekonomiju. Siva ekonomija danas hara Srbijom, siva ekonomija postoji u svim segmentima i ako sada krenete po gradovima Srbije videćete da na svakoj većoj pijaci možete kupiti ilegalnu robu od igle do lokomotive. Porozne su granice Republike Srbije i premijeru Dačiću, vi kao ministar policije i gospodin Lazar Krstić kao budući ministar finansija imate mehanizme preko pogranične policije i preko uprave carina da hermetički zatvorite granice za ilegalnu robu. Videćete koliko će prihodi u budžetu posle toga porasti. Kada govorimo o sivoj ekonomiji, vi ste premijeru naveli da je ona 30%. Ne bih se složio, mislim da je ona u ovom momentu na žalost mnogo veća, ali za to ću se poslužiti jednim primerom. Pre mesec dana ili manje od mesec dana održane je sabor trubača u Guči i tamo je najavljena poreska kontrola. Rečeno je da kada krene sabor biće za sve vreme trajanja sabora poreska kontrola. Kontrolisaćemo izdavanje fiskalnih računa. Na žalost rezultat je poražavajući, 80% od kontrolisanih nisu izdali poreske račune. To je za ovu državu poražavajuće i to me navodi na zaključak da je stopa sive ekonomije znatno veća. Očito je da represija i pojačane kontrole, nažalost, ne mogu ovo uvesti u red. Predložiću vam dve mere za koje mislim da su neophodne da bi smanjili sivu ekonomiju. Jedna mera je da se ljudi edukuju, da dovedemo ljude da ih je stid što ne plaćaju porez. To je moguće. To je bio slučaj od 1990. do 2013. godine samo u jednom kratkom periodu u vreme Vlade Zorana Đinđića. Tada su mnogi privrednici rekli - sramota nas je da ne plaćamo poreze. Hajde da uradimo da i sada ljude bude sramota da ne plaćaju poreze. Još jedna stvar i završavam, pošto nema puno vremena naša poslanička grupa, a to je da ne možete povećanjem poreza na imovinu, povećanjem PDV i povećanjem poreza na dobit, kako ste naveli u ekspozeu, da smanjite sivu ekonomiju. Mislim da će se desiti obrnut proces. Dobro je što smanjujete poreze na zarade, ali mislim da morate smanjiti i ove druge poreze, jer ako uporedite rezultate naplate PDV za prvi kvartal ove godine i prvi kvartal prošle godine, videćete da je više PDV u državnu kasu ušlo u prvom kvartalu 2012. godine, što znači da povećanje od 18% na 20% nije donelo nikakav boljitak. Zato razmislite da idete u obrnutom pravcu, da smanjite poreze i mislim da će kasa biti punija. Imamo bih još dosta toga da kažem, ali moram malo vremena ostaviti za Sanju Čeković.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković, po Poslovniku.
Uvaženi potpredsedniče, samo bih da ukažem na povredu dostojanstva Skupštine i dostojanstva građana Srbije. Uvaženi kolega je bio državni sekretar. Morali ste da ga upozorite. Za njegovo vreme mandata bio je zadužen za poresku upravu. U tom mandatu je poreska uprava desetkovana. (Predsedavajući: Molim vas, gospodine Radenkoviću, nemojte.) Nemojte da nam ovde drže predavanja kad od toga nema ništa. Znači, nije istina. Morate da ukažete na to. Jednostavno, morate da pratite diskusije poslanika. Nemojte da dozvolite da se ovde iznose laži i neistine i da je neko drugi kriv i da neko nešto treba da uradi i da drži moralne pridike. Znači, Poreska uprava je desetkovana, uništena.
Molim vas, ovde moram da reagujem na ovakvu vrstu povrede Poslovnika. Prvo, svaki poslanik ima pravo da iznese ovde svoje mišljenje. Koliko je ono tačno ili ne, to je drugo pitanje. Nije na predsedavajućem da ulazi u istinitost nečijeg izlaganja. Jednostavno to je nemoguće, molim vas. Prema tome, takva vrsta povrede Poslovnika nije osnovana. Molim vas da više ne reklamirate takvu vrstu povrede Poslovnika. Drugo je ako se neko uvredljivo izražava o nekome, to je drugo pitanje, ali da li su podaci pet hiljada, 10, 100 hiljada, da li je bilo ovo ili ono, molim vas, kako ja to da znam kao predsedavajući? Ne mogu da znam, ne ja, nego bilo ko ovde da sedi. Molim vas da takvu vrstu povrede Poslovnika više ne reklamirate, jer nema osnova. (Miodrag Đidić, s mesta: Replika.) Gospodine Đidiću, nemate osnova na repliku. Nemate pravo replike na povredu Poslovnika. Dovoljno sam objasnio, kad je u pitanju povreda Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Vladimir Cvijan. Izvolite.
Uvaženi članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, evo već treći dan diskutujemo o rekonstruisanoj Vladi Srbije, diskutujemo o novim ministrima. Trebalo bi valjda da diskutujemo i o njihovim programima. Nažalost, izgubili smo dva dana u određenim prepucavanjima. Izgubili smo dva dana u nekim scenama koje svakako nisu doprinele ugledu Narodne skupštine i žao mi je što se to desilo. Iskreno sam očekivao da će na prvom mestu opozicija, naročito najveća stranka iz opozicije, zapravo iskoristiti ovo vreme da budućim ministrima, a i ministrima koji ostaju na svojoj poziciji, postavi čak i neka neugodna pitanja, da postavi neka pitanja koja prosto građane zanimaju. Pošto se to nije desilo, evo ja ću iskoristiti vreme poslaničke grupe SNS da pitam naročito nove ministre za njihov program, da pitam za određene stvari šta je njima u planu, da građani zapravo čuju šta će to da se dešava u budućnosti i zašto mi svi zajedno očekujemo da će sa rekonstruisanom Vladom Srbija zaista krenuti ubrzanim koracima i ka Evropi i ka boljem životu. Zaista je pravo vreme da postavimo pitanje gospodinu Miroviću. Nažalost, on je trenutno izašao, ali gospodin Antić kao budući ministar je zaista nadležan. Recimo, privrednici vrlo često, gledam i preko interneta, postavljaju pitanje – kada će konačno po jedinicama lokalne samouprave da se uvede da dažbine koje plaćaju privrednici budu jednake dažbinama koje plaćaju obični građani? Sada imamo situaciju da se za komunalne usluge u nekim opštinama plaća i po 350% veća cena nego što plaćaju građani. To ne samo što nije ustavno, nije u skladu sa evropskim standardima, to je i u suprotnosti sa interesima za razvoj privrede. Ministra Krstića niko nije pitao praktično ništa tokom ova dva dana trajanja ove diskusije. Možda je sada pravo vreme da postavimo pitanje – šta ministar misli o prebijanju dugova između privrednika i države? Mi vrlo često imamo situaciju da država duguje privredniku, u isto vreme i privrednik duguje državi po različitim osnovama. Ali, šta se u praksi dešava? Kod privrednika, ako duguje državi, odmah se šalje inspekcija, zatvara se, pišu novine o tome, a kada država duguje privrednicima, imamo situaciju – hajde idi na sud, pa kada dobiješ za dve, tri godine, tada ćeš naplatiti. Ovo je jedno pitanje koje zanima privrednike, zanima Udruženje poslodavaca Srbije. Nažalost, niko nije do sada postavio pitanje. Sad je možda pravo vreme da čujemo program. Ovo je samo jedno od pitanja. Kada bih imao više vremena, sigurno bih ministra Krstića pitao, i ne samo ministra Krstića, nego i druge ministre, šta misle i o elektronskoj trgovini, šta misle o elektronskoj prodaji? Vidimo da čitav niz kompanija najavljuje odlazak iz Srbije, jer ovaj deo nije regulisan u skladu sa evropskim standardima. Budućeg ministra prosvete pravo je vreme da pitamo – šta misli o novom Zakonu o udžbenicima? Danas je čak i Agencija za borbu protiv korupcije istakla da je to što nema nacrta zakona dosta veliki problem, da ima određenog oblika nelojalne konkurencije na srpskom tržištu. Naravno da izdavače veoma zanima to, a ne da se mi prepucavamo ovde i da se, ne daj Bože, vređamo. Svaka čast novom ministru sporta, odlični uspesi u karijeri, ali sad je pravo vreme, evo, kao otac đaka koji će danas da krene u školu, da postavim pitanje – koji je vaš stav o, recimo, školskom sportu? Naravno da je najbolji način da se deca otrgnu od lošeg uticaja ulice, da se otrgnu od droge, da se otrgnu od alkohola, da se bave sportom, ali činjenica je da, nažalost, dobar deo škola u Srbiji nema fiskulturne sale. Nemojte samo reći da nema para za te fiskulturne sale. Upravo izdavanjem tih fiskulturnih sala, one same sebe mogu da otplaćuju. Takođe, sve nas zanima vaš stav povodom privatizacije fudbalskih klubova. Svi podržavamo tu privatizaciju. Mislim da svi građani u zemlji žele da konačno ne izdvajamo mi naše pare za Zvezdu, za Partizan ili koga već, ali nas opet sve zanima na koji način ćemo zaštiti brend Crvena Zvezda, odnosno brend Partizan. Idealno je vreme da ministra spoljnih poslova, koji je zaista mnogo učinio, mnogo protputovao, mnogo doprineo tome da Srbija danas ima bolju poziciju u svetu, ali sad je pravo vreme, recimo, da postavimo pitanje o njegovom planu i programu za privrednu diplomatiju. Vidimo da sve više stranaca želi da ulaže u ovu današnju Srbiju, Srbiju koja ide ka Evropi u kojoj se borimo protiv korupcije, u kojoj donosimo evropske zakone. Dobro je da je dosta pažnje posvećeno Kini, Nemačkoj, Rusiji, EU, odakle stižu veliki investitori, ali ne smemo zaboraviti i neke manje države, možda do sada zapostavljene donekle u toj delatnosti Ministarstva spoljnih poslova. Nemojmo zaboraviti, recimo, da je veoma važan investitor u Srbiji, recimo, Azerbejdžan, da Belorusija sve više ulaže. Koji je, recimo, stav Ministarstva spoljnih poslova povodom bilateralnih privrednih komora između ovih, da kažem, manjih investitora, ali za Srbiju jako važnih i naših privrednih društava? Da li će Ministarstvo spoljnih poslova tim povodom možda više da se angažuje? Gospodine Tasovac, sve više i više stranih turista dolazi u Srbiju. Sve više stranih investitora dolazi u Srbiju. Kada dođu, mi nemamo narodni muzej, a zanima ih da vide, zanima ih, recimo, da vide Muzej istorije Jugoslavije, u kome se, recimo, ne plaća ulaz, što je jako zanimljivo. Šta je vaš plan, šta je vaš program tim povodom? Žao mi je što ovde nije ministar pravosuđa. Mnogo je učinjeno. I Evropa to potvrđuje. I naši građani su sve zadovoljniji stanjem u pravosuđu. Evropa nam je dala i pozitivne stavove. Čuli smo ovde i zvanično obraćanje, čak i u Narodnoj skupštini. Sad, da je on tu, bilo bi pravo vreme da postavimo pitanje – kad će novi zakon o mreži sudova? Red je da konačno i Aranđelovac, red je da konačno i Gornji Milanovac i Šid i Senta i čitav niz drugih gradova u Srbiji dobiju sudove koji su ukinuti pređašnjom reformom pravosuđa, koja očigledno nije bila uspešna. Ovo bi sada bila prava i pravi momenat da se postavi pitanje da je tu o njegovom planu i programu po ovom pitanju. Mogli bismo još čitav niz pitanja, koja zapravo zanimaju naše građane, da postavimo Vladi, da postavimo našim sadašnjim, budućim ministrima. Znam da oni odgovor imaju. Znam da je to odgovor sigurno kvalitetan i ako ništa drugo i u direktnim razgovorima sa njima sam čuo da program i te kako imaju. Mi imamo puno poverenja u naše nove ministre i u naše stare ministre. Vaše biografije su zaista odlične. Ugled koji uživate kod građana Srbije na najvišem mogućem nivou. Naravno da će vas SNS podržavati šta god da budete radili, ako je u korist Srbije, ako je u korist programa i SNS i naših koalicionih partnera. Za svaku pomoć stojimo vam na raspolaganju. Da se nadovežem na kolegu Blažića, kad god ne žele da vam obezbede sredstva za pametne projekte, obratite se Narodnoj skupštini. Verujte mi na reč, ovde naročito mislim na nove ministre, imate podršku. Nije ova skupština uvek samo prepucavanje. Nažalost, to je bilo ova dva dana i žao mi je zbog toga i žao mi je što građani Srbije, koji su to gledali su možda stekli neku pogrešnu sliku, taman nam je ugled Skupštine krenuo da postaje veći. Sada se zbog ona dva prethodna dana verovatno srozao, ali danas je pravi momenat, prava prilika da porazgovaramo o vašim projektima, da porazgovaramo o vašem programu, da nam odgovorite da i nama i građanima Srbije odgovorite na pitanja koja građane Srbije zanimaju, da pokažete da zaista Srbija ide ka boljoj budućnosti i u jednom dobrom smeru. Posebna podrška nestranačkim ličnostima u Vladi Srbije. To je dokaz da SNS i njeni koalicioni partneri ima želju da preda mladim i možda ne toliko mladim stručnjacima, ali definitivno ljudima koji imaju odličnu biografiju, da preda nadležnosti. Dokaz da ne idemo ni u kakvom smeru nekog apsolutizma. Zaista smatramo da Srbija ide u dobrom smeru i iz tog razloga puna podrška budućoj Vladi, puna podrška ministrima. U danu za glasanje, naravno da ćemo glasati za ovu Vladu, a nadam se da će i ministrima biti data mogućnost da odgovore na poneko pitanje. Hvala svima.
Povreda Poslovnika. Reč ima Miodrag Đidić, Srđan Milivojević, pa Bojan Đurić. Izvolite Đidiću.
Gospodine predsedavajući, prekršili ste član 107. Poslovnika, jer niste prekinuli prethodnog govornika, koji je govorio posle mene, jer je povredio dostojanstvo Skupštine, iznoseći niz neistina. Ne znam odakle mu to što je govorio. Ja sa njim nisam imao nikakvu saradnju, tako da mislim da paušalno iznosi ocene tek da bi se javio. Moram ga podsetiti da je u periodu dok sam ja bio državni sekretar, Poreska uprava, ali i Uprava carine imale odlične rezultate, da su dobile priznanja od Saveta EU i da su (Predsedavajući: Gospodine Đidiću, rezultati rada Uprave poreske nisu predmet povrede Poslovnika.) Ja bih samo još jednu rečenicu. (Predsedavajući: Ne, neću vam dati dalje.) Povreda Poslovnika je što ste mu dozvolili da govori. Samo bih pozvao…
Gospodine Đidiću, neću vam dati dalje, molim vas. Dokle ćemo doći, ako tako … Reč ima Bojan Đurić.
Član 27, član 107. Poslovnika. Prvo prethodni govornik, odnosno gospodin Cvijan, je izvređao čitavu opoziciju ovde. Tvrdio je da se mi prepucavamo ovde već treći dan i zato tražim da nadležne službe dostave ovom parlamentu da vidimo ko je više govorio u ova tri dana. Ja sam siguran da će se pokazati da su predstavnici vladajuće koalicije… (Predsedavajući: Gospodine Đuriću, po čemu sam ja povredio Poslovnik?) Po tome što niste opomenuli gospodina Cvijana, recimo da ne može da traži nemoguće od Vlade. Dakle, traži od Vlade, odnosno od opozicije da propituje kandidate za ministra o njihovom programu. Kandidati za ministre nemaju program. Program ima gospodin Dačić, to se zove ekspoze. Liberalno-demokratska partija je tražila pre početka ove… (Predsedavajući: Ne, to nije povreda Poslovnika.) Kako vi to možete da ocenite? (Predsedavajući: Odgovoriću vam.) Samo sačekajte da ja završim. Prvo morate da sačekate da ja završim, da obrazložim šta ja mislim, u čemu se sastoji povreda [[Predsedavajući: Znam, ali vi vodite repliku gospodine Đidiću.]] Sa kim? (Predsedavajući: Praktično na izlaganje Cvijanovo. Izvinite, molim vas.) Ne po Poslovniku nije moguće da raspravljamo o programima pojedinačno ministara, kandidata za ministre. Morate to da znate gospodine Arseniviću. Da li je moguće? Mi smo probali da obezbedimo raspravu odnosno razgovor sa kandidatima za ministre o njihovim programima, o tome se ovde govorilo u petak, gospodin Cvijan je bio protiv toga. Zato danas kažem da traži od nas, od poslanika u Narodnoj skupštini da vode raspravu i da postavljaju pitanja kandidatima koji ne mogu da govore. To je uvredljivo. Ja mislim da je to uvredljivo. Dakle, nisam govorio ni o kakvim činjenicama i nisam ocenjivao da li je nešto istina ili nije istina. U tome se sa vama slažem, da na to ne možete da reagujete, ali samo tražim da reagujete na situaciju kada narodni poslanik traži od nas da radimo nešto što nije moguće po Poslovniku, a onda nas smatra neodgovornima zbog toga što to ne radimo. Ja mislim da nije pristojno da ispitujem nekoga ko ne može da mi odgovori.
Vreme. Gospine Đuriću, mislim da nije korektno da tražite od predsedavajućeg da utiče i vi da utičete šta će koji narodni poslanik da govori. Njegovo je slobodno pravo da izabere temu kada je reč o Vladi. Nema nijednog pitanja o kome se ne može raspravljati ovde. Ovo je jedinstvena prilika kada poslanici mogu govoriti o svakom problemu koji se tiče Srbije. Prema tome, smatram da uopšte ne možete po tom osnovu i nemam pravo da utičem na bilo kog poslanika kako će on da izražava svoje stavove vezano za određeni problem. Reč „prepucavanje“ ne mislim da je toliko uvredljiva. Ne vidim da je ponižavajuća. Možda je mogao neki adekvatniji termin, ajde da kažem. U tom smislu da vam prihvatim kao neku…, ali ne vidim da je toliko uvredljivo. Možete da se izjasnite u danu za glasanje. Ne, hvala. Marijan Rističević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103. Posebno izdvajam stav 7. i 8. On govori da je predsednik Narodne skupštine dužan da narodnom poslaniku koji se ne pridržava odredaba iz st. 1, 2, 4 i 6. ovog člana ili na drugi očigledan način zloupotrebljava prava predviđena ovim članom, a radi se o povredama Poslovnika, reklamaciji, izrekne mere predviđene članom 108. do 111. Stav 8. – u slučaju iz stava 7. ovog člana predsednik Narodne skupštine je dužan da vreme koje je narodni poslanik koristio zloupotrebljavajući prava iz 1.ovog člana oduzme od ukupnog vremena koje pripada njegovoj poslaničkoj grupi u pretresu o tekućoj tački dnevnog reda, ako je njegovoj poslaničkoj grupi preostalo vremena za pretres. Da ovo obrazložim. Nisam da ih kažnjavate po stavu 7, da izričete opomene ili sankcije. Shvatam da određene poslaničke grupe nisu osvojile dovoljno mandata na izborima i da nemaju dovoljno vremena koje troše u skladu sa Poslovnikom, koji su sami usvojili i doneli. Na vas apelujem da primenite mere iz stava 8. i da svaku njihovu zloupotrebu kaznite tako što ćete im to vreme uračunati jer ste po Poslovniku dužni da to učinite, uračunati u vreme poslaničke grupe. Tako ćemo na jedan efikasan način sprečiti zloupotrebu Poslovnika. Mislim da je ova mera koju su oni usvojili u stavu 8. člana 103. i predviđena za ovakve situacije kada se radi o preteranoj opstrukciji. Ponavljam, dozvoljavam umerenu favorizaciju opozicije, ali mislim da su na određeni način prevršili meru i da vi da je vreme za sankciju iz stava 8. primenjujete od sada pa ubuduće. Zahvaljujem i ne tražim da se glasa u danu za glasanje.
Moram da prokomentarišem da vas molim da što se tiče izricanja mera to prepustite predsedavajućem, da on proceni kada će izreći eventualnu meru. Molim da na taj način ne vršite pritisak na predsedavajućeg. Moja je slobodna volja, da li ću proceniti i da li ću izreći meru ili ne. Sa druge strane, ovo što ste sada govorili oko oduzimanja vremena, ona se jedino odnosi ako bih ja izrekao opomenu, a pošto nisam izrekao opomenu gospodinu Đuriću, nemam pravo ni da mu oduzmem vreme od njegove poslaničke grupe. Izvinjavam se, ili bilo kom poslaniku. Slučajno sam vaše ime spomenuo. Gospodine Cvijane, molim vas da bar vi ne… Reč ima narodni poslanik Žarko Korać.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Gospodine predsedniče Vlade, poštovani narodni poslanici, na početku ekspozea premijera se pojavljuje jedna rečenica, koju nisam baš dobro razumeo zbog načina kako je konstruisana. „Rešili smo da uđemo u najširu i najtemeljniju rekonstrukciju jedne Vlade u parlamentarnoj istoriji Srbije.“ Da li je to najtemeljnija? Do sada, uzgred, nije. Naravno da Vlada ima prava da se rekonstruiše, to nije ništa sporno, posle godinu dana rada da zameni ministre, da odredi svoj drugi kurs, ali je činjenica da je moguće da će ova rekonstrukcija ući u istoriju onih rekonstrukcija koje su najduže trajale i vrlo je teško objasniti zašto je rekonstrukcija trajala šest meseci. Odmah ću obrazložiti zbog čega mislim da to nije beznačajno pitanje. Šest meseci je trajala rekonstrukcija i većina ljudi je, kao i ja, stekla utisak da je neko rekao da rekonstruišemo, pa tek onda počeo da razmišlja kako će da rekonstruiše, koga će da rekonstruiše, koga će da zameni, koga će da doda. Pošto vi u ovom ekspozeu insistirate, kaopremijer, to ne mogu da zamerim, sa razlogom, za neki novi optimizam, za želju da se Srbija promeni, onda morate razmišljati i o onome što je rečeno ovde, a to je da 24%, iz nekog istraživanja, građana Srbije misli da ne postoji Vlada koja je u stanju da promeni stanje u zemlji i to je poražavajuće za sve ljude, ne samo za Vladu, pre svega za nju, ali za sve ljude u političkom životu Srbije to je diskvalifikacija svih ljudi koji se bave u ovoj zemlji politikom. Jedan od odgovora imate i u tome što sve ovo traje šest meseci, što mediji to prate, što imaju svoje interpretacije zašto to traje tako dugo. Meni je, recimo, posebno zasmetalo nešto što se ne tiče niti moje struke, niti je u mom domenu, to je npr. spekulacija o tome da li ministar građevina treba da ostane, ne treba da ostane? Ja ću ovde da iznesem da je Ministarstvo građevina u Srbiji prvi put formirano 1862. godine. Dakle, 1862. godine u Srbiji je bilo dovoljno stručnjaka da mogu da grade, kako je rečeno tada u aktu o osnivanju Ministarstva građevina, mostove, zgrade, puteve, itd. U formalnom smislu, iz velikih liceja, itd, hajde da kažemo pre formiranja visoke škole, velike škole, oko 1897. godine se počinje školovanje inženjera u onom smislu kako mi to danas moderno shvatamo. Srbija ima generacije izvanrednih građevinskih stručnjaka, koji su radili širom sveta. Moram da branim svoje kolege sa Građevinskog fakulteta u Beogradu, koji je uvek bio jedan od najboljih fakulteta Beogradskog univerziteta. Poruka je da mi nemamo dovoljno stručnjaka. Možete dati odgovor – ne možemo da se dogovorimo, partijski interesi. Taj ministar može da bude ekonomista, može da bude menadžer, obično je građevinski inženjer. To je odluka Vlade i može da bude svaki. On je i sposoban, bez obzira. Poruka za tih šest meseci je da nemamo stručnjake, da građevinska struka, nešto joj manjka. To je faktički ono što su mediji preneli. Vi možete sada da kažete – ja nisam za to odgovoran. Ali, to je interpretacija medija i to su građani primili kao poruku. Kada pogledate vaše zalaganje za taj novi optimizam, ja se sa tim slažem, ali novi optimizam mora da ima u sebi nešto konkretno. Ako pogledate vaš ekspoze, gospodine predsedniče, sem mesta gde kažete da je 65% bruto proizvod onaj koji je bio 1989. godine, što je tačno, i još na jednom mestu procenat, jedina egzaktna stvar u ekspozeu je broj uhapšenih ljudi i broj optužnica. To je u tom smislu onda jedinstveni ekspoze, jer jedino što je kvantifikovano i što je precizno navedeno, a to je borba protiv kriminala i korupcije. Sada bih rekao da to, zapravo, obeležava godinu dana rada Vlade, to je da je ovo ono na čemu će se insistirati, a druge stvari su manje-više na neki način u drugom planu. Evo, pogledajte i sami, videćete da su ostalo politički stavovi. U redu, ja to uvažavam, ali jedino što je egzaktno dato je ovo. Ako pogledate, ako se okrenete na istoriju u 20. veku, vi možete izabrati uzorak koji god hoćete, to je naravno vaše pravo. Recimo, jedan predsednik koga obično Amerikanci smatraju svojim velikim predsednikom, Ruzvelt, on je došao na vlast u sred velike američke ekonomske krize sa tzv. „nju dilom“ ili novim dogovorom sa SAD. On je vrlo precizno naveo u svojoj predizbornoj predsedničkoj kampanji šta će da promeni. Naime, punu zaposlenost i smanjenje ekonomske krize, tržište i čitav niz konkretnih mera su sprovedene neposredno. Uzgred, ukinuo je i prohibiciju, koja je ukinuta doslovno na dan kada je on izabran. Amerika je ponovo taj glupi zakon ukinula. Hoću da vam kažem, gospodine predsedniče, meni je jasno da političari ne vole čvrsta obećanja. Svi, ne samo vi, niste vi izuzetak. Zaista bih više bio srećniji da sam video neka konkretna obećanja kako će to da izgleda. Vi ste godinu dana na vlasti, imaćete još vremena, naravno, pred sobom. Sami kažete da niko ne može da vas sruši, ne može opozicija samo, kako ste sami rešili vaš dogovor, ili razlaz sa svojim glavnim koalicionim partnerom. Ono što hoću da kažem je da mi nedostaje jedno novo, konkretnije obećanje – šta će Vlada uraditi u sledećih pola godine, u sledećih godinu dana? Završavam, pošto nemam previše vremena. U ovim razgovorima ovde su se pojavile neke tvrdnje o tome kako će izgledati fiskalna politika, kako će izgledati poreska politika, ali mislim da je to trebalo da piše u ovom ekspozeu, jer kada se Vlada rekonstruiše, onda se daju i ta nova obećanja, sa tim novim ljudima. Meni to u velikoj meri nedostaje da bi to imalo čvrstinu. Bojim se da nije stvorena pozitivna atmosfera, nego da ovo što imate ovde navedeno na trećoj, četvrtoj strani, broj uhapšenih, broj istraga i borba protiv korupcije, vaša Vlada će ostati upamćena po tome. Ne tvrdim, gospodine predsedniče, da ste vi nosilac te atmosfere, ali to je atmosfera koja danas Vlada u Srbiji i po tome će ova vlada biti zapamćena. Svaka vlada je po nečemu zapamćena. Bio sam i ja u dve vlade i svaka, na kraju, ima svoj sud istorije. Ova vlada će ostati nažalost zapamćena, ne po svojim ekonomskim uspesima, i po onome što je najveći uspeh vaše Vlade, a koji je nesporan, znači, brzina i intenzitet evropskih integracija, pregovori sa Prištinom, to sam više puta rekao i napisao, imali ste političke hrabrosti da to uradite, to je nesporno, ali bojim se da će ostati zapamćena po ovakvim podacima: koliko smo uhapsili, koliko smo optužnica podigli, kao da je to glavni i jedini sadržaj rada jedne Vlade. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović. Imate devet minuta na raspolaganju.
Poštovani predsedavajući, gospodine predsedniče Vlade, potpredsednici, gospodo ministri, kandidati za ministre, dame i gospodo narodni poslanici, već nekoliko dana razgovaramo o ovoj temi, koja bi trebalo konačno da se završi izborom novih ministara i da Vlada nastavi svoj rad punim kapacitetom. Dozvoliću sebi da, kao poslanik SPS, izrazim zadovoljstvo nas poslanika iz SPS da pripadamo ovoj koaliciji koja je izabrala jednu uspešnu Vladu. Možemo da konstatujemo da posle višedecenijskog lutanja, tapkanja u mestu Srbije, velikih obećanja i reči, konačno imamo Vladu koja je dala vidne rezultate, bar ako se polazi od toga gde se mi danas nalazimo i sa kojim teškoćama smo suočeni. Ako ćemo prihvatiti da se vreme meri od 2000. godine, kako neki tvrde, onda je ova vlada svakako ubedljivo najbolja u tom vremenu od 2000. godine na ovamo. Valja reći, još jednom, da rekonstrukcija nije rezultat pritisaka opozicije, niti nezadovoljstva šire javnosti ili činjenice da je ova vlada bila neuspešna. Čak naprotiv, u poslednjih 13 meseci pokrenut je točak promena u Srbiji. Točak koji je zaista otežan velikim otporima, već dugo vremena unazad, starim navikama, shvatanjima, jalovom demagogijom, besmislenim populizmom i stranačkim interesima. Uostalom, ova višednevna rasprava je to jasno pokazala. Ukratko samo da kažem da rezultati ove vlade su na spoljnopolitičkom planu gde je učinjen snažan prodor u pravcu evrointegracija. Izvršena je ili se radi punom parom na normalizaciji odnosa sa Prištinom u cilju bezbednije i sigurnije budućnosti naših građana i našeg naroda na ovom prostoru. Evidentni su početni rezultati i ohrabrujući u ekonomskoj sferi. Imamo uspešnu borbu protiv korupcije i treba da konstatujemo da danas imamo mnogo bolju poziciju, međunarodnu pravnu i političku poziciju, i možemo da se pohvalimo da zahvaljujući ovoj vladi mi danas imamo inostrane partnere sa kojima možemo da razgovaramo i koji će zajedno sa nama učiniti korake u pravcu oporavka Srbije. Postavljalo se pitanje – zašto se vrši rekonstrukcija? Rekonstrukcija se vrši, sasvim je jasno, radi bržeg okretanja točka promena, o kome sam figurativno govorio. Rekonstrukcija će dati dodatnu snagu, nov polet Srbiji. Reč je o dostizanju novih ciljeva i težih ciljeva koji su pred nama. Potrebno je da se preduprede i spreče greške koje su činjene unazad i, što je veoma važno, da se izgradi svest o potrebi većeg i iscrpljujućeg rada i podizanja odgovornosti, ne samo članova Vlade, već i drugih državnih organa. Takav jedan princip, takva jedna praksa se zapravo projektuje dole, projektuje se na građane, na narod, da svako na svom poslu pokaže jedan drugačiji odnos. Praktično, Vlada je jedan primer u tom pravcu. Predloženi ministri svakako su deo te motorne snage, nove snage koja treba da stremi novim uspesima ove vlade i svih državnih organa. Ovom prilikom bih želeo da pomenem novog ministra prosvete, gospodina Tomislava Jovanovića, kome treba dati punu podršku, jer u ovoj sferi i u prosveti i u nauci ima puno, puno problema. Odlazeći ministar, gospodin Žarko Obradović, bio je zapravo suočen sa jako velikim problemima, uzimajući da je veoma mali procenat korišćen za potrebe obrazovanja i nauke, u odnosu na ono što su ta lična primanja itd, i da u takvim okolnostima nije bilo moguće izaći na kraj. Jedan takav sistem, gde se nedovoljno odvaja za prosvetu i nauku, normalno da nije održiv. U tom smislu je njemu potrebna podrška. Uz činjenicu, kako je on najavio da će izaći, sigurno u smislu da će obratiti pažnju u toku svog rada na ono što su tekući problemi ili sprečavanje pojave novih problema, kako se ne bi gasio požar, moram da pomenem da je i odlazeći ministar imao jedan politički teret male mature, krađe testova, gde on direktno nije bio kriv, ali naravno to se u priličnoj meri ispolitizovalo. Želim da kažem da Socijalistička partija Srbije veruje u ovu vladu i ona će sigurno dati velike rezultate u narednom periodu. Prisutna je svest u ovoj vladi o potrebi većeg rada. Ta neverovatna volja, posvećenost i vera u uspeh premijera Dačića i vice premijera Vučića i članove Vlade je sasvim evidentna. Taj spoj velike energije i rešenosti da se uradi više, rekao bih slikovito, ta čudesna legura snage, rešenosti i vere da se može uraditi više u Srbiji je jedan neverovatan i dragocen resurs za Srbiju, koji treba da se iskoristi i koji ne sme propasti. U tom smislu mi dajemo veliku podršku ovoj vladi i ova vlada ima istorijsku šansu da uradi u korist Srbije mnogo, mnogo više nego što su svi očekivali i mi u to zaista verujemo. Zato, gospodine predsedniče Vlade, gospodo ministri, mi poslanici Socijalističke partije Srbije apelujemo na vas da radite predano svoj posao i da ostavite na stranu vaše stranačke interese i da date jedan snažan primer onome što je pre svega interes Srbije. Srbija mora biti u ovom trenutku svima na prvom mestu. Svako drugo poentiranje, političko ili stranačko, to treba ostaviti na stranu i treba da bude zapravo jedan takav apel prihvaćen od svih članova ove koalicije. Socijalistička partija Srbije vam želi pun uspeh i pobedu na planu oporavka Srbije, što će se dugo pamtiti. Zahvaljujem.
Obaveštavam Socijalističku partiju Srbije da je vreme koje je imala na raspolaganju potrošeno, pa ostali prijavljeni narodni poslanici neće moći da dobiju reč. Reč ima narodni poslanik Snežana Stojanović Plavšić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, biću veoma iskrena. Od samog početka smatrala sam da je rekonstrukcija Vlade u prvoj godini njenog mandata nepotrebno gubljenje vremena i rasipanje pozitivne energije koja je sa njenim formiranjem pokrenuta u Srbiji. Prva godina mandata je najstabilnija godina. To je godina u kojoj se raščišćava teren. To je godina u kojoj se grade dobri odnosi. To je godina u kojoj se postavljaju temelji za ono što će biti vidljivo u narednom periodu. Umesto da smo to radili, šest od trinaest meseci na političkoj sceni Srbije odvijala se jedna složena partija šaha. U toj partiji, kako smo videli, nije se dobro snašla čak ni Alisa Marić, zato što je igrača bilo više, a potezi su razmenjivani preko medija. U toj partiji šaha URS nisu učestvovali, oni su se bavili svojim poslom i to je jedini razlog zbog čega više nismo deo ovog tima. Reći danas da je to zbog neuspeha ekonomske politike blago rečeno je neistina, zato što je bilo uspeha u oblasti finansija i ekonomske politike. O tim uspesima govorio je gospodin Vučić i danas. Zemlja je izašla iz recesije, povećan je izvoz, povećana je industrijska proizvodnja i to su oni temelji o kojima sam govorila. Nemojte mi reći, dame i gospodo, da je neko u Srbiji verovao da je u zemlji koja je na ivici bankrota moguće napraviti takve rezultate u ekonomiji i finansijama da oni budu istog trenutka vidljivi u standardu građana. To može samo čarobnjak. To ne može ni Mlađan Dinkić. Ali, prozivati ga za ovo, isto je kao zatražiti, recimo, ostavku premijera zato što Srbija u prvoj godini mandata ove vlade nije ušla u EU. To je legitiman cilj Srbije, a nije ostvaren. Ali, to bi, dame i gospodo, mogao samo neko ko je potpuni neznalica, veliki cinik ili beskrupulozni populista. No, to je prošlost, rekonstrukcija je iza nas. Sada treba da se bavimo novom Vladom i pravo pitanje jeste – možemo li podržati ovu vladu? Mi joj želimo uspeha, ali ne možemo da je podržimo. Zašto? Zato što su u njoj ostali mnogi ministri koji nisu najbolje radili, a iz nje su otišli mnogi ministri koji su dobro radili. Zato što nam nisu jasni odnosi među strankama u koaliciji sada. Pre neki dan oni su ovde upravo u parlamentu dovedeni do ivice groteske. Zato što se pojedini ministri još uvek prepucavaju sa premijerom. Dame i gospodo, pre svega zato što imamo još uvek istog premijera. Premijera koji nije uspeo da održi i harmonizuje tim koji je vodio, nije uspeo da ga dovede do rezultata i po nama on nema prava da još jednom traži mandat za isti posao. Neću mnogo govoriti o rezultatima koje su imali naši ministri, to ću da ostavim svojoj koleginici. Mi smo na te rezultate, dame i gospodo, ponosni. Ali, mi ćemo ubuduće biti opozicija. I da, bićemo konstruktivna opozicija, podržaćemo sve ono što je dobro i kritikovaćemo sve ono što je loše. I ovih dana smo kritikovali dvostruke račune za električnu energiju. Dolaze iz istog preduzeća, odnosno iz dva različita preduzeća u okviru istog sistema za isti obračunski period različiti računi. Građani su zbunjeni, ne znaju da li treba da plate oba, jedan ili razliku. Što je najgore, da bi to pravo ostvarili, moraju ponovo stajati u nekim beskonačnim redovima. Ali, ima i onoga što je dobro. Dobre ideje su stručnjaci. Da, gospodine premijeru, odlično ste primetili, to je ideja koju baštine upravo Ujedinjeni regioni Srbije. Da, mi smo pre 14 godina u jednoj potpuno poklekloj i posustaloj zemlji okupili 2.000 ljudi stručnjaka, koji se pre toga nisu bavili politikom i nisu nameravali da se njome bave. Ja sam jedna od njih. Da, doveli smo neke stručnjake iz inostranstva, neki su još uvek ovde. Zbog ovih ljudi koje sada dovodite vam kažem i podsećam vas na to, zašto smo ušli u politiku, i zašto ta ideja nije u potpunosti uspela? Upravo zato što smo političku podršku za tu ideju izgubili jako brzo, upravo zato što je ideja bila izvrgnuta ruglu i podsmehu, i mnogi su nam rekli - a u čije ime vi to radite? Ko je to od vas tražio? Kakvi ste vi stručnjaci? Idite tražite podršku na izborima, pitajte građane da li vas hoće? To je razlog zašto smo danas u politici. Ali, mi još uvek verujemo u tu ideju, jer snažne dobre genijalne ideje, ne umiru, pa čak ni u Srbiji. Evo, vi danas sprovodite tu ideju. To je dobro. Mi ćemo to podržati. Da mogu da glasam pojedinačno za neke od vaših ministara, ja bih za dvojicu glasala sigurno. Glasala bih za gospodina Tasovca, da radila sam sa njim i znam sa kojom brzinom, lucidnošću i kreativnošću izazove pretvara u probleme, da ne samo da je vrstan umetnik, ne samo da je izuzetan čovek sa veštinama komunikacije, nego poseduje i veštine modernog menadžera, ozbiljnog modernog menadžera u kulturi, i to je ono što Srbiji treba. Odličan izbor gospodine premijeru, ali gospodin Tasovac je rekla bih i majstor timske igre i imaćete šta od njega da naučite. Da, vi ste sinoć rekli da Vlada treba da bude kao filharmonija. Potpuno se slažem. Ali, gospodin Tasovac će vam reći, da dok izvođenje traje, dirigent stoji leđima okrenut publici, a licem ka svom timu. On pažljivo prati svakog izvođača i sve zajedno ih vodi do harmonije koje će dati melodiju i tek na kraju, dirigent se okreće da podeli uspeh sa svojim timom, ne između stavova, nikako ne između stavova. Drugi, ministar koga bih ja od sveg srca podržala jeste gospodin Krstić. Da, dobro dete, dobar đak, diplomac najbolje svetske škole, vrstan finansijski stručnjak, koji se vraća da pomogne svojoj zemlji. Da, to jeste ostvarenje srpskog sna, bar ostvarenje nas srpskih roditelja, da ta Petnica, to sam zaboravila. Jesam jedan od roditelja koji taj san sanja i usudila bih se da kažem da je taj san ono najlepše i najvažnije što gospodin Krstić donosi u ovu Vladu i u Srbiju. Ne, neki spektakularni ekonomski program. Da, štednja. Da, smanjenje javne potrošnje, svakako jeftinija država, bolji uslovi za privređivanje. To jeste i program Mlađana Dinkića. To govori i Fiskalni savet, to govori MMF, Svetska banka. Znamo da to treba uraditi, ali mi za to nismo imali podršku od svih stranaka u prethodnoj Vladi. Ono što je važno to je da gospodin Krstić dobije podršku za to kod svojih partnera u parlamentu, a mi ćemo je svakako u parlamentu dati, ali i od javnosti Srbije, jer samo tako gospodin Krstić, a i sva naša deca mogu da budu uspešni i u Srbiji, a ne samo u dalekom belom velikom svetu. Ali, ja brinem za gospodina Krstića i bojim se da srpski san, krhki srpski san može da se sruši pred navalom populizma pojedinih stranaka na srpskoj političkoj sceni. Za to vas gospodine Krstiću, na „Jejlu“ sigurno nisu dovoljno dobro pripremili. Dozvolićete mi na kraju da sa vama podelim radost što danas u poslaničku grupu URS dolaze još dve poslanice i da će time URS imati 50% žena u svom sastavu. Ostajemo kao i uvek, ne na rečima nego na delu istinski lider u modernizaciji Srbije. Hvala vam.
Reč ima predsednik Vlade, Ivica Dačić. Izvolite.
Slušajući ove hvalospeve mislio bih da URS samo što nije prešao 50% podrške građana Srbije, dobro, 60%. Da vam kažem, nemate šta vi mene da pričate, ja ne ocenjujem vaš rad, ja vaš rad ocenjujem kao premijer, vaš rad ocenjuje narod, ocenjuju građani. Kada ste toliko dobro radili kao stručnjaci, kako ste osvojili tako malo na izborima. Želim ovim stručnjacima koji su ušli u Vladu, samo da ih zamolim – nemojte da budete takvi eksperti, kao što su ovi bili. Zato što je milion ljudi ostalo bez posla od 2000. godine do danas. Trećina privatizacije je poništena. Radnike smatraju statističkom greškom. Niste vi predložili da „Simpo“ postane državna kompanija, nego ste predložili da to postane kroz stečaj. Što se stidite toga, što vrtite glavom kad neznate, pitajte vašeg državnog sekretara, pitajte članove Vlade. Pišite slobodno, hvatao je beleške i Mlađan Dinkić. Da vam kažem jednu stvar, političko slepilo sa kojim ste suočeni da mislite da sam vas samo ja izbacio iz Vlade neće vam mnogo pomoći. Ako vam je lakše da mislite da vas ja ne volim, a Vučić vas voli, mislite i dalje tako. Ali, nisam siguran da je to moguće da moja odluka bude baš tako podržana i da ja imam toliku moć u Srbiji da donesem odluku, a da pri tome koalicioni partneri tu moju odluku moraju da prihvate. Ako nešto mislim da sam dobro uradio u ovoj rekonstrukciji Vlade to je što sam predložio da se raščiste računi. Vi govorite o timskom radu. Pitajte vaše članove Vlade da li je bilo jedne sednice Vlade na kojoj nije bilo po desetak ubacivanja u dnevni red od strane Ministarstva finansija. Da li mislite da se Dinkić sa nama konsultovao kada je izašao sa predlozima poreza, dodatnih nameta. Mislite da se konsultovao kada je ukinuo naknadu za nezaposlene privremeno na Kosovo i Metohiju. Pa, je ukinuo ne samo unapred nego i sedam meseci u nazad. Onda smo imali štrajkove i demonstracije na Kosovu i Metohiji. O kakvom vi timskom radu govorite? Uostalom kada je reč o „Simpu“ već sam vam rekao. Zajedno ste učestvovali u glorifikovanju i tog Dragana Tomića. Rekao sam, ja od toga nemam nikakvog interesa, nikakve koristi, interesuje me tih pet, šest hiljada ljudi koji radi tamo. Možda ste u činjeničnoj zabludi, pa mislite da imate ogromnu podršku građana. Slobodno, nemojte se ljutiti. Predložio sam da vi budete članovi ove Vlade, sada sam predložio da više ne budete. To je politika. Šta sad hoćete da kažete? Timski rad, dirigent. Ne može da se peva ista pesma, promenilo se vreme. Vi pevate istu, staru pesmu. Gospodine Šutanovac, vi ste bili član Upravnog odbora „Simpa“, nisam ja. Da li je tačno? A kako to da baš vi budete član Upravnog odbora „Simpa“? Zašto? I Slobodan Milisavljević? Da li je gospodine Đelić govorio na otvaranju? Svi su premijeri bili kod tog Dragan Tomića. Sada dolazite u situaciju, nemojte me terati da gledam po arhivama. Predsednik Vlade Srbije je posetio „Simpo“. Što se toga stidite. Dobar vam je bio svima u predizbornoj kampanji, kad treba da se obezbede glasovi. Šta to mene briga za Dragana Tomića, interesuju me radnici. Gledao sam juče šta je Dinkić izjavio, pošto nisam ni pratio šta je izjavljivao ovih dana, kaže – završiću svoj mandat tako što ću uspostaviti nultu toleranciju. Što ga nije počeo tako? Što toliko nije bio odlučan svih ovih godina u drugim stvarima? Znači, stvarno juče sam rekao šta sam rekao i ne želim da se bavim više URS. Rekao sam i o nekim vremenima i ne ulazim više u to. Nijednom se nisam poneo nekorektno prema vama, ali znate šta, neke istine se moraju saopštiti, a to je da ova vlada nije mogla više da opstane u ovom formatu i da ona ne bi dugoročno opstala sa URS u Vladi. Ako mislim pogrešno, tu su drugi koalicioni partneri da me razuvere. Pošto me nisu razuverili jer nisu mislili drugačije ta odluka je doneta. Želim vam puno sreće, želim vam puno sreće šta god radili pošto ne verujem da ćemo se sretati u parlamentu u budućnosti, ali u svakom slučaju želim vam puno uspeha i lične sreće, ali u političkom smislu sam siguran da je to prošlost, a mi nemamo vremena za to, idemo dalje. Hvala vam.
Povreda Poslovnika, gospodin Đurić.
Reklamiram član 107. Poslovnika. Meni ne smeta kada se premijer direktno obraća poslanicima mislim da je to sjajno za diskusiju, ali elementarno dostojanstvo moramo poštovati. Apsolutna je neistina da je ostalo milion ljudi bez posla posle 2000. godine, jer bi to značilo 2000. godine u Srbiji radilo dva miliona i 800 hiljada ljudi. Samo kažem da nije bilo toliko ljudi u Srbiji…
Gospodine Đuriću neću vam dalje dozvoliti. Molim vas, to šta je istina ili nije istina to nije predmet povreda Poslovnika. Repliku ima Snežani Stojanović Plavšić, zatim Dragan Šutanovac.
Zaista ne znam gospodine premijeru čime sam vas povredila, evo građani mi šalju poruke i kažu – premijer je nervozan. Ne znam, to je njihov utisak, mogu da vam pokažem poruke. Znači, ne znam zašto ste vi nervozni i u čemu se vi tačno sa mnom niste složili. Iznela sam tezu koju ste vi potvrdili da je ova rekonstrukcija bila stvar politike, da rekonstrukcija nije bila stvar rezultata. To je ono što sam i ja rekla. Vi ste rekli, neodrživo u tom formatu, zbog prekomponovanja političkih snaga, slažem se, to je potpuno u redu, tu nema nikakvog spora i to je samo ono što sa ja želela da pojasnim. Nisam pominjala „Simpo“ uopšte. Možemo o njemu da polemišemo, ali ja mislim da to nije predmet naše polemike. To, gospodine premijeru ko koliko ima glasova, ko je prošlost, a ko je budućnost, molim vas da o tome ne raspravljamo. Mislim da ste i vi i ja iznad polemike. Ja sam godinama u parlamentu slušala od jedne poslaničke grupe meni i mojoj poslaničkoj grupi su se obraćali i govorili, vi ste prošlost, mi smo budućnost. Naše vreme tek dolazi. Koliko vi imate procenata, da li ćete proći cenzus itd. Znate šta, mi smo još tu, a SRS više nije na političkoj sceni i zato nemojte sa tim argumentima ko će ostati, a ko neće ostati, videćemo, nadam se da ćemo ostati i mi i vi. Mi smo bili zajedno u tri Vlade i nije lepo da se na takav način svađamo i prepucavamo. Ovo je politička scena, na njoj su političke odluke, vi ste premijer, mi smo opozicija, idemo dalje i videćemo šta će u budućnosti biti. Srbiju interesuje budućnost, a ne prošlost. Srbija dobro zna ko je pluskvamperfekat u ovoj državi.
Povreda Poslovnika, narodni poslanik Bojan Đurić.
Evo sada jedne povrede koja se odnosi na rad, to ću smeti da govorim, jel tako. Dakle, član 128, ako je milion ljudi ostalo bez posla možda bi troje ili četvoro njih uspelo da nađe posao u Skupštini Srbije, umesto ovih poslanika koji drže kartice u poslaničkim jedinicama, a nisu tu na dan kada se bira Vlada. Reklamiram član 128. Stoje kartice u prvom redu SNS, u četvrtom redu, iza gospodina Drecuna, sada je kartica izvađena, u poslaničkim klupama Nove Srbije. Molim vas da u skladu sa članom 128. nadležne službe uklone kartice.
Molim vas, zašto tako bučno reagujete? Čemu, budimo dostojanstveni, kada je reč o karticama po Poslovniku je svaki poslanik dužan da kada izađe iz sale izvadi svoju karticu i ponese sa sobom. Sa te strane je gospodin Đurić u pravu, mogu da ga podržim. Bilo je, video sam ja lično, ali ne znam tačno, video sam par kartica i u pravu je. Reč ima Neđo Jovanović, po Poslovniku.
Ako je kolega Bojan Đurić bio u pravu što se tiče poslaničkih jedinica i kartica u poslaničkim jedinicama, nije bio u pravu kada se pozvao na povredu člana 128. Poslovnika, a istovremeno komunicirao sa premijerom u pogledu broja zaposlenih ili nezaposlenih. Ja vas molim samo da skrenete pažnju, reklamiram član 27. i dobro ste čuli na početku, kada je reklamirao Bojan Đurić Poslovnik, da je kao i juče i prethodnih dana vršio zloupotrebu poslovnika, pa sam pitao čime je on privilegovan.
Gospodine Jovanoviću, molim vas… (Narodni poslanik Neđo Jovanović, s mesta: Ovo je klasična povreda Poslovnika i tražim da se o njoj izjasni Skupština.) Ne, neću da vam dam, vi vršite repliku, ni vama nedam da dalje govorite. Molim vas da sednete i nemojte me terati da izričem opomene. Reč ima Dragan Šutanovac.
Poštovani predsedavajući, gospodine premijeru, juče ste pokazali da loše baratate sa istorijom, kako daljom, tako i bližom, ali i za istinu i za sve one gledaoce koji gledaju ovaj prenos, i gledali su juče „Utisak“ i čitaju ovo što vi govorite ovih dana, bio bi fer i red da kažete jednu činjenicu. Izabran sam za ministra odbrane 2007. godine 15. maja po Zakonu o Vladi kao ministar ne možete biti član upravnog odbora nijednog preduzeća. Dakle, ukoliko sam bio član Upravnog odbora „Simpa“, a bio sam, to je bilo pre nekih sedam godina. Vi ste uništili „Simpo“ u poslednjih godinu dana i nemojte da pričate o „Simpu“ od pre sedam godina. Taj „Simpo“ je bio za ovaj sadašnji čudo ne viđeno. Sa druge strane, taj projekat o čemu pričate da treba da se podržava i potpuno podržavam i nije to jedini primer „Simpo“ ima i u drugim preduzećima. Danas kao i ovih dana vešto izbegavate da govorite o temi o kojoj ste došli ovde da govorite. Danas je gas u Srbiji poskupeo 4,4% i to je tema koja nas zanima. Govorite o tome da je kurs dinara fiksni, ali se za taj isti kurs ne može kupiti ista količina hrane kao prošle godine, talas poskupljenja i najskuplja hrana u Evropi. Neispunjena obećanja poljoprivrednicima, a na kraju krajeva i nama. Rekli ste da ćete ukinuti niz agencija, smanjiti Vladu, a danas imamo situaciju da formirate još veću Vladu nego što je bila i ne samo da ne poštujete rodnu ravnopravnost, već ćemo imati Vladu koja će imati tri ministra bez portfelja. Koliko ste agencija ukinuli? Gde je ta štednja o kojoj pričate, osim o tome da treba da se štedi na ime onih koji nemaju? Ta priča gde brinete o njima, a ne vidimo da ste promenili poreske zakone koji bi doveli u red one koji imaju, naprosto je tako, da li je to radio Dinkić ili vi, da li je on donosio te odluke mimo vas, to je vaša krivica, to nije krivica niti poslanika, niti gospodina Dinkića već vas, ako sam dobro razumeo…
Vreme. Što se tiče poslanika URS mogu da dam repliku Slavici Saveljić, kao zameniku šefa poslaničkog kluba. Gospodine Mileniću, vama ne mogu dati. Vi niste pomenuti poimenično i vama ne mogu dati. Izvinjavam se, evo javio se premijer, dobro, ipak vi. Izvolite, narodna poslanica Slavica Saveljić.
Gospodine predsedniče način na koji govorite o svom dojučerašnjem koalicionom partneru, ministru iz svoje Vlade i čoveku za koga ste koliko pre neki dan glasali da ponovo bude deo jednog velikog tima, i vodi jedan važan posao za ovu državu Srbiju, moram da priznam više govori o vama nego o njemu. O tome kako je radio Mlađan Dinkić, čini mi se da ste najbolje rekli u svom ekspozeu. Postoji jedan deo gde ste u dve trećine rezultata o kojima ste govorili, zapravo naveli sve ono što su radili ljudi iz URS. Dakle, govorili ste o povećanju proizvodnje industrijske. Govorili ste o povećanju izvoza. Govorili ste o novim investitorima „Etihad“ ekplicitno naveli kao neko ko je došao u ovu zemlju. Moram da vas podsetim da je u tome upravo ogromna uloga gospodina Mlađana Dinkića, URS. Govorili ste o evropskim integracijama. Bez želje da na bilo koji način umanjim značaj onoga što ste uradili vi ili gospodin Vučić. Nadam ste da ćete biti toliko korektni pa da priznate da je u svemu tome veliki, veliki udeo imala i potpredsednica Vlade gospođa Suzana Grubješić. Takođe, gospodine predsedniče sve ono što jesu vaši planovi za budućnost, ili jedan deo planova potpuno je podudarno sa programom URS, pre svega mislim na onaj deo gde ste potencirali da ćete u budućnosti raditi na ravnomernom ekonomskom razvoju Srbije, i davanju jednakih šansi regionima. Dakle, gotovo prepisani delovi programa URS. Omanuli ste doduše u departizaciji. Očekujemo da to ispravite i u tom smislu, nakon toga možemo da razgovaramo i o drugim predlozima.
Reč ima predsednik Vlade.
Zamolio bih da se vratimo temi, a ja sam reagovao na ono što ste vi rekli. Slušajući vas mislio bih da je Mlađan Dinkić u stvari doveo šeika u Srbiju. On je odradio tehnički deo posla. Koliko ja znam prvi potpredsednik Vlade Aleksandar Vučić je sa njim uspostavio komunikaciju i sa njim uspostavio i prijateljski odnos, koji je omogućio da dođe do poslovnog odnosa. Nemojte sada iz činjenice što je on učestvovao u tehničkom delu da ispadne da je on u tome imao ravnopravnu ulogu kao gospodin Vučić. Nije korektno prema gospodinu Vučiću. Sa druge strane kada je reč o „Simpu“. Samo ću da navedem dokument koji je vaše ministarstvo predložilo, gde se kaže u obrazloženju – da se predlaže sprovođenje postupka reorganizacije u stečaju, odnosno da je važno da se pokrene stečajni postupak. Jel ja lažem ili ovo je dokument Ministarstva finansija? Sledeći dokument koji je nastao posle konsultacija sa kabinetom potpredsednika Vučića i mojim je bio bez stečajnog postupka i u tome je bio problem. Kada je reč o gospodinu Šutanovcu, u istom dokumentu stoji, pošto je on rekao da su problemi „Simpa“ nastali u poslednjih godinu dana, bar ste priznali da ste bili u Upravnom odboru „Simpa“ … (Dragan Šutanovac, sa mesta: U ROS-i.) U ROS-i, dobro, svejedno. Što baš vi, ne razumem, kako meni ne ponudi Dragan Tomić, kada sam ja iz SPS? Kako sada sa DS, ne razumem, mi moramo da isključimo Dragana Tomića iz SPS, stvarno, sa kime je sve sarađivao iz drugih političkih stranaka. Piše u dokumentu koje je Ministarstvo finansija isto napisalo, obaveze prema državnim poveriocima iznose toliko i toliko, 54 miliona evra na dan 31.12.2004. godine, prema tome, nemojte da pričate o tome da je to nastalo u poslednjih godinu dana, ali to na kraju krajeva i nije ni bitno. Samo to govorim zbog toga što je vaš predsednik stranke rekao da neko treba da ide u zatvor što nije plaćao porez, neka vodi računa šta priča, zato što ste i vi bili u upravnim organima „Simpa“. Slažem se sa vama, svaka vlada je kada je pravljena, vlada se formira na političkim kriterijumima, ne znam kako vi razmišljate da drugačije postoji Vlada u uslovima višepartijskog sistema, kako? Na kojim kriterijumima se formira Vlada? Na osnovu ko kako misli o sebi? Formira se na osnovu toga ko ima koliko glasova i ko ima koliko poslaničkih mandata. Nisam govorio ništa loše, rekao sam da politički dogovor podrazumeva da ova koalicija nastavlja da funkcioniše u ovom obliku. Moje mišljenje je bilo da je nemoguće bilo održati političku stabilnost ove Vlade u uslovima da Mlađan Dinkić drži resor privrede i finansija. S druge strane, nisam mogao da prihvatim njegov zahtev da ima odgovarajuću drugu funkciju koja bi bila spojena od nekoliko različitih ministarstava i tu je priča završena. Što se mene tiče, što se vas tiče, možemo da vodimo polemiku, ali nemam razloga da … (Saša Milenić, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Ne znam u čemu sam ja povredio Poslovnik pa se javljate za povredu Poslovnika. Da vam kažem jednu stvar, ja sam poslanik ovde bio 20 godina i znam da se povrede Poslovnika uvek koriste za diskusiju i ja sam koristio. Lepo se javite za reč, nemam ništa protiv, pričajte koliko god hoćete, ali kroz povrede Poslovnika ne idemo u raspravi. Ako imate vreme da kritikujete Vladu, kritikujte Vladu slobodno, recite šta god hoćete, a ne kroz povrede Poslovnika krijemo se da na takav način polemišemo. Izvolite. Zato, neću se više javljati da ne mislite da, neću se više javljati osim ukoliko me neko direktno ne prozove do kraja ove rasprave. Hvala.
Gospodine Mileniću ja sada imam uslova da vama dam repliku, ako vam to više odgovara, ali morate sačekati pošto je pre toga Šutanovac tražio.
Gospodine Dačiću, u ovom parlamentu je sedeo meni drag gospodin, narodni poslanik, ispred SPS, Milan Nikolić koji danas nije među živima, koji je bio u isto vreme i direktor u „Simpu“. Žao mi je što on danas nije ovde u prilici da vam kaže koliko grešite. Koliko je vama „Simpo“ bio važan, nama je bio važniji „Jumko“, pa smo protekle tri godine uspeli da to preduzeće podignemo da radi i funkcioniše i mi smo imali odnos, kako vi kažete, da li je neko tamo iz neke druge stranke. Mislim da takav pristup koji danas pokazujete, ovde očigledno pokazuje da svi koji su ispred vas su iz vaših stranaka, jer ima tu ljudi koji su bili aktivisti, s druge strane, u prvom redu. Čemu onda rasprava o tome ko je iz koje stranke ukoliko neko doprinosi da nešto napreduje? (Ivica Dači, sa mesta: Što se ljutite?) Sada kršite vi Poslovnik, dobacujete, ali to nije tema, nije tema ovde čak ni razvod braka, vidim ucveljena mlada kojoj je krivo što je ostavio mladoženja, koji misli da je porastao i da je lepši nego što je bio, tema je zašto se danas u Srbiji lošije živi nego prošle godine u ovo vreme, zašto se tim stabilnim kursom evra ne živi bolje? Zašto ne može da se kupi više? Zašto je danas gas poskupeo od 4,4%? Zašto su poljoprivredni proizvodi nikad jeftiniji? Zašto niste ispunili date subvencije poljoprivrednicima? Zbog čega je izvoz u poljoprivredi nikad manji? Zbog čega jedina stvar koja radi ovde je stvar na kojoj smo radili pet godina zajedno, a to je „Fijat“? Ako se oslonite na jednog šeika, nema od tog posla ništa, kao što ste se 90-tih godina oslanjali na dijasporu, pa ste onda pričali o nekoj vladi nacionalnog spasa, bratstva jedinstva, nestranačkoj vladi, ekspertskoj vladi, a uvek je bilo sve gore i gore. Molim vas da se javljate za reč, ali da nam pojasnite ona pitanja koja interesuju građane, zbog čega se u Srbiji danas lošije živi nego prošle godine, to je glavna tema? Hvala.
Replika, Saša Milenić.
Zahvaljujem se gospodine predsedniče Vlade Republike Srbije na kolegijalnosti ispoljenoj činom davanjem mi prilike za repliku, jer onaj poziv na dijalog svakako i sami znate da je poslovnički nemoguć, osim kada napravite gest dobre volje u direktnom obraćanju, kao što ste učinili. Uopšte nema ni malo strasti ni emocija, kamo li žuči i nezadovoljstva, u diskusijama poslanika URS. To primećujemo kod vas, ali nije to tema koju želimo da kritikujemo. Čak je to ljudski i presimpatično nego neprijatno. Ono što se pri tome ispoljava je politički problem i tema dnevnog reda, a to je stvarni politički program na kojem se planira budući rad Vlade. Kao na prethodnoj sednici, gde se u žaru diskusije odjednom prešlo na bagatelizaciju tržišta i njegove slobode i konkurencije, iako zagovaramo evropske integracije i ekonomski razvoj, tako i sada odjednom je Mlađan Dinkić simbol svega nevaljanog što se dešavalo od 2000. godine. Ne znam da li ima takav simbolički kapacitet ličnost predsednika URS, ali očigledno da sada to proizvodi jednu protivurečnost u odnosu na tekst ekspozea, da Vlada uopšte ne želi evropske integracije, reformski kurs i napredovanje Srbije, nego povratak na pred petooktobarske tradicije i temelje. To je suština poruke, koliko sam razumeo. Dakle, ozbiljan problem Vlade Republike Srbije je logička inkonzistentnost, otvorenost za političke poruke P i ne P tipa, spremnost da zagovara uzajamno isključive stavove. To je čini logički konzistentnom i, kao takvu, opasnom po društvo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani predsedniče Vlade, ministri, kandidati za nove ministre, poštovane kolege poslanici, imali smo prilike ovih dana da razmatramo ekspoze predsednika Vlade u kojem je akcenat dat očito na ekonomskoj politici Vlade Republike Srbije. U tom delu date su neke četiri smernice u kojima ne samo Vlada, nego i ovaj parlament će se kretati u budućnosti. Prvi je minimum socijalne pravde. Drugi je deo koji se odnosi na poresku politiku. Treći je deo nemešanje, praktično, države u poslovanje javnih preduzeća. Četvrti deo, koji je, ja mislim, i najinteresantniji, je onaj deo koji se odnosi na glasanje zakona i kreiranje pravne regulative koja će biti svrsishodna, a to znači koja će biti primenljiva, jer mi imamo more zakona koje jednostavno ne primenjujemo. Na neki način i rasprava Zakona o ministarstvima je pokazala veliku količinu zakona o kojima na neki način se različito gledalo u prošlosti, a i sadašnjosti. Govorim o delu Zakona koji se odnosi na oblast zaštite životne sredine. Ono što je rasprava u pojedinostima o Zakonu o ministarstvima pokazala je da postoji spremnost svih poslaničkih grupa o tome da ova oblast treba da se uredi, ali ono što je ova vlada nasledila u poslednjih 13 meseci je stari model, praktično nametnut model, funkcionisanja ove oblasti. Ono što EU traži od nas, prema Strategiji Evropa 2020, kojimaće minimumpet ministarstava u ovoj Vladi da se bave, to je da mora da se kreće u okvirima socijalne pravde, odnosno dela koji se odnosi na otvaranje novih radnih mesta, socijalne inkluzije i oblast zaštite životne sredine. Nama su u raspravi o ministarstvima nametnuta pitanja, zarad marketinške aktivnosti, da li je Srbija na putu za ljude ili za prirodu? Ne, mi smo i za ljude i za prirodu, u funkciji razvoja privrede. Ono što je globalna tema pitanja zaštite životne sredinenije ono što je Srbija osmislila, nije ono što je EU osmislila, nego jednostavno su UN nametnuli tu temu, da bi se obezbedila održivost razvoja ne samo privrede, nego na kraju krajeva i budžeta svake države. Ono što treba pokrenuti to je sigurno reforma politike zaštite životne sredine. Ono što Evropa traži od nas su ciljevi EU i otvaranje poglavlja 27. Traži da se na jednom mestu nalazi i oblast životne sredine, i oblast prirodnih resursa, i vodoprivreda,šumarstva i oblast koja se odnosi i na vanredne situacija, i na održivost finansija. Kao što vidite, jako puno ministarstava imaju potrebe da zajednički sarađuju u ovoj oblasti upravo da bi pokrenuli privredu i to je ono što je suštinski problem u ovom trenutku – ne saradnja u tom horizontalnom smislu. S toga, kao premijer i predsednik Vlade, molimo vas da, na kraju krajeva, čujete sve inicijative koje će biti kroz Odbor za zaštitu životne sredine, gde ćemo tražiti kao predstavnici svih političkih stranaka da na neki način jače i bolje uredimo ovu oblast i prihvatite konsenzus svih političkih subjekata za ovu oblast. Ne smemo da zapostavimo ovu temu.Ne smemo da je svedemo na svakodnevna pitanja da li je neko za drvo ili je za ljudi, da li je neko za autoput. Jednostavno, takva oblast se ne postavlja kao jedna marketinška oblast pojedinaca, nego kao suštinsko pitanje svake države koja ima nameru ne samo da poštuje direktive EU, nego da ekonomski i privredno napreduje. Što se tiče naših kandidata za nove ministre, pre svega bih zahvalila što su se uopšte odazvali i prihvatili ovako odgovorne funkcije, jer oni su dali u ovom trenutku ono najveće bogatstvo koje imaju, a to je svoje ime i prezime.Najteže je staviti svoje ime i prezime i svoju karijeru na raspolaganju državi u vreme kada, znate, narod običan kaže, ko uđe u politiku, jednostavno, mnogo će se isprljati i nikada više neće moći svoj ugled da povrati. To, jednostavno, mora da se menja u Srbiji. Ovim prihvatanjem kandidata da sa svojom strukom sednu u politički milje, sednu u ovu arenu, budu pitani direktno od predstavnika građana, je jako teško, s jedne strane. S druge strane, otići će u ministarstva. Što god budu hteli da pokrenu kao neku svoju dobru ideju, dobiće od državne uprave odgovore – pa, znate, to nije po ovom ili onom zakonu, znate, vi to ne možete da sprovedete. Onda će doći do toga da će vreme prolaziti i biće u situaciji da će se osetiti nesigurnim. To je trenutak o kome smo pričali kao poslanici, da treba da dođete na skupštinske odbore, da treba da pokrenete, a mi ćemo vam pomoći u tome da kroz određena javna slušanja, međunarodne konferencije, jednostavno, podignemo nivo svesti i potrebe da u tom delu zakoni treba da se menjaju samo zarad toga da bi Srbija išla napred. Nadam se da ćete na tom putu boljitka Srbije uspeti. Mi ćemo vam pružiti svu podršku. Nadam se da ćemo od sutra imati jedan novi pristup, novi koncept ne samo privrede Srbije, nego uopšte razmišljanja o tome kako Srbija treba da izgleda. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Marko Jakšić. Izvolite.
Dame i gospodo, Briselski sporazum, koji je potpisala ova vlada, predstavlja čin najveće nacionalne izdaje u istoriji srpskog naroda. Sam sporazum predstavlja na najsuroviji način satiranje temelja duhovnosti na kojima počiva srpski narod u celini, a pre samo pet godina, u istom ovom domu, ondašnji poslanici Skupštine Srbije, od kojih se neki i danas nalaze u poslaničkim klupama, odbili su mnogo bolji i za Srbe na Kosovu i Metohiji povoljniji Ahtisarijev plan. Koje su to sile nebeske nagnale političku elitu države Srbije da promeni nacionalno stanovište? Samo gola vlast. Vlast koja je bila od 2008. do 2012. godine, kao i ova sadašnja, skrojili su ambasadori zapadnih zemalja, pre svega Amerike. Cena dolaska na vlast je bila fleksibilnost ili, bolje reći, izdaja Kosova i Metohije. Zato smo za vreme prethodne vlasti imali tzv. Borkove dogovore, a danas Briselski sporazum koji u suštini predstavlja kapitulaciju države Srbije. Inače, ova izdaja se brani pod izgovorom da je to zbog boljeg života građana Srbije, jer ako predaju Kosovo i uđu u EU, oni će bolje živeti. U stvarnosti što bliže EU, građani žive sve teže po sistemu što bliže Nišu, sve gore pišu. Zato je i današnji izbor tzv. rekonstruisane Vlade Srbije samo obična politička farsa, jer vlast u Srbiji se ne nalazi ni u Skupštini ni u Vladi, nego se nalazi u zapadnim ambasadama i čelnici tih ambasada su pravi gospodari Srbije. Glavni uspeh sadašnje Vlade je njena navodna borba protiv korupcije i kriminala u Srbiji. Da vas podsetim da je najveći kriminal u pravnom sistemu svake države tzv. čin nacionalne veleizdaje. U Americi je 25-ogodišnji Bredli Mening za odavanje tajnih informacija dobio 35 godina strogog zatvora. Ako bi sledili američki princip pravde, bojim se da bi zbog izdaje na KiM naše državno rukovodstvo bilo večito na robiji. (Predsednik: Gospodine Jakšiću, izričem vam opomenu zbog ponašanja i takvih reči koje izjavljujete, optužujte ljude za izdaju i veleizdaju. Dakle, to je zastrašujuće što vi radite u ovom domu. Ako nastavite oduzeću vam reč, samo vi nastavite.) Oduzeli ste mi minut vremena, gospodine predsedniče. Za utehu, možda može da posluži da će recimo separatistička vlast u Prištini, da se tako oduži čelnicima Vlade, pa da recimo jedna od ulica u Prištini, nosi ime predsednika Vlade Srbije Ivice Dačića. Sad, da li će biti pored ulice Tonije Blara, ili Bila Klintona, ostaje da se vidi. (Predsednik: Izričem vam drugu opomenu.) Dame i gospodo, danas biramo rekonstruisanu Vladu Srbije, ali ipak treba da se podsetimo šta su, pre svega, prvaci iz ove vlasti govorili u predizbornoj kampanji. Tako je predsednik Srbije, ondašnji predsednički kandidat, magistar Tomislav Nikolić, govorio da će da poništi sve Borkove dogovore i da nikada neće postojati granica između KiM i centralne Srbije. Slagao nas je. Napravio je granicu na Jarinju i Brnjaku. Umesto da poništi Borkove dogovore, servirao nam je zajedno sa Vladom deset puta gori Briselski sporazum. U našem narodu, Vuk Karadžić je zapisao – niko krupno ko Turčin ne laže. Meni se čini da ova vlast čini to još krupnije. Doduše, robovali smo pet vekova pod Turcima, pa je najverovatnije da je taj pelcer ostavio traga na našoj političkoj eliti. Uostalom, do pre nekog vremena, kako se sećam, čelnici iz SNS, imali su za politički program veliku Srbiju, pa čak i sadašnji predsednik SNS, ako se sećam, bio je urednik časopisa „Velika Srbija“. Danas, bojim se kada su na vlasti da sprovode politički program velike Albanije. Pojednostavljeno, nije važno da li je Srbija…
Oduzimam vam reč. Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić, po Poslovniku? Izvolite.
Mislim da ste povredili član 27. Poslovnika Narodne skupštine i to činom zloupotrebe ovlašćenja prilikom vođenja sednice. Naime, svi smo čuli i reči prethodnog govornika, čuli smo i vaše opomene, koje ste izrekli u tri navrata zaredom i ja mislim da postoje najmanje dva razloga na koje ću se sada pozvati, zbog kojih mislim da se radi o zloupotrebi položaja prilikom vođenja sednice i samim tim povrede Poslovnika. Prvi je sadržinski razlog koji se tiče samog izlaganja. Ako neko upotrebi teške reči, ako upotrebi određene kvalifikacije, koje imaju i svoje morfološko i semantičko značenje u svojoj suštini i mogu se objasniti drugim rečima, ja naime, sam, te reči ne bih upotrebio, ali treba slušati i sadržinu izlaganja i treba voditi računa o smislu onoga što se kaže. Ako na ovaj način se ophodimo prema sadržaju onoga što se govori, mi na neki način uvodimo delikt, verbalni delikt u Narodnoj skupštini, a podsećam vas da starije od vašeg tumačenja Poslovnika jeste slovo Ustava i slovo Zakona o Narodnoj skupštini i prava koja poslanik ima u svom izlaganju za koje ne može odgovarati, pa ne i na taj način kako vi tumačite Poslovnik Narodne skupštine. Ovim nije rušeno dostojanstvo ni članova Vlade, ni Doma Narodne skupštine, ni građana Srbije, već je reč o autonomnom tumačenju narodnog poslanika o tome kako vidi sprovođenje određene politike. Da li bih ja potpisao istu reč ili ne, to je potpuno relevantno. Mislim da ste i u formalnom smislu prekršili Poslovnik i ovim završavam, zato što vi praktično ne možete na sebe preuzeti samovoljno tumačenje u ovakvom slučaju. Dakle, to nije korektno. S druge strane, reč je o poslaniku koji dolazi sa teritorije KiM, doslovno, bukvalno, i ako među nama nema makar trunke tolerancije za tako nešto onda vaš postupak govori sam za sebe i više od svega drugoga, čak i od njegovih reči.
Nažalost, mislim da apsolutno niste u pravu. Po članu 27. ja jesam i jedini u ovoj sali, koji je nadležan za primenu Poslovnika i jedini odlučujem o tome da li je povreda učinjena ili nije i donosim određene disciplinske mere. Naravno, postoji više načina zaštite i narodni poslanici imaju mogućnost da ih primene, a što se tiče odluke Narodne skupštine, Narodna skupština će se o tome izjašnjavati u danu za glasanje. Kada se dogodi da narodni poslanik nekog optuži za izdaju, onda je to brutalno vređanje dostojanstva te osobe i tog čoveka, ako ne postoji sudska presuda za to. Znate, postoji sudska presuda za to. Naravno, postoji i takvo krivično delo, možda to ne znate, ali postoji takvo krivično delo, i može se osuditi čovek i onda nema nikakav problem da neko tako bude nazvan. Ali, takve neke stvari koje se ovde iznose zaslužuju opomenu i većina drugih narodnih poslanika nije dobila takvu vrstu opomene zbog svog iznošenja svojih stavova. Reč ima gospodin Aleksandar Vučić.
Želeo bih u nekoliko reči, ne da odgovorim na to o čemu je pričao gospodin Jakšić, jer je to besmislen pokušaj, ali čini mi se da je gospodin Aligrudić u jednoj stvari u pravu. Sve ono o čemu je govorio gospodin Marko Jakšić, mnogo više govori o njemu i o onima koji ga podržavaju, nego o onima kojima se obraćao. Uopšte ne želim čak ni da uzvraćam udarce. Neću ni da podsećam ko je i šta uradio na KiM, ko je puštao Fljoru Brovinu i braću Mazreku na slobodu, a da to nije radio niko od nas. Neka ostane za istoriju. Ono što je za mene mnogo važnije to je –šta je to što je plan bilo čiji za KiM? Šta je to što možemo da uradimo a da poštujemo realnost, da poštujemo ono što Srbi imaju i na severu Kosova, ali i južno od reke Ibar, da dobro znamo šta je ono što imaju Albanci i da pokušamo u miru da napravimo neki napredak i za naš narod i da sačuvamo teritorijalni integritet naše zemlje. Ako postoje neka rešenja koja su mudrija, pametnija, ozbiljnija, mi smo spremni da o tome razgovaramo i da ih prihvatimo. To što će neko da vikne, pa čim završi da se osmehne – jel si video kako sam im rekao, nisam naročito impresioniran i ni malo fasciniran. Kao što nisam ni onom vikom od malopre kako se danas neuporedivo loše živi, zašto će nam fiksni kurs iako nemamo fiksni kurs, nego imamo stabilnu valutu, veoma stabilnu valutu po prvi put u savremenoj srpskoj istoriji, da duže od godinu dana tako dobro dinar stoji. Želim samo onima koji govore da stvari poskupljuju mnogo više nego ranije, da je inflacija ovakva ili onakva, inflacija ove godine će biti 4+1,5, dakle očekujemo da bude manja od 5%. Ne zaboravite, prošle godine je bila 13%. Međugodišnja inflacija je 8,6%. Mislim da to građanima Srbije mnoge stvari govori, ali to pričamo o pravim, stvarnim statističkim podacima, a ne o tome što je lako da viknete ili dobacite nešto s mesta, očekujući da ćete time dobiti simpatije građanna iako niste ljudima saopštili istinu. Ono što mislim da je strašno važno za nas, to je da pokušamo da se koncentrišemo na stvarni boljitak naše zemlje, da pokušamo da pokažemo šta je to što možemo da uradimo, gde su rezultati koje možemo da napravimo, a ne da gledamo da što je moguće težom reči ili uvredom, nekog unizimo. Obično ljudi mogu sebe da unize određenim izjavama, teško drugoga. Postoje ljudi koji se nečega stide i ljudi koji se ničega ne stide. Ponosan sam na činjenicu što spadam u onu prvu kategoriju ljudi. Žalosno mi je što postoje oni za koje se može Dučićevo geslo i na koje se ono veoma lako može primetiti, a to je „da se ne stide ničega, da se upravo zato ničega ne boje“. Meni se čini da takvih ljudi čovek treba da se čuva. Što se Srbije tiče, srećom, oni je ne čuvaju. Čuvaju je neki drugi, a koliko je uspešno čuvamo i da li ćemo uspeti da je očuvamo, a pri tome podrazumevam i njen ekonomski napredak, to će građani, čini mi se, na najbolji mogući način proceniti. Ali, ovakvih ljudi, kako Dučić kaže, čovek treba najviše da se plaši. Hvala vam najlepše.
Da li se neko javlja po Poslovniku? Gospodine Jakšiću, vama je izrečena mera oduzimanja reči, tako da nemate potrebu da se javite. Vi nemate pravo na današnjoj sednici više da govorite. Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić. Izvolite.
Član 107. Dakle, izazvano je vašim tumačenjem nakon moje diskusije i tražim da se izjasnimo o povredi Poslovnika. Dakle, član 107. Mislim da povređujete dostojanstvo ovog doma, predsedavajući, odnosno predsedniče Narodne skupštine. Vaše obrazloženje jednako je po suštini i snazi obrazloženju koje smo nekada dobili od jedne potpredsednice koja pripada jednoj sadašnjoj opozicionoj stranci, koja nas je opominjala i tražila da ne govorimo da je neki predlog zakona ili da su odredbe koje se u njemu predviđaju protivustavne, već da je to nadležnost isključivo samo Ustavnog suda i da nije naše ovde da razmišljamo i mislimo o tome da li je predlog zakona o Vojvodini npr. protivustavan ili nije. To samo znači da ako na taj način uskraćujemo pravo narodnim poslanicima da misle, da izgovaraju šta misle, koliko god to teško zvučalo, to je direktno kršenje Ustava Srbije, poslaničkih prava i Zakona o Narodnoj skupštini. Na to vas upozoravam. Tako da i dalje smatram da je sada vaše obrazloženje koje ste dali, adekvatno ovom primeru koji sam malopre izrekao, ne ulazeći u sadržinu i suštinu onoga o čemu je bilo ovde reči. To je posao za replike, to je posao za diskusije, kako ko od nas ima pravo i kada se bude javio. Ovo sa sadržinom nema veze, nego sa formom za koju ste vi odgovorni, uprkos tome što i dalje smatram da su sve malopređašnje mere koje su izrečene duboko nepravedne.
Vi imate pravo, naravno, da to smatrate i o tome će se Narodna skupština izjašnjavati u danu za glasanje i tada ćemo utvrditi da li ste bili u pravu vi ili ja. Što se tiče samo ovog, kad god bude neki narodni poslanik koristio uvredljive termine i izraze, uvek ću mu izricati disciplinske mere i to nema nikakve veze sa bilo kakvim prethodnim izjašnjavanjem bilo kog potpredsednika ili predsedavajućeg Narodne skupštine, već sa današnjom sednicom na kojoj se narodni poslanik uvredljivo izrazio o drugim ljudima i na takav način zaslužio mere, ne od toga za šta je on govorio. U trenucima kada je izgovarao neke od stvari, što možete videti i u stenogramu, ja mu nisam izricao nikakve mere jer je govorio o političkoj kvalifikaciji i svom doživljaju. U trenutku kada je iskoristio uvredljive termine koji definiše ovaj poslovnik, dobio je disciplinske mere i to će biti sa svakim drugim. Da li još neko po Poslovniku želi reč? Gospodin Stefanović. Izvolite.
Podržavam ovaj vaš stav, predsedniče Skupštine. Članovi 106. i 107. U smislu dostojanstva, primenite ga onda na sve strane. Ja vas molim kao predsednika Skupštine da taj princip izbegavanja uvredljivog izražavanja koristite i u situacijama kojih je, nažalost, bilo dosta u poslednja dva dana, kada predstavnici izvršne vlasti ili većine koriste takve kvalifikacije, recimo, za lidere najjače opozicione stranke. Onda vi meni objasnite, ako može ovde Jakšić da kaže ovo što niko ovde ne bi podržao i osuđujemo to, kako može onda predstavnik Vlade da kaže za nekog da je najbogatiji i najveći tajkun i možda kriminalac? Kako ćemo onda? Kako onda ne reagujete, a reagujete u ovim situacijama? Ja vas molim da ovo shvatite kao apel da se primeni na sve strane. Kad se kaže nešto što ne može da se proveri, a ovo, recimo, isto ne može da se proveri, jer je to nečiji doživljaj, onda isto i druge doživljaje stavite u isti okvir. Hvala.
Samo da kažem, istini za volju, nisam čuo da je bilo ko rekao za predsednika DS da je kriminalac. To zaista nisam čuo. Da jesam, opomenuo bih ga. Da li je kvalifikacija da je neko najbogatiji čovek uvredljiva? Meni nije. Ne mislim da je to uvredljiva kvalifikacija. Da li nanosi političku štetu, to je druga stvar, ali ne mogu da ulazim u to. Moram da iskoristim primer, gospodin Milivojević nekada vrlo vešto, koristeći ono što postoji u Poslovniku, govori o temi dnevnog reda, koristeći i političke kvalifikacije koje sve spadaju u domen rada i Poslovnika. Ja njemu nikad nisam mogao da izreknem bilo kakvu meru, niti da ga upozorim da krši ta proceduralna prava. Ima drugih poslanika koji nisu toliko vešti, koji koriste na način koji može biti uvredljiv. Ali, slažem se sa vama. Budite uvereni, svakog narodnog poslanika koji bude koristio uvredljive termine i izraze, opominjaću. Saglasno članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skuppštine, obaveštavam vas da ćemo danas raditi i posle 18,00 časova, imajući u vidu potrebu da Narodna skupština što pre izabere nove članove Vlade. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić, po Poslovniku.
Reklamiram povredu članova 106. i 107. Gospodine predsedniče Skupštine, ulazeći u salu, čuo sam da gospodin Jakšić pominje izdajnike, pa sam odmah hteo da se javim za repliku. Godinama je ta reč bila za neke druge ljude rezervisana, i to od onih kojima se sada upućuje. Posle sam odslušao i moram da kažem da ste povredili Poslovnik, jer ste drugu opomenu, a nemam razloga da branim gospodina Jakšića, daleko bilo, ali dali ste mu drugu opomenu za rečenicu da se nada da će u Prištini jedna ulica dobiti Dačićevo ime. Zaista ne razumem zašto bi to bilo za opomenu. To nije tvrdnja da je neko izdajnik, a nije osuđen za izdaju itd. Slušali smo skoro 20 godina te izraze i da se nikad niko nije žalio. U redu, vreme se promenilo, ali zaista mislim da ste nekako bili nervozni. Spremio se čovek, počeo je tu svoju retoriku koja je mnogima od vas u sali, čini mi se, bliska. Ne vidim što ste sad nervozni. Ako pogledate stenogram, videćete da ste dali opomenu Jakšiću zato što je izrazio uverenje ili nadu ili šta god za tu ulicu. To nije jednako nazivati nekog izdajnikom, pa makar onoga koji je tu reč često koristio u rečniku. Zato sada, pošto ste mu oduzeli reč, ne mogu da koristim pravo na repliku, a ne može ni da mi odgovori. U svakom slučaju, mislim da ste preterali.
Svakako da imate pravo na to. Mi ćemo se u danu za glasanje izjasniti o tome. Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić.
Javio sam se za repliku.
Pravo na repliku imate kad vam ja dam. Onda će prvo govoriti poslanici koji su tražili po Poslovniku, pa ćete vi onda dobiti reč. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri, kandidati za ministre, definitivno, član 107. Poslovnika, neke stvari ne razumem i ne razumem prethodnog govornika. U Srbiji, a verujem i svuda u svetu imena ulica se daju po ljudima koji su ostavili trag, ali koji nažalost više nisu živi. Slažem se u potpunosti, gospodine Stefanoviću, sa vašom reakcijom oduzimanja reči i izricanja opomene, ali da li se ovo ponovo promoviše jezik pretnji, jezik pisanja istorije krvlju, a mislim da se mnogo takvih ružnih stvari u prošlosti dešavalo. Želimo da gradimo državu koja će svoju istoriju pisati pobedama, koja će pisati životom, koja će pisati razvojem, stabilnošću, reformama, a ne pozivanjem na takve neke ružne stvari [[Predsednik: Samo vas molim da se to ne pretvori u repliku.]] Slažem se gospodine predsedniče, i u potpunosti podržavam mere izrečene gospodinu Jakšiću zbog toga i zbog niza neistina koje su izrečene, ali i da… (Predsednik: Nemojte da vi replicirate gospodinu Jakšiću.) … sprečite promovisanje takvih stvari i takvih ideja. Zahvaljujem se.
Po Poslovniku gospodin Ostojić.
Reklamiram povredu dostojanstva Skupštine. Vi opet niste reagovali. Ja apsolutno ništa, od onoga što je prethodni govornik rekao pozivajući se na kršenje Poslovnika, nisam rekao. Prema tome, ko gleda Skupštinu mogao bi, a nije me čuo, da pomisli da sam pozivao na krv, na ubistva itd, na mrtve ljude, nikakva mi namera nije bila, na kraju krajeva, ja mislim kada neko za nekoga kaže … (Predsednik: To možete u replici.) … plus van perfekat, da je to moguće i pozivanje na nekakav odlazak u smislu u kojem je govorio Jakšić. Nisam imao primedbu ni na prvu ni na treću vašu opomenu. Rekao sam da je druga bila preterana.
Gospodin Lapčević po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, povredili ste član 109. stav 2. koji kaže – opomena se izriče narodnom poslaniku koji i pored upozorenja predsednika Narodne skupštine govori o … (Predsednik: Izvinjavam se, član 109. ima samo jedan stav. Ima tačku 2. ali nema 2. stav.) Mislim na tačku 2. - … koji i pored upozorenja predsednika Narodne skupštine o pitanju koje nije na dnevnom redu. Dakle, nijednom niste upozorili gospodina Jakšića. Odmah ste krenuli sa opomenama, što nije u skladu sa članom 109, a sa druge strane tumačeći da je gospodin Jakšić povredio dostojanstvo time što nije upotrebljavao odgovarajuće izraze i reči. Hoćete li da izdate uputstvo kako da se ponašamo i šta da vam pričamo? Hoćete li da nam kažete kako treba da vas hvalimo da vas ne bi možda to povredilo? Malopre nas kolega iz vaše poslaničke grupe disciplinuje kako treba da pričamo i koje izraze da upotrebljavamo, a sada vi. Šta treba da pričamo? Kao opozicija da vas hvalimo? To nigde ne biva. To nikada nije bilo. Izdajte to uputstvo i kažite opozicija može da priča to i to i može na taj i taj način da nastupa i drugačije ne može, pa da bar znamo.
To izuzetno lepo zvuči. Međutim, nije u skladu sa onim što sam ja uradio. Nisam gospodinu Jakšiću izrekao opomenu zato što nije upotrebljavao određene izraze i reči, već zato što ih je upotrebljavao i svaki sledeći narodni poslanik… Kako to da neko iz vaše poslaničke grupe nije dobio opomenu za korišćenje takvih izraza? Zato što ih niste koristili. Svako ko bude koristio takve termine dobiće, bilo da je iz vlasti ili iz opozicije. U potpunosti je tako. Sada određujem pauzu. Nastavljamo sa radom u 16,20 časova. [[Posle pauze]] Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini za upražnjena poslanička mesta, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Dostavljena vam je Odluka Republičke izborne komisije o dodeli mandata narodnih poslanika radi popune upražnjenih poslaničkih mesta narodnih poslanika u Skupštini. Takođe, uručen vam je Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnim poslanicima, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicima Mlađanu Dinkiću, Verici Kalanović i Suzani Grubješić, izabranim sa izborne liste URS – Mlađan Dinkić. Na osnovu Odluke Republičke izborne komisije i Izveštaja i predloga Odbora administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnim poslanicima Mlađanu Dinkiću, Verici Kalanović i Suzani Grubješić. Čestitam narodnim poslanicima na izboru i molim da pristupe radi polaganja zakletve. (Predsednik čita tekst zakletve, a narodni poslanici ponavljaju.) „ZAKLINjEM SE DA ĆU DUŽNOST NARODNOG POSLANIKA OBAVLjATI PREDANO, POŠTENO, SAVESNO I VERNO USTAVU, BRANITI LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I GRAĐANSKE SLOBODE I PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU SLUŽITI GRAĐANIMA SRBIJE, ISTINI I PRAVDI!“ Molim vas da potpišete tekst zakletve. Čestitam idozvolite da vam poželim uspešan zajednički rad. Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić, po Poslovniku.
Dakle, po članu 27. Gospodine predsedniče Skupštine, vi ste pred kraj prethodeće rasprave rekli da ćete mi dati reč koju sam tražio na bazi replike. Strpljivo sam čekao, vi ste zaključili raspravu, odredili pauzu i očekivao sam da će da se nastavi tamo gde smo stali, imajući u vidu i ono što ste rekli. Sada nastavljate diskusiju kao da se to nije dogodilo. Dakle, molim vas da se vratite na ono što zapravo sami i rekli. Hvala.
Nemam ništa protiv, samo niste bili prijavljeni u sistemu. Vi ste dovoljno dugo poslanik da znate da to funkcioniše na takav način, kad vidim prijavu, jer vi imate pravo i da odustanete od replike. Dakle, to nije nešto što je obaveza narodnog poslanika da ima repliku, ako samo to želi, ali imate pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, ova replika se odnosi na deo izlaganja potpredsednika Vlade Aleksandra Vučića, na deo koji se odnosio na delovanje i prošli način rada Vlade Savezne Republike Jugoslavije, a na čelu je bio predsednik Koštunica, i za njega se vezuje tzv. puštanje na slobodu Flore Brovine i braće Mazareku. Samo bih odgovorio da, na pitanje ko je pustio osobe koje su pomenute, nije niko pustio osobe koje su pomenute ili, bolje rečeno, njih su pustili iz zatvora državni organi na osnovu Zakona o amnestiji koji je donet početkom 2001. godine. To je bio odgovor na ono što je govorio Marko Jakšić, koji se držao ipak sadašnje teme. Dakle, šta god mislili o onome šta je on rekao, on se držao teme za razliku od ove istorijske reminisencije i hteo bih jednom za svagda da se to skine sa dnevnog reda ovakvim tumačenjem, koji čini mi se da je jedino ispravno. Kada je reč o sadašnjem stanju, moram da iznesem jedan utisak, jedno mišljenje da sadašnja Vlada, državni funkcioneri, državni aparat se svrstao u jednu aktivnost koja se odvija na bazi odluke predsednice Kosova. Ne mogu da razumem zašto bi naši državni organi sprovodili odluku predsednice Kosova, sem ukoliko nije na snazi, a da to ni ne primećujemo jedna nova situacija, a to je situacija da je Srbija pretvorena u autonomnu pokrajinu republike Kosovo, jer zašto bi inače neku odluku, koju je donela predsednica nelegalne i lažne države Kosovo, sprovodili naši državni organi na osnovu prilježne delatnosti najviših državnih funkcionera i dobrog dela državnog aparata. To je sadašnjost i to je zapravo tema zbog koje je Marku Jakšiću, u krajnjoj liniji, oduzeta reč.
Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić. Izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, rekonstrukcija je takva da možemo i mimikom da odgovorimo na nju, samo ne znam šta izrazom lica prvo da pokažem – bes, tugu, ne retko i smeh u ovih šest meseci. Sve bi ovo biti odgovori na ovu šestomesečnu rekonstrukciju koja, kako ste rekli, Srbiji treba da donese novu perestrojku. Nismo ni počeli odmah, a nailazimo na problem. Znam da je neprijatno to što postavljamo pitanja u vezi sa premijerom. Ko je premijer? Ali, ta pitanja ne namećemo mi, to namećete vi. To je sveobuhvatna analiza vašeg rada ne sa naše strane, od strane građana. Zaista ne znam sada da kažem, uvaženi premijeru, ko će klimnuti glavom? Dačić ili Vučić? Bez ikakve ideje da degradiram najvažniju političku funkciju u državi, to ste vi uradili pre bilo koga od nas. Pristao je gospodin Dačić da pre godinu dana kao premijer bude drugi čovek Vlade, a onda se u ovoj rekonstrukciji grčevito borio i izborio da nastavi da bude ono što nije, premijer. Gospodine Vučiću, za razliku od Dačića koji je pristao da bude to što nije, vi ste se za to izborili, ali vam onda pored ovlašćenja pripadaju i odgovornosti premijera. Kako se zove to kada se kao prvi potpredsednik Vlade bavite i čipovima, i raketama, i Arapima, i Migovima, i aflatoksinom, i hrastom, i „Crvenom zvezdom“, i „Partizanom“, i hapšenjima, i puštanjem kriminalaca na slobodu? Kako se zove to kada u sred debate o medijima iz Sočija preko Fejsbuka ukinute TV pretplatu? To se zove urušavanje institucija. To se zove nepoverenje u ljude koje ste delegirali da taj posao rade. To se zove nepoverenje u vaše koalicione partnere, pa zato ova rekonstrukcija i traje šest meseci. Nije to samo šest meseci, to je i 150 radnih dana, to je 2000 radnih sati. Mnogo je problema moglo biti rešeno za ovo vreme. Nije bilo spremnosti da promenite odnose koje imate jedni prema drugima u Vladi, intrige, spletke. Nije bilo spremnosti da promenite odnos koji imate prema drugim koalicionim partnerima, prema opoziciji, prema ljudskim pravima. Nije bilo spremnosti da rekonstruišete politiku, a ne ljude. Zato nećemo podržati ovu novu Vladu u kojoj ništa nije drugačije, osim imena nekih ministara. Do rekonstrukcije je dovela loša politika. Bežanje od odgovornosti i nemogućnost da se i posle godinu dana Vlade upire prstom u Demokratsku stranku i optužuje za sva zla ovog sveta. Godinu dana ste na vlasti, podnesite odgovornost za ono stanje u kome se danas nalazi naše društvo. Srbija je danas moralno posrnula, kulturno devastirana, finansijski prezadužena zemlja. Niko normalan ne može da bude srećan zbog toga. Nismo srećni zbog toga što Srbija danas ćuti, uplašena je. Imate podršku 250 poslanika za borbu protiv korupcije, ali nećemo da ćutimo onda kada ona preraste u lov na veštice i svakog onog ko bi mogao da stane na put tome da Srbija postane jednoumna država. O tome nećemo da ćutimo jer se o tome ne ćuti. Život počinje tamo gde strah prestaje. Pre godinu dana ste u ekspozeu stavili da je jedan od prioriteta borba protiv bele kuge. Da li ima nade u ovom rekonstruisanom ekspozeu za ljude koji žele da osnuju svoju porodicu, da dobiju dete? U kakav zdravstveni sistem, Slavice Đukić Dejanović, oni danas ulaze? Tačno je, nije ministarka sama kriva za ovo poražavajuće stanje u društvu, u zdravstvu, ali šta je drugačije u odnosu na pre godinu dana? Da li lekari imaju makar malo bolji status u društvu? Da li građani imaju makar malo bolji tretman u zdravstvu, u kojem posle 90-ih ponovo razgovaramo o nestašici lekova? Pola Srbije je moralo da stane na noge da bi mala Anita Balaž otišla na lečenje. Nismo srećni zbog toga. Pomogli smo, ali ne vidimo odgovornost u rekonstrukciji u zdravstvu. Da li ima nade u tom rekonstruisanom ekspozeu za roditelje čija deca danas prvi put ulaze u obrazovni sistem, da će makar ona živeti u društvu u kojem se obrazovanje stiče, a ne kupuje, u kojem se trud isplati, a ne potcenjuje? Naš obrazovni sistem je danas generator nezaposlenosti mladih ljudi u Srbiji. Da li ima nade u tom ekspozeu za gotovo 300 hiljada mladih nezaposlenih ljudi? Nama treba obrazovni sistem koji će zajedno sa privredom te ljude nakon školovanja poslati na posao, a ne na biro rada. Zato tražimo rekonstrukciju politike, a ne ljudi. Nije dovoljno to što će se ministar prosvete sada prezivati Jovanović, a ne Obradović. Nema sreće dok god je za ovu vladu jedan uhapšeni vredniji od jednog učenika, studenta, postdiplomca, naučnika. Nema bolje budućnosti dok god su prioriteti bolji zatvori, a ne bolje škole, jer u obrazovanju je suština, a suština je kod vas na marginama. Dobro je to što ste vratili jednog jakog obrazovanog čoveka u zemlju, ali kako mi da verujemo Lazaru Krstiću, kada u njega ne veruje njegov budući kolega, ministar privrede, pa je one salve uvreda koje je pisao o njemu, o njegovom konceptu, morao da briše onda kada ste ga predložili za ministra? Kako onda građani da veruju u vas kada vi sami ne verujete jedni u druge? Kako da veruju u vaše poruke o boljem životu? Bolje će se živeti u Srbiji onda kada to ljudi i građani osete na svojoj koži, a ne kada nam to poručite sa naslovnih strana tabloida. Ova rekonstrukcija je loša jer je posledica loše politike. Rekonstrukcija može biti dobra ne onda kada je posledica loše, već kada je uzrok nove politike. Ovde nemamo novu politiku, imamo samo nove ministre. Ova vlada nastavlja da bude svrha samoj sebi do sledećih nekih izbora i zato nećemo glasati za nju. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima Aleksandar Vučić. Izvolite.
Nije to razlog, dobio sam reč dva puta, gospodine Ostojiću. Dame i gospodo, niko od nas, niko od građana Srbije nije mislio da ćete da glasate ni za ovu vladu, niti za bilo koju drugu u kojoj vi ne biste sedeli, jer mera svakog uspeha u ovoj zemlji, mera svega dobrog u Srbiji je to koliki je vaš udeo u tome, koliki je vaš interes u tome. Gde nema vašeg političkog interesa, vašeg ekonomskog interesa, tu nema ni uspeha i tu nema ničeg dobrog za Srbiju. Ja mislim da stvari drugačije stoje. Ja mislim da građane Srbije zanima stvarni napredak naše zemlje, a ne licemerno i bezobzirno kritikovanje svega, poluplačnim glasom, uz poslovicu - ogledalce, ogledalce, ko je najlepši na svetu? Govorili ste o besu, tugi i smehu. Nisam primetio da se bilo ko smeje, niti da je bilo ko besan. Znam da su mnogi tužni što nisu na vlasti i što ne mogu da rade ono što su radili godinama i decenijama. To me naročito ne zanima. Pokušaću ponovo i svaki put kada ovde iznosite neistine da na svaku tu neistinu apsolutno mirno odgovorim, i to na svaku reč koju ste izgovorili. Što se tiče pitanja ko je premijer, jedan bi da bude ono što nije, a drugi da ne bude ono što jeste, nisam razumeo tu igru reči, nisam shvatio šta ste hteli da kažete. Pretpostavljam da nisam dovoljno pametan da to razumem. Rekli ste i da nije dovoljno uzeti ovlašćenja, već preuzeti odgovornost. I prošli put sam vam rekao i važno je zbog građana Srbije da se to zna – preuzeli smo odgovornost. Kada već govorite o ličnoj odgovornosti, prihvatam tu vrstu lične odgovornosti i za ono gde je nemam. Sada ću analizirate sve ono što ste vi rekli. Nisam se pronašao u tome i nisam video da sam nešto od tih stvari uradio, ali prihvatam to kao sopstvenu odgovornost i ne bežim od toga. Govorili ste da nešto traje šest meseci i da je prošlo 2000 radnih sati. Za mene je prošlo možda i 3000 radnih sati i te 3000 hiljade radnih sati ja sam proveo na poslu, ne izležavajući se, ne putujući gde mi je mesto i gde mi nije mesto, ne radeći nešto što je neprilično, već se boreći da učinim nešto za ovu zemlju. Potpuno je besmislena primedba, kao da je neko sedeo ovde ili na nekom drugom mestu, pa govorio sve vreme o rekonstrukciji. To nije istina, rekonstrukcija je treći dan ovde. Danas vam smeta što je treći dan, a prvi dan vam je smetalo što će da bude za jedan dan. Šta god da uradimo smeta vam. Problem u našoj zemlji je što šta god da kažemo to nije dobro. Kada kažemo da dođu stranci, dobro je, ali da ne budu ti stranci. Kada kažemo da budu mladi i dobri stručnjaci, super je kad su takvi i super je što mu je neki tamo drugi dao pasoš kao najtalentovanijem čoveku u Srbiji, ali kako mi da mu verujemo kada mu tamo neki drugi na Tviteru kaže ne znam šta već? Vama nikada neće biti dobro. Šta god da uradimo, nikada neće biti dobro i zato se ljudi u Srbiji trude da to posmatraju potpuno objektivno, mnogo drugačije od vas. Ljudi se trude da kažu da li je ovo zaista dobro za njih i za našu zemlju, ali ne da li je dobro za vašu partiju. Možda to nije dobro za vašu partiju, ali je dobro za Srbiju, a mene interesuje da bude dobro za Srbiju i u tome se razlikujemo. Kažete, bavili se intrigama i spletkama, pa samo se time i bavite. Govorili ste, ne morate da gledate oko opomena, to su oni rekli malo pre, samo ponavljam, čitam ih, zapisao sam njihove reči, ni jednu svoju nisam izgovorio. Čitav njihove reči i odgovaram. Kažete, kako se odnosimo prema ljudskim pravima. Kojim ljudskim pravima? Prema kojim ljudskim pravima imamo loše odnose? Prema kojim? Koja smo to pogazili ili prekršili? Prava nacionalnih manjina? Koja prava? Kažite nam to otvoreno da znamo. Kažete, finansijski prezadužena. Najveća odgovornost, kada bi hteli da budu pošteni i da kažu tu su kolege iz URS, najveća odgovornost za finansijsku prezaduženost ove zemlje je vaša i neće moći do 2015. godine da se reši. To vam sada kažem. Nadamo se da ćemo 2015. godine moći da imamo normalan budžet i normalno stanje u zemlji, a sve zato što ste se zaduživali po kamatama od 8,3% i 8,4% i sada se nadamo da ćemo naći novac do 1,5% da se zadužimo na 20, 30 godina da bismo mogli da vratimo te kamate najteže od 8,3% i 8,5%, da bismo uštedeli 200 do 300 miliona evra na godišnjem nivou u budžetu. Zbog onoga što ste vi radili govorite nam o finansijskoj prezaduženosti. Ni jedno naše zaduživanje nije bilo ni blizu zaduživanja od 8,3% kako ste se vi zaduživali nego što nećete narodu da kažete istinu. Problem je što drugi ljudi ne znaju koliko je bolna ta istina za našu zemlju, pa mi je žao što ponekad moram sam da učinim. Pričate o lovu na veštice, a znate šta je lov na veštice. Lov na veštice je kad god se pomene bilo ko ima veze sa vašom strankom. Rekao sam vam jedini predmet koji je nerealizovan iz vašeg vremena, jedini, a tiče se vaših funkcionera zato što sa sto strana državni nadležni organi proveravaju sve činjenice. Nismo hteli odmah da poverujemo u mogućnost jer protiv čoveka postoji 14 krivičnih prijava i ostavljeno je sve spakovano. Onda smo rekli – sačekajte, proverite, možda je to bio nečiji pokušaj da kaže da je to politički obračun unutar jedne stranke, ili ne znam šta već. Koji lov na veštice? Oko toga što ste pričali oko Azotare. Kažite građanima koji su to predmeti od Azotare i Delreala? Koji je to predmet gde je lov na veštice? Dajte recite, poneo sam svih 24 predmeta imam ovde u torbi, preseke stanja, da vam kažem šta je rađeno i kako je rađeno, za svako ime nego je lov na veštice jer je to najlakše reći. Najlakše je reći – to oni nas progone politički. Građani Srbije treba da znaju niko nikoga u ovoj zemlji ne goni i ne progoni zbog bilo kakvog političkog stava naprotiv veoma smo pažljivi po tom pitanju i niko to ne pokušava da učini ni na koji način, jedino što radimo jeste da pokušavamo da izjednačimo političare sa svim ostalim građanima, da oni ne budu važniji, zaštićeniji i ispred ostalih građana. To je ono u čemu se razlikujemo. Kažete nećemo da ćutimo pošto život počinje tamo gde strah prestaje. Evo, sada vam ja kažem neću više da vam ćutim zato što mi je život počeo onog trenutka kada je Srbija prestala vas da se plaši, kada više sudije ne sude po vašim nalozima, kada više tužioci ne podižu optužnice po vašim nalozima. Kada u Srbiji, kao što vi danas smete, svako sme slobodno da govori, svako sme da izgovori šta hoće, ali se zna šta je to što će da učine nadležni državni organi u skladu sa zakonom. To što mi dobacujete opet više govori o vama nego o meni. Oko Anite Balaš, ne znam kakva je vaša uloga u tome, ako ste imali neku, ja vam čestitam i hvala vam na tome, ali znam ko je imao, ne samo oko tog slučaja nego kod svih takvih slučajeva. Uprkos lošim uredbama i drugim podzakonskim aktima iz prethodnog vremena rekao da se napravi rešenje da bi deca mogla da se leče u inostranstvu. Nisam slučajno rekao uprkos uredbama i drugim podzakonskim aktima iz prethodnog perioda. Kažete, neki koji se hvale boljim zatvorima, a ne boljim školama. Mi ulažemo i u škole, ulažemo i u zatvore zato što to rade sve civilizovane i sve normalne zemlje, a oni koji misle da zatvori treba da nam izgledaju kao u knjigama, turski kazamati ili zatvori u Salvadoru, a u Turskoj odavno tako zatvori ne izgledaju, već da treba da nam izgledaju kao zatvori u Salvadoru, mislim da taj krši ljudska prava i da taj ne razume šta je sadašnjost, a šta je budućnost Srbije. Mislim da sam kroz sve reči koje ste izgovorili prošao i pokušao sam suštinski da odgovorim. Ne očekujem da Vlada bude hvaljena zato što neko iz političke partije koju ja volim on sedi ili ne, ali kritikovati Vladu, a da za to nismo čuli ni jedan ozbiljan argument, kao što je pitanje zaposlenosti u Srbiji, od vrtoglavog rasta nezaposlenosti koji ste izmislili, pošto imamo pad nezaposlenosti i to po svim statističkim podacima obe organizacije koje se time bave u našoj zemlji. I dalje je teško i loše stanje, do toga da kažete da je sve poskupelo i da je inflacija mnogo veća nego u bilo kom prethodnom periodu, pa sam vam rekao tačno koja je inflacija. Pogrešio sam, pošto je međugodišnja na 7,8%, a ne na 8,6%, a mi ćemo je držati na ovogodišnju, na nivou oko 5%, što je za 8% niža nego u prethodnoj godini. Onda mi se čini da ti argumenti vam jednostavno ne stoje. Naš je posao da uradimo nešto za svoju zemlju. Mislim da bi za sve nas u Narodnoj skupštini bilo mnogo više toga dobrog i mnogo bolje da se svi pozabavimo Srbijom i da stvarno o njoj razmišljamo, a ne da se bavimo partijskim interesima, pa da samo usput Srbiju pominjemo, a da na nju gotovo nikada i ne mislimo. Hvala vam najlepše.
Replika, Dejan Nikolić.
Na konkretna pitanja, konkretne uvrede, ali navikli smo. Da li znate u koliko škola danas su učenici počeli bez udžbenika, ne bez kreda, nego bez udžbenika? Toliko o ulaganju u obrazovanje. Godinu dana ste na vlasti, šest meseci nas ubeđujete da je ova Vlada loša jer SNS ima ministre koji ne mogu dovoljno brzo da trče, jer ne mogu dovoljno visoko da skaču, a vi podižete lestvicu. Bez ironije, kada ste rekli da ćete da dovedete eksperte, mislio sam da ćete dovesti Sergeja Bupku i nisam ironičan. Postavio sam pitanje konkretno u kojoj sferi je u Srbiji danas bolje. Onda vi mašete sa 180 optužnica i sa time da ste se zaduživali bolje nego mi. Da li je to bolje danas u Srbiji? To nije stvar kojom bi se neko trebao hvaliti. Lično, gospodine Vučiću ja vam ne verujem ali to se vas ne tiče, možda se nekoga tiče, ali niste dosledni. Rekli ste – nećemo u Vladu sa Dačićem, pa ste mu dali mesto premijera. Tačno je, kasnije ste mu ga i uzeli. Rekli ste – 20.000 dinara po ha za poljoprivrednike. Koliko oni danas imaju? Jedva šest hiljada, pa im isplaćujete za prošlu godinu. Tačno je da timovi rade na hapšenju Šarića. Verujem da vredno rade isto onako kako su radili dok ih je vodio čovek koji je sada funkcioner DS. Ali, je nedosledno reči u januaru, uhapsićemo ga u junu, a u junu reći uhapsićemo ga u septembru, a u septembru reći – uhapsićemo ga u decembru. To je nedosledno. Šta je tačno u tome da vi bežite od odgovornosti. Kažete da je Vlada loša a onda okrivite Alisu Marić. Obrukali ste najbolju šahistkinju sveta onako kako ćete obrukati najboljeg vaterpolistu sveta. Za vas su ljudi prolazni samo da bi procenti ostali postojani. Hvala lepo.
Prvo, jedna stvar se ne menja vaš rečnik uvreda, to ste valjda vežbali po nalogu gospodina Đilasa, jer drugo ne umete, i valjda je važno da to kažete sa što više ubeđenja tako ćete više pohvala da dobijete. Ja vas šest meseci ne ubeđujem da je Vlada loša, ne govorite istinu. Možda bi neka druga reč bila priličnija ali ja je nikada neću izgovoriti, ne govorite istinu. Ne govorite istinu. Ja govorim da je ta Vlada dobra i mnogo bolja od svih vaših Vlada, ali kažem da nije dovoljno dobra koliko bih ja želeo da bude. Mislim da je to ne samo legalno, ne samo legitimno već veoma dobro za našu zemlju, kada ciljeve podižete. Ako vi na metafore odgovarate da ste očekivali da Sergej Bubpka bude ekspert, ja nemam ništa protiv. Dobra ideja, pozvaćemo i Sergeja Bubpku da bude ekspert i da pomogne na pripremama našoj atletskoj reprezentaciji. Donosiće vam medalje i u skoku s motkom, uveren sam da je to odlična ideja za Srbiju. Kažete, došli ste ovde da se hvalite brojem optužnica. Nemojte da govorite neistinu. Došao sam da vam odgovorim na vaše tvrdnje da nema nije jedne otpužnice iz organizovanog kriminala, pa vam kažem 180 optužnica. A onda kad vam kažem da ste izmislili da je nula optužnica, već je 180 optužnica slovima i brojem, potvrđenih, onda kažete – pa vi se time hvalite. Ne. Nego ste vi rekli i izmislili da je nula, pa sam vam ja rekao da je 180, onda više ne znate šta ćete da kažete. Kažete subvencije za poljoprivredu. Mi smo isplatili sve subvencije za poljoprivredu. Sve subvencije za poljoprivredu smo isplatili, 94% je bilo isplaćeno do pre neki dan, mislim da danas ili sutra ide još 6% subvencija da se isplati. Sve što su bile naše obaveze isplatili smo. Ni to ne znate. Ali je lako dodvoravati se nekome, verovatno ćete da kažete da će berzanska roba da košta 50 dinara, ako košta 26 ili 28 dinara, kao što je danas suncokret. To ne zavisi ni od vas ni od nas, jer 2009. godine vam je bila 16 dinara, a 2008. vam je bila 27 dinara. Ali to nije zavisilo od vas i za to vas nije niko kritikovao. Govorite o gospodinu Šariću, i kažete – nastavljena istraga. Kako je danas nastavljena istraga, poštovani narodni poslanici, kad su mi prekjuče, u subotu rekli da je prekinuta istraga? Jeste li to svi čuli? Rekli su – prekinuta istraga, sad kažete nastavljena istraga, pa jel prekinuta ili je nastavljena? Ne samo da je nastavljena, radio je gospodin Rakić. I kao što vidite za mene nije teško, i u tome se razlikujemo, ja političkim protivnicima, ali ljudima koji su radili, uvek odam priznanje. Da gospodin Rakić je vredno radio na tom slučaju. Nije me sramota i nije mi teško, čist mi je obraz, i s ponosom kažem – da dobro je radio taj posao. Natavljen je i pojačan je rad na tome. Dodati su specijalni timovi iz zemlje i iz inostranstva koji na tom slučaju rade, samo da budete upućeni. Dakle, mi taj posao nastavljamo, i ne samo da nastavljamo, uveren sam da će rezultata biti, osim što ste za jednu stvar u pravu – ja sam rekao negde u januaru mesecu da će biti do juna, i bio sam potpuno neoprezan kada sam to rekao. Zato sada ne govorim precizne termine, a uveren sam da će se uskoro celokupna javnost u Srbiji tome obradovati. Na kraju ste pomenuli nekakve procente. Ne znam na kakve ste procente mislili. Nadam se da niste mislili na procente od određenih poslova, pošto mi se čini da to pripada nekom drugom, već na političke procente. Na političke procente mnogo manje pažnje obraćam od onih koji svaki put kada imaju neki problem onda će da pronađu neko lepo mesto za slikanje, da bi ispali bolji i uspešniji nego što jesu, da istaknu svoju humanitarnu aktivnost kad god imaju politički problem. Mene to ne zanima. Mene zanima rezultat i uspeh Srbije. Mene zanima da budem na teškom mestu, tamo gde niko ne može ili gde tamo gde niko neće. Mene zanima da uradimo teške stvari, bolne stvari za našu zemlju, ali od koje će našoj deci i u budućnosti ljudima u Srbiji biti neuporedivo bolje. Mene ni jedni ni drugi procenti nisu i neće zanimati. Hvala najlepše.
Reč ima gospodin Stefanović. Replika.
Zaista bez želje, da ulazim u polemiku s gospodinom Vučićem, ja moram da kažem da ima nekoliko stvari, pošto smo prozvani kao stranka, na koje moram da reagujem. Ne znam da li vi čujete sebe gospodine Vučiću. Vi kažete da se ne mešate u pravosuđe. To ponavljate nekoliko puta. Ne znam da li čujete uopšte šta izgovarate ovde u sali. Odmah da vam kažem, niko nas ne instruira da bilo šta iznosimo protiv vas. To se vi gospodine Vučiću projektujete, to vi radite na vašem glavnom odboru, mi to ne radimo. Ne može nas niko da instruira. To što vi mislite iz jednog centra, i delujete kao udovi iz jednog centra, to je vaš problem, mi tako ne funkcionišemo. Inače, poljoprivredi je smanjeno davanje za više od 3 milijarde, ali vi to vešto izbegavate i menjate teze, kao što mi se čini da izgleda da niste svesni da u Srbiji jeste sve živo poskupelo, i gas i struja, i svi drugi mogući artikli i da su penzije i plate smanjene za 5 posto. Zašto se onda poljoprivrednici bune ako je tako kako ste vi rekli, zašto dolaze? Da li ih dovodi DS, možda da vam pravi probleme, ne. Meni je najtužnije od svega, kada DS uporno pokušava da jezikom argumenata postavi konkretna pitanja i da da neke predloge, ja bukvalno ovde, gospodine Vučiću, štopujem u kojoj sekundi ćete da se vratite na staro, na ono što vi zaista jeste. Nekada je to 20 sekundi, a nekada 40, a nekada 5 minuta , zavisi kako ste raspoloženi, i da li je moguće da niste u stanju da imate konzistentan nastup od početka do kraja, nego da vidimo četiri lica gospodina Vučića, pri čemu je jedini argument koji uporno ponavljate: mene svi mrze, vi ste ljubomorni, ja sam dosledan i neću popustiti, ja se vas ne bojim. Niti vam je ko rekao da vas se boji, jer vas se ne boji, niti smo ljubomorni, niti vas mrzimo i 15 puta vam ponavljamo, a vi uporno o tome. Dajte, ozbiljno da razgovaramo.
Izvolite, gospodine Vučić.
To što govorite svaki dan o različitim licima, i pokušavate, nisam razumeo tačno šta, moje lice je, pretpostavljam, ne naročito lepo,nisam se ni trudio, i za to što po raznim forumima puštate kakav mi oblik usta ili šta, za to su mi krivi otac i majka i sve to prihvatam. Ja sam pristojan, za razliku od vas ne povišavam ton nikada, mirno sedim i razgovaram sa vama. Ne znam šta svemu tome možete da zamerite. Ne mašem rukama, ne vičem, nijednu ružnu reč nisam izgovorio. Izgleda vam stari Vučić istog sekunda kada pomislite da bi trebalo da prećutim neosnovanost ili nepostojanje vaših argumenata, pa moram da vas pitam da me naučite, jer ja sam pravni fakultet završio sa najboljim ocenama, pa bih voleo da mi kažete da ja kažem da se ne mešam u pravosuđe. Govorim o predmetima koji su nadležnost više službi i o preseku stanja koje se analizira na sednicama biroa nadležnih službi. Šta je tu sporno, kakvo je tu protivpravno ponašanje, govorim li o tačnim predmetima ko je kakav i do kog nivoa stigao, da li je podignuta optužnica ili nije, ne govorim. Ne znate ni sami šta biste zamerili, tek onako nešto da kažete. Kažete, u ovoj zemlji je sve gore, 11 posto je poskupela struja, a samo u prvoj godini vaše vladavine, struja je poskupela 138 posto, samo u prvoj godini vaše vladavine je poskupela 138 posto, a sada je posle pet godina je poskupela 11 posto, zato što ste razorili EPS, jer ste uništili preduzeća, razorili ih, pojeli ste supstancu, nije bilo nedostajućih likvidnih sredstava 400 miliona. Kažete 4,5 posto je poskupljenje gasa, a ja vam i dalje kažem da se to lako analizira, ako pogledate inflaciju ovogodišnju, i prošlogodišnju, od pre dve godine. Da li se živi dobro? Ne živi se dobro, naravno da se ne živi dobro. Da li ljudi žive teško? Žive teško. Pitam vas šta je to što vi predlažete, da mi se hvalimo što smo morali najveća zaduženja koja ste nam stavili na grbaču da vraćamo zaduženjima, koja su bila manja u odnosu na ona koja ste vi napravili. Gde da pronađemo pare? Da ih iskopamo, da s Marsa dođu? Investicija već sada, za šest meseci, imamo duplo više nego u celoj prethodnoj godini, a tek očekujemo najveće investicije i tek očekujemo rezultate našeg rada u sledećoj godini. Vaša najveća investicija je bila prodaja „Maksija“ Dolezu i to je ono što nam je donelo rezultate u prethodnim godinama. Ništa više, nigde više nije postojalo. Ali je važno da nam držite pridike a da se nigde niste trudili. Važno je da omalovažavate sve, e ako će na šejku da nam bude, pa neće, biće n nam i na Nemcima i na Japancima i na šejku i na svim našim prijateljima, zato što sa svima hoćemo da radimo i da gradimo normalnu Srbiju. Ako je vaš način da govorite jezikom ličnih uvreda, od projektovanja do više lica, do ne znam ni ja čega sve, ja mislim da to dovoljno govori o vama. Vidite vi sutra neku humanitarnu akciju napravite da bi ste ispali lepši i nasmejaniji od onog groznog Vučića, koji mora u Skupštini da trpi sve to što mora da trpi da bi vama odgovarao. Da vam kažem nešto – ljudi u Srbiji su prepoznali ko radi i ko šta radi i ko koliko radi i ono što je moglo i ono kako je moglo da ljude varate u prethodnom periodu time kako ste genije, kako su svi ostali loši, to vreme je prošlo. Još jedanput vas pitam – gde ima onih nula optužnica i gde je onaj vrtoglavi rast nezaposlenosti. To sam zapamtio da ste izgovarali, a svi zvanični podaci govore drugačije. Moram sada da vas pitam – a kad će biti dosta kraja neistinama koje iznosite i koje tako sa lakoćom uspem ovde da pobedim i pokažem svima kakve ste neistine izgovarali a da posle toga ne postoji ni jedno –izvini? Kada ćete malo poštovanja da pokažete prema ljudima koji rade? Kao što vidite ja taj problem nemam i to je razlika između nas i vas, jer ljudi vide da sam ja u stanju da poštujem neke iz vaših redova koji rade dobro svoj posao i da im ne tajno, već javno odam priznanje a vi to jednostavno niste u stanju, zato što je vaša sujeta veća od Monteveresta i zato što je vaš dolazak ili opstanak na vlasti važniji od opstanka Srbije. Nije. Srbija je mnogo važnija i mnogo veća od Demokratske stranke, bila je i biće zapamtite.
Reč ima gospodin Stefanović. izvolite
Gospodine Vučiću jeste Srbija važnija od bilo koje stranke i bilo kog pojedinca, ali je Srbija takođe zemlja koja od vas očekuje da čuje bar neke tri konkretne mere šta će ova Vlada da radi. Mi danima pokušavamo to da čujemo od vas. Umesto toga mi imamo ovde neprekidno vaše izlaganje, napade na opoziciju i vašu ocenu samog sebe, koju ponavljate svaki dan. Kako vi sebe vidite? Sada spominjete vaš izgled lica i usta i svega ostalog što niko živ ovde nije spomenuo. Niko to nije spomenuo. Gospodine Vučiću, mi smo govorili o vašem podizanju glasa, o uvredama, o stvarima koje ne mogu ili teško se proveravaju, koje prebacujete DS. Ni jednog momenta se niko nije osvrnuo na ono na šta se pozivate. Ako je u ovoj zemlji mnogo bolje, kako kažete, kako to da od 2004. godine prvi put ove godine smanjen kreditni rejting Srbije? Zašto? Zato što ima ružnu opoziciju a lepu vlast. Da li je to vaš odgovor? Znate šta, 130% je poskupela struja, tu verovatno mislite na 2000. ili 2001. godinu. Što ne kažete, lepo sam vas molio gospodine Vučiću, nemojte da se vraćamo u prošlost, jako je nezgodno po vas, 130% je porasla cena struje u vaše vreme, kada ste bili na vlasti. Nije bilo struje, narod nije znao šta je struja. Ja ne znam gde vi vidite uvrede. Da li je uvreda kada mom kolegi poslaniku pričate o ogledalcu na neprimeren način a predsednik Skupštine ne reaguje? Recimo, ja mislim da je to bilo uvredljivo. Ko je vam bilo kakvu uvredu rekao? Ne znam o kojim investicijama pričate u situaciju kada ih mi svi željno očekujemo i iz Arapskih Emirata, u zemlju u kojoj se više izvozi najlon čarape od „Fijata“, kada se odbiju komponente za uvoz tog istog „Fijata“. Da li znate taj podatak da se više čarapa izveze nego automobila? Šta ćemo sad, sad laže opozicija i vređa? Nemojte samo to da nam kažete, molim vas.
Izvolite gospodine Vučiću.
Nisam razumeo ovu primedbu za „Fijat“, niste dobro nešto pročitali ili niste nešto dobro razumeli. Ako ste govorili po broju komada, verovatno je da ste u pravu, a što se novca tiče svakako je daleko od istine, ali šta da radimo. Ja nikada, gospodine Stefanoviću, nisam rekao da je mnogo bolje, rekao sam da je malo bolje. Rekao sam da ljudi teško žive, 50-i vam put to ponavljam, nemojte da karikirate stvari, rekao sam da je malo bolje, nijednog sekunda nisam povisio ton, nemojte da izmišljate. Ni jednog sekunda ni jednu uvredljivu reč nisam rekao. Da bi građani Srbije čuli, ja ću da ponovim – ogledalce, ogledalce ko je najlepši na svetu? Slušajte me, nemojte da mi govorite šta vi organizujete, a šta ne organizujete. Ljudi mi iz tri dnevne novine javljaju da iz iste adrese, sa istih računara iz jedne političke stranke dolaze najteže moguće uvrede, sramota me pred građanima da govorim, koje se tiču mog fizičkog izgleda i svega drugog. Da li vi mislite da sam ja neobavešten, da ja ne znam ko šta radi? Ja to znam, ja vas znam dobro, znam vas odlično i zato što vas znam odlično, znam koliko je Srbija danas srećnija nego što je bila juče i znam koliko će Srbija sutra da bude srećnija nego što je juče. Meni nije problem da vi to radite, jer sve to što radite, radite sebi i sa druge strane, nisam vam odgovorio za poljoprivrednike koji se bune. Za razliku od vas koji niste hteli da ih primite, osim, mislim gospodina Petrovića, i da razgovarate, ja sam i danas razgovarao sa poljoprivrednim proizvođačima, sa običnim, poštenim ljudima koji traže nešto više za sebe. Šta oni traže? Bio je i sadašnji ministar, gospodin Knežević prisutan i budući ministar, gospodin Glamočić, bio sam i ja. Pitao sam – imate li neku primedbu na rad države, na račun države,jel nismo isplatili subvencije, šta je to što nismo napravili? Oni su rekli – nemamo. Imamo na cenu suncokreta. Cena suncokreta nam je niska od 24 dinara ili 26 dinara, kolika je poslednja ponuda uljara. Rekao sam – šta država Srbija može tu da uradi? Nismo mi ti koji određujemo cenu, građani Srbije i ostali to treba da znaju, nije država ta koja određuje cenu, ta cena ide na tržište, nekada je 50 dinara, nekada je 10 dinara, nekada je 20, nekada 30. Oni su rekli – ne očekujemo mi to od vas, očekujemo ako možete da zamolite ljude iz uljara da nam koliko je moguće tu cenu povećaju. Rekao sam da ne možemo da utičemo na marginu njihove zarade, ne možemo da se mešamo u tržišne uslove, ali ako je margina njihove zarade velika, zamolićemo ih ako je moguće, kao što ste to učinili sa sojom da vam izađu u susret i to je bio ceo razgovor, to je bio ceo naš razgovor, jedan pošten, odgovoran i ozbiljan razgovor u kojem ne možete da obećavate kule i gradove, da pričate lepe priče nego ono što možete da napravite, to napravite, ono što ne možete da napravite, to ne uradite i tako se ponašaju odgovorni ljudi. Videćemo da li do četvrtka možemo nekoga da zamolimo da podigne cenu na 28, 29, bilo bi značajno i bilo bi dobro zato što bi margina zarada seljaka bila veća nego što je danas, nešto bi margina zarada uljara bila manja, ali to je način na koji te probleme rešavamo. Vi govorite o padu kreditnog rejtinga, pao je zbog prezaduženosti naše zemlje, u jednom trenutku smo došli do plafona i nema gde dalje, nemamo šta dalje da uradimo, moraćemo da se zadužujemo do 2015. ili 2016. i svako mora ko je na vlasti to da uradi, zato što smo ubili ovu zemlju u prethodnih deset godina ili dvanaest, ili dvadeset, kako god hoćete. Ubili smo ovu zemlju. Što se tiče činjenice da nije bilo struje, nije bilo struje ponekad i ponegde u toku rata, to je tačno, samo nemojte da nam govorite da je DS ili da ste vi gospodine Stefanoviću ili nedaj bože gospodin Đilas postao Nikola Tesla pa ste vi izmislili struju za Srbiju, pošto to niko u Srbiji neće da poveruje.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Đurović. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče Narodne skupštine, prvi potpredsedniče Vlade, poštovani ministri i kandidati za ministre, uvažene kolege narodni poslanici, danas je pred nama izbor novih članova Vlade Republike Srbije, čime će proces rekonstrukcije Vlade biti završen. Za ovih godinu dana, koliko je prošlo od kako smo saslušali ekspoze premijera i izglasali aktuelnu Vladu Republike Srbije, rešeno je dosta problema u zemlji i načinjeni su bitni pomaci u mnogim segmentima našeg društva. Svakako, ono što je najznačajnije i što bih ovom prilikom pomenula je postignuti dogovor u Briselu, koji će našim građanima na Kosovu i Metohiji omogućiti jedan bezbedniji i kvalitetniji život, takođe otvaranje pristupnih pregovora sa EU čime naša zemlja ulazi u novu fazu svoje istorije i, naravno, odlučna borba protiv korupcije koja je naišla na ogromnu podršku, kako građana naše zemlje, tako i na pohvale koje dolaze iz celog sveta za velike pomake koje su napravljeni u tako kratkom vremenskom periodu. Ova vlada ima još jednu veliku zaslugu čiju ćemo snagu moći da vrednujemo tek u vremenu koje dolazi, a to je početak promene svesti. Naime, prvi put se susrećemo sa praksom u okviru koje se proveravaju prolazna vremena i rezultati rada onih koji su radili dobro i onih koji nisu. Rekonstrukcija je plod nečeg potpuno novog u srpskoj politici, što očigledno predsednici opozicije nisu u stanju da razumeju na pravilan način. Svakako, građani Srbije to razumeju. Rekonstrukcija po prvi put se sprovodi zato što je to želja Vlade da se postignu bolji rezultati za naše građane u budućnosti. Pravilo provere rezultata rada je pravilo koje je sama sebi uvela Vlada Republike Srbije, a to je svakako nešto što i mi svi treba, koji se nalazimo na javnim funkcijama u našoj zemlji, da se zapitamo šta je ono što smo uradili za godinu dana, da li smo mogli bolje i da svake godine podižemo lestvicu malo u vis i da se trudimo da je preskočimo, jer samo na taj način naši rezultati će biti bolji, a bolji rezultati moraju da budu cilj svakom pojedincu u ovoj zemlji, jer je to jedini način da celokupno društvo oseti boljitak. Aleksandar Vučić je nedavno rekao da Vlada mora građanima da pokaže da je princip odgovornosti, smenjivosti i poštovanja narodne voljemnogo važniji od partijske poslušnosti i pripadnosti. Mnoge stranke, naročito u predizbornoj kampanji, vole često da pominju departizaciju i da obećavaju da će da je sprovedu ukoliko budu u prilici da dođu na vlast, a samo je SNS na najviše funkcija u zemlji kandidovala ljude koji su nestranačke ličnosti, a koji su stručnjaci u oblastima u kojima ih predlažemo. Dakle, pored Ivana Mrkića, koji je na poziciju ministra spoljnih poslova došao pre godinu dana na predlog SNS, danas imamo nova četiri ministra predložena od strane SNS, a koji nisu ni funkcioneri, ni članovi stranke. Stručnost je bila jedini kriterijum kojim smo se vodili. Velika prašina digla se oko mogućeg dolaska Lazara Krstića na mesto ministra finansija, pa su se mnogi javljali da ga kritikuju, iako još nije ni ušao u Ministarstvo finansija, a ne da je povukao neki potez koji bi mogao da bude predmet kritike. Često sam mogla da čujem da mu zameraju na tome što je mlad i što ima samo 29 godina. Podsetila bih vas da je Nikola Selaković prošle godine, kada je došao na funkciju ministra pravde, imao upravo 29 godina, a danas možemo da kažemo da je bio jedan od najuspešnijih ministara ovih godinu dana. Čak su i Nebojši Stefanoviću zamerali na njegovoj mladosti, a on je pokazao da je njegova mladost u stvari njegova prednost, a nikako mana i za ovih godinu dana je podigao ugled Narodne skupštine. Kao član Odbora za spoljne poslove često sam u prilici da se susretnem sa brojnim narodnim poslanicima iz inostranstva koji dolaze u posetu našim institucijama. Kada ih pitam koji je to najjači utisak koji će da ponesu iz naše zemlje, često čujem da je to upravo veliki broj mladih i obrazovanih ljudi koji se nalaze na visokim pozicijama u našoj zemlji, energija koju nose sa sobom. To je i razlog zašto veruju da se Srbija istinski menja u najpozitivnijem smislu. Ovom prilikom bih htela da izrazim žaljenje što Svetlana Živanović nije bila u mogućnosti da prihvati funkciju ministra poljoprivrede, ali ne zato što mislim da gospodin Dragan Glamočić nije dobar izbor. Naprotiv, njegova biografija nam uliva poverenje i želim mu svu sreću u radu. Jedini razlog zašto bih dala njoj prednost, koja je jednako stručna kao i gospodin Glamočić, je taj što je žena i smatram da bi bilo dobro da Vlada Srbije ima veći broj žena. To je ujedno i jedina zamerka koju imam na predloženi sastav Vlade. Znam da gospodin Aleksandar Vučić rado kandiduje žene na visoke pozicije u našoj zemlji. Rado sarađuje sa ženama, čemu smo svedoci sve mi poslanice SNS koje sedimo ovde i ne bih želela da građanke Srbije imaju pogrešan utisak, zato što će samo dve žene biti ministri u Vladi Srbije. Želela bih da poželim sreću u radu svim budućim ministrima. Njihova stručnost i iskustvo sa jedne strane, kao i stručnost, mladost i energija sa druge strane su nam potrebni kako bi smo uspeli da modernizujemo našu zemlju, što je i cilj ove rekonstruisane Vlade. Hvala.
Narodni poslanik Borislav Stefanović želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Članovi 27, 107. i 106. Gospodine predsedavajući, prekršen je Poslovnik zbog toga što mi niste dali pravo na repliku u situaciji kada je gospodin Vučić izneo neke zaista netačne stvari i izneo stvari koje su apsolutno ne proverljive i onda ste vi to iskoristili i dali reč sledećem govorniku, da bi govornik izneo svoj vrlo upečatljiv utisak o tome da svaki vojnik i pastir što u frulicu svira voli Aleksandra Vučića. Mislim da to nije u redu zato što u ovoj situaciji mi smo morali dobiti priliku da odgovorimo barem na opasnu stvar koja se iznela u Skupštini, gospodine Stefanoviću, da jedna parlamentarna stranka, ne samo što je kriminalna, nego organizuje, pazite ovo, i to nam kažu ljudi iz SNS – organizujemo ljude da šalju užasne i loše stvari o izgledu gospodina Vučića po forumima. Pazite, to je jako ozbiljna optužba. Tvrdim vam, ako je neko to radio, iz koje god da je stranke, za svaku osudu je. Gospodine Vučiću, poznajemo se i znate da tako nešto niko normalan ne može da odobri, ali je druga stvar ko to kontroliše.
Molim vas da ne ulazimo dalje u polemiku. (Borislav Stefanović, s mesta: Onda mi dajte pravo na repliku.) Upravo hoću da vam ukažem na član 104. Član 104. definiše kada se narodnom poslaniku omogućava replika. Stav 3. kaže: „O korišćenju prava iz st. 1. i 2. ovog člana odlučuje predsednik Skupštine“. Dakle, nakon šest replika, koje su došle iz redova vaše poslaničke grupe, smatrao sam da je vreme da se vratimo na raspravu. Ne možemo imati replike do sutra ujutru, jer onda ne bih ja rukovodio sednicom i dozvolio bih da sednica traje neograničeno. Smatram da treba da se vratimo na dnevni red i u toku dnevnog reda možemo da razgovaramo. Imate dovoljno prijavljenih govornika koji mogu da nastupaju po tački dnevnog reda. Reč ima gospodin Vučić. Izvolite.
Izneo sam jedan nedovoljno proveren podatak i izvinjavam se građanima Srbije za taj neproveren podatak. U međuvremenu sam proverio. Rekao sam da je struja poskupela 138%. Na žalost, to je bio delimično tačan podatak. Struja je poskupela 138% samo u jednom trenutku – 2001. godine. Struja je od 2001. do 2012. godine poskupela, poštovani građani Srbije, upravo tačan podatak koji sam dobio iz Ministarstva energetike, 672,4%. U tom periodu struja je poskupela 672,4%. Važno je da se proverljivim podacima služimo, da građani Srbije te podatke čuju. Što se tiče replika ili ne replika, vi ćete, gospodine predsedniče Narodne skupštine, o tome donositi odluku. Što se tiče pastira i vojnika, lepo je što je to izazvalo radost u vašim redovima, osmehe i podsmehe, samo bih vas zamolio, sve vas koji ste se podsmehivali, da pokušate u znanju da se uporedite sa Aleksandrom Đurović, u znanju i stranih jezika, u znanju u različitim društvenim oblastima. Taj podsmeh je samo još jedanput više govorio o vama, a ne o Aleksandri Đurović, kojaje inače odlično govorila.
Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da vam se obratim u ime SVM i da iznesem naše viđenje o oblasti poljoprivrede. Odmah na početku treba da kažem da je dobro što je budući ministar poljoprivrede iz Vojvodine. Smatramo, da kada pričamo o poljoprivredi, prvenstveno treba da mislimo na Vojvodinu, jer je 80% teritorije AP Vojvodine obradivo poljoprivredno zemljište. Vojvodina je poljoprivredni kraj naše zemlje. Smatramo da budući ministar poljoprivrede, gospodin Glamočić, kao profesor na Poljoprivrednom fakultetu u Novom Sadu zna šta se dešava na terenu i da zna koji su najveći problemi poljoprivrednih proizvođača. Ono što je sigurno je, da kao ministar poljoprivrede, neće imati lak posao. Gospodine Glamočiću, vi ste osmi ministar po redu u poslednjih 12 godina. Nažalost, svaki vaš prethodnik je vodio posebnu agrarnu politiku. Siguran sam da je i to uticalo na to da je poljoprivreda trenutno u jednoj teškoj situaciji. Velika suša prošle godine, poskupljenje imputa u poljoprivredi, kašnjenje isplata subvencija poljoprivrednim proizvođačima, niska otkupna cena žitarica, neregistracija poljoprivrednih mašina, buduća eventualna prodaja zemljišta strancima, o čemu je govorio i naš šef poslaničke grupe, gospodin Balint Pastor, su trenutno najveći problemi u našem agraru. Smatram da Vlada Republike Srbije, odnosno novi ministar poljoprivrede, treba ozbiljno da se bavi rešavanjem ovih pitanja. Potrebno je izaći u susret proizvođačima i olakšati proizvodnu godinu. Smatram da ministar poljoprivrede mora da ima odličnu komunikaciju sa poljoprivrednim proizvođačima, sa poljoprivrednim udruženjima i asocijacijama. Od izuzetnog značaja bi bila i bolja saradnja sa Pokrajinskim sekretarijatom za poljoprivredu i sa Pokrajinskim fondom za razvoj poljoprivrede. Zajedno možemo uraditi više, zajedno smo bolji. Svima nama je u interesu da sačuvamo i da zaštitimo našu poljoprivredu i da našu poljoprivredu što brže razvijamo. Profesore Glamočiću, apelujem na vas da kao budući ministar poljoprivrede obezbedite svim poljoprivrednim proizvođačima povoljne kratkoročne kredite, sa izuzetno malim kamatnim stopama. Nedostatak ovog programa je veliki problem proizvođačima. Što se tiče programa, odnosno rada ove Vlade, smatramo da su urađeni izuzetno važni koraci ka poboljšanju stanja u poljoprivredi. Najvažnije je da je ova Vlada obezbedila veći budžet za poljoprivredu, omogućila svim proizvođačima subvenciju kroz donošenje Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju i važno je da ubuduće te subvencije poljoprivredni proizvođači dobijaju još ranije, kada su im sredstva najpotrebnija. Kao što su rekle moje kolege iz naše poslaničke grupe, SVM će i dalje da bude konstruktivna opozicija. Spremni smo za saradnju i u Odboru za poljoprivredu, kao i u svim onim pitanjima koja doprinose boljitku i napretku ove ključne grane privrede. Bićemo tu da podržimo svaki dobar predlog, svaki dobar zakon, ali ćemo i kritikovati sve one mere koje nisu dobre za napredak poljoprivrede. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Marija Obradović.
Dame i gospodo, Srbiji danas treba sve i treba odmah. Ova rečenica, ova istina nas obavezuje da svi radimo veoma brzo, veoma efikasno i veoma precizno. Sve nas obavezuje i u Skupštini i u Vladi, a to možemo da uradimo samo na jedan jedini način, a to je ako budemo tim. Ako budemo timski nastupali, ako budemo zajednički ulagali napore, energiju, iskustvo, znanje i mladost. Otud rekonstrukcija. Novi ministri, za nove rezultate, za bolje rezultate, za brzi napredak, za bogatiju i pravedniju Srbiju. Tako mislimo mi, u vladajućoj koaliciji i mislimo dobro Srbiji. Ali, da li tako razmišlja i opozicija? Da li oni misle dobro svojoj zemlji i narodu? Građani Srbije i gledaoci ovog prenosa ne misle tako. Ja ne znam da li poslanici opozicije prate javno mnjenje, da li prate reakcije? Da li se građanima Srbije dopada ovakvo odugovlačenje, opstrukcija? Da li se dopada i da li veruju…
Gospođo Obradović, moram da vam izreknem opomenu. Rekli ste da opozicije ne žele dobro Srbiji. Ne možete to da kažete. Izričem vam opomenu na izlaganje.
Možemo da proverimo. Rekla sam – da li misli? Rekla sam da li misli? Nisam iznela tačan stav, nego sam se pitala. (Predsednik: Nastavite, molim vas.) Taj moj stav je prouzrokovan reakcijama javnosti, zato što im se ne dopada ovo odugovlačenje po svaku cenu i ova opstrukcija. Iznošenje netačnih podataka više puta. Nisam čula ni jedno citiranje izvora iz koga iznosite podatke i brojke. Ali, dosta o opoziciji. Većina građana Srbije misli da je naša zemlja na dobrom putu. Posle dužeg vremena narod u ovoj zemlji ponovo ima nadu da će nam biti bolje, ali je trebalo krenuti u zauzdavanje korupcije, u bolne pregovore oko Kosova, u iscrpljujuću maratonsku trku za ulazak u EU. Sve ove krupne zadatke smo preuzeli i napravili smo krupne i pozitivne pomake. Činjenica je da posle godinu dana rada, Vlada i Srbija imaju neuporedivo bolju poziciju nego što je to bilo ranije. Poštovan je član Međunarodne zajednice. Građani Srbije to sve prepoznaju i poštuju. Iskreno, u Srbiji se danas zaista teško živi. Nije lako, ali su svi počeci i raščišćavanja teška i mučna i ni najbolji stručnjaci sveta ne mogu da nam pomognu, ukoliko se ne odlučimo za rezove, za reforme, bolne reforme, ali bez toga nema napretka. Na kraju, ne najmanje važno, broj žena u rekonstruisanoj Vladi. Nema odgovora na pitanje zašto samo dve žene u Vladi. Kako nivo svesti u Srbiji očigledno nije na toj visini da bi se veći broj žena po nekom automatizmu našao u Vladi, neophodno je da napravimo određene izmene zakona koje će u budućnosti obezbediti 30% žena i u Vladi i na ostalim mestima odlučivanja u Srbiji. To je bila moja obaveza da iznesem taj stav kao koordinatorke Ženske parlamentarne mreže. Argument da nema dovoljno sposobnih i stručnih žena u Srbiji, ne stoji. To potvrđuju žene u privredi, na univerzitetima, u političkim strankama u nevladinim organizacijama. Na kraju, više od polovine građana Srbije su žene. Treba razmisliti o tome. Kao što smo mogli čuti u ekspozeu, onoliko koliko mi zaista budemo Evropa toliko će Evropa i biti ovde, u svakom srpskom selu, u svakoj glavi i to kao sistem vrednosti i skup zakona izgrađenih institucija. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić, po Poslovniku.
Član 27. Poslovnika, predsedniče Narodne skupštine. Iako je deo opozicije aplaudirao ovde kazni koju ste izrekli vašoj poslanici SNS, utisak je i dalje veoma gorak. Upravo zbog brutalnog kažnjavanja Marka Jakšića koje je bilo pre toga. Ovim ste dokazali da postoji vaša unutrašnja potreba da napravite balans, kao sudija kada sudi Đokoviću…
Gospodine Aligrudiću, ulazite u repliku samnom.
Dozvolite mi da završim šta sam hteo.
Neću da vam dozvolim. Naravno da vam neću dozvoliti. Ako nisam dozvolio drugima neću ni vama. Nemate više prava od drugih narodnih poslanika u ovoj Narodnoj skupštini. Nije povreda Poslovnika to što vi tumačite da li sam imao osnova da kaznim Mariju Obradović ili nisam. To je diskreciono pravo predsednika. To je nešto što sam ja uradio, ali nemojte se sada vraćati na Marka Jakšića. To se desilo u prethodnom delu zasedanja. Završite.
Nije to problem. Ako nisam u pravu recite da nisam i onako neću dugo. Suština je u tome da kada se vodi sednica Narodne skupštine, bez obzira kada se šta desilo, mora da postoji prirodni balans, a ne da bude izazvan prethodnim događajima. To je suština onog što vi radite. Jer, ako vas boli neka reč, a ne sadržaj, onda kada budemo govorili o sadržaju stavite praznu crtu pa ispred toga stavite šta god hoćete, patriotizam, pobedu, šta god vam se sviđa, pa kaznite i sebe i nas. Drugi put vodite računa. Ovo maločas je bilo smešno. Ako ne prihvatate da je ovo povreda Poslovnika, u redu. Neću tražiti u danu za glasanje da se glasa o ovome. Prosto sam morao da vam kažem. 32/1AL/MJ 17.50-18.00 Gotovo 900 hiljada dece je danas krenulo u osnovnu i srednju školu, desetine hiljada studenata to uskoro treba da učini. Svi oni imaju roditelje. To su ključna pitanja. U ekspozeu premijera nema gotovo ni jedne reči o tome kakvo će biti naše obrazovanje. Vi, gospodine Jovanoviću, kažete, koliko sam uspeo da shvatim, da ćete uspeti da obezbedite elementarne civilizacijske uslove, primerene početku 21. veka, nadam se da sam prilično tačno citirao. Bojim se da to u ovom trenutku nije dovoljno da ni jedno drugo pitanje o kojem se ovde govori, nećemo rešiti bez početka ozbiljne reforme prosvete, a i pravosuđa ne samo u vrednosnom smislu nego i u organizacionom smislu. Problemi naše prosvete nisu problemi ni 2000. ni 1990. godine. Oni su civilizacijski problemi. Rešenja koja su ovde sporadično pominju - takođe ne mogu da budu prepisani modeli iz nekih drugih zemalja koje su išle korak napred, dva koraka nazad u reformi itd, itd. Vidim da premijer ima potrebu da u ovom trenutku kaže ono što će se možda dopasti javnosti. Pošto je bilo mnogo primedbi da u Vladi ima profesora ili nastavnika privatnih fakulteta, on kaže da je njegov uslov sada bio da ne može da bude ministar prosvete profesor privatnog fakulteta. Ne razumem taj rezon. Imamo sto primedbi na sadašnje privatne fakultete u Srbiji, ali imam mnogo primedbi na uređenje, način rada državnih fakulteta. Dakle, ta distincija sama po sebi ne znači mnogo. Ako ne može ministar prosvete da bude sa privatnog fakulteta ili ne može da ga preporuči neko ko je rektor privatnog fakulteta, šta god mi mislili o prošlosti te osobe, onda je problem da neki drugi ministri u Vladi budu sa privatnih fakulteta. Mislim da su neki ministri u Vladi sa privatnih fakulteta, recimo, bolji od ministara sa državnih fakulteta. Gospodin Bačević, je za mene, za LDP izrazito loš ministar. On je koliko znam profesor državnog fakulteta, član Saveta univerziteta u Beogradu, pa je opet uspeo da kao praktično jedini ili jedan od retkih rezultata svog rada u trinaest meseci mandata zapravo iznese tu, ne mogu da kažem ni skandalozno, više smešno ideju kanala koja je zapravo degradirala i njegov položaj i ono što je Vlada možda radila u nekim drugim segmentima. Sve ove druge reforme o kojima se govori nemaju nikakvog smisla bez reforme prosvete. Pogledajte danas i videćete da se vrlo teško obavljaju konkursi za upis na doktorske studije na Beogradskom univerzitetu, iako je među 400 na Šangajskoj listi. To je prosto prespor ritam promena u našoj zemlji, da u godinu ili dve iz 500 uđemo u 400. Mi nemamo toliko vremena. Druga grupa pitanja koja se tiče javnih finansija, ekonomije zaposlenosti. Mislim da grešite gospodine Vučiću kada toliko insistirate na toj činjenici da je nezaposlenost nešto smanjena na oko 24%, da je cilj koji postavljate kao kratkoročni, da kažemo srednjoročni cilj, kako je to podelio kandidat za premijera, odnosno premijer, da ono bude ispod 20%. Vi znate, u ekspozeu to piše da će morati da bude dovršena privatizacija kako se kaže 179 društvenih preduzeća u restrukturiranju, i budimo pošteni u minimalnom broju tih preduzeća će biti sprovedena uspešna privatizacija, veliki deo njih prosto više ne može da radi. Ljudi koji su danas u njima formalno zaposleni postaće i formalno nezaposleni, i to će kroz jedan talas odjednom podići stopu, odnosno broj nezaposlenih u Srbiji. Zbog toga mislim da nije dobro da obećavate tako veliki uspeh u kratkom roku, jer će onda neuspeh zapravo biti veći. Moram sada da reagujem na ono, nije mi bilo omogućeno gospodine Stefanoviću. Nigde nas neće dovesti ta ideja, recimo gospodina Dačića da u svakoj raspravi ovde sa opozicijom kaže da je od 2000. godine u Srbiji izgubljeno milion radnih mesta, da je milion ljudi ostalo bez posla. To prosto, nije tačno. Nije bilo 2000. godine dva miliona i 800 hiljada zaposlenih u Srbiji. To bi značilo da su u Srbiji radili svi koji u njoj žive i da smo možda još malo uvozili radne snage, pa ipak smo svi živeli u toj zemlji, i bilo je mnogo zaposlenih na papiru, ali je mali deo njih radio uz prosečnu platu koja je bila nekoliko desetina maraka. Da razjasnimo poslednje pitanje – da li će biti rebalansa pre predloga budžeta za 2013. godinu i da li je ekspozeom najavljena promena poreza na potrošnju, a pre svega PDV i akciza? To piše u ekspozeu. Kaže se da će se poreski nameti postepeno, doduše, premeštati sa teme, odnosno sa rada na pitanje poreza na imovinu, poreza na profit i u meri u kojoj je to nužno, na prošnju. Porez na potrošnju, pre svega PDV, ali i akciza je već u ovom trenutku preko svake granice izdržljivosti u Srbiji. To jeste makar teorijski način ono što predlaže mandatar kako da se rastereti rad, a kako da se dobije kompenzacija na nekoj drugoj strane, ali ne zaboravite, već je Vlada podigla PDV pre izvesnog vremena. To je smanjilo prihode od PDV. Novo povećanje PDV, novo povećanje akciza bi razorilo dodatno srpsku ekonomiju, a trgovinu, odnosno promet akciznom robom u potpunosti gurnulo u sivu zonu, što bi opet dodatno umanjilo prihode i ugrozilo sve funkcije države. Hvala.
Gospođa Maja Gojković.
Poštovani predsedniče Skupštine, poštovani potpredsedniče Vlade, članovi kabineta, kandidati za ministre i poštovani kolege poslanici, danas je treći dan kako vodimo raspravu o rekonstrukciji Vlade. Dobro je što je prošao onaj manir, da kažem tako, opstrukcije rekonstrukcije iako je i to dozvoljeno u demokratskim sistemima i da smo prešli na neku suštinsku raspravu o tome šta ustvari znači ova rekonstrukcija, pojedinačno za opoziciju, a pojedinačno za poslanike vladajuće većine. Da zaključimo da će danas sigurno glasanjem biti završen prvi deo rekonstrukcije i da će biti izabrani ministri na upražnjena mesta sporta, kulture, prosvete, finansija, privrede i mnogih drugih, ali važno je da građani Srbije shvate da je ovo samo najava promene koja će biti personifikovana promenom, odnosno novim imenima ministara u ovoj vladi i da je to ustvari nešto mnogo više, a to je početak procesa političkih promena u okviru koga oni koji su inicirali rekonstrukciju Vlade ustvari žele da menjaju i društvene prioritete našeg društva, da menjaju ono što je najteže i što će biti najteži zadatak svih političara u Vladi i vladajućoj većini, a to je da se sukobe sa mentalitetom našeg naroda, promene odnosa prema društvenim vrednostima koje su potpuno ili uništene ili zapostavljene u Srbiji u poslednjih nekoliko desetina godina. Ovom rekonstrukcijom ustvari uvode se novi politički principi, kao što je veća odgovornost, što nije postojalo u prethodnom periodu, bez obzira koliko ima oponenata o ovom našem mišljenju. Uvodi se veća otvorenost u radu i ono što je važno i što je mnogo postavilo nepoznanica u dosadašnjoj diskusiji od protivnika rekonstrukcije Vlade, a to je da se uvodi poverljivost rezultata rada ljudi koji se nalaze na vodećim pozicijama u našoj državi i tu u sve kraćim rokovima. Ovo je godinu dana rada Vlade. Brzo će doći i šest meseci kada će se polagati novi rezultati, podvlačiti crta šta je ko uradio u rekonstruisanoj Vladi i doći će se i do sto dana, do onoga što se radi u savremenim dobro uređenim državama, a to je da se proveravaju rezultati rada svakog dana. Ono što je važno da naglasimo je da rekonstruisanoj Vladi ne treba niti se traži sto fer plej dana, a kada se traži neki prostor da urade nešto novo, nego pozivamo kolege iz opozicije i čitavu javnost i građane Srbije da slobodno kritikuju i tom kritikom usmeravaju rad rekonstruisane Vlade. Bilo je pitanje i oko toga zašto baš ovi ministri. Verujte mi, svaki ovaj ministar kandidujući se i igrajući utakmicu drugih kandidata, a ne samo ovih koji se danas nalaze pred vama, jasno su rekli i šta će da stvore u svom mandatu, protiv čega će se boriti, šta će uraditi, kakve promene to u Srbiji oni nude, jer sigurno da je za uspeh svake Vlade za svaki posao jako bitno da postoji plan i da se tačno zna šta neko želi da time postigne. Nakon rekonstrukcije ovih suštinskih principa politike, sledi nam rekonstrukcija ekonomije, rekonstrukcija obrazovanja, kulture i čitavog društva. Ono što je bitno, što je izuzetno važno, novina je da ova vlada uopšte nije morala da uđe u rekonstrukciju, jer to niko od nje nije tražio. Nisu tražili građani Srbije koji su, očigledno po istraživanjima i uopšte po javnom mnenju, sasvim zadovoljni rezultatima rada za prvih godinu dana i nisu tražili ni članovi opozicije, jer se nisu u svojim kritikama mnogo bavili takvim temama. Vidim da nekome smeta što se kolokvijalni rečnik ovde koristi kada se kaže da je ova vlada sama podigla lestvicu, stepenicu više o nekim ciljevima koji moraju da se postignu u Srbiji da bi Srbija postala jedna moderna država. Rekla sam, prvi postignuti rezultati sasvim dovoljni građanima Srbije da ne traže rekonstrukciju, ali izuzetno zadovoljstvo što postoje političari koji žele nešto više, žele dalje reforme ovog društva, dalje promene. Drago mi je da su se javili političari koji su prosto poremetili žabokrečinu našeg političkog života koja je vladala Srbijom, poremetili taj manir da vas građani Srbije izaberu jednog dana, da ste vi onda mirni četiri godine do nekih sledećih izbora i da vas niko ništa ne pita šta ćete da uradite, šta ste uradili i da li imate nameru da kada uradite neki svoj mali, mali cilj, sada podignete tu lestvicu koja ovde izaziva pežorativne komentare i da uradite mnogo više od toga. Drago mi je da će se Srbija nakon rekonstrukcije Vlade takmičiti sa svojim okruženjem u modernizaciji Srbije koja je očigledno postala veoma važna ili će se postići ovi ciljevi koji su ovde zadati ili smo svi svesni da će naša država doživeti kolaps. Tome ne treba niko da se raduje i ne treba imati razumevanja, niti kolege trebaju da se stide, kada pomenu one koji se raduju nekom neuspehu u Srbiji. Odgovor na pitanje – zašto je SNS predložila stručne kadrove koji nisu u stranci i zašto je predložila stručnjake u okviru partije? Naravno, svaka stranka ima veoma stručne ljude. Ovde se nalaze pred vama i doktori nauka, i advokati, i lekari. Uopšte se nije postavljalo to pitanje da neko ne može da zauzme pozicije. Ako dobro razmislite, ako želite uopšte da razmislite, prosto poslati Srbiji dve važne političke poruke time što je, hajde da navedemo Lazara Krstića, kao personifikaciju te jake političke poruke, pozvan jedan mladi čovek iz inostranstva da dođe u Srbiju. Šta je time želelo da se poruči? Sigurno, da se poruči onim mladim ljudima koji su 2000. godine odlazili iz ove države, školovali se na prestižnim univerzitetima, da je dobro da dođu u Srbiju, da je dobro da se odazovu pozivu, da iskoristimo njihovo znanje, njihovo obrazovanje, zbog godina ne mogu da kažem, toliko iskustvo, ali iskustvo u radu velikih firmi, kao i da nam donesu nešto novo u Srbiju, a to je siguran način rada koji postoji u razvijenim državama Evrope, zapada, a ne postoji kod nas. Meni je poruka pozivanja Lazara Krstića nešto mnogo jače. Poruka mladim ljudima da obrazovanje nešto znači ovoj državi. To je meni ključna poruka pozivanja ljudi iz inostranstva, mladih ljudi našeg porekla da dođu. Da je obrazovanje važno, mi smo im poručili da vredi školovati se i da u Srbiji to neko vidi, da ti mladi ljudi nekom trebaju i da je to poruka novim mlađim generacijama da su potrebni ovom društvu. Očekujem dve velike reforme. Reformu obrazovanja u ovoj državi, baš zbog ovih stvari. Da nam uzor budu zemlje, kao što su Finska, kao što su nordijske zemlje u kojima je prestiž biti učitelj ili profesor, u kojima su društveni kriterijumi, dakle društveno vrednovanje profesora i ljudi u obrazovanju, jednaki i advokatima, i lekarima, ali da ne pomislite samo zbog velikih primanja, nego zbog toga što se u njihovo obrazovanje u tim zemljama izuzetno ulaže. Drugo, važno je da je tamo u tim zemljama prestiž biti školovan i obrazovan. To treba da bude uzor u ovoj državi, a ne lak i brz život, život sa kombinacijama, kako su naučeni u poslednjih, hajde da kažemo, 13-15 godina, nego da je obrazovanje nešto što je jako važno. Treba da shvatimo da to treba da nam bude jedna od najvažnijih stvari u reformi države i u modernizaciji, jer nije to bez veze da se Barak Obama i Angela Merkel u svojim izbornim kampanjama bave ovim suštinskim pitanjima, jer je obrazovanje veoma važno i ubojito sredstvo za modernizaciju svake države u 21. veku. Promene u kulturi, svakako. Želim gospodinu Tasovcu da poručim da će imati podršku, ako bude imao hrabrosti da ukine mnoge relikte prošlosti u ovoj državi, da vrati mlade u muzeje, ali ne samo jedne noći, on će razumeti o čemu govorim, i da ukine i uvede što šta. Suštinske promene nas očekuju i u javnom sektoru, javnim preduzećima, očekuju nas u ekonomiji, u penzionom sistemu. Mislim da je ovoj državi dosta populizma. Dobro je što su se za modernu Srbiju pojavili moderni političari koji se ne boje da problemima pogledaju ravno u oči i da te probleme počnu da rešavaju. Zato pozivam sve kolege poslanike, bez obzira kojoj političkoj opciji pripadaju, da glasaju za reformu Srbije i da glasaju za reformisane nove ciljeve, kao i da time pomognemo i učestvujemo u modernizaciji Srbije, a SNS će svakako podržati rekonstrukciju Vlade. Hvala.
Reč ima gospodin Vučić.
Zahvaljujem se svim narodnim poslanicima, ne samo SNS i ostalim strankama vladajuće koalicije, već i opoziciji koja na korektan i argumentovan način ovde raspravlja. Sada ću dati nekoliko informacija vama. Gospodine Đuriću, u pravu ste, nije milion ljudi izgubilo posao. Ovo su precizni podaci. Dakle, nije ni blizu milion ljudi. Godine 2001. imali smo 2.101.668 zaposlenih, a danas imamo 1.727.000, odnosno prošle godine 1.727.048. Kako saznajem, danas je dve hiljade više zaposlenih, 1.729.531. Dakle, želim samo da ukažem na to da je najveći pad zabeležen, ne računajući tu prve dve godine, posebno prvu godinu između 2001. i 2002. godine, u periodu prethodne četiri godine, od 2008. do 2012. godine. Godine 2009. izgubili smo 110.000 radnih mesta, 2010. godine 96.000, 2011. godine 50.000 radnih mesta, 2012. godine 19.000. Prosečno po godini, u svake od te četiri godine, izgubili smo 74.000 radnih mesta. Zašto sam vam ovo rekao? Zato što sledi moj odgovor na vaše pitanje oko restrukturiranja 179 preduzeća i gubitka radnih mesta. Tu trenutno radi 58.700 ljudi. Naš je plan, ako uspemo to da izguramo, da otpremninu i od države takvu vrstu socijalne pomoći dobije svega 6.000 ljudi, da više od 6.000 ljudi ne bude otpušteno. Da li ćemo u tome uspeti? Saglasan sam da neće biti lako, ali svakako taj broj neće preći 8.000. Ono što je takođe važno, želim da vam pročitam tačne, precizne podatke, postoje neke stvari koje su dobre, a ne samo koje su loše. Pročitaću i one koje su vrlo loše. Industrijska proizvodnja u Srbiji u julu 2013. godine je veća za čak 12,5% u odnosu na jul 2012. godine. U odnosu na prosek 2012. godine veća je za 8,6%. Industrijska proizvodnja u periodu januar - jul 2013. godine u odnosu na isti period 2012. godine je veća za 5,4%. Taj rast smo po sektorima zabeležili, a reći ću vam gde je sve pad. U sektoru za snabdevanje električnom energijom, gasom, klimatizacijom u prerađivačkoj industriji je rast od 11,2, u sektoru rudarstva rast od 2,2%. Došlo je do rasta u proizvodnji kapitalnih proizvoda za 63,9, energije za 30,9, trajnih proizvoda za široku potrošnju za 6,8, intermedijalnih proizvoda, osim energije, za 1,1%. Pad je zabeležen u proizvodnji ne trajnih proizvoda za široku potrošnju za 6,5. Rast beležimo po sektorima, posmatrano ukupno 17 oblasti, a pad beležimo u 11 oblasti. Učešće u strukturi industrijske proizvodnje u ovih 17 sektora je 57%, a u ovih 11% je 43% preostalih. Najveći uticaj na rast su, naravno, imali proizvodnja motornih vozila i prikolica, proizvodnja derivata nafte, proizvodnja električne energije, proizvodnja osnovnih farmaceutskih proizvoda i preparata i proizvodnja hemikalija i hemijskih proizvoda. Što se tiče proizvodnje malih preduzeća, to je jedan dobar simptom, jedan dobar signal koji postoji. Dakle, to su ona preduzeća koja imaju broj zaposlenih manji od 50, a koja nisu inače obuhvaćena redovnim statističkim istraživanjima, a prate se na uzorku izabranih jedinica i sektora prerađivačke industrije. Kada se uključi ocena industrijske proizvodnje malih preduzeća iz uzorka, industrijska proizvodnja u julu 2013. godine u odnosu na prosek 2012. godine kod ukupne industrijske proizvodnje veća je za 8% ako jeprerađivačka industrija veća za 2%. Ne bih sada da čitam ostale podatke oko delova teritorije u kojima to ide dobro, u kojima ide lošije ili veoma loše. Pročitaću vam i koje su proizvođačke grupe doživele pojeftinjenje, a koje su doživele poskupljenje i po tome će građani videti potpuno precizno ko je govori istinu, a ko nije. Naime, posmatrano po glavnim grupama proizvoda i usluga kvalifikovanih prema nameni potrošnje, u julu 2013. godine u odnosu na prethodne mesece pad cena, čak ne u odnosu na mnogo raniji period, već u odnosu na prethodni mesec, zabeležen je u grupama hrane i bezalkoholnih pića za čak 4,2%, a odeće i obuće 0,4%, dok je najveći rast cena zabeležen u grupama rekreacije i kultura – 5,9%, alkoholna pića i duvan 3%, stan, voda, električna energija, gas i druga goriva, kao i komunikacije. Dakle, kao što vidite, podatke, čini mi se, možemo ponekada na različite načine da tumačimo i važno je analizirati ih i tumačiti, ali ih je važno na tačan i precizan način izneti pred građane Srbije. Situacija nije sjajna, ali je situacija daleko od očajne. Očajna nam je što se tiče javnog duga, što se tiče mogućnosti zaduživanja. Tu je već situacija očajna, ali ne krivicom ove Vlade, ne našom krivicom. Ali, ako neki ljudi nemaju tu vrstu potrebe da kažu da postoji neka ozbiljna krivica nekih prethodnih vlada, ja tu ne mogu da im pomognem. U svakom slučaju, želeo sam samo da vam kažem da imamo, kao i vi, velike brige za nivo nezaposlenosti u narednom periodu, ali, bez obzira na to što je veoma važno za zemlju da završimo te strukturne reforme u tih 179 preduzeća, uveren sam da nećemo imati porast nezaposlenosti. Naprotiv, to je najvažniji zadatak Vlade, da obezbedimo i garantujemo pad nezaposlenosti, makar se hvalili da je to učinjeno za 1%. Uveren sam da ćemo u tome imati uspeha. Hvala vam.
Reč ima gospodin Đurić, replika. Izvolite.
Da bi se to desilo, onda mora u narednih godinu, godinu i po dana da se dogodi bum u privatnom sektoru. Vi ste pominjali delove ekonomije ili delove privrede, pre svega mala i srednja preduzeća, a to je isključivo privatni sektor. Zbog toga je za nas problem što i u ovim predlozima ili merama Vlade zapravo ne vidimo novo rasterećenje tog sektora. Malo čas kada sam govorio pomenuo sam 179 društvenih preduzeća u restrukturiranju, ali mi imamo i preko 700 javnih i državnih preduzeća. Svi u ovoj zemlji znaju da u njima postoji ozbiljan višak radnika, ili ako hoćete drugim i lepšim rečima – manjak produktivnosti. Manjak produktivnosti zapravo razara ovu zemlju i zbog toga budžet izgleda tako kako izgleda, zato što iz te skupljene privrede, koja tako malo radi, proizvodi ili odbacuje profita u onom delu gde profit uopšte postoji, ne može da se izvuče tih skoro 10 milijardi evra, koliko nam je godišnje potrebno za ovako nizak nivo javne potrošnje ili rashodne strane budžeta. Kada govorimo o periodu posle 2000. godine, već sam rekao, a i vi znate da je tako visoka zaposlenost u Srbiji nege do kraja 2000. godine, odnosno do septembra ili oktobra 2000. godine bila više fiktivna nego stvarna. I tada se govorilo o tome da treba po svaku cenu sačuvati radna mesta i za to smo plaćali ceh i posle 2000. i posle 2008. godine. Mada, ja nemam problem sa tim. Mi smo sa ovih pozicija kritikovali i Vladu od 2008. godine i onu Vladu koja je vladala 2007. godine, a pre toga LDP, makar u ovom obliku, nije bila parlamentarna stranka. Zato mi je zasmetalo kada ste imali potrebu da posebno citirate za 600 i nešto posto, za koliko je poskupela električna energija od 2000. godine. Tu je ministarka energetike i siguran sam da će se složiti da je jedan od razloga teškog stanja u elektroprivredi još i danas, a pogotovo katastrofalnog stanja koje je postojalo 2000, 2001. i 2002. godine, i ta činjenica da je cena bila nerealno niska i da je zapravo to u potpunosti ili gotovo u potpunosti uništilo sistem, pa se zbog toga makar u prvih nekoliko godina posle 2000. godine prilično oštrijim, ali ja bih rekao socijalno-odgovornim rezovima ta situacija kako tako nivelisala, nikada do kraja, a onda su došle neke druge vlade i, čini mi se, bile vrlo neuspešne.
Reč ima Ana Novković. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri i kandidati za buduće ministre, danas nadam se završavamo priču o rekonstrukciji, koja traje već 170 dana i za koju vidimo da nije ni suštinska, ni temeljna, već isključivo personalna. Vreme će pokazati šta je bila ideja ove rekonstrukcije. Ujedinjeni regioni Srbije nemaju razloga da budu razočarani. Mislim da smo dobro radili u prethodnoj Vladi i u ovoj raspravi nismo čuli suštinske primedbe na naš rad. Naprotiv, mi smo ponosni na rad naših ministara u prethodnih godinu dana. Suzana Grubješić dala je veliki doprinos evropskim integracijama Srbije i prilikom formiranja Vlade prošle godine prisustvo URS bio je znak da će Srbija ubrzano ići evropskim putem, budući da smo mi jedini punopravni članovi Evropske narodne partije. Prethodnih dana u raspravi moglo se čuti da je Ministarstvo regionalnog razvoja i lokalne samouprave pravljeno po meri Verice Kalanović i URS. Mi to ne možemo da prihvatimo. Nije to pravljeno po njenom zahtevu i meri, nego onih koji danas sebe smatraju građanima drugog reda. Ravnomerni regionalni razvoj, suštinska decentralizacija, jaki gradovi i opštine potreba su čitave Srbije i svih njenih građana, a ne jednog čoveka i jedne partije. Srbija mora ravnomerno da se razvija. Svi regioni, svi gradovi i opštine moraju da dobiju svoju šansu da idu napred i da ljudi koji u njima žive tu od svog rada pristojno mogu da žive. U ovom ministarstvu napravljeni su značajni rezultati i ja ću pomenuti samo neke od njih. To je završetak auto-puta od Kragujevca do Batočine, Moravski koridor koji je veoma važan za taj deo Srbije, jer svi danas znaju da investitori dolaze, grade fabrike i otvaraju nova radna mesta samo tamo gde ima dobrih puteva. Auto-put Novi Sad – Ruma, napravljeni su prvi konkretni koraci posle petogodišnje prazne priče i ovaj projekat treba da doprinese da Vojvodina više ne bude nerazvijeni deo Srbije. I u Ministarstvu finansija privrede ostvareni su značajni rezultati. Gospodin Vučić ih je i malo pre pomenuo, a pomenuo ih je i prilikom odgovora na diskusije jednog poslanika, ali ja ću ih ponoviti. Izbegnut je bankrot, olakšano je poslovanje maloj privredi, uvedena je nulta tolerancija na neplaćanje poreza i zaustavljen je rast nezaposlenosti. Ono što je veoma važno jeste da je pokrenuto šezdesetak investicionih projekata koji će u narednom periodu doprineti otvaranju 10.000 novih radnih mesta. Ima li išta važnije za građane Srbije? Samo pre nekoliko dana postavljen je kamen temeljac za novu fabriku u Doljevcu, jedne od najsiromašnijih opština u Srbiji, gde će posao dobiti 1.500 radnika. Pokrenuta je proizvodnja u Smederevskoj železari. To je još jedan dokaz da za nas radnici nisu samo broj i nisu samo statistika. Ovim smo takođe pokazali da nećemo dozvoliti da se ni jedan grad u Srbiji polako gasi. Očekujemo uskoro i nove investicije na Staroj planini i to treba da doprinese još većem razvoju istočne Srbije i predstavlja mogućnost da ljudi koji su tamo rođeni tamo i ostanu da žive i da mogu pristojno da žive od svog rada. Ono što gospodin Vučić nije pomenuo, a značajno je, da je u julu mesecu, dok je Mlađan Dinkić bio ministar finansija i privrede ostvaren istorijski rekordan mesečni izvoz od oko 1,1 milijarde evra. Ne manje važno, upravo zaslugama Mlađana Dinkića u prethodnih pet godina, danas s ponosom možemo da kažemo, da Srbija danas ne izvozi samo pšenicu i kukuruz, odnosno sirovine, već i automobile, auto komponente, savremene aparate za domaćinstvo. Naravno, da ovo nije dovoljno i da mora još mnogo toga da se uradi da bi građani osetili boljitak. Zato novoj Vladi Srbije, mi iz URS, želimo uspeh jer će to biti u interesu Srbije. Poseban uspeh želimo novom ministru finansija jer će pred njim biti puno izazova. Ujedinjeni regioni podržavaju programske prioritete koje je on izneo, do duše putem medija, jer program koji on namerava da sprovede već je usvojila Vlada Republike Srbije i to upravo na predlog Mlađana Dinkića. Iskreno se nadamo da će imati političku podršku da te svoje postavljene ciljeve i realizuje, jer da biste mogli da štedite, a da istovremeno ulažete u razvoj i investicije, da sprovedete temeljnu reformu javnih preduzeća, penzionog i zdravstvenog sistema, da se obračunate za glomaznom administracijom, morate da imate ozbiljnu političku podršku. Nadamo se da gospodin Lazar Krstić neće slušati priče - kakonečija baba na takav način može da vodi finansije, ili da trpi pritiske da neko ne plati porez zato što je član neke političke partije. Ujedinjeni regioni Srbije će voditi u budućnosti odgovorno nacionalnu politiku, jer želimo dobro svojoj zemlji. Ne želimo da budemo opozicija svom narodu. Podržaćemo sve dobre predloge koji će voditi ubrzanom evropskom putu Srbije, ravnomernom regionalnom razvoju, stvaranju povoljnih uslova za investicije, i otvaranju novih radnih mesta, ali oštro napadati probleme i pokretati inicijative za njihovo rešavanje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, strpljivo sam tri dana slušao govore iz protivničkih klupa, i gotovo sam zaprepašćen po količini buke koja je dolazila sa suprotne strane, pomislio sam da se radi o žrtvama tranzicije. Pomislio sam da se radi o opljačkanim ljudima, a ne o dobitnicima tranzicije i ljudima koji su opštu pljačku tolerisali. (Predsednik: gospodine Rističeviću, molim vas da budete vrlo oprezni kad govorite o tome, i da govorite izraze koji su primereni u Narodnoj skupštini.) To je jedna opšta pljačka, i to je moj utisak. Država koju smo zatekli, je bila krajnje zapuštena. To je bila zemlja izgubljenih šansi i za sadašnje i za buduće generacije. U toj zemlji gotovo da proizvodnje nije bilo. Proizvodile su se samo mašta, iluzija i predizborna obećanja. Ekonomska politika je bila, kako bi kod mene na selu rekli. Ekonomska politika „propalović“, komotno se moglo pevati, - mirno spavaj nano, sve je opljačkano. Dok su bivšem režimu punili cepove sebi i svojim bližnjima, Srbija je postajala socijalni slučaj. U Srbiji štrajk glađu nije više bila protestna pojava, već opštenarodna pojava. Dug države, od 2001. i 2002. godine, uvećan dug države privrede i stanovništva, da budem precizan, uvećan je za fantastičnih 35 milijardi. I, da kažem, dug države javni, 17 milijardi 671 milion do polovine prošle godine. Dug privrede 20 milijardi i 209 miliona, u evrima govorim. Dug stanovništva pet milijardi i 740 miliona. Ukupan zatečeni dug polovinom prošle godine 43. milijarde 610 miliona evra. Fond plate u privredi je bio manji od sredstava za finansiranje duga u privredi. Država samo za kamate u ovoj godini je izdvaja 920 miliona, samo za javni dug. Sledeće godine 1,2 milijarde. Ukupno nam treba četiri milijarde za servisiranje javnog duga. Ukupno godišnje za dug privrede, javni dug i dug stanovništva treba nam deset milijardi eura ili jedna trećina BDP. Za poslednjih deset godina redovno se trošilo 20% više od zarađenog, šest milijardi. Potrošena je celokupna društvena privreda. Potrošeno je i 35 do 40 milijardi eura deviznih doznaka naše dijaspore. Problem duga je još veći jer nije napravljen nikakav izvor za vraćanje duga. Danas nam prigovaraju da nismo izvršili reforme oni koji to nisu uradili 12 godina. Reforme koje su oni vršili su bile simbolične. Promenjeni su samo državni simboli, grb, himna i zastava. Država koju smo zatekli bila je država u kojoj se dimilo najviše tri, do četiri fabrička dimnjaka. Od države su pravili socijalni slučaj, a od stranke su pravili stranku milionera. Predsednik im je milijarder. Od 2005. godine do 2011. godine ukupno je bruto prihoda od 937 miliona dolara, ali mu je glavni grad kojim rukovodi otišao 500 miliona u minus. Gospodin Vučić nije u pravu, beogradska nagrada u Dablinu nije koštala 11 hiljada evra, koštala je 18.300. Jedanaest hiljada evra je bilo učešće, a sedam hiljada i trista se plaćala izrada luksuzne nagrade koja se uručila gradonačelniku, predsedniku te stranke, kao najboljem menadžeru. Poljoprivredna politika koju su vodili je vođena u korist prerađivača, a ne proizvođača. Najveći prerađivač je bio finansijski direktor njihove stranke poznat po kapitalu koji je uložio od devet evra. Na devet evra godišnje pravi pedeset i nešto miliona evra dobiti, pa se ja pitam, gde to može sa devet eura, budući ministar će moći da mi odgovori za koji dan, da se napravi dobit od pedeset i nešto miliona evra. To se ne može ostvariti ni na lutriji. Možda može u lutriji u Americi. Imali su u poljoprivrednoj politici, aferu aflatoksin, aferu subvencija za đubrivo, aferu subvencija prijateljima svoje stranke, vinograda kojih nema, zalivni sistem kojih nema, za sve to su isplaćene ogromne subvnecije, a tih zasada, tih zalivnih sistema nema. Poplava za vreme njihove vladavine je bila jedini zalivni sistem u Srbiji. Siva ekonomija je dostigla 30% ukupne ekonomije i postala nelojalna konkurencija. Zamislite sad 400 hiljada radnih mesta koji su izgubljeni jer je od 800 i nešto hiljada broj zaposlenih u industriji pao na trista hiljada, ali se zato uvećao broj zaposlenih u javnom sektoru. Zamislite 400 hiljada izgubljenih radnih mesta, da je to sada u industriji zatečeno, to bi bio BDP veći za deset milijardi, a penzije bi porasle za 20%. Iza stranke bivšeg režima, gde im je Šarić bio najbolji investitor, a on nije mogao uneti para koliko su oni izneli, stoje radnici iz fabrika, a preti opasnost da lustriraju seljake sa njiva. Ostaju svi iza njih gladni, bosi i goli, jer nisu imali novca šta da kupe. Ljudi su po tri puta zagledali hleb pre nego što ga kupe, beda i siromaštvo našeg naroda je bilo neizdrživo za gledanje. Vlast se nije borila protiv siromaštva već protiv siromašnih. Država nije suzbijala kriminal već je kriminal suzbijao državu. Vlada koja je došla iza ove ima gotovo nemoguću misiju. Pošto se svi pozivaju na izreke, pozvaću se ja na Tomasa Mana. On je rekao – hrabrost nije nedostatak straha, već delovanje uprkos njemu. Zato mislim da ova Vlada je izuzetno hrabra. Takođe je dotični gospodin rekao – za otadžbinu sve, a za Vladu koliko zasluži. Glasaću za ovu Vladu dok god bude zasluživala, ali od njih tražim da stave tri tačke. Tačku na pljačku, tačku na bedu, tačku na sramotu. Hvala.
Po Poslovniku Ivan Jovanović.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, gospodine Stefanoviću, čini mi se da je povređen član 107. stav 1. dostojanstvo Narodne skupštine. Molim vas smirite narodne poslanike SNS, jer ovo stvarno ni na šta ne liči. Govornik je više puta vređao DS, vređao njenog predsednika, govorio je o investicijama Darka Šarića, govorio je o bogatom milijarderu predsedniku DS, molim vas da imate iste aršine kakve imate za Marka Jakšića i ostale poslanike opozicije, kada im izričete opomene, takve aršine morate da imate i za gospodina Rističevića. Da ga upristojite i da mu objasnite da ne mogu svoje neuspehe uvek prebacivati na drugog. Do 2000. za sve neuspehe vaše vlasti bio je kriv NATO pakt, EU, svetska zavera, danas je to DS i ostala opozicija. Žao mi je, ali građani Srbije to vide. Hvala.
Janko Veselinović po Poslovniku. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, član Poslovnika 106. Ja sam zaista bio ubeđen predsedavajući da svoje lično doživljavanje demokratije prethodni govornik iz SNS da je to i zaista samo njegovo doživljavanje demokratije. To znači blaćenje i valjanje po blatu političkih protivnika. To sam mislio sve do danas. Do toga da vi predsedavate sednicom a ispred vas sedi čovek koji je predsednik stranke, najveće stranke na vlasti SNS, u čijoj je poslaničkoj grupi gospodin Rističević. Da li to predsedavajući, da li to gospodine Vučiću, kroz njegov jezik govori SNS? Da li je danas tema prethodna Vlada 2008, 2012, ili je danas jasno na dnevnom redu izbor nove Vlade i polaganje zakletve? Da li je jednom rečju kolega iz poslaničkog kluba SNS pomenuo Vladu o kojoj trenutno govorimo i koja treba da položi zakletvu? Ili je iznoseći neistine, uvrede, klevete, govorio o prethodnoj Vladi na jedan način koji ste morali da prekinete i da vratite dostojanstvo ovoj Narodnoj skupštini. Kako mislite da se ponašaju poslanici opozicione stranke ako se poslanici vladajuće stranke ponašaju na ovaj način? Mislim da ste, predsedavajući, morali da izreknete opomenu gospodinu Rističeviću, pre svega zbog rasprave i teme koja je danas bila na dnevnom redu.
Gospodin Vučić.
Želim da odgovorim nekim narodnim poslanicima, gospodin Marjan Rističević nije član SNS, deo je poslaničkog kluba SNS, ako možete da ne vičete i ne dobacujete, ne jaučete i ne znam šta još radite, kao Boga vas molim. Ja toliko tiho i toliko pažljivo govorim i biram reči i nemojte na svaku izgovorenu reč da nešto dobacujete, jer nikakvog smisla nema. Ovde sam da vas slušam ceo dan, ceo dan se trudim da odgovaram. Odgovaram brojkama, odgovaram činjenicama, ni jednu vašu brojku nisam čuo. Pokazalo se da ste mnoge izmislili, pokazalo se koliko niste istinu govorili, pustite, molim vas, samo da vam odgovorim, ako ste odgovor tražili. Ako je sve vreme bila potreba samo da kažete da ponovite o nekakvim uvredama i o ne znam čemu, kažite pa reagujte, kažite trebalo je da reaguje na pominjanje Šarića, što da reaguje na pominjanje Šarića? Vi ste uveli Šarića u temu. Vi ste uveli Šarića u temu ovde i to nama, postavljajući i govoreći kako je prekinuta istraga protiv Šarića. Nije uveo to Marjan Rističević, nego vi. Tada je bilo u redu i bilo je u redu, ja sam vam odgovorio da ste to izmislili, da istraga ne samo da teče svojim tokom, već je pojačana, da radimo zajedno sa svim službama iz celog sveta i američkom i nekim drugim službama, radimo sve što možemo da bismo napravili najbolji rezultate. Kako tada nije bio problem to što ste napravili toliku štetu državi Srbiji želeći da kažete da je prekinuta istraga protiv jednog od najokorelijih kriminalaca na planeti, to nije bio problem i to nije bilo za opomenu, ali je za opomenu kada to pomene Marjan Rističević. Kakvi su to aršini? Kakvo je to merenje? Kada vam se nešto sviđa, možete da izgovorite šta hoćete, a kada vam se nešto ne sviđa, onda ne možete da čujete ama baš ništa. Hoćete li još jednom da ponovite kako vam ništa konkretno nisam odgovorio, pa da još jedan čitam sve ove podatke, da bih vam pokazao koliko ste neistina danas izneli i oko cena hrane, električne energije i svega drugog. Samo da bih pokazao građanima Srbije kako se na neozbiljan način odnosite prema njima. Da li je Marjan Rističević u svemu, da li bih se saglasio u svemu sa njim? Pa ne bih i ne moram. Čovek ima pravo na svoje mišljenje i neretko ga je iskazivao i protiv naših ministara i na druge. Ali što se tiče suštine onoga što je on danas govorio, ne ulazeći u reči koje je birao, apsolutno sam saglasan sa svim što je izgovorio. Zaista mislim da šteta koju ste naneli državi Srbiji je nemerljiva i nije to tema, zato sam vam ja govorio o rezultatima ove vlade i o napretku koji smo u različitim sferama društvenog života postigli, a u nekima, naravno, nismo, što je loše i što ćemo pokušati da izmenimo u narednom periodu. Samo vas molim da se setite šta ste govorili ovde gospodinu, Ristićević je iznosio i neke brojke, mene je demantovao, ja ne znam da li je on u pravu ili ja, možete da kažete – nije to 11.000 ili 18.000 nego je 15.000 ili nije uopšte toliko, pa to kažite. Nemamo problem sa tim i niko nema problem sa tim. Šta je to uvredljivo? Postavlja se pitanje – da li je to istina ili nije istina? Šta je to uvredljivo? Da li je to neka ružna, nepristojna reč izgovorena? Ja ne mislim da jeste i ne mislim da sada otprilike svi treba da budemo zaštićeni kao svete krave, da niko nikome ne sme ništa da kaže. Pa smete, vi govorite svašta. Neki govore šta misle da treba da kažu. U redu je to. Građani su tu da procene ko ima bolje i ozbiljnije argumente. Ja u tome ne vidim ništa loše, a što se mene tiče, za mene je samo važno da vam kažem još jedan podatak. Da je u periodu od 2008. do 2012. iz Narodne banke, pre svega za plaćanje i održavanje kursa izvučeno je 3,46 milijardi evra, a da kurs nismo mogli da stabilizujemo, a da je u ovoj godini procentualno za 69 posto manje potrošeno novca, za održavanje kursa, kao što vidimo kurs je neuporedivo stabilniji nego što je bio u prethodne 4 godine. Hvala.
Replika, Janko Veselinović.
Upravo sam hteo da čujem da li gospodin Vučić stoji iza ovakvog govora gospodina Rističevića, na kraju smo čuli da ipak da. Ako smatrate da je rečnik gospodina Rističevića, kojim je on rekao da je gospodin Šarić, ako tako možemo da kažemo, bio jedini investitor u Republici Srbiji za vreme našeg mandata, kada su ljudi iz DS, život žrtvovali, rizikovali da bi se borili tog najvećeg narko-bosa na Balkanu, onda je on bio najveći investitor u Republici Srbiji i mi smo zato zaslužni. Gospodine Vučiću, mislim da se na taj način, ne gradi poverenje između dve najveće parlamentarne stranke u Srbiji. Smatram da smo mi bili vrlo korektan partner do sada, da smo glasali za dobar deo zakona koji ste podneli ovde u Skupštini, a smatrali da Srbiji može učiniti bolje, prelazeći preko uvreda koje smo nečesto slušali od Marjana Rističevića i njemu sličnim i uvek kada je to bilo u interesu Republike Srbije. Zbog toga smatram da ste dodatno urušili to poverenje, kada ste rekli da stojite iza onoga što kaže gospodin Marjan Rističević u načelu, a u pojedinosti da ne ulazite. Smatram da to nije korektno i da DS svojim ponašanjem nije zaslužila da bude tema današnjeg, vrlo nekorektnog odnosa poslanika SNS, odnosno člana poslaničkog kluba, koji pokušavaju da vrate na dnevni red temu, naravno, uzimajući sebi za pravo da kao poslanici opozicije kritikuju vlast, ali nemojte smatrati da je to izraz bilo kakve mržnje. Ja samo želim da dozvolite da poslanici DS iznesu svoje mišljenje, i uvek kada to bude uvreda ili omalovažavanje da im predsedavajući izrekne opomenu, ali da to učini i prema poslanicima iz kluba SNS.
Ja se ne sećam da sam izrekao danas ni jednom poslaniku DS bilo kakvu disciplinsku meru. Tako da tu ne mogu da se složim. Gospodine Vučiću, izvolite.
Dakle, samo ću kratko. Ja mislim da je naš odnos prema vama veoma korektan, neretko više od toga, apsolutno civilizovan i potpuno pristojan. Sa druge strane, neću da govorim o tome kakav je vaš odnos prema nama, građani Srbije to znaju i vide. Mi to ne radimo zato što nam je potrebna vaša pomoć i podrška u bilo čemu, već zato što mislimo da je to važno za Srbiju. Zato što mislimo da je važno da se poštuju razlike, zato što mislimo da je važno da ljudi mogu uvek i na svaki način da iskažu drugačije mišljenje, ali kad ste već govorili o Šarićima, tačno je, neki su razvijali biznis u to vreme, ali nije se to odnosilo na DS i nije DS, ili ja bar nisam tako razumeo, ako jesam, onda se sa tim delom ne slažem. Bio je jedan čovek koji je mnogo rizikovao vodeći kampanju protiv gospodina Šarića. Reč je o gospodinu Rakiću. Ostali, ništa nisu rizikovali. Neki su na lokalnom nivou, i to ne mislim da je stranačka stvar, pre svega mislim da je to stvar ljudske slabosti,sarađivali sa njima. Verovatno bi, da su bili na vlasti i neki iz SNS i neki iz nekih drugih političkih stranaka. Ljudi su kvarljiva roba i ne treba ih na takav način definisati da su takvi zato što pripadaju jednoj ili drugoj političkoj organizaciji. Nemojte da preuzimate na sebe zasluge koje ne pripadaju političkim organizacijama već možda jednom čoveku. I samo sam vam rekao, podsećam vas još jedanput, da ste vi uveli tu temu, na žalost, nisam siguran da vam ta tema odgovara. I ja znam šta ponekad znači političke frustracije ništa loše ne misleći, jer sam ja sam bio neko ko je ne retko i pre 10 i pre 15 godina, i nervozno istupao i stupao sa nedovoljno argumenata. I kao što vidite nije mi teško ni to da kažem kao ni ovo malo pre o radu pojedinih vaših ljudi. A vama, vama je teško da kažete za brojke koje sam izneo da su tačne. Jer očigledno republički zavod za statistiku falsifikuje nešto. Vama je teško da za svaki uspeh kažete, odnosno negde morate da kažete da je neuspeh. Ja na takav način nisam u stanju da razgovaram. Nisam u stanjuda razumem takvu vrstu poruka. I ne mislim da građani Srbije to umeju da razumeju. Mi nemamo problem sa tim da svako iskazuje nezadovoljstvo, ali naš cilj je bio i ostao je da napravimo Vladu koja će biti bolja od svake prethodne, a čini mi se da od onih koje su vladale Srbijomu 20 ili 25 godina, koliko hoćete, nije uvek lako ne biti bolji. Što ne znači da naš cilj ne mora da bude mnogo viši, mnogo jače postavljen, i građani Srbije i tu vrstu borbenosti i tu vrstu odgovornosti prepoznaju. Na kraju, ono što mislim da je za ljude važna stvar koju želim da istaknem, još jedan podatak precizan, pokrivenost uvoza izvozom iznosi 69,7% po prvi put u srpskoj savremenoj istoriji i veća je od pokrivenosti u istom periodu prethodne godine kada je iznosila 57,8%. Mislim da je to jedna dobra vest, mislim da je to jedna važna vest i čini mi se da kad imate izvoz robe izražen u evrima u povećanju od 24% u odnosu na isti period prethodne godine, mislim da je to rezultat kojim možemo da se pohvalimo istovremeno, da bi bili jasni trendovi, uvoz robe koji ima vrednost osam milijardi 730 miliona je više za 2,9% u odnosu na isti period prošle godine. Mislim da takvi trendovi su nešto što je dobro u Srbiji i nadam se da ćemo uspeti da pobedimo sve one loše stvari sa kojima se danas suočavamo, a najteža stvar od svih sa kojima se suočavamo jeste visina duga, nerestrukturirana javna preduzeća, ogroman broj zaposlenih u državnoj upravi i ako to budemo uspeli da pobedimo, siguran samda će Srbija biti ekonomski jedna od najjačih zemalja u regionu. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Samardžić. Izvolite.
Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, mi smo ovu diskusiju počeli prošlog ponedeljka, govorili smo o Zakonu o ministarstvima i opozicija je pokazala da taj zakon nije opravdao kampanju i propagandu koja je vršena šest meseci u vezi sa rekonstrukcijom Vlade. Još manje je slučaj sa uvodnim slovom ili ekspozeom predsednika Vlade, što ima u ovom drugom delu, pa kao i sa onim drugim dokumentom, a to su političke i stručne biografije novih kandidata za Vladu. Što se tiče ekspozea, on je pun fraza, pun praznih ponavljanja, pun nejasnoća, ne računajući onaj jedan pasos na koji su se govornici često pozivali, gde se pominju brojke. Od četiri pretpostavke ili ključne pretpostavke, govori se o univerzalnom minimumu socijalne zaštite, što je potpuno nejasno, šta je to univerzalni minimum socijalne zaštite? Govori se o konsolidovanim javnim finansijama, što je jasno šta je, ali se ne govori kako. Potom, govori se o trećemu, o korporatizaciji privrede, odnosno prema državnom se odnositi kao prema svom. Ko ovo razume? Četvrta pretpostavka treba imati smislenu regulativu, tj. ono i samo ono što ima smisla. Molim vas, ovo je neozbiljno, ali dobro, kakav referat, takva će biti i politika u odnosu kao što je politika prethodne godine bila ista kao onaj prethodni ekspoze. Kada je reč o drugom dokumentu, možda je on još i zanimljiviji. Naime, tu je reč o, kao što sam rekao, biografijama kandidata za Vladu. Te biografije ne obećavaju mnogo i one same ne opravdavaju onu potonju kampanju koja je bila vođena povodom imena, dakle, povodom osoba koje bi trebale da preuzmu te funkcije. Najpre, kada je reč, sasvim ću kratko, nemam vremena, o biografiji gospodina Krstića, koji sada nosi teret opravdavanja onog što je obećavano, ona je dobra za Mekinzi ili možda za neke poslove koje je on obavljao, ali za poslove ministra finansija nije dobra. Jednostavno, iz te biografije se ne vidi da se on uopšte bavio javnim finansijama, a to će biti njegov resor. Znači, nije u pitanju njegova stručnost za nešto, ali za ovo mi ne vidimo da on ima iskustva i stručnosti za to. Opet, kada je reč o ministru privrede, to su ta dva ministarstva koja su proistekla iz prethodnog objedinjenog ministarstva, mi ne vidimo iz te biografije da se on bavio makro ekonomijom, a on treba da bude ministar privrede. Dakle, ne dovodim u pitanje biografiju, ja samo dovodim u pitanje ono iz biografije što piše, da li je odgovarajuće onome što on treba da radi. Ostale biografije dele jednu zajedničku karakteristiku. Ili je reč o ljudima koji imaju stručnost jer nemaju političkog iskustva i pogotovo iskustva u državnoj upravi ili obratno, imaju politička iskustva, ali nemaju nikakve stručnosti, osim u jednom slučaju, neću ni to da pominjem, ali ima jedan slučaj, gde po mom mišljenju postoji dobra kombinacija stručnosti i iskustva, a to je glavno obeležje dobrog ministra, ministra koji će moći da se uhvati u koštac sa problemima da ima i stručnost i iskustvo. Toga nema ovde po pojedinačnim biografijama, osim u jednom slučaju. Jedan primer je naročito važan za ovo o čemu govorim, a to je ovo novo mesto potpredsednika Vlade za evropske integracije koje uvodite. Naime, to je važno zato što su evropske integracije značka vaše Vlade i to je ubedljivo najvažnija stvar u vezi sa kojom vi obavljate ovu funkciju Vlade. Naime, postoji parola koja je čak jednom izgovorena ovde, da bez EU nema života, ali pogledajte molim vas političku i stručnu biografiju čoveka koji treba da vodi te poslove na mestu potpredsednika Vlade. Ni jedne jedine reference iz oblasti evropskih integracija, osim članstva u odborima za evropske integracije, ali u poslednjih tri mandata koliko je on to obavio ili dva, ne mogu da se setim tačno, bilo je bar 30 do 40 ljudi koji su bili u tome. To nije referenca, ali ne govorim to zbog gospodina Ružića koji će preuzeti taj posao, govorim zbog jedne opšte karakteristike. Naime, ne sumnjam da će se gospodin Ružić snaći u ovom poslu. Prosto, glavna karakteristika njegove političke biografije je snalaženje. Ne sumnjam ni da će se drugi ministri, kandidati, snaći u svom poslu, zato što će ovo biti jedna politika snalaženja, a to znači jedna opšta improvizacija. Zašto? Zato što vi nemate ni koncepciju, ni strategiju, ni uhodani tim. Dakle, nije to problem. Vlada će nekako da taljiga. Snalaziće se, kako se to kod nas kaže, ali zadaci pred ovom Vladom su jako veliki, pre svega u oblasti evropskih integracija. Nije samo pitanje kako pristupiti poslu koji EU nalaže Srbiji, nego kako izaći na kraj sa uslovima, sa ucenama EU. Tu je veza lažna. Dakle, tu imamo jedan zahtev koji ova vlada ne može da ispuni. Ona se ne može odupreti nekim politikama evropskih integracija prema Srbiji, EU prema Srbiji, koje nemaju nikakve veze sa time da li će Srbija biti ili ne članica EU u budućnosti ili da li će ispunjavati te uslove, a to je, kao što znate, pitanje Kosova i Metohije. Evropsku uniju zanima samo da li će Srbija izručiti Kosovo i Metohiju i to ova vlada sada radi. Dakle, kada je reč o podacima, o ovoj selekciji podataka, pozitivnih, koje je gospodin Vučić sada izneo, oni do novembra meseca mogu da se utrostruče, što je, naravno, nemoguće,ali i da se utrostruče, EU neće prstom mrdnuti za Srbiju ukoliko ne održi te izbore 3. novembra. O tome se radi. Znači, gospodo, možete vaše poslove obavljati korektno ili manje korektno, dobro ili manje dobro. Jednostavno, ti vaši resori, u odnosu na ovaj veliki problem, za koji bi, nemojte me pogrešno shvatiti, nazvao da su resorčići, zapravo dolaze u kontekst jedne politike upravo EU, koja je primarna za Srbiju. Dakle, Uniji se ne tiče da li će Srbija zaista da napreduje ili ne u ispunjavanju tih uslova. Imam dve informacije za vas, gospodine Vučiću. Prvo, Srbija će stvarno biti prva naredna država članica EU. Ja se slažem sa ovom ocenom koju je francuski ministar za evropske poslove danas rekao, ali druga vest je loša. Evropska unija se neće više širiti. Tu je problem. Ne možete se vi ponašati kao da ćemo mi za dve, tri godine da uđemo na bazi našeg entuzijazma ili stahanovštine Vlade i uprave itd. Tu je najveći problem i tu ne vidim rešenje. Mi se možemo okretati kao neke muve oko tople lampe ili leptiri oko te EU, ali morate shvatiti da od toga nema ništa i da mi zapravo njima služimo za jednu političku stvar ili geopolitičku, ako hoćete, predati Kosovo. Na kraju, da zaključim samo time, kako god radili, gospodo budući ministri, morate znate da ćete ipak u istoriji ostati poznati ili bićete zabeleženi u okviru jedne vlade koja će imati istorijski odjek. Radićete u Vladi koja će predati Kosovo Albancima i to je ono što determiniše, u nekom istorijskom smislu i u konkretnom smislu, vaš angažman u skoroj budućnosti. Hvala.
Hvala. Reč ima potpredsednik Vučić.
Što se tiče ovoga – predati Kosovo Albancima i po čemu ćemo ostati zapamćeni, o tome će istorija da sudi i neko za 50 ili 100 godina. To svakako nećemo biti ni vi, ni ja, gospodine Samardžiću. Možda će postojati neka drugačija vizura ljudi koji budu cenili naše učešće na političkoj sceni. Što se tiče predaje Kosova Albancima, na Kosovu i Metohiji danas živi 92% Albanaca koji pripadaju Republici Srbiji, po Ustavu Republike Srbije. Da li je za to kriv bilo ko od ovih ministara ovde? Da li je za to kriv bilo ko od nas ovde? Ja to ne bih rekao. Od Prizrenske lige, kroz sve naše promašaje, teške političke promašaje, pogrešne političke procene. Pa, kako smo dospeli dovde? Zato što je to neko od nas želeo? Da li to hoćete da kažete da neko od nas želi da, umesto Srbiji, Kosovo pripadne nekakvoj velikoj Albaniji ili ne znam kome već? Ja mislim da to niko u Srbiji ne veruje, samo što, za razliku od nekih, ne pada mi na pamet da prikrivamo stvarno stanje i stvarnu situaciju na Kosovu i Metohiji. Mi imamo većinu stanovništva severno od Ibra u četiri opštine – Zvečanu, Zubinom Potoku, Leposaviću i Kosovskoj Mitrovici, Severnoj Mitrovici. Imamo većinu još u šest opština južno od Ibra i to opština koje smo napravili na takav način da imamo većinu. Po nekadašnjem sistemu, ne bismoimali ni takvu. U okruzima, koje smo sami pravili još od Titovog perioda, nema ni jednog okruga u kojem imamo većinu kao stanovništvo, čak ni tog Severno-kosovskog, jer je tu bilo sedam opština, u tom Severno-kosovskom, pa vas pitam da li je za to kriva ova vlada ili je za to kriv neko drugi? Što se tiče nečijih namera, mi činimo ono što mislimo da je najbolje i za naš narod na Kosovu i Metohiji, jermislim da i ljudi na Kosovu i Metohiji dobro razumeju stvarnost. Nije stvarnost nezavisno Kosovo, ali stvarnost jeste teška situacija i za naš narod i zato pokušavamo da pronađemo najbolja rešenja za njega. Neću da ulazim u to kakve su namere nekih međunarodnih organizacija. Znam ih, neke stvari, ne slabije od vas, ako ni zbog čega, zbog iskustva koje sam imamo i u Briselu i na mnogim drugim mestima. Ako neko misli da su ti razgovori laki ili da je bilo šta jednostavno, nije. Neretko nam to nije lako, ne zbog Albanaca, već zbog predstavnika EU. Mislite li da mi jeteško da to kažem pred vama? Pa, uopšte nije. To je činjenica. Pa, šta da radimo sa tim što je to činjenica? Hoće li to sutra, ako budemo rekli – evo, vi Evropljani ste nam krivi za sve ili neko drugi, neko imati bilo kakvu korist od toga u Srbiji? Hoće li nekome biti bolje? Hoće li neko živeti lakše, živeti jednostavnije, živeti drugačije nego danas? Hoćemo li promeniti te granice? Hoćemo li imati veću vojnu moć, političku moć, bilo kakvu? Ono u čemu se mi razlikujemo nije procena trenutne situacije, već je procena situacije u budućnosti i puta kojim Srbija treba da ide. Mi u Vladi Srbije mislimo da možemo da budemo sledeća članica EU imislimo da će se to dogoditi. To je pitanje sada procena da li mislite da će da nestane EU. Hoće li ili neće, ja mislim da neće. Mislim da je EU mnogo jača, nego što mnogi misle. Nije to ideja za pet dana ili pet godina. Imala je svoje krize, ali ona postoji još od formiranja evropske ekonomske zajednice, dakle, od tri, pa pet, pa na dalje zemalja, koje su želele jedinstveno tržište, bez carinskih barijera i veću ekonomsku saradnju. Za nas Evropa nije pitanje života i smrti. Živeli bismo bez Evrope, kao što možete da živite bez koga i svako može bez vas, ali je suština u tome da mislim da Srbija može u Evropi da živi bolje, nego van Evrope. Kada govorim o Evropi, govorim o političkoj Evropi, a ne geografskoj. U tome stvari možemo različito da posmatramo. Mislim da imam toliko podataka i ne fabrikovanih ili selektivno izvučenih, kako ste vi rekli, jer sam izvukao i negativne podatke. Zato sam vam rekao da je 17,12 u sektorima gde se beležio rast i pad, a taj podatak uopšte nisam morao da iznesem. Sve sam čitao doslovce, kako je napisano. Dakle, pošto imamo te podatke, onda znam šta je to što sve možemo da očekujemo i ulaskom u Evropu šta je to što možemo da dobije, a šta je to što sve možemo da gubimo ukoliko se to ne desi. Rekli ste da će Vlada da taljiga. Vlada neće da taljiga. Mnoge vlade su taljigale, mnoge vlade su gledale kako da prođu još jedan dan. Ljudi bi došli na posao u 09.00 časova, pročitali novine, napravili konferenciju za novinare, a već u 13.00 časova bi bili u nekom kafiću ili negde pravili kombinaciju ili biznis za sebe. To nije karakteristika ni ovih ministara, ni ove vlade. Naša volja i naša želja je da radimo mnogo više, da radimo neuporedivo jače i da pomeramo Srbiju svakoga dana. Što se tiče ucena, pa ucene da li postoje, pa nedvosmisleno da postoje. Ne mogu da ih nazovem ucenom, pritiscima, možda je bolje, možda je čak i teža reč. Postoje. Postoje svaki dan. Hoćemo li sa tim da opterećujemo građane, da im kažemo da svaki dan smo pod velikim pritiskom. Za svaku sitnicu na Kosovu i Metohiji. Pa da u pravu ste. Da li zemlje koje su priznale nezavisno Kosovo žele da to bude tako? Naravno da žele. Zato su ga i priznale. Nismo nikakvu toplu vodu time otkrili. Da li pokušavamo iz petnih žila da se tome suprotstavimo, pa pokušavamo, a da ne narušimo interese Srbije u svim ostalim sferama društvenog života. Da razmišljamo i o deci koja tek treba da se rode i onima koji su se sad rodili i onima koji su sada krenuli u školu. Možda na različite načine vidimo, ali ja ne vidim neodgovornost u našem ponašanju. Što se tiče gospodina Ružića i šefa pregovaračkog tima, oni koji treba da razgovaraju sa Evropskom unijom, koga god da postavimo bilo gde, već sam konstatovao da ima jedno dobro rešenje, mislim da ih ima mnogo više. Plašim se da bi u kritici mnogih stranaka uvek bismo došli do toga da ništa nije dobro. Kada smo postavili u istu oblast jedno lice koje nema iskustva toliko u politici, ima nekog, ali ne tako direktnog, kao gospodin Ružić, reč je o gospođi Miščević, za jedne je dobro, za druge nije. Kada postavite gospodina Ružića koji ima iskustva u politici, a nije se toliko bavio Evropskom unijom, iako je ovde po skupštinskim odborima, ima toliko iskustvo iz Strazbura i sa mnogih drugih mesta, što nije Evropska unija, već Savet Evrope, ali ima iskustvo u tim poslovima, dakle, ni to nije dobro. Mislim da će dobro da rade svoj posao, uveren sam da će biti posvećeni, očekujem da gospođa Miščević, a nisam imao nikakve vrste političke naklonosti prema njoj, a na moj predlog je izabrana posle konsultacija sa predsednikom Nikolićem i predsednikom Vlade, gospodinom Dačićem, izabrana je zato što sam mislio da je to najbolje rešenje u Srbiji u ovom trenutku. Mislim da i to pokazuje sa koliko odgovornosti se prema našoj zemlji odnosimo. To pokazuje da nam je mnogo važnije šta mislimo kako će da izgleda Srbija sutradan, nego šta je to što će da odgovara našim stranačkim, političkim interesima i kako i na koji ćemo njih da zaštitimo. Želim samo da vam kažem gospodine Samardžiću, verujem da vi brinete zbog situacije na Kosovu i Metohiji, ali vam garantujem da mi ne brinemo manje, ili sigurno ne brinemo manje, a nikada ne bih rekao da o tome brinemo ili vodimo računa više nego bilo ko drugi. Hvala vam najlepše.
Hvala. Slobodan Samardžić, replika ili po Poslovniku? Onda prvo gospodin Zoran Radovanović, po Poslovniku.
Poštovani predsedavajući, uvaženi potpredsedniče i članovi Vlade u najavi, član 107. je povređen gde se moj prethodnik obraćao, davao je ocene koje se odnose na privatni život drugih lica. Pre svega hteo bih samo da podsetim da su u ekspozeu Vlade 2004. godine postojali principi koji se odnose na … Govorim o Branku Ružiću, odnosno ministarčiće i ministarčića kako ste nazvali. Ti principi se odnose redom na pitanje Kosova i Metohije, dobili ste odgovor upravo od potpredsednika. Evropske integracije su bile drugi princip Vlade 2004. godine, saradnja sa Haškim tribunalom kada je 18 ljudi dobrovoljno otišlo u Hag. Dobrovoljno otišlo u Hag, a pričate o ucenama, socijalna politika, ekonomska itd. Mislim da je vrlo nekorektno i da treba javnost da zna da ovo što se izgovara nije dobro jer ista ta Vlada je potpisala Partnerstvo za mir koji svi u Evropi zovu predvorjem NATO pakta, a vi ovde prozivate da ova vlada radi kako ne treba. Ta vlada je nadmašila prethodnu Vladu time što je u prethodnoj Vladi gospodin Jovanović koji sa mnom sedi ovde, kao potpredsednik za evrointegracije nije uspeo da potpiše taj papir. Ova Vlada Srbije će uvesti Srbiju u Evropu i uvodi je sigurnim putem u Evropu, a nemojte vi da brinete o resorčićima i o kvalitetima predloženih kandidata. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić, po Poslovniku.
Član 27. predsedavajući, molim vas da Poslovnik primenjujete onako kako je definisano. Ako neko traži povredu Poslovnika treba da ukaže gde ste povredili Poslovnik, a ne da to zloupotrebljava, čega smo svedoci prethodna dva dana, da se Poslovnik zloupotrebljava da bi se ovde iznosile replike i koristio se prostor da bi se slale političke poruke. Ako ćemo tako, onda ćemo svi to da radimo, pa ćemo videti gde će se ova sednica završiti. Mi smo se dva dana uzdržavali od učešća u zloupotrebama Poslovnika čekajući ovaj trenutak da politički polemišemo sa Vladom Republike Srbije. Mislim da smo kao poslanička grupa bili vrlo korektni. Nismo učestvovali u opstrukciji, nismo zloupotrebljavali Poslovnik, čekali smo naš red i sada treba da trpimo ovo. Da se zloupotrebljava Poslovnik i da oni koji su tu istu Vladu podržavali da je spočitavaju, zašto su je tada podržavali. Molim vas gospodine predsedavajući da striktno primenjujete Poslovnik da bi se ova sednica privela kraju, inače ćemo i mi biti prinuđeni da bi zaštitili sebe i u krajnjoj liniji da bi odbili bilo kakve napade zloupotrebe Poslovnika, primeniti istu mogućnost od čega smo se uzdržavali prethodna dva dana vrlo korektno, čekajući da istaknemo naše razlike u odnosu na Vladu. Hvala.
Hvala gospodine Palaliću. Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić, replika.
Gospodine Vučiću, nisam govorio o političkim željama. Vi ste govorili o tome. Mene to uopšte ne interesuje. Kakve su čije političke želje to je njegova privatna stvar. Interesuje me šta ko radi u javnoj politici, šta radi javno. Vaša Vlada je utvrdila Sporazum o Beogradu i Prištini, o njihovim međusobnim i susetskim odnosima, prihvatila je plan o implementaciji tog sporazuma. U ta oba dokumenta piše da će institucije Srbije na Kosovu preći u nadležnost Kosova zato što će se sve lepo obaviti po ustavu i po zakonu Kosova. Konačno ovi izbori se obavljaju po odluci predsednika Kosova ili predsednice Kosova i kao što sam pre par sati rekao cela naša državna uprava je uprta u taj posao da bi se ta odluka ostvarila. Sve je to jako čudno i to su činjenice. Dakle, možete to ne želeti koliko hoćete, patiti intimno zbog toga, ne znam šta raditi, izvinjavati se, ali vi to radite. Vidite, reč je o delu Kosova gde živi 96% Srba. Rekli ste da na Kosovu živi 92% Albanaca pa se ispostavilo da ta činjenica nije bitna, gde su institucije Srbije, lokalna samouprava i ostale institucije u potpunoj upravljačkoj vlasti Srbije. To su činjenice. Vi to izručujete preko ovih izbora. Ne kažem da ste to već uradili, samo kažem da ste povukli devet koraka i da je dosta verovatno da ćete povući i deseti. Ništa ne predviđam bez osnova. Što se tiče EU, morate imati u vidu jednu stvar. Evropska unija je u velikoj krizi, ona odlaže mnoge stvari, najviše ovaj proces pridruživanja zemalja zapadnog Balkana. Bez izvesnosti članstva, a izvesnosti članstva nema gospodine Vučiću, to morate da priznate, ceo SSP dolazi u pitanje, jer on je projektovan na određeno vreme ispunjavanjem uslova i dolaženjem do članstva. Bez članstva ništa ne postoji.
Hvala. Reč ima potpredsednik Aleksandar Vučić.
Nisam ovde govorio ni o patnji, ni o izvinjavanju, niti se bilo kome izvinjavam za ono što smo radili. Radili smo u najboljem interesu našeg naroda. Nisam imao problem gospodine Samardžiću, kada to mnogi nisu smeli, skoro niko nije hteo, da odem i u Kosovsku Mitrovicu i u Leposavić, na sever KiM gde sam bezbroj puta bio, bezbroj puta govorio, da kažem i teške i neprijatne stvari u lice ljudima koji predstavljaju naš narod. Nije mi problem da čujem ni teške reči ni zvižduke. I dalje mislim da je to najbolje za Srbiju. Ne zato što je to nešto idealno, ne zbog činjenice da će Srbija zbog toga biti naročito srećna, ali imajući u vidu celinu zemlje, imajući u vidu ako hoćete i naše interese na KiM, to je bilo najbolje moguće. Zbog toga niti patim niti se bilo kome izvinjavam. S druge strane, što se političkih želja tiče, mislim da ljudi koji nemaju političke želje ne mogu ni da ostvare ozbiljne političke ciljeve. Ja imam i želje i snove, ali gledam da bar deo tih želja koji imamo i koje imaju građani Srbije da ih ostvarimo. Moram samo da ukažem nekoliko stvari koje su neistinite. Rekli ste da se u Briselskom sporazumu govori o dobrosusedskim odnosima. Ne pominju se dobrosusedski odnosi. Pominju se u nekim drugim papirima koji nisu validni za našu zemlju. Da li će to nekada biti uslov, nije niko pomenuo, niti ko rekao, sem u sedam tačaka poslanika CDU i CSU koji su ih ovde prestavili. Dakle, ta tačka u Briselskom sporazumu ne postoji i važno je da građani Srbije dobiju tačnu informaciju. Što se tiče svih institucija koje će biti ukinute i sve će pripadati nezavisnoj državi Kosovo, ni to nije tačno, osim što će deo institucija Srbije preći na deo zajednica srpskih opština, pre svega govorim o ove četiri severno kosovske opštine, naravno i ostalih 600 opština južno od reke Ibar. Dakle, naravno, da stvari nisu lake, naravno da stvari nisu jednostavne. Ali, ne mislim da su tako kataklizmične i ne mislim da imamo takve probleme kako ste vi želeli da ih predstavite. Na kraju, što se EU tiče, mnogo više brinem o Srbiji, nego o EU, ali bih voleo da mi u međuvremenu, pre nego što saznamo da li će EU da opstane ili neće da opstane, a ja mislim da hoće, a vi mislite da neće, potpuno je svejedno, videćemo za pet ili šest godina ko će biti u pravu, a i tada neće biti naročito važno ko je od nas dvojice bio u potpunosti u pravu. Biće mnogo važnije da li smo za tih pet ili šest godina mi uspeli da reformišemo naš javni sektor, da li smo uspeli u potpunosti da obezbedimo vladavinu prava, da li smo uspeli da ekonomski transformišemo ovu zemlju. To su poslovi koji nas čekaju na putu ka EU, a tačno je, imaćemo mnogo problema. Neki od tih problema biće nam prouzrokovani i iz različitih centara moći u svetu i niko od nas to ne krije, niko od nas i ne pokušava da kaže da su stvari drugačije, osim što radimo ono što mislimo da je realno, u skladu sa interesima Srbije ili ako hoćete jedina racionalna i moguća politika koju Srbija danas može da vodi. Hvala vam najlepše.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Slobodan Samardžić, replika.
Kada je reč o vladavini prava, kako ćemo ojačati vladavinu prava kad kršimo Ustav, i to na više mesta, upravo sa ovim sporazumima o kojima sam govorio? Bez obzira da li u njima o dobrosusedskim odnosima, ali to jeste kontekst. Prema tome, vladavina prava je bačena pod noge ako se Ustav baca pod noge i ako se vrši politički pritisak na Ustavni sud koji treba da oceni predloge o ustavnosti i zakonitosti sporazuma i ostalih dokumenata. Dakle, nema „v“ od vladavine prava. To vam je dobar primer o tome kako ćete ostvariti. Ali, da ostavimo po strani ta pravna pitanja, mada su ona jako važna. Šta mislite da li se Srbi na Kosovu pitaju ili treba da pitaju o ovim stvarima? Oni su državljani Srbije. Oni su izrazili svoju političku volju, dakle, ne želju, nego volju više puta, na neupitan način, što na referendumu, što osnivanjem Skupštine. U to se ne može sumnjati i ona je gotovo stoprocentna. Da li vredi žrtvovati deo teritorije, deo istorije, Ustav Srbije, političku volju tih ljudi, da bi Srbija išla u tu neizvesnost kao što je EU? Ostaje neizvesnost, ja nisam uopšte govorio, kao što vi kažete, o opstanku ili neostanku EU, o tome nisam reč rekao. Samo sam rekao da se EU neće širiti za dogledno vreme. To je za političare i politiku sasvim dovoljno. Dogledno vreme je 10 godina. To će vam svi reći da od toga nema ništa. O tom po tom, razume se, i o tome se radi. Stavite sve na tas, pa izmerite da li je ovo što činite vredno takvog jednog maglovitog cilja. Danas Srbija ne zavisi od EU u onoj meri u kojoj je mogla da zavisi pre 10 ili 15 godina, da smo onda krenuli u taj posao, a nismo mogli iz raznih razloga. Onda bi vaša argumentacija još važila. (Predsedavajući: Vreme.) Danas je situacija potpuno drugačija. Svet je otvoren. Postoje drugi centri ekonomskog razvoja, druge destinacije za trgovinu, a sa EU treba promeniti modus odnosa, a ne prekinuti odnose. To mi nikada nismo tvrdili. Prema tome, imamo načina kako to treba raditi.
Vreme. Hvala. Reč ima gospodin Aleksandar Vučić.
Danas Srbija ima najbolje moguće odnose sa mnogim zemljama koje nisu u EU, najbolje odnose u svojoj savremenoj političkoj istoriji i sa Ruskom Federacijom i sa Narodnom Republikom Kinom i sa mnogim zemljama arapskog sveta, iz Azije i Afrike i nearapskog sveta iz Azije i Afrike, Latinske Amerike. Ostvarujemo povećanje pre svega izvoza, ali razume se, razmene dobara i usluga sa svim tim zemljama. Svuda smo prilično uspešni. Očekujem da rezultati tog uspeha budu posebno vidljivi u 2014. godini. Nismo se ograničavali samo na zemlje EU. Nije to ni slepa, ni kratkovida politika u kojoj imamo nekakav idolopoklonički odnos prema EU, a da ništa drugo oko sebe ne vidimo, naprotiv. Ali, moram samo da vam kažem jednu stvar u kojoj se uopšte ne slažem sa vama. Danas mnogo više zavisimo od EU nego što smo zavisili pre 10 i 15 godina. Danas mnogo više zavisimo u mnogim sferama društvenog života od EU, nego što smo zavisili tada. Građani Srbije mislim da je fer da to znaju, zato što ćemo mi dobiti, kada kritikujemo Svetsku banku, kada kritikujemo MMF, a bez priklanjanja EU nećete dobiti ni od Svetske banke, ni od MMF ni pozajmicu od 250 miliona evra koju očekujemo u roku od tri meseca sa najnižom mogućom kamatnom stopom, da ne bismo uzimali kredite od 8,3% ili 8,4%, kao što smo uzimali u nekim prethodnim vremenima. Dakle, u mnogo čemu zavisimo od EU. U mnogo čemu ćemo tek da zavisimo od njihovih fondova. Loše smo pregovarali SSP, posebno smo pregovarali loše delove o poljoprivredi. Trpećemo posledice zbog lošeg pregovaranju u prethodnom periodu, ali će nam to doneti u narednom periodu i značajne stvari za našu zemlju i moraćemo da se postavimo mnogo drugačije tržišno, moraćemo da razmišljamo o tome kako da proizvodnjom pobeđujemo, a ne političkim dozvolama. Na kraju, niko ne baca pod noge želju kosovsko-metohijskih Srba, koja je apsolutno nesporna. Mislim da u ovom parlamentu ne postoji nijedan čovek koji misli da Kosovo nije deo Srbije ili nešto o čemu smo već bezbroj puta razgovarali. Samo postoje načini ne samo kako da svoje ciljeve ostvarimo, već kako da ne izgubimo sve, kako da ne izgubimo budućnost za svakoga i to nije ništa maglovito. To bi bilo potpuno jasno. S druge strane, onaj ko misli da je moguće na drugačiji način da se vodi politika, uveren sam da na izborima možete da dobijete značajnu podršku naroda, ali ću vam otvoreno reći, nadam se da se nećete naljutiti, jer u vašoj stranci ima mnogo ljudi koje veoma poštujem i sa nekima sam prijatelj, mislim da to nije dovoljno odgovorna politika. Mislim da time građanima govorimo da je nešto što je emocijama bliže lako ostvariti, a plašim se da je u stvarnosti daleko od razuma i daleko od racionalnog pristupanja i daleko od stvarnog rezultata koji bismo mogli da postignemo. Izvinite što sam odužio. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Slobodan Samardžić, replika.
Vi ste u pravu kada ste rekli da Srbija ima dobre odnose i sa drugim državama, i ne samo to, nego i te druge države imaju dobar odnos prema Srbiji. U pravu ste kada ste rekli da Srbija ima dobar odnos prema EU, samo što tu recipročnost ne postoji. Evropska unija nema dobar odnos prema Srbiji. Ona nju koristi za jednu jedinu stvar, a to je da joj preda Kosovo. Što je najjadnije, najtužnije, to nije autentičan zahtev EU. Ona je prosto izvršni organ u takvom jednom zahtevu koji je proistekao sa one strane okeana. I ta njena jadna pozicija govori o njenoj jadnoj situaciji, danas bar kad je o političkim stvarima reč. Mi ne moramo da se vezujemo za EU po svim linijama. Ne samo zbog Kosova, što je najvažniji razlog da razmislimo o tome da li je SSP prava stvar, ali to je samo jedan član 134. Danas ili juče otkad je SSP u potpunosti stupio na snagu mi ćemo se suočiti sa mnogim drugim problemima, sa onim delom koji nosi naziv – politički dijalog. Danas preuzimati obaveze u spoljnoj bezbednosnoj i odbrambenoj politici EU, kada ona sama ne zna šta sa time da radi, kada je to jedan unutrašnji haos. Radi svako šta hoće ili solira kako hoće. To je zaista velika avantura. Šta to nama treba. To nema nikakve veze ni sa privredom, ni sa trgovinom, ni sa obrazovanjem, ni sa tehničko-tehnološkim razvojem, dakle sa oblastima u kojima mi sa EU moramo da razvijamo odnose, ali ima veze sa budućnošću Srbije. Ima veze sa KiM, razume se. Tu nema hrabrosti, nema vizije, nema dobre procene i dobre analize šta se danas događa u EU u svetu. Ne moramo ići crno-belo, i ne moramo ići ili-ili. Ako imamo strategiju i pameti, volje i smisla za dobre odnose, mi ćemo se ponašati sasvim drugačije. Žalosno je samo što su Srbi sa Kosova najočiglednije egzistencionalne žrtve ovog o čemu mi govorimo. To ne smemo da dopustimo. Nije stvar poštovanje njihove političke volje, ona se zapravo gazi. To rade danas državni organi Srbije da bi sproveli onaj nalog da 3. novembra se održe izbori.
Reč ima Aleksandar Vučić.
Samo ću pokušati u dve rečenice da vam odgovorim. Ne možemo mi da biramo i da tražimo gospodine Samardžiću od EU ono što se nama sviđa. Ne možemo da kažemo nećemo EDU, što je skraćenica za Evropsku odbrambenu agenciju koja nije NATO i nema veze sa NATO, a da istovremeno kažemo, hoćemo vaše novce i hoćemo da trgujemo sa vama. Naivno je pomisliti i mislim da je nefer pokušati građanima Srbije da se kaže da mi možemo da biramo šta je to što hoćemo iz paketa koji nam se pomalo sviđa, a pomalo ne sviđa. Mi smo suviše mala zemlja, koja je imala mnogo toga lošeg da ponudi u prethodnom periodu, pre svega neprincipijelnost, odricanje od sopstvenih stavova, ne držanje obećanja, da nismo imali poverenje različitih međunarodnih institucija. I danas ono što je za nas važno, to je da znamo gde nam je mesto. Ako hoćemo da trgujemo sa EU mi moramo i ostale uslove EU da ispunjavamo, a ako nećemo da ispunjavamo te uslove zaboravite na tu trgovinu. Nemojte da govorimo ljudima da je moguće da imamo jedno, a da drugo ne moramo da imamo, zato što to prosto nije istina. Na kraju, što se tiče Kosovsko-metohijskih Srba, neću da dozvolim da vaša je vaša politika bolja za Kosovsko-metohijske Srbe od naše. Zato što mislim da bismo tom politikom, pre svega Kosovsko-metohijske Srbe doveli u još težu situaciju, i prema njihovim komšijama Albancima, a pitanje kako bi se završio i njihov opstanak na vekovnim ognjištima i na toj teritoriji, i pitanje da li bismo mogli teritoriju na ovakav način kako danas uspevamo na mišiće, uz mnogo muka da sačuvamo unutar ustavno-pravnog poretka. Dakle, mislim da je važno staviti sve stvari, kao što ste u jednom trenutku rekli, na tas, izmeriti tačno, i kada to budete uradili i kada to svaki građanin pošten, ne onako sam sa sobom, ne sa emocijama, ne zato što mu se ne sviđaju Albanci, ne zato što mu se ne sviđaju Evropljani, već zato što razmišlja o budućnosti svoje zemlje, uveren sam da bi izabrali politiku Vlade Republike Srbije. Hvala.
Replika, gospodin Samardžić.
Prosto nije tačno da EU razvija svoje trgovinske odnose. Ne mogu da se nadvikujem i nemojte mi oduzimati ovo vreme. Ovde su rečene neke stvari i treba ih demantovati ako ima argumenata. Nije tačno da EU razvija svoje trgovinske odnose na bazi političkih uslovljavanja. Naime, to nije princip EU. To ona čini sa Srbijom i samo sa Srbijom. Treba Srbija da se zapita zašto je to tako. Mislim da je to zato što Srbija sebi to dozvoljava. Evropska unija sa celim svetom, pa i sa zemljama Evrope koje nisu članice EU, između ostalog i zapadne Evrope i severne Evrope razvija čitav sistem odnosa, a da one ne zavise od Ugovora o osnivanju. To je jedna činjenica i nemojte pogrešno interpretirati ono što EU čini, jer ja nju moram sada da stavim u zaštitu u odnosu na vašu interpretaciju. Danas u svetu zemlje svoje trgovinske odnose uglavnom ne ucenjuju sa izuzetkom u političkim odnosima i danas u svetu postoji puno destinacija gde se ti odnosi mogu lepo razvijati. To je i Brisel. Jednostavno smo se upleli ko pile u kučine sa tom EU misleći da ne postoji svet van nje, a i smatrajući da je ona toliko moćna da mi bez nje ne možemo da živimo. Kažem još jednom da nije reč o strategiji ili-ili. Reč je o ispitivanjima alternativa koje danas postoje i država to mora da otvori ukoliko ne želi ovu zemlju da uvali u jednu slepu ulicu, a to se zove bezuslovno članstvo u EU. Bezuslovno članstvo kada se oni više neće širiti. Po onome što oni govore, kao što sam rekao, za dogledno vreme, a to je pogubna i poražavajuća politika i ona će imati svoje konsekvence ne samo na ekonomske odnose i trgovinsku politiku. Ako uvedemo te carine od 2014. godine videćete kako će poljoprivreda raditi. To je drugo pitanje. (Predsedavajući: Vreme.) Drugo, imamo prilike da učinimo stvari kako treba, ali nemamo ni političke zrelosti ni političkog znanja ni politike koliko to današnje vreme zahteva. Hvala.
Potpredsednik Vučić ima reč.
Samo nekoliko stvari. Prosto, to nije istina gospodine Samardžiću što ste rekli. To što ste rekli vezano za nepostojanje političkih uslova pri trgovini koju EU ostvaruje sa određenim zemljama nije istina. Pogledajte primere Rusije, Ukrajine, Belorusije, Kazahstana i drugih zemalja. Pogledajte danas u trgovinskoj razmeni za robe, da li razvijaju i da li se trude da imaju bolju. Trude se, a ne da budu pod njihovom kontrolom. Evropska unija je ne samo tržište, skup zemalja sa 500 miliona stanovnika, najrazvijenijih zemalja sveta, najmoćnijih zemalja sveta ne računaju SAD sa jedne i Rusije i Kine sa druge strane. To je najuređeniji prostor u svetu. Da li stvarno mislite da oni jednu Ukrajinu koja ima 53 stanovnika, ne kažu da moraju da trguju na ovakav ili onakav način? Znaju svako slovo. Znaju kada im rodi 60 miliona tona pšenice da im cena pšenice za dan bude neuporedivo niža zato što EU kaže da joj je potrebno na takav i takav način i neće da puštaju beneficije koje su dogovorene ranije. Da li stvarno mislite da možemo da dobijemo podršku i pomoć ukoliko ne budemo prihvatali druge uslove EU? To je potpuno nemoguće. To znaju svi u ovoj sali. Znam da to znate i vi. Znam da to znate i vi i to nije pitanje našeg teritorijalnog integriteta. Pričate o SSP i potpuno ste u pravu. Ko je pregovarao o tome, gospodin Đelić ili Dačić ili Vučić? Mi ćemo da kusamo sve i tačno je kusaćemo 2014. godine to što je loše pregovarano za poljoprivredu. Da vas podsetim, i vi ste se hvalili i držali ste skupove, bezmalo mitinge u Knez Mihailovoj ulici kada je usvojen SSP. Izvinjavam se. Pogrešio sam. To je bila Studija izvodljivosti. Sećam se kada ste delili one flajere u Knez Mihailovoj ulici gospodine Samardžiću, a slogan vam je bio – izvodljivo. Izvodljivo je, a sada više nije izvodljivo. Tada je bilo izvodljivo, a sada kada niste na vlasti onda nije izvodljivo. Dobro. Mislim da je to za nas teško izvodljivo, ali da moramo da izvedemo da bi Srbija mogla da ide napred. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić, replika.
Ovo što ste rekli o EU i njenoj trgovinskoj politici je zaista strašno za EU. Otvoreno recite da oni nama ispostavljaju otvoren zahtev da će trgovati sa nama i mi sa njima ako predamo Kosovo. To recite i onda možemo da raspravljamo o toj stvari. Evropska unija se zaista trudi da maksimalno poštuje pravila Svetske trgovinske organizacije, čiji je ona kolektivni član, a takvih pravila tamo nema. Jedini izuzetak je prema Srbiji. Možda je tako kako vi kažete, ali onda recite. Možda ćemo i mi da se postavimo ako nas ubedite da tako mora činjenično. Ali tako ne mora. U to sam sasvim siguran. Demokratska stranka Srbije imala je politiku proevropske unije. Dakle ne proevropsku, jer mi pravimo grešku. Evropu i Evropsku uniju identifikujemo. To su dve različite stvari, sve više i više. Imala je tu politiku do 2007, 2008. godine. Kosovsko je pitanje ono koje je napravilo, tako da kažem, rascep u ovoj stvari. Mi smo tu stali baš zbog toga što ono ne poštuje princip teritorijalnog integriteta. To stoji u njenim osnivačkim aktima. To stoji u njenim svim pozitivnim aktima u spoljnoj i bezbednosnoj politici - poštovanje načela UN ili Rezolucija 1244 itd. Imate u uvodu SSP da se poštuje Rezolucija 1244, ali unija tako ne postupa zato što je ona prekršila ta pravila i mi ne izvlačimo nikakve konsekvence, o tome se radi. Demokratska stranka Srbije to ne može da prihvati. Prosto neka bude otvoreno rečeno - ne može da prihvati i menja svoju politiku u odnosu na promenu politike EU prema Srbiji. Znate, samo dogmate ne menjaju svoju politiku u odnosu na promenjene okolnosti. Mi smo to učinili zbog dvostrukih razloga, Kosovo, i štete i korist od saradnje sa EU u režimu SSP-a. To smo analizirali i o tome više puta govorili. Prema tome, to možemo da obrazložimo vrlo jednostavno i lako. U tome se ne slažemo. To se podrazumeva, ali hajde pustite vi slobodnu diskusiju, otvorite je na ovom parlamentu,pa da razgovaramo o tome.
Reč ima mr. Božidar Đelić, replika.
Veoma sam ponosan što je, u ime DS i skoro svih stranaka prisutnih u parlamentu, čini mi se, SSP stupi na snagu. Danas čujemo da je on navodno loše ispregovaran. Radi istorije, preuzeo sam pregovaranje u momentu kada je odredba koja je pomenuta, a to je da je prodaja poljoprivrednog zemljišta već bila dogovorena, i to od strane prethodne Vlade, predstavnika onih koji su upravo govorili i gospođe Dulić Marković, koja je bila zadužena za to. Ne menjam svoje mišljenje. Kada sam 29. aprila 2008. godine, u ime naše zemlje, u Luksemburgu potpisao Sporazum o stabilizaciji, SRS, sada SNS, su pretili da će me uhapsiti. Danas smatram da je veliki uspeh za celu Srbiju to što su promenili mišljenje, što je gospodin Vučić, koji je tada lepio plakate preko imena Zorana Đinđića i stavljao Ratka Mladića, promenio svoje mišljenje i danas smatra da Srbija treba da ide u EU. (Predsedavajući: Gospodine Đeliću, molim vas.) To ćemo smatrati pobedom DS koja je u interesu naše zemlje. Da ne zaboravimo, u domenu poljoprivrede SSP nam je omogućio da dobijemo povlastice za izvoz nekih naših veoma bitnih proizvoda. Kako to da je loše ispregovaran, a da danas jedna Hrvatska, koja je 1. jula ušla u EU, se upinje da obezbedi da se na nju ne primenjuju odredbe SSP, nego da se primenjuju odredbe CEFTA. To nedvosmisleno pokazuje, jer ono što smeta Hrvatskoj… Žao mi je što gospodin Ljajić, koji to pregovara, nije u ovom momentu u sali. Naravno da smo zaštitili naše proizvode, a naročito one koji su bitni za naše poljoprivrednike. Zbog toga Hrvatska, koja ima carine između 10 i 30% u raznim proizvodima, se trudi da to izbegne. Zbog toga, da ponovim, SSP, kao garant stabilnosti trgovinskih odnosa između naše zemlje i EU, je ne samo dobar, jer svi investitori iz celog svega traže da imaju tu stabilnost sa najvećim tržištem u svetu, ona je dobra i za naše poljoprivrednike. Hvala vam.
Reč ima gospodin Vučić.
Pokušaću da odgovorim gospodinu Đeliću. Gospodine Đeliću, to kada povisite ton i kada se prenaglašeno klatite unapred, ne pojačava vašu argumentaciju ni najmanje. Molim vas, slobodno i mirno iznesite sve što mislite. Nikakvih problema nemam. Saslušaćemo vas i uvek na jednako miran način odgovoriti. Srpska radikalna stranka nije Srpska napredna stranka. Neki od nas su bili članovi SRS, neki od nas nisu bili članovi SRS. Ja sam taj najkrivlji, ja sam taj koji sam bio. Nekako to niti mogu, niti hoću da krijem, a nešto i ne brinem. Brinem zbog ovoga što ste rekli da će neko da vas hapsi zbog studije izvodljivosti, SSP ili nečeg drugog. Tačno je da smo mi nekada govorili da zbog nekih drugih stvari bi trebalo razmatrati hapšenje, ali to nije imalo veze sa SSP i EU, nego je imalo veze što se… Da li vi to pretite, gospodine Đeliću? Da li vi to pretite ili nešto drugo dobacujete? Nisam vas dobro čuo, gospodine Đeliću. Hoćete li da ponovite, gospodine Đeliću? Ticalo se u skupštinskim raspravama priče o tetkinom kauču i miliona u „Credit Agricole bank“ i ništa više. Toga se ticalo. Kao što vidite, gospodine Đeliću, protiv vas, koliko znam, ne vodi se nikakva istraga i niko ne želi da na bilo koji način govori ono što je u skupštinskim klupama nekada izgovarao. To, kako, na koji način i gde od funkcionera DS ima vile, ko, kako živi i ko se kako obogatio, je jedna stvar. To ima veze sa tim kako se vladalo u prethodnim godinama. To šta ima ili nema veze sa kriminalom, o tome odlučuju nadležni organi. Svakako nije kriminal to što ste pregovarali ili dobro, ili loše studiju izvodljivosti, SSP. Mislim da ste pregovarali loše zato što imamo potpuno nezaštićenu poljoprivrednu proizvodnju. Naši seljaci će tek sledećih godina osetiti koliko toga ste lošeg uradili za njih. To što ćete svaki put da se setite ulice Ratka Mladića, želim da vas obavestim o čemu se tu radi. Nije to bilo glorifikovanje Ratka Mladića, već je bilo stavljanje imena ulice zbog toga što su neki ljudi uhapšeni jer su to činili dva dana pre toga. Bilo je pitanje borbe za slobodu drugačijeg mišljenja. Pogrešio sam što sam to našao kao primer, ali tu ljudi su posle pušteni na slobodu. Nikakve veze to nije imalo sa vrednostima Ratka Mladića i nekih drugih. To je bio slučaj, možete dobro da pogledate šta se tada ispred „B92“ dogodilo, ali ako vi nemate ni jedan drugi argument, a do malopre su mi predstavnici vaše političke stranke govorili – zašto se stalno vraćate u prošlost, a onda u minut vaše replike o SSP i poljoprivredi, se setiti Ratka Mladića i SRS, onda, gospodine Đeliću, vi imate nekakav ozbiljan problem i sa realnošću i sa sadašnjicom, a o budućnosti da ne govorimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić, replika.
Hvala, gospodine Vučiću. Kako da vam kažem, karakter je osoba. Naši postupci sačinjavaju ono što mi jesmo. Niče je rekao – ma koliko se trudili ne možemo biti veći od sopstvene biografije. Pre, valjda, šest godina pričali ste o nekom mom navodnom nezakonitom bogaćenju. Hvala, što danas, šest godina kasnije, i posle, otvoreno ću reći, orkestriranja sa vaše strane mog medijskog ubistva. Da, to su konkretne reči. Milo mi je što ste danas potvrdili da u tome nema ništa. Pošto ste izabrali kolegu koji radi u firmi gde sam ja nekada radio, doduše na nekom višem hijerarhijskom mestu, pitajte njega da li sam se ja vratio na tetkin kauč, pitajte ga da li je to bila istina. Milo mi je što danas, čini mi se, zatvaramo i ovu neku sterilnu polemiku i što ćemo, nadam se, biti u stanju da se skoncentrišemo na ono što su potrebe naših građana. Ova kriza je velika, veća i od ove vlade i od ove koja će biti izabrana i nadam se da ćemo na ovaj način upristojiti i rad Narodne skupštine i naš politički diskus. Hvala.
Reč ima gospodin Vučić. Izvolite.
Istine radi, nisam rekao da je to definitivno završeno. Samo sam rekao, gospodine Đeliću, da trenutno stvari tako stoje, a nadam se da će to biti onako kako ste vi poželeli, ali o tome će, naravno, konačan sud dati nadležni državni organi.
Hvala vam. Ovo je direktna pretnja poslaniku. Nemam nikakvog problema sa tim, ali želim samo da kažem jednu stvar. Gospodine Vučiću, šest godina kasnije imate svu vlast. Pred svim građanima Srbije, pozivam vas lično, sve pripadnike vaše radne grupe, sve organe države Republike Srbije, dođite kod mene kući sutra, dođite prekosutra, dođite kada imate vremena, dođite da sve pogledamo. Ako bilo šta ima u onome što sam ja uradio, a nema, znam šta mi sleduje. Ako ne, gospodine Vučiću, najmanje što očekujem od vas je jedno javno izvinjenje. Da li je u redu?
Ne znam što ste se toliko uznemirili, gospodine Đeliću. Svakako ću se izviniti za svaku svoju reč u Skupštini, ne danas, nego od pre šest ili deset godina, kada je to bilo, ali ja ne idem po kućama i nema razloga da idem po kućama, jer nadležni državni organi mogu da pogledaju papire i iz toga što nadležni državni organi budu videli u papirima, oni će doneti odluku. Da li ću se ja izvinjavati ili će biti neki drugi slučaj, da ostavimo malo vremena. U svakom slučaju, ja nemam problem sa tim da kažem da sam pogrešio, za razliku od nekih drugih, samo nemojte da donosimo prerane zaključke. Ja uvek volim da država temeljno obavi svoj posao. To nema veze sa pretnjom, pošto, ponavljam, meni je uvek mnogo lakše, ali nemojte da dobacujete, nemojte da pretite, nemojte da vičete, da se izvinim i mnogo bih to voleo. Mnogo bih to voleo i nadam se da će to biti i ovoga puta slučaj, ali nemojte da prejudicirate konačan stav nadležnih državnih organa. Hvala vam najlepše.
Reč ima gospođa Jadranka Joksimović. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedniče, gospodo predsednici izvršne vlasti, baš sam zadovoljna što je proteklih sat vremena prošlo u ovakvoj diskusiji. Taman sam pomislila da ćemo ući u neku neverovatnu priču o rekonstrukciji Vlade koja se zasnivala na nekom čudnom patosu predstavnika opozicije oko toga kako treba biti korektan, kako treba biti isključivo pristojan, pristojnost se podrazumeva u Narodnoj skupštini, ona je određena Poslovnikom, i kako otprilike moramo da budemo jako nežni i sofisticirani jedni prema drugima, iako su rezultati koji su pokazali kako su određene stranke… Ako možete da zamolite poslanike, ja ne čujem sebe. Možda me oni čuju. Možda su to poslanici iz moje poslaničke grupe, vrlo verovatno. Zahvaljujem. Dakle, baš je dobro što smo se vratili u ovakvu diskusiju, s obzirom da je na dnevnom redu rasprava oko rekonstrukcije i ovde su ljudi koji sede ceo dan sa nama, i baš je lepo da vide kako je sedeti u poslaničkim klupama, a koji će biti odgovorni u naše ime sutra za ono što će biti rezultat ove vlade. Dakle, žao mi je što se tema rekonstrukcije svela na kritiku opozicije oko dužine trajanja rekonstrukcije. Na osnovu onoga što smo imali prilike da čujemo u ova tri dana, rekonstrukcija se poima sa stanovišta opozicije kao neka iznuđena aktivnost ove vlade, koja je bila jako neuspešna za godinu dana, što naravno nije tačno, a vreme koje je trebalo da bude dokaz serioznosti i ozbiljnosti i jednom uvođenju novog koncepta odgovornosti u politički život je otprilike definisana kao da mi kada rekonstruišemo Vladu zidamo Skadar. To stvarno nije tako i ja bih volela da objasnim zbog čega mislim da rekonstrukcija zaslužuje i tri dana rasprave u Skupštini, a po mogućstvu i više. Uopšte nemam problem sa tim da traje diskusija i duže i ne znam kakva je to argumentacija - zašto sedimo tri dana? Uopšte mi nije to jasno. Što se mene tiče, možemo i 10 dana da sedimo i po 12 sati dnevno, s obzirom da se tiče onoga što je veoma značajno za građane Srbije i verujem da ih to interesuje, tako da te žalopojke i kukumavke oko toga koliko traje rasprava o rekonstrukciji, što u javnosti, što u Skupštini, je besmislena. Za to je dobar šlagvort dao gospodin Samardžić, koji je rekao jednu rečenicu, a ja sam je pribeležila. On kaže - šta ko radi u javnoj politici? Baš tako. Šta ko radi u javnoj politici? Sada, a pro po onoga što su predsednici DS rekli za izlaganje gospodina Rističevića, kako je bilo neumereno ili neukusno, ja se zaista ne slažem sa tim, ali ako vam više odgovara visokoparna fraziologija, kojom ćemo napraviti eufemizam za domete vaše vladavine, gospodo iz DS, možemo i tako da razgovaramo. To lepše zvuči i blaže zvuči, a prijatnije je i za uho. Međutim, suština je ista. Sa druge strane, ta priča o tome šta ko radi u javnoj politici i u javnom životu Srbije dovodi do toga da pohvalimo ovu vladu, koja je uvela deliberativnu demokratiju na delu. Deliberativna demokratija znači sistem vlasti u kojem se o svim javnim stvarima odlučuje zajedničkom raspravom. Mi smo ovde tri dana u zajedničkoj raspravi. Ona ima svoje manjkavosti, puno je diskutanata i brojne argumentacije i zato nije uvek prikladna, ali je i te kako važna da građani razumeju šta su ciljevi ove Vlade. Bilo mi je veoma čudno da slušam tri dana argumentaciju koja se svela na meandriranje po odredbama Poslovnika i kršenju onoga što jeste minimalna ili proceduralna demokratija, jer procedura je, kao što znaju gospoda koja se nalaze u strankama demokratske i liberalne orijentacije, suština minimalne i savremene demokratije. Prema tome, zloupotreba je bilo puno i ne razumem zbog čega poslanici opozicije misle da rasprava o rekonstrukciji treba da bude samo tema poslanika opozicije. I te kako mislim da poslanici vladajućih stranaka imaju šta da kažu na tu temu. To je verovatno poimanje posledica onoga što su nekada dok su bili u vlasti bili isključivo glasačke mašine. Mi to nismo, imamo svoje mišljenje, imamo svoj stav i to ćemo, naravno, reći, pa nek potraje rasprava. Šta je tu problem? Što se tiče same rekonstrukcije, da li je ona kozmetička i da li je ona samo formalna i da li se svela samo na personalna rešenja? Prvo, ona nije samo kozmetička, ona nosi jednu jaku strukturnu dimenziju reforme ili rekonstrukcije, a odnosi se na podeli dva veoma važna ministarstva koja jesu resorno odgovorna za ono što je gorući problem Srbije danas, a to su privreda i finansije, odnosno način na koji se efikasnije vodi ekonomska politika zemlje. Prema tome, sama ta stvar je dovoljna da ne bude protokolarna rekonstrukcija. Sa druge strane, personalna rešenja, odnosno personalne promene do kojih je došlo takođe nisu samo personalne, to su konceptualne promene. Konceptualne su zbog toga što se uvode ljudi koji nisu stranački kadrovi. Ako me pitate lično, i to moje kolege iz stranke znaju i mene nije sramota to javno da kažem, ja nisam baš prigrlila ideju o nezavisnim ekspertima i nestranačkim ličnostima. Imam svoje razloge za to. Mislim da smo mi svi u političkoj kompeticiji, u političkim strankama dovoljno kompetentni da možemo da učestvujemo u vođenju politike. Naravno, uvek ima i boljih od nas, koji nisu u politici i treba ih privući, treba raditi na tome da ti ljudi uđu u javnu politiku, pa zašto da ne i u političke stranke, ali to nije uslov. Međutim, onda sam razmišljajući zbog čega su zapravo u prednosti kandidati koji nisu članovi stranke došla do zaista razumevanja izvanredne pozicije stranke koja predlaže nestranačke ličnosti, a u ovom slučaju SNS. Zato što neće vama, gospodo budući ministri, trebati jedna kritizerska opozicija sa svojom frazeologijom za dobijanje političkih poena da biste radili bolje, zbog toga što je vaš rad prepoznat, što je vaše znanje prepoznato i uočeno i što vam je dato poverenje da radite na ciljevima koje je ova vlada i ova stranka, koja je okosnica Vlade, zacrtala. Budni monitoring naše vladajuće koalicije biće vam dovoljan podstrek da radite bolje nego što će to biti kritizerstvo opozicije. Sigurna sam da je to najveći kvalitet koji budući ministri koji nisu članovi stranke mogu da imaju. Zato što vas mi posmatramo onako kako posmatramo i članove naše stranke koji su u ovom slučaju ministri. Vidim da su se izbegavala neka konkretna rešenja da se pomenu. Ja nemam problem sa tim da kažem, bar za one ljude koje poznajem. Gospodin Mirović, kao kolega iz moje stranke, zaista je čovek koji je operativan, koji je ažuran, koji ima veliko političko iskustvo, ima i formalno obrazovanje izvanredno, i uopšte nemam sumnju da će biti pravedan u onome što je njegov resor i ažuran. S druge strane, da ne budem ni tu do kraja nepoštena, čuli su nešto o gospodinu Ružiću. Gospodina Ružića poznajem lično, još sa fakulteta, bio je izvanredan student. Nemanjka mu znanja iz evropskih poslova, nemanjka mu političkog iskustva i ne znam zbog čega ste tako govorili o gospodinu Ružiću, mislim da nema razloga. Gospodin Rodić je izvanredan čovek i visokog integriteta i visokih intelektualnih odrednica, visokog obrazovanja. Imala sam prilike sa njim da sarađujem kao predsednik Odbora za kontrolu službi bezbednosti dok je bio direktor BIA i reći ću vam, da kada nekog nadzirete onda tek možete da utvrdite kako i koliko radi. To je čovek koji izvanredno poštuje zakonitost u radu i ja očekujem da će tako i nastaviti. Naravno, i sva druga rešenja ne vidim da su manje loša. Ta priča oko biografija koju je gospodin Samardžić pomenuo, kao te biografije ne ulivaju poverenje. Pa znate šta, zaista se slažem da ni jedna biografija ne mora da ulije nikome poverenje. Zbog čega bi bilo kome nečija biografija sama ulivala poverenje? Ali, isto tako do pre godinu dana mi nismo mogli da procenjujemo biografije onih koje je kandidovala SNS. Sada kada ih vidite na delu, proceniće i građani na dobar ili loš način. Prema tome, prilika nekome ko ima dobru biografiju, svakako da treba da bude data. S druge strane, još jedna stvar koju nisam razumela i tu ću zaista da se složim sa delom opozicije, to je što biografije zaista nisu dostavljene na vreme. Verujem, da kada su ovakve biografije predočene poslanicima i opozicije, da bi sasvim sigurno skratile raspravu i da bi smo postigli jedan dobar konsenzus, verujem da će predsednici opozicije upoznati sa ovakvim biografijama u velikoj meri glasati za naše kandidate. Još jedna stvar, ja sam ovde pribeležila svašta, i kako je tekla rasprava tako se menjao tok rasprave, suština cele priče oko rekonstrukcije jeste uvođenje, kao što sam rekla, jedne konceptualno potpuno nove dinamike političkog života u Srbiji, a to jeste dakle i nestranačka ekspertska kategorija političara, a sa druge strane test odgovornosti. Ta čuvena prolazna vremena, ja se slažem, može i neki možda zanimljiviji izraz ili sintagma da se nađe, ali to jeste testiranje rezultata na određeno vreme. Zašto da ne? To će da bude reper za sve buduće u Vladi i ne samo za najviše nosioce vlasti već i za sve po dubini, dakle, od lokalnog nivoa do javnih preduzeća. Pa to je valjda dobra stvar. Ne razumem zbog čega bi trebalo kratko o tome da razgovaramo. Samo još nešto oko nekih stvari koje su predstavnici opozicije na veoma frivolan način ocenjivali domete rekonstrukcija ili motive rekonstrukcije i vreme i dužinu trajanja rekonstrukcije. Zaista smatram da je argumentacija bila nedovoljna, prilično neadekvatna i prilično anemična, ali to je već na predstavnicima opozicije. Kažem, volela bih da nastavimo raspravu. Zašto da ne i duboko u noć? Kakve to veze ima? Kakve su to priče o noćnim vladama? Dokle god ima tema za razgovor ova skupština može da radi. Dokle god ne kršimo Poslovnik ili nešto što bi trebalo da bude dobar manir, ne vidim zbog čega ne bismo diskutovali. Hvala.
Narodni poslanik, Balša Božović.
Uvaženi narodni poslanici, predsedniče, dragi građani, Vučiću, slušam vas ceo dan danas, nema teme koju niste promašili i nema teme na kojoj niste obmanuli građane. Pre nekoliko dana samo neko je izjavio – država je prejaka reč za Srbiju i nije slagao. Srbija danas Vučiću, ne liči na državu. Posle samo godinu dana vaše prve Vlade Srbija je u potpunosti bankrotirala. Prvo politički, zatim finansijski i na kraju moralno. Nudili ste građanima bolji život. Bilo je tu velikih reči i velikih obećanja. Govorili ste da samo vi imate rešenje za Srbiju, a gde su danas ta rešenja kada stojite ispred nas i tražite podršku za smenu, bezmalo polovine Vlade, za koju ste juče govorili da je najbolja za Srbiju. Čija je to odgovornost? Alise Marić ili vaša, Vučiću, koji ste birali iste te ministre pre godinu dana i ne samo ministre već i vašeg premijera? Ko je kriv Aleksandre za ovih godinu dana … (Predsednik: Molim vas, gospodine Božoviću, prvo dužni ste sa poštovanjem da se obraćate članovima Vlade, ne po ličnom imenu. Možete sa odrednicom gospodine, kao što se mi vama obraćamo svaki put kada kažemo ili po tituli funkcije koju gospodin Vučić obavlja, ali nemojte ga nazivati imenom i prezimenom pošto vam to ne ide u prilog, pogotovo tonom kojim vi govorite.) Ko je kriv gospodine Vučiću za ovih godinu dana pakla gde je 40.000 ljudi ostalo bez posla? Slušao sam danas kako iznosite neke podatke koji nisu istiniti. Ne znam da li govore neistinu nama ili vi govorite neistinu građanima Srbije? U ruci držim Republički zavod za statistiku i podatke Nacionalne službe za zapošljavanje, jedinu međunarodno priznatu anketu o radnoj snazi u Srbiji, obe se poklapaju. Oktobar 2012. godine - 22.4% nezaposlenosti, april 2013. godine - 24,1% nezaposlenosti. Šta je sa 6% manje plata i penzije ove godine? Ko je odgovoran za to što nema ni jedne investicije i ni jednog novog otvorenog radnog mesta? Ko je odgovoran što se borba protiv organizovanog kriminala svela na puštanje preko 3000 kriminalaca iz zatvora? Ko je odgovoran što je korupcija na svakom ćošku dok vi tu borbu simulirate tako što političke protivnike mesecima držite u pritvoru? Ove rezultate nam niste obećavali pre godinu dana, gospodine Vučiću. Zašto se bojite odgovornosti? Kada se lomilo oko Kosova, podmetnuli ste Dačića. Sedi s vaše desne strane. Kada ste se zadužili četiri i po milijarde evra, rekli ste da je kriv Dinkić. Kada ga je na opšte oduševljenje građana Dačić izbacio iz Vlade, vi ste ga u tu Vladu vratili, pa ste ga unapredili funkcijom prvog zamenika zamenika premijera. Drago mi je što se igrate sa nama politike. Kada su najteži bolesnici ostajali bez lekova, a deca umirala zato što država nije imala ni vremena, ni para za njih, vi ste rekli – pa, ja ne vodim zdravstvo. Pa, vi očigledno ne vodite ništa u Srbiji. Očigledno ni za šta niste odgovorni u ovoj zemlji. Kako je onda moguće za sve da se pitate? Da li je to ta vaša odgovorna politika? U zatvor ste strpali Kolesara, ne želim da ga branim ovom prilikom, da budem sasvim jasan, zato što je na osnovu odluke Vlade, bez tendera, prodata „Železara“, a preuzeti dugovi. Pa, zar niste to vi pre mesec dana uradili sa JAT? Koliko ja znam, za razliku od „Železare“, JAT nije bio u stečaju. Prvi put kada ste krenuli da se bavite ekonomijom pokazali ste, malo je reći, neviđeni talenat, pa ste hotel, koji je država platila 2.100.000 evra, prodali za 1.500.000 evra bez tendera. Šta je sa 600.000 evra razlike? Znate kako vi ono pitate nas, ko je uzeo te pare? Hoćete tako i sa „Telekomom“? Da li je to ta poštena rasprodaja državne imovine koju ste tako dugo najavljivali? Gospodine Vučiću, ako ste vi nevini, a ne sumnjam da niste, zašto su onda ti ljudi u zatvoru? Ne očekujem da ćete priznati da ste krivi, zato što iz iskustva znam da neke stvari shvatate sa 20 godina zakašnjenja, ali i bez vašeg priznanja, činjenica je da je vaša prva Vlada za ovih godinu dana doživela debakl. Recite mi koji su kriterijumi za ovaj cirkus od rekonstrukcije koji traje preko šest meseci i da li ste znali da samo za vreme rekonstrukcije je 20.000 ljudi ostalo bez posla? Nikada nismo čuli zašto su ljudi smenjivani. Smenjujete ministre, a ne želite da priznate svoju odgovornost. U redu, recite nam makar zašto su oni smenjeni? Da li su smenjeni na osnovu učinka i rezultata ili zato što više nisu u vašoj političkoj milosti? Evo, oko jednog možemo da se složimo, gospodine Vučiću, a to je Mrkonjić. Za godinu dana nije uradio gotovo ništa. Ali, kako je u Vladi ostao Velimir Ilić, koji je uradio još manje nego Mrkonjić? Kako u Vladi nije Alisa Marić, a ostao je Bačević? Da li imate kriterijume za nove ljude koje predlažete? Pa, vaš budući ministar finansija u svom prvom obraćanju javnosti, vaše ime i prezime je pomenuo preko 30 puta. Da li ga je to kvalifikovalo da uzme najvažniji resor u zemlji? Samo u jednoj rečenici je pomenuo meru koja se zove stezanje kaiša. Kakva je to genijalna mera? Bolje od toga su mogli i srednjoškolci u Srbiji da smisle. To je mogao da vam kaže i Nebojša Stefanović. Jeste Vučiću, a on je doktor. (Predsednik: Gospodine Božoviću, već sam vas upozorio da gospodina Vučića oslovljavate na pristojan način. Sledeći put kada budete to uradili, ja ću vam izreći opomenu.) Gospodine Vučiću, ako je jedini kriterijum za mesto ministra finansija Univerzitet Jejl, zašto ste pozvali nekog sa trogodišnjim osnovnim studijama, a niste, npr, Kori Udovički, koja je doktorirala na Jejlu? Da li je istina da je budući ministar privrede ove Vlade, na svom tviter profilu, javno rekao da je najveća glupost koju je čuo u svom životu ta da će Lazar Krstić biti ministar za finansije? Mi imamo bojazan da će ova vaša druga vlada, Vučiću, biti gora od ove prve. (Predsednik: Izričem vam opomenu.) Dovodite Guzenbauera da vas savetuje o evropskim integracijama. Pošto, ste gospodine Vučiću, nasledili ogromno iskustvo u evropskim integracijama Vojislava Šešelja, a onda ste pozvali stranca da vam pomogne u tom poslu. U redu. Da li to košta 45.000 evra mesečno? To je pola miliona evra godišnje. Ko će to da plati? Građani Srbije. Zašto bi građani Srbije plaćali vaša neznanja, mogla je da vas besplatno savetuje Milica Delević. Sa jedne strane, ne verujem da je bilo ko kompetentniji od nje po tom pitanju, a sa druge strane, verujem i da bi pristala, da im niste godinu dana porodicu provlačili kroz blato, pa je na kraju morala da ode iz zemlje.
Gospodine Božoviću, izričem vam drugu opomenu.
Gospodine Vučiću, sve dok u zatvoru budu sedeli profesori univerziteta poput Saše Dragin, a na slobodi budu bili kriminalci i vođe navijača, nema sreće u ovoj zemlji, sve dok budu Milice Delević izlazile iz Srbije, dok budete vi i vaša stranka blatili dr Bojana Pajtića, mr Dušana Spasojevića, prof. Mićunovića, Božidara Đelića, a u Vladi vam sedeli Bačević, Mirović, Velimir Ilić, Vulin i Milanka Karić, ni jedan jedini korak Srbija neće ići napred, gospodine Vučiću. Često vas porede mediji koje vi kontrolišete, koji postoje da bi svako jutro mogli dapogledate i da pročitate koliko ste lepi i pametni i koliko vas Srbija voli. Često vas u poslednje vreme, onako između redova upoređuju sa Zoranom Đinđićem, pa sam hteo da ovu priliku iskoristim, da poslednji put razgovaramo o tome i da stavimo tačku na tu temu. Gospodine Vučiću morate da razumete, to poređenje mnoge u Srbiji vređa, ma koliko da vama to prija. Zoran je u Vladu zvao samo one koji su znali više od njega i one koji su u konkretnom poslu imali više iskustva nego on. Za razliku od vas, znao je da se Srbijom ne vlada, nego da se Srbiji služi. U njegovoj Vladi gospodine Vučiću, nisu sedeli stečajni upravnici i nisu se pitali stranci, a kakva je to Vlada gde su vaši kadrovi odreda onih koji manje znaju ili koji su manje stručni nego vi. Da li se to bojite boljih od sebe ili zaista čvrsto verujete da u Srbiji ne postoji niko ko je pametniji i sposobniji od vas. Zato nikada nećete biti čovek koji će moći da vas upoređuje sa Zoranom Đinđićem.
Oduzimam vam reč. Ovo stvarno nema smisla što govorite. Zato što ste rekli kvalifikaciju koju ste rekli, zato vi nikada nećete biti čovek. Tražim izvod iz stenograma, pročitaću vam ga večeras. Dajte mi izvod iz stenograma, poslednja dva minuta. Ako nisam u pravu izvinuću se, ali pročitaću vam šta ste rekli. Ne možete dobiti reč, izrekao sam meru oduzimanja reči. Gospodine Vučiću izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, večeras smo imali prilike da čujemo izliv mržnje Dragana Đilasa prema SNS i mene lično. Gospodine Božoviću, večeras ste iznosili silne laži, silne neistine, najteže klevete trudeći se da uličnim i uličarskim rečnikom pokušate da me izazovete, da se ponašam kao i vi, da vičem i da odgovaram na isti način. To što ste neobrazovani ne daje vam pravo i razlog da budete primitivni.
Gospodine Vučiću molim vas da poslanike ne nazivate primitivnim.
Ako gospodine Stefanoviću niste to primetili iz načina izlaganja, a namerno nisam želeo ništa da vam kažem, primetila je cela Srbija, to govori više o vama nego o meni. Što se tiče podataka o kojima ste govorili, zbog građana Srbije, a mislim da je to veoma važno, da na to ukažem, gospodin Božović, neću ga nazivati imenom, pošto nismo ni na koji način … Nemojte da dobacujte, nemojte da vičete i nemojte da pretite s mesta. Već ste dovoljno radili i govorili u toku vašeg primitivnog izlaganja. Dakle, rekli ste da smo mi izbacili porodicu gospođe Delević iz zemlje. Istine radi, sram vas bilo gospodine Božoviću što takve stvari govorite. Mi smo joj dali posao u IBRT uz moj potpis. Uz moj potpis je dobila posao u IBRT. Sram vas bilo ja sam je predložio za ministra u ovoj Vladi. Ja sam potpisao preporuku Vlade Srbije da bude deo IBRT jer nije mogla da bude to. Ja sam tražio da bude ona a ne Radovan Jelašić iako je gospodin Dinkić insistirao da bude gospodin Jelašić. Vi meni danas to govorite, na kakve ste go grane spali? Ovde kažete – Republički zavod za statistiku. Poštovani građani Srbije, evo Republički zavod za statistiku da vidite ko govori istinu. Pročitaću vam svaku brojku. Izvukli ste sa sajta, pogledajte i sa čijeg sajta ste izvukli. Nemojte molim vas. Evo vam precizni podaci poštovani građani Srbije. Godine 2001. zaposleno 2.101.668, 2002. godine 2.066.721 i tako sve. Nismo ni mnogo gubili do 2008. godine. Onda kada su gospoda Božović i drugi neobrazovani ljudi zauzeli dizgine vlasti, onda smo dobili sledeće. Godine 2009. izgubili smo 110.000 zaposlenih, 2010. godine – 96.000 zaposlenih, 2011. godine – 50.000 zaposlenih, 2012. godine – 19.000 zaposlenih, a 2013. godine ima 2000 zaposlenih više nego 2012. godine. Tek toliko, gospodine Božoviću, koliko vam je istina draga. Neću da govorim zbog kojih poslova se vi tu nalazite. Vi se, gospodine Božoviću, nalazite na čelu beogradskog ogranka DS. To je sramota za tu stranku. Nekad je ta stranka imala najumnije ljude u Beogradu na svom čelu. Nekada su najumniji ljudi vodili tu stranku. Pogledajte ko danas vodi DS u Beogradu i onda se pitate što ste pali na 10% i što niko više u Srbiji za vas neće da glasa. Dakle, precizno da navedem tačan podatak. Od 2008. godine, kada je bilo 14,81% nezaposlenih, došli smo do 2012. godine, kada je bilo 25,91% nezaposlenih. Što se tiče kriminalaca, kriminalci sede u zatvorima ili se nalaze neki da neki ne na optuženičkim klupama. Biće ih još. Naravno. Za razliku od perioda kada su kriminalci na različite načine upravljali ovom zemljom, odlučivali o njenoj sudbini i određivali njenu sudbinu. To vreme da kriminalci upravljaju ovom zemljom, a voleli biste da se to vreme vrati gospodine Božoviću, nikada se više neće vratiti. To je stvar koju vam garantujem. Kažete – što niste zvali Kori Udovički? Moram da vas razočaram, jesam. Sutra Kori Udovički dolazi kod mene, treba da nam izloži plan i strategiju za narednih pet godina. Želim da vam kažem još nekoliko stvari, vi kažete – mediji koji pod mojom kontrolom govore lepo o meni. Moram da vam kažem pa nije profit, ili moja zarada, ne meri se stotinama miliona, nego vašeg predsednika i nisam ja to ni na sekundama ni na stranicama zarađivao novac, već neki drugi. Izgleda da ste pomešali o kome je reč, gospodine Božoviću. A način na koji mi se obraćate, pokušavajući da me izvedete iz takta, da reagujem onako kako bi reagovao svaki normalan čovek, pokazuje da ne poznajete dobro činjenicu, da postoje ljudi koji razmišljaju o Srbiji i koji neće reagovati emotivno. Koji neće reagovati, čak i onako kako bi svaki normalan i častan čovek reagovao, zato što moraju nekada i svoju sujetu i svoj karakter i svoju ljudskost da pobede i da reaguju u skladu sa interesima ove zemlje. To što ste pokušali da me isprovocirate, da se ponašam primitivno, da se ponašam onako kako ste se vi ponašali, moram da vam kažem da ste mnogo pogrešili i da niste uspeli. Oko podataka koje ste izneli, dakle, ustanovili smo da nijedan nije tačan. Rekli ste 20.000 ljudi je izgubilo posao od kako traje rekonstrukcija. Vi gospodine Božoviću ili ne umete da brojite, ili ne volite da govorite istinu, treće ne postoji. Dakle, slučajno 2.000 ljudi je više zaposleno, ali vi to ne umete da pročitate čini mi se, ili vam neko to ne ume da pročita. Što se tiče gospodina Guzem Bauera, nemojte da izmišljate da Vlada Srbije plaća 45.000 mesečno i još jedanput vam kažem ne znam kako vas nije sramota, plaćaćemo 1.900 evra na mesečnom nivou, sram vas bilo 45.000 i 1.900, pa pogledajte, kako vas nije stid, kako vas nije stid, pokazaću vam sve ugovore koje ćemo da imamo i sve ćete moći da vidite, a taj Guzem Bauer je dolazio na vašu promociju gospodine Božoviću, dok je mislio da je Demokratska stranka normalna stranka i podržavao je, ali izgleda više neće čovek da sarađuje sa Demokratskom strankom, nego hoće sa nekim drugim ljudima. Tada je bio najbolji čovek na svetu, najuspešniji premijer u Evropi, a izgleda više nije. Ja mislim da je bio dobar premijer Austrije. Mislim da je uspešan čovek. Kao što vidite, sve vaše brojeve sam demantovao, sve vaše brojeve sa lakoćom pobedio, jedino što ne mogu da pobedim kod vas gospodine Božoviću i time se ponosim, to je vaše nevaspitanje i vaša nekultura. Hvala vam najlepše.
Po Poslovniku Janko Veselinović.
Poštovani predsedniče Skupštine, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, smatram da ste, gospodine Stefanoviću povredili član 106. Poslovnika. Vi ste procenjujući izlaganje gospodina Božovića izrekli dve opomene. Mogu sa tim da se složim i da se ne složim, ali ja nemam pravo da procenjujem vaše odluke. Međutim, prvi potpredsednik Vlade Republike Srbije, gospodin Vučić, je rečnikom koji nije koristio gospodin Božović istina, kažem ne bih hteo da ulazim u vaše procene, rečima „primitivno, neobrazovano, stid, sramota“ direktno se obraćajući poslaniku, povredio ugled Narodne skupštine i smatram da nije doprineo jednoj raspravi koja ide ka smeru da ponekad druga strana koja ima možda malo više iskustva političkog i poziciju u državi, ipak pokuša da, kako je rekao, se ne iznervira. Ne samo što se iznervirao, nego je povredio Poslovnik, a vi ste to, gospodine Stefanoviću, bili dužni da sankcionišete i pretnju koju je vama usmerio, nije samo vama, nego Narodnoj skupštini i svim narodnim poslanicima i građanima Srbije koji nemaju demokratsku vlast više. Hvala.
Moram da vam kažem, nisam doživeo bilo čiju izjavu ovde kao pretnju niti bi bilo šta slično bilo i moguće u ovom domu, niti je to bilo ko rekao, ali mislim da rasprava može da se vrati na normalan ton, ali vi morate da se setite izlaganja vašeg poslanika koje je bilo takvo da sam ja trebao možda i ranije da izreknem neke mere. Međutim, hteo sam da dozvolim demokratski dijalog i naravno da predstavnici opozicije imaju više razloga u ovom parlamentu da kritikuju, ali kada to čine normalnim tonom i kada je ta diskusija pristojna i uljudna, onda nema potrebe za bilo kakvim reagovanjem. Međutim, kada to nije, onda nažalost moramo da posegnemo i za nekim disciplinskim merama. Reč ima gospodin Vučić. Izvolite.
Želim da ukažem građanima Srbije na jednu stvar, to ko se iznervirao videli su dobro i ko je govorio istinu, videli su građani dobro iz podataka koje sam izneo. Sada vas pitam, pokažite mi to kako se 45.000 evra plaćaju Guzem Baueru? Pokažite mi 45.000 mesečno, ne godišnje, nego mesečno mi pokažite… (Balša Božović, s mesta: Jesam li pitao?) Sram vas bilo, pitali ste sada da li je to istina. Poštovani građani Srbije, sada kaže da to nije rekao, nego da je pitao da li je to istina, e to sada kažu, poštovani građani Srbije. To što vi radite u ovoj sali, to nema veze ne sa pristojnošću, to nikada niko u Narodnoj skupštini nije radio, a svakojakih je gluposti bilo i svašta smo slušali svi i radili ponekada. Ovo što vi radite, to nema nigde nikakvog smisla. Reči koje sam ja izgovorio su pristojne reči pristojnog i uzdržanog čoveka. Ja ne želim ni da pokušam da vam pročitam samo sadržaj poruka koje sam od pristojnih ljudi dobio, šta bi rekli i šta bi sve odgovorili. Trudio sam se argumentima, od Milice Delević, Ružicu Đinđić i ostale nisam hteo da pominjem jer nikada ja nisam sebe poredio sa gospodinom Đinđićem niti mi pada na pamet, to je bila jedina stvar o kojoj nisam hteo da govorim, o svemu ostalom sam govorio. Zašto se javio? Ovde se danas pokazalo sve ono što sam ja govorio pre dva dana, kada sam vam ukazao na to o kakvom planu je ovde reč. Ja sam tada građanima Srbije rekao – neke biti tema ni Vlada Srbije, neće biti tema ni moj kolega i prijatelj, gospodin Dačić, jedina tema biće Aleksandar Vučić. U ovom trenutku im ja nešto više smetam, smetam im zato što kriminal više Srbijom više ne može da upravlja, zato što njihovi tajkuni više nisu ključni igrači u ovoj zemlji, zato što više ne mogu da upravljaju svim ekonomskim tokovima kao što su ranije i zato što njihove firme ne mogu da zarađuju milijarde, kao što smo juče zarađivali. Zato njima smeta u ovom trenutku ja, sutra će im smetati neko drugi. Moram da vam kažem, nadam se da ćete me razumeti, rado bih ostao u ovoj raspravi, vratiću se za jedno sat vremena, imam sastanak sa francuskim ministrom, nadam se da mi dozvoljavate, gospodin Dačić će biti ovde, želim samo da vam kažem, ponosan sam na ovaj tim ljudi koji ste toliko napadali i prozivali, ali da vi sebi dozvolite da napadnete Lazara Krstića i da vi govorite o njegovoj stručnosti, vi, gospodine Božoviću da govorite o nečijoj stručnosti ili o stručnosti Lazara Krstića, vi da govorite o tome? Moram jednostavno da kažem da se pitam da li iko u ovoj zemlji može kada to čuje iz vaših usta, a da se gorko, veoma gorko ne nasmeje. Lazar Krstić biće uspešan ministar finansija, a vi nikada nećete biti blizu Lazara Krstića ni po čemu, pogotovo ne po znanju i obrazovanju. Hvala vam najlepše.
Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić, po Poslovniku.
Gospodine predsednike, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Vučiću, žao mi je što izlazite, ali neke stvari moraju da se razjasne ovde. Gospodine predsedniče, to što smo mi navikli na uvrede od strane gospodina Vučića, ne znači da treba da dopustite da vređa i preti narodnim poslanicima. (Predsednik: Izvinite, recite mi samo recite mi koji član Poslovnika je prekršen?) Članovi 27. i 107. Traženje krivca u DS i Draganu Đilasu, je zapravo skrivanje od … (Predsednik: To nema veze sa povredom Poslovnika. Nemojte ulaziti u repliku. Recite šta sam ja učinio. Dakle, u čemu se sastoji povreda Poslovnika?) Morate mi dozvoliti da objasnim u čemu se sastoji povreda Poslovnika. To što se traži krivac u DS… (Predsednik: Ali, to nema veze sa povredom Poslovnika. Dakle, nijedna stranka nema veze sa povredom Poslovnika.) Ne mogu da vas pustim, jer ne želim da vas pustim repliku od dva minuta, već ćete vi na početku reći šta je povreda Poslovnika, šta sam ja učinio, a neka druga stanka. Šta sam ja učinio da povredim Poslovnik? To je suština.) Dopustili ste da se potpredsednik Vlade uvredljivo izražava o narodnim poslanicima, da preti, da vređa. Da li je to malo? Da nije DS kriva što nemate sposobnosti da odgovorite na današnje probleme? Mi tražimo odgovornost za poljoprivredu, za obrazovanje, za privredu. Nemate rešenje. Umesto toga dobijamo uvrede, pretnje. Nije DS kriva. Balša Božović je završio isti fakultet kao i Aleksandar Vučić, ali mi nikada nećemo biti opozicija onakva kakva ste vi nama bili, ne mislim na vas lično. Mi gađamo argumentima, a ne cipelama. Mi prolivamo činjenice, a ne vodu i ne mislim na vas.
Shvatio sam poentu. Ovo je sad već ušlo u repliku. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković, po Poslovniku. Izvolite.
Molim samo za malo tišine i da mi to ne uzmete kao vreme dok se ne umiri sala. Gospodine predsedniče, smatram da ste povredili član 109. Poslovnika, jer član 109. je jasan kada može da se izrekne opomena narodnom poslaniku. Nisam siguran da je bilo osnova ni po jednoj alineji iz člana 109. da se izrekne opomena. Ukoliko ste izrekli opomenu, bilo bi dobro i da ste rekli o kojoj alineji se radi, jer tada bi apsolutno videli da postoji neravnopravan odnos predsedavajućeg, odnosno predsednika Skupštine prema učesnicima u raspravi. Činjenica je da na osnovu člana 116. Poslovnika odredbe ovog Poslovnika o redu na sednici Narodne skupštine primenjuje se i na druge učesnike na sednici Narodne skupštine. Nije isti odnos prema narodnim poslanicima i drugim učesnicima između ostalog prema prvom potpredsedniku Vlade. Upravo zbog toga smatram da ukoliko neko pominje ono što se tiče privatnog života, činjenica i ocene koje se odnose na privatni život drugih lica, i predsedavajući ne postupi saglasno članu 109. prema drugim učesnicima, a govorilo se o navodno neobrazovanim ljudima koji su diplomirani pravnici. Između ostalog, pominjući druge ličnosti, nije bilo pominjanja za druge osobe, između ostalog i gospodin Đilas. Upravo zbog toga, ukoliko imamo jedan tretman prema jednima, a drugi tretman prema drugima, ne može biti govora o poštovanju Poslovnika.
Reč ima gospodin Dačić.
Malopre sam se javio. Izvinjavam se što nisam bio prisutan u popodnevnoj raspravi. Hteo sam da reagujem na jedan deo izlaganja koji sam malopre čuo. Mislim da nije dobro, bez obzira na pripadnost različitim političkim strankama, vlasti ili opozicije, da ovde u Skupštini govorimo da Srbija ne liči na državu. Mislim da je to štetno za sve nas, da to nije dobro, zato što mi se čini da se danas jedino loše govori o Srbiji u samoj Srbiji. Ne kažem da je idealno, ali ako nismo svesni da smo napravili veliki iskorak u tretmanu Srbije, poimanju, imidžu Srbije u Evropi ili u svetu, onda nemamo u vidu argumente sa kojima se susrećemo, nego se pre svega bavimo međustranačkim nadmetanjima. U tom smislu, ne mogu da prihvatim tu formulaciju da je Vlada doživela debakl. Upravo ova Vlada je ostvarila možda najveći uspeh u poslednjih 20 godina, a to su – otpočeli smo pregovore o članstvu u EU. Slušajući neke od ovih argumenata, čini mi se kao da je Vlada Srbije sada dobila sankcije. Čini mi se kao da smo sada u najgoroj mogućoj situaciji, što objektivno ne odgovara međunarodnom položaju Srbije. Jeste teško, jeste da danas bijemo bitke, ali imamo više šansi da te bitke dobijemo. Evo danas, juče, prekjuče, borimo se, kada je o lokalnim izborima, da na KiM oni budu, što se tiče izbornog materijala, statusno neutralni. Imamo na našoj strani neke države za koje ranije nismo mogli da kažemo da će pritisnuti Prištinu u tom smislu. Zato, bez obzira na sve, zamolio bih da kada govorimo, imamo u vidu da ovo što mi ovde govorimo gledaju i predstavnici drugih država. Ne treba loše govoriti o svojoj državi, bez obzira ko je na vlasti. Moram da kažem da je ovo najduža rasprava o jednoj vladi u istoriji višepartijskog sistema, ja mislim. Traje tri dana. Ovo je treći dan. Znate da smo vlade birali u toku jednog ili dva dana i nikakav problem nije sa našeg aspekta da traje onoliko dugo koliko ima prijavljenih diskutanata, ali bih vas zaista molio da se vratimo na temu, da možemo da danas završimo taj posao, da bi praktično od sutra Vlada Srbije mogla da radi u punom kapacitetu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, po Poslovniku.
Član 27. Pokušajte da se dogovorite unutar parlamentarne većine ili sa strankama koje čine koalicionu Vladu oko načina na koji ćemo voditi diskusiju. Mi vrlo svesno želimo da dopustimo drugim poslanicima da učestvuju u ovoj raspravi. Ne javljamo se po Poslovniku, osim u onim situacijama u kojima smo prinuđeni. Slažem se sa tim da predstavnici Vlade koji mogu da učestvuju u raspravi i treba da učestvuju i učine je svojim stavovima konkretnijom i obziljnijom. Zamolio bih vas da razgovarate sa predsednikom Vlade oko načina na koji on koristi to svoje pravo, jer konstatacijama da ovde kroz raspravu mi loše govorimo o Srbiji, treba dati drugačiji kontekst. Slažem se da to ničemu ne vodi, ali ako se uporedite sa nečim, onda se određujete u odnosu na ciljeve koje ste kao vladajuća većina ovde u parlamentu pred sebe postavili pre godinu dana. Nema smisla vrednost ove Vlade dokazivati kroz činjenicu da je ona dobila, to nas vređa, datum početka pregovora sa EU 2013. godine, a ne recimo naša Vlada 2001. godine. Mi smo 2001. godine bili u stanju neproglašenog rata, zbog toga što smo želeli Srbiju u Evropi, a prepreka su upravo bile uglavnom stranke koje danas prihvataju tu našu politiku. Dakle, prosto obavite, ako su potrebne neke konsultacije, slažem se da su ljudi umorni, posebno vam skrećem pažnju na ponašanje predstavnika vladajuće koalicije koji učestvuju ovde u raspravi, koji moraju razlikovati opoziciju. U opoziciji SPO koji će glasati za Vladu, u opoziciji DSS koji iz svojih razloga ne podržava Vladu i mi. Da ne bi sada sebe tražili u svakoj konstataciji opozicije, neka ona bude konkretna. Ako ne bude konkretna ući ćemo u tok rasprave koji vam neće prijati.
Reč ima narodni poslanik Mujo Muković. Nije tu. Reč ima narodni poslanik Ranka Savić. Izvolite.
Gospodin predsedniče, gospodine premijeru, kolege, kandidati za ministre, nažalost, ne mogu da kažem dame i gospodo kandidati za ministre jer ni jedne dame nema, tako nam je kako je, i videćemo kako će to biti u budućnosti, da li će imati neke posledice. Nažalost nemam puno vremena, našoj poslaničkoj grupi ostalo malo, te ću pokušati da sve ono što sam htela da kažem, kažem malo brže. Pre svega, i po mom mišljenju, rekonstrukcija Vlade je trajala predugo. To je po mom dubokom ubeđenju jedan luksuz koji mi sebi nismo smeli dozvoliti, s obzirom na ekonomski i socijalni momenat u kome se naša država nalazi. Takođe ni posle tri dana rasprave meni uopšte nije jasno koji su kriterijumi bili za ostanak, odnosno odlazak pojedinih ministara. Ovo nije samo jedno retoričko pitanje. Zaista mislim da je to vrlo bitno pitanje, jer će u krajnjoj liniji i ono da opredeli i rad odnosno odgovor na to pitanje će opredeliti rad i budućih ministara. Htela sam i da odgovorim gospodinu Vučiću, na žalost on sada nije ovde, ali me to ne sprečava da mu kažem- da, gospodine Vučiću, u Srbiji se danas živi izuzetno teško. Kao što znate, ja dolazim iz sindikata. Nemam potrebe ni za politikanstvom ni za patetikom. Nemam potrebe i ne želim da kažem da je ova Vlada kriva za stanje i radnika i građana, ali želim da kažem da su sve one prethodne politike veoma loše i veoma pogrešne koje mi imamo proteklih decenija, dovela je do toga da mi nažalost danas u Srbiji imamo milion nezaposlenih. Na jednog zaposlenog imamo jednog penzionera, imamo pola miliona ljudi koji rade u javnom sektoru i državnoj upravi i nažalost tek svaki 24-ti zaposleni je neko ko je proizvodni radnik. Ne znam da li vi znate ali ovaj podatak nas Srbiju svrstava u nerazvijenu Afričku državu. Mi smo država u kojoj su najniže zarade u okruženju, u kojoj su minimalne zarade ubedljivo najniže. Mi smo država u kojoj negde oko 300 hiljada ljudi prima pravo tu minimalnu zaradu, dakle negde oko 20 hiljada dinara. (Predsedavajući. Vreme.) Mi smo država u kojoj 57 hiljada ljudi preduzeća u restrukturiranju sa trahom čekaju jun 2014. godine, i mi smo država u kojoj isti ti zaposleni nemaju zdravstveno osiguranje. Neću da vas zamaram, jer zaista to nije prijatno i to jeste verovatno za većinu smorno, ali ja sam pre nekoliko dana bila sa tim radnicima, bila sam u Rakovici, (Predsednik: Samo vas molim da završite pošto ste već 40 sekundi prekoračili vaše vreme.) Želim samo da kažem da je situacija loša. Situacija zahteva reforme. Suštinske reforme, to možda nije logično da ja kao neko ko dolazi iz sindikata govorim, ali bez reformi i PIO Fonda, i zdravstva i prosvete, i svih delova našeg društva, što jeste politika koja je potrebna radnicima Srbije, koja će dovesti do novih investicija…..
Predsednik. Hvala vam. Zaista moram da vas prekinem. Reč ima narodni poslanik Mujo Muković.
Uvaženi predsedniče, poštovani članovi Vlade i kandidati za buduće ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao poslanik Bošnjačke narodne stranke i član poslaničke grupe SNS, reći ću nešto više o onom ekspozeu premijera Dačića koji se tiče ravnomernog regionalnog razvoja. Naime, u tom ekspozeu je, rekao bih stidljivo, to pomenuto, a ja smatram da je to suština budućeg razvoja Srbije jer ako razvijamo sve delove Srbije biće bolje i celoj državi. U toku jutrošnje rasprave nekoliko kolega iz Novog Pazara iz drugih političkih partija je napomenulo neke probleme koji se tiču Sandžaka odnosno, kako neki kažu, Raške oblasti, mada se ta dva termina ne odnose baš na istu teritoriju. Rekao bih da se te opštine mogu i nazvati opštine Jugozapadne Srbije. Nije primarno koji termin koristimo, već kako se odnosimo prema problemima, nagomilanim u tom regionu. Istine radi treba biti pošten i reći da te probleme nije proizvela ova vlada, da su se oni gomilali u prethodnim godinama i da su kulminirali u mandatu prethodne Vlade i oni poslanici koji su o tome govorili trebali su da kažu i to. Međutim, pre godinu dana kada je ova vlada prvi put ovde tražila poverenje i kada sam i tada kao što ću i večeras dati podršku i rekonstruisanoj Vladi premijera Dačića, tada nisam govorio o ovome, ali smatram da nakon godinu dana i pogotovo nakon rekonstrukcije, a za koju mislim da će biti uspešna i da će rekonstruisana Vlada dati još bolje rezultate. Treba takođe biti pošten i reći bez obzira da li neko pripada poziciji ili opoziciji, da nije istina da se nije ništa promenilo na bolje. Dugačak je spisak ako bismo sada nabrajali u čemu je sve ova vlada napravila napredak, ali ipak to nije dovoljno. Sa pozicije regiona iz kojeg dolazim moram da kažem da je npr. u infrastrukturi stanje asfaltiranosti puteva svega 30% od proseka u Republici, da je privredna aktivnost praktično zamrla i da realnog sektora praktično i nema, da pod hitno u vrhu Vlade sa najvišeg nivoa, predsednika Vlade i posebno prvog potpredsednika Vlade, obzirom da kadrovi SNS pokrivaju te resore koji se bave time, se mora najozbiljnije povesti računa o ovome, a ne da ovakve rasprave prođu i da poslanici iz regionalnih stranaka i manjinskih stranaka dobiju pet minuta da kažu šta imaju i da se nastavi sve po starom i da se problemi i dalje gomilaju i stavljaju pod tepih. Dakle, neophodno je pothitno da se svi, bez obzira kojim strankama pripadamo i koje smo nacije, a dolazimo iz tog regiona, uključimo i da sa vrhom Vlade formiramo neku radnu grupu, koja će ozbiljno i sistematski raditi, jer su problemi u Sandžaku bremeniti, u takvom haotičnom stanju, kada imate prosek u tom regionu preko 60% nezaposlenosti, kada mladi ljudi, da nije bilo zapada i odlaska na privremeni rad u zapadne zemlje, praktično bi u tom regionu vladala glad da nije bilo zapadne Evrope. Ako sada ponovo budemo odlagali te probleme i ništa ne budemo ozbiljno uradili na tome, mislim da onda nije ni čudo što se ne zna ni ko se bavi politikom u tom regionu, ni ko se bavi verskim pitanjima, a ako dodamo na to da osnovno ustavno načelo ravnopravne zastupljenosti nacionalnih manjina u državnim organima, pogotovo u policiji i pravosuđu, je i dalje izuzetno drastično na štetu bošnjačkog naroda i da stalno u svim kampanjama sve stranke, koje traže bošnjačke glasove, to obećavaju, a da nakon formiranja vlade se malo šta radi na tome. Mislim da ćemo samo produbiti te probleme i da ćemo dati prostor raznim ekstremistima za koje onda nije ni čudo što pokušavaju da koriste te realne probleme i na svaki način pokušavaju da destabilizuju to područje i, da tako kažem, anuliraju sve ono što smo godinama svi dobronamerni ljudi, predstavnici tog regiona pokušavali ovde da uradimo i u parlamentu i u vladi. Obzirom na ograničenost vremena i da je poslanička grupa SNS bila krajnje korektna i da su neki poslanici odustali od diskusija da bih ja mogao da govorim, neću danas više o ovome govoriti, jer očekujem da na drugi način razgovaramo i sa premijerom i prvim potpredsednikom Vlade i drugim ministrima, naravno. Još jednom kažem da će Bošnjačka narodna stranka podržati ovu rekonstrukciju i da ćemo u danu za glasanje, nadam se večeras, glasati. Očekujemo da će ova vlada ispraviti sve greške prethodnih vlada i da će posvetiti dužnu i ozbiljnu pažnju o ovom regionu. Hvala vam na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Saša Milenić
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženi članovi Vlade Republike Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, ovde hor već cupka, garda je spremna, protokol pripravan, svečanost samo što nije počela, te u ovoj završnoj besedi neću ometati to svečano raspoloženje, već sasvim suprotno, kao poslednji u nizu govornika, ispred poslaničke grupe URS, želim jednim konstruktivnim diskusionim prilogom, možda malo i savetodavnog karaktera, da zaokružim onu besedu koju je ovlašćeni predstavnik naše poslaničke grupe, gospodin Predrag Marković, započeo na početku ovog izlaganja. Počeću prisećanjem jedne anegdote iz života blaženopočivšeg episkopa šumadijske eparhije, preosvećenog vladike šumadijskog Save, koji je bio izuzetna ličnost, ne samo po svojoj arhijererskoj službi, po činjenici da je bio vrsni liturgičar i profesor univerziteta, ne samo Teološkog fakulteta, nego i na Pravnom fakultetu je predavao kanonsko pravo i član Srpske akademije nauka i umetnosti. Njegova tananost je imala prema anegdoti jednom priliku da za potrebe objašnjavanja sveštenstvu ustrojstva Srpske pravoslavne crkve, da se poslužim metaforom, Hristos je elektrana, mi vladike smo dalekovodi, a jedan je od sveštenika upitao – preosvećeni, a šta smo mi sveštenici tu? A, on kaže – e vidiš, taman ste bandere. Mislim da razumete da tu uvredljive namere nije bilo, da njegovo preosveštenstvo to pastirski revnuje i brine o sveštenstvu i ne vređa nikog, te se nemojte ni vi uvrediti, kada ja „mutatis mutandis“ u istom primeru, zamenivši ono šta se čime može zameniti, kažem – građani Srbije i njihova volja su elektrane, mi narodni poslanici smo dalekovodi, a vi, gospodo ministri u Vladi Republike Srbije, ste bandere. U smislu, teško breme odgovornosti je položeno na vas, odgovornosti koja prevazilazi vaše mogućnosti. Ovo naročito govorim kandidatima za ministre u Vladi Republike Srbije, koje posebno pozdravljam u ime poslovničke grupe URS i čestitam im, naročito onima koji nemaju političko iskustvo i političku biografiju, koji svojim ekspertskim pozivom u ovu Vladu potvrđuju značaj principa koji je u politički život Srbije unet upravo delovanjem ljudi iz URS, te i nama dajete za pravo. Srbija je država u kojoj postoji ozbiljan dualitet između realne društvene moći i državne i političke vlasti. Sa druge strane, Republika je uglavnom idealitet u ustavno-pravnom korpusu koji realno postoji u državnim institucijama i nadamo se nečem više u izvornoj državotvornoj volji građana. Stvarno ćete je potvrđivati i stvarati vi, ako ne prihvatite ono što mediji i lakomislena javnost od vas očekuju. Traže se rezultati. To nije suština političkog rada. Lenji um saopštava da je samo rezultat bitan… (Predsednik: Probili ste vreme koje je ostalo vašoj poslaničkoj grupi. Dozvoliću vam da završite, ali ne više od 20 sekundi.) Dakle, već i put dolaženja do tog rezultata je jednako bitan, pa se posvećenost pozivu i zadatku često u temelje Republike ugradi značajnije i dugotrajnije nego efekat koji ima političku cenu. Računajte na Narodnu skupštinu i našu poslaničku grupu, kao mesto u kojem ćete jedino u svim mogućim svetovima moći da se obratite građanima Srbije.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Dame i gospodo, uvaženi poslanici, predsedniče Vlade, od trenutka kada je pomenuta rekonstrukcija, još maja meseca, uporno sam se trudio da odgonetnem odgovore na logična pitanja na zdravo razumske nedoumice koje su proisticale iz svih izjava predstavnika vladajućih stranaka u rekonstrukciji, u to vreme, uključujući i URS. Te nedoumice i danas u ovoj sali nisu razrešena pitanja koja lebde u vazduhu i dalje su bez odgovora. Zašto pravite rekonstrukciju i da li je ona programska, personalna ili zato što se loše radilo u najboljoj Vladi u istoriji Srbije? Po vašim rečima, ovo je najbolja Vlada, po istorijskoj ulozi, od Praviteljstvujuščeg sovjeta serbskog iz 1805. godine vožda Karađorđa i prote Matije Nenadovića. Samo što se tadašnji Sovjet borio protiv okupacije svoje teritorije i pravio upravu kada je oslobađao teritoriju, a vi ste na svojoj okupiranoj teritoriji, KiM, dozvolili da stranci i Albanci naprave svoju državu i svoju upravu na našoj teritoriji. To je ozbiljna razlika i teško da možete da budete najbolja Vlada od Praviteljstvujuščeg sovjeta ili od bilo koje druge vlade. Pristali ste na nešto na šta druge vlade nisu pristale, odnosno Vlada Vojislava Koštunice. Za demokrate nisam siguran da li bi pristale. Ako je tako dobra ova vlada, zašto je menjate? Ako nije, kažite nam konačno čime niste zadovoljni? Mi još uvek nismo čuli čime niste zadovoljni. Jedina dobra stvar, možda jedina dobra stvar koju smo mi podržali je borba protiv korupcije. To je politička volja da se sa tom borbom krene tamo gde se stalo 2007. godine. Posebne pohvale u toj borbi treba dati policiji, onim ljudima koji su najodgovorniji, a to je direktor policije Veljović i načelniku KP Miloviću, koji su tu još iz vremena Vlade Vojislava Koštunice i ministra Jočića, koji su na to mesto došli kao stručni, nepolitični ljudi, koji su do dan danas ostali osnova borbe protiv korupcije. Odgovor na pitanje zašto menjamo pojedine ministre nismo dobili. Da li Dinkića menjate zbog lošeg budžeta, loše ekonomske politike, poreza na okućnice, štale i ostale stvari oko kuće, loše privredne politike, loših subvencija ili zbog stranačkih sukoba? Donekle ste danas otkrili tajnu da ste nezadovoljni ekonomskom politikom i da je on sve radio na svoju ruku, ali to nismo do danas čuli. Da li ministra Mrkonjića menjate zbog 9,2 km autoputa prošle godine, što je najlošije u Evropi, gde je prosek 40 km, ili ministra Mrkonjića menjate jer ima slabija leđa u SPS? Kažite nam zašto ga menjate. Rekli ste da Žarka Obradovića menjate, pažljivo sam naterao sebe juče da slušam intervju, zbog toga što je politički neodrživo posle pada male mature da on ostane i dalje ministar. Od rekonstrukcije ste amnestirali predsednike stranaka u Vladi, i ta činjenica nama govori da ova rekonstrukcija nije temeljna i nije u skladu sa rezultatima rada u pojedinim ministarstvima. Mi nismo zadovoljni radom ministra Krkobabića. On je za ovih 13 meseci jednom udostojio Skupštinu da dođe, i to na resorni odbor. Nismo zadovoljni što nemamo plan, što nismo dobili program zaštite standarda najugroženijih kategorija građana u Srbiji, što nikada u Skupštini niko na tu temu nijednu reč nije rekao. Bilo je dva budžeta i dva rebalansa, a reč nismo čuli na tu temu. Pri tome, po mom skromnom uverenju, uz izvinjenje sedim glavama koje sede ovde i koje nas gledaju, pored njih, najugroženija kategorija stanovništva u Srbiji su oni mladi ljudi koji nemaju posao i koji nemaju nadu da će taj posao dobiti u dogledno vreme, koji čekaju upravo te penzije da bi od njih mogli da žive, da bi od njih dobili neki džeparac i da bi od njih možda mogli da plate neku kiriju za neki stan. Najugroženija kategorija su oni mladi ljudi koji do 35 godine žive sa roditeljima i spavaju sa braćom ili sestrama u sobi, koji nemaju posao. To su ljudi o kojima mi treba da brinemo i to su oni koji su najugroženija kategorija. Zato treba imati u vidu na koji način ćemo se odnositi prema tim problemima. Zato ovu rekonstrukciju treba nazvati pravim imenom, a to je da je ona krajnje personalna, da ona nije ni programska, da ciljevi su ciljevi ove rekonstrukcije da se nastavi kontinuitet sa politikom koja je vođena u ovih 13 meseci. Vi ćete umesto Mlađana Dinkića da uvedete Lazara Krstića koji će još doslednije da nastavi da sprovodi ono što je Mlađan Dinkić mislio. Zato što Lazar Krstić nije političar, on je kao stručnjak došao, a Mlađan Dinkić je ipak bio političar i mislio je na neku politiku. Ali, i oko toga nemate saglasnost u Vladi. Ova rekonstrukcija će biti samo nastavak jedne politike koja je vođena u svakom pogledu u ovih 13 meseci, i prema EU i ekonomska politika. U ovom trenutku mi ne možemo da očekujemo i nismo čuli u vašem ekspozeu odgovore na pitanja koja su jako bitna za Srbiju, a to je – šta je sa „Sartidom“? Kako ćete rešiti problem„Sartida“? Jednom ste pomenuli da je to još jedna od avantura Mlađana Dinkića. Kako ćete rešiti taj problem? Šta je sa nagomilanim problemima u privredi? Da li imate neki konkretan odgovor? Ništa nismo čuli. Zato mi kao DSS smatramo da je u ovom trenutku važno napraviti raskorak i diskontinuitet sa politikom koju ste do sada vodili i da je važno ostvariti bar jedno od načela iz vašeg izvornog ekspozea, a to je da je naš najveći i najteži problem sa kojim se suočavamo demografsko pitanje, zaustavljanje biološkog pada, izumiranja nacije i stvaranja uslova za porast životne snage naroda, i to u sklopu sa najugroženijom kategorijom stanovništva, koji su mladi ljudi, koji su prinuđeni da gledaju rijaliti šou jer nemaju posao, nemaju nikakvu perspektivu. To je ono što je najvažnije za nas iz DSS i zato očekujemo od vas, gospodine Dačiću i vaših ljudi, da napravite diskontinuitet sa politikom Mlađana Dinkića. Da li smo je mi kritikovali? Je li to nastavak ekonomske politike DS? Treba da preduzmete nešto i po pitanju reforme penzionog sistema, reforme zdravstva i da vidimo na koji način ćete rešavati probleme. Te odgovore danas nismo dobili. Očekujem da ćete u nekom doglednom vremenu doći ovde kada bude rebalans budžeta i da ćete nam dati odgovor bar na jedno konkretno pitanje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, već treći dan, istina, raspravljamo o rekonstrukciji Vlade. Ušli smo opet u noć, ali imali smo raspravu koja je na momente bila i žestoka. Naravno da su dve stranke – SNS i DS razmenjivali argumente. Rekao bih da je odgovornost na vlasti da omogući i da čuje kritiku koju joj opozicija upućuje i da to ne doživljava kao izliv mržnje ili nekog drugog osećanja koje u politici ne bi trebalo da bude uopšte epitet. Pošto se glavna vladajuća stranka često vraćala u prošlost, ja sam jednom i rekao da ne bih želeo da razgovaramo o prošlosti, o našoj savremenoj istoriji, a uz to je SNS bežala od sadašnjosti, ja ću se vratiti osam vekova unazad. Možda bi bile poučne reči Teognida Megarina, koji je, kada je shvatio u kom stanju se nalazi njegova država Polis, koju je ocenjivao kao izigravanje svih principa dobre i odmerene vladavine, rekao, odnosno napisao i sledeće: „Oni koji su na vlasti su ostrašćeni i zaslepljeni, a naš narod i dalje sa naivnošću u demokratiju gleda. Nikada ni sanjati nisam mogao da će država svoju sudbinu poveriti u ruke njihove“. Nažalost, mnoge od ovih reči koje je Teognid tada napisao, odnosno izgovorio mogle bi biti odraz i sadašnjeg stanja u Srbiji, kao da je sedeo pre jedan sat u ovoj sali. Nažalost, najmanje smo čuli od predstavnika vlasti šta ova vlada namerava, kakav plan ima za izvlačenje Srbije u krizi u kojoj se nalazi, bilo krivicom sadašnje vlasti, bilo krivicom možda i prethodne vlasti. Ali, gospodo, vi ste već 13 meseci na vlasti. Izlaganje, koje smo juče čuli, odnosno u subotu, od gospodina Arsića, kao ovlašćenog predstavnika SNS, ticalo se pre svega prethodne vlasti, vlasti u kome su i sadašnji stubovi koalicije bili. Međutim, kako biti politički korektan i ne upuštati se u jalove rasprave, koje je ponekad pozicija nametnula? Kako biti korektan prema ministrima koji treba da u narednom periodu obavljaju tu funkciju, od kojih neki imaju političkog iskustva, a neki ga i nemaju? Možda bi mogao na sličan način, kako su neki poslanici govorili, da kažem da neki politički predstavnici koji ulaze u Vladu nemaju dovoljno profesionalnog iskustva i da im je jedina referenca stranačka biografija. Teško bi mi bilo suditi o budućim ministrima koji su nestranačke ličnosti, kako će oni teško breme koje im ostavlja prethodna, ali Vlada koja se rekonstruiše, i da li će uspeti da se izbore sa tim problemima? Ne bih želeo da iščitavam njihove biografije i da sudim na bazi toga. U svakom slučaju, tu ima ličnosti koje bi u jednoj Vladi u kojoj bi postojao tim i u kojoj bi postojao selektor, bili dobri timski igrači. Ima tu kolega koje rade sa mnom na fakultetu i znam da su vrlo kvalitetni i posvećeni svojoj struci. Međutim, bojim se da selektori nisu bili na visini zadatka do sada i da se odmah razumemo, većinu ove Vlade i do sada i sada čine ministri SNS. Selektor te ekipe je bio gospodin Vučić i nije moguće da nije odgovoran za činjenicu da veći deo te ekipe menja. Dakle, po svemu sudeći, da je pogrešio prilikom izbora ministara koji će voditi ovu zemlju. Voleli bi da u ovom sadašnjem trenutku ne greši i da pokuša da ispravi ono što su prethodni ministri loše uradili. Neću dugo, još jednu minutu, ali moram navesti da je ostavljeno veoma loše stanje. U zdravstvu, nedostatak lekova, stentova, osnovne opreme. U školstvu, u nauci, gde je stanje takođe loše. Nije ništa bolje stanje ni u poljoprivredi. Imamo činjenicu da je naš izvoz smanjen zbog lošeg vođenja tog ministarstva, zbog nesnalaženja sa aflatoksinom. Imale su taj problem i druge zemlje, pa su taj problem rešile na vreme. S druge strane, imali smo problem i nismo rešili ni u oblasti realizacije investicija. Gotovo da se realizuju samo investicije koje je započela prethodna Vlada. Imamo brojne probleme i u drugim ministarstvima. Ministarstvo energetike, u sastavu koga je i oblast ekologije, mogli bi reći da je totalno zapušteno. Kada sve to pobrojimo i kada navedemo statističke podatke o padu kupovne moći, o padu standarda građana, o većim porezima, većem PDV, činjenica da se umanjuju slobode, da se umanjuje nezavisnost institucija. Završiću sa jednom rečenicom koja je paradigma za način kako gospodin Vučić rešava probleme, a tiče se medijskih sloboda i dva javna servisa. Ukazali smo na činjenicu da nije dobro da država izgubi nezavisnost javnih servisa. Kada smo ukazali na to, gospodin Vučić je rekao – pozvao sam ljude sa RT Vojvodine, da, isplatićemo im tri zaostale plate, i rešićemo neke druge probleme. Nije cilj da potpredsednik Vlade zove urednike ili direktore medijskih kuća, pa da im obećava nešto što im i onako pripada. Tu se ruši nezavisnost institucija i na taj način, ako se radi u drugim oblastima, onda nažalost napretka nema. Na kraju, poručio bih Vladi, predsedniku Vlade i prvom potpredsedniku da slušaju opoziciju i da ne uzmu kritike kao zlonamerne napade, već da pokušaju da izvuku ono što bi moglo da koristi Vladi u njenom radu. Hvala.
Replika, ispred poslaničke grupe, Zoran Babić.
Pretpostavljam da kada je gospodin Janko Veselinović govorio o vlasti i o ostrašćenosti, zaslepljenosti, da se verovatno tada sa setom prisećao vremena pre maja meseca 2012. godine i onog vremena kada je DS činila okosnicu vlasti i okosnicu Vlade. Kada je govorio o manjku odgovornosti podsetio bih ga da li odgovorni i ti ostrašćeni i zaslepljeni vrše rekonstrukciju zato što misle i smatraju da Srbija kao društvo i mi kao narod zaslužujemo bolje, zaslužujemo jače, zaslužujemo više, više znanja. Zahvalan sam ljudima koji su bili i učestvovali u Vladi do ove rekonstrukcije zato što su radili energičnije, bolje i poštenije, mnogo poštenije nego što su radile bivše Vlade. Podsetimo se gde je sada Goran Knežević, a gde je do danas bio Saša Dragin. I ta komparacija će biti sasvim dovoljna da vam potvrdi koliko su posvećeni i koliko pošteno su ti ljudi radili. Ne znam koja to profesionalna iskustva nemaju ovi ljudi, kandidati za ministre zato što ne postoji radno mesto koje se kaže – ministar. A stranačka biografija, pa ja bih voleo da znam stranačku biografiju gospodina Radulovića, gospodina Lazara Krstića, gospodina Vanje Udovičića. Koja je to stranačka biografija? Ali, samo jednu stvar morate da znate, mi ćemo stručnjake i ljude kojima dajemo i ukazujemo poverenje i mislimo da će u toj oblasti raditi i napraviti pomak, tražiti i u Srbiji, tražiti i van granica naše zemlje, tražiti i u Evropi, ali nikada nećemo tražiti u Nambiji i u takvim zemljama odakle vi dovodite vaše stranačke prvake.
Replika, Janko Veselinović.
Nema boljeg dokaza da je ono što sam govorio bilo zaista adekvatno. Čak sam bio spreman da kažem da se i opozicija ponekad ponaša tako da prikuplja poene možda na način koji nije adekvatan, ali opoziciji se uvek u svakom parlamentu to dozvoljava. Prisetite se samo, gospodo, šta ste vi sve činili kroz vaše političke karijere u raznim političkim strankama. Ne bih želeo da budem uvredljiv i da se spuštam na nivo na koji se vi gospodine Babiću sada spuštate, pokušavajući da pošaljete nove uvrede na račun DS. Mi još jednom kažemo, mi smo spremni da podržimo i predloge zakonskih akata i da pružimo još jednu priliku. Međutim, gospodo već više od četvrtinu mandata ste potrošili. Rezultati su izostali. Statistika koja je danas ovde pominjana ne ide vam u prilog. Loši su pokazatelji. Još jednom vas molim da u opoziciji ne tražite neprijatelja, već sagovornika koji ukazuje na vaše nedoslednosti, loše poteze, ali koja vas ne sapliće. Demokratska stranka nije nikada takva bila stranka, neće ni biti. Hvala.
Gospodin Babić.
Možemo da govorimo i na drugi način. Meni je zadovoljstvo da govorimo na drugi način. Hajde da govorimo o Beogradu malo. Hajde da govorimo malo o Beogradu i o odgovornosti. Tema je odgovornost. Ovoj vladi ste spočitivali tri, četiri dana nedostatak investicija. Nema investicija. Koje ste vi to investicije vi i gospodin Đilas doneli u Beograd, a ovde ste u Beogradu na vlasti, ne godinu dana, ne četvrtinu mandata, nego jedan ceo mandat i četvrtina onog sledećeg mandata. Gde su te investicije? Gde su radna mesta? Spočitali ste i nedovoljnu departizaciju i kada sam govorio o departizaciji ovde kada se donosio zakon o javnim preduzećima, rekao sam – nije dovoljno, ali je prvi korak. A šta ste vi uradili u Beogradu? Ko vodi beogradska javna preduzeća? Ko vodi Beogradski vodovod i kanalizaciju, recimo. Potpredsednik gradskog odbora Demokratske stranke. U svim javnim preduzećima su vaše političke kolege i politički saborci. O kojoj onda departizaciji vi govorite i šta očekujete od Vlade Republike Srbije, a od devet kandidata za ministre, više pola su nestranačke ličnosti, kada ste sve što ste mogli u Beogradu da centralizujete i da privučete u jednu kasu i u ruke jednog čoveka koji se zove Dragan Đilas, to ste uradili. Što ste mogli da postavite od stranačkih kadrova, sve ste postavili stranačke kadrove, a nama spočitavate ove divne ljude koji se svojom strukom nameću da budu sjajni ministri i da budu sjajni članovi kabineta. Molim vas, tamo gde imate odgovornost, nemojte zaboravljati, legitimišite se na taj način, a ne na način što ćete svakome gledati trun u oku, a sebi ni čačkalicu, ni balvan nećete videti. (Predsednik: Vreme.) Šta je sa vašom odgovornošću tamo gde je imate već peta godina?
Gospodin Đurić, po Poslovniku. Samo da utvrdim Janko Veselinović, replika, gospodine Trnavčeviću, vi ste se javili po Poslovniku, onda je prvi gospodin Đurić.
Član 27. Mislim da kada se sve završi niko neće biti naročito ponosan na ovo što se dešavalo, ali neću ulaziti u političke ocene. Zašto intervenišem? Gospodin Babić je u svom prethodnom obraćanju rekao jednu vrlo opasnu stvar za koju ja mislim da bi morali da ga opomenete, ne mislim u formalnom smislu, ali da se to više ne bi dešavalo. Rekao je da o otpuštenju gospodina Kneževića i gospodina Dragina, govori to gde je danas gospodin Knežević, a gde je danas gospodin Dragin. Moram da podsetim i gospodina Babića i čitav ovaj parlament da lica koja su bila u pritvoru, nalaze se u pritvoru, nisu osuđena lica, a činjenica je da su gospodin Knežević ili gospodin Dragin bili u pritvoru ili pod nekim drugim merama, ne prejudicira njihovu krivicu, te vas molim da ne govorite da to govori o njihovom poštenju. Tačno ste tako rekli, gospodine Babiću i to je bila jedina moja ambicija u ovom trenutku, da tu intervenišem jer mislim da tako dodatno trujemo atmosferu bez ikakve potrebe.
Po Poslovniku, gospodin Trnavčević.
Gospodine predsedniče, mislim da ste vi odgovorni što ova današnja sednica traje ovako i što smo ušli u treći dan. Ako se sabere vreme utrošeno za ova tri dana, videće se da su za ova stranačka nadmudrivanja, tobože povrede Poslovnika, potrošeno oko 40% vremena. Mi smo ovde došli da se dogovorimo o prepravci, ja namerno kažem prepravka, ne rekonstrukcija Vlade Srbije i ovo je mesto da se o tome dogovaramo, a mnogi iz vladajuće većine ili opozicionih stranaka koristili su to kao povod da govore o nekim drugim pitanjima. Maločas je gospodin Vučić koji je otišao, on i Samardžić su kao u tenisu, pet izjednačenja, pet puta su jedan drugome uzvraćali. Zaista nemam strpljenja za ovakav način rada ovog doma. Ovo nije mesto za stranačka nadmudrivanja i zato su izbori, predizborna kampanja, TV dueli i druga mesta, a ovde da se dogovorimo o važnim narodnim poslovima. Molim vas, imajte to na umu, neka to imaju na umu i predstavnici i šefovi poslaničkih klubova.
Hvala na intervenciji, ali vi znate da kada neko traži povredu Poslovnika, ja po Poslovniku moram da je dam i ja se trudim da sprečim zloupotrebu, ali koliko sam ja uspešan u tome, videćemo, naravno. Gospodin Veselinović, replika, izvolite.
Neću se više javljati ovim povodom, upravo sam hteo da kažem ovo što je gospodin Trnavčević rekao na drugi način. U ovom parlamentu, tačno je, tri dana raspravljamo o rekonstrukciji Vlade. Međutim, poslanici SNS i vice premijer Vučić su više govorili o obavljanju vlasti u Beogradu, nego o onome šta će oni uraditi za Republiku Srbiju, jer svakako i funkcionisanje grada Beograda zavisi od toga na koji način se ponaša centralna vlast. Ne zaboravimo da je aktima koje je donela Narodna skupština Srbije, u ovom mandatu, pre svega, voljom većine umanjeni su znatno prihodi lokalnih samouprava, a grad Beograd je oštećen za više milijardi i to je ta decentralizacija. Opet, vraćam se na činjenicu da nije ovde predmet rasprave Skupština grada Beograda, ona je preko puta, ovde raspravljamo o budućoj Vladi Republike Srbije koju rekonstruišete. Hvala.
Narodni poslanik Miloš Aligrudić.
Da vam kažem da cela ova rasprava, ova dva, tri dana, sem u nekoliko svetlih momenata danas zapravo nije osvetlila šta se ovde dešava i pitanja koja su prethodnici iz moje stranke postavljali, ja ću pokušati u nekoliko minuta da ponovim, jer mislim da je to dobro. Prvo, kakva je ovo rekonstrukcija? Ovo nije politička rekonstrukcija i programska rekonstrukcija, jer vi ni politiku ni program ne menjate. To je prva i osnovna stvar. To je samo personalna rekonstrukcija, a u strukturalnom smislu, vrlo mršava, jer je to pokazano do koje mere do doseže Zakon o ministarstvima. Dakle, ako ste se odlučili na tu vrstu rekonstrukcije uz višemesečnu halabuku i medijsko pripremanje ovog svetlog, veselog i vrhunskog događaja kome danas prisustvujemo, treba odgovoriti na pitanje čemu to služi. Ja to ne mogu znati bolje od vas, ali moje mesto ovde i ono zbog čega su me građani ispred DSS birali, daje za pravo da to tumačim. Dakle, vi ste u ekspozeu, gospodine premijeru rekli da za 13 meseci rada Vlade nije postignuto mnogo i to je rezime vašeg ekspozea. Rekli ste i da jeste nešto učinjeno i postignuto. U tom nekom segmentu smo se i ranije složili da zaista taj tempo borbe protiv korupcije, nešto što smo mi podržali i organizovanog kriminala, uz upitanost, naravno, da li je to i sveobuhvatno i da li je to do kraja neselektivno i tu su ostale neke mrlje, a u nekim ranijim raspravama smo o tome govorili. Dakle, za ovo drugo prosto postoje pokazatelji. Kome je bilo od interesa da pokrene rekonstrukciju, celu rekonstrukciju, personalnu u Vladi, da izmeni ministre? Nekome ko je bio suštinski nezadovoljan efektima za 13 meseci. Ja nisam siguran, možda jeste to bili vi gospodine Dačiću, ali ja mislim da je to bila pre svega SNS. Na kraju krajeva, partner iz SNS, u ovoj vladi su oni partneri koji su u miraz ovoj Vladi doneli nevoljno stanje i čitavu katastrofu o kojoj mi danas pričamo sa različitih sedišta. Dakle, u oblasti finansija, privrede, BDP, nezaposlenosti i svega ostalog. To nije palo s Marsa, niste vi to nasledili gospodine Dačiću, figurativno govorim, jer zna se da je to politička ocena, vi ste to doneli u miraz SNS. Niko me ne može uveriti da vi lično ili vaša politička partija stoji iza ideje rekonstrukcije, nego najverovatnije stoji SNS, da bi se to promenilo. Onda se istovremeno raščišćavaju računi između svih vas i u tom raščišćavanju vi izlazite kao formalni pobednik dana. Praktično se uklanja neko ko je po vašem mišljenju smetao i danas ste to otvoreno priznali da ste u Mlađanu Dinkiću videli ozbiljnu smetnju u funkcionisanju sistema, i to je sve. Dakle, cela halabuka, cela priča o novom početku, resetovanju nivoa, kako bi se to gejmerskim rečnikom reklo, to su sve prazne priče, i šta se time pokriva? Time se pokriva, prvo sve ono što je bio deficit u poslednjih 13 meseci, dajete sebi priliku za nov start i naravno pokušavate da ovom pričom na neki način prekrijete i one obaveze o kojima smo danas govorili, kao što su izbori na Kosovu i odgovori na obaveze iz sporazuma koje ste potpisali. Uzgred budi rečeno, to najbolje govori o tome kojim putem se vi krećete. Zaista neću da ulazim u to. Da li će pojedini ministri ili kandidati za ministre prilježno raditi posao, da li će možda neko od njih, i primera radi, gospodin Tasovac napraviti neki iskorak u oblasti kulture, čemu se nadam i priželjkujem, jer verujte mi moja nada nije da vi radite loše i da sve ovo slomite, moje nade su sasvim na drugoj strani, i to morate da razumete. Ni jedan napad koji dolazi sa ove strane nije zlonameran, ali mi ukazujemo na to da put kojim vi idete, o tome je gospodin Vučić govorio, a i vi ste to pomenuli, tražili ste podršku za izborni put kojim se krećete. Ono na šta smo vam mi ukazivali i danas je gospodin Samardžić o tome govorio, put kojim se krećete nije ispravan. Ako su vam početne premise pogrešne, onda se cela priča survava. To je suština priče. Vi hoćete EU zato što ste nam prikazali i dokazali da ona nema alternativu, jer vam kažemo da alternativa postoji i da traganje za alternativom jeste dijalog, da alternativa nije u isključivanju bilo koga, da alternativa nije u bekstvu ili u antagonizmu prema EU, nego u novim oblicima saradnje, da alternativa u izbegavanju kuršlusa koji imate onog sekunda kada uđete u formalni proces pridruživanja, a da bi se kud i kamo relaksiranije nalazila rešenja za trgovinsku saradnju i ostale modelitete, da toga nema. Automatski da toga nema ne biste vi trpeli pritisak, a priznali ste danas da ga trpite. Aleksandar Vučić, danas je priznao da trpite pritisak. Za određen tip ili način rešavanja pitanja na Kosovu i Metohiji, i iz toga proističe ceo problem i sa Kosovom i Metohijom i načinom sa kojim pokušavate to da uradite. Niko ovde nije blesav da treba sada da pravimo antagonizam sa svima i da zabijemo glavu u pesak pred nekim realnim činjenicama. Ali ne radite dobro. Suština poruke je da može bolje i suština poruke je da smo svi jedinstveni u tom stavu bili, imali bi drugačiji odnos prema nama. Da smo u ključnom trenutku, misleći racionalno a ne iracionalno - za EU, protiv EU, mrzim EU, obožavam EU, da smo imali drugačiji sistem rada, da smo drugačije funkcionisali, da smo razmišljali racionalno onda bi došli do racionalnih zaključaka kad bi merili šta je korisno, šta je štetno i tako bi radili. Dakle, suština priče ovde je u tome da vi birate pogrešan put i od ove rekonstrukcije vi nemate ništa. Možda će neko u nekom resoru napraviti neki iskorak. Možda ćete uspeti da održite finansijsku stabilnost. Možda ćete uspeti da napravite neke sitne korake unapred. Možda. To nije nešto što ja ne želim da se desi, baš sasvim suprotno. Ali, ćete vi svakako imati strateški problem, upašćete u njega kroz pregovore sa EU, ako ikada do toga dođe, videćete tek tada u kolikom smo deficitu kao država, a sa tim ljudima smo mogli drugačije i bolje da razgovaramo. (Predsednik: Vreme.) Završavam. To je poruka sa naše strane, pa smo zato i rekli da umesto takvog survavanja bolji su izbori da rešite vaše probleme na taj način i svih nas, nego ovo što sada radite.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Poštovane kolege, pri kraju smo ove debate očigledno i moja intervencija će biti okrenuta ka pitanjima ekonomije i finansija. Nema mnogo vremena za možda neke retoričke figure, te gospodine predsedniče Vlade, obraćam se njemu pošto je očigledno da imamo stvarno jedan dvojac bez kormilara, imamo jednog drugog premijera, koji je po mnogim temama bio mnogo precizniji od ovoga koji danas formalno nosi tu titulu. Pre svega ću postaviti nekoliko konkretnih pitanja i to tačno četiri pitanja po pitanju vašeg učinka tokom prvih 13 meseci ove vlasti i pet pitanja koja se tiču ekspozea, tj. perspektive, jer mislim da ova tri dana rasprave sa pravom otvaraju mnoge nedoumice u našem narodu, jer pri kraju ove debate penzioneri ne znaju da li će penzije biti zamrznute ili ne, ne znamo šta će se desiti u privlačenju investicija. U suštini mi nemamo ni jedan odgovor na bitna pitanja koja se tiču budućnosti naše zemlje, onda pređem prvo na pitanje vašeg učinka. Neću govoriti o onome što je bilo u prvom ekspozeu, osim za dve stvari, pošto, gospodine premijeru, vi ste ih lično izdvojili i mislim da ste bili u pravu kao dve ključne stvari za budućnost naše zemlje. Sa pravom ste rekli da je centralna dugoročna stvar i pitanje za našu zemlju to što naš narod nestaje. Populaciona politika, verujte DS bi podržala svaku meru koja bi išla ka tom pravcu. Možda mi je nešto promaklo, ali moram vam reći da prvih 13 meseci mi nismo registrovali ni jednu jedinu konkretnu meru bilo kakvog većeg gabarita koja bi pomogla da nas bude više. Čak, odbili ste ono što je bila inicijativa DS da se ukine PDV na bebi opremu i videli smo i tu je Ministarstvo finansija i privrede u poslednji momenat priznali sopstvenu grešku, službe nisu htele da vrše refundaciju PDV na bebi opremu ukoliko su se roditelji odlučili da kupe i pre tog radosnog događaja. Tako da, to je prvo pitanje, zašto niste ama baš ništa uradili u domenu populacione politike? Drugo pitanje, sa pravom ste rekli, ruku na srce to ste i ponovili na ovom drugom vašem ponovljenom ekspozeu, da je pitanje ekonomije i finansija ključno. Nije sporno to da ova trenutna kriza u mnogo čemu otežava i vaš rad, kao što otežava rad bilo koje vlade koja bi bila na našem mestu i vladama, naročito na starom kontinentu. Ali ipak, ne možemo shvatiti zašto niste više uradili, da kupovna moć, naročito onih koji su u najnezavidnijem materijalnom položaju, ne bude malo više zaštićen. Kupovna moć je u proseku pala za 6%, ali ni jedna konkretna mera nije doneta, da kupovna moć onih koji imaju najnezavidniji materijalni položaj bude zaštićen. Činjenica jeste da od rekordera u privlačenju stranih investicija, naša zemlja je sada na začelju, sa 2 milijarde evra investicija u 2011. godini, bilo je jedva 200 prošle godine, hajde da to podelimo pola-pola, jer je prethodna vlada bila do sredine godine, a vi od početka, a za ovu godinu, koliko me sećanje dobro služi, za prvo polugodište smo na nekih 400 miliona evra, ništa više, tako da smo daleko i od onih 10 milijardi godišnje i od 2 milijarde evra koje su bile u vašem, tj. u ekspozeu prethodnog ministra, i dalje aktuelnog ministra finansija i privrede i mislim da nam dugujete objašnjenje zašto niste bili efikasniji u, pre svega, privlačenju investicija. Etihad pozdravljamo, ali pošto nismo uspeli da dobijemo ugovor, ja vas molim gospodine predsedniče Vlade da nam dostavite svima ugovor o saradnji između JAT i Etihada. Koliko su mi rekli nadležni ljudi u JAT, za sada, dogovor sa Etihadom znači da sa 1200 zaposlenih, biće ih samo 200. Jedan broj njih će postati novi penzioneri, a znamo da je već 1,7 miliona penzionera i pitanje je šta će biti sa drugim ljudima i kakva je perspektiva i koje su finansijske obaveze koje je naša zemlja preuzela u tom aranžmanu, koje mi podržavamo? Bilo bi dobro da budemo načisto u tom domenu. Toliko o učinku, mogli bi dugo ali nemam vremena, jer mislim i to je bitni je da se okrenemo ka budućnosti. Vi ste, gospodine Dačiću, jedan od najiskusnijih političara danas u ovoj sali i niko vam ne može osporiti spretnoću i kapacitet da na bilo koje pitanje odgovorite kroz unutrašnje neke političke priče, ali to u suštini ne može da opravda ovoliko prazan, bez ikakve želje da vas uvredim, govor. Pokušao sam, uz najbolju nameru da prođem jednu jedinu konkretnu meru koju bi onda mogli da proverimo, da vidimo da li ste bili uspešni u onome što ste predložili ili ne. Ovo se svelo na opšta mesta, na dobre želje svih građana RS. Činjenica je da regulativa mora biti smislena, a to je već pomenuto, da ono što ima smisla i mnoge druge stvari koji samo najavljuju da ćete imati kratkoročne, srednjoročne mere. Mislim da je to veoma tanko posle 13 meseci na najodgovornijoj poziciji. Niste izabrani direktno od strane naroda, bar formalno govoreći po našem Ustavu pozicija predsednika Vlade nosi najveću odgovornost i najveće ingerencije. Zbog toga dozvolite da postavim pet pitanja oko naše budućnosti jer u ekspozeu odgovore na ta pitanja nisam video. Prvo pitanje – da li će biti sporazuma sa MMF ili ne? Prvi potpredsednik Vlade je rekao i u jedinom njegovom zvaničnom nastupu budući ministar finansija je rekao da hoće. Jedna bitna članica vaše koalicije PUPS je rekla da što se njih tiče treba da bude politika ala urban, u Mađarskoj, a za građane koji to ne znaju – oni su upravo isplatili poslednji dug koji imaju prema MMF i zatvorili njihovu kancelariju. To pitam, zato što kao što je i sam prvi potpredsednik rekao pre nekoliko nedelja, meseci, kada je bilo nekih diskusija o aranžmanu, da što se njega tiče MMF je prestrog zato što traži i nominalno smanjenje plata i penzija. Mislim da se nećete naljutiti ako vas pitam – šta će biti? Da li će biti sporazuma sa MMF ili zamrzavanja plata penzija i u kojoj formi? Možda imate neke ideje kako to sprovesti ili možda nemate. Drugo pitanje za vas – šta ćete uraditi u aktivnim merama za zapošljavanje. Rebalans koji je ovde izglasan protiv naših glasova je ukinuo sve aktivne mere zapošljavanja. U ovom momentu u budžetu RS 51,2% mladih koji nemaju radno mesto nemaju ništa u budžetu da im pomogne da budu zaposleni. Da li ćemo ostati na ovoj situaciji ili ne? Treće pitanje, kada govorite o konsolidaciji i tu ste kao Vlada ostali nedorečeni, rekli ste, što podržavamo, da treba rasteretiti radnika, a sa druge strane niste nam rekli da li ćete povećati PDV, da li ćete smanjiti opterećenog radnika, u kojoj formi i da li ćete zauzvrat povećati PDV. Četvrto pitanje je pitanje investitora. I vi gospodine premijeru i prvi potpredsednik ste rekli da ne može da se sedi i da se čeka da investitori dođu. Pitam vas, ako je to tako, zašto ste kao vaš izbor izabrali gospodina Radulovića protiv koga nemam apsolutno ništa, ali ako ne možete jedan bez drugog, jer to je politička matematika većine u parlamentu, jer nemam odgovore u vašem ekspozeu. Tražio sam ono što je raspoloživo. To je njegov blog. Citiraću vam njegov blog iz ove godine. Ovo je, ako se ne varam jul ove godine – strani investitori ne čine privredu, niti će spasiti našu privredu. Njih ne treba juriti. Oni nisu glavna i jedina ekonomska politika naše Vlade. Oni su šlag na torti, a nama nedostaje torta. Da li to znači da će budući ministar privrede ukinuti „SJEPU“, agenciju koja to sprovodi u delo, da li ćete ukinuti subvencije za privlačenje investitora ili ne? Šta je vaša politika? Na drugom blogu u junu mesecu, to govorim pošto nemam informacije, rekao je – ne treba nam deindustralizacija, a vi ste govorili da nam je i te kako potrebna i mi u DS smo na stanovištu, i to smo predložili u našem planu za izlazak iz krize u martu mesecu ove godine, da nam je potrebna. Više nam ne trebaju subvencije da ožive privredu. Govori da sve treba poslati u stečaj i ne dozvoliti spajanje „IDEA“ i „Merkatora“, kao da to nije deo rada nezavisnih regulatornih agencija, a ne nekog ministra. Poslednje pitanje koje imam za vas je pitanje onoga što ste najavili u smislu restrukturiranja. Od ovih 179 preduzeća, da li ćete ih zatvoriti, odvesti u stečaj. Najavljena su drastična smanjenja subvencija za „Železnicu“. Svi znamo da one idu za platu. Koliko će ljudi izgubiti posao u tim preduzećima u restrukturiranju i koliko će izgubiti u javnim preduzećima? Postavio sam vam devet pitanja. Molim vas da odgovorite konkretno bar na neka od njih. Možda ovo nije toliko bitno, jer koliko vidimo u političkom smislu nesloga među vama je tolika da je ovo verovatno sve privremeno i da ćemo imati i nekog drugog mandatara i neku drugu formaciju već u martu mesecu naredne godine.
Gospodin Milisavljević ima reč.
Gospodine predsedniče Skupštine, poštovani članovi Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici, kao profesor fakulteta i predsednik Odbora za zdravlje i porodicu i predsednik Odbora za zdravstvo DS, želim da ukažem na to da tri dana pričamo o različitim temama a nismo pričali o najvažnijoj temi, po meni, koja nije politika nego je život, a to je zdravstveni sistem u Srbiji i u ekspozeu sem na devetoj strani nisam video ništa, a tu sam video gde ste rekli da su nam potrebni ne sitni već krupni koraci da ne bismo ostali amputirano upaljeno slepo crevo. Slepo crevo su dve reči koje ste jedino spomenuli iz medicine i iz zdravstva. Želim da ukažem građanima RS da svakako ne želimo da budemo slepo crevo, a kamo li inficirano slepo crevo u Evropi. Želim da ukažem na stanje zdravstva u Srbiji koje je jako loše. Dragi moji građani Srbije nije problem u Srbiji razboleti se. U Srbiji je problem lečiti se. To je nešto što je veće od bilo koje politike i iziskuje i zahteva ujedinjenje svih stranaka kako bismo rešili probleme našeg sistema zdravstva koji postoje unazad 30 godina. Ne želim da optužim ovu Vladu, niti ovo resorno ministarstvo. Želim da ukažem na probleme koji postoje i probleme za koje niko ne želi da krene da ih menjamo. Danas sistem zdravstva Srbije je ocenjen po anketama NHCI i „Juropian help konvjument indeksa“ kao najgore zdravstvo u Evropi. Srbija je po klasifikaciji na zadnjem Ekonomskom savetu u Dalasu. Srbija je prva u Evropi po smrtnosti od kardivaskularnih oboljenja i u vrhu smrtnosti od malignih tumora u Evropi. To je crveni alarm za svakog od nas da da doprinos da pokrenemo zdravstvo i da zdravstvo koje je urušavano zbog ekonomskih sankcija zbog lošeg ekonomskog standarda, zbog loših kadrovskih rešenja u Ministarstvu zdravlja unazad 20 godina, zbog kriminala i korupcije u sistemu zdravstva, da pokrenemo zdravstvo i krenemo da rešavamo probleme. Navešću vam nekoliko problema koji su veliki i postoje. Danas u Srbiji čeka na operacije katarakte. Prošle godine sam u parlamentu otvorio ovu temu i tada je bilo 20.000 građana Srbije koji su čekali na operaciju katarakte. Danas čeka 24.000 građana Srbije na operaciju katarakte. Da li mi ne možemo da nađemo rešenja da kupimo ta sočiva i da naše najstarije građane rešimo i da ti građani mogu da vide? Građani Srbije su lošom reformom stomatološke prakse postali škrba nacija. Imamo polako slepu i polako škrbu naciju. Postoje problemi na listi čekanja, koje su postale moda. Čeka se bukvalno na sve. Čeka se na operacije. Čeka se na skenere. Čeka se na magnetne rezonance. Čeka se na ultrazvučne preglede. Reći ću vam građani Srbije da se u najvećem broju čeka zbog koruptivnih lekara koji imaju privatne prakse i koji koriste državne institucije da bi zloupotrebljavali položaj i preusmeravali nas građane u svoje privatne ordinacije. Skrećem pažnju na ovaj problem državnog i privatnog zdravstva i zalažem se da ga konačno zakonskim rešimo, da ne postoji mogućnost da neko radi u državnom, pa u toku prepodneva deli svoje vizit karte svoje privatne ordinacije i da šalje siromašne građane u privatne ordinacije gde on umesto bolesnog čoveka vidi 100 ili 200 evra. Zakonski rešiti ovaj problem. Zakonski rešiti problem tako što ćemo rasčlaniti, ako hoćete da radite u privatnom zdravstvu dobro, ali dajte ostavku u državnom sektoru. Zalažemo se da se izjednači privatno i državno zdravstvo, da ne bude privatno zdravstvo sada nevidljivo i da privatno zdravstvo bude korišćeno samo za korist određenih državnih lekara koji rade u državnim institucijama. Ono što želim da kažem je da je potrebno regulisati protokole lečenja. Svedoci ste da svakog dana imate prilike da se čuje da je lekar pogrešio, pa da je sud doneo drugojačiju odluku. U Evropi postoje protokoli lečenja. Kada se uspostavi protokol lečenja lekar je dužan da po tom protokolu leči. Ako imate zapaljenja uva, ako imate zapaljenje krajnika, po protokolu se jasno kaže koji lek treba da se uzme. Ukoliko se ne uradi adekvatna operacija, ako dođe do komplikacija u toj operaciji, ako se ne ispoštuje protokol, onda je i samom sudiji lakše da sprovede sankciju nad lekarom. Skrenuo bih pažnju i na korupciju u zdravstvu, koja je prisutna od najnižeg do najvišeg nivoa. Prisutna je od najnižeg nivoa korupcije lekara koji je procentualno mala, ali koja kalja lekarsku profesiju, korupcija lekara koji traži novac za svoje usluge, pa ide do toga da su se u samom vrhu, u ranijim godinama,ne mogu da tvrdim sada, ali u ranijim godinama, i u Republičkom fondu i Ministarstvu zdravlja određeni tenderi nameštali zarad određenih procenata, tako da jako je bitno da ovu korupciju sprečimo. Ima sedam programa koje bi trebali da uradimo, ali s obzirom da moja poslanička grupa ima još malo vremena, polako ću završiti ovo moje izlaganje. Predsedniče, gospodine Dačiću, ja ću vas zamoliti da zajedno radimo na terenu reforme zdravstva, s obzirom da zdravstvo ne bi trebalo da bude poligon političkog prepucavanja, nego zajedničkog napora da pomognemo da zdravstvo pokušamo da izvučemo iz krize i da građani Srbije imaju bolju i kvalitetniju zdravstvenu zaštitu koju oni sada trenutno nemaju. Hvala vam puno.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani premijeru, kandidati za ministre, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Stefanoviću, na početku da vas zamolim da ubuduće, kada reklamiram povredu Poslovnika, vi odgovorite na to, a ne zamenik premijera, koji vama suflira kako da reagujete. Mislim da to svakako nije u redu i da treba da uvedete red u ovu Skupštinu. Shvatam da je on vaš šef u stranci, ali ovde ste vi šef ili toga još uvek niste svesni.
Molim vas da ne vodite polemiku samnom pošto nisam u prilici da vam odgovorim, pa vas molim da se držimo dnevnog reda.
Pa dobro, ako je gospodin Vučić, onda je i Đilas gospodin, a ne tajkun i milijarder. Molim vas da imate iste aršine za sve. Hvala. Kada ste predložili izmene i dopune Zakona o ministarstvu, govorili ste da se ova rekonstrukcija dešava zato što želite da popravite rezultat, a mi kažemo da se ova rekonstrukcija dešava isključivo iz marketinških razloga, jer šest meseci u Srbiji se ne govori ni o ekonomiji, ni o zdravstvu. Ne govori se o najvažnijim problemima. U Srbiji je život stao i postoji samo rekonstrukcija i građani moraju da slušaju isključivo o njoj. Kada je najveća stranka ove koalicije u kampanji govorila da će smanjiti broj ministarstava, odnosno skupljala potpise za 12 ministarstava buduće Vlade i tako dobila glasove građane, a onda ušla kao većinska stranka u koaliciju koja je predložila 15 ministarstava, govorili ste da će biti ogromne uštede za građane i da je to zbog smanjenja troškova. U rekonstrukciji povećavate broj ministarstava na 17, a danas nam predlažete da biramo 22 ministra, uz četiri kancelarije koje su ostale. Pitam vas gde su danas uštede i zašto danas nema uštede, nego se povećava državna administracija? Ono što je danas najvažnije pitanje u Srbiji, a mi o njemu uopšte ne govorimo, već se bavimo isključivo, bar što se tiče vladajuće većine, napadima na opoziciju, je ekonomija, platežna moć građana koja je sve manja. Ono što je razočaravajuće, gospodine Dačiću, je to što u vašem ekspozeu nema ni jedne konkretne mere, nema ni jedne politike ekonomske koja će promeniti to stanje. O tome smo govorili prethodnih meseci. Kritikovali smo i povećanje PDV i ostale poreske i ekonomske mere koje su bile loše i davali smo druge konkretne predloge, a vi niste hteli da slušate. Retko koji amandman opozicije je prihvaćen. Nijedan zakonski predlog opozicije nije prihvaćen. Govorili ste o stabilnosti kursa evra, a ja vas pitam danas, ako je taj evro iste vrednosti kakav je bio i pre godinu dana, koliko za taj jedan evro može da se kupi mleka, koliko mogu da kupe građani Srbije, koliko mogu da plate električne energije za taj isti evro ove godine, a koliko su mogli prošle godine? Podsetiću vas na egzaktne podatke koji su prisutni u javnosti, da je cena hrane povećana za 13% u odnosu na prethodnu godinu, da je električna energija poskupela za 11%, da 30.000 zaposlenih, odnosno 11 firmi koje idu u stečaj, ostaje bez posla, da tri milijarde dinara subvencija nije isplaćeno poljoprivrednicima, da su zarade realno smanjene 6%. Ono što ste kao najveća stranka obećavali u kampanji, ovde je program od osam tačaka, skinuli ste sa sajta. Menije jasno zašto je PUPS napravila koaliciju sa SNS, jer ovde se kaže da će penzije biti povećane u tački 4). To ste obećavali građanima Srbije. Obećali ste i pomoć majkama sa četvoro dece i kroz taj ekonomski deo programa novi stav prema bankama koje neće biti u mogućnosti da preuzimaju olako hipoteke. Pitam gospodina Krstića i gospodina Radulovića, pošto su oni predloge za ekonomski deo Vlade dali,da li se oni slažu sa ovim programom SNS, za koji je ova stranka dobila glasove građana na izborima? Da li ćete vi sprovoditi to? Pošto smo čuli da će biti stezanja kaiša, kako će se stezati kaiš ako će se povećavati penzije, kako piše u ovom programu ili se neće povećavati penzije, što je verovatnije i građani će opet biti obmanuti? Kao što su obmanuti prošle godine, obmanjuju se i danas. Niste odgovorili na ključna pitanja koja se tiču ekonomije u Srbiji, ključna pitanja koja se postavljaju u javnosti – da li će biti dodatnih zaduženja, da li će se povećavati PDV, da li će biti još jednog rebalansa? Niste odgovorili ni na pitanja koja smo postavljali prethodnih mesec dana. Šta je sa hotelom na Kopaoniku? Zašto je on prodat direktnom pogodbom 600.000 evra niže nego što ga je Vlada platila? Čuli smo od predstavnika vladajuće većine da će neka radna mesta biti otvorena u Srbiji zato što je taj hotel prodat ispod cene. Koliko radnih mesta, kada i gde? Gde je ugovor za ovu prodaju? Vršački vinogradi, takođe. Vi ste govorili o tome, premijeru. Kada će se utvrditi odgovornost? Zašto se i o tome ćuti? Razumemo gospodina Vučića, on se ničim drugim ozbiljno ne bavi, osim blaćenjem DS i opozicije. To je radio i poslednjih godina. Mi bi voleli da ova vlada bude uspešna i vi kažete da će ona biti dobra samo ako bude uspešna. Mi mislimo da ona neće biti dobra zato što ona nema politiku koja može da pomogne Srbiji. Mi to kritikujemo i predlažemo bolja rešenja i sigurni smo da će građani Srbije to prepoznati. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, volim da slušam nadahnute govore svojih kolega iz bivšeg režima. Neki put me stvarno oduševljavaju, ali čini mi se da neki put i kada ih neko demantuje, zaborave to vrlo brzo, pa nastave sa starom pričom. Podsetio bih kolegu da je SNS sakupljala potpise za smanjenje broja narodnih poslanika, ali, kao što je i vama poznato, sa tim morate i vi da se složite, pošto je potrebna dvotrećinska većina u parlamentu da bismo smanjili odredbu Ustava koja određuje broj poslanika u Narodnoj skupštini. Kada se spominje inflacija i kurs evra, mogu da kažem da retko koja vlada može da se pohvali da inflacija na šestomesečnom nivou bila 2% ove godine. Da li je to pošlo za rukom nekoj prethodnoj vladi? Nemojte više da iznosite neistine da je hrana poskupela po čaršijskim pričama, zato što po zvaničnim podacima imamo deflaciju u poslednjih nekoliko meseci kada je hrana u pitanju i to za 4%. To su zvanični podaci. Kada je u pitanju navodna briga za poljoprivrednike, mogu da kažem da je ovaj budžet, čak i ovaj sa rebalansom i u procenutalnom i u nominalnom iznosu veći nego agrarni budžet koji je predviđala Vlada Mirka Cvetkovića. Isto tako je i prvi potpredsednik Vlade na ovoj sednici danas dao podatak da je do nedelje isplaćeno 94% planiranih sredstava iz agrarnog budžeta i da će danas ili sutra da bude isplaćeno svih 100%. Ta briga za poljoprivrednike jako je zanimljiva kada se o njoj neko brine zato što je neko tražio iz DS da se sredstva predviđena agrarnim budžetom u budžetu Republike Srbije, u iznosu od 10 milijardi umanje i prebace AP Vojvodini. To je jako zanimljivo. Jako je zanimljiv ovaj problem koji danas imamo sa otkupnom cenom pojedinih poljoprivrednih proizvoda, jer čini mi se da ti koji ih danas otkupljuju, da su imali neverovatno veliku podršku vaše Vlade, u ranijem periodu da otkupljuju poljoprivredne proizvode jeftino a da ih skupo prodaju na tržištu.
Vreme gospodine Arsiću. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović, replika.
Meni je zaista žao što nakon konkretnih pitanja i konkretnih podataka koje sam izneo, opet ja i moje kolege doživljavamo salve uvreda od strane poslanika vladajuće većine. Zaista ne razumem šta vi očekujete od nas? Više ta vređanja, dobro, u redu, mi smo taj neprijatelj skriveni koji je kriv za sve, ali žao mi je, izbori su bili pre godinu i po dana skoro, gospodine Arsiću, nemojte govoriti kao čovek prošlosti. Vaš kandidat za predsednika je rekao da ne trebamo da budemo ljudi prošlosti, nemojte ni vi biti ljudi prošlosti nego uzmite se u sadašnjost i rešite ove probleme koje građani imaju, jer to je naš zadatak danas ovde. Nije zadatak da se vraćamo na to ko je kriv. Da li ste vi više krivi što ste doveli do bombardovanja Srbije ili smo mi imali neke greške. Mi neke teške jesmo imali, priznali smo ih, ali smatramo da sada imamo bolja rešenja koja vi ne želite da prihvatite i o kakvoj deflaciji govorite? Ako je danas deflacija u Srbiji, mi smo onda došli do ekonomskog kolapsa, sloma, zato što građani ne mogu da kupe ništa. To je istina. Naravno da nema ni govora o pojeftinjenju hrane, pa da li to iko u Srbiji od građana može da kaže? To je jedna potpuna neistina. Što se tiče zvaničnih podataka, molim vas, zvanični podaci koji se često objavljuju kroz, kako vi volite da kažete – režimske medije, često su izbačeni iz konteksta i ne odgovaraju istini, jer realna istina je da danas građani Srbije izuzetno teško žive, da se izuzetno teško sastavlja kraj sa krajem, da su deca juče pošla u školu, da teško koji roditelj može da kupi novu odeću i obuću deci, a vi danas govorite o tome da je u Srbiji blago stanje. Nije blago stanje. Veoma je teško, teže je nego prošle godine. Ja vam govorim da ste nesposobni, nestručni da promenite to stanje. Ne razumem da vi ne možete da odgovorite racionalno na naša pitanja nego samo uzvraćate uvredama. Hvala vam.
Vreme gospodine Jovanoviću. Gospodine Arsiću, ja vas molim da završavamo. (Veroljub Arsić, s mesta: Lično me je spominjao nekoliko puta.) Vreme je da se okončaju replike. Izvolite.
Zamolio bih svog uvaženog kolegu da kaže u kom tom delu sam ja njega lično uvredio ili čak njegovu političku opciju? Neka citira tu rečenicu. Nemojte tako. Uvrede nisu bile. Što se tiče prošlosti i budućnosti, problemi koje imamo nisu problemi koje je napravila ova Vlada, nego prethodna i sa tim problemima danas živimo. Deficit u budžetu Republike Srbije, neisplaćene subvencije u poljoprivredi, galopirajući evro prošle godine, loša reforma pravosuđa. To je situacija koju je zatekla ova Vlada i da bismo merili uspehe i rezultata ove Vlade moramo sa nečim da je uporedimo. Nećemo da je upoređujemo sa marsovcima valjda, nego sa Vladom koja je bila pre toga na vlasti, koja je uzrokovala probleme koje sada ova nova Vlada rešava. Ako je veliki uspeh da 290.000 ljudi ostane bez posla za četiri godine, onda je Vlada koju ste vi podržavali i koju ste vi birali bila jako uspešna. Izvinjavam se građanima Srbije zato što sam više puta rekao da je za vreme Vlade Mirka Cvetkovića 200.000 ljudi izgubilo posao. Pogrešio sam. Izgubilo je skoro 300.000 i sada očekujete da za 13 meseci, ono što ste upropašćivali godinama, neko reši za tih 300.000 ljudi i nađe posao. To nije moguće. Ono što stalno izaziva repliku, javljaću se svaki put za repliku. (Predsedavajući: Vreme, gospodine Arsiću.) Završavam. Kada iznosite netačne podatke, podatke koje sam ja govorio su iz zvaničnih organa koji se bave statistikom, a ne iz novinskih natpisa i članaka.
Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Meni je žao gospodine Arsiću. Opet vas pitam jedno vi govorite drugo. Gospodin premijer sam u ekspozeu kaže da je ova Vlada zatekla lošu situaciju iz dva razloga. Prvi je to što nismo dostigli još uvek 65% BDP iz 1988. godine. Drugi je da krajem 2008. godine počinje ekonomska kriza. To su realne činjenice. Ovo što vi govorite su nagađanja. Da li zaista verujete da građani Srbije iole misle da vi danas vučete poteze koji su sjajni? Da li zaista mislite da građani smatraju da su potezi koje ste vukli u zadnjih godinu i po dana, oni koji su doveli do poboljšanja situacije u Srbiji? Ne. Građani Srbije shvataju da je vaša tobož borba protiv kriminala i korupcije, pre svega korupcije okrenuta samo prema jednoj stranci i to je taj vaš način da uvek dolazite do nekog neprijatelja skrivenog koji je kriv za sve. Uvek se pozivate na da je DS vodila prethodnu Vladu i da je ona kriva za sve, a mi ništa sada ne treba da radimo, mi treba samo da kritikujemo to što je radila DS. Mislim da je građanima Srbije potpuno jasno da svaka Vlada treba da se hvata u koštac sa problemima koje zatekne, da gleda u budućnost, da predlaže mere koje će njima pomoći , a ne da iz niskih pobuda političkih kritikuje nekog prethodnika koji je grešio. Jesmo grešili, mi smo greške priznali, koštalo nas je to na izborima, zato smo sada u opoziciji, ali kažem vam da vi grešite još više. Vi se bavite ne važnim pitanjima, a Srbija propada sve više. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gorica Mojović. Raspoloživo vreme je dva minuta.
Mislim da je važno da bar na kraju ove diskusije makar pomenemo oblast kulture, jednu od najzanimljivijih ličnosti koja je predložena za ministra u ovoj rekonstruisanoj Vladi. Odmah da kažem da mislim da je Ivan Tasovac potreban kulturi Srbije, očigledno da je potreban i ovoj Vladi. Nemam dilemu da on može mnoge dobre stvari da uradi za kulturu Srbije, ali pitanje je – šta će ova rekonstruisana Vlada uradi Ivanu Tasovcu? Da li će mu pomoći da raščisti sa čini mi se, nečim što je bilo najgore u prethodnom mandatu, bar kada je kultura u pitanju? Nije budžet na istorijskom minimumu, ni nedostatak medijske i kulturne strategije, ni imenovanje po partiji itd. Po meni najgori učinak prethodnog ministarstva kulture je stvaranje jedne atmosfere podele na patriote i izdajnike, obnavljanje tih starih, novih podela, zagovaranje najkonzervativnijeg tradicionalizma i mitilogizovanih vrednosti iz one bajke o nebeskoj Srbiji. Da li će Ivan Tasovac imati podršku da promeni tu atmosferu i da se izbori sa onim sastavljačima spiskova nepodobnih medija, sastavljačima spiskova nepatriotskih umetnika, antisrpskih filmova, sa onim autorima naučnih tekstova o srboljupcima i srbomrscima, jer ne verujem da bi Ivan Tasovac bio njihov izbor, ali nažalost oni su već izabrani, oni su članovi upravnih odbora, oni su članovi stručnih komisija, oni su članovi žirija. Da li će rekonstruisana Vlada Srbije dati podršku Ivanu Tasovcu? Naravno, Ivanu Tasovcu, koji je na sasvim drugoj strani od tog umuljanog kvazipatriotizma, koji je svojim profesionalnim i životnim angažmanom pokazao nešto sasvim drugo. Da li će Vlada Srbije potrošiti Ivana Tasovca, a sa njim potrošiti i naše nade da u kulturi Srbije može biti bolje ili će mu pomoći i podržati ga da i kao što je on i na njegovom primeru upravo i u kulturi kao u svim segmentima …
Vreme. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović, po Poslovniku.
Predsedavajući, prvi potpredsednik Vlade je ušao sad u salu, gledao je u mom pravcu i izgovorio je – šta je, opet si se pravio pametan. Ja vas molim, član 107. stav 1, upristojite ovu Narodnu skupštinu. Nismo ništa ružno govorili. Govorili smo o konkretnim problemima. Probao sam da otvorim debatu o tome. Nisam uspeo, žao mi je. Nisam govorio ni o kome loše, na ovaj način nikako. Mislim da nije dostojno ovog doma ovakvo ponašanje. Ja vas molim, puno ste stariji, pokušajte da umirite predstavnike Vlade i da se ova diskusija izvede do kraja. Hvala.
Samo sam dužan da vam kažem da to što ste vi meni rekli, ja mogu da verujem i da ne verujem, ali ja nisam čuo i po tom osnovu ne mogu nikako da reagujem, nemam osnova. Doduše, možemo se izjasniti da u danu za glasanje, ako želite? (Ivan Jovanović, s mesta: Da.) Reč ima potpredsednik Vlade Aleksandar Vučić. Izvolite, gospodine potpredsedniče.
Za dan za glasanje bi bilo potrebno da sam bilo šta uvredljivo rekao, da sam bilo šta uvredljivo uradio ili pokušao da napravim. Ta kuknjava, uz celodnevne uvrede koje dolaze iz redova DS, nastaviće se, pretpostavljam, i narednih dana, pokazuje samo kako nisu imali ni snage, ni znanja da se sa ozbiljnom argumentacijom bore protiv onih koji su od njih u ovom trenutku neuporedivo bolji. Nemam ništa protiv toga, jer ne želim da govorim šta ste sve dobacivali ceo dan i to nepristojnim rečnikom, šta ste sve izgovarali koristeći mikrofon i ne koristeći mikrofon, samo vas ne razumem, što se žalite kada vam bilo ko odgovori na potpuno miran, civilizovan i pristojan način. Nikada vam nisam, za razliku od vas, ništa ni opsovao, niti mahao rukama, niti bilo šta slično. Znate, ti trikovi kojima ste rušili neke druge u prethodnom periodu, ti trikovi kod mene ne prolaze. Ja sam završio fakultet sa najboljim i najvišim ocenama, ali sam i odrastao na beogradskom asfaltu. Zato ti trikovi kod mene ne prolaze kao što su kod nekih drugih prolazili. Što se tiče Srbije, koja je sita neistina koje ste danas i u subotu iznosili, bezbrojnih lažnih podataka, ja vas još jednom pitam da mi pokažete tih 45.000 Guzenbauerovih o kojima ste danas govorili. Još jedanput vas pozivam da nam pokažete tih nula optužnica, da nam pokažete taj vrtoglavi rast nezaposlenosti u poslednjih godinu dana i sve ono što ste izmišljali danima pokušavajući građanima Srbije da stvari predstavite crnim ili najgorim mogućim, a sebe valjda provodadžišući kao anđele i svece nekakve demokratičnosti Srbije, buduće Srbije iline znam čega već sve. Srbija je želela promene i Srbija ih hoće. Srbija hoće ozbiljan i odgovoran odnos Vlade. Srbija hoće ozbiljnu i odgovornu Vladu, i to imate neke dobre koje ćete da potrošite, neke koje su uvodili u mulj. Pretpostavljam da je predsednik,odnosno predsedavajući Narodne skupštine čuo da bi vam dao opomenu, ali pretpostavljam da nije čuo. Da sam ja izgovorio i govorio o mulju i o takvim podelama, siguran sam da bi ste skakali do plafona, ali vama je sve dozvoljeno, a nama nije dozvoljeno ništa. I to je u redu. To je valjda negde i uobičajeno i normalno, računajući kolika je naša odgovornost i koliki je stepen vaše neodgovornosti. Mislim da je ova rasprava pokazala da Vlada Srbije ima budućnost, da će morati da radi, da će morati da se bori protiv onih koji bi da zaustave napredak Srbije, da će morati da se bori protiv onih koji će izazivati nemir u svakom čoveku lažnim informacijama, lažnim izjavama, da će Vlada morati, uz sve realne probleme sa kojima se suočava, da se suočava i sa tom vrstom nadgradnje koju nije lako podneti. U svakom slučaju, želim da za kraj ove rasprave zahvalim svima koji podržavaju Vladu, ali ne samo onima koji podržavaju i onima koji neće glasati za našu Vladu, a koji su bili veoma korektni, koji su bili potpuno fer u ovoj raspravi, kritikovali ono što su mislili da je loše, ali kojima granice pristojnosti nikada nisu bile na tako niskom nivou kao jednoj poslaničkoj grupi. Mislim da je veoma važno da Srbija dobije novu Vladu, da se ta nova Vlada posveti rešavanju ekonomskih problema, da sve ono što je bilo loše u prošlosti uspemo da pobedimo važnim reformama, teškim reformama. Uveren sam da će građani Srbije posle ovoga još veću, još žešću i još jaču podršku pružiti Vladi Srbije, posebno ovim mladim ljudima, mladim ministrima, novim ministrima, a to ko će koga da potroši, ko je kome učinio, ko kome nije učinio, to da ostavimo građanima Srbije da oni procenjuju za nekoliko meseci i za nekoliko nedelja ko je na najbolji način radio. Mi smo radili pošteno, odgovorno, mislim dobro, neki bi rekli vrlo dobro, neki misle nešto slabije, ali građani Srbije treba da znaju da ćemo i u budućnosti dati sve od sebe, da ćemo raditi danonoćno, da ćemo biti marljivi. Uveren sam da ćemo postići neuporedivo veće uspehe u svim sferama društvenog života nego što je to bio slučaj do sada. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, po Poslovniku.
Uvaženi predsedavajući, smatram da ste posle ovog izlaganja gospodina Vučića imali razloga da ga opomenete, pošto je on na indirektan način priznao da je učinio to što je kolega…
Gospodine Veselinoviću, koji član je u pitanju?
Članovi 27. i 107. Dakle, da je on na izvestan potvrdio da je ono što je gospodin Ivan Jovanović rekao tačno. Smatram da je na taj način ponizio Skupštinu, da je nezabeleženo da su se na taj način ministri, prvi potpredsednik Vlade ili premijer bilo kada obraćali narodnim poslanicima. To je još jedan vid pretnje o kojima smo govorili ovih dana. To ne stvara dobru atmosferu. Smatram da će sa ovim morati biti upoznati i svi oni partneri koji sarađuju sa ovom Vladom, jer svakako opozicija u Srbiji više nema nikakve uslove za normalan rad. Ukoliko ministar, potpredsednik Vlade ili premijer preti poslanicima, ukoliko govornik ne može da završi svoje izlaganje a da ne dobije pretnju na ovaj ili onaj način, smatram da je tu demokratija završila svoju priču. Predsedavajući, bili ste dužni da opomenete prvog potredsednika, umesto da kaže šta je rekao, on je pričao o temama koje smo već ovih dana slušali.
Gospodine Veselinoviću, uopšte nisam tako doživeo potpredsednika Vlade. Naprotiv, u vašem obrazloženju Poslovnika stekao sam utisak da po svaku cenu želite izazvati nove replike. Na granici je bilo da vam izreknem opomenu. Smatram da nije bilo povrede poslovnika i imate pravo da se izjasnite da li je povređen Poslovnik, pogotovu što ja ovde nisam prisluškivač šta, gde u međuvremenu oko klupa ko govori. Javno niko ništa nije izrekao i smatram… Reč ima potpredsednik Vlade, Aleksandar Vučić.
Pokušao sam… Mogu li da vas zamolim samo da ne dobacujete, pošto ste toliko osetljivi da niko ne sme ništa da vam kaže, a u stanju ste da me prekidate i dobacujete svaki put kada počnem da govorim. Ali, ja to ne doživljavam kao pretnje. Meni ne pada na pamet da ja kažem da vi meni pretite. Ja sam siguran da to ne mislite, da to i ne želite. Zamislite vi koliko ovde pravnika ima, koliko ima tužilaca, sudija, advokata, ljudi koji su završili pravni fakultet, ljudi koji nisu završili pravni fakultet, ali nekada su učili uvod u pravo ili nešto. Da li ste vi čuli nekada da je moguće da neko izjavu „opet si se pravio pametan“, ako sam dobro citirao ono što je rečeno, da bilo koji pravnik, u bilo kojem sistemu, da je potpuno istinito protumači kao pretnju? Da li je to uopšte moguće negde? Da li je uopšte, ljudi, moguće da vi to tumačite kao pretnju? Zbog čega? Odakle te vrste frustracije, ili bilo šta. Nešto sam malo drugačije rekao. Malo drugačije. Ništa ružno, ništa loše. U uobičajenoj poslaničkoj diskusiji, to se svaki dan dešava na najnormalniji, najprijateljskiji mogući način. Gde ste vi tu videli pretnju? Evo, ja vas pitam – gde ste videli pretnju? Nije je video niko i niko to ne može ni da razume, ali vi ste je videli čim sam se pojavio u sali i za vas je nastupila pretnja. Kako sam se pojavio na ovim vratima, za vas je došla pretnja. Pretnja da ćete biti raskrinkani. Pretnja da su vam sve laži pale u vodu. Pretnja da svaki podatak koji iznesete, ja pokažem i dokažem da je neistinit. Razumem da vi svaki put moje pojavljivanje u ovoj sali doživljavate kao pretnju. Što se toga tiče, ne brinite, sa tom praksom nastaviću i dalje, pokazivaću građanima Srbije šta je stvarna istina, šta su stvari podaci, a ne šta su vaše izmišljotine i šta su vaše želje. Srbija zaslužuje mnogo bolje od onoga što danas ima, a ne mogu ni da vam kažem koliko puta bolje zaslužuje od onih koji danas pokušavaju da napadaju Vladu. Hvala vam najlepše. Uveren sam da će građani Srbije najbolje umeti da ocene i vaš i naš pristup i vaš i naš rad. Hvala vam još jedanput.
Replika, Jovanović, da li tako? Izvolite.
Meni je drago, gospodine predsedavajući, da je prvi potpredsednik Vlade priznao šta je izgovorio i dobacio i nisam ni govorio da je prećeno, nego neka o tome govore građani Srbije, a rekao sam da je prekršeno dostojanstvo Narodne skupštine tim činom. Mogu da razumem takve reakcije, nervozne. Mislim da i građani Srbije sve više uviđaju da je ta istina, o kojoj vi govorite, istina samo za vas i za pojedine medije, u Srbiji potpuno drugačija i da se sve teže sakriva. To je ono što vas tišti. Tište vas konkretna pitanja, zato što na njih nemate konkretne odgovore. Ja sam ih postavio više. Danas nisam dobio ni jedan konkretan odgovor. Ono što smo dobili, to su opet bile neke rasprave o tome kakvi smo mi. Neću vam se izvinjavati zato što postoji DS, ali postojaće i dalje zbog birača koji glasaju za nju. Birača koji shvataju da jedino DS može da od Srbije stvori ono što oni žele. Hvala.
Gospodine potpredsedniče, molim vas, da ste toliko argumentovano sve do sada govorili, imam osećaj da bi bilo sve drugo suvišno. Molim vas da odustanete kako bismo što pre završili. Ima još ljudi koji žele da govore.
Prihvatam i zahvaljujem se na tačnim rečima. Srećan rad vam želim.
Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević.
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, poštovani gospodine predsedniče, članovi sadašnje i buduće Vlade, koja je razlika između ovoga doma i Vatikana? Da se ne mučite, reći ću vam. Na ovoj zgradi ne postoji dimnjak kroz koji će za jedno dva sata da se vije beli dim, kao znak, nagoveštaj, „orbi e turbi“, da smo najzad posle tri dana prepravili, dobili novu Vladu. U Vatikanu to postoji. Koja je sličnost? Sličnost je u tome što tamo kardinali na koncilu po jedno 10-15 dana se pogađaju…
Gospodine Trnavčeviću, molim vas, uz sva uvažavanja, ne mogu da dozvolim takvo poređenje od strane bilo koga, pa ni vas, poštujući vaše godine. Upoređivanje ovog doma sa Vatikanom, mislim da nije primereno. Daću vam reč, ali, molim vas, neću to dozvoliti iz razloga što vređate i mene i sve prisutne. Izvolite.
Rekao sam da postoji sličnost, a tamo je koncil kardinala, po 10-15 dana pogađa se da li će Franja iz Argentine biti novi papa, a mi ovde po nekoliko dana, neko kaže šest meseci, ne znam da li je toliko, govorimo o prepravci, pazite, ne govorim o rekonstrukciji, govorim prepravka Vlade. Međutim, za ovo vreme, mogu da navedem primere, bili praktično bez Vlade. Gospodin Rasim Ljajić nije mogao da se dogovori sa ministrom finansija, jer ga nije bilo, oko toga da poljoprivrednici, odnosno Direkcija za rezerve uzme jedan zajam i da poljoprivrednicima da na kredit đubrivo, seme itd. Takođe, nije bilo ministra poljoprivreda da se dogovori sa gospođom Zoranom Mihajlović oko elektrifikacije poljoprivrede, jednog vrlo važnog poduhvata itd. Katolička crkva, međutim, je jedna savršena organizacija u kojoj se uopšte ne oseti ako kardinali tamo mlate praznu slamu po 20 dana birajući novog papu. Gospodine predsedniče, naklonjen sam svakoj Vladi, jer druge Vlade nemam, osim vas. Kod mene naklonost podrazumeva i iskrenost. Govoriću vam istinu. Istina možda nije uvek prijatna, ali to je tako. Moram da vas podsetim da ste vi i gospodin Vučić bili selektori, dvojac koji je prošle godine, posle izbora, sastavljao ovu vladu i tom prilikom se više vodio tom prilikom o stranačkoj pripadnosti kandidata, a zaboravio je da je veoma važno da se utvrdi program. Vaša Vlada se prvih 6-7 meseci bavila datumom, bavila se EU, Kosovom, kriminalom i korupcijom. To jesu važna pitanja, ali od važnih postoje i važnija pitanja, a to je privredni oporavak, reindustrijalizacija i naročito razvoj poljoprivrede. Imam utisak da ćete vi ponovo načiniti istu grešku, a to je, birali ste ponovo ljude, čak ste razmišljali o dovođenju novih ljudi iz inostranstva, koji će da rade u novoj Vladi, umesto da ste prvo izašli sa jednim projektom, programom šta ova vlada treba da radi, pa prema tom projektu da birate majstore i druge izvođače. Da smo se malo bolje ponašali, mogli smo da u prvom danu posle vašeg ekspozea saslušamo, recimo, ove kandidate, da im postavimo neka pitanja, ono što se u Američkom senatu radi, a to je „hiering“, to je jedan intervju sa njima, pa da onda, recimo, i čuju neku dobru vest od nas, dobru preporuku. Gospodine premijeru, ovoga puta u vašem ekspozeu u petak vi ste samo jednom pomenuli poljoprivredu i prehrambenu industriju. Da li vam se to omaklo ili se omaklo piscu vašeg govora, ja ne znam, ali poljoprivreda je toliko za Srbiju važna privredna grana da je zaslužila centralno i središno mesto. Gospodin Aleksandar Vučić je neki dan pričao kako se sreo sa paorima i rekao, a danas je to isto ponovio, da Vlada ne može, i to je tačno, da utiče na otkupne cene. Ali, gospodine Vučiću, Vlada ima prilične instrumente i ovlašćenja da paritete cena, đubriva, semena, goriva naročito, da oni pojeftine ako je pojeftinio suncokret, soja i kukuruz u odnosu na prethodnu godinu, jer juče je bio kod mene Mirko Perišić, iz Stare Pazove poljoprivrednik, koji kaže da će svi poljoprivrednici sa ovim cenama ove godine imati gubitak, što znači da neće biti sposobni da obave setvu, da nabave đubrivo, seme, itd. To je izostalo i ja mislim da je propušteno da se ove godine za 13 meseci razgovara o navodnjavanju. Da li vi znate da ćemo mi ove godine ponovo imati štetu od suše, najmanje od milijardu evra, da se govori o jeftinim kreditima za poljoprivredu, da se govori o obnovi zadrugarstva? (Predsedavajući: Vreme, gospodine Trnavčeviću.) Dobro, onda ću da skratim na navođenju ovih razloga. Gospodine Dačiću, danas je godinu dana kako ste naimenovali Agrarni nacionalni savet. Tom prilikom ste, pored mene za predsednika, naimenovali potpredsednika… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Trnavčeviću, moram da poštujem Poslovnik. (Zaharije Trnavčević, s mesta: Molim vas da završim, imam samo dve rečenice.) Dozvolio sam vam da nadoknadite ono celo vreme. Reč ima narodni poslanik Sanja Jeftić Branković. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, sadašnji i budući članovi Vlade, drage kolege narodni poslanici, ova rekonstrukcija traje i suviše dugo, traje već šest meseci i mogu slobodno da kažem da je Srbija zapravo u proteklih šest meseci, koliko traje ova rekonstrukcija, bila zatrpana medijskim pričama o tome kako će se odvijati rekonstrukcija, u kom smeru, ko će biti budući ministri i tome slično. Mislim da su na taj način u potpunosti stavljena u drugi plan sva pitanja i problemi sa kojima se Srbija u ovom periodu suočavala. Moram da kažem da je rasprava u Skupštini tekla na ovaj način iz razloga, u stvari jedan od mogućih razloga je i to što su narodni poslanici dobili personalna rešenja za buduće članove Vlade dan nakon zakazane rasprave u Skupštini o tome i moguće da je to jedan od razloga zašto ona teče u ovom smeru, ali neću sada polemisati o tome. Ono što je činjenica, a što je ovih dana dosta puta pomenuto, jeste da kandidati za buduće ministre zapravo nisu podneli neki svoj izveštaj, odnosno budući plan rada i o tome se dosta govorilo, što u svakom slučaju smatram da jeste nedopustivo iz razloga što narodni poslanici nisu upoznati sa tim šta će to u rekonstruisanoj Vladi biti drugačije u odnosu na prethodnu Vladu, osim manjeg broja žena u narednom sazivu ove vlade.
Molim narodne poslanike da saslušamo govornika. Izvolite.
Nadam se da je taj manji broj žena u budućoj Vladi samo posledica slučajnosti do koje je došlo usled umora zbog dugotrajne rekonstrukcije Vlade. Recimo, ja kao narodna poslanica iz Niša ne znam konkretno da li će novi ministar kulture, gospodin Tasovac, dati sve od sebe da se ubuduće pitanje oko održavanja Niškog festivala, odnosno njegovog sufinansiranja više ne ponovi i da se jedna ovakva situacija, koju smo imali pre par meseci, na osnovu površnih procena, da li ovaj festival zaslužuje da bude sufinansiran od strane budžeta Srbije, više neće ponoviti. Isto tako, nadam se da će budući ministar regionalnog razvoja i lokalne samouprave povesti računa o tome da se regionalni razvoj zaista i sprovede na pravi način i da neće zaboraviti jug Srbije, odnosno južni deo Srbije od grada, u kome je on zapravo rođen, jer je činjenica da u Nišu nezaposlenost predstavlja i te kako veliki problem i da je oko 40.000 ljudi trenutno bez posla. Govorim o podacima sa biroa. Gospodine Vučiću, iskoristiću ovu priliku i daću sebi za pravo da vam postavim određena pitanja, pošto u poslednjih dva-tri meseca nismo imali priliku da poslednjeg četvrtka u mesecu postavimo pitanja članovima Vlade, ali biću kratka, koliko mi vreme dozvoljava. Potpisali ste ugovor sa strateškim partnerom Etihadom i tim povodom ste na neki način rešili određeni deo problema JAT-a. Mene zanima da li vaši planovi u pregovorima sa Etihadom zapravo podrazumevaju i grad Niš i da li ste na neki način imali u vidu stanje u kome se nalazi Aerodrom „Konstantin Veliki“ u Nišu, s obzirom na to da se Nišlije godinama suočavaju sa veoma lošom situacijom po ovom pitanju. Recimo, konkretno, 2011. godine je mesec dana pre isteka ugovorenog roka raskinut ugovor sa tadašnjim partnerima iz italijanske kompanije „Vind džet“ i tim povodom su građani Niša, odnosno danas građani Niša na ime depozita gube otprilike oko 50 miliona dinara. Moram da pomenem, gospodin Dinkić je sada već bivši ministar u Vladi Srbije, ali je on i te kako bio zaslužan, a po najavama biće i u narednom periodu, za pregovore sa Emiratima. S obzirom na to da mi ništa nismo saznali o tome šta se konkretno dešava po tom pitanju, samo želim da znam šta je sa Fabrikom kablova koja je najavljivana u Nišu. Na kraju još jedna, mogu reći svetla tačka u ovoj rekonstrukciji jeste namera nove Vlade da zapravo pruži priliku mladim ljudima i da se na taj način poveri pre svega obavljanje veoma važnih zadataka ljudima koji možda i nemaju toliko iskustva pre svega u politici. Osim što se od mladih ljudi generalno očekuje da budu i sposobni i požrtvovani, od njih se očekuje i mnogo veća vrsta odgovornosti nego što je to slučaj sa ostalima. Samo želim da kažem da od kako je u medijima počela da se provlači priča o tome da će budući ministar finansija biti mladi Nišlija, gospodin Krstić, mnogi su ga osuđivali što zbog toga što je mlad, zbog toga što je školovan u inostranstvu, što zbog toga što mu prosto zameraju, bez obzira što nemaju konkretan razlog, ali bitno je da budete protiv svega onoga na šta niste inače navikli. Mogu da kažem da je gospodin Krstić moj prijatelj iz srednje škole, da smo zajedno završili gimnaziju „Bora Stanković“ i da njegova generacija ne može da zna da li će on zaista dobro raditi ovaj posao, ali očekuje, ukoliko mu bude data sloboda, da će opravdati očekivanja svoje generacije. Hvala.
Reč ima gospodin Momo Čolaković. Izvolite.
Poštovani predsedniče, predsedništvo, poštovani predsedniče Vlade, potpredsednici, ministri i kandidati za ministre, uvaženi narodni poslanici, pripremio sam se veoma pažljivo za stvaralačku raspravu o temama koje su bile na dnevnom redu. Nadam se da ću u narednom periodu u radu parlamenta argumente, podatke i sve činjenice o kojima je bilo ovde reči i o resorima koje pokriva potpredsednik Vlade dr Krkobabić, imati prilike da o tome govorim i argumentovano da dobijam odgovore. Zbog dubokog neslaganja i neprihvatanja atmosfere u kojoj smo radili ova tri dana i zbog toga što hoću da dam doprinos da se Vlada što pre izabere, odustajem od rasprave. Naša poslanička grupa će glasati za izbor novih ministara. Hvala lepo.
Hvala. Pošto na listi poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika. Reč ima premijer Vlade, Ivica Dačić. Izvolite.
Dozvolite da na kraju u najkraćem mogućem, bez želje da odgovorim na sva pitanja koja su postavljena, jer sigurno da sada nije ni vreme za to, a i tokom rasprave smo odgovarali na mnoga pitanja. Dozvolite da samo napomenem da ovaj ekspoze koji sam podneo pre nekoliko dana povodom izbora novih članova Vlade, nije ekspoze koji nije u saglasnosti sa onim što smo ovde govorili kada je Vlada birana. Prema tome, one stvari koje su tada rečene i napisane, i dalje jesu osnova politike naše Vlade. To znači, demografska pitanja i razna druga pitanja koja su pokrenuta smatrao sam da nije potrebno da ih iznova spominjemo u nekom novom ekspozeu povodom izbora novih članova Vlade. Takođe, sa druge strane ne bih sada polemisao o tome kakav treba da bude ekspoze, koliko je on bio konkretan u nekim drugim prilikama kada su vaši ljudi bili mandatari ili kandidati, mislim da na kraju krajeva to nije ni bitno. Predsednik sam Vlade Republike Srbije. Koordiniram radom ministarstava i Vlada Republike Srbije utvrđuje i vodi unutrašnju politiku Srbije i spoljnu politiku. Prema tome, mi imamo ministarstva koja će sačiniti konkretne planove na osnovu ovih osnovnih postavki koje smo izneli u ekspozeu. Već sam rekao da ono što je rečeno u oblasti ekonomije je usaglašeno sa ljudima koji su kandidati za ministre u ekonomskim ministarstvima. Kada je reč o dužini rekonstrukcije, trajanja procesa rekonstrukcije. Vi znate da smo u ovaj proces krenuli posle potpisivanja Briselskog sporazuma. Prema tome, ne znam zašto govorite o šest meseci? Gospodin Vučić i ja smo imalo dogovor da nakon potpisivanja Briselskog sporazuma i odluke o tome da li će Srbija otpočeti pregovore o članstvu u EU, a to znači posle 28. juna se bavimo ovim pitanjima. Inače, nije prvi put da to bude rekonstrukcija Vlade. Vi znate dobro da je takva rekonstrukcija bila i u vreme Vlade Vojislava Koštunice od 2004, pa nisam bio sklon da tada celu tu rekonstrukciju komentarišem kroz rešenje koje je iznedrila ta rekonstrukcija kao što je Ivana Dulić Marković, kojom ste se verovatno svi ponosili pa i stranka koja je kandidovala. S druge strane, imali smo rekonstrukciju Vlade Mirka Cvetković, zato kada govorite koliko je ova rekonstrukcija temeljna i ozbiljna morate imati u vidu nekoliko segmenata. Reč je o potrebi i želji da se Vlada Republike Srbije fokusira na dva osnovna pitanja, a to je pregovori sa EU i rešavanje, odnosno zaustavljanje ekonomske krize i podsticanje privrednog rasta kao jedinog načina da budu rešena i sva druga pitanja koji iz toga proizilaze. Pitanje socijalne pravde, pa i mere za demografiju. Sve na neki način zavisi. Podsticajne mere za investicije sve zavisi od nivoa privredne aktivnosti. Takođe, ne bih komentarisao ko je koliko imao uticaja i šta se desilo za vreme neke od Vlada, kada je reč o Kosovu i Metohiji za vreme, za ovih godinu dana. Vi dobro znate, da ni u jednom oblasti nije bilo moguće da toliko bude lošija situacija nego što je bilo pre godinu dana. Tako da tvrdnje o tome da je Srbija sada zahvaljujući ovih godinu dana došla u tragičnu situaciju, nisu dovoljno utemeljena. Naprotiv, ako sada govorite o obrazovnom sistemu, zdravstvenom sistemu, pa nije valjda sada za ovih godinu dana zdravstveni sistem propao? Ili, kada govorite o ekonomiji, o procesu zaduživanja, o privatizaciji, o restrukturiranju. Ovo je sve u domenu političke borbe i ja je tako razumem. S druge strane, svi mi moramo da shvatimo da to zašta se mi zalažemo, na kraju krajeva vrhovni političi sudija je narod, odnosno građani. Poštujem mišljenje DSS, naravno ne mogu da se složim nikad sa onim što je rekao gospodin Samardžić, a to je da će ova Vlada ostati upamćena po kapitulaciji, po nacionalnoj izdaji, zato što i njegova Vlada u kojoj je on bio ministar bi mogla da bude upamćena po proglašenju, jednostranom proglašenju nezavisnosti Kosova i Metohije. Poštujući Ustav morali ste oružjem da branite teritorijalni integritet i suverenitet zemlje. Što to niste uradili, a neću vam reći da ste najveći izdajnici u istoriji srpskog naroda. Mi smo barem 1999. godine pokušali da branimo oružjem. Nismo uspeli. Gospodine pošto vi izgleda ne poznajete dobro ni svoju sopstvenu stranku, dobacivali ste mi kad sam govorio da Vojislav Koštunica je bio u poseti „Simpu“ da nikad nije bio. I vi ste neobavešteni. Bio je, naravno, posetio je u Bujanovcu „Simpo“. Hoćete da vam pokažem ovde slike sa tog prijema. Nemojte dobacivati. To što vi mislite, mislite, ali ne znam da li ćete vi shvatite. Ipak, ne želim da polemišem. Naravno, ne želim da polemišem, želim da vas uverim da to što mi mislimo jedni o drugima ovde je dobro poznato, pa nećete valjda vi ovde preko noći promenite simpatije ili antipatije. Možete da mislite najgore i boriću se za to da imate pravo da to kažete, ali ne možete to da nametne većini građana Srbije. U ovom slučaju ova vladajuća koalicija nema nadmoć samo u Skupštini nego u narodu Srbije. To je za nas najveća pohvala koja postoji. Moram vam isto reći, u zemlji i u svetu, nisu mnogo očekivali od ove Vlade. Reći ću vam sledeću stvar. Kada me je Tomislav Nikolić predložio za mandatara, američka ambasadorka tada, Meri Vorlik, to gospodin Vučić može da potvrdi ako želi, a i ne mora, ali to jeste tako, je tražila prijem kod Tomislava Nikolića. Žalila se zašto je odredio mene za mandatara. Gospodin Nikolić je rekao – zašto kad je on bio zamenik predsednika Vlade u Vladi sa DS. Da, ali demokrate su tada držale pod kontrolom i on je tada bio dobar, a sada kao premijer neće biti dobar. Znači, hoću da vam kažem, da ni tada nije im smetalo da se napravi drugačija Vladi, ali im je smetalo da budem kandidat za premijer. Imajući u vidu naš politički „background“, odnosno sve ono što je bilo u zemlji i u svetu nisu očekivali velike rezultate od ove Vlade. Moram vam reći sledeće. To je bilo mnogo lakša pozicija nego ova sada. Sada se od nas mnogo više očekuje, zato što smo postigli rezultate. Želim da kažem parlamentarnoj većini. Imate razloga zaista da se ponosite onim što je ova Vlada uradila, iako je bilo teško nismo zatvarali oči pred problemima, otvorili smo vrata za budućnost Srbije. Imali smo dovoljno hrabrosti da iskoračimo napred. Koliko ćemo brzo ići dalje zavisiće i od uspeha ove rekonstrukcije Vlade. Zato smo krenuli u rekonstrukciju, da postignemo bolje rezultate. Zato pozivam sve vas da podržite ovaj predlog novih članova Vlade. Vidite da su izdržljivi. Ni jedan nije odustao, iako je mogao da sluša ove različite, neke na način na koji nisu navikli. Želim im uspeh u radu. Želim svima tama da Srbija bude ponosna na svoju Vladu, a sve vas pozivam da kao i ova Vlada verujete u Srbiju. Verujem u Srbiju u njenu budućnost. Zato vas pozivam da glasate za izbor novih članova Vlade. Hvala vam.
Zaključujem pretres. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o jednoj jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 270. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine određujem 2. septembar 2013. godine, sa početkom u 22,40 časova kao dan za glasanje o predlogu kandidata za članove Vlade. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Molim ministre samo da izvade svoje kartice iz elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 136 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoji uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu za izbor članova Vlade, pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 270. stav 2. Poslovnika Narodna skupština o Predlogu za izbor članova Vlade odlučuje u celini, tajnim glasanjem, osim ako se ne odluči da se glasa javno. Ako Narodna skupština odluči da se glasa javno glasa se prozivkom. Predlažem da se Narodna skupština o predlogu za izbor članova Vlade izjasni javno. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 137 narodnih poslanika, jedan – protiv, jedan – uzdržan, te zaključujem da je Narodna skupština odlučila da se o Predlogu za izbor članova Vlade glasa javno. Glasa se prozivkom. Pre prelaska na glasanje prozivkom, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 9) Ustava Republike Srbije Narodna skupština članove Vlade bira većinom glasova svih narodnih poslanika, a shodno članom 15. stav 2. Zakona o Vladi o izboru članova Vlade, Skupština odlučuje u celini. Takođe vas podsećam da je članom 131. Poslovnika uređen postupak sprovođenja javnog glasanja prozivkom i da shodno toj odredbi generalni sekretar Narodne skupštine proziva narodne poslove po azbučnom redu prezimena. Narodni poslanici koji pristupaju glasanju izgovaraju reč "za", "protiv" ili "uzdržan". Predsednik ponavlja ime i prezime narodnog poslanika ko je glasao, njegovu izjavu, odnosno utvrđuje da je odsutan ili da ne želi da glasa. Generalni sekretar Narodne skupštine zapisuje izjavu narodnog poslanika, ili njegovu odsutnost, uz njegovo ime i prezime na spisku. Odluka se smatra donetom kada predsednik Narodne skupštine konstatuje da je za nju glasala većina propisana Ustavom, a to je većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog za izbor članova Vlade u celini. Pristupamo glasanju prozivkom narodnih poslanika. Molim generalnog sekretara Narodne skupštine da obavi prozivanje narodnih poslanika po azbučnom redu prezimena i evidentira njihovo izjašnjavanje. (Generalni sekretar vrši prozivku, a narodni poslanici se izjašnjavaju.) Aleksić Irena – za; Aligrudić Miloš – protiv; Andrić Dragan – odsutan; Andrić Ivan – odsutan; Anđelković Zoran – za; Antić Zoran – za; Arsenović Konstantin – za; Arsić Veroljub – za; Atlagić prof. dr Marko – za; Adžemović Nevena – za; Babić Zoran – za; Bajatović Dušan – za; Banović Donka – protiv; Batić Olgica – za; Baure Ivan – za; Berić Nebojša – za; Bečić mr Igor – za; Blažić dr Branislav – za; Bogdanović Goran – odsutan; Bogosavljević Bošković prof. dr Snežana – za; Božanić Bojana – protiv; Božović Balša – odsutan; Bojanić Zoran – za; Budimirović Jelena – za; Bulajić mr Svetislava – protiv; Varga Laslo – protiv; Vasić Zoran – za; Veličković Slobodan – za; Veselinović prof. dr Janko – protiv; Videnović Maja – protiv; Vijuk Katica – za; Vlajković Slavoljub – za; Vlahović Teodora – protiv; Vojić Marković Milica – protiv; Vujić Vojislav – za; Vujović Irena – za; Vukomanović dr Dijana – za; Vučković Nataša – protiv; Gajić Gorica – protiv; Gegić Bajro – za; Gerov Radmila – odsutna; Girić prim. dr Ninoslav – za; Gogić Branko – za; Gojković Žika – za; Gojković Maja – za; Gordić Vladimir – protiv; Grubješić Suzana – odsutna; Grujić Mladen – za; Dereta Miljenko – protiv; Dinić Ivana – za; Dinkić Mlađan – odsutan; Dragaš Mirjana – za; Dragojević Srđan – za; Dragosavljević Zlatko – odsutan; Drecun Milovan – za; Dronjak Milica –za; Dujović Saša –za; Đelić mr. Božidar – protiv; Đerić Zlata – za; Đidić Miodrag – odsutan; Đorđević Bojana– za; Đuković Dragana – odsutna; Đurić Bojan – protiv; Đurović Aleksandra – za; Elfić Emir – za; Živković Milinko – za; Zankov Stefan – za; Zelenović Nebojša – protiv; Igić Ružica – protiv; Ilić Stošić Biljana – za; Ilić Vladimir – protiv; Imamović Enis – za; Jakovljević Bojan – za; Jakšić Marko – odsutan; Jevtović Vukojičić Milanka – za; Jeremić Vuk – odsutan; Jeremić Slobodan – za; Jefić Branković Sanja – za; Jovanović Vladimir – odsutan; Jovanović Ivan – protiv; Jovanović Miloš – odsutan; Jovanović Neđo – za; Jovanović Nikola – odsutan, Jovanović Čedomir – odsutan; Jovicki Vesna – za; Joković Ivan – odsutan: Joksimović Jadranka – za; Joksimović Jovana – odsutna; Jugović Aleksandar – za; Kalanović Verica – odsutna; Karavidić Branka – odsutna; Karić Dragomir – odsutan; Karić Ivan – protiv; Karić Milanka – za; Kasalović Zoran – za; Kitanović Nenad – protiv; Kišmarton Oto – za; Knežević Milan – za; Kovač Vesna – odsutna; Kovač Elvira – odustna; Kovačević Borisav – za; Kovačević Milan – za; Kovačević Siniša – odsutan; Kolundžija Nada – odsutna; Komlenović Radoslav – za; Konstantinović Nenad – protiv; Korać Žarko – odsutan; Kosanić Đorđe – za; Kosanović Mirna – za; Kostić Radmilo – za; Kostreš Bojan – odsutan; Krekić Branislav – odsutan; Krkobabić Milan – za; Kuntić Petar – odsutan; Lazić Siniša – odsutan; Lapčević Milan – protiv; Linta Miodrag – za; Lučić Ljiljana –protiv; Maksimović Saša – za; Marinković Vladimir – za; Marjanović Vesna – protiv; Marjanović Mirjana – za; Markićević Miroslav – za; Markov Pavle – za; Marković Vesna – za; Marković Dragan – za; Marković Milovan – protiv; Mehandžić Jovana – protiv; Mijatović Jelena – za; Mijatović Milorad – za; Mijatović Predrag – za; Miković Srđan – protiv; Miladinović Ljiljana – za; Miladinović Stefana – za; Milekić Vesna – za; Milenić Saša – protiv; Milivojević Srđan – protiv; Milisavljević Dušan – protiv; Milić Nenad – protiv; Milićević Đorđe – za; Milovanović Radoslav – protiv; Milošević Ljubica – za; Mirosavljević Milan – odsutan; Mitrović Branislav – odsutan; Mićić Nataša – odsutna; Mićunović Dragoljub – odsutan; Mihajlov Dejan – protiv; Mihajlović Miletić – za; Mojović Gorica – protiv; Morčev Dušica – protiv; Mrdaković Todorović Ljubica – za; Mrkonjić Milutin – za; Muković Mujo – za; Nikolić Dejan – protiv; Nikolić Dragan – za; Nikolić Dušica – za; Nikolić Miodrag – za; Novković Ana – odsutna; Obradović Dušan – odsutan; Obradović Jasmina – za; Obradović Marija – za; Obradović Radojko – protiv; Omerović Meho – za; Ostojić Zoran – odsutan; Palalić Jovan – protiv; Panić Ljuban – protiv; Pantić Pilja Biljana – za; Papuga Olena – protiv; Pastor Balint – protiv; Paunović Vera – za; Pejčić Aleksandar – protiv; Pek Zoltan – protiv; Pelević Borislav – protiv; Petković Miroslav – odsutan; Petković Petar – protiv; Petrović Dušan – protiv; Petrović Mira – za; Petrović Petar – za; Petronijević Milisav – za; Popović Judita – protiv; Popović dr Nenad – protiv; Poskurica prof. dr Mileta – za; Pralica Zoran – za; Protić Čedomir – za; Radenković Dejan – za; Radovanović Tanja – za; Radovanović doc. dr Zoran - za Radović Milica – protiv; Radojević dr Aleksandr – za; Raičević Radovan – za; Rajčić Dejan – za; Rakić Katarina – za; Rakonjac Vesna – za; Ranković Boris – odsutan; Rašković - Ivić Sanda – odsutna; Ristić Boško – odsutan; Rističević Marijan – za; Saveljić Slavica – protiv; Savić Ranka – protiv; Savić Slavica – za; Samardžić Slobodan – odsutan; Samofalov Konstantin – protiv; Senić Aleksandar – protiv; Spasojević Srđan – za; Spasojević Suzana – za; Spirovski Mile – za; Stanković Živojin –protiv; Stanojević Velimir – za; Stevanović Rajko – protiv; Stević Zvonimir – za; Stepić Vesna – za; Stefanović Borislav – odsutan; Stefanović dr Nebojša – za; Stojanović Momir – za; Stojanović Nevena – za; Stojanović - Plavšić Snežana – protiv; Stojković prof. dr Miodrag – odsutan; Stojmirović prof. dr Ljubiša – za; Stojčić Miroljub – za; Stojšić Đorđe – odsutan; Stošić Milorad – za; Sušec Željko – za; Todorović Dragan – za; Tomić dr Aleksandra – za; Tomić Dragan – za; Tošković Vučeta – za; Travar – Miljević Jelena – odsutna; Trivan Jelena – odsutna; Tripić Tamara – protiv; Trnavčević Zaharije – za; Tulimirović Nikola – protiv; Filipovski Dubravka – za; Fremond Arpad – protiv; Hajdarević Kenan – protiv; Halimi Riza – odsutan; Hasanović – Korać Biljana – protiv; Homen Slobodan – odsutan; Cvetićanin dr Neven – za; Cvijan Vladimir – za; Čeković Sanja – odsutna; Čizik Karolj – protiv; Čikiriz Mirko – za; Čolaković Momo – za; Čolić Dragan – za; Čomić Gordana – protiv; Čortić Aleksandar – za; Šajn Srđan – za; Škundrić prof. dr Petar – za; Šormaz Dragan – za; Šutanovac Dragan – odsutan. Određujem pauzu u trajanju od dva minuta dok utvrdimo rezultate. [[Posle pauze]] Dame i gospodo narodni poslanici, pošto smo obavili glasanje prozivkom narodnih poslanika, zaključujem glasanje. Dozvolite mi da saopštim rezultate glasanja. Od ukupno 191 narodnog poslanika koji su pristupili glasanju za Predlog za izbor članova Vlade glasalo je 134 narodnih poslanika, protiv Predloga Vlade glasalo je 65 narodnih poslanika i uzdržanih narodnih poslanika nije bilo. Pošto je za Predlog za izbor članova Vlade glasalo 134 narodnih poslanika, što predstavlja većinu od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da je Narodna skupština donela odluku o izboru članova Vlade u predloženom sastavu. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam članovima Vlade na izboru. A sada molim članove Vlade, dau skladu sa članom 16. stav 2. Zakona o Vladi, pristupe radi polaganja zakletve. Molim vas da ponavljate tekst Zakletve za mnom. (Predsednik čita, a članovi Vlade ponavljaju tekst Zakletve). ZAKLINjEM SE NA ODANOST REPUBLICI SRBIJI I SVOJOM ČAŠĆU OBAVEZUJEM DA ĆU POŠTOVATI USTAV I ZAKON, DA ĆU DUŽNOST ČLANA VLADE VRŠITI SAVESNO, ODGOVORNO I PREDANO I BITI POSVEĆEN OČUVANjU KOSOVA I METOHIJE UNUTAR REPUBLIKE SRBIJE.