Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Dvanaestog vanrednog zasedanja Narodne Skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o broju prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 116 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 137 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 278. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Sabina Dazdarević.
Hvala poštovana predsednice parlamenta. Dame i gospodo narodni poslanici, poslaničko pitanje ću uputiti ministru pravde, gospodinu Nikoli Selakoviću. Ono glasi – kada ćete preduzeti potrebne mere radi izmene Zakona o sedištima i područjima sudova javnih tužilaštava, te da se za teritorije opštine Tutin formiraju osnovni sud i prekršajni sud sa sedištem u Tutinu, kao i javno tužilaštvo za opštinu Tutin? U okviru reforme pravosuđa koja je sprovedena u Republici Srbiji, a koja je počela sa primenom 2010. godine, prema Zakonu o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštava u Tutinu su ukinuti Opštinsko javno tužilaštvo, kao i Osnovni sud koji se u prošloj nadležnosti Javnog tužilaštva, odnosno Osnovnog suda u Novom Pazaru. Prošlo je više od pet godina rada pravosudnih organa po ovakvoj organizaciji i mnogo se jasno vide ti njeni nedostaci. Opravdano se može postaviti zahtev za formiranje samostalnog prekršajnog suda u Tutinu za formiranje osnovnog suda sa sedištem u Tutinu i javnog tužilaštva za opštinu Tutin. Naime, za obe vrste sudova, odnosno za svakog pojedinačnog sudiju, kao i za Javno tužilaštvo na teritoriji opštine Tutin postoji dovoljan broj predmeta za potpuno samostalan rad ovih sudova, da ovi sudovi mogu samostalno da funkcionišu, a ne da budu sudske jedinice i odeljenje nekog drugog suda. Takođe, u praksi se pokazalo kao loše rešenje sadašnja organizacija pravosuđa, jer je otežana komunikacija između sedišta suda i odeljenja, odnosno sudske jedinice jer je pre svega udaljenost koja je više od 30 kilometara u jednom pravcu, a put koji povezuje Novi Pazar i Tutin je najgori mogući put u Srbiji. Svi zahteve, tužbeni zahtevi i sva pismena koja se odnose na odeljenje, odnosno sudsku jedinicu u Tutinu zavode se najpre u sedištu suda u Novom Pazaru, a nakon toga se fizički moraju dostaviti odeljenju, odnosno sudskoj jedinici u Tutinu. Takođe, sve urađene odluke i druga dokumenta koja su urađena u odeljenju, u sudskoj jedinici u Tutinu moraju se fizički dostaviti radi razvođenja u glavni upis u sedištu suda, a sve je to velika balast da bi se dostava vršila preko redovne pošte. Posebno nastaju problemi kada se ukaže potreba da se u određenim predmetima postupa odmah, takozvanom skraćenom postupku u smislu člana 308. Zakona o prekršajima, jer svaki taj predmet treba odmah zavesti prvo u glavni upisnik u sedištu suda u Novom Pazaru. Sve je veći broj takvih predmeta da se mora odmah postupiti, jer se opština Tutin graniči sa Crnom Gorom i na njenoj teritoriji se nalazi zvanični granični prelaz Špiljani. Zbog otežane komunikacije i obaveznog administriranja izgubi se mnogo u vremenu, pa se zbog toga takozvani skraćeni postupak često smisao brzog postupanja i rešavanja predmeta u smislu člana 308. Zakona o prekršajima. Valja napomenuti da se na graničnom prelazu Špiljani redovno nalaze i carinski službenici, to jeste ispostava carinske uprave Kraljevo, što takođe ima odraza na povećan broj predmeta po Carinskom zakonu i potrebom za brzim postupanjem u tim predmetima gde su stranke uglavnom stranci, najčešće iz Republike Crne Gore. Dakle, granična linija prema Crnoj Gori koja iznosi 60 kilometara i administrativna linija prema Kosovu koja iznosi 40 kilometara, može se reći da su izvor mnogi nedozvoljenih radnji koje mogu biti kvalifikovane kao prekršaj, krivično delo ili privredni prestupi, a u svakom slučaju na organima pravosuđa je obaveza da se u svim predmetima hitno postupa, odnosno u ovim slučajevima je potrebno voditi tzv. skraćeni postupak u smislu člana 308. Zakona o prekršajima. Ako kao demokratsko društvo hoćemo da učinimo da je pravda dostupna svim građanima i da preko institucija pravosuđa pružimo zaštitu građanima, zaštitu javnog reda i mira, javne bezbednosti, javnog poretka uopšte, biće to daleko efikasnije ako prekršajni sud, osnovni sud i tužilaštvo postoje kao samostalni organi za teritoriju opštine Tutin. Iz napred navedenih razloga postavljam pitanje ministru pravde gospodinu Nikoli Selakoviću - kada ćete preduzeti potrebne mere radi izmene Zakona o sedištima i područjima sudova, javnih tužilaštava, te da se za teritoriju opštine Tutin formiraju osnovni sud i prekršajni sud sa sedištem u Tutinu, kao i javno tužilaštvo za opštinu Tutin uz napomenu da postojeći broj sudija i ostalih radnika je sasvim dovoljan tako da se formiranjem samostalnih sudova, odnosno javnog tužilaštva ne bi povećao ukupan broj zaposlenih radnika. Zahvaljujem.
Hvala vam. Inače moja preporuka je da govorite u mikrofon i bolje je kada sedite, jako loše se čuje. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se uvažena predsednice. Aktuelna tema,nažalost hronična aktuelna tema zaštita životne sredine uglavnom Obrenovca, a vrlo često i ostalih mesta u Srbiji. Pre tog pitanja građane Obrenovca zanima ovih dana s obzirom da su dobili rešenje koje je višestruko uvećano za porez na imovinu zanima ih da li postoji mogućnost da od svih onih silnih obećanja koja su data u maju i u junu prošle godine, da će biti povlastice za građane Obrenovca, da li postoji način da ovaj porez koji je višestruko uvećan. Praktično, građani Obrenovca svoju imovinu nisu koristili šest meseci, a dobili su astronomske poreske osnovice za obračun. Moje pitanje za ministra finansija jeste – zašto je višestruko povećan porez na imovinu u Obrenovcu gradu u kojem građani snose finansijske posledice otklanjanja štete od poplava? Naravno, znamo da taj porez određuje i da je u nadležnosti lokalne samouprave, ali smatram da bi ministar Vujović mogao da nađe način i da bi trebalo da se pozabavi ovim pitanjem. Građani Obrenovca velikim delom prošle godine nisu koristili svoju imovinu i trebalo bi da nađemo, a ne samo da obećavamo pomoć za poplavljena područja. Da li postoji mogućnost da porez na imovinu za građane Obrenovca ostane na prošlogodišnjem nivou, to je najmanje što Vlada Republike Srbije može da učini za građane Obrenovca. Nažalost, posledice su i dalje vidljive. Građani Obrenovca još uvek nisu svoj grad vratili u normalu. Naime, imovina većim delom nije ni korišćena u toku 2014. godine. Zbog toga moj apel i pitanje je upućeno ministru Vujoviću. Na drugoj strani mi već treći dan imamo crni dim koji izlazi iz Termoelektrane „Nikola Tesla“ u Obrenovcu. Upućeni kažu da je razlog pokretanje bloka i da je loženje mazuta jedan od razloga, ali još upućeniji kažu da to traje dva do tri sata, a evo u Obrenovcu to traje već tri dana. Nekako u isto vreme nameću se pitanja za Obrenovac. Posle katastrofalne poplave i uglavnom brige države u maju i u junu najveći deo brige se završava u septembru, Obrenovčani i lokalna samouprava su prepušteni sami sebi, a nema ozbiljne pomoći ni od Vlade Srbije ni od stranih kreditora, svaka nova kiša donosi nove glavobolje Obrenovčanima. S druge strane, u Obrenovcu se otvara pitanje grejanja u narednim sezonama s obzirom da su Obrenovčani priključeni na blok A1 i blok A2 i pitanje za ministra Aleksandra Antića jeste – da li se rade planovi za alternativno grejanje grada Obrenovca s obzirom da 40 godina trpi enormne posledice toga što Srbija ima struju? Kako će to da izvedu?Kada će to da izvedu i da li iko razmišlja u Vladi Srbije o Obrenovcu? Pitanje koje se odnosi na odsumporavanje Obrenovčane zanima dokle je taj projekat stigao i kada će biti gotov. Takođe, je to pitanje usmereno na gospodina Aleksandra Antića, ministra za energetiku i rudarstvo. Kakav je kvalitet vazduha u Srbiji i da je to ozbiljan problem govori naučno-istraživanje i izjava eksperata koja se poslednjih dana pojavila u javnosti i koja govori da su koncentracije PM 2,5 i PM 10 značajno veće od onih koje su dozvoljene u EU i koje su prema preporukama Svetske trgovinske organizacije. Ono što je veoma karakteristično da je u 2010. godini procenjeno da je oko 10.000 osoba u Srbiji umrlo prevremeno zbog izloženosti suspendovanih česticama i ozonu. To je druga po redu najveća stopa prevremenih smrtni zbog zagađenja vazduha u Evropi. Pored toga došlo je i do pojave 2,5 miliona dana odsustvovanja sa posla. Pretpostavlja se da je kao posledica zagađenja ambijentalnog vazduha kod termoelektrana na ugalj, više od 1.000 osoba po Srbiji obolelo od hroničnog bronhitisa, 600 bilo hospitalizovano zbog respiratornih ili kardiovaskularnih simptoma, dok se kao razlog za 2.000 smrtnih slučajeva godišnje okrivljuje zagađenje vazduha. Najveći broj obolelih i najveći broj umrlih je u Obrenovcu.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olena Papuga. Izvolite.
Hvala predsednice. Ovih dana je građane Srbije uznemirila vest da se pojavilo na zelenoj pijaci meso sumnjivog porekla. Naime, radi se o tome da su veterinarski inspektori i policija zaplenili oko četiri tone mesa koje se onda prerađivalo u Crepaji, a prodavalo se na pijaci na Zelenom vencu u Beogradu. Naime, radi se anonimnoj prijavi građana koji je pozvao policiju i izjavio sumnju da se to meso uvezlo sa Kosova, Argentine i Brazila i da se posle prerađivalo u toj ilegalnoj mesari u Crepaji i na kraju krajeva, onda prodavalo na zelenoj pijaci, a ko zna još gde. Postavljam pitanje Ministarstvu poljoprivrede, Vladi Republike Srbije kako uopšte meso sumnjivog porekla iz Argentine, Kosova i Brazila koje se tu navodi može da stigne u Srbiju? Da li to meso neko proverava? Posle, ko može da kupi to meso, u stvari ko može da prerađuje to meso koje se uveze iz te, eto, recimo sada te tri zemlje, ko ima pravo na otkup tog mesa i preradu tog mesa? Da li neko kontroliše to meso i na kraju krajeva htela bih da pohvalim u ovom slučaju veterinarsku inspekciju i policiju, ali ne one koji su zaduženi za to da takvo meso uđe u našu zemlju. Drugo pitanje postavljam takođe Ministarstvu lokalne samouprave i Ministarstvu poljoprivrede, a tiče se opštine Šid, gde je u martu urađen prvi krug zakupa državnog zemljišta. Licitacija je urađena, ali je 600.000 hektara ostalo nelicitirano, odnosno to znači da se 600 hektara zemlje ne obrađuje. Ta zemlja se obrađuje i dalje, ali se ne zna ko je obrađuje, jer drugi krug licitacije za to zemljište nije urađeno. Hoću da pitam navedena ministarstva zašto drugi krug licitacija državnog zemljišta u Šidu nije urađen? Dobro se zna, ne zna se ko radi, za koliko novaca se radi ta arenda, jednostavno ako bi i bilo drugog kruga licitacije, naravno taj zakup bi koštao možda 200 evra po hektaru. To bi bilo oko 120.000 evra bi došlo u lokalnoj samoupravi, na kraju krajeva, možda bi 60 mladih ljudi, ako bi im se dalo po 10 hektara zemlje državne da obrađuju, bi mogli da održavaju svoje porodice i ostali bi na selima, tako da pitam Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo lokalne samouprave zašto u Šidu nije urađen drugi krug licitacije za 600 hektara državne zemlje.
Hvala. Pošto se niko više od ovlašćenih ne javlja za reč… (Balša Božović, s mesta: tražim reč.) Vi niste ovlašćeni po ovoj tački, po članu 39. samo, niste dostavili ovlašćenje za 287.? Nisu ovo pitanja, pitanja su popodne, ovu su obaveštenja u skladu sa članom 287. Dajte mi ovlašćenje, pa ćete dobiti, nije problem. Imate još vremena, pošto se prijavila i Jasmina Obradović, pa nađite to ovlašćenje, ali mora biti sa satnicom od jutros, pa ćete dobiti. Reč ima narodna poslanica Jasmina Obradović. Izvolite.
Želim danas pred parlamentom da postavim dva pitanja. Prvo pitanje je Ministarstvu za rad, državnu upravu i lokalnu samoupravu, a ono glasi – kada će građani Srbije dobiti odgovor na već nekoliko puta postavljeno pitanje, koliko je zaposlenih u pokrajinskoj administraciji. Ovo pitanje je postavljano u više navrata, kako na opštinskim skupštinama, odnosno gradskim, tako i na sednicama pokrajinske skupštine. Ja danas to pitanje postavljam u republičkom parlamentu Vladi. Zašto je ovo tako čuvana tajna? Možda odgovor leži u samo jednom od niza primera nezakonitosti u radu pokrajinske administracije. Ja ću to sada pročitati, nešto mi je stiglo od zaposlenih iz Razvojne banke Vojvodine u stečaju, jer sam imala priliku da se u neke od ovih navoda i uverim, ali sam sasvim sigurna da će ministarstvo čitavu stvar izvesti do kraja. Dakle, prvi direktor Fonda, istovremeno je bio direktor Razvojnog fonda AP Vojvodine i zaposlen u Razvojnoj banci Vojvodine, od dana osnivanja istog, odnosno Fonda. Naime, gospodinu je prestao radni odnos u Razvojnoj banci Vojvodine. Tek 2. aprila 2013. godine, Sporazumom o prestanku radnog odnosa, Ugovorom o osnivanju Razvojnog fonda Vojvodine, od 5. februara 2013. godine, gospodin je imenovan za vršioca dužnosti direktora Fonda, a rešenjem APR-a od 11. februara 2013. godine, registrovan je kao zakonski zastupnik, odnosno direktor Fonda. Dakle, imamo dva meseca, jednog čoveka sa dva validna rešenja na dva različita radna mesta. Drugo pitanje, imala sam dilemu kome postaviti, da li Ministarstvu finansija ili možda Upravi za privredni kriminal i tužilaštvo. Naime, meni je žao što ponovo počinjem sa rečenicom Razvojna banka, ali Razvojna banka nije Razvojna banka samo ime, ona je jedan sistem koji je urušio privredu Vojvodine. Sporazumom o prenosu imovine i obaveze Razvojne banke koji je zaključen 7. decembra između Republike Srbije i AP Vojvodine, zaključen je u skladu sa zaključkom Vlade Republike Srbije i njime je usvojen predlog Sporazuma o prenosu imovine i obaveza Razvojne banke Vojvodine a.d. Novi Sad. Između Republike Srbije, sa jedne strane i AP Vojvodine, sa druge strane. Predlog sporazuma donela je Vlada Republike Srbije na sednici održanoj 6. decembra 2012. godine. Ja znam da većina poslanika opozicije ovo ne sluša, ali će građani ako budu pažljivo slušali, dobiti odgovor na mnoga pitanja zašto je Vojvodina danas u takvoj situaciji. Naime, Zakonom o razvojnom fondu AP Vojvodine, predviđeno je da obavlja poslove odobravanja kredita, a zakon je usvojila Skupština Republike Srbije na predlog Skupštine Vojvodine. Ja zakon imam ovde ispred mene. Po ovom zakonu, Razvojni fond Vojvodine je osnovan kao d.o. ali je pretežna delatnost kojim se Razvojni fond Vojvodine bavi „ostale usluge kreditiranja“, što čini potpunu kontradiktornost. Prilikom prenosa dela imovine Razvojne banke Vojvodine AD Novi Sad, na Razvojni fond, izbor nekretnina vršen je proizvoljno. Možete da zamislite kako. Onaj ko je mogao da bira i dominira uzeo je najbolje. Ovakvim postupkom Razvojna banka Vojvodine AD Novi Sad ostala je bez poslovnih prostorija, odnosno sedišta…
Vreme, hvala vam
Samo da završim ovu rečenicu, molim vas. Takođe, Fond za razvoj AP Vojvodina istovremeno je radio u periodu kada je već bio osnovan Razvojni fond, odnosno prestao sa radom 30.06. Mnogo toga se preklapa i mnogo toga ilustruje koliko je nezakonitosti bilo u ovom postupku. Hvala.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni sednici da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Vesna Martinović i Jovana Jovanović. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog članom 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da skupština što pre razmotri predloge zakona iz dnevnog reda, koji je utvrđen u zahtevu Vlade za održavanje vanrednog zasedanja. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv sednice 12. vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, koja je sazvana na zahtev Vlade, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije, član 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članom 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je i zahtev za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao, što ste mogli da vidite za sednicu Dvanaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2015. godini određen je sledeći D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci i 2. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između država, članica Severnoatlantskog ugovora i ostalih država učesnica u Partnerstvu za mir o statusu njihovih snaga, sa dodatnim protokolom Sporazuma između država članica Severnoatlantskog ugovora i ostalih država učesnica u Partnerstvu za mir o statusu njihovih snaga i narednim dodatnim protokolom o Sporazumu između država članica Severnoatlantskog ugovora i ostalih država učesnica u Partnerstvu za mir o statusu njihovih snaga. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuje dr Dušan Vujović, ministar finansija; Nikola Selaković, ministar pravde; Srđan Kokotović, državni sekretar u Ministarstvu finansija; Zlatko Milikić, pomoćnik ministra finansija; Dejan Hadžić, viši savetnik u Ministarstvu finansija; Maja Kosovčević, vršilac dužnosti direktora Nacionalne korporacije za osiguranje stambenih kredita i Radomir Matijević, savetnik u Nacionalnoj korporaciji za osiguranje stambenih kredita. Pre otvaranja načelnog pretresa želim samo da vas obavestim radi organizacije rada da ćemo popodnevni deo sednice početi u 15 do četiri i trajaće tri sada. Znači samo 15 minuta ranije, jer su pojedini šefovi poslaničkih grupa zamolili zbog nekih svojih obaveza, a i Vlada. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Nije po Poslovniku.) Jeste po Poslovniku, ali čitajte čitav Poslovnik. Znači Vlada može da zahteva i drugo vreme i drugi datum. Znači Poslovnik nisu samo tri člana, nego sve. U 15 do četiri ćemo početi i to znaju oni koji mogu i moraju prvi da postavljaju pitanja, na njih se najviše odnosi, na samostalne i na najmanje grupe da dođu 15 minuta ranije. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci. Da li ministar Vujović želi reč, da obrazloži Predlog zakona? (Da) Hvala, izvolite. Reč ima dr Dušan Vujović.
Hvala. Mi smo se pre svega nekoliko dana nalazili u ovoj sali kada smo diskutovali o drugom paketu zakona. Jedna od tačaka dnevnog reda prošli put je bio kredit kojim se unapređuje katastar, rečeno kolokvijalno. Danas je na dnevnom redu Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci, koji ima veliki broj važnih izmena, pre svega suštinski, a onda i pravno tehnički i u pravno-tehničkom delu očekujem da će poslanici koristeći pravo amandmana pomoći da dođemo do najboljih rešenja. Ovo nije jednostavna oblast. Za mene kao ekonomistu je jako važno da hipoteka se nalazi u osnovi jednog od ključnih instituta tržišta, to je zaštite vlasnika i korišćenje vlasništva koje je regulisano, upisano, itd, kao osnove dužničko-poverilačkih odnosa, kao osnove finansijske discipline u sistemu kao osnove da privreda funkcioniše efikasno i u skladu sa svetskim standardima. Mi ćemo moći da privučemo prave velike investitore tek kad budemo imali oblast tretiranja vlasništva, uključujući hipoteke uređene na način na koji je to uobičajeno u svetu i ne samo definisano u zakonu, nego sprovedene na način na koji je to uobičajeno u svetu. Konkretni predlozi koji su radne grupe koje su na ovome radile više meseci predložile, biće predmet diskusije u ponedeljak. Danas opšta rasprava bi trebala, po meni, da ostavi prostor da svi zajedno bolje razumemo šta je to što pokušavamo da postignemo ovim izmenama i dopunama zakona. Ovim se pre svega unapređuju opšti uslovi poslovanja na tržištu u Srbiji i opšti uslovi definisanja, jednih od ključnih instrumenata finansijskog sistema koji ima ozbiljne probleme sa merenjem, ocenjivanjem i realizacijom rizika koji se javljaju u davanju kredita, lizinga i svih ostalih instrumenata koji tu postoje, Namera ovih izmena je da se otklone u praksi uočeni nedostaci postojećeg zakona u cilju boljeg položaja kreditora na tržištu Republike, znači zaštita svih kreditora, poverilaca, veća zaštita dužnika istovremeno. Znači dužnici moraju da budu u situaciji ne da im je hipoteka upisana na silu i da su oni robovi, nalaze se u dužničkom ropstvu, nego da tačno znaju koja prava imaju i na koji način mogu ta svoja prava da štite, koliko su ušli u obaveze prihvatanjem hipoteke i kakva ih sudbina očekuje. Treće, to je ubrzanje ukupne finansijske privredne aktivnosti u zemlji. Do sada, vi znate da je realizacija mnogih instituta tržišta kod nas ulazila u procese koji beskonačno traju i time se faktički dovodilo u pitanje smisao tih transakcija. Ugovori, hipotekarni krediti i ostali instrumenti koji su se godinama nalazili u nekom stanju nerealizacije, nikome ne pomažu. Mi se nalazimo u procesu nalaženja rešenja za kredite koji se ne servisiraju na vreme, IMPL, i očekujemo da će paralelno sa ovim unapređenjima u Zakonuo hipoteci i da ćemo imati mnogo bolje uslove na finansijskom tržištu i ono što je najvažnije, da ćemo smanjiti tzv. „kamatne marže“ koje se danas nalaze na prohibitivno visokom nivou. Pri kamatnim maržama od 6, 7, čak i više posto ni jedna privreda u svetu ne bi mogla da funkcioniše, da generiše ekonomski rast, da otvara nova radna mesta. Prema tome, sve ovo što radimo, radimo sa ciljem unapređenja finansijskog sektora, institucija, odnosno instituta tržišta i boljeg i transparentnijeg poslovanja. Četvrto je razrada i dorade terminološkog preciziranja pojedinih termina koji se ovde koriste, pošto su umeđuvremenu doneti zakoni koji su uveli neku novu terminologiju, uključujući i zakone koji su nedavno doneti u ovoj oblasti, preciznije ću o tome govoriti za minut-dva. Predložena rešenja bi trebalo da dovedu do reafirmacije van sudskog postupka namirenja iz vrednosti dobijene prodajom hipotekarne nepokretnosti. To je glavni oblik realizacije, pogotovo u slučaju hipotekarnih kredita na kuće, na lizing automobile i slične stvari. Praksa je da to u svetu uglavnom uopšte ne ide na sud nego se rešava vansudskim izvršenjem na koje svi pristaju u prethodnoj fazi dobijanja tih instrumenata. Mislim da je jedno od rešenja za reformu našeg sudskog sistema da se ne bavi onim stvarima koje su pravno u stvari čiste u momentu stupanja u obavezu i prema tome da svi prihvate da je realizacija i vansudsko izvršenje sastavni deo prihvaćenog sistema vrednosti. Kod nas se obično dešava da ljudi to previđaju, kada stupaju u obaveze i onda se kasnije svi vraćaju u sud koji de fakto blokira, onemogućava izvršenje. Time imamo hiljade i hiljade sporova koji blokiraju i ličnu imovinu i, što je mnogo važnije, resurse u privredi i samim tim i privrednu aktivnost. To treba da dovede do višeg stepena pravne i ekonomske sigurnosti svih učesnika u poslovima koji podrazumevaju uspostavljanje hipoteke kao jednog od najvažnijih sredstava obezbeđenja potraživanja. Preciznije, novine koje se uvode ovim izmenama i dopunama zakona su sledeće. Prvo, eksplicitno se navodi da hipotekarni poverilac ima prava na vansudsku izvršnu hipoteku i može svoje namirenje da ostvari bilo sudskim, bilo vansudskim putem. Znači, njegov je izbor kako će to da uradi. Drugo, omogućava se poveriocima, naročito kod sindiciranih, tj. udruženih zajmova, da odrede jedno lice koje će se formalno starati o njihovim pravima i obavezama u svakom trenutku. Određuje se jedan račun, tzv. eskorov račun, na koji idu svi prihodi od prodaje hipotekarne vrednosti i onda se poverava pravo nekome ko upravlja tim računom da svim poveriocima koji su upisani na pravičan način raspodeli prihode koje su ostvarili. Time se rešava jedan od ključnih problema koji se kod nas godinama ponavlja, a to je da hipotekarni poverioci ne mogu da se dogovore na koji način da podele ostvarene prihode. Znači, sve su ovo primedbe unapređenja, koje su zasnovane na praksi poslednjih desetak godina kod nas, konkretnim primedbama i sugestijama koje smo dobili. Ponavljam, očekujem da vi dopunite to daljim izmenama i dopunama koje će unaprediti tekst predloženih izmena i dobiti finalnu varijantu zakona koja će odgovarati našim potrebama. Drugo, omogućuje poveriocima da biraju formu ugovora, pogotovo u slučaju nadhipoteke. Treće, dozvoljava zaključenje naknadnih ugovora u slučaju kada je predmet hipoteke, postoji upisan samo jedan hipotekarni poverilac, kao i prava svih ostalih hipotekarnih poverilaca. Naredni skup novina koji se predlaže izmenama i dopunama zakona odnosi se na transparentnost u celom postupku. Transparentnost mora da bude recimo od faze izdavanja opomena, dostava rešenja, određivanja pravila za raspodelu sredstava. Sve mora da bude urađeno na vreme. Sve zainteresovane strane moraju da budu upozorene, obaveštene na vreme. Imali smo slučajeve u prošlosti gde se to formalno-pravno radilo, ali su obaveštenja stavljanja na lokalne oglasne table, na intranet, koji nikome nije bio dostupan i na slične forme informisanja koje de fakto samo formalno ispunjavaju uslove, a ne pružaju mogućnost svim zainteresovanima da budu obavešteni o tom procesu. Konkurencija i transparentnost su presudni elementi ovog procesa i ovaj zakon omogućava da se to ostvari. Kao što sam pomenuo, agent za raspoređivanje sredstava je novitet koji ovaj zakon uvodi, koji treba da poboljša i brzinu i transparentnost procesa. Naravno, kod ovoga su i neke tehničke izmene prošlog zakona urađene, čime su eliminisane neke stvari koje ustvari nemaju smisla. Ako se prvi hipotekarni poverilac naplati prodajom hipoteke, ostali upisi gube smisao. Prošli član 49. je imao to da se zadržavaju prava drugih upisnika, ali pošto se predmet hipoteke izgubio, prema tome, to nema više smisla. Mi smo izvršili prilagođavanje zakona koji ekonomsku i pravnu logiku dovodi do nekog smisla. Pomenuo sam već da ove izmene i dopune zakona štite dužnika. Novine su da se podrazumeva kako se tretira kamata u ovom procesu, na kom se nivou ona određuje, kako ona ulazi u obaveze koje se štite hipotekom. Kod nas postoji čitav niz otvorenih pitanja povodom kamate. Mislim da ovaj zakon uvodi malo više reda i opredeljuje da se primenjuje kamata koja je definisana pojedinim ugovorima, a primenjuje se zakonska i zatezna kamata, koje su definisane zakonom samo ukoliko to nije urađeno osnovnim pravnim instrumentima kojim se uvodi hipoteka. Prema tome, ako ste sklopili ugovor o hipotekarnom kreditu na stan, kojim su definisane i osnovna i zatezna kamata, nema potrebe da se primenjuju drakonske kamate, zatezne kamate koje kod nas u praksi postoje. Dužnici se štite i time, ne znam kako taj termin da prilagodim srpskom, ali da dužnici ne budu šikarni, da ne budu tretirani loše u tom procesu. Oni su ravnopravna strana u tom procesu. Banke i svi poverioci moraju da shvate da bez vrednih dužnika ne postoji, dužničko-poverilački odnos mora da bude i podjednako važan sa obe strane. Banke moraju da poštuju svoje klijente i ovaj zakon se trudi da podigne status dužnika na nivo koji je vredan poverenja. Na kraju krajeva, banke žive od doplata koje ostvaruju prema kamate i dužnika. Preciziraju se odredbe o sadržaju opomene o prodaji. Isto tako, utvrđuje se pitanje, dodaje se mogućnost prodaje nepokretnosti neposrednom pogodbom. To je novina koja će verovatno u praksi pokazati svoju vrednost. Očekujem da ćemo u raspravi imati mogućnost da o tome detaljnije razgovaramo. Konačno, jako je važno što ovaj zakon nudi mogućnost da se ubrzaju svi postupci i određuje rok od 18 meseci da se završe svi postupci sa precizno definisanim podrokovima od objave, koju sam već pomenuo, do svih faza u ovom procesu. Uvodi se i obaveza blagovremenog objavljivanja i zakazivanja javne aukcije i svih drugih ključnih elemenata. Na kraju, kratka napomena oko terminološkog preciziranja pojedinih termina iz prethodnog zakona. Usklađivanje sa novim zakonima važno je da se stvarno-pravna priroda hipoteke usaglasi sa Zakonom o javnom beležništvu, koji je nedavno usvojen. Predviđa se da se klauzula intabulanti može dodati u posebnoj ispravi, imajući u vidu da ona pripada momentu izvršenja, ne zaključenja ugovora. Definišu se forma i sadržina potrebne da bi ugovor o hipoteci, odnosno založna isprava, imali snagu izvršne isprave, koja je jako važna za vansudsko izvršenje. Preciziraju se u pogledu forme i pravno dejstvo prema trećim licima u slučaju ustupanja potraživanja. To je jako važno i tu postoje neka ograničenja kod nas koja nam onemogućavaju da to radimo kao što se to radi u svetu, a to je da se omogući sekundarno tržište svih instrumenata koji su zasnovani na hipoteci. U svetu je to jedan trend koji već dvadesetak godina traje, u kome banke i osnovne finansijske institucije koje direktno rade sa klijentima koriste svoje poznavanje klijenata. Znači, imate lokalnu banku koja zna klijente, ali nije idealno pozicionirana na finansijskom tržištu da obezbeđuje dugoročne izvore sredstava. Ona de fakto ugovara dugoročni kredit, hipotekarni kredit, ali neposredno posle toga prodaje taj instrument institucijama koje su mnogo bolje pozicionirane da na finansijskom tržištu obezbeđuju sredstva. Znači, lokalne banke, male banke i ne pokušavaju da skupe izvore, na 30 godina, koliko je često u svetu rok za hipotekarne kredite, nego odmah te instrumente prodaju većim institucijama koje pod boljim uslovima, u većim iznosima to na tržištu refinasiraju. Kod nas to trenutno nije moguće, kod stambenih kredita. Prema tome, posle ovog zakona biće potrebne izmene i drugih zakona, koje bi omogućile potpuno i efikasno funkcionisanje pravnih instituta tržišne privrede koje ovim izmenama dopunjujemo i dovodimo do finala. Hvala.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Prvi ima reč narodni poslanik Zoltan Pek.
Hvala. Poštovana predsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog izmena i dopuna Zakona o hipoteci. Čitajući ovaj zakon, ja sam tumačio kao ekonomista ovaj zakon, pošto nisam pravnik, a po struci sam bankar. Kao bivši bankar, tako sam tumačio ovaj zakon i shvatio da će ovaj zakon koji je pred nama sigurno poboljšati našu privredu, ako tako mogu da kažem. Kada ljudi čuju reč hipoteka, stalno se povezuje sa rečju kredite. Nažalost, u našem društvu teško možemo naći takvog čoveka koji još nije uzeo kredit ili da nema kredit. Oni koji daju kredite, uzimaju tzv. sredstva za obezbeđenje potraživanja. Ovde su menice u pitanju, jemstva, sad u najnovije vreme životno osiguranje i ostaje hipoteka na nekretninama, na nekretninama koje imaju dosta veliku vrednost, što je u vezi kredita koliko je veliki kredit koji uzimaju i građani ili bilo koja firma u našoj zemlji. Nažalost, u dosadašnjoj praksi je bilo da naplata potraživanja preko, koji je obezbeđen sa hipotekom, teško je išlo u praksi. U mojoj životnoj praksi, nažalost, pet ili šest posto naplate je bio sa hipotekom ili prodajom nekretnine na kojoj je bila postavljena hipoteka. Sa ovim zakonom ćemo rešiti ovaj problem i ubrzaćemo naplatu ovih potraživanja koji su osigurani sa hipotekom. Ja mislim da je pozitivno doneti ovaj zakon, jer će se ubrzati naplata celog potraživanja i ovo će uticati na ekonomskui pravnu sigurnost učesnika u poslovima gde se hipoteka traži kao sredstvo za obezbeđenje potraživanja. Mislim da će se poboljšati položaj kreditora na tržištu, a pored toga, nadamo se, ubrzaće se ulaganja u našu privredu. Istakao bih nekoliko važnih članova ovog zakona, a koji su bitni, kao što je gospodin ministar rekao, u vezi kamata. U članu 2. je određeno kako se kamata obračunava, u kojoj prilici se obračunava zatezna kamata. Ako je već u ugovoru, onda se ugovorena kamata uzima kod ugovora. Kod člana 9. mislim da je pozitivno što se daje mogućnost poveriocu da traži dodatno obezbeđenje. Ako je dužnik, često je u našoj praksi, nesavestan vlasnik hipoteke i onda nanosi neku štetu na toj nepokretnosti, koja je stavljena pod hipoteku, i po ovom članu poverilac može tražiti dodatno obezbeđenje. Mislim da je to pozitivna stvar u celom dužničko-poverilačkom odnosu. Kao što je rečeno, do sada u praksi nije postojalo da su opomene dobili oni hipotekarni poverioci koji su bili drugog ili trećeg reda. Sada po ovom zakonu, ako se šalje opomena, opomena se šalje i dužniku i ostalim hipotekarnim poveriocima koji imaju potraživanje, a koje je obezbeđeno hipotekom na istu nepokretnost. Član 7. isto donosi značajnu novinu. Rešava problem zabeležbe hipotekarne prodaje vansudskim putem. Ako u roku od sedam dana od prijema zabeležbe, registar nepokretnosti upisuje ovu zabeležbu i odmah šalje rešenje hipotekarnom poveriocu, dužniku, ponekad i vlasniku, jer ponekad vlasnik nije dužnik te hipoteke ili nepokretnosti, kao i ostali hipotekarnim poveriocima koji su obezbedili svoje potraživanje na dotičnu nepokretnost ili imovinu. Bitna novina kod ovog člana jeste da i zahtev za upis zabeležbe hipotekarne prodaje može podneti svaki hipotekarni poverilac, bez obzira koji je u redu, bez obzira na red prvenstva. Do sada je u praksi bilo dosta problema, jer bio je neko drugog ili trećeg reda u zabeležbi na listi nepokretnosti i oni do sada nisu mogli to da odrade. Morali su da sačekaju red da bi se rešio prvi slučaj, pa tako redom. U ovom zakonu imamo još tačno definisano kako se može prodati hipoteka ili prodati nekretnina koja je stavljena pod hipoteku. Ovde je reč o aukcijskoj prodaji i naravno da je navedena neposredna pogodba. Ovde kod neposredne pogodbe je istaknuto da vrednost neposredne pogodbe ne sme biti manja od 90% procenjena vrednosti nepokretnosti. Mislim da će se u praksi teško rešiti da dođe do tih 90%. Do sada je bilo oko 70% od vrednosti. Ako ćemo dostići 90%, mislim da ćemo imati dosta dobar rezultat. Najveća novina je u članu, gde se rešava problem, što je bio najveći problem u praksi, šta će biti sa onim poveriocima koji su imali zabeležbu drugog, trećeg reda. Kada se po ovom zakonu ili kada se prodaje nepokretnost, onda se odmah upisuje vlasnik koji je kupio tu nepokretnost, upisuje se ime vlasnika nepokretnosti, a ostali poverioci se po sili zakona brišu. Do sada je bilo da su ovi poverioci išli na sud i onda se ovo preko suda dosta dugo odugovlačilo. Sam zakon, gledajući kreditore, za kreditore je nažalost, kako da vam kažem, pozitivnije, nego za dužnike, ali ima i takvih građana koji daju prijateljima kredite i sa tim davanjem kredita izgube prijateljstvo, ali mogu da naplate svoje potraživanje sa novinama ovog zakona. Kao što sam rekao, ovaj zakon će pozitivno uticati na razvoj cele ekonomije i ubrzaće ulaganja u privredu. Zato će poslanici SVM glasati za ovaj zakon u Danu za glasanje.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Kosanić.
Zahvaljujem. Poštovani ministre sa saradnicima, gospođo Gojković, dame i gospodo narodni posalnici, danas je pred nama Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci i na samom početku poslanička grupa JS u Danu za glasanje svakako će podržati ovaj predlog zakona, jer njegovim donošenjem, sa jedne strane, omogućiće se bolji položaj kreditora i, sa druge strane, veću zaštitu dužnika, odnosno vlasnika hipotekarnog kredita. Da podsetim, u svetu hipotekarni krediti predstavljaju stubove kreditnog sistema, da kažem, tih razvijenih zemalja. Gotovo da u tim zemljama nema porodice koja nije kreditno zadužena i, sa druge strane, taj kredit je obezbeđen hipotekom. Vlasnici firmi u tim istim zemljama koriste hipoteku kao najlegalniji oblik kolaterala, tj. obezbeđenja prilikom stupanja u neki dužničko-poverilački odnos veće novčane vrednosti. Važeći zakon, koji je donesen 2005. godine sa očekivanjem da će osloboditi ogroman kreditni potencijal, jer je praktično proširen broj nepokretnosti na koji može da se stavi hipoteka, međutim, u praksi je bilo malo drugačije. Govoreći o ovom zakonu želim da se vratim na ono vreme pre donošenja zakona, kada ste trebali da dobijete hipotekarni kredit, vrednost nekretnine je u tom trenutku morala da bude dva do tri puta veća od kredita. Privredna praksa u razvijenim zemljama kaže da vrednost hipoteke treba da bude 20% od potraživanja koje ona pokriva. Toliko iznose troškovi hipoteke uz relativnu stopu dobiti. Moram reći da je u ovom trenutku i kod nas ta praksa na snazi, s tim što treba napomenuti da pojedini krediti su u paritetu 1:1, recimo, to su vojni krediti. Isto tako zakon donet 2005. godine je omogućio da se hipoteka može uspostaviti i na nepokretnostima ili delovima nepokretnosti koji još nisu izgrađeni, otprilike 80% izgrađenosti objekta, znači do unutrašnjih radova. Praktično, porodica može da dobije kredit za kuću ili stan koji još nisu uknjiženi, a pritom ne mora da založi drugi nekretninu. Ovo je bila zaista značajna i pozitivna novina važećeg zakona, ministre. Ali, želeo bih da ukažem na jednu nelogičnost, namerno sam pomenuo ovde, ako možete samo da me saslušate ministre, namerno sam ovo napomenuo da bi ukazao na možda jednu nelogičnost i možda problem koji ljudi imaju koji do kraja završe objekat. Dakle, rekao sam da 80% izgrađenosti objekta je neka garancija da možete dobiti hipoteku. Međutim, ljudi koji su završili objekat 100%, dakle, ušli suu proces dobijanja upotrebne dozvole i samim tim nisu mogli da se uknjiže u katastru dok ne završe, i taj proces, moram da kažem, može da traje i poduže, takvi ljudi ne mogu dobiti hipotekarni kredit. Znači, to je jedna stvar koju bi možda u narednom periodu trebali rešiti, i ne sumnjam da ćemo rešiti u narednom periodu. Isto tako treba reći, što se tiče katastra, 2005. godine kada je donet Zakon nije bio uređen kao danas, pa je to stvaralo probleme kod upisa hipoteke. Danas je baza podataka i evidencija o nepokretnostima i pravima na njima javno dostupna korisnicima pa je prestala potreba za odredbama koje uređuju centralnu evidenciju hipoteka. Pogotovo što je upis u takvu evidenciju ima samo deklerativni, govorim iz prakse, ima samo deklarativni karakter i ne predstavlja tačnost upisa. Sada, jedna svakako od najvećih slabosti, još uvek važećeg Zakona o hipoteci, što u postupku vansudske prodaje, ne postoji instrument automatskog brisanja svih hipoteka, nakon izvršene prinudne prodaje kao što je to slučaj, recimo, u sudskoj prodaji. Posledice su sledeće, i vi ste o tome malopre govorili, povećani rizik banaka za naplatu potraživanja, dovodi do pooštravanja uslova odobravanja kredita, povećanje kamatnih stopa, kamatne stope nisu male, praktično do stepena neizdrživosti, uvećanje zahteva za dodatnim sredstvima obezbeđenja. Sa druge strane korisnici kredita dobijaju skupe usluge, kao što sam rekao, nekada čak i preko granice isplativosti, pa dobar deo njih ili odustane ili bude odbijen. Dakle, novim Zakonom o hipoteci, nižih redova, se automatski brišu nakon prodaje nekretnine i kupac praktično nema teret, znači još jedna dobra novina. Ovaj zakon je usklađen sa evropskim zakonodavstvom i prati savremene poslovne ambijente u Srbiji. Na samom kraju, još jednom ću napomenuti, da donošenje ovog Zakona omogućuje bolji položaj kreditora na srpskom tržištu, zaštitu dužnika, odnosno vlasnika hipotekarne nepokretnosti, ubrzanje sa druge strane, finansijske i privredne aktivnosti u Srbiji, naročito izgradnje i ulaganje u privredu, što je vrlo važno. Zatim, razradu i doradu jednog od klasičnih mehanizama građanskog prava. I na samom kraju, još jednom želim reći da poslanička grupa JS u danu za glasanje podržaće pomenuti Predlog zakona. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsednice, uvaženi ministre, uvažene koleginice i kolege, Predlog zakona o hipoteci kojim se menja postojeći zakon o hipoteci iz 2005. godine, je jedan od onih zakona koji će SDS snažno podržati, jer on popravlja poslovni ambijetn Srbije. Pre 2005. godine, hipotekarno poslovanje bilo je definisano sa svega sedam članova zakona o osnovama svojinsko pravnih odnosa. Po tom zakonu hipoteka nije predstavljala izvršnu ispravu, na osnovu koje se moglo tražiti izvršenje u sudskom postupku, te je tome moralo prethoditi podizanje hipotekarne tužbe kojom se pribavljala izvršna isprava. Naravno Da je ovo dvostepeno ostvarivanje prava po hipoteci činilo ovaj institut izrazito nepopularnim, i naravno samim tim i nedovoljno korišćenim. Zato je Zakon o hipoteci iz 2005. godine ustanovio brojna unapređenja poslovanja u ovom sektoru. Sada bih se osvrnula na član 4. osnovnog zakona, s obzirom da u ovim izmenama zakona nismo predvideli njegovo menjanje. Članom 4. je definisano šta sve može biti predmet hipoteke, pročitaću koji su tu sve mogući zalozi, dakle, nepokretna stvar, pravo svojine na zemljištu, građevinskom objektu i slično, deo nepokretne stvari, susvojinski udeo u nepokretnoj stvari, poseban deo zgrade na kome postoji pravo svojine, znači, stan, poslovni prostor ili garaža, pravo na zemljištu, a naročito pravo građenja, pravo preče gradnje ili raspolaganja u državnoj, odnosno društvenoj svojini. Kao šesto, objekat u izgradnji bez obzira da li je već izgrađen, pod uslovima da je izdato pravosnažno odobrenje za gradnju. Uvaženi ministre, na samom svom početku bih htela da iznesem i započnem, pre nego što pohvalim zakon, da iznesem neka svoja pitanja i dileme i da vas zamolim za neka pojašnjenja ili možda neku intervenciju. S obzirom da ovaj član 4. osnovnog zakona nije menjan, ostali su definisani mogući predmeti hipoteke i po tome stoji da se pod hipoteku može staviti objekat u izgradnji koji ima pravosnažno odobrenje za izgradnju. Mislim da bi tu moglo možda da dođe do usaglašavanja sa važećim Zakonom o planiranju izgradnji, s obzirom da pojam odobrenja za izgradnju ne postoji, zamenjen je građevinskom dozvolom. Nije bitna izmena, mi nemamo mogućnosti amandmanskog intervenisanja, ali to sigurno ne spada u neku realnu primedbu. Pretpostavljam da će neki celoviti zakon to sve regulisati. Mislim da je tu jedna korekcija bitna koja je trebala da usledi, a to je da u nabrajanju šta sve može biti predmet hipoteke stoji i društvena svojina, društveno vlasništvo nad zemljištem, mislim da to više kao institut ne postoji. Ono što mi je važno i zašto uopšte pominjem član 4. jeste što je ovim zakonom ostavljeno da predmet hipoteke može biti sve sem objekat ili deo objekta koji nema upotrebnu dozvolu. Znate da je veliki broj objekata građen od šezdesetih na ovamo, do danas i da iz razno raznih razloga nekada ne baš toliko bitnih, objekti ili delovi objekta nemaju upotrebnu dozvolu. Ono što se dešava u praksi, banke smatraju poslovnim rizikom da stavljaju pod hipoteku takve objekte i zakon to eksplicitno nigde ne kaže da ne može, ali bi dobro bilo kada bi zakon, u ovom slučaju više ne zakon, ali makar da se neki podzakonski akt ili neko tumačenje koje date da se definiše mogućnost davanja pod hipoteku i tih vrsta objekata. Mislim da će to u mnogome proširiti obim poslovanja banaka i da će omogućiti dodatnom broju što građana, što pravnim subjektima dati mogućnost da posluju i investiraju. Naravno, zakon koji je pred nama je doneo jako mnogo poboljšanja u odnosu na prethodni. Najvažnije izmene su u redefinisanju instrumenata zaštite sa jedne strane dužnika, vlasnika objekta i vlasnika koji je stavio svoju nekretninu pod hipoteku, ali takođe podjednako važno i bitno štiti kreditora. Jer bez snažne zaštite banaka, naravno da nema ni kredita, nema poslovnog ambijenta, nema stranih i domaćih investitora. Zbog toga u ime SDPS želim da podržim izmene ovog zakona, ali bih nešto malo rekla sa pozicije arhitekte i graditelja i iznela svoje stavove i ono što nama graditeljima, uliva novi optimizam. Članom 1. ovog zakona definišu se dve najvažnije izmene po meni i taj član kaže – ovim zakonom se utvrđuje hipoteka radi obezbeđenja i naplate potraživanja. Naravno, briše se deo koji se odnosi na centralnu evidenciju hipoteka. U čemu se sastoje te izmene? Osnažuje se zaštita naplate, čime se kreditori dodatno motivišu na ulaganja. Ukida se centralna evidencija hipoteka koja defakto u praksi nije ni funkcionisala, obzirom da evidentiranje nije bilo obavezujuće, verodostojnost podataka nije uvek bila baš na najvišem nivou. Naravno, to je onda, da kažem, i rezervisalo i proveru statusa nekretnine, te samim tim taj instrument nije mnogo ni korišćen. Istovremeno, digitalizacija Katastra nepokretnosti i njegovo kompletiranje, koje se naravno sreću i privode kraju, stvorili su pouzdanu bazu za proveru statusa nekretnine i mesto unosa tereta na objektima i zemljištu. Šta još novo donosi ovaj zakon? Utvrđuje se način obezbeđivanja kamate i koje kamate mogu biti obuhvaćene hipotekom, što je veoma bitno. Zakon takođe predviđa da jedino sud može utvrditi smanjenje vrednosti hipoteke, jer znamo da je tu bilo jako puno zloupotreba. Naravno, to je do sada utvrđivao sudski veštak, sada sve na njegovoj časti i benevalentnost. Postojeći Zakon o hipoteci uveo je i postupak van sudskog namirenja, ali nije precizno kada kažem postojeći, mislim na zakon koji menjamo, pa on kao takav nije definisao precizno postupak van sudske prodaje nekretnina kako bi zaštiti kreditora, naravno koji je dao svoj novac i bez njega i nema od poslovanja. Ali, naravno, nije zaštitio dovoljno dobro ni dužnika, jer smo u praksi imali nerealne procene, da kažem, ucenjivačke procene vrednosti nekretnine. Kakvu sada situaciju imamo za kao posledicu tog zakona, koji naravno, srećom danas menjamo? Banke daju kredite, procenjena vrednost može biti nepravedna u dva pravca, za privilegovane, procenjena vrednost nekretnine je u praksi znamo i nekoliko puta bila veća nego realna, naravno tako privilegovani dužnik je u prilici da neservisirajući svoju kamatu dovede i ugrozi poslovanje banke. S druge strane, običnim građanima je često procenjivana vrednost njihove nekretnine znatno niže od tržišne vrednosti. I naravno, znamo da je kao posledica toga bilo propadanje banaka, nekada i planirano propadanje banaka. Neplaćene kredite, naravno servisiraju, ko, naravno budžet, samim tim građani obzirom da država ima određene garancije za sredstva. Zato Socijaldemokratska partija Srbije podržava izmene zakona i uvereni smo da će pojačati poverenje kreditora u novi poslovni ambijent Srbije, da će zaštititi banke od novih rizika, da će ohrabriti vlasnike nekretnina i stvoriti novo poverenje u pravednu naplatu i naravno sve u slučaju nemogućnosti njihovog servisiranja, što niko ne želi ni da do toga dođe i bitno je da će zaštititi građane od novih troškova iz budžeta u slučaju namirenja troškova propadanje banaka. Hvala vam na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Snežana Malović. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, predstavnici Ministarstva finansija, poštovane dame i gospodo, uvaženi narodni poslanici, danas je na dnevnom redu sednice parlamenta Predlog izmene i dopuna Zakona o hipoteci. Potreba za niveliranjem postojećeg zakona je nužna iz toga pozdravljamo što danas raspravljamo o tome. U krajnjem slučaju, to je najavljeno i u ekspozeu premijera prilikom izbora Vlade, ali nekako se stiče utisak, barem čitajući ove odredbe zakona da su oni u velikoj meri pravno-tehničkog karaktera, što i sam ministar u svom obrazloženju najavio i stičem utisak da onaj u pravi plan stavljaju kreditora ili poverioca. Postojeći zakon je donet 2005. godine kada je uređena hipoteka prema postulatima koji funkcionišu u savremenom svetu. Pre toga, hipoteka je bila uređena Zakonom o svojinsko pravnim odnosima iz 1980. godine i rekla bih da u to vreme, u tim okolnostima takvim društveno ekonomskim odnosima, hipoteka je imala na neki način pežurativno značenje, jer je upotrebljivana kao sinonim za teret. Tokom 10 godina primene postojećeg zakona dogodile su se brojne promene kako u praksi tako i u normativnoj aktivnosti. Pre svega, promenjen je način i funkcionisanje izvršnog postupka kao načina za prinudnu naplatu potraživanja. Takođe je izmenjen Zakon o premeru i katastru sa kojim takođe treba da bude usklađen Zakon o hipoteci. Pored toga, uveden je i javnobeležnički sistem. Sa druge strane, društveno- ekonomske okolnosti su bitno promenjene i to usled svetske ekonomske krize, za koju neki analitičari kažu da se desila usled kraha hipotekarnog kreditnog tržišta. Principi i uslovi na kojima počiva finansijski sektor su znatno izmenjeni, a uslovi dobijanja kredita, obezbeđenih hipotekom, su pooštreni. S tim u vezi treba naglasiti i da je potreba za preciznim uređenjem instituta hipoteke kako konstituisanje hipoteke, tako i naplate potraživanja obezbeđena hipotekom, nastala i usled zloupotreba koje su se desile u bankarskom sektoru. Danas se vodi u našoj zemlji više krivičnih postupaka kako protiv odgovornih lica u bankarskim i finansijskim institucijama, tako i protiv lica koji su te kredite uzimala i davala neadekvatna sredstva obezbeđenja. Neki od njih bili su obezbeđeni hipotekom koje danas nisu naplativi. Kako sam shvatila iz vašeg obrazloženja Predloga zakona, predložene izmene bi trebale da imaju višestruko dejstvo. Sa jedne strane da zaštite kreditore i to se čini putem precizne definicije hipoteke i postupka naplate potraživanja putem prodaje hipotekarne nepokretnosti. Sa druge strane, predložene izmene treba da zaštite dužnike jer omogućavaju i nalažu da se dužnik još jednom pozove da isplati dug, odnosno tu mogućnost ima do prodaje nepokretnosti obezbeđene hipotekom. Krajnji cilj, kako sam shvatila iz vašeg obrazloženja, bi trebalo da bude – ubrzanje finansijskih aktivnosti, kako ste rekli, povećanje konkurencije i transparentnosti. Međutim, jedan od najvažnijih ciljeva svakog poverioca, učesnika u poslovnom okruženju je naplata svog potraživanja. Zbog toga, od presudnog značaja je imovno stanje dužnika. Poverilac po logici stvari nema mogućnost i nema uvid u imovno stanje dužnika, niti može da ga osujeti u aktima raspolaganja. Kako je pravni promet intenzivan, imovno stanje dužnika može znatno da se promeni u momentu dospelosti potraživanja na naplatu. Norme materijalnog prava treba da predviđaju institute kojima se može prevenirati i obezbediti potraživanje poverioca. Jedan od takvih instituta je svakako i hipoteka koja je nastala još u antičko vreme. Hipoteka je institut koji treba da bude jedan od najsigurnijih sredstava obezbeđenja u pravnoj praksi jer omogućava da se hipotekarni poverilac može naplatiti i u slučaju kada se ostali obični poverioci ne mogu naplatiti. Nebitno je ko hipotekovanu nepokretnost drži. To je u stvari zaloga na nepokretnim stvarima. Ovom prilikom treba istaći da su upravo banke tražile izmenu postojećeg Zakona o hipoteci. Sa tim u vezi, bitan je podatak da preko 70% hipoteka koje su upisane na internet stranici Agencije za privredne jezike su upisane u korist banaka. Kao razlog za svoj zahtev, oni su naveli da je proširen broj nepokretnosti na kojima se može staviti hipoteka i nužno da se odredbe drugih zakona uskladi sa Zakonom o hipoteci. Kada je usvojen postojeći Zakon o hipoteci hipoteka se definisala kao založno pravo na nepokretnosti koji ovlašćuje poverioca da ako dužnik ne isplati dug ili dođe do povrede druge obaveze koja aktivira hipoteku, zahteva naplatu potraživanja obezbeđenu hipotekom iz vrednosti nepokretnosti. Tada je ocenjeno kao dobro rešenje i novina da se hipoteka može staviti i na nepokretnosti koje nisu uknjižene jer u Srbiji je i dalje veliki broj neuknjižene nepokretne imovine, kao i vansudski upisi i prodaja nepokretnosti i mogućnost stavljanja hipoteke na gradsko-građevinsko zemljište. Takođe sa odobravanjem je dočekan i registar hipoteka i skraćenog ranijeg roka od tri do pet godina za prodaju hipoteke nepokretnosti na tri do šest meseci. Međutim, zbog problema koji su se javili u praksi bilo je neophodno da se izvrše izmene Zakona o hipoteci, a koje se odnose na pojednostavljivanje zalaganja nepokretnosti pre svega onikoji se koriste u komercijalne svrhe izdavanja zakupa. Takođe, bilo je potrebno da se uvede i zabrana upisa hipoteke i drugih tereta po upisu zabeležbi hipotekarne prodaje, brisanje hipoteke drugog i nižih redova po okončanoj vansudskoj prodaji nepokretnosti, a namirenje tih poverilaca po pravilima o namirivanju, zatim brisanje centralne evidencije hipoteke kao institucije za koju više nema potrebe jerje završen Katastar nepokretnosti na celoj teritoriji. Sa tim u vezi, dodala bih da rad Republičkog geodetskog zavoda nije zadovoljavajući, ne po mom mišljenju nego po mišljenju Zaštitnika građana jer postoji veliki broj žalbi, kako je on ocenio, drugostepenog organu. Takođe, u praksi se pokazalo kao loše što su prava poverioca nižeg reda definisana tako da njihove hipoteke ostaju upisane, iako je nepokretnost prodata. To omogućava vansudsku prodaju nepokretnosti, pa banke pristupaju sudskoj prodaji, što nepotrebno opterećuje sudove velikim brojem predmeta, uvećava troškove i poveriocima i dužnicima, a ceo sistem čine neefikasnim i nepouzdanim. Kao najveća slabost Zakona o hipoteci je što u postupku vansudske prodaje ne postoji instrument automatskog brisanja svih hipoteka nakon izvršene prinudne prodaje, kao što je slučaj u sudskoj prodaji, odnosno pravo kupca da podnese zahtev za brisanje preostalih hipoteka ili neki drugi instrument koji bi omogućio oslobađanje prodate nepokretnosti preostalih upisanih hipoteka. Posledice toga su dvojake. Poverioci su upućeni na sudske postupke izvršenja, koji su znatno sporiji, praksa pokazuje da mogu da traju i više od godinu dana, a s druge strane stvara se polje za zloupotrebe i namernog upisa hipoteke nižeg reda od strane dužnika kako bi se poverioci onemogućili da u kratkom roku u vansudskom postupku prodaju hipotekovanu nepokretnost. Loša zakonska rešenja nisu u većoj meri doprinela rastu nenaplativih kredita, ali su svakako uticala da se komplikovaniji slučajevi sporije i teže rešavaju. Značaj dobre normativne postavke i uređenje instituta hipoteke se ogleda i prilikom problema koji se pojavio početkom ove godine, koji je pogodio više od 22.000 građana koji su uzeli kredite u švajcarskim francima. Za te ljude ni do danas nije pronađeno adekvatno rešenje koje bi bilo tržišno održivo, s jedne strane, a s druge strane ne bi predstavljalo namet usled prebacivanja kredita u neku drugu valutu. Prema podacima NBS, ukupni krediti privrede i stanovništva vezani za švajcarski franak iznose oko 1,1 milijardu franaka, od čega se najveći deo, oko milijardu evra, odnosi na stanovništvo. Takođe treba naglasiti da većina odredbi koje su se danas našle u ovom Predlogu zakona su rezultat potrebe, kao što sam rekla, preciznijeg i drugačijeg uređenja dužničko-poverilačkih odnosa i pravnog prometa obezbeđenja hipotekom. Stoga, u velikoj meri ove izmene podržavamo. Ukazali smo na neke nelogičnosti u svojim amandmanima koje smo podneli, u odnosu na neke amandmane koje smo podneli želimo da ukažemo da bi možda bilo celishodnije zadržati postojeća rešenja. Takođe, ovom prilikom želim da iznesem i neka moja zapažanja koja zahtevaju dodatno obrazloženje. Ujedno, iznosimo i predloge, kao što sam rekla, radi poboljšanja i konstruktivnog doprinosa ovom tekstu. S tim u vezi, nije nam jasno, niti smo čuli iz obrazloženja, zašto je došlo do izmene člana 9. postojećeg zakona. Naime, prema postojećoj definiciji, ugovor o hipoteci je ugovor između poverioca i dužnika koji služi da poverilac može da naplati svoje obezbeđeno potraživanje. Znači, kako u postojećem zakonu tačno glasi - ugovor o hipoteci je ugovor između vlasnika nepokretnosti, poverioca kojim vlasnik nepokretnosti obavezuje, ako dug ne bude isplaćen od dospelosti, da poverilac naplati svoje obezbeđeno potraživanje iz vrednosti te nepokretnosti, na način propisan zakonom. Predložena izmena je sledeća - ugovor o hipoteci je ugovor između vlasnika nepokretnosti i poverioca kojim se vlasnik nepokretnosti obavezuje da u korist poverioca zasnuje hipoteku radi namirenja obezbeđenog potraživanja, na način propisan zakonom. Suština ugovora o hipoteci je da se naplati potraživanje koje je obezbeđeno hipotekom. Logično je da se hipoteka zasniva na ugovoru ili na nekoj drugoj formi davanja hipoteke. Na ovaj način nije istaknuta stvarno pravna priroda hipoteke, kako je to navedeno u obrazloženju Predloga zakona. Takođe, nejasno je zašto se klauzula intabulandi ne nalazi u prvobitnom ugovoru o hipoteci, već je potrebno da se klauzula intabulandi, kao obavezan ugovor o hipoteci, sada nalazi u jednom dodatnom dokumentu. Po našem mišljenju, to može samo da doprinese tome da javno-beležnički sistem bude pogodovan, jer će na taj način oni u stvari naplaćivati overu ili solemnizaciju dva dokumenta, a ne jednog. Takođe, pošto ste rekli, što podržavamo, da je osnov zakona da se uvede konkurencija transparentnost i da dođe do ubrzanja postupaka, želimo da vam ukažemo da postoji neusklađenost između Predloga zakona o hipoteci sa odredbama Zakona o izvršenju i obezbeđenju. Naime, iako se radi o vansudskoj prodaji usled drugog pokušaja prodaje, u Predlogu zakona o hipoteci je predviđen najviši rok 120 dana za organizovanje druge prodaje, dok u Zakonu o izvršenju i obezbeđenju, iako se radi o sudskoj prodaji, taj rok je najmanje 15 dana, a najviše 30 dana. Znači, prosto vam ukazujemo samo na te nelogičnosti, obzirom da ste rekli da je jedan od postulata donošenja zakona i ubrzanje postupaka. Naravno, u raspravi u pojedinostima ukazaćemo i na neke druge stvari koje smo istakli u amandmanima. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvaženi ministre, predstavnici ministarstva, uvažene kolege narodni poslanici, na samom početku ću istaći da će poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržati i glasati za predložene izmene i dopune Zakona o hipoteci. U poslaničkoj grupi SPS nećemo ponavljati kao matricu ono što je već izneto u pogledu afirmacije predloženih izmena i dopuna Zakona o hipoteci, niti nam je bio manir bilo kada, pa neće ni sada, da prepričavamo tekst zakona koji se već nalazi u materijalu koji smo dobili. Stoga ćemo, uvaženi ministre, ukazati samo na ono što smatramo da zaista predstavlja kvalitativno bolja rešenja u odnosu na dosadašnji tekst zakona, a samim tim ćemo ukazati i na neke naše dileme zbog kojih smo reagovali amandmanima, za koje smo uvereni da ćete ih sa pažnjom i analizirati i oceniti i, na kraju krajeva, i usvojiti, jer tu su sadržane i određene kritike na pojedine delove zakona za koje smatramo da mogu biti bolji. Pre svega, ono što je nesporno, nesporno je da se ovim zakonom doprinosi harmonizaciji zakonodavstva Republike Srbije sa zakonodavstvom EU, naročito u ovoj materiji o kojoj govorimo, nesporno je da se povećava stepen pravne sigurnosti, pa i materijalne sigurnosti učesnika u prometu, nesporno je da se čini daleko veći stepen zaštite kako poverilaca, tako i dužnika, nesporno je da se na taj način može, ali ponavljam – može, doprineti boljem investicionom procesu u Republici Srbiji, a samim tim i oživljavanju privrednih aktivnosti na većem nivou. Ono što nam se čini u procesno-pravnom smislu reči dobrim, uvaženi ministre, jeste činjenica da se konačno pristupa ujednačavanju sudske prakse i prakse uopšte, imajući u vidu da je sistemsko rešenje koje ste naveli u predloženim izmenama i dopunama, da procenu vrednosti hipotekovane nepokretnosti vrši ovlašćeni sudski procenitelj, odnosno veštak ili drugi ovlašćeni procenitelj, je svakako rešenje koje je trebalo davno da zaživi u zakonskim aktima, a naročito u Zakonu o hipoteci, Zakonu o izvršenju i obezbeđenju i drugim zakonima kojima se reguliše ova materija. Na kraju, Ustavni sud Republike Srbije je nedvosmisleno jasno stavio do znanja da procenu ne može vršiti poreska uprava, niti bilo koja druga institucija, osim ovlašćenih procenitelja, a to su prevashodno veštaci i licencirani procenitelji. Takođe je dobro rešenje u predloženim izmenama i dopunama zaštita, i to pojačana zaštita, vlasnika nepokretnosti i držalaca nepokretnosti, naravno ako se ne radi o istom licu, od postupanja hipotekarnih poverilaca kada im je dato pravo na pristup hipotekovanoj nepokretnosti u cilju zaštite svojih prava na hipotekovanoj nepokretnosti. 1Zašto? Zbog toga što je u životu uobičajeno, dakle životno je da se ponašanja kako vlasnika, tako i trećih lica u odnosu na hipotekovanu nepokretnost ne mogu uvek podvesti pod ponašanje dobrog domaćina, već sasvim suprotno od toga. Zbog toga je pravo hipotekarnog poverioca da mu se omogući pristup hipotekarnoj nepokretnosti, u svakom slučaju, pravo koje treba afirmisati, koje treba pohvaliti kao dobro sistemsko rešenje, ali može samo dok ne pređe granice kada možemo govoriti o zloupotrebama od strane hipotekarnog poverioca prema licima koja se nalaze u posedu hipotekarne nepokretnosti. Zašto ovo govorim? Zbog toga što u posedu hipotekarne nepokretnosti mogu biti zakupci i mogu biti poslugoprimci. Dakle, to su lica kojima se hipotekovana nepokretnost daje na poslugu u dužem vremenskom periodu. Oni su nesumnjivo savesni držaoci hipotekovane nepokretnosti. U većem broju slučajeva su i zakoniti držaoci. U zakonu je navedeno da se pravo pristupa ne može omogućiti hipotekarnom poveriocu u periodu od 22.00 do 07.00 časova. Postavlja se pitanje kako i na koji način? Da li ulaskom u hipotekovanu nepokretnost? Dakle, ova pitanja ne želim da budu trivijalna pitanja, ali su u praksi i te kako značajna jer su moguća kao životna pitanja, odnosno životne okolnosti. Da li on ulazi u prostorije da pogleda prostorije? Da li će na taj način doći do eventualnog smetanja državine lica koja se nalaze u posedu hipotekarne nepokretnosti? U svakom slučaju, pravo na državinu, i to neometanu državinu, je sistemsko rešenje Zakona o osnovama svojinsko-pravnih odnosa. Možda je u tom pravcu trebalo bolje definisati šta podrazumeva pristup hipotekarnog poverioca hipotekarnoj nepokretnosti i u kojim granicama on ta ovlašćenja može da koristi. Ja sam uveren da ćete vi u tom pravcu eventualno podzakonskim aktima reagovati u slučaju da se u praksi ovakve pojave dese. Ono što je takođe dobro, dobro je da se polako ovaj zakon usaglašava sa odredbama Zakona o javnom beležništvu i sa odredbama Zakona o overi potpisa, prepisa i rukopisa. Ali, ovde moramo reagovati na jednu odredbu koja je nažalost, verovatno greškom, definisana tako što se nalazi u suprotnosti sa odredbama Zakona o javnom beležništvu, a radi se o tome da ugovor o hipoteci ne može biti zaključen u alternativnoj formi. Ovde je Zakon o javnom beležništvu jasan i implicitan. Zakon o javnom beležništvu kaže da se ugovor o hipoteci, kao i založna izjava o jednostranoj hipoteci, zaključuje isključivo u formi javno-beležničkog zapisa. Dakle, ne i u formi tzv. solemnizovane, odnosno potvrđene javno-beležničke isprave. I tu smo amandmanom reagovali i mislimo da nema razloga, da ne postoji nijedan jedini razloga, a naročito ne pravno utemeljen, da se taj amandman ne prihvati, odnosno da se ne uvaži i na taj način ispravi jedan propust koji se pojavio u ovom zakonu. Takođe se jedna od dilema kod nas u poslaničkoj grupi SPS pojavila kada su u pitanju ovlašćenja data trećem licu koji zastupa jednog ili više hipotekarnih poverilaca, ili ovlašćenje koje se daje jednom od više hipotekarnih poverilaca da zastupa njihove interese u postupku namirenja potraživanja koje je obezbeđeno založnim pravom, odnosno hipotekom. Ovde se postavlja jedno logično i životno pitanje. Treće lice se pojavljuje kao neka vrsta zastupnika. Kako će to treće lice jednako i ravnopravno da zastupa više hipotekarnih poverilaca, kada su poverioci bukvalno borci u jednoj areni koja se svodi na zaštitu interesa svakog od njih pojedinačno? Dakle, kako će onda treće lice da zastupa istovremeno i moje interese kao hipotekarnog poverioca i mog druga Mrkonjića, ili bilo koga drugog ko bi se pojavio u statusu hipotekarnog poverioca? Pa ne može, zato što imamo suprotstavljene interese. Na kraju krajeva, moj interes jeste da se na legalan način, a ne protivpravni način, afirmiše moje pravo naplate potraživanja pre bilo kog drugog hipotekarnog poverioca. Kako ćemo onda uspostaviti jednakost, a naročito u situaciji ako imamo ovlašćenje koje je dato jednom od hipotekarnih poverilaca, koji je u svakom slučaju u nekoj vrsti sukoba sa ostalim hipotekarnim poveriocima? Ono što nam se čini najspornijim u predloženim izmenama i dopunama ovog zakona, jeste promena člana 31. Ja vas molim, uvaženi ministre, da posebnu pažnju poklonite ovom članu, ovom koji je predložen, zbog toga što je uneta jedna odredba koja procesno-pravno ne sme da bude odredba zakona. Ona kaže – žalba će biti uvažena ako dužnik ili vlasnik hipotekovane nepokretnosti uz žalbu dostavi i pisane dokaze, i to: potraživanje ne postoji, hipoteka ne postoji, potraživanje nije dospelo za naplatu ili je dug isplaćen itd. Uvaženi ministre, ne može se zakonom dati nalog kako će drugostepeni organ da odluči po žalbi. Kako bi izgledalo da u Zakonu o parničnom postupku ili u krivičnom postupku kažemo – žalba će biti uvažena ukoliko se uz žalbu uradi to, to, to i to? Šta će nam onda drugostepeni organ ili drugostepeni sud? Osim toga, ova odredba procesno i pravno ne sme da postoji iz drugog razloga. Zbog toga što, kad se podnosi zahtev hipotekarnog poverioca koji želi da izvrši upis zabeležbe prodaje u njegovu korist, u taj zahtev mora da bude predmet ocene prvostepenog organa, odnosno registra. Kako ocene? Ocene urednosti tog zahteva, s jedne strane, a s druge strane ocene opravdanosti tog zahteva. Ako je zahtev neuredan, onda će se on odbaciti. Na taj način ćemo postići efikasnost sistema, postići ćemo efikasnost postupka. Postići ćemo ono što je vaše ministarstvo postavilo kao cilj ovog zakona, a to je transparentan i brz postupak namirenja potraživanja hipotekarnih poverilaca. Kako se ocenjuje opravdanost ovog zakona? Opravdanost ovog zakona se ocenjuje upravo tako što se utvrđuje da potraživanje postoji, da hipoteka postoji, da potraživanje nije dospelo za naplatu i da dug nije isplaćen. Ali, ako dug nije isplaćen, to je već teret dokazivanja na samom dužniku. Prema tome, uvaženi ministre, ovo što je navedeno kao nalog da se žalba uvaži je apsolutno nedopustivo zbog toga što su to procesno pravne pretpostavke da bi uopšte zahtev mogao da uđe u pravni saobraćaj, da bi uopšte po zahtevu moglo da se postupa. Jer, kako je uopšte moguće da dođemo do prodaje hipotekovane nepokretnosti i da tražimo zabeležbu prodaje hipotekovane nepokretnosti a da pre toga potraživanje ne postoji? Pa, ono postoji samom činjenicom da je hipoteka upisana. Dalje se kaže – hipoteka ne postoji. Kako ne postoji ako je ugovor o hipoteci, koji je inače potvrđen javno-beležničkim zapisom, upisan? Kako onda da govorimo uopšte o tome da li žalbu uvažiti ili ne? Potraživanje nije dospelo za naplatu. Pa, ako je dospelo za naplatu, onda nam ne treba obezbeđenje. Zbog čega bi ga obezbeđivali? Zbog toga mi u poslaničkoj grupi SPS smatramo da se zaista ovaj član 31. mora preformulisati i upodobiti sa onim što podrazumeva realna, logična i praktično primenjiva procesno-pravna rešenja. Takođe, ono što smatramo da u predloženim izmenama i dopunama zakona stoji, a ni u kom slučaju nije u duhu ustavnih rešenja i pravnih propisa Republike Srbije, a naročito nije u saglasnosti sa drugim odredbama zakona, jeste isključivanje mogućnosti vođenja upravnog spora protiv drugostepenog rešenja. Ako ćemo isključiti mogućnost upravnog spora, onda ograničavamo pravo stranke da pravni lek koji je dozvoljen i Ustavom i zakonom iskoristi. Pa, onda bi morali da brišemo i član 180. Zakona o državnom premeru i katastru, uvaženi ministre, koji upravo kaže da stranka koja je nezadovoljna konačnom odlukom organa u upravnom postupku ima pravo na upravni spor. Dakle, ovde imamo u pitanju upravni postupak, uvažene kolege narodni poslanici i građani Republike Srbije, upravni postupak. Okončanje upravnog postupka ne uskraćuje mogućnost stranci da nastavi postupak u upravnom sporu, niti sme to da uskrati, jer bi na taj način bila povređena i ustavna prava stranke. Zbog toga smo mi u poslaničkoj grupi SPS reagovali amandmanom, smatrajući da ovakav način sistematizovanja u procesno-pravnom smislu reči ne treba da postoji. Ono što takođe izaziva određene dileme, a već se čulo u diskusiji koja je prethodila ovoj mojoj diskusiji, jesu rokovi. Rok od tri meseca jeste sporan i doći ćemo u situaciju neujednačene sudske prakse. Rok u Zakonu o izvršenju i obezbeđenju je mesec dana, između jedne i druge prodaje. Ako idemo na efikasnost postupka, onda je zaista tri meseca predugo. Takođe nam se čini, uvaženi ministre, da je predugo 18 meseci čekanja da bi se izvršilo brisanje zabeležbe ako je u pitanju hipotekovana prodaja. Zašto 18 meseci? Pa, ja sam tamo dao neke pare i te moje pare stoje i sada ja treba da čekam 18 meseci da bi se mogla brisati zabeležba. Mi u poslaničkoj grupi SPS smatramo da se na taj način ne doprinosi efikasnosti onoga što podrazumeva postupak hipotekarne prodaje, odnosno prodaje hipotekovane nepokretnosti i namirenja poverilaca koji su imali obezbeđeno potraživanje upravo tom hipotekom. Ono što je sigurno tačno i sa čime ćemo se složiti svi ovde, pa i vi, jeste da su procenti koji se vezuju za tržišnu vrednost nepokretnosti uvek polemične. Mi u SPS smatramo da je izuzetno dobro rešenje što ste krenuli ka afirmaciji vansudske prodaje, odnosno vansudskog namirenja i to je dobro za kreditore. To je dobro, uvaženi ministre, za banke. Bez obzira da li mi gajili animozitet prema bankama zbog raznoraznih okolnosti koje nam se dešavaju ili afirmisali banke, banke su u ogromnom problemu kao kreditori, naročito što je preko 90% obezbeđenih potraživanja, to su potraživanja gde se kao poverioci pojavljuju banke, istovremeno kreditori. Zaista, ovim zakonom, što je za pohvalu i zbog čega je bezrezervna podrška Ministarstva u tom pravcu, da se bankama kroz vansudsko namirenje pruža mogućnost da dođu do naplate svojih potraživanja. Ali, imamo one probleme koji se u praksi dešavaju na način koji, jednostavno, sve ovo što je afirmativno može da dovede u problem. Postavlja se pitanje - da li je uopšte moguće postići 90%, kao najnižu vrednost od procenjene vrednosti prilikom vansudskog namirenja? Da li je uopšte moguće? Retko, ali teoretski pa i praktično možemo da prihvatimo da i jeste moguće. Naravno, opet u korist banaka bi bilo dobro kada bi se ovako nešto i realizovalo.Međutim, i ovde su procenti na neki način neujednačeni. U Zakonu o izvršenju i obezbeđenju kod prve javne prodaje je početna cena 60% od procenjene vrednosti nepokretnosti. I šta nam se dešava, uvaženi ministre? Dešavaju nam se zloupotrebe, jer niko ne ide na kupovinu kada je 60% procenjene vrednosti. Ako je moja kuća pod hipotekom i vredi 100 hiljada evra, njena početna cena na prvoj javnoj prodaji je 60 hiljada evra. Niko neće na toj prvoj javnoj prodaji da se pojavi, čeka drugu. Zašto čeka drugu? Zato što je 30% od procenjene vrednosti i ulazimo u zonu zloupotreba koje se vezuju za činjenicu da neko odmah kupi po 30%, a onda preprodaje i na taj način ostvaruje korist. Neće se te zloupotrebe moći eliminisati ni u ovim procentima koji su u predloženim izmenama i dopunama navedeni, ali je to nešto sa čime moramo objektivno da se saživimo i da tražimo neka sistemska rešenja koja će ovo preduprediti, prevenirati i na kraju krajeva doći do onog cilja koji podrazumeva što veći stepen zaštite. Na kraju, kada smo kod dilema, o čemu neću mnogo da pričam, pošto će o tome daleko kompetentnije govoriti moja uvažena koleginica i drugarica Suzana Spasojević, postavlja se pitanje, uvaženi ministre, zašto ovim zakonom nisu obuhvaćeni objekti koji su upisani pod posebnim uslovima shodno, tzv. pežorativno rečeno, „Veljinom zakonu“, ili zakonu koji je predložilo ministarstvo dok je na čelu tog ministarstva bio ministar Velimir Ilić? Radi se o nepokretnostima koja imaju poseban pravni režim, koja su pod posebnim pravnim režimom i upisane u registar katastra, ali tih nepokretnosti u ovim predloženim izmenama i dopunama Zakona o hipoteci nema. Postavlja se pitanje - zašto, a najavljeno je da ih treba biti? U svakom slučaju, u ovom pravcu su podneti amandmani. Mi smo uvereni da te amandmane treba pažljivo razmotriti jer se istim postiže, po nama u SPS, daleko veći stepen kvaliteta ovog zakona, a mi ćemo ga nesumnjivo podržati i glasati za ovaj zakon u danu za glasanje, iz onih razloga koje ste vi istakli, koje mi maksimalno podržavamo, da ih ja ne bih ponavljao zbog toga što, kako sam rekao, ponavljanje nam jedne iste priče ne vodi ničemu, a zaista osnovni cilj koji se želi postići, on se i postiže - i transparentnost, i efikasnost, i zaštita dužnika, i zaštita poverilaca. Zato imate podršku SPS i poslaničke grupe SPS. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite, gospodine Vujoviću.
Zahvaljujem se na čitavom nizu vrlo korisnih predloga. Želim da vas zamolim da u formi amandmana predložite ta rešenja. Mi ćemo sa zadovoljstvom prihvatiti sva poboljšanja teksta. Želim samo daiskoristim priliku da napomenem da smo neke formulacije na koje ste se vi baš osvrtali i koje ste komentarisali preuzeli iz teksta postojećeg zakona. Znači, ova konkretna formulacija, potpuno razumem vaše primedbe, je preuzeta bukvalno iz pretposlednjeg pasusa postojećeg zakona, a žalba će biti uvažena. Mi smo preuzeli taj tekst i prihvatam vašu argumentaciju, ali to nismo mi dodali, to smo preuzeli nepažnjom. Prema tome, pogledaćemo, mislim da bi, u stvari, formulacija trebalo da glasi da će žalba biti razmotrena ili uzeta u razmatranje ako budu ispunjeni uslovi koji se tu navode. Hvala vam lepo na sugestijama koje smo dobili od drugih poslanika. Vrlo ćemo rado sve to razmotriti i sve uzeti kao moguće amandmane na ispravku teksta zakona o izmeni Zakona o hipoteci. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Hvala, predsedavajući. Gospodine ministre, poslanička grupa SPO i DHSS će glasati kao, vidim, i sve ostale poslaničke grupe za izmene ovog zakona jer smatramo da su ponuđena rešenja bolja u odnosu na postojeće stanje i budući da mi pripadamo onoj poslaničkoj grupi koja je smatrala, od osnivanja naše političke stranke, da celokupni taj komunistički sistem treba menjati, zaista je neshvatljivo da smo 1980. godine imali Zakon o osnovama svojinsko-pravnih odnosa, da smo tek 2005. godine doneli prvi zakon koji tretira ovu oblast, da je i on bio jako loše uređen, da je to jedna veoma značajna oblast za funkcionisanje finansijskog sektora za strana ulaganja, za sigurnost dužnika koji uzimaju pre svega kredite, za sigurnost bankarskog sistema. Sećam se da je uvaženi profesor Dragoljub Stojanović, koji je, naravno, doktorirao materiju građanskog prava u Nemačkoj, smatrao u vreme kada sam ja studirao da nikako nisu mogli uređenom svetu da objasne naš pravni sistem, kako je neko mogao da ima pravo korišćenja, nije vlasnik zemljišta, kako obezbediti hipotekom tu vrstu zaloge, kako to kasnije sve, koje sve probleme stvara u sudskom postupku, u praksi itd. Naprosto, drugovi i drugarice koji su od 1945. godine imali jedan projekat koji se zvao socijalizam, napravili su jedan nakaradni projekat u svim oblastima, pa i u ovoj oblasti. Projekat je propao, a onda su se drugovi i drugarice, sa stvaranjem višestranačkog sistema, razmileli po ostalim strankama i taj loš sistem koji su stvorili iskoristili za pljačkašku privatizaciju i za brojne zloupotrebe što se tiče pre svega kredita. Bilo je tih zloupotreba i u vreme koje se sada promoviše kao vreme kada se sigurno i bezbedno živelo, u vreme Josipa Broza Tita, sećate se onih čuvenih zelenih planova itd. Građani su masovno po političkoj liniji dobijali kredite da podignu poljoprivredna domaćinstva. Umesto toga se podigne kuća, nikne kuća. Da li je iko odgovarao? Nije. Mi smo to zvali Alajbegova slama. Razvlačila se državna imovina kako se moglo i tako se nastavilo i posle 90-ih godina. Tako se nastavilo i posle 5. oktobra. Sedamdeset, osamdeset ili 90% hipoteka su hipoteke banaka. Banke sa stranim vlasništvom u Srbiji posluju kao domaća pravna lica. I, obratite pažnju naši građani često kažu – vidite kako su ovi stranci bezobrazni imaju visoke kamatne stope, a istovremeno i banke sa državnim kapitalom ili sa privatnim kapitalom našeg porekla takođe imaju iste kamatne stope. Zbog čega? Zbog nesigurnosti poslovanja, zbog opšteg ambijenta, ali pri tom primetićete da ni jedna banka sa stranim kapitalom nije bankrotirala, niti je imala afere koje su imale ove banke u kojima je država pre svega imala ili većinski udeo ili postavljala svoje političke predstavnike u organe upravljanja. Šta se radilo? Davali su se krediti sa neadekvatno obezbeđenim potraživanjima. Procenjena vrednost potraživanja je bila pet, 10, 15, 20, 100 puta koliko treba veća od realne tržišne cene i naravno da se to radilo sistematski, opet po političkoj liniji, da se isisavao državni kapital. Naravno da su te banke propale, a da je opet država koja je omogućila takvu pljačku onda preuzela obaveze tih banaka. Tako da su na neki način svi građani Srbije uključujući narodne poslanike na taj način zbog kriminalnog postavljenog sistema, koji je postavila država kažnjen. Evo, danas svi građani Srbije moraju da otplaćuju dugove koje su napravili drugovi i drugarice koji su se razmileli po svim strankama. E, sada bez obzira da li je bila kraljevina ili neki drugi sistem pre 1941. godine, nije bilo tako. Hipoteka je bila svetinja. Odluka suda jedan kroz jedan, malo sudskih sporova postojalo je poverenje u pravnu državu, postojalo je poverenje u banke.Danas banke, i to niko nije rekao od procene vrednosti bez obzira što je to slobodna volja ugovarača imaju svoje procenitelje koji mogu i najčešće jednu nepokretnost koja je zaloga za bankarski kredit procenjuju na višestruko viši iznos, pa je to tek opasnost po građane. A ako se ujedno, pošto banke obično nude svoje opšte uslove koje ljudi običnom građaninu u muci teško ili može da razume, a onda se ide sa kamatama koje su zaista katastrofalne. I, neko ko uzme neki kredit računajući da će platiti neki neznatniji deo kako mu se to prvobitno predstavi na kraju zaista ode na doboš. Ono što dobro što ovaj zakon promoviše naravno kao o prethodnih zakoni tu vrstu slobode ugovaranja kamatne stope i što se zakonska zatezna kamata propisuje samo u situacijama kada ona nije ugovorena. Drugo, bio sam neko ko je promovisao sistem centralnog registra hipoteka, bez obzira što taj registar nije bio ni pouzdan, niti je postojala obaveznost da se u registar upisuju sva založna prava. Možda je zbog opšteg ambijenta u našem društvu ne samo kroz ovaj zakon, jer sa izmenama ovog zakona moraće da se izmeni niz zakona koji tretiraju ovu oblast, možda je po mom mišljenju trebalo pojačati ulogu centralnog registra založnih prava. Zbog čega? Pa, naprosto zbog činjenice što sam i ja baveći se advokaturom sretao nebrojeno puta da se na jednoj te istoj nepokretnosti stavi više založnih prava, odnosno više hipoteka, da se pojavi više poverilaca koji naprosto pitaju se odakle se odjednom pojavljuje da je jedna nepokretnost opterećena sa više hipoteka što je proizvodilo naravno pored pravne nesigurnosti veliki broj sudskih sporova. Ono što je dobro što vi promovišete vansudsko namirenje što je naravno praksa u svetu i što mi zaista verujemo da će dovesti do manjeg broja sudskih sporova i do lakšeg rešavanja svih spornih stvari u vansudskom postupku. Drugo, dobro je što sporazumno rešenje, odnosno smanjenje vrednosti hipotekarne nepokretnosti može ispod 90% da uradi samo sud uz mišljenje odgovarajućeg veštaka. Procena naše poslaničke grupe je da budući da se zaista sistem ozbiljno menja, da se sa izmenom ovog zakona ispunjava još jedno obećanje koje je dao premijer Vučić u svom ekspozeu da će se, budući da je promenjen u znatnoj meri Zakon o izvršnom postupku, da postoje privatni izvršitelji, da je donet Zakon o javnom beležništvu, da se sistem u mnogim svojim oblastima ozbiljno menja, da će se sa izmenom zakona koji tretiraju ovu oblast pojačati pravna sigurnost, jer investitori zaista kada dođu u neku zemlju, a mi znamo da je ta potreba za investiranjem ne postoji samo u Srbiji, ona postoji svuda u svetu, svi nude svakojake uslove samo da bi im neko došao, investirao i otvorio neko radno mesto. Mislimo da će zaista sa početkom primene ovih zakona, i kažem sa izmenom pratećih zakona da će to privući strane investitore, jer ovo je jedna veoma važna oblast za koju svaki investitor je pre ulaganja u našu zemlju zainteresovan da vidi kako je ona regulisana. Mislimo da će se zaista sa izmenama ovog zakona ubrzati naplata potraživanja, da će se poboljšati položaj kreditora na tržištu, da je dobro što poverilac može da ima i dodatno obezbeđenje ako je dužnik nesavesno se odgovori prema založenoj nepokretnosti uništava je, umanjuje njenu vrednost, na neki drugi način se nesavesno ponaša. Dobro je što se sada opomene šalju hipotekarnim poveriocima, glavnom hipotekarnom poveriocu i poveriocima drugog i trećeg reda. Procena naše poslaničke grupe je da će dobri efekti ovog zakona zaista, pre svega služiti za privlačenje stranih investitora. Još nešto ministre, samo ću iskoristiti vaše prisustvo da vam ukažem na nešto što se opet tiče investicija. Mi kao narodni poslanici svakodnevno kao i vi u ministarstvima dobijamo dopise, pisma građana koji su često veoma smislena, ukazuju na glavne probleme u investiranju. Juče sam dobio pismo jednog našeg preduzetnika koji je 20 godina radio u Moskvi, stekao zavidan kapital, uložio u izgradnju etno objekata i objekata za turizam u selu Gornja Kravarica u Dragačevu. Naprosto me moli kao narodnog poslanika, čak je pozvao i Vladu ili predstavnike Vlade da obiđu te objekte i da vide koliko je tu kapitala uloženo. Sa druge strane, to jeste nadležnost opštine, ali je nadležnost i Republike, naprosto ima problem sa pristupnim putevima i sa infrastrukturom i kaže da nikako ne može gostima, pre svega iz Ruske federacije da objasni zbog čega su putevi u tako lošem stanju prepuni udarnih rupa. Inače, strani turisti su jako zadovoljni i uslugama i ambijentom i svim tim stvarima. Tako da i ono što je preporuka Evropske komisije koja ne tretira samo ovu oblast da saradnja državnih organa mora biti mnogo, mnogo čvršća i koordinacija mnogo bolja. Mislim da i u ovom delu da to ne treba prepustiti lokalnim samoupravama da takve ljude koji svega iz patriotskih razloga ulažu u našu zemlju, treba da držimo kao malo vode na dlanu i ako ne može opština da reši neki problem koji je takve vrste da se rešenje tog problema i uključi Vlada. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, gospodine ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, izmene i dopune Zakona o hipoteci se donosi na zahtev banaka. Udruženje banaka, predstavnici poslovnih banaka u Srbiji to otvoreno govore, imam ovde sijaset njihovih izjava. Dakle, gledaću zaista što kraće da se obraćam danas, a više u pravcu da građani razumeju šta se ovde dešava. Dakle, poštovani građani, banke traže da se donesu izmene i dopune ovog Zakona da bi mogli lakše da dođu do vaših nekretnina. Zato što ih mnogo nervira što postoje neki niži hipotekarni poverioci koji mogu da se upisuju pa ima sve to otežava, sudovi se zasipaju nepotrebnim procedurama itd. Dakle, poštovani građani današnja većina u ovoj sali i jedna druga u sklopu te većine, koja se deklarativno zalaže da je levica, će da glasaju da se ponovo zaštite poslovne banke u Srbiji, a da se vama na jedan lak i efikasniji način, u sklopu sa zahtevom udruženja banaka, možda i MMF, ko to zna, da se ova stvar pojednostavi i da se stvari reše na način kako će se to maksimalno ubrzati. I ako, imamo jasne pokazatelje, činjenice koje kažu kakvo nam je stanje i na tržištu nekretnina i u bankarskom poslovanju i sve ukupno ekonomsko-socijalno devastirano stanje u ovoj zemlji. Osnovne izmene odnose se na dalje pojednostavljivanje zalaganja nepokretnosti, naročito onih koje se koriste u komercijalne svrhe putem izdavanja u zakup, brisanje odredbe o saglasnosti trećeg lica itd. Zakon o hipoteci definiše hipoteku, kao založno pravo na nepokretnosti koja ovlašćuje poverioca da ako dužnik ne isplati dug ili dođe do povrede druge obaveze, zahteva naplatu potraživanja obezbeđeno hipotekom iz vrednosti nepokretnosti. Ja mislim da ovde imamo i skraćivanje rokova, imamo vansudsku prodaju nepokretnosti. Ovaj Zakon koji su sačinili bankari, dakle vi ste njihov eksponent i Vlada i poslanici većine, odnosi se na pojednostavljivanje zalaganja nepokretnosti, pre svega onih koji se koriste u komercijalne svrhe, kao što sam rekao. Predloženo je brisanje odredbe o saglasnosti trećeg lica, neposrednog držaoca nepokretnosti na zalaganju, kao sastavnog dela založne izjave. Predviđena je i zabrana upisa hipoteke drugih i tereta po upisu zabeležbe hipotekarne prodaje, brisanje hipoteke drugog i nižih redova o okončanoj vansudskoj prodaji nepokretnosti, a namirivanje tih poverilaca po pravilima o namirivanju, zatim brisanje centralne evidencije hipoteke itd. Gospodin Dugalić, jedno od lica bankarske oligarhije i zelenaškog bankarskog sistema u Srbiji, kaže: „rezervisanje pravo hipotekarnih poverilaca nižeg reda je glavni kamen spoticanja u primeni ovog Zakona, jer direktno uslovljava primenu Zakona o izvršenju i obezbeđenju, jao, jao, bože moj moramo na sud. Strašno. Ne možemo mi to da izdržimo, hoćemo što pre da dođemo do vaših nepokretnosti. To prilično usporava proces naplate.“ To kaže gospodin Dugalić. Stvarno su mi suze krenule. Evo, to je suština, poštovani građani. Pa, ne možemo više da se mi tu zavitlavamo sa zakonima, sa sudskim procedurama, sa kamenima spoticanja, dajte da mi vama što pre to lepo pokupimo, zato što, bože moj, u Srbiji kredite i založno pravo na nepokretnosti samo stavljaju bogataši, tako misle oni. Međutim, praksa to demantuje. Naša država i Vlada je svakom, i to ne ova, i prethodne Vlade, da budem pošten, je svakom poveriocu, svakom kreditoru, dala prava da svoje potraživanje naplati celokupne imovine dužnika. Mi imamo državu koja je brižna prema kreditorima, u ovoj državi banka i kreditor ne može da propadnu. U ovoj državi oni su apsolutno u svemu „sveta krava“. Oni mogu da uzimaju, oni mogu da prodaju, oni mogu da procenjuju i oni će u suštini da i ovako ruiniran životni standard i položaj naših građana dodatno obezvrede. Naravno, onda dolazimo, pošto kreditor u Srbiji ne može da pukne i to njih, naravno samim tim oslobađa bilo kakvog pritiska da nam naplaćuju, bezobrazno, ne primerene kamate u ovoj zemlji, za koje ja smatram da treba zakonom da se ograniče, kao i da se izbrišu skriveni troškovi banaka koje uništavaju građane Srbije. Pošto ni to niste rešili, a niste rešili ni problem u švajcarskim francima, mislim da bi to trebalo da se veže za kurs evra na dan kada je uzet kredit i tako da se reši. Mi sada imamo u novom Zakonu o hipoteci član, koji glasi: „ hipotekarni poverilac može da zahteva i da svoje dospelo potraživanje namiri, najpre iz vrednosti hipotekovane nepokretnosti, a zatim iz ostale imovine dužnika“. Istovremeno iz vrednosti hipotekovane nepokretnosti i iz dužnikove imovine ili najpre iz dužnikove imovine, pa tek potom iz vernosti nepokretnosti. Od prilike pokušavam da vam ukažem na one negativne strane, ubrzavanja postupka, efikasnosti, izlaženje u susret investitoru, kako smo čuli, mada ja ne vidim vezu. Investitor, čarobna reč koja će sve da nam reši u Srbiji. Sve. Date mu 10 hiljada evra iz budžeta po radom mestu, on da mizernu platu radniku, nema sindikat, ko se usudi da pravi sindikat odmah leti napolje, rade po 15, 18 sati dnevno i sad vi meni objasnite vezu između hipoteke i tog čoveka. Veza hipoteke između banke i hipoteke građana Srbije u sledećem, dajemo vam kredite za koje znamo da ne možete da ih vratite, dajemo ima biznismenima, nekada iz bivše vlasti, a sada iz ove vlasti, za koje znamo da ne možete da ih vratite. ne postoji nikakvo realno obezbeđenje. Spašavaju se banke parama budžetskih obveznika Republike Srbije, „Razvojna banka“, „Univerzal banaka“, „Agrobanka“ ima ih još i nije svaka od tih banaka bila za vreme one vlasti, jer znam da će te zato da se uhvatite, ali to u ovom trenutku nema nikakvu važnost. U ovom trenutku važnost ima zašto nastavljate sa tom praksom? Nastavljate sa tom praksom i to duboko. Nedavno je dat kredit jednom biznismenu bliskom vlasti od nekoliko miliona evra, svi znaju da ne može da se vrati, nema šanse da se vrati, nikakav kolateral, ništa i to svi znaju, ko se time bavi. Možda vi ne znate lično. Inače, imamo problem, kao što znate uvaženi kolega da banke u Srbiji nerealno prikazuju svoje bilanse, potpuno nerealno, a to će uskoro morati da se reši i moraćemo realno da vidimo koliko banke stvarno imaju aktivu, koliku pasivu. Pročitao sam juče u jednom tekstu, vrednost loših kredita u bankarskim knjigama u Srbiji kreće se od pet do 12 milijardi evra. Danas u Srbiji, posle tri godine vaše vlasti, pet do 12 milijardi evra. Bilo je to i ranije. Očekivao sam da će te vi bar nešto da popravite u ovoj zemlji, a vi ništa, vi samo kvarite. Pet do 12 milijardi evra i to je konzervativna procena. Znači to je optimistička procena da je toliko. Poslovanje je sve teže banaka i u jednom trenutku vrlo lako može da se desi da dođe do sloma. Direktori banaka namerno drže frizirane podatke, da bi kod svojih matičnih centrala u inostranstvu ostavili što bolji utisak. Čak, je poznat slučaj da je direktor jedne banke, čija se matica u EU usprotivila takvom ponašanju, nedavno odobrio milionski kredit u evrima, bez bilo kakve garancije, to je ovo što sam rekao i to na lepe oči. Na lepe oči, jednoj poznatoj beogradskoj faci. Tako pišu novine. (Zoran Babić, s mesta: Jednoj stranci, koja je sve manja, sedište je u Krunskoj.) Ne, nego faci koja je iz vaše stranke, koja sada taj kredit ne može da vrati,jer mu je firma u katastrofalnom stanju, lošem. Sve ono što ste govorili ranije i nema potrebe da vičete, čujem vas.. (Zoran Babić, s mesta: Sedište je u Krunskoj, ti što su uzeli kredite na lepe oči.) Ne, sedište je u onoj, kako se zove, jer vi imate više sedišta, ne znam više gde vam je sedište, možda u Vrnjačkoj Banji. Vi nastavljate sa ovom lošom praksom, dajete svojim drugarima kredite, zatvarate banke, građani, posle plaćaju, olakšavate naplatu hipoterkarnih zaloga, znate da u Srbiji više niko ne može ni račun da plati, a ne ratu za kredit. Jeftinije su nekretnine, svi hoće da ih prodaju, niko nema da ih kupi, čak i ovako sa niskim cenama, tržište je stalo i građevinska industrija je palaza 40 posto, da, da, i Vlada, po meni i to se vidi u ovom zakonu, brine samo o oligarhiji i o bankama, samo o krupnom kapitalu i to smo čuli i u ovim izlaganjima. Niko reč nije rekao o pravima dužnika, reč niko nije rekao, samo pričate o kreditorima i poveriocima, o tržištu i investicijama i nigde veze nema ni jedno sa drugim, nigde, da pričamo o tome da li će građevinsko – gradsko zemljište sada moći da se konvertuje, to bih razumeo da pričate, da pričate o sistemu dozvola, i to bih razumeo. Ovako, to su fraze, gospodo. Inače, hoću da pohvalim izmenu člana 35, kojim se zabranjuje prodaja nepokretnosti ispod 60% njene vrednosti, ali ovo je suštinski izuzetak u tekstu zakona zato što banke suštinski su pisale ovaj zakon. Osnova je fiskalne discipline, to ste rekli u obrazlaganju zakona, zašto disciplina samo za građane koji duguju? Zašto banke nisu opreznije bile prilikom odobravanja kredita? Zašto su oni eskulpirani bilo kakve odgovornosti ili bilo kakvog plaćanja? Zašto su uvek i sada i sutra će misliti isključivo na kamate i svoj profit i kamatne stope, da li je zbog nenaplativih kredita ugrožen bankarski sistem u Srbiji, poštovani ministre? Koji procenat hipotekarnih kredita je nenaplativ i da li vi imate ta saznanja? Znam da niste direktna adresa, ali možda znate i da li to može da utiče i ugrozi naš finansijski sistem, pošto postoje razne špekulacije u javnosti, ali zaista smatram da ne smemo više dozvoliti da građani ponovo spašavaju poslovne banke, koji zelenaškim kamatama blokiraju privredni rast i zapošljavanje, tu postoji veza? Potencijal za rast građevinske industrije je nešto što spominjete i pričate već pune tri godine, od stanova za, ne znam, 380 evra kvadrat od kojih nije bilo ništa, neću da spominjem Fabriku čipova, avio delova, od kojih takođe nema ništa. Neću da spominjem kako su „Al Ravafed“ i „Mubadala“ ostale priče i neuzorane njive po Vojvodini, o tome neću da pričam, ali hoću da pričam o tome da nam je suštinski u detalje pala građevinska industrija i da u Srbiji danas stanove mnogi hoće da prodaju, nema niko da ih kupi, a cene su drastično pale, a tek će da padnu. Moje pitanje jeste, kako će banke i čak i kroz ovu proceduru koja će im olakšati postupak da za sebe obezbede neki ćar? Zato što je u korenu njihove delatnosti pohlepa. Bez pohlepe nema kapitalizma, a bez kredita nema dobiti, o tome se radi. Oni će nastaviti da jedu dok sami sebe ne pojedu. Problem je što će pojesti građane Srbije zajedno sa njima. Potpuno je jasno da bez plata i penzija nema platežne moći, a pošto ste smanjili plate i penzije, nema ni tržišta, nema ni većih ubiranja prihoda, pa nema ni kupovine stanova. Građani su uplašeni za egzistenciju, tako da malo ko i razmišlja da kupi stan i nisu spremni na nove kreditne avanture. Ako možete da me demantujete, dajte mi impozantne brojeve novouzetih kredita od strane građana u Srbiji, jer to bi bio dokaz vere u stabilnost i reforme koje sprovodite. Nema ih zato što je sve manje vere u vaše prazne priče. Cene nekretnina i nikada lošija situacija po pitanju izgradnje novih stanova potvrđuje ovu tezu. Dakle, poštovani građani, još jedan zakonski predlog kojim se sprovodi volja ljudi i van ove Skupštine, još jedan zakonski predlog u kojem kao loši imitatori nosimo pet brojeva veću odeću, gledamo se u ogledalo i mislimo da smo Napoleon, da smo mnogo veliki, a u stvari smo kao Vlada i država tužni, tužne kopije nekog zapadnog sveta i što je najgore, sve ono što ne valja direktno sprovodimo protiv naših građana. Poštovani građani, ovaj zakon bi mogao da se nazove „limeni doboš“. Ovo je „limeni doboš“, poštovani građani, samo što ima pozlatu, ima kićanke. Ovaj doboš će na mnogo lakši način da otuđi vaše nekretnine i da hipotekarni zalozi mnogo brže fluktuišu sa mnogo manje prepreka, kako kaže gospodin Dugalić, i na mnogo lakši način da nas dovede do ivice nedostatka bilo kakvih sredstava, bilo kakvog kapitala. Cilj jeste da imamo baš takav kapitalizam, brutalan, periferni, gramzivi i onaj najgori koji može da postoji. Tekst ovog zakona to potvrđuje. Ja se nadam ministre da ni jedno objašnjenje o efikasnosti, ni jedno objašnjenje o dinamici tržišta, ni jedno objašnjenje o ukidanju sudova kao nepotrebnih prepreka suštinski ne može izbrisati činjenicu da uz pomoć izmena ovog zakona se izlazi apsolutno u susret zahtevima poslovnih banaka s jedne strane i sa druge strane potpuno se pojednostavljuje, ubrzava proces pribavljanja hipotekarnih nekretnina, koje su dati kao zalozi. Neka mi neko objasni kako će to da se odrazi na interes građana, a sa druge strane nerealno dati krediti vašim prijateljima iz vlasti koji su procenjivali hale na po tri, četiri, pet miliona evra, one ne koštaju više od 150.000 evra i sada banke to knjiže kao obezbeđenje po tržišnoj vrednosti. Ko će sada to da obori? Ništa drugo ne znate da kažete, osim da pričate šta je bilo pre tri godine. Tri godine ste na vlasti, pumpate cene, raspitajte se. (Zoran Babić, s mesta: O čemu pričaš čoveče? O čemu pričaš?) Ne možete vi kao narodni poslanik meni da vičete – O čemu pričaš? (Zoran Babić, s mesta: Ko je procenjivao to? Ko je procenjivao to? Autoprojekcija za sve što ste radili u okviru Agrobanke, Razvojne banke. Priča se, priča se.) Molim vas, evo vidite. Malo ste uvaženi kolega poranili, još nije stigao premijer, tek treba da se pokažete.
Molim vas nemojte dobacivati.
Dakle, moje osnovno pitanje je – objasnite mi stanje, ako imate informacije, odgovore na ova pitanja koja sam postavio, kako iz banke funkcionišu, kakva im je realna aktiva i pasiva, kako će se ovo odraziti na građane, kako će se odraziti na tržište nekretnina, kako će se odraziti na modalitete davanja kredita za nepokretnosti i šta ovo znači konkretno za ljude koji su dali hipoteku da bi kupili recimo sebi neku kuću ili stan i kako će to da se uradi? Ali, zato je uveden princip da i nepokretnost koja nije uknjižena može biti korišćena u ovom smislu. (Veroljub Arsić, s mesta: Sad može.) Naravno da može, ali ste obećali da ćete izvršiti legalizaciju pa je niste uradili, ali ste uradili da banka pre dođe do nekretnine, to ste odmah potrčali da uradite. Što niste legalizovali do sada Srbiju? Srbija je nelegalizovana pod vama ostala i još više propala, o tome se radi. Naravno da prethodna praksa ne može dobiti ni jednu pozitivnu ocenu, ali ljudi shvatite da to više nije opravdanje nikome. Imate vlast tri godine, uradite nešto. Ja vas podstičem u tome, vi to naravno radite na osnovu vaše politike, programa i ideologije. To je suprotno onome za šta se ja zalažem, ali uradite nešto. Sve što ste počeli niste završili i pod vama Srbija nažalost jeste nezavršena država. Hvala. (Neđo Jovanović, s mesta: Replika.) (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.)
Izvolite Pavićeviću, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsenoviću, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti, pretpostavljam iz Ministarstva finansija, dva su člana našeg Poslovnika povređena, ja mislim, poštovani gospodine Arsenoviću. Najpre član 108, budući da narodni poslanici SNS,a tu su dominirali gospoda Babić, Martinović i Arsić, tokom govora drugih narodnih poslanika, poštovani gospodine Arsenoviću, neprestano dobacuju onom narodnom poslaniku koji govori, a to je u ovom slučaju bio gospodin Borislav Stefanović. Vaša je obaveza ja mislim bila, gospodine Arsenoviću, da poštujući… (Aleksandar Marković, s mesta: Ti si advokat.) Evo sada opet, poštovana gospodo, član 108. Poslovnika Narodne skupštine, vaša je obaveza bila da intervenišete i da ukažete gospodi narodnim poslanicima SNS, da to nije primereno ponašanje u Narodnoj skupštini. Druga stvar, član 156. Poslovnika, poštovani gospodine Arsenoviću, ja smatram da bi bilo primereno da u ovoj raspravi danas ovde u ime Vlade učestvuje i gospodin Selaković, budući da je ovo materija, poštovana gospodo, koja jednim delom pripada i delokrugu nadležnosti Ministarstva pravde. Mi smo ovde slušali jutros raspravu poštovane gospode i gospodina Neđe Jovanovića, na primer, i ostale gospode i gospodina Stefanovića, koji su, gospodin Jovanović naročito, sa pravnog aspekta posmatrali ovaj Predlog izmena i dopuna zakona i onda smo mi danas ovde u načelnoj raspravi, gospodine Arsenoviću, ostali uskraćeni za one odgovore predstavnika Vlade, koji se tiču ovog dela sadržine ovog predloga zakona i onda ja mislim i građani koji prate ovu raspravu i mi koji ovde sedimo i učestvujemo u njoj ne možemo da dobijemo kompletnu sliku onoga što je smisao predloženih izmena, gospodine Arsenoviću. Hvala.
Hvala. Što se tiče dobacivanja, tu ste vi delimično u pravu i ja sam zato intervenisao. Ne znam da li ste primetili. Znači, slažem se sa vama i bilo ko kad reaguje na dobacivanje sa mesta, to poslovnički nije dozvoljeno, ali jednostavno, to je tako ovde i ne možete da ga razrešite i moramo pomalo i da to prevazilazimo kako znamo i umemo. Što se tiče ovlašćenog predstavnika, to nije stvar predsedavajućeg, stvar Skupštine, stvar Vlade. Ona jeste ovde imenovala i gospodina Selakovića da prisustvuje. Međutim, Vlada je odlučila da samo dođe ministar Vujović. Prema tome, mislim da je u skladu sa Poslovnikom i mislim da nije došlo do povrede Poslovnika. Da li vi želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Da li neko još želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Babić ima isto povredu Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, povređen je Poslovnik, član 107. i ja znam da vi niste mogli da utičete na to. Mislim da je ovo visoko zdanje, Dom Narodne skupštine, mesto gde ćemo pričati o egzaktnim podacima, a ne o navijačkim. Korišćenje argumentacije - to svi znaju i to se priča i neko tamo negde tamo je krajnje neozbiljno stavljati na teret Vladi Aleksandra Vučića i SNS. Verujem da je kolega koji je govorio pre mene, odnosno pre kolege Pavićevića, da je koristio sredstva javnog informisanja, da je koristio novine koje su stare tri, četiri, pet godina, pa je mogao da pogleda kako je to DS uzimala kredite, kako je rekao – bez ikakvih garancija, sa rukama u džepovima u „Razvojnu banku“, iz „Razvojne banke“ sa sve koferom punim novca, bez ikakvih garancija. Pa, je verovatno govorio i čitao te medije koji su prenosili kako su se u „Agrobanci“ dobijali krediti po nekoliko miliona evra, a garantovalo se halama, ostavama, šupama, koje nisu mogle da podmire nijedan stoti deo tih garancija.
Gospodine Babiću, molim vas.
Evo, završavam, jedna rečenica. Morali ste zamolite i kolegu Stefanovića kada je tako govorio. Ali, reći ću vam, SNS vrši vlast tri godine, tako je, i ne bežimo od odgovornosti, ali vi, gospodo iz DS, vršili ste vlast 12 godina, u Vojvodini i 15 godina, ništa niste uradili, idite kući.
Ja jednostavno moram da intervenišem. Smatram da je ipak ovo na jedan način zloupotreba Poslovnika. Nije bilo reči o povredi Poslovnika, nego ste imali repliku. Mislim da ste to mogli da iskoristite na jedan drugi način, a ne kroz povredu Poslovnika. Ja pitam da li vi želite da se Skupština izjasni? (Zoran Babić, s mesta: Ne.) Poslovnik ima prednost. Izvolite, gospodine Stefanoviću.
Evo, videli ste, članovi 106, 107. I sami ste rekli, samo što vaš apel uvek, iako vi to radite sa dobrom verom i sa dobrom namerom, završi se na tome. Kolega uporno zloupotrebljava Poslovnik, javi se po povredi Poslovnika i onda udara repliku, potpuno neometano, dva minuta, samo još ovu rečenicu. Idite kući, kaže on meni u povredi Poslovnika. Zamislite sad ja njemu šta bih mogao da kažem, pa ćete vi onda meni reći – to nije u redu, nemojte to da radite. Apelujem na vas, kada se dese ovakve povrede Poslovnika, koje su prouzrokovane vašim, da kažem, pokušajem da svi dobiju jednaku šansu, onda budite konzistentni i ako možete malo reagujte ranije i na način da isključite mikrofon, kako gospodin Bečić to radi opoziciji. Ovo stvarno nema smisla, jer sada niko od nas nema pravo da da repliku gospodinu Babiću zato što je on izneo svoje viđenje o tome šta je bilo pre pet godina. Još kaže – idite kući. Vi na to ništa, kažete – to nije u redu, malo ste zloupotrebili, nemojte više. On kaže – dobro. Sedam minuta posle toga eto ga ponovo i tako mi moramo da trpimo i to da slušamo. Hvala.
Hvala. Mogu samo da kažem, sa ovog mesta izgleda je veoma teško udovoljiti svima i nemoguće. Ako ste malo tolerantni, nije dobro, ako sečete, nije dobro. Pokušavam da ovo ide nekim normalnim vodama, uz uvažavanje potrebe i mogućnosti da neko i izleti, da kažem, iz dnevnog reda. Da li želite da se izjasnimo? (Borislav Stefanović, s mesta: Ne.) Ne želite. Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Molim vas, gospodine Babiću, ali koristite povredu Poslovnika.
Član 108, gospodine predsedavajući. Ako vama nije zaparalo uši to što će se kolega narodni poslanik izraziti o drugom narodnom poslaniku, bio to bilo ko od koleginica i kolega, sa – moramo to da slušamo, pa dokle će ići više omalovažavanje i vređanje od strane poslanika bivšeg režima? Nazivani smo stokom, nazivani smo đubretom, ološem, spodobama. Šta sada? Onda se neko ovde buni kako je omalovažen, buni se kako nema isti status. Da li sam ja ovde malopre govorio o nečemu što se govori tamo negde za nekog tamo, a sve to na teret Vladi Republike, ili sam govorio o egzaktnim, tačnim podacima, o kreditu DS za koje nisu imali nikakve garancije, koji su dobili na političku podršku Bojana Pajtića iz „Razvojne banke Vojvodine“? Da li sam govorio o paušalnim stvarima? Da li sam govorio o nečemu tamo negde, tamo neko, blizak vlasti? Ne, ja govorim vrlo tačno i vrlo precizno. Zbog takvih kredita, zbog takvog neodgovornog odnosa, nisam ja rekao – idite kući, pa, građani su rekli idite kući. Građani će i sutra u Vojvodini reći – idite kući. Zašto vas je strah od glasa naroda? Dvanaest godina, 15 godina, nije ovo dedovina …
Molim vas, Babiću …
… ni Borkova, ni moja, da bi se sada prema tome odnosili kao da ćemo celog života to raditi. Na osnovu onoga kako radimo i šta radimo, tako ćemo i sud javnosti i sud građana dobiti. Zašto je teško otići kući? Pre tri godine su im ljudi rekli da idu kući. Još uvek ne mogu da se probude.
Hvala. Ipak, pošto pažljivo pratim, moram da budem korektan prema svim narodnim poslanicima. Ne želim da branim nikoga, ali je Borko povredu Poslovnika reklamirao zbog načina na koji ste vi izvršili povredu Poslovnika. (Zoran Babić, s mesta: Da li sam ja „to“?) Znam, ali nemojte. Znate dobro, ima tu prebacivanja, uvreda, ali suština je njegova bila reklamiranje da je bila replika, umesto povrede Poslovnika. Zbog toga smatram da ne treba dalje to zloupotrebljavati. (Zoran Babić, s mesta: Nemojte meni to da pričate.) Hajde da završimo sa ovim povredama Poslovnika. Gubimo smisao povrede Poslovnika. Ja ću onda morati svakog od vas da isključim ako ovako nastavimo način obrazloženja povrede Poslovnika. Da li vi želite povredu Poslovnika? (Borislav Stefanović, s mesta: Samo kratko, da pojasnim.) Nemojte. Nije uobičajeno da se na povredu Poslovnika daje replika. Zašto? Neko je ovde rekao da to nigde ne piše u Poslovniku, ali povreda Poslovnika je upućena prema predsedavajućem, a ne prema poslaniku. Iz toga proizilazi da nemate pravo replike, jer sam ja taj koji je to učinio. Gospodin Neđo Jovanović je tražio repliku. Dao sam vam reč da bih vas čuo. Ne znam po kom osnovu je replika?
I te kako, uvaženi predsedavajući, imajući u vidu da je u izlaganju upravo kolege Borka Stefanovića izrečeno da je vlast pod mentorstvom banaka i da mi kao kvazi-levica upravo to mentorstvo prihvatamo kako bi afirmisali ovaj zakon. (Borislav Stefanović, s mesta: Njih niko nije spomenuo.)
Molim vas, Neđo [[Neđo Jovanović, s mesta: Ovo je već osnov za repliku, i to osnov iz Poslovnika.]] Ne, vi biste možda mogli da koristite instituciju povrede Poslovnika, pošto ste se našli kao vlast, ali smatram da svaki govornik o zakonu koji je na dnevnom redu može da iznese svoje mišljenje, koliko se jedna strana slagala ili neslagala sa tim, to je drugo pitanje. (Neđo Jovanović, s mesta: Ne radi se o slaganju.) Kada bi se mi svi slagali, ovde ne bi bio više partijski sistem, nego bi bio jednopartijski sistem. Nemate osnova za repliku, zato što mislim da nema dovoljno razloga da bude replika. Reč ima ministar Vujović.
Hvala. Bojim se da sam posle 10 minuta već zaboravio zbog čega sam se javio za reč, ali moram da kažem sledeće. Imali smo dobru diskusiju od jutros, ali mi se čini da smo sada krenuli putem koji nije konstruktivan put i koji nije uopšte povezan sa suštinom ovog zakonskog predloga, odnosno Predloga izmena i dopuna Zakona o hipoteci. Kao prvo, ja stvarno mislim da bi bilo korisno da se odnosimo kolegijalno. Gospodine Stefanoviću, moram da vam kažem, mi nismo eksponenti banaka, mi nismo predstavnici bankarske oligarhije i zelenaških banaka, kao što ste vi rekli. Sa indignacijom odbijam takav rečnik. To stvarno nije u redu. Niste argumente naveli. Ja nisam deo vaše političke kampanje. Sačuvajte to za neke druge medije, ne za Skupštinu, molim vas. Izvinite, ja ne volim ovako da govorim, ali stvarno niste u pravu kada tako govorite. Drugo, mi se bavimo posledicama, a ne uzrocima. Probleme koje rešavamo izmenama Zakona o hipoteci, rešavaju probleme koji su se nakupili. Lepo ste rekli, 12 do 15 milijardi, mislim da je bliže, izvinite, pet do 12 milijardi, mislim da je bliže pet milijardi, mislim da je bliže 22% do 25% aktive banaka. Trenutno se vrše procene, pripremaju se analize. U roku od naredna dva, tri meseca ćemo ići sa planom rešavanja kredita koji su u problemima i Skupština će biti informisana sa detaljima plana. Prema tome, trenutno je u toku procena kvaliteta aktive banaka, gde ulazi sve, plasmani preduzećima, plasmani pojedincima i sve ostalo. Moram da vam kažem da vaša uznemirenost oko broja neispunjenih kredita nije opravdana. NKOSK je prošle godine imao 0,9% kredita, hipotekarnih kredita koji se ne izvršavaju, vrlo nizak procenat, još uvek. Rizici postoje, ali su ostvareni difolti kredita za stanove, pre svega, za nekretnine, vrlo niski. Jako važno. Rešavamo probleme. Da. Investicije su čarobna reč, privredna aktivnost je čarobna reč, nova radna mesta su čarobna reč, smanjenje nezaposlenosti su čarobne reči koje će Srbiju, nadam se, izvesti na pravi put. Mi ovim stvarima rešavamo probleme koje smo zatekli. Vi znate da je potrebno da prođe tri, četiri, pet godina da bi se problemi u finansijskom sistemu ispoljili. Mi smo zatekli bezobrazno neprimerene kamate. Da. To se zovu visoke margine koje odražavaju ove rizike i nesposobnost banaka, znači kamatne marže, da naplate svoje plasmane i u privredi i u nekim situacijama kod pojedinaca. Zbog čega? Sami znate jako dobro. Zbog 500 i nešto preduzeća u portfoliju Agencije za privatizaciju, zbog nediscipline u javnom sistemu i dugova i svega ostalog što se dogodilo. Mi se bavimo teškim poslom. Nadam se zajedno sa vama da to rešimo. Ne pravimo mi te probleme, mi ih rešavamo. Rešenja jesu bolna, ali su rešenja.Ponudite bolja rešenja. Ja mislim da, neću da koristim političke termine, obraćanje građanima Srbije da postoji laki put izlaska, da ne plate ono za šta su uzeli kredite, da rušimo finansijski sistem zemlje, da pravimo haos u zemlji, nisu realna obećanja i da nikome ne treba to da govorimo kao mogućnost izlaska, pošto to jednostavno ne funkcioniše. Mi se trudimo da fiskalnom konsolidacijom uradimo prvi korak kojem će slediti konsolidacija finansijskog sektora i te dve konsolidacije zajedno da stvore prostor za nove investicije, za ekonomski rast i sve ostalo. Nadam se da situacija „Razvojne banke Vojvodine“, „Univerzal banke“, „Agrobanke“ i sličnih situacija više neće biti u budućnosti, a to ćemo pokušati da sprečimo time što će banke moći da naplate svoja potraživanja. Ako je neko nekome dao novac za nešto, ima pravo da naplati ta potraživanja. Svuda u svetu, a nadam se da pokušavamo to da sprovedemo, od Švajcarske do Amerike, Australije, Nemačke su hipotekarna potraživanja neprikosnovena. Zato ona i postoje da ako se dogodi da dohodak onoga ko je uzeo kredit nije dovoljan, može da se naplati. Kao što znate, hipotekarni krediti su krediti sa najboljim mogućim uslovima zbog toga što nude prvoklasno obezbeđenje potraživanja. Nemojte molim vas da prodajte maglu. To je svuda poznato. To je abeceda ekonomije. To sve zemlje u svetu rade. Nemojte da rušimo nešto zbog čega građani nikada neće imati uslove da dobiju kredit na 30 godina, kao što svuda u svetu dobijaju. Niko ne može sebi da priušti kredit iz izvora koji su četiri, pet godina, a da biste dobili kredit na 30 godina, morate da imate stabilno tržište nekretnina i hipoteku koja funkcioniše. Što se tiče tržišta nekretnina, vi sami znate kako je došlo do pregrejavanja tog tržišta kod nas i zašto su i kako su cene otišle na tri i više hiljada evra po kvadratnom metru. Nisam deo tog procesa. Žao mi je što se to dogodilo. Nismo mi jedina zemlja u svetu koja ima taj problem. Problem ćemo rešavati, ali preduslov rešavanja je vaspostavljanje vere u institute tržišta koji to obezbeđuju. Neće banke davati kredite, ako nemaju obezbeđenje. Nećemo postići ništa time što će banke 10 godina čekati da se u nekom zaustavljenom procesu stečaja ili nikada definisane, unapred pripremljene, restrukturiranja, dođe do nekih rešenja. Ne vredi. Ti apeli ne daju rezultat. Rešenje je izlazak iz ove situacije. Izlazak postoji. Tačno je. Pala je aktivnost pružanja garancija. NKOSK je ove godine dao 2.200 garancija na nove kredite od 2.500 zahteva, što je mnogo manje od 18.000 koje su date 2008. godine, ali je pala proizvodnja, palo je tržište. Ne pravimo mi to. Mi bismo želeli da se vrati, a ono će se vratiti onda kada proizvođači stanova, građevinska industrija i kada banke budu spremne da investiraju ponovo u to, a ne u državne obveznice, kao što to danas čine. Drugim rečima, moram da ponovim još jednom, uvodimo u ovaj razgovor optužujuće termine, koji nisu potkrepljeni činjenicama. Moram da kažem da se ne slažem. Put izlaska je težak, ali pravo napred, a ne u stranu, ne odbijanje realnosti života, ne odbijanjem obaveza koje smo vremenom na sebe preuzeli, bilo kao zemlja u celini, bilo kao pojedinci. Hvala.
Gospodine Stefanoviću, vi sigurno želite repliku? (Borislav Stefanović, s mesta: Replika.) Ne vidim osnova. (Borislav Stefanović, s mesta: Zašto.) Daću vam obrazloženje. Znači, ministar je samo dao, da kažem, obrazloženje i odgovore na vaša pitanja koje ste u toku vaše rasprave postavili. Prema tome, vi imate neslaganje, i to mogu da shvatim, ali dalju repliku ili raspravu po tome je nemoguće voditi. Zato mislim da nemate osnova. Ništa uvredljivo nije bilo. Ministar je sa aspekta struke dao odgovore na vaša pitanja. Verovatno se ne slažete sa tim, ali to je vaše pravo. Prema tome, mislim da nemate osnova. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam imao nameru, barem ne u ovom delu sednice, da se javljam za reč po Predlogu ovog zakona. Međutim, kolega iz DS-a je meni deo određenu inspiraciju da popričamo o ovom zakonu. Prvo, uopšte kada pričamo kako se zakoni donose, postavlja se jedno logično pitanje – zašto se zakoni donosi? Da se jedna oblast uredi, da se ljudi ne svađaju, da se zna po zakonu šta kome pripada. Zato se zakoni donosi. Ovaj zakon nisu pisale banke. Možda su samo rekle svoje probleme, ali ovaj zakon nisu pisale banke. Znam za druge zakone koje su pisali tajkuni i koji jeste posledica tog zakonodavstva iz 2010, 2011. godine sa ovim zakonom. Voleo bih da neke kolege, kada se jave ovde, barem pročitaju stenogramske beleške, a kada smo radili izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci. Da se ne bi više posipali pepelom, jer tada je baš lepo objašnjeno kako smo mi zapali u finansijsku krizu, krizu investiciju i krizu javnog duga. Kada sam spomenuo zakon koji su pisali tajkuni, tu pre sve svega mislim na Miškovićevu oligarhiju, a tu mislim na Zakon o deviznom poslovanju. Tada su oni koji kritikuju ovaj zakon podigli obe ruke da legalizuju iznošenje novca iz zemlje. Da podsetim, odredbe zakona su predviđale da nešto možete da izvezete iz Srbije i nikada da ne naplatite u Srbiji to potraživanje. Završavalo je na Devičanskim i Sejšelskim ostrvima da se ovde ne bi plaćao porez. I to je nemoguće da neko ospori, ljudi, objavljeno je u „Službenom glasniku“. Mogli ste isto tako preko ćerke firme, ne ćerkine firme, nego ćerke firme, znači, isti osnivač ili povezano lice, da date profakturu preduzeću u Srbiji da avansira za robu i usluge, da po tom Zakonu o deviznom poslovanju izađe taj novac iz Srbije i da nikad roba, usluga ili novac ne budu vraćeni u Srbiju. I onda pričamo o kreditima koji su nenaplativi. Evo, zašto su nenaplativi? Zbog takvih mangupskih odnosa prema državi Narodna banka Srbije u periodu od 2008. do 2012. godine prodala je 4,5 milijarde evra deviznih rezervi i kurs evra je skočio sa 80 na 120 dinara. Koliki je danas, toliki je bio i 8. avgusta 2012. godine kada je novi guverner ušao u Narodnu banku, a za vaše četiri godine skočio je 50%. Zato krediti ne mogu da se vraćaju, zato što su uglavnom indeksirani u stranoj valuti. Jel su za to krive banke? Verujem da jesu. Ali su najviše krivi oni koji su dali zakonsku regulativu da to banke mogu da rade i ti zakoni su pisani za te banke, a ne ovaj. Ovaj je posledica ponašanja tih zakona. Znate, neko sa platom od, primera radi, 50.000 dinara uzme kredit i otplaćuje ga sa kamatom i glavnicom 20.000 dinara, kad, 2008. godine. Godine 2012. vraća ga sa kamatom i glavnicom 30.000 dinara. Zato su nam krediti sve teže i teže naplativi. Pitanje kako regulisati ovu oblast i kako isisavan kapital od građana privrede i na kraju države od strane tih banaka do 2012. godine, možemo da vidimo po tome kolike su bile referentne kamatne stope, recimo, 2010. godine, građani ne znaju šta je referentna kamatna stopa. Moje kolege iz DS znaju, ali objasniću građanima. Referentna kamatna stopa označava kolika je vrednost kapitala u Srbiji u dinarima i na tu referentnu kamatnu stopu dodaje se marža banke. Referentna kamatna stopa 2010. godine bila je 16%, na to su banke dodavale svoju mažu 6,7,8,10%,15% i naplaćivale kamatu po 30%, čak od države 24% gde su državne hartije od vrednosti, hartije od vrednosti prve kategorije. Hoće li neko da mi kaže šta to znači da neko ko je upisao hipoteku, jedna se banka naplati i briše se hipoteka drugih banaka, a ko je mogao, mislite običan građanin je mogao na jednu nepokretnost da upiše dve-tri hipoteke, mali privrednik, vlasnik malog preduzeća, zanatlije, to je bilo nemoguće. Dve i više hipoteka su upisivali oni koji su varali „Agrobanku“ i „Razvojnu banku Vojvodine“, a to nisu mogli obični građani. Pa jer DS kada kaže tako nešto štiti te koji su koštale građane Srbije milijardu evra? Može li to da se desi kod privatne banke? Pa, ne može. Čije sada interese branimo? Onih koji su podizali kredite od „Razvojne banke Vojvodine“ od „Agrobanke“, sada ih sprečavamo, državu i sud da naplate te kredite prodajom njihovih nepokretnosti. Onda izađemo i kažemo – to je u korist banaka. Nije, ovo je u korist banaka u stečaju koje ste gurnuli u stečaj. Ili da vam još jedan podatak dam, pošto je bankarski sistem u nadležnosti Odbora za finansije, meni je žao što je kolega Stefanović napustio Odbor za finansije, 12 građana, pazite 12 građana kod „Agrobanke“ i „Razvojne banke Vojvodine“ imaju kredite u vrednosti od 12 miliona evra. Fizičko lice, ne koja obavlja delatnost, ne preduzeće, fizičko lice. Koja on to primanja ima da može da podigne kredit od miliona evra? Koju to imovinu ima kojom može da obezbedi kredit od milion evra? To su te šupe o kojima je govorio kolega Babić, koje ste prikazivali prilikom procene vrednosti, kao vile i dvorce. Kaže – ne brani se korisnik kredita. Ko kaže? Kako je to bilo ranije? Proceni se na jednu vrednost, onda procenitelj te iste banke proceni na nižu vrednost, ako se uđe u docnju da bi se što pre naplatio kredit od 30.000, a nekretnina vredi 250.000 evra, smakne se i na 30.000 evra samo da bi se to prodalo. Sada to ne može bez suda. Jel to štiti banku ili dužnika? Mislim da štiti dužnika. Ovo što sam rekao je praksa koja je bila do sada. Onda ste vi zakasnili, kada ostane bez imovine mogli da pokrenete sudski spor protiv banke, zašto vam je to jeftinije prodao, sada ne može bez suda. Ovaj zakon ipak uređuje jednu oblast, a to kako smo došli i tu priču šta smo uradili za tri godine, samo bih podsetio oko čuvenog gašenja četiri najveće srpske banke, preuzimanja duga Londonskog i Pariskog kluba, velike hvale kako je javni dug tada bio smanjen itd. Neću previše u to da ulazim, ali to je bilo, početak onoga što se nama danas dešava. Pojavom tih novih banaka čije navodne interese branimo, sada ću vam objasniti kako to izgleda, pojavom tih banaka narod koji je bio izmučen sankcijama, ratovima, krenuo je pod jako povoljnim uslovima u tom trenutku da uzima kredite. Uslovi su vredeli samo do prve rate koju je trebao da plati, onda su ekspresno menjani. Sa tim i takvim načinom vođenja banaka bez ikakve kontrole od države, bez ikakvog nadzora od centralne banke, dolazili smo u situaciju da su građani počeli da rade i da žive samo da bi vraćali visoke kamate. Kada se to desilo, prvo je osetila privreda, pad potrošnje, počela je i onda te iste kredite da uzima, da bi održala svoju likvidnost. Umesto da ono što zaradi usmerava na razvoj preduzeća, na otvaranje novih radnih mesta, usmeravala je svu svoju zaradu u plaćanje takođe visokih kamata. Svi ti podaci postoje. Treći koji je bio na udaru je bila država, došlo je do pada potrošnje, pada poreza, pa je i država počela da se zadužuje. To se nije desilo za vreme vlasti SNS. Onda nasleđujemo državu sa dugovima koji su na poznati, a onda nasledimo i državu sa dugovima za koje tek saznamo, kada počne da funkcioniše Vlada u Nemanjinoj, onda saznamo da su falsifikovani izveštaji o izvršenoj reviziji Centralne banke za „Agrobanku“, pa se onda emituju državne hartije od vrednosti da se pokrije gubitak „Agrobanke“, da bi na kraju bio proglašen stečaj. Sad, ja bih voleo da vidim tog mađioničara, tog Hudinija kako da rešimo te probleme od duga koji smo nasledili i koji je bio 68% za dve ili tri godine. Neka nam kaže, neka nas nauči, ali ne onaj ko je napravio dug, neko drugi će morati. Onaj koji pravio dug nam je pokazao. Godine 2015. Srbija treba da vrati milijardu evra kamate na osnovu duga koji nije napravila ova Vlada, ni ona pre nje, nego ona do 2012. godine. Onda mi skaču ovde poslanici – raste javni dug, raste javni dug. Jeste, rastu kamate. Mi te kredite nismo podizali. Sada očekujte od države da reši sve te probleme preko noći. Neće moći. Ne može niko to da uradi. To što će da se naplate banke koje su u stečaju zbog kredita koje su tajkuni podizali tako što su lažno prijavljivali vrednost imovine, nije mi žao uopšte. U 99% slučajeva oni su jedini koji su mogli da upišu dve i više hipoteka na jednu istu nepokretnost. Takođe mi ih nije žao što su pisali hipoteku na šupu koja je iskazana kao vrednost maltene dvorca, što će im se kada se proda ta šupa pleniti njihov pravi dvorac. Ni zato mi nije žao. Kome je žao? Pa ne znam zašto. Da li možda prima platu od njih?
Zbog spominjanja stranke i lično vas Stefanoviću, izvolite. Imate pravo na repliku.
Gospodine predsedavajući, hvala. Polemika je zdrava. Njoj je mesto, ona živi u Skupštini. Svaki poslanik je iznad ministra zato što ga bira. Ministar ako nešto kaže poslaniku, spomene ime ili stranku, vi morate da date reč. Vi ste obavezni, osim ako mislite da svi ćutimo kad govori izvršna vlast, a ja znam da vi to ne mislite. Dakle, svašta ste nam rekli ovde. Samo niste onu osnovnu stvar. Nekako ste zaobilazili one koji će biti pogođeni, a to su građani. Rekli smo koji građani i kako. Tajkuni da. Treba prekinuti, treba im oduzeti, ali to ne piše. Niste te zakone doneli, ni o poreklu imovine. Niste doneli zakone koji omogućavaju progresivno oporezivanje, ništa od toga niste uradili, samo pričate. Ali, niste takođe izuzeli ljude koji žive u tom stanu od mogućnosti da im se stan pleni od strane banke. To niste uradili. Tako da sada imamo pravni osnov - zahtev poverioca u Zakonu po izvršenju. Prvi put imamo zakonski osnov - zahtev poverioca. Ima da ti uzmem stan i to je dovoljan pravni osnov. Kako bilo čiji zahtev van suda može biti osnov za oduzimanje imovine? Kako? To vi nama recite. Ne spominjete „Univerzal banku“. Spominjete sve ove druge, ali tu nekako slabo. Razumem vas. Nije to jednostavno. Kako može neko da uđe u bilo čiji privatni posed bez odluke suda pa makar on bio i banka? Kako? Taj što je pravio banke i što im je davao kredite onda, verujte rade to i sada. Možda niste informisani. Samo su drugi ljudi, ali isti mehanizam. Potpuno isti. Sada za pet godina, ili za tri godine od sada, ja treba ovde vas da podsećam na sve te stvari.
Vreme.
Završavam. Poslednja rečenica. Molim vas, poslednja rečenica. Dakle, kako ćete svi da izbegnemo svi zajedno kao zemlja negativnu situaciju koja se desila u Hrvatskoj 2012. godine kada su stigle hipoteke na naplatu, pa je bilo čak 714 samoubistava zbog oduzimanja imovine.
Hvala. Poštovani narodni poslanici saglasno članu 27. i članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00, odnosno 19.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Veroljube Arsić, vi želite repliku?
Kratko ću. Neću da ulazim previše u te detalje koje je kolegakoji je govorio pre mene spominjao. Najveća zaštita dužnika od banke jeste da će njegova imovina, ukoliko je predmet hipoteke i mora da se proda biti prodata po onoj pravoj tržišnoj vrednosti. Banka je dala novac i tražila obezbeđenje i tu po pravilu niko nema milosti, pa i vi da date svoj novac nekome i pozajmite i tražite kao uslov da upiše hipoteku u vašu korist, vi biste mu oprostili? Ne bi. Možda jedino ako imate baš toliko mnogo, ali ne biste. Ali ne biste ni mogli da prodate stan koji košta 100 hiljada evra za 10 hiljada evra, jer vam on toliko duguje. Nećete moći. To je poenta u ovom zakonu. Kako se upisuje hipoteka? Zna se na osnovu založne izjave. Zna se kako se overava. Zna se ko upisuje, zna se cela procedura. To su dokumenta koja su izdata od nadležnih državnih organa. Nije predmet ugovora koji treba da se veštači. Zato je potpuno, maltene, regulisana ta materija. Sve što ide u korak više ka određenom administriranju stvara uslove da banke budu prevarene. Njih neće prevariti ovi građani koji su kupovali stanove da bi u njima živeli. Banke koje će da prevare oni koji se bave nekom delatnošću, hoće da dođu do ogromnog novca, da zatvore ta preduzeća, da otvore druga i da puj pike, dug ne važi. To reguliše taj zakon. Neće moći više tako. Ne znam u čemu je onda problem.
Hvala. Izvolite Jovanoviću.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući povredili ste član 104. koji govori o pravu na repliku. Niti se gospodin Stefanović, niti bilo ko loše izrazio prema gospodinu Arsiću. Ovaj član 104. ne dozvoljava da dajte repliku na repliku. Kada se javi poslanik iz bilo koje opozicione grupe nikada ne dozvoljavate na ovaj način da se reaguje i replicira. To je ono što mi ukazujemo sve vreme da je najveći problem da se na ovakav način odnosite i prema Poslovniku i prema Narodnoj skupštini, a zatim sledi nepoštovanje zakona koji se ovde donose, pa onda imamo jedan čitav haos u zemlji i u državnom sistemu. To je ono što je problem i što vi nikako ne možete da prihvatite. Ja vam govorim da ne možete imati dvostruke aršine za poslanike vlasti i poslanike opozicije. Vlast može uvek da dobije repliku zato što vi uvažavate njihov autoritet, a opozicija ne može nikad da dobije repliku, čak i kad joj to pravo pripada po Poslovniku. Hvala.
Gospodine Jovanoviću, ja sam ovde čovek koji treba da razmišlja svojom glavom. Borko Stefanović je u više navrata postavio direktno pitanje, obraćajući se, nije imenično, ali se okrenuo tamo. Smatrao sam da on očekuje taj odgovor i to je jedini razlog zbog čega sam ja dao. Slažem se da nije ništa bilo uvredljivo, ali mislim da je bilo korektno da dam priliku da se da odgovor. Vaše je pravo, ja tako razmišljam i ne mislim uvek da baš razlog mora da bude. Slažem se da razlog prozivanja – da, ali ne mora uvek da bude. Prema tome, hajde da prihvatim ja da sam pogrešio ako to vama čini satisfakciju. Meni uopšte nije problem da prihvatim da sam negde pogrešio i smatram da čovek svaki greši koji radi. To je moje obrazloženje zbog čega sam ja dao priliku, repliku gospodinu Arsiću na repliku gospodina Stefanovića. Sada ću dati priliku i Stefanoviću za repliku i sa tim ćemo, nadam se, završiti. Izvolite Stefanoviću.
Hvala gospodine predsedavajući.
Izvinjavam se gospodine Stefanoviću. Tražite li da se izjasnimo u Danu za glasanje? (Ne.)Šest sekundi sam vam oduzeo gospodine Stefanoviću. Izvolite.
Hvala. Dakle, treba da stvarate ambijent i ako vi umesto da stvarate ambijent o kome stalno pričate, a ne stvarate ga, suštinski izvršavate, suštinski kroz odluke i izmene zakona naloge banaka i MMF, vi ste onda njihovi eksponenti a ne građani koji su vas birali, čime u Srbiju uvodite duboku krizu demokratije. Takođe, vi govorite o realnosti života. Realnost života je upravo ta da je u nekim susednim zemljama to dovelo do tragedije, ne oni tajkuni koji su uzimali, pa neće da vrate, pa neće ni sada, zato što su i oni sada, ti tajkuni, prijatelji sa nekim iz vaše vlasti. Oni neće biti dodirnuti, neće ići banka njima da oduzima. Uvodite odmah naplative hipoteke, odmah, ponavljam, građani, naplative hipoteke, a istovremeno smanjujete plate i penzije, ljudima oduzimate prihode i posao. Preko 10.000 ljudi ćete otpustiti ove godine. Znači, oduzimate im posao i prihod, a omogućavate da banka odmah naplati hipoteku. E, o tome ja pričam. Niste izuzeli ljude, kuću i okućnicu, ono u čemu čovek živi sa porodicom, što je kod Miloša Obrenovića postojalo, kod Aleksandra Vučića ne postoji. Ima sve da se otme. E, to je ono što će vaša vlast uraditi i te ne mile scene ćemo gledati. Upozoravam unapred, da to izbegnemo, da napravite izuzetke, da ljude odvojite, kao što sam govorio za poskupljenje struje. Nećete. Samo pričate o prošlosti. Ljudi po Srbiji se pitaju kada će doći ta vaša budućnost. Ovako, ovo je budućnost samo banaka u Srbiji, samo banaka, ništa drugo. Hvala vam.
Hvala, gospodine Stefanoviću. Prelazimo na spisak govornika. Prva na spisku je narodni poslanik Suzana Spasojević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, bez kredita moderna tržišna privreda je spora i neefikasna i skoro da se ne može ni zamisliti. U državama u kojima sistem kreditiranja ne funkcioniše kao poluga privrede, ekonomska situacija je znatno lošija u odnosu na države koje imaju razvijen sistem kreditiranja. Sa razvijenim sistemom kreditiranja stvara se i potreba za sigurnijim obezbeđenjem datih kredita, što znači da to obezbeđenje mora da bude i efikasno i prilagođeno na svaki način ekonomiji u kojoj se primenjuje. Nastanak hipotekarnog tržišta u Srbiji omogućio je većem broju građana da obezbede krov nad glavom, da prošire poslovanje, a ne retko se dešavalo da građani uzimaju kredite i da bi kupili novi automobil ili nameštaj i sve je to stvorilo jednu situaciju da imamo veliki broj nepokretnosti koje su zbog kredita pod hipotekom i plašim se da zbog platežne moći građana taj broj nepokretnosti u nekom narednom periodu ne bude još veći i da to ne dovede do toga da se u jednom momentu na tržištu nađe veliki broj nekretnina koje će imati nižu tržišnu vrednost upravo zbog odredbi zakona koje predviđaju da se takve nepokretnosti mogu prodati i ispod tržišne vrednosti, u okviru 60% od realne tržišne vrednosti. To će, naravno, potencijalne kupce nekretnina okrenuti upravo prema tim nepokretnostima, što opet može napraviti problem investitorima koji grade po realnim cenama, pa se plašim da jednu ranu ne lečimo, a drugu ranu otvaramo. Važeći Zakon o hipoteci, koji je usvojen 2005. godine, to je bilo pre 10 godina, sasvim je razumljivo da se u međuvremenu dogodio niz promena i u ekonomskom i u privrednom životu Srbije i u finansijskom poslovanju, dogodile su se i promene u poslovnom ambijentu Srbije, koji traži veću sigurnost, tako da, analizirajući važeći Zakon o hipoteci možemo uočiti niz neusaglašenosti sa sadašnjim uslovima života, sa novim zakonskim rešenjima koje smo usvojili u Srbiji u proteklih par godina, ali i sa zakonodavstvom EU. Upravo te novonastale društveno-ekonomske promene, tranzicija, privatizacija, promenjeni uslovi privređivanja, zahtevaju da se hipoteka, kao realno sredstvo obezbeđenja, zakonodavno reguliše na način koji odgovara društvenoj stvarnosti. Predlogom izmena i dopuna Zakona o hipoteci, o kojima danas raspravljamo, otkloniće se neke od slabosti važećeg zakona. Pre svega, potrebno je pojednostavljenje same procedure zalaganja nepokretnosti, u tom pravcu i idu izmene predviđene ovim zakonom, koje, pre svega predviđaju, brisanje jedne od opterećujućih stavki važećeg zakona, Odredbe o saglasnosti trećeg lica koje je držalac nepokretnosti koja se zalaže. I to je, po važećem zakonu, bilo potrebno dostaviti uz založnu izjavu. Saglasnost trećeg lica, neposrednog držaoca nepokretnosti, je u mnogome komplikovala sam proces zalaganja. Bilo je mnogo slučajeva da se sve završavalo i na sudu. Međutim, iako je to dobro rešenje i mi ga podržavamo, moram da pitam ministra ili saradnike koji su ostali, pošto je ministar izašao, kako je predviđeno da se zaštite ta treća lica, koja mogu da budu ili zaštićeni stanari ili zakupci na duži vremenski period, naročito lica koja su u zakupu nekog poslovnog prostora koji se stavlja pod hipoteku, pa su tu razvili poslovanje, očito je da mogu da pretrpe izvesnu štetu, u kom pravcu i da li je predviđeno nekim podzakonskim aktom, zaštititi ta lica? Zakon o hipoteci iz 2005. godine, kao dobro rešenje, uveo je novinu da se hipoteka može staviti i na objekte koji nisu uknjiženi, odnosno na objekte koji su u izvesnom stepenu izgrađenosti. To je bilo dobro prihvaćeno rešenje, s obzirom da je baš u tom vremenu,posle 2005. godine, građevinska industrija i tržište nekretnina doživelo ekspanziju, i to je zaista bilo dobro prihvaćeno od strane kupaca nekretnina. Međutim, u praksi banke nisu primenjivale zakon onako kako je napisan, pa su u velikom broju slučajeva odbijale da prihvate da upišu, odnosno daju kredite gde se hipoteka upisuje na nepokretnosti koje su uknjižene, ali po posebnom zakonu, odnosno po Zakonu o posebnim uslovima upisa za objekte izgrađene bez građevinske dozvole. Molim vas, ako hoćete da mi odgovorite, da me saslušate šta pitam, radi se o objektima koji su upisani po posebnim uslovima, koji su izgrađeni bez građevinske dozvole. Kada smo o tom zakonu ovde u plenumu razgovarali, bilo je reči, to su građani slušali, da je te nepokretnosti potrebno upisati u Katastar nepokretnosti, upravo da bi se evidentiralo vlasništvo, ali i da bi građani mogli da dobiju kredite na osnovu tako upisane nepokretnosti. Zamislite sada kada građanin sa izvodom iz lista nepokretnosti, iz Katastra, ode u banku, gde se vidi da je objekat upisanpo posebnim uslovima, a bankar mu kaže- ne, vi ne možete dobiti kredit, jer vaš objekat nema građevinsku dozvolu. S obzirom da ovim izmenama i dopunama Zakona nije predviđena izmena člana koji se odnosi na predmet hipoteke, mi nismo mogli da uložimo amandman, ali vas molim da uzmete u obzir i konsultujete se, da li postoji način da se u ovaj član dodaju, kao predmet hipoteke i objekti koji su upisani po posebnim uslovima ili da o tome odlučuje odbor, kakva god da je procedura? To bi zaista olakšalo i bankarima, ali bi olakšalo i vlasnicima objekata koji su na takav način evidentirali svoje vlasništvo na objektima koji jesu izgrađeni bez građevinske dozvole, ali su upisani u Katastru nepokretnosti i za njih se može dobiti izvod iz lista nepokretnosti. Najvažnija izmena koja je predviđena članom 26, kojim se menja član 49. važećeg zakona i rešava jedan od najvećih problema ili nedoumica koje su imali poverioci u prethodnom periodu, menja se odredba koja se odnosi na to da nakon sprovedene prodaje hipotekovane nepokretnosti prava docnijih poverilaca ostaju upisana, odnosno rezervisana. To je dovodilo do toga da su se nepokretnosti koje su više puta založene za obezbeđenje većeg broja poverilaca zaista teško u praksi prodavale, jer niko nije želeo da kupi nepokretnost gde ne može da upiše svoje vlasništvo jedan kroz jedan, jer su docniji poverioci, tj. njihova prava su ostajala rezervisana. Predlogom ovog zakona poverioci nižih redova se brišu i taj problem će na svu sreću biti rešen. Takođe je Predlogom zakona predviđeno da će poverilac u ugovoru o prodaji nepokretnosti i pored kupoprodajne cene uneti odredbu, odnosno prilog ugovoru kojim se utvrđuje raspodela sredstava koja se dobijaju od prodaje nepokretnosti po određenom redosledu, gde će potraživanja poverilaca biti isplaćena prema redosledu upisa. To je izuzetno dobro, jer tako poštujemo pravno načelo koje važi još od nastanka instituta hipoteke, a koje kaže – prvi u vremenu, jači u pravu. Takođe smatram da član 39. Zakona o hipoteci, koji se odnosi na objekte u izgradnji kao predmet namirenja hipoteke, odnosno ustupanje odobrenja za gradnju, treba takođe precizirati i dopuniti. Ne znam da li je sa razlogom izostavljeno ili slučajno to da osim objekata u izgradnji može biti poseban deo objekta u izgradnji, jer predmet hipoteke ne mora da bude ceo objekat u izgradnji, odnosno odobrenje za izgradnju celog objekta, već može biti poseban deo objekta, odnosno odobrenje za izgradnju posebnog dela objekta. Znači, odobrenje za izgradnju posebnog dela objekta je ovde izostavljeno, a govori se samo o odobrenju za izgradnju celog objekta. Dakle, mi smo uložili amandman na ovaj član i pretpostavljam da ćete ovaj amandman usvojiti, jer ako predmet može biti objekat koji je u celosti izgrađen i poseban deo objekta u celosti izgrađen, onda može biti i odobrenje za izgradnju tog posebnog dela, kao što to može biti i građevinsko zemljište, pravo građana itd. Sve u svemu, bitno je da ovo zakonsko rešenje doprinese doslednoj primeni vansudskog načina regulisanja odnosa svih učesnika u kreditnom odnosu, gde je hipoteka instrument obezbeđenja, da se osigura brža i bolja naplata banaka. Jer, kako god mi na to gledamo, banke imaju i pravo i obavezu da zaštite i svoje interese i svoj kapital, jer je u registru hipoteka koje vodi Agencija za privredne registre više od 70% onih koje su upisale banke. Predlogom zakona zaštićena su i prava i interesi dužnika, odnosno vlasnika nepokretnosti koje se stavljaju pod hipoteku, smanjuje se administracija i smanjuje se učešće državnih organa u sam postupak, što je takođe dobro. Uz doslednu primenu izmenjenog i dopunjenog Zakona o hipoteci ustanoviće se sistem hipoteke u skladu sa zahtevima savremene ekonomije, privrede i finansija i u skladu sa najnaprednijim uporednim međunarodnim standardima iz ove oblasti. Kao što je rekao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Neđo Jovanović, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije glasaće za Predlog ovog zakona, uz molbu da razmotrite i usvojite, naravno, naše amandmane. Hvala.
Reč ima dr Janko Veselinović, a neka se pripremi Aleksandra Tomić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsednice Narodne skupštine Republike Srbije. Uvaženi ministre, evo vas opet u Narodnoj skupštini. Bili ste tu neki dan da nam kažete, odnosno da poslanici vladajuće koalicije izglasaju povećanje cena struje, odnosno uvođenja akcize na struju. I ovaj zakon je još jedan u nizu zakona smanjenja plata, smanjenja penzija, povećanja cena struje. Jednom rečju, zakoni sa generičkim imenom - udri po sirotinji, udri po građanskom sloju, uništi ono što je malo ostalo građanskog sloja, iako je već dve trećine građana na ivici siromaštva. Ovim zakonom, gospodine ministre, vi ubrzavate, olakšavate mogućnost banaka da uzmu stan, kuću građanima koji su uzeli taj stan ili kuću na kredit. Gospodine ministre Vujoviću, stanje nije redovno kao u drugim zemljama. Korisnici kredita su pre šest-sedam godina, kada su uzeli kredit, od svoje plate polovinu plate davali za ratu, a ostala im je polovina plate za život i jedna plata ukoliko su imali još jednu platu u porodici. Sada oni za ratu moraju da daju obe plate, i svoju i platu bračnog druga ako taj bračni drug radi. A vi, gospodine ministre, dolazite u Skupštinu i omogućavate bankama, a banke su, i koleginica je ispravno rekla, u 90% slučajeva upisane nad hipotekama koje su na teret fizičkih lica, najčešće zbog kupovine stana, ne drugog ili trećeg, nego prvog u kojem žive. Vi njima omogućavate da oni sada, kako se kaže u obrazloženju zakona, vi ste to lepo napisali, niste ništa lagali, brzo i pouzdano vansudskim putem prodaju založenu nepokretnost. Takođe, kažete da se predloženim rešenjem sada definiše u duhu ekonomskih potreba i vremena u kojima se planira njihova primena. U kome duhu? U duhu da banke postanu vlasnici tih nekretnina, odnosno da ih prodaju, odnosno da ih na javnoj licitaciji ponude za cenu koja bude ponuđena. To može biti i za nekretninu od 50.000 i 5.000 evra. Znamo kakvo je stanje na tržištu nekretnina. Kažete vi u obrazloženju vrlo jasno da se ovaj zakon donosi radi boljeg položaja kreditora na srpskom tržištu. Super. Dakle, niste vi ovde, gospodine Vujoviću, morali ni sedeti. Nama je jasno, ovaj zakon jesu pisale banke, finansijska oligarhija koja vodi i upravlja ovom zemljom. Gospodine Vujoviću, posle ovog zakona, koji važi retroaktivno, dakle, neko kome je upisana hipoteka pre sedam godina, ona će biti prodata po ovom zakonu, jer aktivirana je hipoteka po ovom zakonu, a ne po uslovima koji su vredeli pre sedam godina. Tako što će posle 30 dana njihova nepokretnost biti prodata direktnom pogodbom, gospodine Vujoviću. Vi ste lepo rekli da je ovaj zakon donet u korist interesu poverioca, ali retroaktivno, gospodine Vujoviću. Dakle, ne radi se ovde o ljudima koji će danas upisati hipoteku na svoje nepokretnosti, nego o onima koji su pre sedam-osam godina ustanovili tu hipoteku u korist banke nemajući drugog izbora. Ne radi se ovde o najsigurnijem sredstvu obezbeđenja hipotekom. To je jedino moguće sredstvo obezbeđenja u ovoj zemlji. Koje drugo sredstvo, gospodine Vujoviću, postoji kao sredstvo obezbeđenja u Srbiji? Plata. Zaloga ručna ili neka druga? Jedino stan koji su kupili da stanuju u njemu, a sada će oni iz tog stana biti iseljeni brzo i efikasno, kako ste to ovim zakonom predvideli, gospodine Vujoviću. Ovo jeste zakon koji ide na štetu građana Srbije, kao što su uostalom u svi zakoni koje ste vi ovde branili u poslednje vreme i cela Vlada Republike Srbije, koja radi sve osim ono što je obećala u ekspozeu, odnosno u predizbornoj kampanji. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić, a neka se pripremi Mirjana Đoković. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministri, kolege poslanici, danas izmene i dopune Zakona o hipoteci praktično treba da uvedu jedan jasan red, pre svega na tržištu ne samo nekretnina, nego na tržištu plasmana banaka kojima je cilj još od 2005. i 2006. godine, kada je bila jedna velika ekspanzija uopšte plasmana finansijskih sredstava od strane banaka prema stanovništvu, gde se prošlost pokazala da jednostavno postoji nešto što se kaže isključivi interes za profitom, bez obzira na odnose sa državom i bez obzira na odnose sa građanima Srbije. Kada danas neko priča o Hrvatskoj i o tome da su dospeli krediti i da, jednostavno, dolazi do uzimanja velike količine nekretnina, onda se negde prenebregava činjenica da u Hrvatskoj nikada nije postojao kreditni biro i da su banke davale kredite, bez obzira na činjenicu kolika je zaduženost građana. Ta situacija nije bila u Srbiji i to je jedan od činilaca koji pokazuje da postoji mogućnost da se sredi situacija na tržištu, pogotovo kada su u pitanju hipoteke za kredite, stambene kredite, koje najviše pogađaju građane Srbije. Početak celog tog ciklusa, znači, krenuo je od 2005, 2006. godine, kada je i tržište nekretnina funkcionisalo na jedan potpuno drugačiji način nego sada, kada je od strane određenih država u regionu u našem komšiluku došlo je do velikog priliva određenog kapitala, kada je ovde na tržištu nekretnina, praktično zbog te ekspanzije keša, odnosno finansijskih sredstava, i cena kvadrata bila veća nego uopšte kada pričamo o tržištu nekretnina i država i članica Evropske unije. Ali, ono što treba reći je da su to bile godine 2006, 2007, 2008, 2009. i 2010, koje su pokazale da se hipotekama jako lepo trgovalo i koristilo kao instrument privatizacije preduzeća u kojima se hipoteka davala za kredite tadašnjim kupcima, čak i za državnu imovinu, što je, naravno, bilo potpuno nelegalno. Zbog toga danas mi imamo određene sudske sporove kao što su Nibens Group, gde se pokazalo da su određeni centri moći bili u mogućnosti da podignu kredite sa hipotekama koje su bile za 20% veće od vrednosti određene nekretnine, ali građani Srbije su plaćali 60% veću hipoteku. Prema tome, treba biti realan. Neko je dopuštao bankama da se tako ponašaju prema građanima Srbije, a isto tako je štedeo neke centre moći, neke firme, kompanije, holding kompanije, koje su mogle da podižu kredite čak na državnoj imovini, ali su i neki centri moći i pojedinci imali mogućnost da donesu velike količine živog novca, zarađenog na volšeban način, pa čak iz sive ekonomije, pa čak iiz određenih procesa koje smo mi nazvali koruptivnim aktivnostima, koji su stavljali u banku i podizali određene lombardne kredite na osnovu, praktično, garancije keša, kupujući nekretnine za koje se takođe obračunavala hipoteka svega 20% veća, dok su građani plaćali 40%, 60% veću hipoteku. Na taj način, jednostavno, nije postojao nikakav red po kome i na koji način, koja banka je, praktično, uspostavljala određenu hipoteku kao meru garancije, i ne samo to, nego i kamatnu stopu koja je rasla na određeni način i usklađivala se sa onim što se dešavalo na tržištu kapitala i evra i švajcarskog franka. Prema tome, građani Srbije u to vreme su bili opterećeni po dva osnova. Znači, ne možete po dva osnova opterećivati klijente koji su uzimali kredite, a pogotovo kada govorimo o stambenim kreditima. Ne možete podizati kamatu i usklađivati je sa tržištem kapitala evra i švajcarskog franka na Londonskoj berzi ili na evropskoj berzi i ne možete onda podizati kamatnu stopu koja se odnosi na veću hipoteku. To, jednostavno, po zakonu i sada se vode sudski sporovi koji se donose u korist građana, a na štetu banaka jer to nije bilo moguće raditi, a banke to nisu mogle da rade ukoliko nisu imale podršku Narodne banke Srbije, Ministarstva finansija i Vlade Republike Srbije koje su vladale u to vreme. Prema tome, ovo sada što se dešava je praktično posledica tadašnjih odluka neodgovornih vlada, neodgovornih stranaka koje su vodile tadašnju i monetarnu politiku i kreditnu politiku i ekonomsku politiku države. Ono što se sada pokušava urediti je upravo sistem uređenja hipoteka. Drugi deo, kada govorimo uopšte o ovim izmenama i dopunama, treba da pokaže da treba da se definiše odnos i prema drugim zakonskim rešenjima. Ta zakonska rešenja, do sada smo imali pre svega Zakon o javnom beležništvu, zatim zakon koji se odnosi na katastar, premer i katastarske nepokretnosti i zakoni koji su vezani upravo za ove sudske sporove o kojima sam govorila. Zbog toga sada kada ulazite u nove kreditne aranžmane treba dati mogućnost da se banke sa određenim poveriocima i dužnicima dogovore direktno van sudskih postupaka. To treba zaista podržati zato što nijedna banka ne voli da uzme hipoteku i stan jer tržište nekretnina je uspavano i nema kome da pretvori u kapital tu nekretninu. Zbog toga je ovo na neki način sistem kako ćete otkočiti suštinski i tržište nekretnina, ali to je i jedna reforma uopšte pitanja hipoteke, kao društvena promena. Zašto? Zato što menjamo suštinski i svest naroda o tome, ako uzimate kredit, jednostavno, morate sedam puta da gledate da biste jednom presekli i odabrali sistem na koji ćete vršiti otplatu kredita, ali i uzimati kredite za određenu nekretninu. Ono što je bitno, da se poštuju ta načela koja su vrlo važna, o kojima su i moje koleginice govorile, prava prvenstva naplate, kada su u pitanju naplate potraživanja, ali je bitno i reći da je definisan redosled izmirenja i rok u kome ceo postupak i proces treba da se završi. Treba reći da sam cilj donošenja ovog zakona i rezultate uopšte možete da posmatrate i sa stanovišta banke, ali i sa stanovišta privrednih subjekata i preduzetnika, ne samo građana. Kada govorimo o preduzetnicima i o privrednim subjektima, onda treba reći da olakšavanje mogućnosti da banke na određen način reše svoja potraživanja sa bankama će doprineti tome da najzad profunkcionišu i ubrzaju se određene privredne aktivnosti, a samim tim i da zaposleni u tim malim i srednjim preduzećima, najviše govorim ovde o privatnom sektoru jer privatan sektor zaista treba na određeni način i ekonomski podržati i ojačati, onda govorimo o tome – olakšaćemo njihovo funkcionisanje na tržištu, ali i zaposlene koji se nalaze u tim preduzećima osigurati za svoj posao, za svoje plate koje u budućnosti treba da primaju. Svako od njih je, na kraju krajeva, negde zadužen kreditno i time osiguravate jednu finansijsku bezbednost svih tih ljudi koji rade u privatnom sektoru. Kada govorimo o javnom sektoru i uopšte o hipotekama, onda dolazimo do toga da je to u prošlosti bio jedan od načina funkcionisanja kompletne privrede. Vi ste imali tada i to budžetsko poslovanje. Praktično vam je ceo budžet kreiralo dve-tri kompanije koje su se suštinski dogovarale sa premijerima određenih vlada, sa ministrima finansija kako to treba da izgleda i imali ste suštinski rad banaka i Narodne banke koji su morali tome da se povinuju. Sada, jednostavno, kada ste uspostavili tržište sa određenim ekonomskim reformama, vi dolazite u situaciju da morate i da otkočite sistem funkcionisanja hipoteka. Ono što je dobro, to je da na krajnje transparentan način funkcioniše i završava taj postupak definisanja dužničko-poverilačkih odnosa i uopšte pregovora i sa privrednim subjektima i sa građanima Srbije i što imate preciziranje svih opomena na koji način suštinski vi jačate odnos između samih aktera u postupku uspostavljanja hipoteke, uopšte kreditiranja, ali dolazite do toga da ovaj zakon treba da osavremeni funkcionisanje uopšte procesa obezbeđenja boljeg rejtinga i banaka, ali i same privrede. Time postižete i bolje mogućnosti da mala i srednja preduzeća, koja budu htela da otvore nove proizvodne kapacitete, imaće bolju mogućnost obuhvatanja, kada je u pitanju saradnja, ne samo sa našim domaćim bankama, već i stranim bankama i onima koji se odnose na međunarodne institucije. Tako da danas vi imate Evropsku investicionu banku, Evropsku banku za obnovu i razvoj, koja je jednostavno, globalno posmatra ovo tržište i u koliko postoji ujedinjenost malih i srednjih preduzeća za podizanje određenih kredita, u određenoj branši ona je potpuno otvorena da daje takve kreditne mogućnosti, ali sa smanjenim kamatnim stopama i ovaj princip koji ste uveli izmenom i dopunom Zakona o hipoteci treba suštinski da dovede na taj nivo koji je mogućnost i uzimanje kredita i od strane, recimo, drugih država. Tako da naša mala i srednja preduzeća, a i strani i domaći investitori pod istim uslovima treba suštinski da daju te mere i garancije. Te mere i garancije, naravno u prošlosti su se pokazali da su negde potpuno ugušili privredu. Sada na određeni način vi to želite da pustite da tržište funkcioniše. Samim tim i tržište nekretnina kome treba jako puno vremena da bi počelo da funkcioniše u ovom trenutku kada imate ovakav predlog zakonskog rešenja, jednostavno će moći i građevinsku industriju na određeni način da pokrene, samim tim neće te više imati veliki broj fizičkih lica koji će zidati velike objekte preko 800 kvadrata i davati hipoteke za određene placeve i ne plaćati porez državi za izgradnju takvih objekata, nego ćete imati jednostavno privredna društva, preduzetnike gde ćete samim tim naplatom PDV-a država imati više koristi, ali i svaki pojedinca u sistemu gradnje, jer će biti sve koliko toliko kontrolisano na određeni način ne samo od strane Republičke uprave javnih prihoda, nego od strane i dobavljača koji će imati interesa da ulažu i u nove građevinske materijale i samim tim ulaziti u sistem PDV-a. Tako da ovim, kao što vidite, imate mogućnost otvaranja novih radih mesta. Zbog toga ovaj Zakon ima višeznačne koristi za mnoge sektore i samim tim i građani Srbije imaće, velike probleme koji će lakše prevazilaziti u odnosu sa bankama, jer i banke će biti na određeni način dovedene u situaciju da će morati da pregovaraju direktno sa građanima koji su korisnici kredita, da neće moći baš tako da naplaćuju kamatne stope po dva osnova i samim tim ćete rasteretiti sudove koji su sada zatrpani sudskim sporovima. U danu za glasanje SNS i poslanici i moje poslaničke grupe podržaće ovakav Predlog zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirjana Đoković, a neka se pripremi Gordana Čomić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i uvaženi građani koji putem vaših RTV prijemnika pratite, dakle ovo naše današnje izlaganje i pratite javnost rada ovog visokog doma, mi danas govorimo o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci kojim se uspostavlja i garantuje primena klasičnih principa građanskog prava, prilagođeni modernim, uporednim i međunarodnim iskustvima u oblasti založnog prava. Hipoteka je jedna od osnovnih pravnih mehanizama za obezbeđivanje potraživanja, naročito onih nastalih na osnovu zajma, odnosno kredita. Zakon o hipoteci omogućava da građani i privreda Srbije putem kredita pod povoljnim uslovima obezbede sredstva za ulaganje ili potrošnju posebno od strane banaka i drugih finansijskih ustanova. Jasno nam je svima da se ovim zakonom unapređuje pravni ambijent i privredna klima u zemlji, što će stimulativno delovati na uvećanje domaćih i stranih ulaganja u svim oblastima privrednog i društvenog života. Zakon o hipoteci ustanovljava režim hipoteke u skladu sa zahtevima savremene privrede i finansija i potreba Republike Srbije. U tom smislu Zakon ustanovljava garanciju naplate potraživanja, odnosno zaštitu i obezbeđenje poverioca, najčešće banke, veoma brz i siguran način u vansudsko ili skraćenoj sudskom proceduri i uz potrebnu zaštitu, kako dužnika tako i vlasnika hipotekovane nepokretnosti bez suvišnog administriranja i vlasnika i mešanja državnih organa u sam postupak. Bez kredita moderna privreda je nezamisliva, spora i veoma neefikasna. Razvijanje kreditiranja ima potrebu da sigurnije obezbeđuje rate kredita. To obezbeđenje mora da bude pre svega efikasno, a i na svaki drugi način prilagođeno ekonomiji u kojoj se primenjuje. Hteli da priznamo ili ne kredit igra presudnu ulogu u svakoj tržišnoj privredi, pogotovo kod nas budući da su razvoj i restrukturiranje privrede nezamislivi bez stranog kredita. Samo efikasan sistem osiguranja potraživanja poverilaca može stvoriti pretpostavke za inostrana ulaganja. Reforma hipoteke kao zahtev tržišne privrede podrazumevalo je potrebu da se dopuste realizacija hipoteke bezobaveznog vođenja prethodnog parničnog postupka, skraćenje postupka prodajne nepokretnosti radi brže realizacije prava namirenja novčanog potraživanja i založene nepokretnosti, dopuštanjem bankama neposredno organizovanje javne prodaje po odobrenju suda ili eventualno novog formiranog javnog beležništva koje bi vršilo upis i odobravalo na osnovu pismene isprave realizaciju nesporne hipoteke. Sve izneo motivisalo je srpskog zakonodavca da hipoteku kao poseban pravni institut propiše donošenjem posebnog zakonskog propisa Zakona o hipoteci. Iz člana 2. zakona proizilazi i načelo prava prvenstva u naplati potraživanja. Zakonodavac je propisao da hipotekarni poverilac ima pravo prvenstva naplate svog potraživanja iz vrednosti hipotekovane nepokretnosti. Mogućnost naplate potraživanja iz vrednosti hipotekovane nepokretnosti uslovljeno je visinom potraživanja i vrednošću nepokretnosti koja obezbeđuje to potraživanje. Zakonodavac je u stavu 40. zakona propisao da kad je jedan predmet hipoteke založen nekolicini hipotekarnih poverilaca redosled po kome se isplaćuje njihovo potraživanje i cene dobijene prodajom predmetom hipoteke određuje se prema danu, času i minutu nastajanja hipoteke računajući od momenta prodaje upisane hipoteke. Dakle, zastupljen je princip rangiranja i ustanovljenja samog ranga. Mi danas moramo da odgovorimo na pitanja koji su zapravo željeni ciljevi donošenja ovog zakona. Najpre ovim zakonom uvodimo jasnija pravila, eliminišemo norme koje su bile nedosledne i koje su se pokazale u praksi vrlo neefikasne i nedorečene. Dostižemo viši stepen pravne sigurnosti svih učesnika u poslu i usklađeno sa važećim zakonima, međunarodnim standardima i najboljom međunarodnom praksom. Po svojoj prirodi odredbe ovog zakona imaju efekat na sva domaća i privredna društva i preduzetnike, odnosno na organe javne vlasti, građane, kao i na banke i druge finansijske institucije. Predložena rešenja efekat će imati na banke i druge finansijske organizacije, građane i privredna društva, preduzetnike i državne organe, a tu se misli na niz zainteresovanih lica. Takođe, u okviru ove diskusije želim da istaknem da se kao posredan posledica donošenja predloženog zakona može očekivati povećanje broja domaćih i stranih privrednih subjekata na srednji rok usled uređivanja ovog značajnog instrumenta finansiranja građana i privrede. Jako je dobro što je javna rasprava sprovedena u periodu od 4. do 23. decembra 2014. godine od strane Ministarstva za finansije. Predloženim zakonom nije predviđeno donošenje podzakonskih i drugih akata, a analiza sprovođenja zakona sprovodiće se u saradnji sa zainteresovanim korisnicima zakona kako na strani poverilaca i njihovih udruženja tako i putem propisanih mehanizama za zaštitu prava korisnika finansijskih usluga. Iskreno verujem da su davno prošla vremena kada su pojedinci kao založno pravo davali svoje voćnjake ili livade, a uzimali izuzetno visoke iznose kredita od Fonda za razvoj, pa vrlo često koristili sredstva ne namenski, a onda kada treba da se aktivira hipoteka država dođe u problem. Hipoteka ponekad zna da bude prava mora malim i srednjim preduzećima. Banke na jedan način procenjuju ličnu, a na drugi način drugu svojinu u vlasništvu firme. Prilikom apliciranja kod Fonda za razvoj kao bazičan element se javlja bilans stanja tj. osnovna i obrtna sredstva preduzeća. I, ovde izopštavanje nepokretne imovine iz bilansa ima svoju cenu jer Fond za razvoje po pravilu sada diskvalifikuje zahteve za kredit koji nemaju svoje uporište u nepokretnoj poslovnoj imovini. S toga, uz sve novine koje predviđa mislim da će današnji predlog zakona mnogo osavremeniti sistem osiguranja potraživanja poverilaca. Kredit igra presudnu ulogu u svakoj tržišnoj privredi i samo efikasan sistem osiguranja potraživanja poverilaca može stvoriti pretpostavke za inostrana ulaganja. U danu za glasanje sa kolegama iz poslaničkog kluba SNS podržaću sve predložene zakonske izmene i dopune Zakona o hipoteci. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, a neka se pripremi narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Pošto nema teksta bez konteksta, ja ću u raspravi kojom želim da doprinesem poboljšanju teksta ovog zakona, samo u par rečenica u kontekstu, u kojem danas menjamo Zakon o hipoteci iz 2005. godine i o onome što danas nazivamo bankarskim tržištem ili hipotekarnim tržištem, u tri vrlo grube linije, kojim se do 1990. godine kod nas u bankarskom i finansijskom sistemu, je postojao i izraz – bespovratni kredit. Svašta je postojalo, i način na koji su organizovane banke su bile takve da su postala lica koja imaju bespovratne kredite, a to nikada nismo uspeli da prevedemo ni na jedna jezik bilo kome ko je pokušao da razume, kako su to funkcionisale banke. Devedesetih godina smo imali nelikvidne banke i to je deset godina bez kredita, bilo kakvih, hipotekarnih, gotovinskih, razvojnih, kakvih god hoćete, zato što su banke bile nelikvidne. To je isto bankarsko tržište i to je sve naša skora budućnost, odnosno skora prošlost, a nadam se, nikako i skora budućnost. Ovde imamo zakon koji pokušava da popravi ono što radimo kao izgradnju i tržište hipotekarnih kredita i hipotekarno tržište, uopšte i uređivanje položaja banaka i sve ono što bi trebalo da primenjeno, učini da ličimo na bilo koju srednjeevropsku državu, kojoj je BDP ili po glavi ili generalno, prihod do 40% evropskog proseka ili do 60% evropskog proseka. To je kontekst. Tekst koji hoću da podelim sa ministrom, pre svega, su manje ili više pitanja uz nekoliko opaski, koje su iznete u obrazlaganju zakona od strane ministra finansija. Rečeno je da su ravnopravni dužnik i poverilac. Nikada. Ja znam da to lepo zvuči i ja sam sklona tome da kažem, ali da objasnim da to znači da i dužnik i poverilac unapred znaju zakonske uslove pod kojima će morati da vrate dug ili pod kojima će moći da naplate dug, ali ravnopravnost između dužnika i poverilaca, to ne postoji, pošto poverilac kaže – ti imaš nešto moje, pa ću ja to tebi da otmem. Nema tu, u najboljem smislu reči, ne govorim uopšte u ružnom kontekstu. Bilo bi dobro da se o tome više priča, jer je važno da razumemo da kada su dužničko-poverilački odnosi u pitanju, bilo koji, to nisu pregovori. Mi to možemo da zovemo ponekad pregovorima, kada se dužno-poverilački odnosi bilo koje vrste odnose na gradove ili na zemlje, ali to suštinski nisu pregovori, zbog toga što ne mogu dužnik i poverilac da imaju ravnopravan položaj. Ono što je ministar još, ja to ne zameram, pitam, prosto dajem opasku, jer mislim da je dobro po primenu zakona, da sa mesta pozicije moći i ovlašćenja, kao što je Ministarstvo finansija, ne idu priče o tome kako su dužnici ravnopravni i kako je ovaj zakon zato donet, jer kada pročitate, onda vidite da nije, ali dobro zvuči, ne kažem. Dakle, zakon u suštini pravi veću pravnu sigurnost i bolju poziciju za ostvarenje nespornih poverilačkih prava, za kreditore i za poverioce. To je potpuno jasno i kada se radi o rokovima i kada se radi o tome na koji način će biti potraživanje naplaćeno, kada se radi o drugim mehanizmima koji se definišu kao novi u ovom zakonu, u odnosu na zakon iz 2005. godine. Ono što je važno da se takođe razjasni, spomenuo je kolega Janko Veselinović, šta se dešava sa odredbama ovog zakona u odnosu na hipoteke koje su u toku i u kojima postoje ugovori od ranije. Ja mogu da imam svoj stav i to se ne vidi jasno u zakonu, kao što nema jasne odredbe ni da će biti retroaktivnosti, da se Skupština izjašnjava o tome, ali mislim da je zbog jasnoće i zbog sigurnosti svih koji su učesnici, bez obzira da li kao poverioci ili dužnici, da to bude potpuno jasno. Nema mnogo rešenja. Ili će svi postojeći hipotekarni dužničko-poverilački odnosi od dana stupanja na snagu ovog zakona biti podvrgnuti odredbama ovog zakona ili neće. Jedno od ta dva, ne može da bude ni oba, ili ni jedno, mada bi voleli dužnici da bude nijedno, ali to ne može. Za spomenutost, za likvidnost banaka, i za nemogućnost dugo godina, da uopšte imamo posla sa kreditima, sada neki mogu da kažu bolje nam je bilo bez kredita, bilo kakvih vrsta, ali moderna tržišna ekonomija i ono što imamo kao privatna fizička lica, želja da imamo, to ne ide bez banaka i ne ide bez kredita. Postoji čuveno pravilo u srednjem i malom biznisu, nikada ne posluješ sa svojim novcem. Svako pametan posluje sa novcem banaka ili kreditora, a ne sa svojim, i najbolnija tačka ovde su stambeni krediti koje su ljudi počeli podizati, kako je likvidnost banaka postala realnost u našoj zemlji. Od najdrastičnijih primera gde su ljudi dobrom voljom rešili da imaju kredit u švajcarskim francima i gde se potezima od strane Švajcarske, sada imaju problem da prežive zajedno sa kreditom od ukupno skoro milijardu evra. To je, da se vratim na opasku ministra, da su dužnik i poverilac u ravnopravnom odnosu. Nisu, niti mogu biti, niti možete vi bilo kome, ko hoće da se zaduži, da ga zaštitite zakonom da to ne učini. Ne znam da li se sećamo, mi smo imali odredbe da u iznosu na zaradu koju imaš mesečno, ne možeš da imaš neku ratu kredita 30%, 20%, 10%, pa smo razumeli da to ne biva i da bi možda nekako obrazovanje za kreditiranje, kako god smešno zvučalo, dobro došlo stanovništvu u Srbiji, da bolje poznaju rizike podizanja kredita hipotekarnih ili kakvih god. Banke to imaju kao poslovnu obavezu, ali vidimo od kredita u švajcarskim francima, da banke to ne rade. Za deo koji ću posvetiti pitanjima, svodi se na nekoliko ocena, na molbu za razjašnjenje o tome šta se dešava sa odredbom ovog zakona i postojećim hipotekama. Nekoliko pitanja koja se tiču samog teksta, članova odredbi zakona koji se menjaju. Član 11. u Predlogu izmena i dopuna kojim se menja posle člana 20. dodaje se naziv člana 20a i član koji glasi u tri stava. Prvi stav – hipotekarni poverilac ili više njih, mogu u pismenoj formi sa overenim potpisima odrediti treće lice ili jednog od njih da preduzima pravne radnje radi zaštite namirenja potraživanja obezbeđenog hipotekom. Drugi stav – u slučaju iz stava 1. ovog člana, treće lice, postupa u ime i za račun hipotekarnog poverioca ili više njih u odnosu na hipotekarnog dužnika, odnosno vlasnika hipotekovane nepokretnosti, kada to nije isto lice, kao i prema svim trećim licima koja su neposredni držaoci hipotekovane nepokretnosti. Treći stav – u registar nepokretnosti upisaće se ime trećeg lica iz stava 1. ovog člana, s tim da hipotekarni poverilac ili više njih uvek mogu tražiti da se upišu u registar nepokretnosti, odnosno zamene treće lice. Jako bi bilo dobro da ovo objasnimo, baš kako piše. Ja znam šta je namera da imate prenos hipoteke, ali to ovde ne piše, to pažljivo pogledajte drugi stav ili šta god da je namera, ovde ostaje potpuno nejasno, da li je to namera ili je namera da se oni među sobom dogovaraju, što je dosta nelogično, zašto bi se više poverilaca dogovorilo da je najbolje da jedan od njih zastupa sve njih. Razumem posebne slučajeve kada je to tako, ali je ovo opšti član zakona i to je važno. Ne pominjem „u pismenoj formi“, da li u „pisanoj formi“ to je manje-više važno. Dakle, taj član bi trebalo da bude objašnjen na primeru, ako možete, hipotetički, dakle, imate četiri njih i jedan od njih četiri i šta se onda dešava kada se primenjuje ovaj član zakona, jer mislim da će biti problema. U članu 17. kojim se menja član 31. to ste objasnili, zajedničko, na primeru očigledno nekoliko nas, u nekim od poslednjih stavova govorite o tome da će žalba biti uvažena ako dužnik ili vlasnik hipotekovane nepokretnosti uz žalbu dostavi i pismene dokaze itd, žalba ne može da bude uvažena. Pošto je vreme za amandmane narodnih poslanika prošlo, postoji odličan mehanizam u okviru Poslovnika Narodne skupštine pa sa odborom da se dogovorite da koliko god ja razumela vas to je bilo u nekom prethodnom tekstu zakona, pa smo mi samo prepisali da prestanemo sa tradicijom da smatramo da ako jednom je neko dao primedbu pa nije prošlo, da je onda to u redu. Nije, primedba ostaje, ta je primedba data i onda, ali većina je bila većina i onda ja sam imala primedbu i onda bila je opozicija i onda i sada, nažalost nije primenjen. I ono što želim da pitam na kraju su odredbe koje se tiču člana 4. On nije predmet izmena i dopuna, mi ne možemo da podnesemo amandman gde su ostale društvene svojine, a nije uneta odredba o registrovanim nepokretnostima po planiranju i izgradnji. Ne možete ni vi, nažalost, sada član 4. Poslanička pravila su takva da se amandmani mogu podnositi samo na članove zakona koji su predmet izmena i dopuna, ovaj nije. U osnovnom tekstu je ostao kao takav i o usklađivanju odredbi sa Zakonom o javnom beležništvu. Bilo bi dobro, pošto će biti vremena do rasprave u pojedinostima da stručne službe i vaši savetnici vrlo pažljivo pogledaju amandmane moguće je u dijalogu sa narodnim poslanicima koji su podneli amandmane da se nađe rešenje i da odbor ondapodnese amandman kojim bi otklonjene bile dileme oko toga da li ili ne mogu oni koji su registrovani po Zakonu o planiranju i izgradnji, da li ili ne je smisao uvažavanja žalbi, šta to znači i šta se u stvari dešava sa trećim licem koje je izabrano, imenovano u pisanoj formi predstavljeno da brani zajednički interes svih poverilaca. Mi ćemo verovatno Zakon o hipoteci imati vrlo uskoro ponovo u proceduri, pošto se situacija sa hipotekarnim tržištima menja i u Evropi i u svetu. Mi smo svi zajedno globalno žrtva loma hipotekarnog tržišta od 2006. do 2008. godine, a posledično zbog toga što su ukinuti propisi koji su se ticali trgovanja na berzi 1998. godine, odnosno 1999. godine i taj krah hipotekarnog tržišta je povukao lanac lomova pojedinih ekonomija, tržišta i ličnih ljudskih nesreća. Ja ne verujem da postoji zakon koji može takav lom sprečiti ponovo, ali, verujem u to da Vlada Srbije, da mi poslanici možemo ljudima podeliti informacije šta to znači ako vam neko nudi strašno pogodnu hipoteku, šta je to šta se čita sitnim slovima, šta to znači ako mislite da možete da naplatite kao poverioc, a ne možete, jer nam ta vrsta znanja i informacija nedostaje. Primeri koje smo navodili u odbranu zakona su najpogrešniji mogući primeri. Znači, navesti primer da ste imali zloupotrebe, pa je to razlog da donosite zakon, nema zakona koji može da vam spreči zloupotrebu. Imate doslednu primenu postojećih odredbi zakona i vi kao ministar finansija ili ministarstvo koje bude pratilo i bilo konsultovano o primenama pojedinih odredbi, vi niste nadležni za zloupotrebe. Postoje drugi koji će da kažu da je zloupotreba hipotekarnom tržištu bilo ili nije bilo, ali je to isto tako neodoljiva sklonost da novim odredbama zakona kažemo i to da će zbog toga što će biti detaljnija procedura, što će biti tačno određeno vreme, što će biti više mogućnosti za poverioce, da će biti manje zloupotreba. Realnost će nas demantovati u takvom stavu i zato bi valjalo da se mnogo više pažnje obrati na to da ljudi budu podrobno informisani šta je to što država garantuje kao postupak, kao zakonitost ako biraš da si dužnik ili ako biraš da si poverilac i da se insistira na punoj jasnoći tih odredbi, jer je to jedini trenutak u kome su poverilac i dužnik u takvom položaju da mogu očekivati zaštitu svojih prava. Ja bih volela vrlo živahno tržište nekretnina, nema ga ni u svetu. Volela bih da ljudi mogu i da dođu do svojih stanova ili do kuća pod povoljnim uslovima, ne bih volela da se ponovo vratimo na institucije bespovratnih kredita, kako se to već zvalo, kao što ne bih volela da se vratimo na prinudni godišnji odmor, to je isto neprevodivo, ali još bih manje volela da danas donesemo zakon da za godinu dana pogledamo dužničko-poverilačke odnose i da se pokaže tačnim da su odredbe ovog zakona pisane, ne zbog vladavine prava, ne zbog informisanja onih koji svojom dobrom voljom hoće da stupe u dužnički odnos, nego zbog toga da banke budu sigurne. Da li je BEJLAUT u novcu iz državne kase, iz budžeta svih nas kao što je bilo po Evropi ili obećanje BEJLAUT u zakonskim odredbama to baš nema velike razlike, takav je kontekst vremena u kojem živimo da države finansiraju banke koje onda sa visokim kamatama uzimaju dodatni novac od građana. To je slobodan izbor svih nas koji ponekad izgleda nam da nemamo slobodan izbor da stupimo u dužničko-poverilački odnos. Nije nerešivo i harmonizovanje stanja na hipotekarnom tržištu, ali nikada neće biti na zadovoljstvo dužnika. Naravno, dobro je da popravljamo malo po malo i prava i obaveze poverilaca i prava i obaveze dužnika, to će kod svih malo podići poverenje u vladavinu prava i možda omogućiti i banke koje sada u 70% imaju hipoteke upisane, da i banke promene svoju politiku kada je u pitanju visina kamata i kada je u pitanju, fino rečeno, izostavljanje informacija klijentima, a narodski rečeno obmana klijenata u jako mnogo slučajeva ili obrnuto. To sve bi trebalo da spada u zloupotrebe, a drugim zakonima da se takve zloupotrebe spreče. Hvala.
Reč ima ministar Vujović.
Hvala lepo na iscrpnoj diskusiji sa dosta korisnih sugestija. Dozvolite mi da krenem od stvari koja možda deluje najkontroverznija, a u stvari je definisana članom 30. Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci koji kaže da se rešenja o zabeležbi hipotekarne prodaje, koja su postala pravosnažna do dana stupanja na snagu ovog zakona, rok iz člana 18. ovog zakona noveliran je član 34. stav 6, počinje da teče od dana stupanja na snagu ovog zakona. Ono što se nije dogodilo pre toga, odnosno ono što je zaključano, pre toga se ne primenjuje, na sve buduće transakcije se primenjuje. Ako mislite o tome da svi oni koji stupaju ili koji su stupili u dužničko-poverilačke odnose povodom hipotekarnih kredita, hipoteka je bila definisana, samo što se ovde preciziraju elementi koji definišu kako se pravno ona realizuje, prema tome mi smo u skladu sa Ustavnom odredbom da ne postoji retroaktivno važenje, ali će primena ovog zakona biti, odnosiće se na sve. Što se tiče vaše sugestije o likvidnosti banaka, ja sam na osnovu empirije koja postoji rekao da u svetu već 20 godina postoji tendencija da banke više ne daju hipotekarne kredite tako što obezbeđuju ročnu strukturu svojih izvora i plasmana na nivou komercijalne banke, nego se u tom delu naslanjaju na krupnija finansijska tržišta, a tu je kvalitet upravljanja u svim ovim procesima presudan. Znači, ja bih želeo samo da ne razmatramo socijalne aspekte koji su važni, ali koji moraju da se rešavaju na drugi način preko instrumenata osiguranja koje nudimo preko „En koska“, preko elemenata participacije, preko elemenata subvencionisanja kamate, itd. Na taj način se rešavaju socijalni aspekti hipoteka. Kod banaka mora situacija da bude zdrava, jer paradoks je u tome što je čvršća zakonodavna osnova, to će banke davati jeftinije kredite. Znači, logika je potpuno suprotna. Bankama pojačanje zakona daje mogućnost da naplaćuju manju maržu, da budu konkurentne i tamo gde važe ovi zakoni, kamate na hipotekarne kredite su od 2% do 3% na 30 godina. Prema tome, da bismo dobili to, mi moramo da obezbedimo apsolutnu pravnu sigurnost bankama. Ravnopravnost banaka i tzv. ravnopravnost kreditora i dužnika se ovde uslovno tumači. Nisu banke te koje štampaju novac. Banke imaju obavezu prema onima koji su u banke uložili novac. Banke su samo finansijski posrednici. Prema tome, banke koje se ne odnose domaćinski prema sredstvima, prema plasmanima, su u stvari u toj breši, u jazu između njihovih poverilaca, štediša, građana, takođe, pretežno, i plasmana. Mi želimo samo otvoreno to da priznamo i da ovim instrumentima koji se ovde nude, tj. institutima tržišta, finansijskog tržišta koji se ovde nude, ponudimo bankama mogućnost da to urade na najbolji mogući način. Da li to istovremeno znači savršenu primenu zakona? Naravno da ne. Znači, moraćemo da radimo mnogo više. Pogledajte savršeno uređena tržišta koja se u uslovima nestabilnosti cena nekretnina, nestabilnosti učešća, nestabilnosti instrumenata kojima se pokrivaju rizici, svi prolaze kroz šokove. Pogledajte količinu kredita koja je, recimo, u Americi, i banaka, da bude nacionalizovana da bi se sačekalo ozdravljenje i ponovna reprivatizacija. To su ekstremna rešenja koja kod nas verovatno ne bi naišla na odobravanje ni Skupštine, niti su predviđena zakonima. Zahvalan sam vam za predloge, ovde konkretnih sugestija. Član koji ste citirali, da ne pominjem pogrešno broj, odnosi se u stvari na ovo preuzimanje hipoteka, koje se upravo odnosi na funkcije koje ima „En kosk“ i slične organizacije. Znači, tu nema drugih namera. To je bila namera i mi to tako čitamo. Ja, ne znam gde vi vidite nešto drugo. Ako vidite, mi smo spremni da u formi amandmana razmotrimo vaše predloge. Znači, naša namera, namera onih koji su pisali zakon, to nisu banke, to su radne grupe koje su vodile računa o svim interesima i svim primedbama, namera je bila samo da se omogući da neko u ime i za račun nekoga upravlja tim procesima, da se banke ne bi na nivou pojedinačnih kredita, bavile tim poslovima. Vi ste pročitali ceo ovaj član. Ja ne znam gde vi vidite tu opasnost. Samo mi kažite u čemu je problem, odnosno predložite amandman, pa ćemo to onda uvažiti. Konačno, član 4. koji vi pominjete, koji je kod nas ovde napisan kao član 3, ne predlažu se izmene. Kod nas je on naveden kao član 3. u postojećem tekstu. To je ovaj gde postoje tačke od 1. od 6. U članu 4. toga uopšte nema, tako da mislim da tu postoji mala greška, možda u tome koji član navodite. Postojeći zakon, to se odnosi na član 3, koji ima predmet hipoteke, pa onda postoji šest slučajeva od 1 do 6 opisano koji je predmet hipoteke. Moguće da postoji tu greška u bojevima. Samo to treba da razjasnimo. Taj član se nije menjao. Ne znam koju izmenu vi želite, pa ne znam da li možemo da pogledamo, ako je opravdana. Prekasno je, da li je tako? (Gordana Čomić, s mesta: Ne može sada.) Takva je procedura. Mi ga nismo menjali, pošto nismo mislili da treba da se menja. Nismo videli ništa u tome, pošto je definisano sve što je predmet hipoteke. Prema tome, nismo videli razlog da se menja taj član. Konačno, zašto su potrebne sve ove odredbe? Zato što morate da očistite postojeću situaciju da biste išli napred. Nije normalno u zemljama sa uređenom tržišnom privredom, gde imate hipoteke koje se nalaze, hipotekarna potraživanja koja se nalaze u difoltu godinama. To je potpuno nenormalna situacija. Nenormalna je situacija da idete na vrhunsko obezbeđenje nekog plasmana, nekog potraživanja i da onda sistem u stvari priznaje da to ne može da se realizuje. To je situacija kod nas, da imate u potraživanjima prema preduzećima koja se nalaze, da ne govorimo samo o stanovima, nisu samo stanovi, 3,6 milijardi je bilo potraživanje države prema preduzećima u portfoliju Agencije za privatizaciju i 3,5 milijardi komercijalnih potraživanja. Među tim potraživanjima je bio ogroman deo koji je bio zaštićen hipotekama, a nije realizovan. To vam je pravo koje je potpuno zamrznuto. Mi moramo ovim da odmrznemo nešto. Znači, ne rešavamo mi zamišljeni problem, nego rešavamo problem koji ne dozvoljava bankama koje su plasirale sredstva uz hipoteku da to realizuju. To je problem. Kada imate tolike milijarde nerealizovanih sredstava zbog toga što institut hipoteke ne funkcioniše, mislim da moramo da tražimo rešenja. Pomenuli ste da ćemo možda menjati to ubuduće. Verovatno hoćemo. Treća stvar koju sam hteo da kažem, koju danas nisam pomenuo, a koja je jako važna, u Srbiji postoji s jedne strane slabost tog instrumenta, a s druge strane, preterana upotreba tog instrumenta. Nigde u svetu nisam video da se običan trgovinski kredit, koji podržava trgovinske transakcije, još povrh svega zaštiti i hipoteku, koji blokira onda asete, aktivu te firme, ne dozvoljava joj da posluje. Znači, kod nas, u situaciji u kojoj se ne zna, onda banke u strahu previše traže rezervacija, previše traže obezbeđenja i time blokiraju ekonomsku osnovu preduzeća da se zadužuje. Ako tome dodate da plaća 5%, 6% više nego u tržišnim privredama, vi ste hendikepirali firme da budu konkurentne. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Poštovana predsednice Skupštine, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, pred nama se danas nalazi još jedan finansijski zakon, a to je zakon o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci. Moram da napomenem da je Zakon o hipoteci donet 2005. godine i praćenjem implementacije ovog zakona, došlo se do zaključka da taj zakon u mnogim svojim delovima ne odgovara realnom stanju i realnom tržištu i to je svakako jedan od razloga iz kog je proizašla potreba da se izmene i dopune Zakona o hipoteci rade. Ono što želim da naglasim je da je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci značajan, pre svega, sa dva aspekta. Prvi aspekt je ekonomski aspekt. Ekonomski aspekt je značajan zato što hipoteke predstavljaju i te kako značajan finansijski instrument u modernim tržišnim ekonomija. Bez kredita zemlje kao što smo mi, a naša zemlja se nalazi u tranziciji, praktično, privredni rast i privredni razvoje i ekonomski oporavak bio bi i te kako usporen. Znači, ekonomski rast i oporavak naše zemlje svakako jeste jedan od bitnih elemenata zbog kojeg su izmene i dopune ovog zakona neophodne. Drugi značajan aspekt izmena i dopuna ovog zakona je pravni aspekt. Pravni aspekt je značajan iz razloga što se ovim Predlogom izmena i dopuna zakona, pre svega, usaglašava sa važećim zakonima koji se odnose na Zakon o izvršenju i obezbeđenju, na Zakon o premeru i katastru, ali usklađuje se i sa Zakonom o javnom beležništvu. Takođe, ovim izmenama i dopunama zakona preciziraju se određene zakonske odredbe koje su tokom implementacije zakona od 2005. godine pokazale se kao neadekvatne i to kao neadekvatne u odnosu na sve učesnike u hipotekarnom procesu, a to su kako dužnici, tako i poverioci, odnosno građani, privredna društva, mala i srednja preduzeća, ali i državne ustanove i državne institucije, jer ne smemo da zaboravimo da do hipotekarnih ugovora u ostvarenju nekih prava građani dolaze i preko određenih institucija. Pre svega, moram da naglasim da u sistemu socijalne zaštite jedan od uslova za ostvarivanje prava na novčanu socijalnu pomoć je založna izjava, odnosno davanje hipoteke za zemljišni posed koji je iznad zakonom propisane veličine. Takođe, moram da naglasim, što se tiče prvog aspekta, prvi aspekt odnosi se na formu. Ta forma se, pre svega, odnosi na usaglašavanje sa Zakonom o javnom beležništvu, gde je stavljeno da jednostrani hipotekarni ugovori, a to su u stvari založne izjave, ako su overene od strane javnog beležnika, odnosno ako su sačinjene u obliku javnobeležničkog zapisa ili potvrđene od javnog beležnika, imaju snagu izvršne isprave. Kada smo raspravljali o Zakonu o javnom beležništvu, razgovarali smo o tome koliko taj novi institut znači u pravnom poretku naše zemlji. Pre svega, sa aspekta sigurnosti i potpune zaštićenosti građana koji kod javnog beležnika sačinjavaju i javno-beležnički zapis, a u ovom slučaju radi se o hipotekarnim ugovorima. Takođe, želim da naglasim da Predlogom zakona se osigurava i dodatno obezbeđenje poverilaca od strane onih zalogodavaca koji neadekvatno i nenamenski koriste svoju imovinu. U tom slučaju zakon je jasan i precizan i kaže da poverilac u istom momentu može tražiti dodatno obezbeđenje kojim će se nadoknaditi u celosti ta vrednost imovine koja je umanjena. Isto tako moram da naglasim da, radi objektivizacije kompletnog procesa, koji se odnosi na umanjenje hipotekovane nepokretnosti, bi postupak bio objektivan i u odnosu na dužnika i u odnosu poverioca o tome odlučuje sud u parničnom postupku. Ono što takođe moram da navedem, naravno kao pohvalu, a to je preciziranje rokova. Novina je rok koji se odnosi na aukciju. Zakonom je predviđeno da prva aukcija mora da se održi u roku od šest meseci i, naravno, predviđeno je da mora da bude potpuno ispoštovan princip transparentnosti javnosti, a ta transparentnost i javnost ogleda se u tome da javna aukcija mora bar 30 dana pre prodaje biti objavljena u jednom visokom tiražnom listu koji se odnosi na čitavu teritoriju Republike Srbije, ali i u regionalnom listu, u listu na kome se nalazi hipotekovana nepokretnost. Takođe, moram da naglasim da u skladu sa reformom Republičkog geodetskog zavoda, Centralni registar hipoteka, koji je promovisan u zakonu, odnosno utvrđen u zakonu iz 2005. godine, više je imao deklarativan smisao nego suštinski, s obzirom da je Republički geodetski zavod mnogo uradio na unapređenju vođenja jedinstvene evidencije nepokretnosti. Te odredbe koje se odnose na Centralni registar su potpuno brisane. Takođe, moram da naglasim, ovaj zakon poseban akcenat daje na vansudsko poravnanje, odnosno na vansudski postupak, ali isto tako predlaže i rok, a to je rok od 18 meseci ukoliko ne dođe do prodaje hipotekovane nepokretnosti vansudskim putem, da registar nepokretnosti stavlja zabelešku, i da nakon toga više nije moguća prodaja u vansudskom postupku, nego se hipotekarni poverilac upućuje da to reši u izvršnom sudskom postupku. Srpska napredna stranka u Danu za glasanje svakako će glasati za izmene i dopune zakona, jer ovo jeste dalje usaglašavanje sa evropskim standardima. Sa strateškim opredeljenjem ove Vlade i SNS da uđu u EU, ali ovaj zakon je vrlo značajan i sa aspekta zaštite i partnerskog odnosa svih učesnika u hipotekarnom procesu i sa aspekta jednog većeg zamajca, naše privredne i ekonomske aktivnosti.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je jedan zakon koji unosi izvesnu nervozu. Kad god se menjaju uslovi na bankarskom tržištu, naravno, da to kod nas izaziva nervozu i pitanje da li to naš položaj na tržištu pogoršava, da li će to iziskivati neke nove dodatne finansijske obaveze prema bankama i da li ćemo ostati ravnopravni u tom partnerskom odnosu prema bankama. Mislim da mi pred sobom imamo jedan takav zakon. Bilo je takve nervoze među pojedinim poslanicima i u njihovim diskusijama u prethodnom periodu i, kažem, to je sasvim razumljivo, ali mi smo danas stavljeni u dilemu da odlučimo da li ćemo faktički da ukinemo, odnosno da zamre hipotekarno tržište, ili ćemo da izvršimo izvesne promene, da osnažimo to tržište i da ostvarimo neku perspektivu u narednom periodu. S obzirom na činjenicu da smo među zemljama kod koje je ponuda kredita dosta skromna, i to ne samo u odnosu na razvijene zemlje, nego u odnosu na zemlje koje su sličnog razvoja kao i mi, mislim da izvršna vlast, Vlada, nije imala drugog izbora nego da se potrudi da izmenama ovog zakona ojača hipotekarno tržište i stvori uslove da se poveća ponuda kredita na našem tržištu, a samim tim da omogući brži privredni oporavak, veću privrednu aktivnost za sve privredne subjekte, stvorivši uslove da se polako izlazi iz krize u kojoj se očigledno nalazimo, stvorivši uslove i da se neki reformski potezi, koji se čekaju, u nekom narednom periodu lakše sprovedu, da se ostavi alternativa našim građanima da, u slučaju ostanka bez posla, mogu da započnu lakše svoj privatni posao, da mogu da dođu do izvesnih izvora finansiranja, a na svima nama je da se mnogo odgovornije odnosimo prema obavezama koje prihvatamo, obavezama koje se odnose na hipotekarne kredite, da promišljamo ozbiljnije svoje mogućnosti, mogućnosti svoje porodice i da, ako već ulazimo u takve odnose, većinu tih sredstava investiramo u budućnost svoje i svojih porodica. Dakle, manje potrošnje, više investicija u budućnosti i u tom slučaju hipotekarni kredit ima svoju logiku. On može da doprinese boljitku pojedinca i celog društva. Činjenica je da samo nekih 20%, nešto preko 20% BDP iznosi ukupna masa kredita u Srbiji, da u zemljama u okruženju taj iznos je 40% i 60%, što ne znači da ja pozivam građane da uzimaju kredite, već da imamo jedno dosta oskudno tržište kredita koje bitno sužava perspektive našeg razvoja. Još jedan podatak je jako važan, s obzirom da su 60% kredita faktički krediti privrede, a da građanima ostaje nekih 30-35%, a ovaj zakon pre svega ide na ruke privredi. To je valjda očigledno. Uslovi pod kojima su se ranije stavljale hipoteke, ulazilo u taj dužničko-poverilački odnos, ovaj put se očigledno pooštravaju. Manji broj građana, s obzirom na neizvesna primanja, ulaziće u takve odnose, ali i privreda, mala privreda imaće mogućnost da na jedan relativno lak i jednostavan način, ako već postoji ozbiljan biznis projekat, dođu do sredstava i da ojača svoju poziciju na tržištu. Ja verujem da će ubuduće mnogo veći obim hipotekarnih kredita ići u privredu u odnosu na građane, u odnosu na fizička lica, i to je dobro kada je u pitanju ovaj zakon. Ono što je isto tako bitno da se naglasi, mislim da je sam zakon logičan nastavak svog onog rada, sve one energije uložene u stvaranje jednog Katastra nepokretnosti. Iz tog Katastra nepokretnosti, naravno, ovaj zakon crpi snagu i stvara se mogućnost velikoj većini građana, koji su svoj posao i svoje objekte legalizovali, da mogu da konkurišu, apliciraju za ove kredite. Činjenica je, sa druge strane, da imamo tržište nekretnina koje posustaje, da danas, barem kada je u pitanju uža Srbija, banke radije u hipoteku uzimaju zemljište, nego što su to građevinski objekti. Verovatno, za razliku od Beograda, ovaj zakon ostavlja jednu ozbiljniju mogućnost i za građane u unutrašnjosti da dođu do finansijskih sredstava za neki svoj budući mali biznis, a što se samih odredbi zakon tiče, postoji dobra atmosfera u Skupštini, pre svega, hvala ministru što ima tako puno razumevanja za sve kolege poslanike, što je spreman da kroz amandmane menja ovaj zakon. To je ono što je više puta ponovio i siguran sam da će to znati da iskoriste poslanici iz opozicije i da će bitno doprineti kvalitetu ovog zakona. Sasvim sigurno ubuduće poruka građanima, ozbiljnije kada uzimate hipotekarni kredit banke će ovaj put za nekih 18 meseci, kako je to definisano zakonom, moći da naplate svoju hipoteku, ukoliko neredovno isplaćujete rate svojih kredita. Imaće mnogo lakše mehanizme da izvrše tu naplatu, ići će se i na vansudsku naplatu, tako da ukoliko ulazite u ovakav odnos sa bankama, dobro razmislite i znajte u šta ulažete novac. Ipak, ne treba ovaj zakon shvatiti kao zakon koji, pre svega, ide u korist banaka. Ovaj zakon ipak ima jedan dobar deo koji olakšava poziciju dužnika. Onog ko je ušao u hipotekarni odnos, znači jasniji, transparentniji odnos, mnogo precizniji, na koji način su banke dužne da se odnose prema građanima, prema samom dužniku. Jedan fer odnos, kada je u pitanju eventualno cena kod prodaje nepokretnosti. To je ono što je jako bitno i sama mogućnost lakše naplate, sama po sebi, uz neke mere koje su već učinjene kada je u pitanju referentna kamatna stopa, koja polako klizi i koja omogućava da krediti budu jeftiniji, da sama procedura bude jeftinija. Znači, imamo i niz pogodnosti koje se u ovom zakonu odnose i na građane, onima koji su dobro razmislili, odlučili se za ovakav poslovni odnos sa bankama, omogućavaju da ipak na jedan povoljniji način i jasniji način, nego što su imali u prethodnom periodu dođu do određenih sredstava. Znači, još jedanput, pred nama je puno izazova. Tranzicija u Srbiji, rekao bih još uvek nije završena, taj neki socijalistički samoupravni duh, nažalost još se oseća u našem narodu, trebaće nam još vremena da pređemo na tržište u privredi, tako da i ovaj zakon doprinosi tome. Sama činjenica da je neizvesnost pred nama ukazuje da će verovatno i ovaj zakon i naš odnos prema bankama, odnosno dužnički poverilački odnosi u nekom narednom periodu morati još bliže da se regulišu. Hvala vam na strpljenju.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević, a neka se pripremi narodni poslanik Nikola Jolović. Izvolite, dr Birmančević.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovane kolege poslanici, poštovani građani, savremena ekonomija i finansije pred ovo ministarstvo, pred ovu Vladu i naravno sad i pred ovu Skupštinu, postavili su određene zadatke koje mi moramo da realizujemo kroz ovu izmenu Zakona o hipoteci, jer jednostavno Zakonom o hipoteci iz 2005. godine ne možemo da kvalitetno uredimo hipotekarne kredite odnosno hipotekarna potraživanja. Upravo ove izmene zakona će dovesti do reda koji je u proteklim godinama rešavan sudskim putem, a osnovna možda i najbitnija promena ovim Zakonom o hipoteci odnosi se na rešavanje sporova dogovorom, izbegavaju se dugi sudski procesi, pojednostavljuju se stvari i jednostavno ona volja, a podsetiću ugovor o kupoprodajni ili bilo koji drugi ugovor, gde imamo hipotekarnu garanciju, kada se potpisuje, to je izražena volja dve ili više strana, i samim tim, ovaj zakon samo pojednostavljuje da se volja koja je potpisana nekom vrstom ugovora, ili nekim drugim vidom garancije, da li je u pitanju kredit, da li je garancija, da li su novčana sredstva, ali bitno je da pravda bude zadovoljena. U osnovi, upravo ovakvim zakonom, ono što je potpisano voljama dve ili više strana, biće realizovano u najkraćem mogućem roku. Naravno da jasna pravila i jasni uslovi koje definiše ovaj zakon, odgovaraju i bankama i privredi i svakom onom ko misli dobro ovoj državi. Ukoliko banke budu mogle jednostavnije da aktiviraju hipoteku, odnosno da ostvare svoja prava i da brže i kvalitetnije dođu do sredstava, samim tim će imati sa druge strane više uslova i više mogućnosti da građanima ponude povoljnije kredite, i ovo jednostavno ima drugo rešenje, odnosno dobit je u tome da ćemo dobiti kvalitetnije i povoljnije proizvode od banke, koji će se ogledati u jeftinijim kreditima. Ono što znaju svi koji se bave finansijama, to je da banke ne žele i krajnje zadnje što rade je upravo aktiviranje hipoteke. Hipoteka je krajnja nužda i do sada i pre ovog zakona banke pokušavaju na sve moguće načine da dođu do novčanih sredstava i upravo kad dođe do hipoteke, to znači da ne postoji drugi način da one ostvare svoja prava. Veća pravna sigurnost to je ono što će bankama, pa i budućim učesnicima u bilo kom drugom poslu gde je hipotekarna garancija dati veću slobodu, odnosno biće sigurniji u to da investiraju i da rade, upravo će poboljšati poslovni ambijent i omogućiti potencijalnim investitorima da sigurnije i bezbednije i brže ulaze u poslove na području Republike Srbije. Davno su, nadam se prošla vremena, kada su milioni evra davani na hipoteke koje jednostavno nisu vredele skoro ništa ili su vredele stostruko manje nego što su milionski iznosi koje su dobijali na te hipoteke. Ovaj zakon pomoći će da toga ne bude. Ono što ova Vlada radi i ovo Ministarstvo je zaista za svaku pohvalu, kroz ovaj zakon, to je da uvodi pravnu sigurnost u nešto što direktno utiče i na privredu i na građane i na banke i uopšte na jedno poslovno okruženje, odnosno okruženje koje vlada u Srbiji. Naravno da u danu za glasanje, ovo treba da podrže svi poslanici, jer generalno ne postoji razlog, zaista ne postoji nijedan opravdan razlog da se ne prihvati jedan zakon koji jednostavno volju koju su potpisnici ugovora izrazili, ubrzava i njeno rešenje, dovodi u kratku vezu između jedne i druge strane bez posredstva suda. Naravno da, ukoliko se to ne može rešiti na drugi način, sve se ipak u skladu sa zakonom može rešavati sudskim putem. Pozivam sve da, u interesu građana podrže ovaj Zakon o hipoteci, jer je jednostavno najbolji u ovom trenutku. Usaglašen je sa evropskim tokovima i usaglašen je sa tržišnim pravilima i samim tim je prihvatljiv za svakog ko misli dobro građanima Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nikola Jolović, neka se pripremi narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite, gospodine Jolović.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, kolege narodni poslanici, moderna ekonomija čiji je imperativ stalno postizanje ekonomskog rasta, počiva, naravno, na kreditnom mehanizmu. Uz pomoć potrošačkih kredita omogućava se stanovništvu da odmah troši svoje buduće prihode, što podiže sadašnju tražnju i omogućava rast proizvodnje. Kredit igra presudnu ulogu u svakoj tržišnoj privredi, a posebno kod nas, budući da su razvoj i restrukturiranje privrede nezamislivi bez stranog kredita. Samo efikasan sistem osiguranja potraživanja poverilaca može stvoriti vrlo dobre pretpostavke za inostrana ulaganja, a s obzirom na takav presudan značaj kredita u privrednom razvoju jasno je zašto su obezbeđena bila predmet zakonodavnih intervencija zemalja u tranziciji. Za dužnika, s jedne strane, je povoljan zato što je najjeftiniji način da dođe do potrebnih novčanih sredstava za započinjanje ili razvoj privredne aktivnosti, pri čemu kao garanciju vraćanja kredita, kreditnih sredstava zalaže uobičajeno svoju ili porodičnu imovinu, a ne zavisi od žiranata, primanja u preduzeću koja mogu biti nesigurna i taj kredit ima, uslovno uzeto, realno prihvatljiv, u pogledu na kamate i roka otplate, a za poverioca, s druge strane zato što je vrednost založene nepokretnosti u principu višestruko veća od iznosa odobrenog kredita, pa može biti prilično sigurno u to da će dobiti dug sa svim kamatama i što će mu primena sada predloženih i nadam se uskoro usvojenih zakonskih odredbi o hipoteci i omogućiti. Ovaj način kreditiranja je već deceniju uređen aktuelnim Zakonom o hipoteci, koji je u pravnom smislu ukazao niz manjkavosti i pored svojih definisanih odredaba o vansudskoj realizaciji hipoteke i centralnoj evidenciji hipoteka, a ujedno nakon sagledavanja njegove primene jasno se definiše njegova nemogućnost implementacije u novim društveno-ekonomski okolnostima i praćenja pravila koja važe u EU, a koja su, naravno, vezana za investitore u smislu njihove želje za ostvarenje profita i sigurnosti ulaganja u našoj državi. Ciljevi predloženih izmena i dopuna ovog zakona, a nakon održanih javnih rasprava i uvažavanja mišljenja stručne javnosti, su sledeća: uvođenje jasnih pravila, eliminisanje normi koje su bile nedostojne i koje su se pokazale neprimenjivo u praksi, dostizanje višeg stepena pravne sigurnosti svih učesnika u poslu, usklađenost sa važećim zakonima, međunarodnim standardima i najboljom međunarodnom praksom. Status dužnika ovim zakonom je zaštićen, osim precizno definisanim elementima na osnovu kojih se odobrava hipoteka, i određivanjem vrednosti za prodaju njegove imovine u slučaju nemogućnosti povraćaja sredstava koje mu je odobrio poverilac i to članom 34. u Poglavlju – Pravo prodaje, gde se definiše sledeće: da se prodaja može izvršiti putem aukcije ili slobodne prodaje, da je poverilac dužan da izvrši procenu tržišne vrednosti nepokretnosti angažovanjem ovlašćenog sudskog veštaka, da se prodaja neposrednom pogodbom do momenta oglašavanja aukcijske prodaje može izvršiti ali po ceni ne nižoj od 90% procenjene vrednosti, da je procenjena vrednost na prvoj aukcijskoj prodaji ne manja od 75%, a na drugoj ne manja od 60% procenjene cene u skladu sa ovim zakonom. Status poverioca se štiti utvrđivanjem obaveznih elemenata koji moraju biti sastavni deo hipoteke i postupkom i načinom naplate, a gde se definiše sledeće: da je nadležni organ unutrašnjih poslova dužan da bez odlaganja u skladu sa Zakonom o policiji poveriocu pruži svu neophodnu pomoć u postupku namirenja, uključujući i pristup i iseljenje iz hipotekarne nepokretnosti, da se nakon sprovođenja predviđene procedure naplata potraživanja može izvršiti vansudskim ili sudskim putem, a poverilac čije je potraživanje obezbeđeno izvršnom, vansudskom hipotekom, ima pravo da bira pravni put namirenja svog potraživanja. Za postupanje i odlučivanje o predlozima za izvršenje zasnovanim na izvršnoj vansudskoj hipoteci, stvarno je nadležan sud opšte nadležnosti, bez obzira na svojstvo stranaka u postupku ovog izvršenja. Ključni deo ovog Predloga zakona je svakako utvrđen članom 26. gde se predlaže najznačajnija izmena zakona, koja je u praksi zadala najviše problema poveriocima, a tiče se člana 49. kojim je bilo propisano da nakon sprovedene prodaje nepokretnosti prava docni i hipotekarnih poverilaca ostaju rezervisana tj. upisana, što je obesmislilo primenu zakona i gotovo sve hipotekarne poverioce preusmerilo na sudski postupak namirenja koji nije nosio ovakvu opasnost i pravnu nesigurnost po poverioca. Novim tekstom člana 49. je predmetni problem rešen, jer u stavu 2. je utvrđeno da sve upisane hipoteke, kao i drugi tereti, prestaju po sili zakona i nadležni registar nepokretnosti vrši brisanje po službenoj dužnosti, bez obzira da li je potraživanje namireno u celosti, delimično ili ostalo ne namireno. Znači da se ostvaruje pravo prvenstva definisano kao – ko prvi u vremenu, prvi i u pravu, i da se gasi besmisleni niz mogućih hipoteka nad jednom istom nekretninom. Pre ovih izmena imali smo situaciju da nekretnina nad kojom je postavljeno više hipoteka može da pređe u vlasništvo poverioca koji je dao kredit i koji mu nije vraćen, ali koji onda zapravo dobija nekretninu koja je pod teretom, odnosno hipotekom nižeg reda koju su dostavili drugi hipotekari i koji zapravo sad od njega potražuju svoja kreditna sredstva i rešenje se pronalazilo u zaista dugom procesu sudske naplate u kome su se pojavljivali jedan za drugim problemi, tipa nadležnosti načelne sudske prakse, a ceo postupak je bio izložen manipulacijama i kriminalnim radnjama, a član 57. aktuelnog zakona u stavu 2. utvrđuje da Republički geodetski zavod ili Katastar nepokretnosti ne odgovara za tačnost i potpunost podataka upisanih u centralnu evidenciju hipoteka. Ovaj Predlog zakona uticaće na hipotekarne aktivnosti svih aktera procesa, ali će u narednom periodu svakako moći da proveri i utvrdi tačno stanje nad nekretninom za koju je zainteresovan i da valjano razmisli pre hvatanja u koštac sa nekretninom koja je pod teretom postavljene hipoteke, jer u skladu sa ovim novim rešenjem grešku može da napravi samo poverilac koji će pristati na rizično ulaganje koje je obezbeđeno transparentno postavljenom hipotekom i precizno definisanim načinom realizacije hipotekarnog potraživanja. Na osnovu iznetih obrazloženja i uz uvažavanje činjenica da je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci izrađen nakon održanih javnih rasprava i razmotrenih komentara i sugestija, od kojih su neke usvojene i unete u ovaj predlog zakona, smatram da su ponuđena rešenja u predlogu korektna, a neophodna sa aspekta usaglašenosti sa međunarodnim propisima i normama koje definišu ovu oblast, te da će značajno popraviti privredni ambijent i učiniti našu državu atraktivnijom za privlačenje stranih investitora, pa smatram da ne postoje nikakve prepreke za usvajanje ovog Predloga zakona i u Danu za glasanje Poslanička grupa SNS će glasati za ovaj Predlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, a neka se pripremi narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite gospodine Živkoviću.
Potreba promene ovog Zakona o hipoteci je očigledna zato što je zakon star 10 godina, zato što se puno toga promenilo, zato što su u implementaciji zakona uočene neke loše stvari koje sada treba popraviti i to je potpuno normalno, ali čini mi se da zakon nije savršeno napravljen. Naravno, teško je uraditi bilo šta savršeno i da treba da bude popravljen. Već mnoge kolege su najavile amandmane i kolega Pavićević i ja ćemo se pridružiti njima sa amandmanima na član 2, 3, 11, 14, 17, 18. i 20. Ja nemam vremena da sada govorim o tim amandmanima. To će biti u amandmanskoj raspravi. Šta je ono što je Vlada u obrazloženju definisala kao cilj zakona? To je zaštita kreditora, zaštita dužnika i ubrzavanje privredne aktivnosti, posebno u delu izgradnje i ulaganja u privredu. Mislim da su to visoko postavljeni ciljevi. Naravno, zaštita kreditora će biti poboljšana i nemam ništa protiv toga. Mislim da je potpuno pogrešno demagoški okriviti banke za ono što se dešava u jednoj državi. Bez bilo kakve ambicije da štitim banke od bilo koga i da pričam o njima bilo šta ekstremno dobro, za stanje u jednoj državi nisu krive banke nego je kriva vlast i ako je nešto loše u jednoj državi, ta odgovornost ne može da se prebacuje prema bankama. Isto to važi i za kredite. To što su kamate velike, to što su uslovi kredita nepovoljni, to što mali broj ljudi može da uzme kredit, i isto mali broj ljudi može i da ga vrati u roku ili bilo kada, to je sve posledica jedne opšte situacije u državi koja već jako dugo traje. Prema tome, zaštita kreditora sigurno, a zaštita dužnika je prvo da ne ulaze u kredite bez preke potrebe, odnosno da ne ulaze u kredite ako nemaju potpuno jasan biznis plan, ako su ti krediti vezani za poslovanje nekih privrednih subjekata. Naravno da su građani delimično krivi za ono što im se desilo zbog svoje neukosti i većina građana je neuka u poređenju sa bankarskim službenicima i administracijom banke, ali mislim da je ono što je propust države i u ranijem periodu i sada, to je što nije upozoravala svoje građane na sve one zamke koje postoje u ugovorima o kreditima. Zato je došlo do toga da nekoliko desetina hiljada ljudi sada praktično strepi da li će moći da otplati kredit, odnosno da li će moći da ostane u posedu svoje imovine. Nigde u svetu ljudi koji su siromašni ne mogu da uzimaju kredite. Kredite uzimaju oni koji mogu da obezbede vraćanje kredita, a uloga države je da upozori građane da slatkorečive reklame, da velika obećanja - ništa lakše, može kredit u 24 sata itd, da je to samo advertajzing, a da to nema puno, odnosno nema nikakve veze sa onim što su kreditne obaveze. Ono što je neophodno menjati to je da u budućem država upozorava još jednom, ne samo kroz reči guvernera, nego i kroz aktivan odnos Vlade u javnosti, čak i možda sa reklamama, sa jednom vrstom, da upozorava građane na opasnost od toga ako se olako uzimaju krediti. Ono što mi smeta u ovom zakonu i gde nismo intervenisali, to je normalna jezička stvar, ali bih molio predlagače da možda u nekoj sledećoj izmeni promene izraz „hipotekovana nepokretnost“, to je toliko van duha našeg jezika. To je nepokretnost pod hipotekom. Hipotekovana je stvarno nešto što je, vidim da se odomaćilo. Ne okrivljujem ovog ministra i vas pored njega zbog toga, ali mislim da je to jedan izraz koji je potpuno neprimeren našem zakonu. Ako amandmani koje smo predložili gospodin Pavićević i ja budu prihvaćeni, mi ćemo glasati za ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Živkoviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite gospodine Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, ukoliko moj kolega poljoprivrednik i njegov kolega dozvole da govorim u ovoj Skupštini, rekao bih neku reč o ovom zakonu, imajući u vidu da je na poslednjoj sednici osporavano to moje pravo, pravo govora, tako da mi je to gotovo neverovatan zahtev, te brojne poslaničke grupe. verujući da će im u određenom trenutku država pomoći, verujući da će tu biti neke stabilnosti itd. Cela ekonomska politika i finansijska koju su oni vodili dovela je do toga da su građani dizali kredite kod jednih banaka, ali njihovi privrednici, nazovi privrednici, su dizali kredite kod banaka kao što su Agrobanka, Razvojna banka Vojvodine, gde je hipoteka bila časna reč, hipoteka je bila jalovina, hipoteka je bila ništa. Onda smo došli u poziciju da dugove milionera, a to su, svakako znate za Bogićevića, za njegove kompanije, kamate milionera su počeli da plaćaju milioni, onda Agencija za sanaciju banaka koja se finansira iz budžeta je morala da nadoknadi sve minuse koje su napravili Razvojna banka Vojvodine, Agrobanka itd. Tu je hipoteka bila časna reč, tu je hipoteka bila jalovina, tu je hipoteka bila nešto što nije bilo naplativo i jednostavno su građani došli u poziciju da moraju da servisiraju svoje kamate i svoje kredite, da gube određene nekretnine, da gube kuće i imovinu, a sa druge strane da moraju da servisiraju dugove tzv. preduzetnika, odnosno velikih biznismena koji su egzistirali za vreme vladavine stranke bivšeg režima. Njihovi krediti su merene u stotinama i stotinama miliona evra, koji su ostali nevraćeni i koje, naravno, kroz Agenciju za sanaciju banaka moraju da vrate oni koji već ne mogu da vrate ni svoje kredite, ali su prinuđeni pre toga da vraćaju kredite milionera kojima je to omogućila stranka bivšeg režima. Sama stranka je hipoteku od, čini mi se, Razvojne banke Vojvodine, stranka bivšeg režima, kao hipoteku za kredit u izbornoj kampanji uložila svoju časnu reč, da će oni to 2012. godine vratiti, naravno, ukoliko bi tada pobedili na izborima, i jedino sredstvo obezbeđenja koje je bilo – majke mi, vratiću, to je jedino što je založila ta stranka kada je uzela, čini mi se, nekoliko miliona evra koje je utrošila u izbornu kampanju pokušavajući da sačuva vlast. Kasnije, kada su uhvaćeni u tom nedelu, pokušali su da se taj kredit ipak obezbedi, jer je došlo do promene vlasti da se obezbedi nekim njihovim ličnim nekretninama, što je i pravda, s obzirom da je iz te stranke, iz stranke bivšeg režima, upravo ta grupa ljudi koja je založila svoje nekretnine imala odgovarajuću finansijsku korist, a njihova odgovornost je i za propast banaka koje nisu bile pod kontrolom stranih banaka, za propast banaka gde je država imala svoje učešće, njihova odgovornost je nemerljiva, jer svakako da Bogićević, taj Perčević i ostali nazovi privrednici nisu te kredite dobili na časnu reč, na jalovinu, na nikakvu zalogu, nisu dobili bez učešća političara iz tog perioda i njihova odgovornost za to je nemerljiva. Mislim da još uvek ruka pravde nije stigla one koji su na takav način zadužili građane kroz Agenciju za sanaciju banaka, koji moraju da plaćaju ne samo svoje dugove, već moraju da plaćaju dugove milionera. Tako da milioni osiromašenih, opljačkanih građana za vreme stranke bivšeg režima sada grcaju u dugovima, gube svoje nekretnine, a i pored toga oni moraju da vrate i kredite tih nazovi preduzetnika, kojima su krediti davani nemilice, ali ne iz banaka koje traže odgovarajuća sredstva obezbeđenja, već iz onih banaka gde je država, tj. tada stranka bivšeg režima imala nesumnjivo kontrolu. Hoću da kažem i to da je ta hipoteka koju smo mi nasledili od njih gotovo neverovatna, da su potrošili ne znam koliko para. Taj novac nije prošao kroz proizvodnju, već je direktno išao u potrošnju, u navodno fiktivno povećanje penzija, što nas je dovelo do toga da sada moramo da štedimo, da živimo od zarađenog i da vraćamo ono što su oni nama kao hipoteku ostavili, ono što su oni trošili kada se živelo od zaduženog. Glavni proizvod stranke bivšeg režima je bio dug i to je hipoteka koju su nam ostavili, a kada se stranka bivšeg režima zaduživala, narod je dat pod hipoteku, narod je potpisivao menicu i mislim da su oni ceo naš narod i celu našu državu stavile pod hipoteku stranim bankama i drugim finansijskim organizacijama, a pri tome su nemilice opljačkali one banke koje su imali pod državnom kontrolom, darujući sredstva sebi, svojoj stranci i svojim navodnim preduzetnicima.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić, a neka se pripremi narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite, gospodine Petrić.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre i predstavnici Vlade, poštovane kolege i koleginice, Zakon o hipoteci je potreban, a ove izmene i dopune ga samo potpunjuju i čine od njega jednu ozbiljnu celinu. U predloženim izmenama i dopunama, a kroz proširena ovlašćenja banaka, u određenom delu se izbegavaju odlasci na sud, a samim tim i troškovi koji su u tom procesu neizbežni, a sve to u cilju boljeg i bržeg ostvarivanja prava hipotekarnih poverilaca i sređivanja njihovih dužničkih odnosa. Samim tim, ove izmene i dopune Zakona o hipoteci ubrzavaju realizaciju stečenih, tj. već utvrđenih prava. Međutim, Srpska narodna partija je mišljenja da bi ipak po pitanju pristupanja prodaje hipotekovane nepokretnosti moralo biti obavezno prvo pristupiti prodaji putem nadmetanja, odnosno aukciji, pa ukoliko prva aukcija bude neuspešna, tek onda pristupiti neposrednoj prodaji. To jeste i srž naših predloga amandmana, jer smatramo da je aukcija realno tržišno rešenje i da se tako mogu ostvariti veći iznosi potraživanja. Mi moramo iscrpiti mogućnost aukcija, prvenstveno zbog namirenja viših hipotekarnih poverilaca, iako je moguće čak i svih poverilaca. Nas treba da interesuju svi hipotekarni poverioci i smatramo da bi ovakvim načinom ove izmene i dopune Zakona o hipoteci dobile u stvari demokratski redosled. Povodom člana 25. stava 5. Zakona o hipoteci, predlagač nije precizirao koji tačno od dokumenata iz stava 2. ovog člana, jer postoje tri tačke u dokumentima. Ako se misli samo na sva dokumenta iz tog člana, pa time i na pismenu izjavu hipotekarnog poverioca da pristaje na ispis hipoteke, a koju je dužan da da ukoliko je potraživanje isplaćeno u celosti, kako to jeste predviđeno tim članom, ispada da hipotekarni poverioci koji u stvari nisu namireni u celosti, već delimično, nisu dužni da daju navedenu izjavu po zakonu. Kako dalje zakonodavac predviđa, obaveza je katastra da na osnovu zahteva za brisanje nekog dokumenta, ne određenog, izvrši brisanje hipoteke, a paralelno ostaje mogućnost hipotekarnim poveriocima koji nisu u celosti namireni da ne moraju da pruže izjavu, tj. saglasnost o brisanju. Postavlja se pitanje kako će primena ovog člana na katastar nepokretnosti, na osnovu kog i kojeg dokumenta dozvoliti brisanje hipoteke u situaciji kada postoji više hipotekarnih poverioca koji nisu namireni u celosti i samim tim ne moraju da daju saglasnost za brisanje? Smatramo da je ovo ključan deo i da bi ovo trebao biti predmet izmena i dopuna današnjeg zakona, a ako ne, eventualno nekog sledećeg, da imate u vidu. Takođe, smatramo da treba ostaviti mogućnost podnošenja tužbe Upravnom sudu protiv konačnog akta donetog po žalbi na prvostepeno rešenje katastra, jer podnošenje tužbe Ustavnom sudu ne odlaže i ne sprečava automatski dalji postupak prodaje. Takođe, ne treba ukinuti mogućnost da se kroz upravni spor od strane Upravnog suda proveri zakonitost oba rešenja i ostvari puna zaštita prava. Kako je uvaženi kolega Neđo Jovanović već pomenuo i primetio da je Zakon o hipoteci u koliziji sa Zakonom o notarima, mi smatramo da ste vi, ministre, ipak u pravu, bez uvrede, naravno, i da se izmene trebaju izvršiti u Zakonu o notarima, jer ste vi ipak ponudili bolje, pravednije i profesionalnije rešenje toga. Inače Srpska narodna partija će svoj stav o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci izneti nakon rasprave o amandmanima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre, poštovane kolege poslanici, uvaženi građani Srbije, ja sam Milija Miletić i dolazim iz najlepše opštine u Srbiji, opštine Svrljig koja se nalazi pored najlepšeg grada u Srbiji, a to je grad Niš. Govoriću o izmenama i dopunama Zakona o hipoteci. Inače, Zakon o hipoteci iz 2005. godine uneo je značajne novine u ovu oblast. Ali, u toku primene zakona ispostavilo se da ima određenih problema u praksi koje treba regulisati izmenama i dopunama, a koje se odnose na neizvesne procedure i predugo vreme za sprovođenje izvršenja. Pojavili su se problemi vezani za praksu sudova opšte nadležnosti i privrednih sudova. Oni su različito tumačili nadležnost u postupku izvršenja, što je dovelo do velike nesigurnosti i nejednakog postupanja u istim predmetnim vezama za izvršenje na osnovu izvršene vansudske hipoteke. Zbog ovog problema Vrhovni kasacioni sud je 2010. godine doneo zaključak kojim se preciziralo da je za postupanje i odlučivanje o predlozima za izvršenje zasnovanim na izvršenoj vansudskoj hipoteci stvarno nadležan sud opšte nadležnosti, bez obzira na svojstvo stranaka u postupku izvršenja. Glavni cilj predloženih izmena Zakona o hipoteci je obezbeđivanje veće ekonomske i pravne sigurnosti i garancije naplate potraživanja obezbeđene hipotekom na nepokretnosti u slučaju kada dužnik ne izmiri dospela potraživanja. Tržišni uslovi privređivanja, promene u društvu i ekonomija, privatizacija, promena društvene svojine u privatnu svojinu, uslovili su usavršavanje kreditnog mehanizma, kao istovremeno i uslov za razvoj moderne ekonomije. Pomoću kredita se ubrzava investiranje u svim oblastima, ubrzava se stambena izgradnja, izgradnja i otvaranje industrijskih pogona, razvoj celokupne privrede, preduzetništvo i poljoprivreda. Pomoću potrošačkih kredita omogućava se stanovništvu da troši svoje buduće prihode, a to istovremeno utiče na potraživanje na tržištu i to onda omogućava rast proizvodnje. Tako se zatvara jedan krug, a moderna privreda se ubrzava i napreduje u razvoju. Danas kredit predstavlja osnovnu podlogu privrede, a što je u jednoj zemlji kreditiranje razvijenije, to se više javlja potreba za sigurnijim obezbeđivanjem kredita. To obezbeđenje kredita mora da bude efikasno i prilagođeno konkretnoj ekonomiji. U svim zemljama u tranziciji raste značaj kredita i sve te zemlje, pa i naša, morale su da obezbede i izgrade savremene i efikasne sisteme osiguranja potraživanja poverilaca. Kredit igra veoma značajnu ulogu u tržišnoj privredi, a posebno je to slučaj kod nas, jer su razne privrede i proces restrukturiranja privrede praktično nezamislivi bez stranih kredita. Nijedan strani investitor neće rizikovati svoj kapital, niti uložiti u našu privredu ukoliko ne postoji siguran i efikasan način da se osigura. Mi smo regulisali sistem hipoteke, ali je potrebno da se ovim izmenama i dopunama Zakona sistem osavremeni i učini efikasnijim. Predloženim izmenama će se ustanoviti garancija naplate potraživanja, odnosno obezbeđenje poverilaca zalaganjem nepokretnosti. Ti poverioci su najčešće banke i druge finansijske organizacije. Na taj način se stvara mehanizam da građani i privreda mogu da dođu do povoljnih kredita, što je preduslov za povećanje potrošnje, a samim tim i za razvoj privrede. Omogućavanjem povoljnih kredita ubrzava se i stambena izgradnja, jer će na taj način mnoge porodice doći do stanova i krova nad glavom primenom posebnog vida hipoteke na objektima u izgradnji. Osnovna izmena ovog zakona odnosi se na dalje pojednostavljenje zalaganja nepokretnosti, a naročito onih koje se koriste u komercijalne svrhe putem izdavanja u zakup. Tako nam se brišu odredbe o saglasnosti trećeg lica i založne izjave kada se radi o neposrednom držaocu nepokretnosti. Značajne su i izmene koje se odnose na zabranu upisa nove hipoteke i drugih tereta nakon upisa zabeležbe, hipotekarne prodaje, brisanje hipoteke i drugih redova po izvršenog vansudskoj prodaji nepokretnosti. Ovaj novi zakon sa izmenama i dopunama omogućiće bolji položaj kreditora na srpskom tržištu, zaštitu dužnika, odnosno vlasnika nepokretnosti pod hipotekom, ubrzavanje finansijske i privredne aktivnosti u zemlji, a naročito svih vidova izgradnje i ulaganje u privredu i efikasni sistem obezbeđenja potraživanja. Predložena zakonska rešenja će imati uticaj i neposredan efekat na banke i druge finansijske organizacije, građane, privredna društva, preduzetnike, državne organe. Pošto ja dolazim iz jedne opštine koja spada u četvrtu grupu nerazvijenosti, opštine koja je veoma bitna u razvoju poljoprivrede, a kao što je moja opština Svrljig, tako su i ostale opštine u okolini, ovaj zakon je vrlo bitan za sve nas, zato što na ovaj način možemo lakše doći do povoljnijih kredita, a da zemljište i zgrade koje se nalaze na našim teritorijama mogu da se daju na hipoteku. Na taj način mogu ljudi da obezbede svoja sredstva i da ti krediti budu povoljniji, a ljudi koji daju na hipoteku na taj način mogu za neki naredni period da obezbede za sebe i svoju porodicu kvalitetnije uslove kroz investicije, kroz obnovu mehanizacije i svega onoga što je bitno. Ujedinjena seljačka stranka, čiji sam ja predstavnik ovde u parlamentu, glasaću za ovaj predlog zakona jer mislim da ćemo na ovaj način imati mogućnosti da malo pospešimo poljoprivrednu proizvodnju i na taj način da naši poljoprivredni proizvođači mogu da obezbede novu mehanizaciju, da obezbede repromaterijal, da obezbede nove objekte u kojima mogu da rade i da se bave poljoprivredom i da ne zavise od nekog trećeg lica gde su stvari za njih veoma lošije. Inače, što se tiče opštine odakle ja dolazim, opštine Svrljig, ima velike šanse za ulaganje investitora. Ti investitori koji dođu kod nas ne bih voleo da budu kao što su bili u ranijem periodu, gde su kroz investiranje u neke postojeće objekte stavljali hipoteku na te objekte i na taj način oštetili i državu Srbiju, a u nekim našim objektima gde su neki raniji privrednici investirali hipoteka je bio objekat, a Razvojna banka Vojvodine sada treba da vraća ta dugovanja. Prema tome, mislim da je ovo zakon onakav kakav treba da se pospeši razvoj privrede, a i samim tim poljoprivrede i da svi naši poljoprivredni proizvođači mogu da daju u hipoteci svoju imovinu, a da uzmu kvalitetnije, zdrave kredite sa manjom kamatom da mogu da ubrzaju svoju poljoprivrednu proizvodnju. Ja ću glasati za ovaj Predlog zakona, kao predstavnik Ujedinjene seljačke stranke, i siguran sam da će ovaj zakon potpomoći, kao i ostali zakoni, da naša zemlja krene nekim boljim i bržim putem za bolje sutra i naše poljoprivrede i naše privrede. Mislim da su ovi zakoni koje je predložila naša Vlada zakoni baš koji vode napred našu zemlju Srbiju.
Zahvaljujem, gospodine Miletiću. Reč ima narodna poslanica Vesna Simić. Izvolite, dr Simić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, kao osoba koja je ceo svoj radni vek provela u pravosuđu baveći se pravnim poslovima, ja ću se osvrnuti na predložene izmene i dopune Zakona o hipoteci, ali više gledano sa pravnog aspekta. Naime, završetkom projekta katastra nepokretnosti u Republičkom geodetskom zavodu omogućeno je da se evidencija nepokretnosti i pravo nad njima vodi na jednom mestu. Daljim unapređenjem baza podataka i evidencija o nepokretnostima i pravima nad njima je učinjena javno dostupnom korisnicima, te je prestala potreba za odredbama koje uređuju centralnu evidenciju hipoteka, koja nije ni zaživela u skladu sa zakonom, a posebno imajući u vidu da upis u takvu evidenciju ima samo deklarativni karakter i ne pretpostavlja tačnost upisa, što dovodi do toga da se korisnici ne mogu da pouzdaju u takve podatke. Postavlja se pitanje - koja potraživanja mogu biti obezbeđena hipotekom? Sva potraživanja, uključujući i buduća, odnosno ustavna potraživanja. Kada je reč o novčanim potraživanjima, naravno, mogu se obezbediti i novčana potraživanja, i to kako ona izražena u domaćoj, tako i ona izražena u stranoj valuti, naravno i kamata. Međutim, ukoliko u ugovoru o hipoteci nije tačno predviđeno o kojoj se kamati radi, predmet naplate može biti samo kamata koja je upisana u registar nepokretnosti, odnosno zakonska zatezna kamata od trenutka padanja u docnju. Menja se forma ugovora o hipoteci. Prema dosadašnjem zakonu, za važnost ovog ugovora bilo je dovoljno da je napisana u pisanoj formi i da su potpisi ugovornih strana bili overeni od strane suda ili drugog nadležnog organa koji je ovlašćen za overu potpisa. Međutim, prema predloženim izmenama i dopunama, ugovor o hipoteci se zaključuje u obliku javnobeležničkog zapisa ili javnobeležnički potvrđene standardizovane isprave. Novina u zakonu ili odredba po kojoj hipotekarni poverilac ili više njih mogu ovlastiti jednog između sebe ili pak neko sasvim treće lice koje će umesto svih njih da obavlja sve hipotekarne poslove, međutim, onda će u registar biti upisano ime samo tog jednog ovlašćenog lica. Vansudsko namirenje pokreće se opomenom u pismenoj formi koju hipotekarni poverilac upućuje istovremenu dužniku i vlasniku hipotekarne nepokretnosti, pod uslovom da nije u pitanju jedno te isto lice i ostavlja im se rok od 30 dana da mogu da plate svoj dug, u kojem slučaju će postupak prestati da teče. Međutim, ukoliko se ova lica ogluše o prvu opomenu onda se dostavlja, nakon isteka roka od 30 dana, druga opomena. Ovog puta, pored ovih lica, druga opomena se dostavlja i ostalim hipotekarnim poveriocima, naravno, zato što i oni treba da naplate svoja potraživanja iz hipoteke. Po isteku i ovog roka, hipotekarni poverilac će poslati registru nepokretnosti zahtev da se izvrši zabeležba hipotekarne prodaje u njegovu korist i to će se i učiniti u roku od sedam dana, međutim, mora da bude propraćeno određenim dokazima: kopijom opomene o prodaji nepokretnosti, kopijom ugovora o hipoteci, izjavom da dužnik do dana podnošenja zahteva za upis nije ispunio dug, dokazima da su prva i druga opomena blagovremeno upućene, odnosno primljene, kako od strane dužnika, tako i vlasnika nepokretnosti i ostalih hipotekarnih poverilaca. Po proteku daljeg roka od 30 dana poverilac, na osnovu rešenja, može pristupiti prodaji, i to na dva načina – putem aukcije ili putem neposredne pogodbe. Međutim, to što će izabrati jedan način prodaje ne znači da ukoliko u toku prodaje se pokaže da taj način nije odgovarajući, da on ne može da pređe na drugi način prodaje. Međutim, sve ima svoj rok trajanja, pa tako i ova prodaja u vansudskom postupku ne može da pređe rok od 18 meseci, odnosno vremenski je ograničena. Poverilac može i sam da organizuje aukcijsku prodaju nepokretnosti, ali je može poveriti i licu, odnosno firmi koja je za to posebno ovlašćena. Zakonom, međutim, dužan je da u roku od 15 dana pre zaključenja ugovora o prodaji o ovome obavesti dužnika. Hipotekarni poverilac koji sprovodi prodaju će u ugovor o prodaji hipotekarne nepokretnosti uneti obavezno iznos kupoprodajne cene, kao i odredbu o namirenju, a po kojoj se iz dobijenih sredstava najpre namiruju troškovi prodaje, zatim potraživanja hipotekarnih poverilaca prema redosledu upisa, kao i odredba po kojoj se višak sredstava ostvarenih prodajom vraća hipotekarnom dužniku. Sve ove odredbe koje predviđaju izmene i dopune Zakona o hipoteci nastale su kao potreba praćenja društvenih promena. Naime, tržišni uslovi privređivanja, tranzicija i privatizacija, nestajanje društvene svojine i njeno pretvaranje u privatnu svojinu doveli su do moderne ekonomije. Moderna ekonomija, pak, čiji je imperativ stalno postizanje ekonomskog rasta, počiva na kreditnom mehanizmu, a samo efikasan sistem potraživanja i osiguranja potraživanja poverilaca može stvoriti pretpostavke za inostrana ulaganja. Zato ću ja u danu za glasanje podržati sve predložene izmene i dopune Zakona o hipoteci, a sigurna sam da će to učiniti i sve moje kolege iz SNS. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Simić. Sada određujem pauzu do 15.45 časova, tako da nastavljamo sa radom u 15.45 časova. (Zoran Babić, s mesta: Što ne završite?) Gospodine Babiću, da li vi želite da govorite? (Zoran Babić, s mesta: Ne želim. Zašto ne završite sednicu po tački dnevnog reda?) Gospodine Babiću, nemamo više nikoga. (Zoran Babić, s mesta: Završite tačku.) Završili smo tačku, gospodine Babiću. Nastavljamo sa novom sednicom u 15.45 časova sa pitanjima Vlade. Završeno je, nemamo više prijavljenih za reč. (Zoran Babić, s mesta: Saopštite nam to.) Izvinjavam se, u pravu ste, gospodine Babiću. Gospodin Rističević mi takođe govori. Nismo se razumeli. Zaključio sam listu govornika. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Da li neko želi reč? (Ne.) Zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona. Kao što sam rekao, nastavljamo sa radom u 15.45 časova.
Poštovani narodni poslanici, pristupamo postavljanju poslaničkih pitanja u vremenu od 16.00 do 19.00 časova, saglasno članu 205. Poslovnika Narodne skupštine. U skladu sa tim, molim narodne poslanike da podnesu prijave za postavljanje pitanja. Istovremeno vas podsećam da će redosled postavljanja poslaničkih pitanja biti utvrđen prema dosadašnjoj praksi rada Narodne skupštine, tako što će naizmenično najpre reč dobijati narodni poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, a zatim narodni poslanici od najmanje prema najvećoj poslaničkoj grupi. Prelazimo na postavljanje poslaničkih pitanja. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo. Postaviću svih 10 pitanja, ako stignem u ova tri minuta, postaviću predsedniku Vlade. Prvo pitanje je, u kampanji 2012. godine je obećano da će cena struje biti niža 20%, a premijer je avgusta prošle godine rekao da struja neće da poskupi dok se ne nađe ko krade 18% struje u Srbiji. Moje pitanje je, pošto je struja poskupela pre neki dan – da li se zna ko je krao 18% struje i koje će mere biti preduzete protiv lopova? Drugo pitanje je bilo obećanje u kampanji, znači, 24. aprila kada je izabrana nova Vlada javni dug je bio 21 milijarda, 50 i nešto miliona, a danas je javni dug preko 25 milijardi evra, a obećanje je bilo da će se smanjiti dug. Pošto dug očigledno nije smanjen, mene interesuje kako predsednik Vlade objašnjava ovaj fenomen da se smanjenje zaduženja u stvari posle pojavi kao povećavanje? U kampanji 2014. godine obećano je da neće više biti partijskog zapošljavanja, što apsolutno nije tačno i evo primer same ove zgrade u kojoj sedimo, Skupštine Srbije gde se u poslednje tri godine broj zaposlenih sa 352 se podigao na preko 500. Moje pitanje je, naravno, ima i desetine hiljada drugih u drugim javnim ustanovama, moje pitanje je kada će to biti zaustavljeno partijsko zapošljavanje? Devetnaestog decembra 2013. godine premijer je obećao, tada u funkciji potpredsednika Vlade, da će „Mercedes“ u martu 2014. godine da stigne u Srbiju. Sve ima da se nađe na „Guglu“ i u arhivama novina, „Mercedes“ kao investitor u „Ikarbus“ nije stigao ni do dan danas i ja pitam kada će to da se desi, jer to se desilo nije? Helikopter. Znači stradanje helikoptera i ljudi koji su bili u njemu. Ja sam predsedniku Vlade 17. marta poslao 10, 11 pitanja vezanih za tu temu, pardon, aprila meseca a ne marta meseca, 10 ili 11 pitanja vezanih za tu temu. Nisam dobio odgovor do današnjeg dana, što je inače protiv Poslovnika, pa me interesuje zašto nema još uvek nikakvog zvaničnog izveštaja o toj nesreći? Desetog septembra 2012. godine tadašnji predsednik Vlade, a sada premijer, je rekao – nećemo čekati duže od nekoliko meseci da počnu radovi na TENT 3 i Hidroelektrani na Moravi. Danas je 2015. godina i nema ničega od te dve elektrane. Dvanaesti 12. 2013. godine, tadašnji potpredsednik Vlade, sada premijer rekao je - do kraja juna sledeće godine očekujemo da bude otvorena velika fabrika avio komponenti u Pančevu. Ništa se od toga nije desilo. Isto pitanje – zašto? Pre godinu dana, tačnije 16. februara prošle godine je rečeno već u martu videćete kako se „Beograd na vodi“ reklamira ne na našim nego tuđim parama, ne na našim medijima nego na CNN. Nema reklame za „Beograd na vodi“ ni na CNN ni na bilo kom drugom mediju osim na domaćim medijima. Moje pitanje je – zašto? Deveto pitanje je – šta je sa tajnim ugovorima za „Fiat“, „Etihad“ i „Beograd na vodi“? I, deseto pitanje, pre par meseci je sedam ili osam ljudi uhapšeno kao izvršioci pranja novca ili kršenja poreskih zakona sa nekoliko fantomskih firmi, između ostalog i sa firmom „Asomako“. Moje pitanje je – šta je sa tim ljudima, osim što su u pritvoru? Da li je pokrenut neki postupak protiv njih i ako jeste do kog nivoa je to stiglo?
Poslaniče, prekoračili ste vreme. Izvinjavam se ostalim poslanicima što nisam odmah reagovala. Reč ima premijer Aleksandar Vučić. Izvolite.
Pre svega da se zahvalim narodnim poslanicima na pažnji i što ste nas primili danas da odgovorimo na sva vaša pitanja. Izvinjavam se što nismo svakog poslednjeg četvrtka u mesecu mogli da odgovorimo na sve ono što ste želeli da pitate. Znamo da je to naša obaveza. Znamo da mnogo češće na to odgovaramo nego što su odgovarale sve prethodne Vlade, ali vas molim da razumete i splet okolnosti i težinu opšte političke situacije u kojoj smo se našli, to je bio jedni razlog, ali kao što vidite imali smo vremena da u prvoj nedelji jula meseca dođemo pred vas i da odgovorimo na svako vaše pitanje. Pokušaću da odgovorim na svih 10 tačaka koje ste pomenuli. To mi je obaveza. Negde ste u pravu, većim delom niste u pravu, pa ću pokušati da vam ukažem na činjenice. Najpre što se tiče cene električne energije, cena električne energije, a čudi me da niste pomenuli cenu nafte, cenu gasa i svega drugog što je u ovoj zemlji pojeftinilo, ali to je inače vaš manir da vidimo samo uvek loše stvari, a da dobre ne vidimo. Onda ako biste mi rekli kako cena nafte i cena gasa pada zbog svetskog tržišta, pa cena struje na svetskom tržištu je trostruko viša nego što je u našoj zemlji. Nevezano za to, da, mi smo pokušali i posle velikih poplava i posle razaranja našeg kompletnog elektro-energetskog sistema, pokušali smo da to oporavimo, da ceo sistem oporavimo bez dodatnih opterećenja za građane Republike Srbije. Najvećim delom smo uspeli. U zimskoj sezoni imali smo manja isključenja i proporcionalnom broju stanovnika i u apsolutnom broju minuta i sati po glavi stanovnika, manje nego jedna Nemačka. Dakle, posle potpunog razaranja energetskog sistema, nemogućnosti korišćenja rudnika uglja u Zapadnoj Tamnavi, a da ne govorim o svemu kroz šta smo prolazili, kroz TENT, nemogućnost proizvodnje električne energije i sve drugo. Dakle, na sve to uspeli smo da obezbedimo da povećanje električne energije u skladu sa onim što nam je, ne volim ja to da kažem nametano, ali što je kao prvi deo programa sa MMF rečeno da bi bilo važno i za ozdravljenje same elektro-privrede i kao dopunske garancije za snagu budžeta Republike Srbije, jer kao što znate podeljeno je na akcizu i na povećanje same cene električne energije. Borili smo se upravo znajući koliko ljudi i građani teško žive da to bude što niži iznos i uspeli smo da to uradimo.. Nivo inflacije 2014. godine bio je 1,8%. Jedan od najnižih u Evropi što nije uvek dobro za svaku privredu. Kod nas ove godine očekujemo nešto višu, plašim se da opet nećemo imati uspeha da obezbedimo nešto višu stopu inflacije. Što se tiče javnog duga, nisu vam tačni podaci, ja vam saopštavam današnje podatke, 23.730.000.000. Dakle, veoma precizno čitam ih ovde sada sa računara. Nisu vam tačni podaci, ali morate da imate u vidu jednu stvar koju želim, a siguran sam da to niste namerno rekli, da pokušam da vam objasnim. Naime, nama je u evrima formalno porastao dug, ali on je porastao upravo zbog razlike u kursu između dolara i evra, što sam siguran da vi znate, a možda neko drugi ne zna, ali vi znate. Dakle, nismo mi u novcu, a mi i dalje imamo ako se ja ne varam, a pokušaću tačnu cifru da vam navedem 681.000.000 dolara imamo. To je novac koji imamo kod sebe i tim novcem vraćamo dolarske kredite. Tako da to nas kao državu, kao građane Srbije ne košta ništa. Drugo je što nam se vodi na papiru, zbog nečega sa čim nemamo nikakve veze i zbog čega nismo ni na koji način krivi. Što se tiče javnog duga, da bi ljudi u Srbiji razumeli, da bi deo narodnih poslanika razumeo, upravo zato se hvalim određenim rezultatima i ja ću, mislim, prvi put pred vama, poštovani narodni poslanici danas nešto reći [[aplauz]] , a to je da smo uspeli da u junu mesecu obezbedimo da zaključno sa junom mesecom, ukupan fiskalni deficit u Republici Srbiji bude 26,7 milijardi dinara i predviđeno je bilo 105 milijardi u dogovoru sa MMF, a 126 milijardi smo imali prošle godine u prvih šest meseci. Dakle, stotinu milijardi dinara nam je bolji rezultat nego prošle godine, a pogledajte i sami, gotovo 80 milijardi dinara, nam je bolji rezultat od onoga što bi MMF prihvatio kao dobar rezultat. Šta ovo znači, da bi prost narod razumeo? Upravo za toliko, koliko nam je taj rezultat bolji, mi ćemo imati manje zaduženje ove godine. Da bi ljudi razumeli, nije svaka emisija hartije od vrednosti novo zaduživanje koje ćete videti u javnom dugu. Jedan deo onoga je rol over, dakle gde mi pokušavamo da povoljnijim zaduživanjem vratimo ono što je bilo nepovoljnije zaduživanje. Uvek računajte da na kraju krajeva se zadužimo onoliko koliki nam je deficit i da nam neko ne bi govorio, a ja to pokušavam već treći ili četvrti put u Narodnoj skupštini da izgovorim, dakle, naš javni dug rašće do sume od 79,80% BDP, tada će krenuti da se spušta, možda čak ni dotle, zavisi od toga koliko ćemo biti uspešni u postupku privatizacije itd. To je nešto što, kada imate nasleđeno, kada ide strmoglavo, onda morate da zaustavite i polako da okrećete u drugom smeru. Sve mere koje smo donosili, sve teške mere koje smo donosili upravo smo donosili zbog toga. Međunarodni monetarni fond je predvideo da krajem 2017. godine se ta spirala javnog duga okrene u suprotnom smeru i da javni dug krene da se smanjuje, a ja želim da vam kažem da sam siguran da će to biti svakako pre kraja 2017. godine i da ćete to moći da vidite, jer mi ove godine, bilo je planirano, ako se ne varam, ministre Vujoviću, prvo, da uzimamo, ne pričam o rol overu, već pričam o značajnim sredstvima za zaduženje i gde je trebalo da molimo za što niže kamatne stope i što duži „maturity“ period. Dakle, trebalo je da tražimo u februaru, martu, pa u aprilu, a mi još to nismo tražili. Ovo što smo do sada tražili, uglavnom je pokrivanje stare devizne štednje i rol over, dakle pronalaženje, menjanje loših boljim kreditima. Dakle, to je što se tiče javnog duga. Mislim da rezultati koje smo postigli, po pitanju fiskalnog deficita, a ja sam danas to proveravao, trebalo bi kako stvari stoje, po podacima koji su nama bili dostupni da u prvih šest meseci po stanju fiskalnog deficita, po stanju budžetskog deficita, opšte države, ne govorim konsolidovane države, jer naravno da imamo problema na nivou lokalne samouprave, ali po stanju opšte države, po pitanju Republike Srbije, mi se nalazimo u prvih šest zemalja na evropskom kontinentu, kojima je još jedna zemlja koja nije članica EU, ostale su samo neke članice EU ispred nas. Mislim da je to veliki, važan i ozbiljan uspeh koji nam daje širok fiskalni prostor da u narednom periodu možemo mnogo toga više da uradimo i za naše građane po pitanju povećanja plata i penzija, ali i po pitanju drugih velikih projekata. Ukoliko projekte budemo imali, a o tome bih naknadno nešto govorio, jer to je najveća rak rana naše države, ako hoćete i našeg društva, u svakoj sferi društvenog života. Što se tiče partijskog zapošljavanja, prihvatam da se takve stvari na mnogo mesta dešavaju. U Vladi Srbije toga nije bilo, čak i u generalnom sekretarijatu i Upravi za zajedničke poslove, što sam proveravao pred ovu sednicu, je manje zaposlenih, nego što je bilo prošle godine u isto vreme. U Narodnoj skupštini Republike Srbije, rekli ste bilo je 352, sada 500, a ja sam dobio informaciju da je bilo 407, a sada je 409. Svakako sam saglasan, dobio sam zvaničnu informaciju, ali sam svakako saglasan da to nije dobro. Apsolutno sam saglasan sa vama da to nije dobro i da ćemo po tom pitanju morati da radimo. Dve su stvari posle ovako dobrih rezultata, uveren sam da ćete imati tu priliku, ako hoćete da kažem, i tu čast, da u narednom periodu od možda najvažnijih zvaničnika sveta čujete šta misle o srpskim ekonomskim reformama. Dve stvari nismo još dobro uradili. Jednu smo pokrenuli, a jednu, plašim se, da uopšte nismo dirnuli. Jednu koju smo pokrenuli, a koja ne ide onom brzinom kojom bismo mi želeli, jeste proces privatizacije i jeste proces završavanja sa onim isisavanjem krvi od onih koji su decenijama neuspešni, ali koji valjda imaju taj ucenjivački kapacitet da svaki put kada kažete da je sa nečim završeno, mogu da skupe 100 ili 200 ljudi i da vam kažu, mi sada štrajkujemo, a vi radite sa nama šta hoćete. To je pravilo našu privredu nezdravom godinama, to pokušavanje kupovine političkih poena, a ustvari je ekonomija ostavljena da bude loša, da bude bolesna, teško bolesna i da se teško može izvući. To je jedna od stvari koju smo pokrenuli. Ide bolje nego ranije, ali još nije dovoljno dobro. Koliko ide bolje, pokazuje činjenica da mi u hemijski kompleks ni jedan dinar nismo uložili, reč je o tri velike kompanije u toku ove godine, dakle „Azotara“, MSK, „Petrohemija“. Reč je o tome da nismo dali ni jedan novi dinar u „Železaru“, a svojevremeno smo izdvajali 10 miliona evra na mesečnom nivou, 10 miliona dolara, izvinjavam se, osam miliona je tada bilo, a sada je to već 9,2 miliona evra. U svakom slučaju, ogroman novac. Što se tiče ovog pitanja javnog sektora, otkriću vam tajnu koliko je to teško i koliko je tu stanje loše. Kada razgovarate o tome, da prijave ljude iz određenih sektora i ministri iz svih sfera društvenog života, koliko ljudi mogu da otpuste, koji su nam nepotrebni, jer hoćemo da napravimo efikasniju državu, da pokušamo da obezbedimo tim ljudima negde posao ili da subvencionišemo njihovo školovanje, promenu posla, bilo šta, kada pitate ministra i sve druge, nema odgovora. Niko nije za to, zato što svi čuju od svakoga, aha, oni hoće da otpuste, niko neće da kaže, jer će svi da budu na udaru i svojih komšija i svojih prijatelja i novina i svih ostalih, zato što se svi ponašamo nefer. Svi se po tom pitanju ponašamo kao najgori licemeri. Niko nije došao da kaže, izvinite, čestitam vam na tome što ste obavili taj težak posao. Ja vam danas ponavljam, znate li zašto Srbija danas može sebi da dozvoli da se i politički sa određenim stvarima koje se u svetu događaju, ne služi? Može, zato što je veoma poštovana zbog teških i ozbiljnih i odgovornih reformi koje je preduzela i to svi u svetu poštuju. To ćete da čujete, kao što ste čuli i od Štajnmajera, Zigmara Gabrijela i od Gerd Milera, ja vam sada kažem, čućete za koji dan to i od Angele Merkel. Kritikovaće nas po svemu drugom, ali vam kažem, to je stvar koju ćete nesumnjivo čuti i od nemačkog kancelara. Što se tiče, dakle, to je pitanje o kojem sam, bez obzira na brojke koje sam izneo, više saglasan sa vama, nego sa onima koji su pokušali da te brojeve demantuju. Što se tiče „Mercedesa“, plašim se da niste upoznati sa činjenicom, „Ikarbus“ veoma vredno radi. Već su isporučili sedam običnih svojih autobusa, a „Ikarbus“ je inače kompanija koja nije radila, koju smo zatekli uništenu i razorenu, koja je izgubila 950 zaposlenih od 1.250 na 290 zaposlenih, nasledili, dali im posao i oni u ovom trenutku, uz podršku Vlade Srbije rade 46 mercedesovih autobusa. Dakle, 46 mercedesovih autobusa i rokovi za isporuku su septembar, novembar i decembar. Svih 46 autobusa biće isporučeni u roku. Dakle, zemunski „Ikarbus“ radi mercedesove autobuse i uskoro ćete ih videti na ulicama Beograda, na ulicama Novog Sada, na ulicama Pančeva, na ulicama Lazarevca, dakle, koji pripada Beogradu, ali je „Lasta“ Lazarevačka takođe je tražila, tako da ćete videti rezultate i našeg rada i rezultate vrednih radnika zemunskog „Ikarbusa“. Što se tiče helikoptera, mislim da idem sve po redu na način koji ste postavljali. Nadležna državna vojna komisija je to ispitala, dostavila sve svoje nalaze tužilaštvu, a tužilaštvo vodi postupak i mi tu više nemamo kakve izveštaje, izjave da vam dajemo, zna se ko je u našoj zemlji nadležan za to. Mi koji se politikom bavimo, više o tome nemamo šta da govorimo. Ja mogu nešto drugo da vam kažem, zahvaljujući veoma ozbiljnim, dobrim rezultatima koje smo postigli u prvih šest meseci ove godine, mi imamo značajan fiskalni prostor i uložićemo u jačanje snaga MUP i Vojske Republike Srbije. Kupićemo ove godine dva plus dva helikoptera, dakle, dva ruska i dva nemačka helikoptera, a razgovaramo i o mogućnosti kupovine i dodatnih nemačkih, italijanskih helikoptera 2016. godine. Uglavnom je reč o transportnim i spasilačkim helikopterima, jer se pripremamo i za sezonu suša. Imaćemo velikih problema, naravno, očekujemo to u avgustu mesecu, pre svega, zbog suša koje nas očekuju i država će morati tu da reaguje i to je ono što mogu oko toga da vam kažem. Što se tiče energetskih objekata, pa mi smo počeli posle 30 godina da gradimo prve važne energetske objekte, sve teče po planu u Kostolcu i verujem da će to predstavljati novu snagu Srbije, ali, opet moram da kažem, za jednu stvar ste u pravu koju ja nisam u stanju da objasnim danas. Nije ono za šta ste vi pitali, ja nisam u stanju da objasnim zašto mi nismo do sada pokrenuli pitanje ili završili pitanje Štavlja i izgradnja termoelektrane u Štavlju, ja nemam odgovor na to pitanje. Nemam odgovor ma koliko sam odgovora čuo, a verujte mi na sedmodnevnom nivou postavljam to pitanje i kao predsednik Vlade i dalje nemam odgovor na to pitanje zato što mislim da je Štavalj delimično rešenje problema za Resavicu, delimično rešenje problema za sve rudnike u Pomoravlju i istovremeno nama rešava značajne probleme sa snabdevanjem uglja u budućnosti, a da ne kažem koliko je značajan ne samo za Sjeničku opštinu, već, rekao bih, za celu Peštersku visoravan i za ceo taj uglavnom nerazvijeni kraj naše zemlje. Što se tiče „Beograda na vodi“ i reklame, naravno da smo imali veoma dobru reklamu i na SNN i na mnogim drugim medijima za „Beograd na vodi“, toliko dobro da ni sam nisam verovao u to, ali koliko sam obavešten 17 od 18 porodica za koje je trebalo za prvu A fazu da se uradi iseljenje sa 17 je dogovoreno, sa još jednom porodicom se pregovora, očekujemo da danas ili sutra ti razgovori budu završeni, sve će biti spremno i tu se ne kasni ništa. Što se tiče tajnih ugovora za „Fijat“, nemojte mene da pitate, to pitajte svoje partnere iz partije sa kojom ste izlazili na izbore. Oni su taj ugovor zacrnili i mi imamo problem sa tim, jer pošto sam sve priče i bajke slušao ovde u tom ugovoru je više para, nego u svim ostalim ugovorima koje smo mi zajedno ovde pominjali, ali ja naravno o tome ne mogu da govorim i ponašam se kao neko ko je dobar domaćin, jer mi želimo „Fijat“ da sačuvamo ovde, želimo da ukoliko bude krenuo oporavak svetskog tržišta u automobilima želimo da nastavimo tu saradnju, pomažemo koliko god možemo, ali samo da imate u vidu da to nije moja krivica, već onih koji su takav ugovor potpisivali, ugovor koji sadrži klauzalu o tajnosti. Dakle, to pitajte one koji su pre nas takav ugovor potpisivali. Što se tiče aviokomponenata, nismo uspeli za UTVU da završimo izradu Erbasovih komponenata, ali upravo ponovo razgovaramo sa Erbasom, sa tri njihova sektora, dakle, sa njihovim komercijalnim sektorom, razgovaramo sa njihovim odbrambenim sektorom. Ne mogu da se setim imena trećeg sektora, nije vam pretpostavljam naročito ni važno, i očekujemo njihov ulazak i veliku saradnju sa našim Momom Stanojlovićem na izradi devet, a vi znate kao nekadašnji član Savezne Vlade i premijer u Republičkoj Vladi znate koliko je važno da uradimo devet naših G4, dakle, Galeb 4, jedan bi trebalo u Bavarskoj da se uradi, osam odmah zatim ovde u Srbiji, da se uspostavi dugoročna saradnja sa Momom Stanojlovićem. Naši prijatelji iz inostranstva sa zapada žele saradnju i sa „Jugoimportom-SDPR“ u smislu izlaska na treća tržišta. Kao što vidite širom sveta se vode borbe oružje i oruđe se dobro prodaju, očigledno da svi žele udeo na tom tržištu i očigledno da žele saradnju sa srpskim kompanijama, što mislim da je dobro. Da li ćemo mi to uspeti da iskoristimo ili nećemo uspeti da iskoristimo, to je već drugo pitanje, jer se plašim da do sada nismo umeli i nismo uspeli dovoljno da iskoristimo naše kapacitete. To je ono što sam pokušao da odgovorim. Što se tiče poslednjeg pitanja i firma „Sumako“ ne znam dokle se stiglo i kako se stiglo. Prosto, Ministarstvo unutrašnjih poslova, odnosno pre svega Tužilaštvo svoj posao radi, mislim da je reč o ozbiljnim krivičnim delima, ali o tome naravno može i gospodin Stefanović i neko drugi da vam odgovori. Mislim da sam na ovaj način odgovorio na svako od vaših pitanja, ali ono što je najvažnije, dakle, da sa tim završim od svih ovih pitanja, javni dug, nemamo opasnosti nikakve ni od bankrota, ni od preteranog podizanja nivoa javnog duga. Ta vrsta geometrijske progresije je zaustavljena. On će još izvesno vreme rasti aritmetičkom progresijom. Ja verujem već u prvoj polovini 2017. godine da ćemo to uspeti da okrenemo u suprotnom smeru i to će biti istorijski uspeh Srbije, a ne ove Vlade ili bilo koje druge vlade i nadam se da nijedna sledeća vlada svojim neodgovornim ponašanjem neće dovesti Srbiju u situaciju da mora godinama da se leči od teške bolesti koju je bilo koja vlada ostavila. Hvala vam najlepše.
Prvo Zoran Živković ima pravo na komentar ili na dopunsko pitanje.
Tako je. Dali ste mi odgovore mahom na pitanja koja nisam postavio i da ne ulazimo u to, ali da vas podsetim ipak šta sam ja pitao. Moje pitanje je bilo ko je krao 18% struje? Rekli ste dok se ne otkrije ko to krade, struja neće da poskupi. Tačno je da je cena gasa pala. Tačno je da su bile neke oscilacije u ceni naftnih derivata, ali tu smo skuplji nego okruženje, ali to nije tema. Ja sam pitao ko je ukrao 18% struje? Smanjićemo zaduživanje, prihvatam da je možda 20, prihvatam da je 23 milijarde 700 miliona, ali to je ipak povećanje. (Aleksandar Vučić, s mesta: To je smanjenje zaduživanja.) Ne, ne, 21 milijarda je bila kada ste preuzeli vođenje Vlade. To, kursne razlike, dolar, evro, nisam se ja zaduživao kod Emirata u dolarima, nego vaša Vlada, a već se znalo šta će tu da se dešava. Ja ne želim da izazovem kod vas takve reakcije, nego samo ponavljam pitanja. (Aleksandar Vučić, s mesta: Vi ne razumete to.) Moguće, sve je moguće, da ja vas ne razumem, to je isto moguće. Otpuštanje i zaustavljanje partijskog zapošljavanja, ja sam rekao od 2012. godine kada je bilo 352 za Skupštinu, to je najmanji problem, veći problem je maksimalno zapošljavanje u javnom sektoru, možda ne u sekretarijatu Vlade, ali taj sekretarijat Vlade je najmanji deo javnog sektora, kao i ovaj primer za Skupštinu. Mnogo veći problemi su oni koji su dovođeni ne samo od ove vlasti nego od 2004. godine do dana današnjeg i mi tu imamo preko 200 hiljada novozaposlenih, 150 000 – 200 000 novozaposlenih od 2004. godine do današnjeg dana. Šta je sa njima? Da EPS nema višak zaposlenih, ne bi bilo potrebno da se povećava cena struje jer bi se smanjili troškovi, a to što je kod nas najniža cena struje, to je potpuno prirodno jer je ovde najniži standard i to utiče na cene struje. Oko helikoptera, ja sam vam postavio ta pitanja, rekao sam vam, aprila meseca nisam dobio odgovore i nisam ih dobio ni sada. Četrdeset i šest autobusa Mercedes u Ikarbusu pravi se u Ikarbusu autobus sa Mercedesovim motorom 20 i nešto godina. Vi ste govorili o tome da će Mercedes da uđe u Ikarbus na način da će da ga kupi. Hidroelektrane, niste mi rekli, rekli ste da i vi postavljate pitanja za neku termoelektranu ili hidroelektranu, nije posao premijera da postavlja pitanja nego da daje odgovore. Fabrika avio delova…
Hvala. Tri minuta. Reč ima Aleksandar Vučić.
Žao mi je što moj i najbolji i najveći napor da na najlepši način odgovorim i pokušam da objasnim ono što čini mi se svi razumeju, ne želite da prihvatite. Ja neću koristiti ni teške reči niti želim da vas na bilo koji način napadam, pokušaću još jednom da vam odgovorim. Ja nisam rekao nikada da će Mercedes da kupi Ikarbus. Ja sam bio na otvaranju kada je bio direktor Mercedesa zajedno sa mnom, na otvaranju pogona koji je trebalo da predstavlja i koji danas predstavlja strateško partnerstvo između Mercedesa i Ikarbusa a ne privatizaciju i kupovinu od strane Mercedesa. Nemojte da govorite nešto što nikada nisam rekao, a Mercedesove autobuse, videće građani svih većih gradova već pred kraj godine, ti Mercedesovi autobusi biće proizvedeni u Zemunu, tamo gde neki koji su bili pre nas nisu ostavili ni kamen na kamenu. Dakle, to će biti proizvedeno i to je razlika između nas i vas. Drugo, i danas imamo 16% onih koji ne plaćaju električnu energiju. Ja ne mogu o svemu da vam govorim, ne mogu o svemu da vam govorim zato što, ali ću da govorim nešto o našim navikama. Hoćete li da govorimo o tome koliko naših ljudi na Kosovu i Metohiji ne žele da plaćaju električnu energiju, hoćete da vam iznosim te detalje, ja mislim da nema potrebe. Hoćete li da vam iznosim detalje o tome koliko je kada recimo ceo Paraćin skoči kada „Srbijagas“ pokuša da namiri svoj račun, iako je fabrika stakla privatizovana, odnosi Bugarin pare, sve je u redu, ali gas ne plaća. Kada kažete – isključićemo gas, mi ćemo da vam zauzmemo autoput. Isti je slučaj i sa strujom. Struju smo uspeli da podignemo, nivo naplate za 4, 4,5%. To ćemo povećavati u budućnosti. Mnogi su krali, mnogi su otimali, a da li neki danas kradu, videćete, koliko, u vrlo kratkom periodu. Što se tiče promena za cene, da bi narod video o kakvom licemerju je reč, ja ću pročitati sada datume kada i za koliko je povećavana cena električne energije i onda će ljudi videti sa čime se mi danas u stvari suočavamo. Prvog marta 2000. godine, pa, hajde od 2001. godine, 15.04. 2001. godine 36,9% je povećana cena struje, ne 10% ili 12%, nego 36,9. Na to 01.06, samo mesec i po dana kasnije, za dodatnih 40%, kumulativno 90%, dakle, u jednom trenutku, 09.10. 2001. godine, četiri meseca posle toga još 15% povećanje cene električne energije, 01.07. 2002. godine još 50% povećanje cene električne energije, 01.07.2003. godine još 15%, 01.07.2004. godine još 13,1%, 01.07.2005. godine 9,5%, 01.04.2006. godine 15%, 15.05.2007. godine 15%. Da govorim o ovim poslednjim godinama, 2010. godine 1. marta 10%, 1. aprila, samo godinu dana kasnije, dakle, 2011. godine još 15,1% i vi nam držite pridike, držite nam lekcije dan danas o tome zašto smo posle najveće katastrofe prirodne koja je Srbiju zahvatila i posle krize u kojoj smo došli gotovo do bankrotstva, zahvaljujući stanju u kojem ste nas ostavili, kako smo se drznuli da u dogovoru, ili ako hoćete, i pod nečijim pritiskom, povećamo cenu električne energije posle takvih teškoća sa kojima smo se suočili. To nema nikakvog smisla, a pri tome nam je inflacija danas na nivou od 1,5%. Znači, nema nikakvog povećanja cene. Možete da ih izmišljate po svojim novinama i ne znam gde, gde ih ima, na drugoj stani ih ima smanjenja, i to dve godine nemamo nikakvu inflaciju, što nikada nije bilo u našoj zemlji. Što će reći da suštinski nema povećanja cena, možda pojedinih proizvoda, drugih proizvoda ima smanjenja u isto vreme, ali pošto se to vrlo precizno meri, tu nema nikakve laži, nikakve prevare. Rekli ste – normalno je, pošto je najniži standard. Ne bih se saglasio sa tim, ali sačekaćemo mi, naravno, i sveukupni izlazak iz krize da vidimo sve brojeve, da vidimo i ovakve penzije, koje su veoma teške za preživeti, veoma male su više nego i u Rumuniji i u Bugarskoj, u zemljama EU. Možda ćete vi reći da je to malo. Mi trošimo onoliko koliko imamo i nećemo da trošimo više od onoga što smo zaradili, kao što su to neki drugi radili, ne bi li pobedili na izborima. To nas ne interesuje. Napravićemo zdravu ekonomiju i kako stvari stoje, mislim da se krećemo u dobrom smeru. Želim da vam pročitam, ovo za dug, da pročitam precizne podatke, da čujete koliko sam bio u pravu, ne zato što sam ja bio u pravu, zato što sam na izvoru informacija, pa to mogu da vam kažem, da vidite koliko smo stvarno, za realne pare, koliko je realno novca za koliko smo mi uvećali naš dug u poslednjih šest meseci, dakle, od početka godine. Govorim o realnom novcu, ne o rol-overu, po valutama, precizno. To vam je 28 miliona dolara, 28.949.000 dolara, 35.615.000 evra i 26 milijardi dinara. To vam je ono što vam je nivo deficita. Uvek vam kažem, taman nam je to deficit 26, 27 milijardi. Znači, ništa drugo mi nismo uzimali. Imamo novca, da biste razumeli zašto sam rekao da niste razumeli, da znate kakva je sreća taj novac što smo dobili od Emirata. Kao Boga vas molim, kao odgovorne ljude, nemojte da to radimo protiv prijatelja ove zemlje. Dakle, molim vas kao Boga. Zašto to govorim? Da biste vi, poštovani narodni poslanici, razumeli o čemu ja govorim. Mi držimo te dolare. Mi ih ne trošimo sada za pokrivanje budžetskog deficita. Mi uglavnom, kao što vidite, idemo na dinarske obveznice za pokrivanje ovog malog deficita koji imamo. Uvek idemo sa značajno nižom stopom od one koju smo imali u prethodnom periodu. Veoma pažljivo vodimo računa o našim finansijama, o našem državnom novčaniku. Šta je to što radimo mi sa tim dolarima koje smo dobili od Emirata, od šeika Muhameda po 2%deset godina starosti ili rok za izvršenje kompletne obaveze. Mi to koristimo da vraćamo kamate iz dolarskih kredita, da ne bismo osetili suštinski razliku u kursu evra na dolare. To je neka vrsta hedžovanja. Dakle, mi koristimo to kao hedž operaciju zato što imamo para. Time svoju zemlju štitimo od kursnih razlika i to radimo na maestralan način. Po ovome možete da vidite. Vi to u pravom novcu ne možete da vidite. U pravom novcu tek možete da vidite kako dobro postupamo ali kad vam prebacuju papirnato ili birokratski u to koliko smo u evrima dužni, vi mislite da smo više dužni. Nismo, u pravom novcu nismo. Dakle, to je suština, da razumete, tako povoljni krediti, nama sada MMF kaže – ako uspete, Vučiću, da zamolite šeika Muhameda da vam da još jednu milijardu na taj način mi vam priznajemo odmah kao rezultat strukturnih reformi 57 miliona, i to kao strukturnu uštedu u kamatama, 57 miliona evra na godišnjem nivou. Znači, odmah, istog sekunda MMF potpisuje, a mi smo u stanju da govorimo gluposti zato što ništa ne znamo, to sada ne govorim o vama, već o mnogim drugima koji se prave da nešto znaju o tome, a ništa ne znaju, da govorimo svašta i da dolazimo do zaključaka koji nikakve veze sa životom nemaju i da urušavamo svoju poziciju. Srbija ima povoljniju mogućnost za zaduživanje. Srbija nije nikakva rizična zemlja. Niko ne spušta rejting Srbiji. Naprotiv, Srbiji će rejting kod nekih da stagnira, kod nekih da raste, ali dugoročno će svakako kod svih da raste. Srbija više takvih problema i takvih muka nema. Svakoga dana koliko nam je pozicija povoljnija po pitanju fiskalnog deficita, naša mogućnost za zaduženje je samo da se zadužujemo jeftinije i jeftinije i da menjamo stare kredite koje smo uzimali, koji su bili najskuplji. To je stvar koju želim da obični ljudi u Srbiji razumeju, da znaju kako to ide, da znaju da to dobro radimo, da znaju da ćemo već, nadam se, u prvoj polovini 2017. godine tu spiralu rasta javnog duga, a išla je kao raketa pre godinu i po dana, kao raketa bukvalno, da ćemo krenuti da spuštamo polako ali sigurno na dole. To će biti jedan od istorijskih najvećih uspeha ove Vlade, svidelo se to nekome ili ne, voleo to neko ili ne. To je tačno, to će pisati u knjigama, za razliku od onih koji su pokrenuli tu spiralu haosa, tu spiralu bezmalo bankrotstva države. Pisaće se i o onima koji ma kako bili nevoljeni ili ma kako bili omraženi, pisaće se o tome ko su ti koji su uspeli da okrenu i pravac zemlje i da taj brod upute u mirnu luku i da građani mogu da se osećaju sigurno. Uostalom, mi danas nemamo problem sa vraćanjem i ispunjavanjem bilo koje obaveze i da vi znate, gospodine Živkoviću, mi sve svoje obaveze kao Vlada Republike Srbije ispunjavamo. Pošto je bilo različitih tekstova i priča o tome kako bežimo od obaveza da bi nam bio deficit niži, ne, mi guramo. Pored mene su dvojica ljudi koji to najviše rade, Mijailović i Vujović. Svakoga dana guramo da platimo što je moguće više, jer mi, nažalost, da vam kažem pošteno, nismo dovoljno sposobni da napravimo projekte, pa da potrošimo pare koje imamo. Sada vam govorim o nečemu što jeste naš veliki problem i čime se bavim već tri meseca i još ne uspevam to da rešim. Ne krijem vam šta mi je problem. To je mnogo veći problem nego sve drugo. Velikom disciplinom, velikom odgovornošću, ozbiljnim radom, trpeljivošću i strpljenjem našeg naroda, uspeli smo da obezbedimo ovakve rezultate, alida li imamo još mnogo stvari koje možemo da popravimo? Da, imamo i to ćemo da uradimo. Još jedanput, što se tiče priče oko partijskog zapošljavanja, podatke će izneti neki drugi ministri. Ja sam zadovoljan i živim za to i pokušao sam da to pokažem i javnosti u Srbiji i shvatio sam da je to malo ko prepoznao. Video sam da to nisu prepoznali ni ljudi u našim medijima, od RTS-a do bilo kojeg drugog. Kada sam otvarao ovu novu fabriku u Rumi, video sam da radimo nešto veliko za taj grad, jer to je treća fabrika u tom gradu ili druga fabrika, sada će treća, pa četvrta, „Čangri“ ili „Čingrapa“, „Hačinson“ itd, i gotovo da neće biti nezaposlenih. Šest hiljada je na birou. Kada se to sve završi, sa ovih 1.200, biće manje od 3.000. Toliko otprilike ljudi ne želi da radi. Da se ne lažemo, dakle uvek imate taj broj ljudi, jedan manji deo ljudi ne želi i ostale koji žele da rade. Dakle, bićemo gotovo ili na nivou najrazvijenijih zemalja po broju nezaposlenih u nekoliko mesta u Srbiji. Nije to cela Srbija, nažalost, bezbroj problema, mnogo ljudi hoće da radi, mnogo ljudi želi da radi, nemaju posao, ali tu moramo da radimo zajednički, da podstičemo taj preduzetnički duh, da ljudi shvate da je izlaz u, rekao bih, privatnoj svojini i u privatnom biznisu, da intervjui naših biznismena ne budu uvek ne počinju i ne završavaju se sa time - država mora da pomogne, nego da počinju i završavaju, ja znam da vi to isto mislite kao ja, isto znate, već da bude - neću da mi se država meša, ali ne možemo to da ispravimo za jedan dan i ne može to da se ispravi ni za godinu, ni za 10, ako hoćete, zato što je naš mentalitet, naša kultura koju smo sticali u socijalističkom samoupravljanju. Razorili smo naše radne navike od 90-ih pa nadalje, onda nam je došla pljačkaška privatizacija od 2000. godine pa na ovamo, tako da sada mnogo, mnogo, mnogo toga imamo još da menjamo i na mnogo čemu da radimo. Hoću da vam kažem da danas nema razloga za nezadovoljstvo i ako mi dozvolite, pročitaću vam, malo kasnije ću vam pročitati, daćete mi malo vremena, podatke u odnosu na prošlu godinu, mesec na mesec. Industrija nam je eksplodirala. Nikada ovakve podatke nismo imali. Nikada ovakve podatke nismo imali. Nemojte da se smejete svojoj zemlji, gospodine Šutanovac. Ja nikada ne lažem o podacima. Kada budete videli podatke, treba da se radujete što vam je zemlja uspešnija nego što je bila, a ne da se podsmevate svojoj zemlji. Sramota je da niste ni čuli podatke, ali da se već osmehujete i podsmehujete… (Dragan Šutanovac, s mesta: Daću vam podatke.) Ako mogu da vas zamolim da ne vičete, da se upristojite malo, mada je vreme za učenje pristojnosti bilo u osnovnoj školi i pomalo u srednjoj školi, kasnije je to već poodmaklo. U svakom slučaju, želim da kažem građanima Srbije da maj na maj mesec imamo rast industrijske proizvodnje, mesec na mesec, 17,7%. Naravno da je to rezultat poplava u prošlom maju, ali smo tako merili, uz posledice poplava, i prethodni april i mart i februar kada smo zabeležili minus 1,8. Ono što je još mnogo važnije, kao podatak… Petroviću, nemojte vi nikoga da obučavate, ko Boga vas molim. Kako ste vi vladali, dok ste vladali, nema banke koja nam nije opljačkana. Nemojte vi da učite nekoga. Ono što je još važnije za vas, narodni poslanici, koji želite da čujete podatke, jeste da smo imali bruto domaći PDV u junu mesecu tri milijardi veći nego u junu prošle godine. To su crvena krvna zrnca ekonomije. Ono što je još važnije, prerađivačka industrija, maj na maj, 11,1% je rast. Takav rast nismo imali od 2005. godine u prerađivačkoj industriji, mesec na mesec nismo imali. Izvoz plus 15%, maj na maj. Krenulo je i sa uvozom žive stoke. Mi prerađujemo, izvozimo za Rusiju i za mnoge druge zemlje više nego ranije. Železara gura najviše, naravno, sa prosečnih 57.000 tona prošle godine, a sada je došla na prosečnih 85.000 tona. Povećavaće se. Tačku po tačku, mrvu po mrvu, kako je to veliki Konfučije rekao – ako kantu zemlje svakog dana na jedno mesto budete nosili, nići će brdo i planina. Polako, ali sigurno, mi svoju zemlju unapređujemo i gradimo, a neka se svi ostali smeju i podsmevaju koliko god hoće. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Vučiću. Gospodine Živkoviću, imate još dva minuta da prokomentarišete, a neka se pripremi narodni poslanik Riza Halimi. (Dušan Petrović, s mesta: Replika. Pomenuo me je premijer.) Gospodine Petroviću, molim vas, ne zaboravite da ste u Narodnoj skupštini. Izvolite, gospodine Živkoviću.
Vi ste rekli reč „licemerje“ oko cene struje, pa ću vam ja odgovoriti tako da to što ste vi izneli, kao podatke, je arhilicemerje, najveće licemerje. Znači, tačno je sve osim za 2003. godinu. Godine 2003. nije poskupela struje. To proverite. Bio je zahtev MMF-a, ali sa smanjenjem troškova u EPS-u to se nije desilo. Proverite to dobro. Zamislite da je struja poskupela sve ukupno, ja sam ovde sabrao, preko 250% i da je i dalje najjeftinija u Evropi i da je i dalje pet centi. To može da znači samo jedno, godine 2001, kada su počela ta poskupljenja, da cena struje nije postojala, da je kao i sve druge cene, one demagoške cene, kao hleb od tri dinara, ali struje tada nije bilo. To poređenje, naravno, za bilo koga ko je u toj oblasti, je očigledno licemerno. Siguran sam da je to krivica onih koji daju loše podatke, kao i za sve ono drugo što ste rekli, o svim indeksima koje ste izneli. Očigledno da ne čitamo istu statistiku. Proverite malo sa Fiskalnim savetom. Proverite malo sa ekonomistima koji bi trebalo da vas savetuju da li je sve to tačno. Konačno, ti veliku uspesi, taj veliki procvat, naravno da svako to želi. Nema sumnje da je to želja. U vreme kada sam ja bio premijer dug zemlje je bio 10 milijardi, ali vam govorim da vaša statistika nema veze sa životom koji se dešava napolju i niko od građana Srbije, osim možda 180 poslanika, ne veruje u to što govorite. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Imate tri minuta za pitanja. Izvolite.
Moje pitanje je takođe upućeno predsedniku Vlade gospodinu Vučiću. Tiče se programa mera koje je delegacija Albanaca, zajedno sa Koordinacionim telom, uskladilo i da je u okviru programa usvojen na Vladi 4. juna 2013. godine. Mi smo posle toga imali prilike da razgovaramo sa, mislim 2. jula te godine, gospodinom Vučićem, kao prvi potpredsednikom Vlade, zatim i sa premijerom Dačićem. Sa aktuelnim predsednikom Vlade smo razgovarali prošle godine nakon izbora zajedno sa poslanikom Kamberijem. Pošto je Vlada taj program, kako se kaže često, od sedam tačaka, zapravo sedam tema, u kojem su bili predviđeni zastupljenost u državnim institucijama, ekonomski oporavak, službena upotreba jezika, pisma i nacionalnih simbola, decentralizacija u pravosuđu i proporcionalna zastupljenost Albanaca u pravosuđu, obrazovanje, kultura, mediji, zdravstvena i socijalna zaštita i bezbednost i mere za uspostavljanje poverenja. Nakon pomenutih razgovora na najvišem nivou, te 2013. godine, Preševo je posetila, imali smo dobar sastanak sa ministarkom zdravlja u to vreme, ali sem toga što smo utvrdili prioritete, sada se može konstatovati da ni jedan od tih prioriteta nije ostvaren, a pre svega bih se osvrnuo da pitanje bolničkog porodilišta još nije rešeno i pored toga što je Vlada, uz pomoć EU, investirala prilična sredstva. Međutim, još uvek to porodilište nije otvoreno. Zatim je u tom periodu od 2013. godine takođe bio pokušaj sa državnim sekretarom Ministarstva pravde da pokušamo da se spreči nastavak degradiranja ovog područja u oblasti pravosuđa. Počelo je u januaru 2010. godine, kada umesto osnovnih sudova dobili smo jedinice, a zatim je, naravno, i ukinut sud …
Vreme, gospodine Halimi.
Zahvaljujem. Samo da završim, i tužilaštvo u Preševu, pa postavljam pitanje gospodinu predsedniku Vlade – da li se razmišlja da se konačno ponovo krene sa ostvarivanjem ovog programa?
Zahvaljujem, gospodine Halimi. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Želim, gospodine Halimi, da vam kažem da smo na sednici Vlade imali posebnu temu juga Srbije i situaciju u dve opštine, a to su Preševo i Bujanovac, gde je većinsko albansko stanovništvo. Razgovarali smo o tome šta je to što država Srbija može da uradi, šta je to što možemo da uradimo, pre svega, da biste se vi bolje osećali, da biste bili ponosni na svoju otadžbinu Srbiju, da biste poštovali zakone Republike Srbije, šta je to što mi možemo da napravimo da vas uverimo u naše dobre namere? Delimično sam sa onim što ste vi govorili saglasan i mi ćemo u najkraćem roku određene mere preduzeti. Određene zadatke dobili su i ministar Stefanović i ministar Verbić i neki drugi ministri. Sam očekujem da posetim zajedno sa predstavnicima EU, u narednih 15-ak dana i Bujanovac i Preševo, i ne samo zbog migranata, već pre svega, zbog otvaranja škola, odnosno fakulteta i bolnica na teritoriji te dve opštine, da sednemo da vidimo šta je to što još možemo da uradimo i šta je to što zajednički možemo da napravimo da bismo spustili tenzije između srpskog i albanskog naroda. Drugo, da odgovorim oko licemerja ili nelicemerja za cenu struje. Znate, svašta možete da čujete od različitih ljudi, ali da vam to govore ljudi koji su pozivali narod da ne plaća struju, a onda mu je povećaju ne za 250 već za 700% jer je to kumulativno povećanje, onda nemam nikakav komentar ne to. Licemerje bi bilo suviše laka reč kojom biste takvo ponašanje mogli da opišete. Što se tiče podataka, želim da vas uverim da mi iznosimo veoma precizne podatke koje je overio MMF. Kompletan fiskal 26. juna je overio MMF, svaki dinar nam se kontroliše, svaki dinar, svaki proveravaju. Što se tiče ekonomista ne postoji nijedan ekonomista danas, sem dvojice članova jedne političke partije, pri tome se taj jedan iz te partije libi da kaže nešto loše o Vladinom programu, pošto je učenik ministra Vujovića, pa zna da je ovo najbolje što može da se uradi. Što se tiče ljudi iz fiskalnog saveta, ako ste videli oni u svakom svom delu kažu da je mnogo bolje nego što je bilo. Naravno da oni vide da nismo krenuli sa reformama administracije, naravno da su ponekada oštriji nego što bi trebalo, ali uvek mora da se kaže ono što i oni vide, da je situacija mnogo bolja nego što je bila. Ako sam od profesora Đuričina mogao da čujem onakve reči, i od mnogih drugih, onda moram da kažem da vidim da po prvi put, ako ništa drugo, ekonomska struka je gotovo apsolutno ujedinjena u tome i šta radimo i kako radimo, da je to veoma dobro i pozitivno za našu zemlju. Da biste videli oko neplaćanja obaveza, mi smo platili ukupno u novcu, 23% više smo dali povraćaj PDV nego prethodne godine, 2014. za isti period. To vam govori i o povećanju proizvodnje, to vam govori o mnogo čemu. Bruto domaći PDV nam je za 5% veći, ukupni PDV nam je za 3% veći, 11% nam je veći uvozni PDV i to su vam čisti podaci kao suza i niko ih nikada nije dovodio u pitanje, ni MMF, ni Svetska banka, ni IBRD, ni IB, ni Fiskalni savet, niti bilo ko drugi. Niko. Dakle, govorim vam veoma, veoma precizne podatke. Tu nikakve laži nema i to su dobri podaci. Ono što su loši podaci, o čemu želim da govorim, to je činjenica da mi, a to nije pitanje samo infrastrukturnih projekata, već je to pitanje ozbiljnog investicionog ulaganja u svim drugim sferama, da mi nemamo kapacitete, nemamo dovoljno znanja, nemamo dovoljno pameti, nemamo dovoljno projekata da podignemo svoja ulaganja. Mi u ovom trenutku imamo više novca nego što nam treba i mi ga čuvamo. Manje se zadužujemo, to je dobro, to je zdravo, ali bi bilo još zdravije da možemo da ga uložimo u velike kapitalne stvari. U ovom trenutku takvu mogućnost nemamo, zato što nemamo projekte i zato što za to nismo bili spremni. To znači da se godinama za tako nešto nismo pripremali. To jeste naš problem, ali verujem da ćemo u narednom periodu uspeti i da te teškoće prevaziđemo i da pokažemo ljudima u Srbiji da Srbija itekako može da bude jedna normalna, ozbiljna i odgovorna zemlja. Ponavljam vam još jednom, onaj ko poznaje Gerda Milera zna da čovek ne voli ni da se osmehne, a kamoli da pohvali nekoga. Pogledajte šta govore ne samo o Grčkoj, nego šta govore o drugim zemljama EU ti ljudi. Ti ljudi kažu da su impresioniranim onim što je Srbija uradila u prethodnih godinu dana. To kažu ministar ekonomije Savezne Republike Nemačke, ne, ne znam koje zemlje, već Savezne Republike Nemačke. Živi bili pa videli, da sačekamo, ja verujem da će biti mnogo primedbi na naš politički rad, na situaciju sa Prištinom, na mnoge druge stvari, ali molim vas da sačekate još koji dan pa da vidimo šta će i kancelarka Merkel da kaže o onome šta Srbija radi u ekonomskoj sferi, da li je to dobro, da li je to loše. Da li se to meni čini da su u Srbiji redovi, da se u Srbiji penzioneri tuku da dođu do svojih penzija ili je to u pojedinim zemljama EU. Jel su možda kod nas zatvoreni bankomati ili kod nas sve banke rade osim onih koje su neki uništili tako što su svojim tajkunima davali ogromne kredite za koje su znali da ih nikada vratiti neće? Koji je to tajkun danas u Srbiji koji može da dobije kredit za koji se zna da neće da ga vrati? Kažite mi njegovo ime. Nema ga. Srećan sam i ponosan što je odgovor takav.
Zahvaljujem gospodine Vučiću. Gospodine Živkoviću, moram da vas upozorim da pročitate član 216. Poslovnika Narodne skupštine, gde se kaže da na ovoj sednici nisu dozvoljene replike i ukazivanje na povredu ovog Poslovnika. Hvala. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Poštovani narodni poslanici, partijsko zapošljavanje u ovoj zemlji počelo je decenijama ranije, ali se pojavila Vlada prvi put u istoriji Srbije koja je sama sebi vezala ruke i ne dozvoljava sebi partijsko zapošljavanje. Sedmog decembra 2013. godine kada je doneta Uredba o zabrani zapošljavanja u javnom sektoru, dakle o ovom sektoru u koji se decenijama zapošljavalo, naravno iz redova vladajućih partija, kako drugačije, bilo je 843.405 zaposlenih. Dakle 7. decembra 2013. godine kada je Vlada odlučila da sebi veže ruke i ne dozvoli čak i iskušenje da može partijski da zapošljava. Dvadesetog juna 2015. godine u javnom sektoru radi 807.225 ljudi, to je smanjenje za 36.180 ljudi. Koga smo mi to onda zaposlili? Kako smo to, otpuštali, zaposlili partijske drugove, a smanjili smo broj za 36.000? Apsolutno nemoguće. Pogledajte uostalom samo sastav našeg ministarstva i videćete koliko članova, koliko funkcionera čak partija bivšeg režima imate i sada u našim ministarstvima, a otiđite u AP Vojvodinu pa mi nađite jednog funkcionera SNS, Pokreta socijalista ili nekog sličnog, jednog. Ali dobro to je sada manje važno. Ono što jeste važno i što želim da vam kažem, tog 7. decembra 2013. godine je u privatnom sektoru, u realnom sektoru kako ga zovemo, bilo zaposleno 1.124.381 čovek, a 20. juna 2015. godine zaposleno je 1.168.267. Dakle, 43.886 ljudi se zaposlilo više u privatnom sektoru. Tako se to radi.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar.
Mislim da je odlično što ste pomenuli bolnicu u Preševu, jer i vreme je stvarno da kažemo da sve što je bilo do Ministarstva zdravlja i Vlade Republike Srbije je učinjeno. Sve što je zahtevano od rukovodstva u Preševu je urađeno. Odobrena su radna mesta, 10 medicinskih sestara i tehničara, dva lekara i sve je sprovedeno u delo, dato je da se raspiše konkurs i da krene da se radi. Već višeod mesec dana, pošto se konstantno bavim tim pitanjem, dobijam uverenje iz Preševa da će za 10 dana da krene da radi. Pa pitam – zašto ni je krenulo? Za 10 dana. Po tom pitanju je dolazio gospodin Devenport. Uverili smo ga šta je sve urađeno i on je sam rekao da je sve ostalo dole na njima i da od njih zavisi da mogu sutra da krenu da rade, da im je država sve omogućila da to može da radi. Uveli smo, kad ste rekli da ne možete da nađete lekare, uveli smo da ispomoć i da dežurstva za noć daju lekari iz Vranja. I to smo organizovali. Molim vas, recite da li je ovo tačno?
Zahvaljujem gospodine Lončar. Dopunsku reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.Izvolite gospodine Stefanoviću.
Samo kratko. Nije odgovor na pitanje gospodina Halima. Gospodin Živković je postavio pitanje vezano za „Sumaku“. Dakle, što se „Sumakuma“ tiče, samo u najkraćem, završen je predkrivični postupak, određen je pritvor za tri lica koja su osumnjičeni. U toku je završetak prethodnog krivičnog postupka, ova lica se i dalje nalaze u pritvoru. Tužilaštvo završava, ajde da kažem, taj ključni deo istrage, i očekujem da će vrlo brzo biti podignute optužnice i nastaviće se glavne krivičnog postupka. U pritvoru su.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Dopunski odgovor, ministar Nikola Selaković. Izvolite gospodine Selakoviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, povodom pitanja narodnog poslanika, gospodina Halimija, krivo mi je što u iznošenju onoga što je bilo u kontaktima između predstavnika Albanaca iz opštine jugoistočne Srbije i Ministarstva pravde nisu navedeni sastanci koji su održani i sa mnom, kao resornim ministrom. Da smo na tim sastancima konstatovali koji su problemi i definisali okvire u kojima ćemo te probleme rešavati. Podsetiću vas da smo od četiri definisane stavke, dve rešili, a da su dve bile uslovljene izvršenjem procene broja stanovnika u opštinama Preševo i Bujanovac, nakon čega smo rekli da će doći do analize potreba za eventualnim osnivanjem sudske jedinice u Preševu. Što se tiče izbora sudija porotnika i albanske nacionalnosti, da smo taj izbor završili. Što se tiče izbora nedostajućeg sudije u Prekršajnom sudu u Preševu, da smo i taj izbor završili i da je ostalo od onoga što smo tada konstatovali kao probleme da je ostalo još da se sprovede konkurs za izbor ovlašćenog sudskog tumača za albanski jezik za područje Višeg suda u Vranju. Što se tiče ravnomerne zastupljenosti, to je ono što ste pomenuli, tada smo naveli problem i to je peta stvar, tada smo naveli problem kontrolisanog zapošljavanja ili zabrane zapošljavanja u javnom sektoru. Ja sam rekao da ću se zauzeti da obezbedimo što je moguće više mesta za Osnovni sud u Bujanovcu i u ovom trenutku imamo na Vladinoj komisiji koja odobrava zapošljavanje zahtev i Osnovnog suda u Bujanovcu za dodatnim zapošljavanjem sudijskih pomoćnika. Uveren sam da ćemo i to realizovati, kao što smo i one prve dve stavke, a nakon procene broja stanovnika i popisa stupiti i u realizaciju onoga što smo se tada dogovorili. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Selakoviću. Izvolite, gospodine Riza Halimi, imate dodatno tri minuta za postavljanje pitanja.
Hvala gospodine predsedavajući. Gospodine predsedniče, ja se nadam da ćete vi ostvariti najavu i obećanje, da ćete konačno posetiti Preševo i Bujanovac, i da će se time otvoriti nova faza, jer dosada takvih poseta, na tom nivou, koliko ja pamtim, nije bilo. Bar u višestranačkom sistemu. Što se tiče poštovanja zakona, apsolutno, pa svi smo za poštovanje zakona. Možda za naše područje je pitanje bojkota pojedinih izbora, ali koliko ja znam i praksa nam ukazuje, osam godina sam ovde u parlamentu, čitavo vreme sam opozicija. Manjinski poslanik u opoziciji. Čak i Koordinacionom telu nemamo adekvatan pristup. Moj je utisak da oni koji bojkotuju, od strane vlasti, određene strukture vlasti su privilegovane. Poruke do sada nisu bile ispravne od strane centralne vlasti. Zatim, ovim konkretnim pitanjima, ja mislim da porodilište, konačno nakon dve godine, što je sve pripremljeno, ali ne može se kadar preko noći obezbediti. Ako specijalizacije nisu u ranijem periodu obezbeđene, ne mogu se jednim konkursom obezbediti. A još pre godinu i po se razmišljalo o tome da preko kadrova zdravstvenog centra u Vranju da se reši ovaj problem, a evo ga, još se ne rešava. Što se tiče pravosuđa, ja mislim da jeste, mi smo se sa ministrom Selakovićem sastali, razgovarali, prošle godine o ovim temama. Međutim, poslednji pripravnik u sudskim instancama Preševo-Bujanovac je primljen pre pet godina. Unazad pet godina u ovakvom katastrofalnom stanju zastupljenosti Albanaca u pravosuđu, a pet godina ni jednog pripravnika nismo uspeli da primimo. Prošli put smo se dogovarali da mora konkurs da se objavi za dvojicu sudija, kao i za pripravnike,naravno i za prevodioce jer stvarno, sem u osnovnim sudovima, u višim sudovima, nema prevodioca za albanski jezik. Oko brojanja, mislim da je stvarno ovo preterano. Onih sedam oblasti koje smo mi kandidirali i Vlada prihvatila, većina ogromna ne zavisi od toga da li zna tačno država koliko Albanaca ima na tom području.
Vreme gospodine Halimi.
Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite gospodine.
Gospodine Halimi, ja sam vam rekao da stižem za 15 dana kod vas. Šaip, čuo sam da plaćate struju. Ja to veoma poštujem. Pa to je u redu, znate, ako sam ga kritikovao zato što ne plaća struju, u redu je da pozdravimo kad plaća struju, kao što to treba svi naši građani da rade. Ja mislim da je veoma važno, gospodine Halimi, da postignemo dogovore i da se dobro razumemo o načinu poštovanja zakona, a saglasan sam i vi ste u pravu u tome da mi po nekada grešimo, jer se ne odnosimo sa jednakim respektom prema onima koji poštuju ovu zemlju i onima koji to ne čine. I to ćemo i te kako imati u vidu u narednom periodu. Doći ću, razgovaraću sa svima, ali ćemo i neke poteze povući kojima sam siguran da ćemo biti zadovoljni i srpska i albanska zajednica, ali šta god da uradimo i otvaranje fakulteta u Bujanovcu i bolnice u Preševu i svega drugog o čemu razgovaramo danas, značiće da obezbeđujemo ljudima uslove za ostanak i opstanak na svojim ognjištima, a ne da to budu sredine sa najvećim brojem ljudi koji odlaze u inostranstvo. Naš je cilj da dugoročno rešimo situaciju na jugu Srbije na taj način što će i Srbi i Albanci da budu zadovoljni, da se jedni drugih ne plaše, da jedni od drugih ne strahuju, već da žive kako im je volja, jedni sa drugima ili jedni pored drugih, ali da imaju punu slobodu u svom delovanju i da mogu da u skladu sa zakonima Srbije, žive neuporedivo bolje nego što su živeli. I što se tiče udžbenika i što se tiče postavljanja ili imenovanja na različite funkcije, nikada nije bio naš, rekao bih, motiv da se rukovodimo nacionalnom strukturom. Naprotiv, trudili smo se da izaberemo najbolje, ali sam spreman da prihvatim svaku vašu primedbu koja je tačna i opravdana i da stvari gde možemo da ispravimo i menjamo i poboljšavamo. Što se tiče ovog drugog dela, oko zdravstvenih ustanova u Preševu i Bujanovcu, Zlatibor Lončar će još nešto reći, a ja samo želim vas da zamolim da uložite još napora da taj život poboljšamo i da stvorimo veće poverenje između Srba i Albanaca. Koliko je to važno za Srbe, budite sigurni da je jednako važno i za Albance. Siguran sam da će i za jedne i za druge značiti i relaksaciju u odnosima, a ako hoćete i u budućnosti nesumnjivo bolji život i za jedne i za druge. Kamberi, još jednom čestitam što plaćate struju. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem, gospodine Vučiću. Reč za dodatni odgovor ima dr Zlatibor Lončar. Izvolte, gospodine Lončar.
Ja još jednom želim vama da kažem i pred svima da odgovorno tvrdim da su se ispunili svi uslovi da krene da radi porodilište. Zamolio bih vas da iskoristite svoj uticaj. Evo, možemo pred svima da se dogovorimo, neka krene porodilište da radi u ponedeljak. Iskoristite dodatan vaš uticaj. Svi uslovi su ispunjeni, što je bilo do države, što je bilo do ministarstva, da se krene sa radom. Ne postoje dodatni problemi. To su se ljudi iz EU i svi koji su uložili novac složili kada su videli situaciju i na terenu i situaciju u birokratiji, koja je jednim delom bila problem.
Zahvaljujem, gospodine Lončar. Gospodine Halimi, imate mogućnost još dva minuta za komentar. Izvolite.
Ja mislim oko ovog poslednjeg, gospodine Lončar, da je sve spremno, bilo je i u julu prošle godine sve spremno, u smislu da su vlasti i inspekcije dale sve saglasnosti. Ali, ono što ste maločas rekli, ne može porodilište da radi bez specijalista, ne može samo sa medicinskim sestrama. Ako nije taj kadar ranije pripremljen, ne može ga samo jednim konkursom rešavati Dom zdravlja u Preševu. Ostaje opet obaveza ministarstva da preko Zdravstvenog centra u Vranju reši taj problem, inače će ovako stanje ostati još godinu dana, a možda i više. Nadam se, ono što je predsednik Vlade najavio, da će se ozbiljnije raditi na sprečavanju iseljavanja mladih ljudi koji nemaju perspektivu za zapošljavanje, koji nemaju perspektivu za normalan život na tom području. Ako je stopa nezaposlenosti preko 70%, onda je sasvim jasno zašto ti ljudi idu. U tom pogledu mora daleko ozbiljnije nego do sada da se svi resursi tamo koriste. Neki konačan odgovor nikada do sada nisam dobio na pitanje zašto nema prekogranične saradnje sa Makedonijom i korišćenja projekata i IPA fondova? Opština Surdulica prošle godine je ostvarivala projekte u vrednosti skoro od osam miliona evra. Isto su i Preševo i Bujanovac pogranične opštine, a koliko godina nemamo mogućnosti, evo, jedan takav resurs da iskoristimo? Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Halimi. Reč ima narodni poslanik, gospodin Nenad Čanak. Izvolite, gospodine Čanak, imate tri minuta.
Zahvaljujem. Koliko sam razumeo, ovde se tapše svakome ko plaća struju, pa onda bi trebalo sada ovacije za Vojvođane da se dese, pošto oni plaćaju struju i ne pitaju uopšte i ne dovode u pitanje da li struja treba da se plaća. Ne treba tapšati onome ko plaća, nego treba iseći struju onom ko ne plaća. Uopšte ne razumem o čemu se ovde radi, ali dobro. Pošto vidim da ovde nema nikoga iz Ministarstva poljoprivrede, nemam kome da postavim pitanje koje sam želeo da postavim. Što se tiče zemlje i davanja zemlje u zakup strancima pre nego domaćem stanovništvu, prodaje zemlje, za to je potrebna posebna sednica Skupštine, pa onda o tome ne bih ni da govorim. Hteo sam da pitam ministarku poljoprivrede oko lovostaja na afričku grlicu, koji je donet 25. juna, čime bez ijednog božijeg razloga preko 400 lovnih turista koji treba da dođu u avgustu mesecu neće moći da dođu, jer nemaju zašto da dođu. To je tranzitorna divljač, divljač koja samo preleće… (Aleksandar Vučić, s mesta: Šta je to?) Afrička grlica? To je grlica iz Afrike, afrička grlica koja preleće našu zemlju, pošto se ne gnezdi ovde, nit smo je hranili, nit smo joj šta radili, a onda dođu Italijani i ostave pare. To je suština priče i to je trebalo da se desi. Međutim, iz meni nepoznatog razloga je proglašen lovostaj na afričku grlicu i mislim da je to potpuno stvar koju treba shvatiti kao propust administracije. Ne bih vas više zadržavao, imam samo još jedno malo pitanje za ministra finansija. Kada će se dogoditi dogovoreni sastanak sa poslanicima LSV, gde ćemo se razjasniti oko dugovanja Republike Srbije AP Vojvodini, tj. njenoj administraciji, po osnovu neplaćanja 7% u budžet ovaj put AP Vojvodine? Dakle, to je pitanje na koje želim da čujem odgovor.
Zahvaljujem, gospodine Čanak. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Naravno, gospodin Čanak je to na svoj način, pomalo teatralan, kako on to ume, u najboljem političkom smislu svoje stavove iskazao. Republika Srbije, razume se, ne duguje nijedan jedini dinar Vojvodini, niti bilo kojem drugom delu svoje teritorije i to su činjenice. Kada ćemo da razgovaramo o Zakonu o finansiranju i o svemu drugom? U najskorijem roku. Dakle, kada kažem u najskorijem roku, u toku jula meseca. Što se tiče lovostaja na afričku grlicu, ja ne znam šta je afrička grlica, izvinjavam se. Ali, ako ste vi u pravu da mi time ugrožavamo svoj ekonomski napredak, a ne ugrožavamo opstanak bilo koje vrste, nema nikakve sumnje da će Vlada da promeni tu odluku. Dakle, ja ne bih da konačan zaključak donesemo bez ministra poljoprivrede, ali, kažem, ako ste vi u pravu, nemojte da imate nikakve sumnje da ćemo promeniti takvu odluku. Što se tiče plaćanja ili neplaćanja struje i da li je neko više plaćao ili ne, iznenadili biste se, gospodine Čanak, kada biste videli da uglavnom bogatiji ljudi ne plaćaju električnu energiju, a ne siromašniji. Kao što uglavnom bogatiji ljudi uvek iznose mnogo više primedbi i mnogo više kukaju nego srednji sloj i siromašniji ljudi. Kada biste videli koliko nam ti najbogatiji duguju, shvatili biste, a njih ima i u Vojvodini, njih ima i u Beogradu, njih ima svuda, u centralnoj Srbiji, i nisu nepravilno raspoređeni, da ih je manje u Vojvodini, a više u centralnoj Srbiji ili u Beogradu, naprotiv, veoma su pravilno raspoređeni svuda, onda biste videli da to nema veze sa geografskim poreklom ili sa bilo čim drugim, osim sa bahatošću. Razumemo mi da ima dva do tri posto, kakve su naše računice, najsiromašnijih ljudi koji to sebi ne mogu da priušte i koji traže načine kako da to izbegnu, ali ne možemo da razumemo da, ne u broju, već u novčanom iznosu, 70% tih u novcu koji nam ne plaćaju su bogatiji ljudi od vas, od mene i od većine ljudi u ovoj Narodnoj skupštini Republike Srbije. To je nešto sa čime se mi suočavamo i sa čime ćemo se još neko vreme suočavati. Sada se dešava, sada je dat nalog da se posle tri meseca neplaćanja isključuje električna energija. Elektroprivreda je dala taj nalog. Naravno, odakle smo dobili prve žalbe? Dobili smo upravo od strane dela privatnih kompanija koje su držali nekadašnji najmoćniji tajkuni i dobili smo od dela preduzeća u restrukturiranju, koja misle da je biznis i dalje ako neko drugi plaća struju, ako neko drugi plaća gas, a oni mogu da isplate platu još kad dobiju neku subvenciju od države. Što se tiče zakupa zemljišta ili što se tiče određenih protesta, ljudi, mi se trudimo i primamo ljude svakoga dana. Borimo se sa tim da ne bude štrajkova, da ne bude protesta. Sada ću vam reći sa čime se suočavamo. I, voleo bih da jedanputa vi, gospodine Čanak, pošto znam da neki drugi neće nikada, kažete – pa, nemojte da izađete nekome u susret. Mi smo, na primer, razgovarali sa taksistima. Dva meseca pregovaram lično sa predstavnicima MMF i moj kabinet. Borimo se da im omogućimo reprogram poreskog duga od 2005. do 2013. godine, da im damo dve nove godine, 24 meseca reprogram, da treba to da plate u šest godina. Dakle, u te preostale četiri godine. Jedva MMF pristane na to, dakle, danima se ubeđujemo oko toga i na kraju danas, moram da priznam, najveći broj tih ljudi su odgovorni, pošteni i dobri domaćini, jedan manji broj ljudi kaže – dajte nam otpis tih dugova. Onda čujete kako svi to negde podržavaju. Pa kako to da uradimo? A što bi nam onda bilo ko platio porez za bilo šta? Kako je to moguće? Pa to je nemoguće da uradimo. Ne postoji ta sila po kojoj vi to možete da napravite, a da državu ne urušite i da je ne uništite. Posle toga će svi to da traže. Znači, vi takvu vrstu poreske amnestije možete da imate u slučaju velikih elementarnih nepogoda, velikih prirodnih katastrofa ili u slučaju rata. Kako je moguće da to radimo? Nažalost, nekada smo pred različite izbore i takve stvari radili. Pomenuli ste zakup zemlje, uopšte neću da bežim od toga. Nemojte da nam neko pominje Arape, jer nisu u pitanju Arapi, za koje su govorili da nisu obradili zemlju. Otiđite da vidite kako su obradili. Sad otiđite da vidite. Reč je ovde o Nemcima, nekome smetaju Nemci. Nekome smeta „Teniz“. Pa čekajte, to je državna zemlja, valjda država ima da radi sa tom svojom zemljom šta želi. Valjda država želi po najpovoljnijoj ceni da je izda nekome, da zaradi najviše novca. Valjda je to obaveza države, valjda bi trebalo da idemo u zatvor ako to ne uradimo. Naravno da treba da vidimo i treba da sednemo sa svim, i sedimo sa našim poljoprivrednicima iz dana u dan. Znate da po nalogu nekih političara su došli. Uveli smo sve moguće prelevmane. Lično se borim u Briselu već četvrti put oko naših prelevmana jer nam ne daju da ih održimo. Mi smo ih produžili do kraja godine. To će nam biti velika primedba Brisela oko koje ćemo da se mučimo sve do kraja decembra ove godine. Znate šta je sad došlo? Uveli smo prelevmane na sir, uveli smo prelevmane na maslac, uveli smo prelevmane na mleko, na sveže mleko. Sada kažu – ali, krivi ste, niste uveli prelevmane na mleko u prahu. Pa da uništimo još i konditorsku industriju koja nam sada najviše skače. Da uništimo konditorsku industriju i da ostavimo ljude bez posla u konditorskoj industriji. Kao da neko želi od nas nešto nekome loše, a ne da se mučimo i borimo da izađemo u susret ljudima, trpeći najteže političke pritiske sa različitih strana. Samo vas molim da to imate u vidu. Ne rade to tamo neki zlikovci koji žele loše svom narodu. Ne znam šta je afrička grlica. Ako ste u pravu, problem rešavamo. Ali, ove ostale probleme odlično znam. Vi ste tražili na veoma korektan način da se reši, dobićete još više od onoga što ste tražili za „Elektrovojvodine“ o onome što smo pričali, ne vi, već zato što je važno da mi Republiku Srbiju, na vaš je zahtev, vama mogu da idu politički poeni. Mi hoćemo, koliko je moguće, da ostavimo funkcionalnu Republiku Srbiju. Ti prihodi su išli u republičku kasu uvek, ići će uvek u republičku kasu. Za one koji su mislili da to ide ne znam gde jer Srbija nam je jedna i jedinstvena zemlja i nikada je nećemo rastakati na neke druge delove ili na ne znam šta, ali jednako koliko je Beograd Srbija, toliko je Srbije Novi Sad, toliko je Srbija i Subotica, toliko je Srbija i Niš. Tako ćemo se ponašati. Samo vas molim, nemojte, gospodine Čanak, dakle, trebalo je da dođe neko zajedno ili u isto vreme kada je gospođa Merkel ovde da određene ugovore potpisujemo. To sada ne radimo zbog loše atmosfere koja se oko nečega pravi. Samo vas molim, nemojte da nekoga još oteramo iz ove zemlje, samo zato što time mislimo da možemo da dobijemo određeni politički poen negde. Ovo vredi mnogo više od političkih poena. Naša stočarska proizvodnja, naša prerađivačka industrija skočiće za više od 50% za godinu dana, za sve ono što nismo uspeli da uradimo u prethodnih 30 godina, za godinu dana ako to budemo uradili. Je li moguće da mi to ne vidimo, ljudi? Je li moguće da se pravimo da to ne vidimo? Ja znam da vi ovo znate i znam da znate da sam u pravu, kao što sam siguran da ste u pravu za nekakvu afričku grlicu jer je to bio neki birokratski potpis, jer je neko uputio tamo dopis da je to ugrožena vrsta. Strašno me briga šta je afrička grlica, ne mogu da vam objasnim. Kada ste mi rekli – 400 ljudi neće da dođe kojima možemo da uzmemo pare da ostanu u državnoj kasi, e, ja živim za to da im uzmemo da to ostane u državnoj kasi. Sad treba da štitimo i afričku grlicu. Baš me briga za afričku grlicu. Ali, i te kako me je briga za to da uvećamo, strašno me je briga za to da uvećamo naše prihode, da uvećamo naš stočarski fond. Godine 2013. i početkom 2014, naš stočarski fond, sada je naglo počeo, Nenade, da se povećava i pojačava, naglo. Bio je na nivou 1.000, ljudi, naš stočarski fond je bio na nivou 1910. godine. Urušili smo ga u prethodnih 15 godina do nivoa iz 1910. godine. Naše mere kojima smo pokušali da ljude nagovorimo da prasiće uvoze, da tove svinje, da prerađuju meso i da izvoze u Rusiju i svuda nije urodio plodom pet meseci, šesti mesec je eksplodirala. Odjednom i „Juhor“ i „Neoplanta“, „Matijević“ i sve ostale naše kompanije uzimaju mnogo više nego ikada i počinju da prerađuju što je moguće više i na višem nivou obrade izvoze u inostranstvo. Krenulo je, vidi se. Ogromne su količine, dramatično su povećane količine svinja. Ponovo je proradio izvoz za Rusku Federaciju zato što se rublja stabilizovala. Hajde da samo to ne zaustavljamo i da nemamo uvek princip – tamo su neki zlikovci koji rade protiv nas, pa ćemo to da uradimo. Niste vi to rekli, ja to govorim zbog celog društva, zato što se tako odnose. Informacija koju je trebalo da vam damo, zamoliću gospodina Stefanovića da, ne samo zbog vas, već zbog svih Novosađana i ljudi u Vojvodini, da dodatnu informaciju o tome koliko smo uvećali snage i koliko ćemo uvećati snage, i one koje vidite i one koje ne vidite. Dakle, u Novom Sadu posebno na istrazi i u borbi protiv narko-kriminala, dakle, organizovanog tržišta droge, jer nam je to donosilo neverovatne scene na koje ljudi u Novom Sadu u prethodnom periodu nisu bili naviknuti. Još jedanput vam hvala. Samo vas molim da imate u vidu da razgovarate sa ljudima koji ne žele apriori loše, naprotiv, već sa ljudima koji žele da urade sve što mogu za svoju zemlju. Ako mislite da neko drugi ima interes, pošto takve gluposti slušam svakog dana, izvinite što to vama govorim, nisam ih od vas čuo, zašto daju zemlju „Tenizu“, što Nemcima, što ovome – pa zato što ćemo mi da imamo najveću korist od toga, zato što će država da ima najveću korist i zato što će, u krajnjoj instanci, građani ove zemlje da imaju najveću korist. Zato to radimo.Kažite nam, evo, pošto se neki bune, i Putin je doveo „Teniza“. Njemu nije smetao „Teniz“, samo nama, Srbima, smeta. Samo mi imamo problem sa tim. Nema problema, hajde da se postavimo kao neke druge zemlje, da kažemo – sklanjajte se svi od nas, mi smo najpametniji na svetu, nemoj niko da dođe, i kraj priče. Oni hoće samo da kopiraju model koji su napravili u drugim zemljama. Hvala vam još jedanput. Vojvođani su, kao i Beograđani, kao i Šumadinci, kao i svi ostali građani naše zemlje, jednako odgovorni pred zakonom, jednako čine za budžet kao i svi drugi građani Srbije. Gospodinu Kamberiju sam lično aplaudirao zato što znam da nekad nije plaćao struju. Pa, kada neko dobrovoljno počne da plaća struju, mislim da je dobar znak i znak pristojnosti, kurtoazije, da aplaudirate na takvu promenu raspoloženja. Još jedanput, Šaip, hvala što plaćate struju.
Zahvaljujem, gospodine Vučiću. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović. Izvolite, gospodine Stefanoviću.
Poštovani narodni poslanici, vezano za sigurnost i bezbednost na teritoriji policijske uprave Novi Sad, želim da kažem da smo od 28. februara ove godine započeli jednu veliku operativnu akciju kojom se vrši pojačana kontrola, legitimisanje, pregled bezbednosno interesantnih objekata, lica i vozila. Tokom ove akcije do sada je kontrolisano 1.750 lica, 810 putničkih vozila i 60 ugostiteljskih objekata. Pronađena su dva lica u ovom periodu koja su bila potraživana međunarodno, 35 lica po centralnim poternicama, 15 lica po lokalnim potragama, zaplenjene su dve ručne bombe, automatske puške, šest pištolja, veća količina municije, različitih vrsta opojnih droga, otkrivena laboratorija za proizvodnju skanka u veštačkim uslovima, veća količina hladnog oružja. Dakle, identifikovane su dve organizovane kriminalne grupe i 26 manjih kriminalnih grupa sa različitim brojem učinilaca krivičnih dela. Broj razbojništva u Novom Sadu smanjen je za 36%, stepen otkrivanja krivičnih dela, odnosno rasvetljavanje krivičnih dela popeo se na 80%, ali naravno i dalje postoji prostor da se u značajnoj meri poveća bezbednost građana i nekada je taj osećaj subjektivne bezbednosti neodgovarajući statističkim analizama koje se pokazuju. Ovo su dakle podaci koji su lako proverljivi. Uporedi se broj izvršenih dela, broj ljudi koji su za to pronađeni, oni protiv kojih su podignute krivične prijave, oni koji su predati tužilaštvu. Značajan je napredak učinjen na suzbijanju trgovine narkoticima. Zaplenjeno je mnogo više opojne droge i na području Južnobačkog okruga u periodu od 1. maj 2014. godine do 1. maja 2015. godine, oduzeto je 406.964 kilograma raznih opojnih droga ili preko 176 kilograma više nego u prethodnom periodu, da kažem od 2013. do 2014. godine. Što se tiče privrednog kriminala otkriveno je 337 krivičnih dela, odnosno rasvetljene su 53 dela više nego u odnosu na isti izveštajni period u prethodnom periodu što pokazuje veću efikasnost policije u ovom smislu. Dakle, nije bilo težeg narušavanja javnog reda i mira. Jedno od najtežih krivičnih dela ubistvo Nenada Opačića i njegove supruge. Rasvetljeno je u saradnji sa kriminalističkom policijom Češke i Španije. Pronađeno je lice koje je izvršilac, odnosno za koga sumnjamo da je izvršilac ovog krivičnog dela koje je preminulo od predoziranja u Češkoj Republici. Postoje otisci, koje smo identifikovali, kao i DNK analiza koja je na odeći ovog lica pronađena u Republici Srbiji. Nakon upoređivanja i razmene podataka sa partnerskim službama u Češkoj i Španiji preko koje je to išlo iz nekih operativnih razloga i ovo krivično delo je u tom smislu rasvetljeno.
Zahvaljujem se dr Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik Nenad Čanak, dodatna tri minuta za pitanje. Izvolite.
Zahvaljujem se na odgovorima, s tim, što sam samo hteo par pojašnjenja. Ja nisam govorio o tome da država Srbija može da duguje sama sebi, ali država Srbija može da krši svoj sopstveni Ustav i to radi već devet godina kada je u pitanju Vojvodina i to je ono o čemu je bila ideja sastanka sa ministrom finansija. Dakle, o tome se radi. Ne radi se o nekakvim dugovanjima Srbije kao jedne zajednice Vojvodini, kao druge zajednice. Drugo, vi ste potpuno u pravu da državna zemlja je državna i država sa njom može i treba da radi ono što je najbolje u interesu građana, samo bi bilo zgodno ne zaboraviti da je deo državne zemlje imao i stare vlasnike prema kojima nije urađena restitucija i bilo bi zgodno da se ta restitucija uradi pre nego što država nastavi da radi u korist svih građana kao što ne sumnjam već i radi. S druge strane, spominjete dobre rezultate pa bih vas zamolio da imate na umu da je paorima isplaćeno manje od jedne petine subvencija i da bi bilo vrlo značajno da se dugovi prema tim ljudima i pokriju. Što ste rekli ovo oko plaćanja struje kada neko nije plaćao, a sada plaća i da ga treba pozdraviti. Rekao bih da je to zapisano i u starim knjigama, da je veća radost zbog jednog grešnika koji se pokajao nego zbog 99 pravednika, tim pre moja radost je veća što imam priliku da razgovaram sa vama.
Zahvaljujem gospodine Čanak. Reč ima predsednik Vlade gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Gospodine Čanak, a možete li da zamislite onda kolika je moja radost što mogu da odgovaram na vaša pitanja. Nego pokušaću da odgovorim na poslednje pitanje, Snežana još nije došla zato što razgovara sa poljoprivrednicima upravo oko ove teme. Mi smo danas na Vladi imali tu tačku i mi imamo informaciju da smo apsolutno sve platili. Ja sam dobio drugu informaciju i zato smo spojili ministra sa ljudima iz štrajkačkog odbora da vidimo da li je i šta je istina, tako da se to upravo dešava, pa ćemo to da vidimo i da proverimo. Mi smo sve što smo mogli, sve što smo imali apsolutno platili. Dakle, da znate, sve što bi se reklo što je u valuti ili sve što je dospelo mi smo kao država platili. Sve što imamo, da li je tako Vujoviću? Mi smo prošle godine rebalans uradili, to je glavni razlog da bi to ljudima mogli da platimo i to da platimo za celu 2014. godinu i sve zaostale obaveze. Što se tiče restitucije, to je veliki problem kao što znate za našu zemlju i to je jedan od zakona, a voleo bih da smo ga sa drugačijim sadržajem doneli i da smo bili malo oprezniji i po tom pitanju. Plašim se da smo ga nekada davno donosili takođe zbog želje da se nekome dodvorimo i dobijemo glasove. Svejedno, mi te zakone imamo, mi njih moramo da poštujemo. Nešto što možemo da vratimo u zemlji, vratićemo u zemlji. Ono što ne možemo da vratimo, vratićemo u novcu, ali da vi znate da je to toliko velika obaveza za Republiku Srbiju da mi ispravljamo nepravde stare 70 godina, da to nije prosto pravično i pravedno prema ovoj generaciji. Svejedno, to ćemo nastaviti da činimo. Što se ovoga tiče, to je kao kada kažete našim ljudima – nema problema, hajde platite to, uzmite to na 20 godina, tu zemlju. Mogu, ali neka mi država da kredit. Pa, mogu ali da to plaćam svake godine, a da mi po hektaru ako platim 10 ili 12.000 dinara da mi date subvencije od 11.000 dinara. Država na tome zaradi ništa, kao što znate. Država će da zarađuje tamo gde može i gde može gledaće da izađe u susret svojim poljoprivrednicima, ali država nije ili ne sme to da bude, bila je nekada i zato smo celu svoju ekonomiju, celu svoju zemlju doveli u tu situaciju, država nije krava muzara iz koje može da se izvuče sve, a kada ti se ne sviđa uzmeš kamdžiju pa udaraš po leđima krave i to da li se zaobada ili se nezaobada, da li je vrućina ili nije, udaraš iz čista mira. To je nešto što sam hteo ne samo vas da zamolim već i sve druge, da prosto kada se negde nešto desi i kada neko negde istakne svoj zahtev da prvo ljudi čuju šta je sadržina tog zahteva, pa tek onda reaguju na to, pa vidimo da li je to moguće ili to nije moguće i zašto bi neko radio protiv sopstvenih interesa. Zašto bi negde neko uradio nešto što je protiv njegovog interesa. Mi sada imamo bezbroj stvari kojima nismo zadovoljni. Za onkologiju nemamo mašine, imamo listu čekanja. Sad ćemo, pre kraja godine obezbedićemo da liste čekanja nema. Da li ćemo da uradimo sve da svi budu prezadovoljni svim mogućim procedurama, od kud znam, a znam da će građani da budu zadovoljni i da lista čekanja u decembru više neće biti. Zato što ako budemo odugovlačili biće nam potrebno tri ili četiri godine da taj problem završimo. Sve takve probleme imamo. Nisam dobio gospodina Stefanovića ni ja ni vi odgovor, ali se nadam da će posle naše intervencije zajedničke biti dodatno pojačan broj pripadnika MUP-a. Sve ostalo je dobro i sve ostalo je u redu što je urađeno samo da bude i dodatno pojačan broj pripadnika MUP-a. Sada me obaveštava da je otvorena nova policijska ispostava u Novom naselju što je vrlo važno i za pokrivanje i Veternika i Futoga i Begeča. Ovo aplaudiraju što znam geografiju i što znam delove Novog Sada, što baš i nije za pohvalu. U svakom slučaju verujem da ćete vi biti zadovoljni gospodine Čanak tim rezultatima kao što će i svi ostali građani Vojvodine biti zadovoljni. Onda, ko kritikuje neka kritikuje, ali je važno da se ljudi osećaju sigurnije i bezbednije nego što se osećaju danas. Hvala vam još jednom i hvala vam na razumevanju.
Zahvaljujem gospodine Vučiću. Gospodine Čanak, imate još dva minuta za komentar. Izvolite.
Imam samo još jednu stvar da kažem, a to je, ako je tačno da su isplaćene sve ove subvencije paorima, ja vam se izvinjavam, onda nemam dobre podatke. (Aleksandar Vučić, s mesta: I mi čekamo da vidimo.) Ako nije tačno, onda ću se pridružiti paorima u protestu protiv ove Vlade. (Aleksandar Vučić, s mesta: Samo napred i mi ćemo vam brže isplatiti.) Ja ću da požurim da stignem. Drugo, mislim da ovo kršenje Ustava o kome se radi, to je veoma ozbiljna stvar i mislim da bi se ovo pitanje već jednom razreši kao i pitanje finansiranja Vojvodine su ključne stvari na kojima se mora što pre poraditi. Predlažem da to bude u narednim mesec dana i da se time stavi tačka na ove nedoumice. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Čanak. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Moje pitanje ima simboličnu vezu sa pitanjem gospodina Čanka. Radi se o Srbiji, radi se o Africi, doduše i o Aziji i o tranzitu, ali nažalost, radi se o jako teškim ljudskim sudbinama, o političkom i ekonomskom položaju Republike Srbije. Naime, tema kojom želim da se bavim su azilanti i pitanja ću postaviti gospodinu Nebojši Stefanoviću, zbog sledećih razloga. Pre svega, videli smo reakcije naših građana u mestima u kojima su bili kampovi za azilante ili postoje i to je sasvim normalna reakcija ljudi koji se prvi put susreću sa jednim masovnim prilivom azilanata, sa ljudima drugih navika, druge kulture, drugog podneblja. Postojali su i mediji koji su objavljivali senzacionalističke vesti o tome da azilanti donose zarazne bolesti, čak i ebolu, pošto je kao navodni strah od terorizma, čak su postojali i mediji koji su objavljivali fotografije azilanata. Ovim putem apelujem na sve medije da to ne rade, zbog toga što iz zemlje porekla, u zemlji porekla porodice tih ljudi koji beže uglavnom trenutno iz područja koja su zahvaćena ratom, pre svega iz Sirije, Libije, Avganistana, zatim iz nekih drugih nestabilnih političkih i ekonomskih zemalja, Pakistana, Iraka, Irana, Somalije, Konga, Alžira, Maroka, itd. radi se o naprosto jako teškim sudbinama ljudi. Ti ljudi su već vidljivi i u Beogradu. Evo viđamo ih nažalost i oko Železničke stanice, kod Ekonomskog fakulteta, oko parkova, parka kod Lastine stanice, viđamo ih na autoputevima svakodnevno. Nažalost, izgleda da postoji i trgovina ljudima, da postoji određena vrsta zloupotrebe. U političkom smislu, nas interesuje to zbog poglavlja 24. i ja nemam predrasuda o azilantima, apsolutno, mislim da je po onome što ja za sada znam, država Srbija u velikoj meri odgovorila, pre svega svojim ljudskim, a zatim i političkim obavezama. Ono što bi mene interesovalo, gospodine Stefanoviću, ako imate samo podatke da nam kažete koliki je priliv azilanata ove godine u Srbiji, koliko to u ekonomskom smislu košta našu državu, šta je država sve preduzela u smislu zbrinjavanja azilanata i svih ostalih mera koje treba da preduzme, koliko je od toga ljudi koji su tražili stalno boravište u Srbiji, da li ti ljudi zaista vrše masovna krivična dela, kao što postoji predubeđenje u našem narodu.
Vreme, gospodine Čikiriz.
I samo bih želeo, što se tiče gospodina Vučića da kažem da njegov stav prema podizanju zida od strane Vlade Republike Mađarske, najavljeno prema Srbiji i njegov odnos da će učiniti sve u političkom smislu da se to ne uradi, ali da ćemo nastaviti saradnju sa Mađarskom, na drugim projektima, mi u potpunosti to politički podržavamo.
Zahvaljujem se gospodine Čikiriz. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Kompleksno pitanje, veoma aktuelno i stvar koja svakako zanima veliki broj građana. Ono što želim na početku da vam kažem da je u prvih šest meseci, prvoj polovini godine, nameru da zatraži azil u Republici Srbiji izrazilo 35.712 ljudi, pre svega iz Sirije i Avganistana, najveći deo, nešto ih ima i iz Somalije, Eritreje, Iraka i drugih država, ali Sirija i Avganistan apsolutno dominiraju. Ono što mogu da kažem da je takođe sprečeno 20.725 lica u pokušaju nezakonitog prelaska državne granice i protiv 9.279 od ovih lica, pokrenut je prekršajni postupak. Naravno, nemam iluziju da smo mi uspeli da uhvatimo svakoga od njih ko je prešao ilegalno preko zelene granice. To jeste jedan od ključnih problema o kojima je Vlada razgovarala i premijer Vučić sa Mađarskom Vladom i sa drugim predstavnicima i danas je u Beogradu delegacija koju predvode nemački direktor policije, austrijski direktor policije, mađarski direktor policije, koji su u razgovoru sa nama, razgovarali o konkretnim merama koje naša policija može da preduzme u sprečavanju ilegalnih migracija. Dakle, ono na šta sam ponosan kao građanin ove zemlje, ne kao ministar, a to je izveštaj UNHCR o ponašanju naših ljudi, građana Srbije prema azilantima. Kao ministar policije, mogu da vam kažem da imamo minimalan broj incidenata koji se dešavaju sa azilantima, a ono što mi je rekao predstavnik UNHCR, gospodin Šoder me je učinilo zaista srećnim kao čoveka, jer sam bio zadovoljan, zato što mi je rekao da naši ljudi pozivaju ove ljude u svoje domove, daju im hranu, vodu, nude mogućnost da se istuširaju, nude im ljudske uslove, nude im jednu ruku prijateljstva. Ovi ljudi, većina njih je došla iz zemalja koje su zahvaćene ratom i te zemlje zaista ne pružaju neki minimum ljudskih uslova, ali ima i onih koji dolaze iz ekonomskih razloga i to je pitanje koje Evropa mora da reši, to nije pitanje koje može sama Srbija da reši, jer mi smo samo zemlja tranzita. Postoji pitanje da li možemo da primimo svakoga ko se pojavi na našim granicama i mi zbog toga smo uspeli jednu veliku stvar i mislim da je to snažna stvar koju je Republika Srbija uradila i njena Vlada. Uspeli smo da fokus priče ne bude na srpsko-mađarskoj granici, već da to bude na srpsko-makedonskoj granici. Danas, zajedničke patrole sa mađarskom policijom, austrijskom i nemačkom, koji će doći, a već četiri termovizijska vozila se nalaze na granici sa Makedonijom i dva naša, doći će austrijski graničari i 20 nemačkih graničara i simbolično, mi branimo Srbiju kao deo Evrope. Mi pokazujemo da je Evropa došla na granice Srbije, da pokaže da zajedno vidi Srbiju kao zemlju partnera, kao zemlju koja učestvuje u rešenju ovog problema. Mislim da je to veoma značajan pokazatelj da Evropa računa na nas kao zemlju koja može da pomogne u suzbijanju ilegalnih migracija. Radi se o ogromnim talasima ljudi. Danas se na tursko-sirijskoj granici nalazi između milion i po i dva miliona ljudi koji su u kampovima, a preko dva miliona ljudi je već u izbegličkom statusu u Turskoj i ogroman broj ljudi se kreće preko Bugarske, a najveći deo preko Grčke i Makedonije, kroz našu zemlju, tranzitno prema Mađarskoj, a nešto manji deo prema Hrvatskoj i jedan manji deo kroz Bugarsku, Rumuniju, kroz Mađarsku, najveći deo tranzitno prema Nemačkoj i Švedskoj, Francuskoj, nekim drugim nordijskim državama. Dakle, veoma kompleksno pitanje, što se tiče odgovora, ne mogu da vam dam precizan odgovor, niti mislim da bilo ko ima trenutnu kalkulaciju koliko nas sve to košta i svakako da je to ogroman napor, imajući u vidu koliko je ljudi sa izbegličkim statusom već u našoj zemlji, jer Republika Srbija je naravno, tokom devedesetih godina primila, kao što znate, veliki broj građana koji su živeli na teritoriji bivše Jugoslavije i koji se nalaze u statusu izbeglica na našoj teritoriji. Neki su, naravno, potpuno integrisani, neki imaju drugo državljanstvo, a neki i dalje koriste smeštaj, kolektivne smeštaje i neke usluge, neku pomoć koju država pruža. Mi i dalje imamo ogroman pritisak ovih ljudi. Naravno, ne vidimo da će u narednih nekoliko meseci, pa čak ne znam da li možemo da budemo optimistični i da kažemo, u narednih nekoliko godina će se ovaj talas migratorni koji stiže, smanjivati. Sve brojeve koje imamo ukazuju da će ogroman broj ljudi pristizati. Mi smo formirali i Republički štab za pitanje migracije koji se bavi baš ovim konkretnim pitanjem, koje predvodi ministar Vulin. Ministar Lončar takođe nadgleda ovu situaciju, pošto ste postavili pitanje. Dakle, ja sam danas na našem Štabu za vanredne situacije razgovarao sa ljudima iz Instituta „Batut“ i oni me uveravaju da trenutno ne postoji epidemiološka kriza bilo kakve vrste. Dakle, epidemiološka situacija je potpuno pod kontrolom i samo se preduzimaju mere dužnog opreza kod onih ljudi koji su u neposrednom kontaktu i koji obrađuju ove podatke, a pre svega se radi o policajcima u Preševu, da kažem i drugim centrima, gde se radi prihvat ovih lica i upućivanje u centar za azil. Mi smo potpuno svesni da najveći broj ljudi, kao i u Mađarskoj, to sam razgovarao sa kolegom Pinterom i ovim završavam, najveći broj ovih ljudi, koji izraze nameru da zatraže azil, nikada ne sačeka završetak procedure. Oni žele da nastave dalje. Naš posao je da ih usmerimo samo na regularne granične prelaze i to je nešto što radimo sa Evropom, a naravno da Evropa mora dati odgovor na pitanje šta raditi sa ljudima koji imaju pravo na azil, jer dolaze iz ratno zahvaćenih država, koje imaju pravo na slobodu kretanja, a dolaze u ogromnim brojevima, koje nijedna zemlja ne može tek tako da primi, jer to iziskuje ogromne napore u ekonomskom smislu. Dakle, Republika Srbija je veoma posvećena, veoma aktivno radi sa svim ministarstvima koja su, da kažem, za to nadležna i mislim da treba zaista i pohvaliti ove ljude na terenu koji su postigli da mi građani Republike Srbije ne osećamo u najvećoj meri ovaj pritisak.
Zahvaljujem. Reč ima predsednik Vlade, gospodine Aleksandar Vučić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Gospodine Čikiriz, proverio sam u međuvremenu za te afričke grlice i jarebice, ali gospodin Čanak nije ovde, pa kada se vrati reći ću mu, ako se vrati. Dakle, što se tiče podizanja zida i migranata, možda smo svi mi, živimo u nekom čudnom vremenu u kojem svakoga dana kada mislite da je to i više izazova nego što smo očekivali ili više izazova nego što smo bili spremni, nama se dogodi nešto novo. Ono što sam uspeo da čujem od naših mađarskih kolega i od predsednika Jana Šadera i od premijera Orbana, to je da oni to doživljavaju ne kao migratorna kretanja, već kao veliku seobu naroda. Oni očekuju da u narednoj godini više od dva miliona ljudi potraži svoje utočište u zemljama zapadne Evrope i da od tih dva miliona, najmanje milion i 900 hiljada prođe preko teritorije Republike Srbije. Onda možete da mislite pred kakvim smo mi izazovom jer smo do sada prošli sve ukupno sa nekih 60.000 koji su prošli našu teritoriju. Mi se za to pripremamo, brojne aktivnosti preduzimamo. Mi nismo srećni zbog podizanja zida, ali zbog toga nećemo da rušimo i kvarimo naše odnose sa Mađarskom, ne zato što smo slabi i mali, već zato što nam je Mađarska potrebna kao prijatelj, jer Mađarska, ako to smem da kažem, ima veće poverenje u Srbiju nego u neke druge zemlje u svom okruženju i Srbija ima veće poverenje u Mađarsku nego u neke … (Poslanici dobacuju s mesta.) Valjda ja nisam dovoljno pametan da bih razumeo tu dozu humora, ali prihvatam to. Dakle, ono što smo čuli o gasu, Mađarska nam je pomogla, insistira na tome da cevi, da gasovod prolazi kroz Srbiju jer ona hoće da ne samo sa istoka dobija, od 2019. godine moguće je da neće dobijati, već da taj gas dobija sa juga, mnogo pre od Srbije nego što bi ga dobijala od Hrvatske ili Rumunije. Zar mi da rušimo svoje odnose sa takvim susedom? Da li smo smeli da kažemo šta mislimo o zidu? Rekli smo i to su naši mađarski prijatelji znali. Hoćemo li da rušimo naše odnose, a znam da vi to ne želite, Mirko, i znam da ste zato to i podržali, da rušimo odnose sa ljudima zbog kojih bi bilo nesrećno 300.000 ljudi u našoj zemlji ili više od 300.000 ljudi u našoj zemlji koji su mađarske nacionalnosti, koji nisu naročito srećni zbog zida, ali razumeju potrebu Mađarske države da zaštiti svoju državnu teritoriju. Razumeju potrebu i razumeju i sve ono što Srbija mora da preduzme i zadovoljni su našom smirenom i pametnom reakcijom. Uostalom, hoću da vam kažem da sam bio posebno ponosan kada smo na zajedničkoj sednici dve vlade čuli predsednika Saveza vojvođanskih Mađara koji se obratio na srpskom jeziku kao član srpske delegacije i Ljubomira Aleksova, portparola Mađarske Vlade, Srbina, koji se obratio na mađarskom jeziku, kao član mađarske delegacije. Mislim da nikada nismo imali, bez obzira na zid i bez obzira na sve drugo jer se zid ne podiže zbog Srbije i zbog naših odnosa, već zbog onoga što imaju strah, od dolaska migranata. Mi mislimo da postoje drugi načini za borbu protiv toga, a ne podizanje zidova, ali u svakom slučaju, naše odnose sa Mađarskom nećemo da rušimo i nećemo da kvarimo. Zahvalan sam vam na tome što to razumete i ja mislim da je juče posle jučerašnje sednice Vlade, ne znam da li će danas da govori neko iz Saveza vojvođanskih Mađara, ali mislim da je pao kamen sa srca velikom broju ljudi u Vojvodini, to iskreno mislim, možda grešim, zato što su videli da su Srbija i Mađarska uspeli da se dogovore da nastave da idu putem dobrosusedskih odnosa, putem povećanja trgovinske razmene, putem privlačenja mađarskih investicija u Srbiju. Premijer Orban je ponudio da najozbiljnije i najodgovornije kompanije iz Srbije pošaljemo u Mađarsku i da ćemo imati široko otvoren prostor za investicije i u Budimpešti i u drugim delovima Mađarske. Dakle, ja mislim da su to dobre stvari za našu zemlju. Da li ćemo mi taj politički diskurs koji smo uspeli da obezbedimo, napravimo takvim, uspeti da konkretizujemo, to je već druga stvar, ali kao što vidite za ovo o čemu sam govorio, o stočarskoj proizvodnji, bilo nam je potrebno šest meseci da se ljudi pripreme, da se pripremi i da onda krene. Ako mi dozvolite, nešto kasnije ću vam pročitati podatke, pa kada budete videli ako mi tako nastavimo, ja vam kažem uz sve mere fiskalne konsolidacije, uz ovako ogromne uštede, uz to da budemo jedna od šest zemalja EU koja može da ima ispod 2,5% fiskalni deficit na nivou opšte države, naravno ne mogu ja da garantujem za sve opštine, ali na nivou Republike Srbije, ja vam sada kažem da je moguće i gotovo sa sigurnošću vam tvrdim da ćemo imati pozitivan rast u ovoj godini. Podsetiću vas, MMF je rekao – biće minus jedan; rekli su – biće minus 0,5; sada su to promenili u aprilu, pa su rekli – biće nula. Ja vam sada kažem biće pozitivan rast u 2015. godini. Mislim da je to, pošto je to način na koji se to meri u celoj Evropi, ja mislim dragi prijatelji da u ovom trenutku u Evropi najuspešnije mere fiskalne konsolidacije, što priznaje cela Evropa, cela EU, ja verujem da će to i šef Evropske komisije, gospodin Junker reći devetog, kod kojeg ću biti prvi put u zvaničnoj poseti, šefu Evropske Vlade, ja mislim da ćemo imati uz ovo, da imamo pozitivan rast uz mere fiskalne konsolidacije. To znači da mi imamo ogromne potencijala u budućnosti. To znači da mi u 2016. godini svakako idemo na dva plus, na rast, samo da to zaustavimo, da ostavimo na istoj meri fiskalni deficit, a to znači da u 2017. godini po njihovoj proceni koja je danas 2%, da idemo na preko 3% rasta. Onda je Srbija zdrava i normalna zemlja, onda mislim da više nikada nikome neće pasti na pamet da se onako neodgovorno ponaša, kako su se ponašali neki koji su nas doveli gotovo do bankrota. Izvinite što sam ovoliko govorio. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima za dodatan odgovor ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Poštovani, jasno je da problem azilanata nije izazvala Srbija, jasno je da ne može ni da ga reši Republika Srbija, ali da se ponaša kao organizovana država, ponaša se. Nikome na našoj teritoriji nije uskraćen azil, ali mi nismo napustili svoju granicu. Mi nismo kao neke države dopustili da se preko naše granice prelazi kako ko hoće mimo graničnog prelaza, naše granične jedinice, naša žandarmerija radi svoj posao. Svake noći mi dobijemo izveštaj koliko stotina lica je vraćeno u pokušaju ilegalno prelaska, ali svako lice koje dođe na zvanični administrativni prelaz, zatraži azil, automatski dobija pravo, dobija status tražioca azila. Dakle, nemojmo brkati ljudska prava sa anarhijom. Prelazak granice mimo graničnog prelaza nigde na svetu, a posebno u Srbiji nije dozvoljen. Mi svoju granicu čuvamo i svoju granicu branimo, ali smo dobili zaista najviše pohvala i od svih predstavnika međunarodne zajednice za odnos prema tražiocima azila. U Preševu smo formirali jedan prihvatni centar veoma brzo, da ljudi civilizovanije mogu, brže da mogu da dobiju odgovarajuće dokumente, svaki tražilac azila bude medicinski zbrinut. Znate, kada govorimo o zarazama, ne bude svaki turista koji pređe našu granicu pregledan ali svaki azilant koji pređe našu granicu i dođe da traži azil, bude medicinski proveren i bude zbrinut. Svako dete bude zbrinuto. Imali smo već nekoliko slučajeva porođaja. Imali smo slučajeve hospitalizacije, ali nikakve zaraze, već uglavnom su to povrede. Za sve njih je obezbeđena i hrana i voda i medicinska briga. Ja sam razgovarao i sa predstavnicima lokalne samouprave na severu Vojvodine, bio sam u Kanjiži, gde postoji zabrinutost. To je gradić od 9.000 ljudi, a svaki dan ima skoro 1.000 nekakvih novih ljudi, 1.000 ljudi koji nisu odatle. Dogovorili smo se da obezbedimo i određena sredstva da bi higijena bila bolja, da bi mogli da počiste za njima, da bi mogli da obezbede sve što je potrebno. Dakle, država Srbija se ponaša kao organizovana, dobra država. Mi iduće nedelje imamo partnersku konferenciju sa našim partnerima iz međunarodne zajednice, gde ćemo pod pokroviteljstvom UNHC, ministra Stefanovića i drugih ministara koji su zaduženi za ovaj resor, biti organizovan skup gde ćemo tražiti od naših prijatelja šta je to sve potrebno da bismo bili još efikasniji i vrlo se poštuje to što radimo. Mi se spremamo za zimu. Leto je leto, ali ovaj problem neće prestati i kada dođe zima, biće ljudi koji će tražiti azil i biće ih verovatno još više. O tome moramo voditi računa, moramo ih zbrinuti, moramo voditi računa da se ovde nikom ništa ne desi. Dakle, ponašamo se organizovana država. Još jedna vrlo važna stvar, mi nikome ne pomažemo da pređe granicu. Mi se borimo protiv trgovine ljudima. Dakle, mi nećemo kao neki drugi, nažalost, ima i takvih pojava, omogućiti nekome da pređe granicu, da taj neko postane nečiji drugi problem. Mi svoju granicu branimo i spolja i iznutra i posebna je priča o kojoj ćemo razgovarati i sa našim partnerima u Briselu, nadamo se, a to je da nije Srbija prva granica koju ovi ljudi prelaze i nije Mađarska prva granica EU koju ovi ljudi prelaze.
Zahvaljujem, gospodine Vulin. Reč ima ministar gospođa Jadranka Joksimović. Izvolite.
Dakle, pošto je pomenuto, poslanik Čikiriz je pomenuo i poglavlje 24. i Akcioni plan, naravno da je ovo pitanje koje jeste pitanje cele EU. Dakle, to ni jednog trenutka, ni u Briselu, ni sa našim partnerima iz EU, niko nije prenebregao. Ali, upravo zato i pominjanjem Akcionog plana za 24, mi smo pokazali i to je jedna dodatna motivacija za otvaranje poglavlja 24, jer zapravo otvaranje poglavlja jeste praćenje implementacije onog što smo predvideli. U Akcionom planu, u poglavlju 24 smo predvideli, pre svega, povećanje kapaciteta za smeštaj izbeglica, efikasnije procedure odlučivanja po zahtevima za azil, naravno, adekvatnu zdravstvenu negu i naravno visok nivo ukupne zaštite ljudskih prava, iako smo, da budem sasvim otvorena, dakle, ko neko ko je zadužen za evropske integracije, u svakom slučaju pokazali, čak i od mnogih članica EU, veći stepen i primene evropskih standarda, da ne govorim o empatiji, jer ne zaboravimo da su i ti migranti isti oni ljudi ili slični onima koji su prošle godine pomagali našim građanima za vreme poplava i u Obrenovcu i u Šapcu i u Sremskoj Mitrovici. To, takođe, treba naglasiti zbog naše javnosti, dakle, da takav human tretman treba i da se nastavi. Mi time pokazujemo da smo i odgovoran partner EU, ali pre svega, smo odgovorni prema samima sebi. U tom smislu, iz IPA, ja to moram da pomenem kao nacionalni koordinator, mi smo za 2014. godinu, juče sam potpisala te finansijske sporazume, jer se oni potpisuju godinu unazad, prosto, tako ide procedura, obezbedili 2,3 miliona evra iz IPA, 2014.godine za još jedan centar za azil i da ne zaboravimo i za one iz programa readmisije imamo oko šest miliona evra za unapređenje njihovog položaja. To nije sve dovoljno. Mi smo juče sa mađarskim partnerima razgovarali o tome da su neuporedivo veća sredstva iz EU bila fokusirana i data mediteranskom rejonu, iako se pokazuje da broj migranata kroz ovaj kopneni deo i ulazak kroz bugarsku granicu, Grčku, preko Makedonije, takođe, skoro identičan, ako ne i veći i da ćemo zajedničkim snagama pokušati da skrenemo pažnju i EU, našeg partnera, da je i ovo vrlo prostor gde je veliki tranzit i da u tom smislu sredstva koja će nam biti na raspolaganju moraju da budu veća da bismo i mi mogli da tretiramo problem na pravi način. Hvala.
Zahvaljujem. gospođo Joskimović. Reč ima za dodatni odgovor ministar dr Zlatibor Lončar.
Samo želim, što se tiče zdravstvene situacije dole, da kažem da su u početku bili Lekari bez granica i bio je Crveni krst, koji se brinuo o zdravstvenom stanju tih ljudi. Međutim, u jednom momentu došlo je do pregrupisanja. Neki od njih su morali da se povuku. Želim da vas uverim da trenutno dole rade ekipe, medicinsko osoblje Vojske Srbije i medicinske ekipe iz doma zdravlja Preševo, da je pokriveno od ujutru od sedam časova do uveče do 22,00 časa, konstantno rade ekipe i zbrinjavaju te ljude. Najčešće se radi o iscrpljenosti, o povredama zadobijenim tokom dugog pešačenjima i zadesima koji se dešavaju na tom putu. Trenutno je situacija apsolutno pod kontrolom. Izuzetno veliki resursi se troše dole na te ljude. Trenutno je njih dole oko 35.000 po današnjem izveštaju. Veći deo njih, kada stigne, ali obično prepešače Makedoniju, traži medicinsku pomoć, a i oni koji ne traže, zbog mira i u stanovništvu koje živi dole i koji se plaše da ne dođe do neke zaraze, naše medicinske ekipe pregledaju i one koji ne zahtevaju pomoć, da bi imali situaciju pod kontrolom. Mi ćemo sve što je do nas učiniti dalje da ta zdravstvena situacija ostane na tom nivou i da učinimo sve što mi možemo da doprinesemo tome. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Imate dodatno tri minuta za pitanje. Izvolite.
Ja bih se zahvalio i premijeru i ministrima na vrlo iscrpnim odgovorima. Mislim da će odgovori koje smo dobili u znatnoj meri umiriti našu javnost. Samo bih zamolio gospodina ministra Stefanovića, vezano za tu našu predrasudu da postoji veza između azilanata i terorizma ili da azilanti učestvuju u vršenju krivičnih dela, mogu samo da vam kažem informacije do kojih sam ja došao kao predsednik Radne grupe za praćenje stanja dece čiji se život i rad odvija na ulici, pa, jedna od kategorija koju pratimo u okviru te radne grupe, u saradnji sa nevladinim sektorom, su i deca u pokretu, deca azilanti. Oni podaci koje smo mi dobili su upravo u skladu sa onim što ste vi izneli, da zaista, izuzev da postrada neki kukuruz, krompir itd, azilanti su zaista prilično miroljubivi. Njih muči neka druga briga. Oni žele da dođu do zapadne Evrope. Jako su miroljubivi. Nema potrebe naši građani da imaju tu vrstu predrasuda, čak i mnogi građani, i ono što je, čini mi se, ministar Stefanović rekao, na svoju ruku primaju azilante u svoju kuću itd. Ima tu nekih situacija da se sreću sa azilantima koji su jako iscrpljeni, koji pešače po nekoliko hiljada kilometara, koji su izmoreni, promrzli, mokri, bolesni itd. Ono što je gospodin premijer pričao o srpsko-mađarskim odnosima i razumevanju naše politike, eto nekako prilike da kažemo nešto što možda nije izgovoreno u Narodnoj skupštini Republike Srbije i o čemu treba da razmišlja grad Beograd ili država Srbija. Godine 1941. kada je Mađarska kao deo fašističke koalicije napala Srbiju, mađarski premijer je u znak protesta zbog nepoštovanja sporazuma izvršio samoubistvo jer je imao potpisan sporazum sa Kraljevinom Srbijom o nenapadanju. Jedan takav gest zaslužuje, ja mislim, makar sa ovoliko zakašnjenja aplauz u Narodnoj skupštini Republike Srbije u smislu dobrih mađarsko-srpskih odnosa i mislim da takav čovek zaslužuje makar da dobije jednu ulicu u glavnom gradu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Podržavam vaš apel i zaista se radi o azilantima koji žele da mirno prođu kroz našu zemlju. Oni se najčešće i kreću u velikim grupama upravo iz straha za sopstvenu bezbednost, jer oni ne znaju kako ih u kojoj zemlji neko očekuje. Naravno, u Republici Srbiji je ta bezbednosna situacija veoma povoljna. Nema uopšte veliki broj dela koji se vezuju za azilante. Nažalost, najveći broj dela koji se vezuju za njih su gde su oni žrtve, odnosno tamo gde se radi o krijumčarenju ljudi. To je nešto na čemu radimo intenzivno sa svim policijama regiona, naročito sa mađarskom policijom. Radimo na suzbijanju svih krijumčarskih grupa i preko 40 velikih grupa smo u poslednjih godinu dana uspeli da suzbijemo sa većim brojem lica. Veliki broj vozila smo zaplenili. Naravno, ti ljudi ne nose veliki novac sa sobom, ali taj novac koji nose sa sobom obično im uzmu krijumčari koji im nude različite priče. Imali smo čak i slučaj da je vozilo sa rumunskim tablicama i sa italijanskim vozačima bilo predstavljeno kao naše vozilo. Na kraju se ispostavilo da sa nama nema nikakve veze. Međutim, to je pre svega naša intencija, da na najmirniji, najefikasniji mogući način obezbedimo ljudska prava za svakog migranta i azilanta. Naravno, to ne znači da ne treba da štitimo našu državnu granicu i mi svim licima koja na to imaju pravo omogućavamo da zatraže azil, ali isto tako, pokušavamo da ih sve upozorimo da prvi kontakt sa državnom granicom Republike Srbije ne može biti prekršaj ili krivično delo ilegalnog prelaska. Dakle, postoji veliki broj graničnih prelaza. Mi sa Makedonijom imamo gotovo 94 kilometra, 93,9 kilometra, državne granice koja nije laka na svim njenim delovima i zato sam i zahvalan, još jednom kažem, za veliku podršku naših partnera koji, prebacujući svoje snage na srpsko-makedonsku granicu, pokazuju da taj talas hoće da zaustave tu i da je Republika Srbija partnerska zemlja koja je deo rešenja ovog problema. Dakle, to je veoma velika podrška. Slažem se da, ono što ste rekli, treba svi da postupe prema ovim ljudima potpuno normalno, ne treba da strahuju od njih i oni žele da na najmirniji mogući način prođu kroz Republiku Srbiju. To je njihova ideja, baš zato niko ne treba da izaziva bilo kakav incident. Što se tiče terorizma, naravno, mi ne smemo biti naivni u ideji da nikada ne može biti terorističke pretnje na teritoriji Republike Srbije. Bilo bi neodgovorno tako razmišljati, ali ona za sada nije izražena u velikom obimu od strane azilanata. Međutim, mi sa partnerskim službama u Evropi vršimo identifikaciju ovih lica i kroz ozbiljnu bazu podataka. Sva ona lica koja dođu kod nas i popunjavaju formulare za azil, koji zatraže pravo, što je na kraju i naš osnov za kasniju readmisiju, ukoliko ta lica nezakonito prelaze državnu granicu ili nemaju pravo da zatraže azil ili on iz bilo kog razloga ne bude odobren. Mi na taj način učestvujemo u jednom širem bezbednosnom sistemu Evrope i pokušavamo da identifikujemo sve ljude. Mnogi od njih nemaju uopšte lična dokumenta. Dođu na našu granicu i kažu – izvinite, mi smo došli iz Sirije, bez bilo kakvog dokumenta ili potvrde o identitetu. To je nešto na čemu policija Srbije intenzivno radisa našim partnerskim službama i mislim da smo na tome postigli najveći napredak.
Zahvaljujem, dr Stefanović. Reč ima ministar Aleksandar Vulin, dodatni odgovor. Izvolite.
Pomenuli ste decu, to je posebno važno pitanje. Upravo zbog toga je u Preševu, u tranzitnom centru, obezbeđeno posebno dežurstvo socijalnih radnika za brigu o deci koja putuju bez roditelja, naravno, i svakako za decu koja putuju i sa roditeljima. Obezbedili smo posebne prihvatne centre, odnosno posebne smeštajne kapacitete za majke sa decom. Naši vojini lekari koji rade sjajan posao u Preševu na prvom mestu uvek pregledaju majke sa decom i naša policija prvo izdaje dokumenta majkama sa decom. Dakle, ni oni ne čekaju u redovima. Obezbedili smo odgovarajuće prihvatne i smeštajne kapacitete za decu bez pratnje u Subotici, Nišu, Beogradu, čak imamo posebne centre samo za žensku decu koja putuju bez pratnje. Na severu, takođe, naši centri za socijalni rad posebno rade sa decom i ne može niko da pređe granicu na legalan način, a da naš centar za socijalni rad ne bude tu da bi iskontrolisao stvari sa decom.
Zahvaljujem, gospodine Vulin. Reč ima narodni poslanik Balint Pastor, tri minuta za pitanje.
Gospodine predsedniče Vlade, dame i gospodo članovi Vlade, ja ću imati pitanje za predsednika Vlade. Juče je održana zajednička sednica Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske. Ovo je bila druga zajednička sednica, a prva je bila pre godinu dana u Beogradu. Potpisana su ukupno četiri međudržavna sporazuma. Ja mislim da je najvažniji dokument, koji je juče potpisan u Budimpešti, izjava o namerama o sveobuhvatnom razvoju infrastrukturnih veza. Mislim da to nije samo moje mišljenje i nije mišljenje samo SVM, i to kažem na osnovu toga što je ovaj dokument bio jedini od ova četiri koji je potpisan od strane dvojice premijera. Svi ostali dokumenti su od strane resornih ministara. Za nas je od izuzetnog značaja što je ova izjava potpisana i pitanje bi se odnosilo na to o kojim se tačno projektima radi iz oblasti infrastrukturnih veza, iz oblasti saobraćaja? Tu mislim i na drumski saobraćaj i na železnički i na rečni saobraćaj. Da li delite naše razmišljanje, gospodine predsedniče Vlade, da se ovde ne radi samo o saobraćaju, da ovi projekti mogu da pokrenu privredu, i to ne samo na severu Vojvodine, nego na teritoriji čitave Republike Srbije? Odmah da vam kažem i da pomognem malo. Znam da vi to odlično znate, ali ja želim da istaknem da je jedan od najbitnih projekata razvoj železničke infrastrukture između Subotice, Segedina i Baje. Mislim da je to jedan od najbitnijih i najevidentnijih rezultata naše saradnje ovde u Republičkoj vladi, jer pre godinu dana malo ko je u Beogradu znao za taj projekat i za nekoliko meseci su svi uvideli u Vladi Republike Srbije da se radi o veoma značajnom projektu i zajedničkim snagama tražimo finansijere za realizaciju tog projekta. Mi mislimo da zahvaljujući tom projektu može da se oživi privreda na teritoriji severne Vojvodine, na tom području Republike Srbije i da se može desiti nešto slično, kao što se desilo u zapadnom regionu Republike Mađarske pre nekoliko godina, pre nego što su ušli u EU. Znači, pitanje je da li delite naša razmišljanja i šta građani Srbije imaju od ove juče potpisane izjave?
Reč ima predsednik Vlade Aleksandar Vučić.
Zahvaljujem se, poštovani gospodine Pastor. Tačno je, nas dvojica smo to potpisali u nadi, uveren sam, Ištvan je tu, pretpostavljam da vam je preneo. Insistirao sam na… (Balint Pastor, s mesta: Nisam imao vremena.) …niste imali vremena, onda ću vam ja reći. Na samoj sednici Vlade i u dugom tete-a-tete razgovoru, sat i 20 minuta, čini mi se, insistirao sam na razvoju infrastrukturnih projekata, čak sam rekao, bez obzira na različite vrednosti u fizibiliti studijama, dakle u studijama izvodljivosti, koje su ponovile srpska, mađarska i kineska strana. Mi 16. jula, ako se ne varam, imamo zajednički sastanak radnih grupa sve tri zemlje, da pokušamo da ih približimo, upodobimo po ceni za kilometar pruge. Govorim o pruzi Beograd-Budimpešta, koji je za Srbiju od velikog značaja. Pokušaću da objasnim zašto je za Srbiju i Mađarsku, sa tim se složio premijer Orban, to od velikog značaja. Nije to samo pitanje možemo li mi da odemo u Budimpeštu na kafu i hoće li više Mađara da dolazi u Beograd, da posećuje Srbiju, kao što je to bilo ranije. To je nesumnjivo. Ono što time dobijamo je da time i mi i Mađarska zauzimamo prostor u centralnoj i istočnoj Evropi, koji više niko ne može da otme. Zahvaljujući ne postojanju želje kod nekih drugih u našem regionu, a ja sam shvatio pred onaj prvi samit kod Angele Merkel, 28. avgusta prošle godine, da neki žele da izbegnu Srbiju. Ni reč im nisam rekao. Borili smo se za naše projekte i imali smo pet naših projekata sa kojima smo otišli i video sam da su neki nas namerno izbacivali. Dva dana pre tog samita gospođe Merkel oni su pravili svoje skupove sa jedinim ciljem da sklone Srbiju iz svih zajedničkih projekata, a mi smo ih pravili sa svima zajedno i ponudili smo svima da imamo određene zajedničke projekte. Ćutao sam, ali sam dobro razumeo poruku. Posle toga smo imali Samit 16 plus jedan. Podsetiću vas, 16 premijera. Kineski premijer ovde u Beogradu i pre toga smo počeli da razgovaramo i tada smo se dogovorili sa prugu Beograd-Budimpešta. Dogovorili smo se da, kada krenu radovi, pokušamo da obezbedimo sve uslove od fizibiliti studije, od idejnog projekta, a onda kada završite sa tim idete na izradu glavnog projekta i da prvi ašov zakopamo u toku ove godine i da ti radovi ne traju duže od dve godine. Na našoj teritoriji je to nešto lakše, bez obzira što je to ista dužina, 188 i 179 kilometara, gotovo ista dužina, ali mi imamo nešto lakšu situaciju zbog korišćenja ruskog kredita za deonicu Stara Pazova-Novi Sad, itd. Zašto je to za nas dodatno važno? Neki su hteli da sklone Beograd. Neki su hteli da skloneSrbiju. Njima na dušu. To je njihova politika i njihov posao. Naš je posao da to ne dozvolimo i da Srbiju, našu zemlju pozicioniramo kao najvažniju zemlju na jugoistoku Evrope, da ne možete da zaobiđete Srbiju. Kao što smo nedovoljno brzom izgradnjom Koridora deo putnika izgubili preko Arada i izgradnjom novog mosta na Dunavu između Rumunije i Bugarske, ukoliko brzo ne završavamo Koridor 10, imaćemo još veće probleme. Srećom pa to ubrzano radimo. Dakle, tako nam je ovo važno da pokrenemo železnički saobraćaj i on će biti od Beča-Praga, Beča-Budimpešte u potpunosti usmeren ka Beogradu, prema Grčkoj i prema Turskoj. Dakle, oba kraka, dakle, južni krak i istočni krak, u tom slučaju bi išao preko Srbije. To je za nas od ključnog značaja. Dakle, bez obzira da li će cena biti 100 miliona, viša ili niža. Srbija će u taj projekat ući sa velikim entuzijazmom. Srbija će za to naći i deo svog novca, deo iz kineskih kreditnih sredstava, da vidimo da to razložimo na 20 ili 30 godina, jer to će doneti kao što vi rekoste, ne samo razvoj infrastrukture, to će doprineti podizanju naše proizvodnje, to će doprineti neuporedivo boljem i bržem i teretnom saobraćaju, to će doprineti našoj turističkoj ponudi, to će doprineti razvoju kompletnog našeg tercijalnog sektora, to će približiti Srbiju centralnoj Evropi. I ako mi to uspemo to će značiti da za nekoliko godina možemo da putujemo od Beograda do Beča za četiri sata. Pa, izvinite i avionom ne putujete manje, leti avion sat i pet minuta, ali koliko vam treba da dođete do aerodroma, koliko vam treba od aerodroma do centra grada? Ovde u centru Beograda uđete, u centru Beča izađete. Mislim da je to velika stvar za našu zemlju i, iako mi se čini da možda sa nešto malo manje entuzijazma to prihvata mađarska strana, video sam da i oni to žele i da oni to razumeju i da će to da guraju. Kineska strana, takođe, sada je bio potpredsednik Džank, potpredsednik Kineske vlade ovde, posle predsednika Lija, dakle, Like Ćanga i sada smo mi razgovarali o tome. Dakle, imamo potpuno uveravanje kineske strane da su oni opredeljeni i da će da ubrzaju sve to. Što se tiče pruge Subotica-Segedin-Baja, ona je veoma važna za Mađare u Srbiji, veoma važna za Mađare na jugu Mađarske, veoma važna za naše ekonomsko povezivanje baš kao i „Ipsilon krak“. Mi smo to na najbolji mogući način razumeli. To će privući više mađarskih investitora i u Severno Bački okrug, i u Severno Banatski, i u Zapadno Bački okrug. To će, razume se, značiti dodatni oporavak srpske ekonomije i mi ćemo kao dvojica premijera nastaviti na tome da insistiramo. Radi se, razume se, na otvaranju plovnog prelaza na reci Tisi. Pokušaćemo da Tisu učinimo plovnom u njenom toku kroz našu zemlju u celini. Takođe, ćemo da otvorimo tri nova prelaza, dakle, 2016, 2017, mislim, 2018. godine. Prvo ovaj Reske-Horgoš, koji smo vam na starom putu zatvorili, pre svega zbog žitelja oba naselja da bi mogli lakše da izlaze, da ne moraju da izlaze na auto-put i da prolaze na takav način kao do sada, i još dva prelaza. Mislim da je to dobro, da to govori o unapređenju naših odnosa. I ako sam vam rekao da sam video da Mađarska ima poverenje veće u Srbiju nego u neke svoje druge susede, ja mislim da to nešto pristojno govori o nama. Sa druge strane, ja želim u globalu da kažem oko politike koju smo promenili, nekada smo se dičili politikom kako ćemo nekome snažno i jako da odgovorimo i danas nije problem ako neko udari na Srbiju da mu se tako odgovori, ali je problem da vodite, apriori, negativističku politiku. Danas mi pokušavamo da privučemo sve u okruženju i da ponovo svi dolaze u Srbiju, da ponovo svi dolaze u Beograd. Ja znam da imam problem da to nekima objasnim, ali kada smo pravili najveće uspehe i u fudbalu i Partizan 1966. godine i Zvezda 1991. godine, tu nisu bili samo Srbi. Tu su igrali ljudi sa cele teritorije bivše Jugoslavije. Mi smo bili Pijemont i najvažniji grad i najvažnije mesto, svi su kod nas dolazili niko od nas nije bežao. U tom smislu su naši odnosi sa Mađarskom veoma važni, kao što su nam važni dobri odnosi sa Albanijom. Sa Makedonijom imamo danas najbolje odnose, ni jedna zemlja nema tu vrstu popularnosti danas, kao što ima Srbija u Makedoniji, upravo zbog svoje politike ne mešanja u njihove unutrašnje stvari, poštovanja volje naroda. Odlične odnose imamo sa Bugarskom i Rumunijom, unapređivaćemo ih još više. Verujem da ćemo sa Bošnjacima uspeti da strateški napravimo dugoročno još bolje odnose i onda nam to stvara priliku, to je sve preduslov dragi Balint, da bismo imali ovakve podatke i da bi Srbija mogla ekonomski da raste. Ono što je rekao Orban, to želim da čuju i građani Srbije, pošto su to neki mogli da čuju neki ne, na sednici Vlade Viktor je rekao kada me je video u decembru u Beogradu i kada je čuo da smo krenuli sa merama fiskalne konsolidacije, on mi je tada izjavio saučešće i rekao mi je – ne znam sledeći put kada se budemo videli da li ćeš biti premijer, ne znam kako ćeš to da sprovedeš u delo. On je bio toliko fer da je juče na zajedničkoj sednici vlada rekao – poslednji put kada sam zvanično video, videli smo se mi neformalno i posle toga, kada sam zvanično video Aleksandra, bio sam siguran da neće izdržati još mesec ili dva, pošto to ne znam kako bih ja u Mađarskoj izdržao, on je uspeo, deficit je spušten. Šta narod misli to je druga stvar, ali smo mi uspeli veliku stvar da promenimo, ne samo sliku o Srbiji, već da promenimo stanje našeg državnog novčanika, naših javnih finansija. Ja sam i na tome zahvalan mađarskog Vladi što je znala i takve stvari da poštuje i da na tome čestita. Nama je potrebna stabilna Mađarska, kao što je Mađarskoj potrebna stabilna Srbija i mi ćemo uložiti sve što možemo da zadržimo stabilne, čvrste i dobre odnose sa našim severnim susedom na radost svih Mađara, ali i na radost svih Srba, na radost svih Bošnjaka, na radost svih Hrvata i svih ostalih građana Srbije. uveren sam da ćemo i u budućnosti imati vašu pomoć u tom poslu. Još jedanput sam vama kao političkoj partiji zahvalan što ste nam pomogli i da te odnose stabilizujemo i mi smo uložili i truda i energije, rekao bih i političke hrabrosti u te odnose, ali mislim da sada možemo polako da počnemo da beremo plodove jedne mnogo pametnije politike od politike koju smo ranije vodili. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Vučiću. Reč ima narodni poslanik Balint Pastor, dodatno tri minuta.
Zahvaljujem se gospodine predsedniče Vlade. Mislim da je bitno da i građani Republike Srbije čuju da se i ovih dana razgovara sa Vladom Mađarske o zajedničkim infrastrukturnim projektima, da se otvaraju novi granični prelazi, kao što ste rekli novi granični prelaz Horgoš 2 će se otvoriti za mesec dana i još dva granična prelaza će se otvoriti na granici Srbije i Mađarske u naredne dve godine. Pored toga razvija se zajedničkim snagama i putna infrastruktura i železnička i plovni putevi. Imao bih jedno dopunsko pitanje, pošto ste spomenuli „Ipsilon krak“, on se pored Subotice gradi od sredine osamdesetih godina, ako se ne varam. (Aleksandar Vučić: Od 1982. godine.) Od 1982. godine, svi žitelji i grada Subotice, tog regiona očekuju da se taj projekat što pre završi i moje pitanje najkonkretnije moguće bi se odnosilo na to – kada građani koji žive u Subotici, ali ne samo građani Subotice, nego svi koji voze kamion preko Subotice, svi oni koji stanuju u centru Subotice, mogu očekivati da se završi taj projekat iz najmanje dva razloga? Prvo zbog toga da se taj teretni saobraćaj izmesti iz centra Subotice, sa druge strane zbog razvijanja slobodne zone u Subotici što je vrlo značajno za privredu Severno bačkog okruga AP Vojvodine, a verujem i Republike Srbije. Mi bismo želeli da verujemo u to da ako će biti finansijskih sredstava da će se taj projekat moći završiti u roku od dve godine. Jako puno puta su ponovo započeti radovi prethodnih godina na tom projektu uglavnom u predizbornim kampanjama. Poslednji put 2011. godine, ali verujte građani grada Subotice očekuju da se taj projekat sledeći put, kada se radovi pokrenu i završe i da se ne čeka opet sledeća izborna kampanja da bi se tamo nešto radilo nego da bi građani grada Subotice konačno doživeli da se taj projekat završi i da ogromni šleperi ne voze u centru Subotice, na primer Zagrebačkom ulicom. Kada sledeći put budete dolazili u Suboticu pitajte bilo kog građanina, žitelja Subotice gde je Zagrebačka ulica i koja vozila prolaze tamo u samom centru Grada Subotice. To jednostavno nije normalno i očekujemo da ova Vlada reši taj problem. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Pastor. Reč ima predsednik Vlade, gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Mi smo ovde malo pravili konsultacije dok ste vi govorili, zato što znam da su svi obećavali, neki otvarali radove pa nikad ništa. Dakle, vrednost je negde 27-28 miliona evra, ako se ne varam, pošto sam tako razgovarao tamo sa istim onima koji su projektovali i sa onima koji su planirali da to rade. Reč je o subotičkim građevinskim preduzećima. Dakle, kada smo ih posećivali tamo, mi taj novac nemamo raspoređen, ali to je tri milijarde dinara, nešto malo jače od tri milijarde dinara, ali mi taj novac imamo. Dakle, mi nemamo potrebu da pravimo rebalans budžeta. Ovo će biti prva godina posle ne znam koliko godina da ne postoji nikakva potreba za rebalansom. Dakle, da znate svake godine smo imali, jedan, dva, tri rebalansa. Svake od prethodnih godina. Ova 2015. godina može da bude prva godina bez ikakvog rebalansa. Nikakve probleme u izvršenju budžeta nemamo, a morali bismo da idemo na rebalans ako hoćemo da izdvojimo tri milijarde, odnosno da ih prenamenimo. Dakle, mi ćemo da radimo i Zorana sad treba da kaže, pošto to nije planirano za ovu godinu. Stavićemo u plan za 2016. jer novca imamo, ali da se svi planovi i projekti, sve što je potrebno da se završi pre toga i da se krene sa početkom građevinske sezone. Dakle, 1. mart da se krene sa radovima. Ja vam obećavam, uopšte se neće stati, jer smo mi u stanju, po situacijama sve da plaćamo. Ako nas pitate da li smo u stanju sve unapred da platimo - ustanju smo sve unapred da platimo. Novca imamo. Da odgovorim za poljoprivredu. Mi smo od ukupno predviđenih 32,5 milijardi do sada potrošili na subvencije. Govorim za sve sektore, na subvencije potrošili za poljoprivredu 12.381.150.118 dinara. Najveći deo je otišao za poljoprivredu. Mi i dalje imamo prostora, mi i dalje imamo značajniji deo novca koji nismo potrošili nego onaj koji jesmo. Mislim da 62% novca nismo potrošili, iako je šest meseci prošlo. Imamo novca samo, da vam pošteno kažem, ne damo pare dok neko ne dokaže da je te pare zaslužio. Mogu na mene da se ljute koliko god hoće svi. Nikad ne bismo uspeli da deficit imamo na nivou od 1,5 – 1,6% BDP da ne postoji disciplina i da nema neko ko će da kaže – ne dam pare. E, ne damo pare zato što te pare pripadaju građanima Srbije, te pare nisu za arčenje, nego su te pare za obezbeđivanje posla i za obezbeđivanje bolje budućnosti. Zato imamo novac da gradimo puteve, zato imamo novac da gradimo pruge. Kao što vidite još nemamo dovoljno projekata. Ako ovo, Balint, uspemo da završimo, onda nećemo da imamo nikakvih problema. Dajte mi samo malo vremena, pošto su mi se, kao i kada sam počinjao, kao što mi Orban nije verovao, pa je mislio da se to neće desiti, pa nije verovao da ćemo da uspemo, pa je pošteno to priznao, za razliku od mnogih drugih, moram da priznam time je pokazao koliko je veliki lider. Pogledajte kako u maju makroekonomska kretanja nam idu. Ja nisam verovao, tražio sam deset puta da se proveri sa Republičkim zavodom za statistiku. Deset puta sam tražio. Deset puta su proverili pa da vidite. Ne pričam sada o fiskalu, već o makro. Ukupna industrijska proizvodnja zabeležila je snažan rast u odnosu na maj 2014. godine. Tačno sam rekao 17,7% mesec na mesec. Rast ukupne industrijske proizvodnje u maju je dramatično ubrzan u odnosu na prethodni mesec 6,2% zahvaljujući revitalizaciji, pre svega, rudarsko-energetskog kompleksa i ubrzanju prerađivačke industrije, koja beleži rast od čak 2,7%. Rast prerađivačke industrije u prvih pet meseci 5,1%, ono što je veoma dobro za nas, je disperzivan i zasnovan je na oporavku većeg broja izvozno orijentisanih grana. Snažan rast prerađivačke industrije otpočetka godine vođen je rastom proizvodnih kapitalnih i ne trajnih proizvoda za široku potrošnju. Ovi prvi su 10,8% a ovi drugi su 6,4%. Rast proizvodnje mašina i opreme je udvostručen, a snažan impuls prerađivačkoj industriji dala je i proizvodnja farmaceutskih proizvoda 16,6%, duvana 89,5% i proizvoda prehrambene industrije, što je veoma važno, 4,3%. Ubrzan je rast proizvodnje osnovnih metala 18,5%, dok je proizvodnja metalnih proizvoda gume, plastike i papira i naftnih derivata u manjoj meri doprinela rastu prerađivačke industrije. Takođe, po prvi put posle mnogo vremena i posle mnogo godina hemijska industrija je prešla u zonu rasta. Oporavak proizvodnje, električne proizvodnje se nastavlja 48,8% rast u maju. Rast eksploatacije uglja, razume se, najviše je uticao na oporavak proizvodnje u okviru sektora rudarstva koji godinu dana nakon poplava beleži rast od 23,9%. Na tržištu rada zabeležen je blag oporavak nezaposlenosti i mislim da na tome tek treba dodatno da radimo. Stopa nezaposlenosti je nešto manja u odnosu na isti kvartal sa 20,8% na 19,2%. Molim? (Goran Bogdanović, s mesta: Nisam vama ništa rekao.) Izvinjavam se. Spoljnotrgovinska robna razmena je u maju takođe značajno poboljšana. Međugodišnji rast izvoza od 15,6%, najvećim delom opredeljen je rastom izvoza gvožđa i čelika i duvanskih proizvoda. To je ono što smo radili i kao što sam vam rekao, polako počinju da se vide rezultati. Imamo tri velike kompanije koje treba da zaposle između dve i dve i po hiljade radnika svaka. To je negde oko sedam hiljada ljudi. Jedna će svakako u Novi Sad, jedna bi trebalo u Šabac, a jednu gledamo u Kraljevo ili Kruševac. Dakle, prosto mislim da je to nešto što će doprineti i zahvalan sam i pojedinim narodnim poslanicima koji su na dovođenju investitora angažovali se i o ljudima koji ne pripadaju mojoj političkoj partiji, ali i ljudima koji su dovoljno razumeli koliko je to za našu zemlju važno. Kao što vidite, od svega, od svih, rekao bih, podsmeha, od svega što smo slušali u prethodnom periodu polako se stvari postavljaju i dolaze na svoje mesto. Još imamo mnogo neurađenih stvari, još mnogo toga treba da pokrenemo i da završimo, ali, polako to ide na svoje. Da ponovim svoju procenu koja je najvažnija, uz činjenicu da vam garantujem da će nam fiskalni deficit biti niži od 3%, ne od 3,5%, niži od 3%, a i od toga će biti značajno niži, a garantujem vam niži od 3% već u 2015. godini i to održiv, a ne neodrživ, i za 2016. godinu, sada mogu, osim da nam se ne dogodi nekakva velika katastrofa prirodna, nekakva velika tragedija kakva nam se dogodila prošle godine, mogu da vam garantujem nešto što će ući svakako i u udžbenike ne naše, već svetske, da u vreme prve godine mera fiskalne konsolidacije mi beležimo pozitivan rast naše privrede. Spreman sam i to da vam garantujem, a videćemo kakve će procene MMF biti koliko već krajem jula i u avgustu mesecu i ja mislim da to govori da Srbija u godinama koje dolaze moći će da obezbedi ako ne mojoj generaciji, ono onima koji dolaze posle nas svakako bolje uslove i bolji život nego što je to bio. Hvala mnogo.
Reč ima Miroslav Markićević.
Poštovana predsednice, u ime poslaničkog kluba Nove Srbije imam pitanje za ministra sporta i omladine Vanju Udovičića. Naši sportisti, posebno u poslednjim mesec dana gotovo svakodnevno nižu fantastične uspehe. Imam privilegiju ili sam se možda setio da nabrojim neke od njih. Fudbalska reprezentacija do 20 godina gotovo epski je osvojila svetsku titulu. Ženska košarkaška reprezentacija je postala prvak Evrope. Da u nacionalnoj ligi ženskoj deca naša treniraju, gospodine ministre, bez dovoljno novca za pojačanu ishranu. Naši sportisti na Prvim evropskim igrama održanim u Bakuu osvojili su 15 medalja, od čega osam zlatnih i time srpskom timu doneli visoko 12 mesto. Da ne bi ispalo da sam zaboravio naše vaterpoliste koji su nas razmazili i gotovo navikli da je zlatna medalja kao dobar dan, kao što Novak osvaja ove master turnire, bio sam dužan, kao veliki ljubitelj sporta i čovek duboko zahvalan ovim sportistima što su nas načinili ponosnim, da izrazim ljubav i poštovanje koje imam prema njima, a moje pitanje je ona druga strana medalje. Pored brige i pažnje koja se posvećuje vrhunskim sportistima, želim da vas kao resornog ministra upitam koliko država vodi računa o mladima koji tek ulaze u sistem sporta i šta je to što kao država možemo da učinimo kako bismo proširili bazu i stvarali buduće šampione? Šta možemo da učinimo i šta država planira da uradi da unapredi školski sport, jer to je baza odakle su i svi ovi naši heroji i ovi sportisti postigli ove rezultate, ove rekorde i ove zlatne medalje? Deca su nam, nažalost, sve gojaznija zahvaljujući modernom načinu života, a moram da dodam da sam često bio svedok, nažalost, posmatrajući njihove školske časove, da nažalost, moram da kažem, dobar broj njih ne zna ni da trči. Znam da ste tome posvetili pažnju. Znamo svi da su Ameri izračunali da jedna zlatna medalja od prilike košta milion dolara, za stvaranje jednog olimpijskog šampiona. Znamo svi da nemamo toga novca, ali mislim da imamo dovoljno da možemo da napravimo da taj školski sport bude na većem nivou, da uložimo u te mlade, pre svega zbog njihovog zdravlja, a već će struka i prirodan talenat odrediti buduće šampione.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da vam se zahvalim, gospodine, što ste prepoznali uspeh naših sportista, jer znam koliko to njima znači i znam da će se radovati ovoj konstataciji, da se upravo ovde priča o velikim rezultatima koje su dostigli naši sportisti. Nije tajna da se u pomenutoj poseti Mađarskoj upravo razgovaralo i o velikim uspesima, pogotovo ženske košarkaške reprezentacije, pošto je prvenstvo bilo u Mađarskoj. Bilo mi je izuzetno drago kada su ministra Dačića i mene pitali kako smo došli do takvog rezultata u fudbalu u Milanu, kada su se Italijani, koji se smatraju fudbalskim genijima, divili našim rezultatima mladih fudbalera. To je za respekt. Kada pričamo o onom suštinskom, o onim generacijama koje treba da naslede, to mislim da je mnogo šira tema. Ja ću pokušati u najkraćem da vam objasnim ono što radimo. Ne možemo bez baze da očekujemo veće rezultate. Država, moram reći, po prvi put isplaćuje sve svoje obaveze prema sportistima. Pa prvi put se ne duguje nijednom sportisti, kada je reč o nagradama, kada je reč o nacionalnim priznanjima, kada je reč o stipendijama. Kampovi se održavaju u dogovorenim rokovima i mislim da je to poruka svakom sportisti da i te kako država vodi brigu o njima. Ono što je bitnije, jeste da smo, uprkos teškoj finansijskoj situaciji, ove godine opredelili sredstva za širenje sportske infrastrukture. Znamo da bez te sportske infrastrukture ne možemo očekivati ni decu u samom sportu i da je neophodno mesto gde deca mogu da se bave sportom i rekreacijom. I, uprkos teškoj ovoj situaciji, moram sa ponosom da kažem da smo krenuli u izgradnju atletskog stadiona u Novom Pazaru, a očekujemo završetak atletske dvorane u Beogradu. Očekujemo otvaranje i atletskog stadiona u Kruševcu i otvorili smo stadion u Vršcu, pokrenuli akciju sa Fudbalskim savezom o izgradnji 22 terena sa veštačkom travom. Takođe, otvorili smo bezbroj otvorenih terena i trim staza, jer smatramo da sport nije privilegija i da treba apsolutno da bude dostupan svim građanima Republike Srbije. Ako pričamo o mlađim generacijama, mislim da i u samom Nacrtu zakona o sportu, gde se iskreno nadam da ćemo u septembru biti ovde pred vama i pričati na tu temu, se okrećemo upravo najviše deci u samom sportu. Bio sam na svim javnim raspravama lično i čuo sam na terenu da glavni problem jesu članarine. Želimo da smanjimo članarine. Tendencija je ukidanje članarina u narednom periodu. Čak i one teme koje se ne spominju često, a koje jesu boljka sporta, direktno se sad okrećemo i mladima, jesu menadžeri u sportu. Želimo da ograničimo menadžere i da uvedemo sport u belu zonu. Želimo da zaštitimo našu decu kada pričamo o transferima, o odlasku naše dece u inostranstvo, da im pružimo svu onu pažnju koju oni zaslužuju, a ne da nam deca odlaze zato što su kvalitetnija i da povećavamo uspešnost nekih klubova i reprezentacija u drugim zemljama, već da to čine naši klubovi. Želimo da ti sportisti plaćaju sve svoje doprinose i poreze u našoj zemlji, da povećavamo BDP naše zemlje. Mislim da sve ove stvari koje navodim taksativno, jer mislim da o ovoj temi možemo mnogo šire pričati, jesu od krucijalnog značaja za naše sportiste. Spomenuli ste šќolski sport. U direktnoj komunikaciji sa ministrom Verbićem nailazimo na neke otpore koje želimo da otklonimo. Kada pričamo o školskom sportu, to je direktno pod Ministarstvom prosvete. Ono što Ministarstvo omladine i sporta može da uradi, jeste da organizuje, kao što je organizovalo brojne projekte, gde ćemo uključiti sve naše najmlađe sugrađane. Kao što je Projekat „Sport u škole“, gde smo s jedne strane dali mogućnost dopunskih časova fizičke kulture, a s druge strane dali mogućnost zapošljavanja profesora fizičke kulture, onih koji se nalaze na birou rada. Tako imamo primer jednog Smedereva, gde više nemamo nijednog profesora fizičke kulture na birou. Mislim da je Savez za školski sport pokazao u prethodnoj godini da je prošlo 250.000 dece kroz takmičarski sistem, jer ono što mi možemo da radimo jeste samo takmičenja i organizacija takmičenja. Ne možemo da se bavimo suštinskim pitanjem većeg broja časova i kvalitetom tih časova. Mislim da možemo da se pohvalimo da je veći broj dece prošao kroz sav sistem. Imamo akciju „Ovo leto“ gde se širom Srbije sprovode školska takmičenja u većem broju sportova. Oni koji pobede ići će u Hrvatsku, kao i prošle godine, da steknu nova prijateljstva i na jednom regionalnom nivou se takmiče i da pokažu, kao i seniori, da jesmo uspešni i u toj oblasti. Ono što je jako bitno, jeste da mi nismo Vlada koja se slika sa najboljima. Mi jesmo Vlada koja pokušava da omogući svim građanima, pogotovo sportistima i onim najmlađima, da mogu da se bave sportom po želji, da nije apsolutno privilegija i da ne mora niko da plati za to bavljenje sportom. Želim da vam se zahvalim još jedanput u ime svih sportista, jer ste prepoznali značaj i mislim da sam vam odgovorio. Što se tiče školskog sporta i sistemskog menjanja školskog sporta, mislim da za to treba da odgovori i ministar Verbić, a ne bih hteo da pričam u njegovo ime. Možemo im i napismeno dostaviti sve ono što smo pokrenuli i šta očekujemo i narednom periodu da imamo.
Poštovani gospodine Markićeviću, ne razumem se u to kako ko trči, kako ko pliva, ali znam samo da smo dali zadatak ministru Udovičiću i Olimpijskom komitetu da donesu najmanje osam medalja sa Olimpijskih igara, a da od nas traže sve neophodne uslove da država ispuni da bi se te medalje donele. Tako se to radi u ozbiljnom zemljama. Nekad će taj rezultat biti ispunjen, nekada neće, nekada će ti ciljevi biti ispunjeni, nekada neće, ali u svakom slučaju naša je dužnost da obezbedimo sve uslove olimpijcima da mogu da donesu takve rezultate, zato što mislimo da je to važno za promociju Srbije, zato što je to važno za naš narod i zato što oni jesu do sada pokazali izvanrednu vitalnost i, rekao bih, veću borbenost nego u nekim drugim segmentima društva što smo mogli da pokažemo. Sa druge strane, hoću da vam kažem da smo doneli odluku da obnovimo najveći deo škola u narednih godinu i po dana u Srbiji, da to uradimo sa bolnicama, kliničkim centrima, a kasnije ćemo i sa domovima zdravlja, zato što nam fiskalni prostor to omogućava. Želeo bih takođe da kažem koja je razlika između ove Vlade i onoga zbog čega možete da čujete ovakve reči u odnosu na ono ranije. Ne znam da li znate, u vreme, recimo, neke druge Vlade, Demokratske stranke, najvažnije mesto u državi vam je bilo šef Trezora. Reći ću vam ja i zašto. A znate li danas ko je šef Trezora? Ne zna niko od ministara. Ne zna niko od vas u ovoj sali, a reći ću vam i zašto ne zna. Pa, nema potrebe da znate. Znate zašto su tada znali? Zato što nikada nije bilo para u Trezoru. Pa, samo onaj, pa sada ću da vam kažem zašto. Pa, evo su ovde živi ljudi pored mene, pa znaju, koji su radili u to vreme. Nema para u Trezoru ali onda samo oni ministri koji imaju političku moć, njihovi nalozi za plaćanjem prolaze, a oni drugi ministri ne mogu po dva meseca da naplate ništa. Zato što nema para u Trezoru. Pa, ko je dobar sa šefom Trezora taj može da dobije pare. Ako ministar prosvete nije dobar sa Trezorom -e, hajde vi tamo, to što ste hteli da obnavljate školu ne možete narednih koliko godina da obnovite. Sada nama svi nalozi idu. Svaki nalog kako stigne ide na plaćanje istog sekunda zato što para ima i nije važno ko je šef Trezora, važno je da radi posao domaćinski, važno je da ga obavlja stručno i profesionalno i ništa više. Sve ide na plaćanje u sportu, u kulturi, svuda, penzionerima. Nigde ne dugujemo nijedan dinar. Jesu isplate male, žive ljudi teško ali sve isplaćujemo i imamo prostor da to povećavamo. Sada će da nam krenu pregovori sa MMF. Vujović ide u Vašington, to će mu biti prvi veoma teški razgovori, a onda ćemo i mi ostali da razgovaramo, ali prostor imamo veoma širok i mislim da će morati da razumeju potrebe našeg naroda. To danas možemo da radimo. Onima koji su tražili ove sednice po svaku cenu da bi rasturili Vladu, samo hoću da kažem da mi želimo da dolazimo što češće u Narodnu skupštinu ne da nekoga pobeđujemo već da možemo da iznesemo kakvo je stvarno stanje, kakvi su stvarni podaci. Zašto sam ovo rekao? Neki izađu iz ove sale i kažu ljudima kako je ovo farsa, kako ne stignemo na njihova pitanja da odgovorimo. Pa, nijedan poslanik SNS nije stigao da postavi pitanje. Nijedan poslanik ni SPS nije stigao da postavi pitanje, a vama smo odgovorili na ono što ste pitali. Po vašem Poslovniku radimo, vi ste taj Poslovnik doneli koji sami niste poštovali, a mi ga poštujemo. Predlažem najvećoj stranci u parlamentu da do kraja godine bar, da predložite izmene i da omogućimo veće vreme, veće vreme da omogućimo za postavljanje pitanja, da svi oni mogu da postave pitanja, da svi ljudi vide kako nikakvih argumenata nemaju, a sa kakvim argumentima mi izlazimo pred građane Srbije, jer to je veoma važno. Mi se ne plašimo kritike, mi hoćemo kritiku, ali i mogućnost da odgovorimo i ništa više od toga. Da završim, nadam se da ćemo uskoro da imamo, da ćemo moći mi Srbi i ostali građani Srbije i svi zajedno da ne bude neko više ili manje vredan, da se dogovorimo da nekada nešto proslavimo. Rekao sam da kada ovo sa Železarom krene, prvo ćemo malo slavlje da napravimo kada se upali druga visoka peću Železari, a drugo veliko ćemo da napravimo ako ove godine uz ovako nizak fiskalni deficit budemo uspeli da obezbedimo pozitivan privredni rast i na to ćemo pozvati i zajedno ćemo, rekao bih, u tom slavlju uživati i sa našim opozicionim kolegama, pripadnicima i bivšeg režima, jer sam siguran da oni vole Srbiju isto koliko i mi i da znaju kako su to dobri i pozitivni rezultati za našu zemlju. Vama svima narodnim poslanicima zahvaljujem na tome što ste imali i strpljenja da nas sačekate ovih sedam dana da dođemo u Narodnu skupštinu Republike Srbije. Uvek ćemo gledati da se pojavljujemo i sa najvećim zadovoljstvom da odgovaramo na sva vaša pitanja. Hvala vam najlepše.
Zahvaljujem. Završavamo rad u delu sednice koji se odnosi na poslanička pitanja i zahvaljujem poslanicima na učešću. Sa sednicom nastavljamo u ponedeljak u 10.00 časova.