Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 72 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Poštovani poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Skupštine obaveštavam vas da ćemo danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine sada određujem pauzu dok nadležni Odbor ne podnese neophodne amandmane i izveštaje na Predlog zakona. Sa radom nastavljamo u 16 časova i 30 minuta. [[Posle pauze.]] Možemo da nastavimo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milena Ćorilić, Nataša Vučković, Dragan Šutanovac i Marijan Maraš. Nastavljamo radi prelazimo na pretres u pojedinostima o Predlogu zakona o prevenciji i dijagnostici genetičkih bolesti, genetički uslovljenih anomalija i retkih bolesti. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić, kao i Vlada Republike Srbije i Odbor za zdravlje i porodicu. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za zdravlje i porodicu. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 4. i član 4. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovana predsednice. Gospodine ministre, kolege poslanici, mi smo na ovaj zakon, kao što smo rekli u načelnoj raspravi, podneli 19 amandmana. Predlagač i Odbor su prihvatili osam. Mislim da su još dve ili tri ideje kroz amandman Odbora prihvaćene i ja bih se zahvalio predlagaču zakona, kao i članovima Odbora koji su imali razumevanje za naše ideje. Mi ćemo za još nekoliko amandmana koji smatramo da su važni, ali nisu prihvaćeni, kroz diskusiju danas pokušati da vas ubedimo. Drago nam je što je ova rasprava u načelu konstruktivna i dala je ovaj rezultat da se dobar deo naših amandmana prihvati i da ćemo posle današnje rasprave i usvajanja svih amandmana imati bolji zakon nego što je to bio originalan predlog, a da ćemo na kraju ovim zakonom ostvariti onu svrhu zbog koga je zakon i predložen i zbog čega se danas nalazi na dnevnom redu. Hvala vam.
Na član 6. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Želim samo da se zahvalim predlagaču ovog zakona na razumevanju i usvajanju naših amandmana. Poslanička grupa kojoj ja pripadam SDS-ZZS-ZS je uložila maksimalan napor da u saradnji sa ostalim kolegama popravi ovaj zakona. Nadam se da će ovaj zakon biti na zadovoljstvo pacijenata koji jedva čekaju da se ovako nešto donese u srpskom zdravstvu i da nećemo imati prilike, da smo to dovoljno dobro uradili, da nećemo imati prilike da ga popravljamo kroz naredni period koji je pred nama. Ja vam se zahvaljujem.
Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Ovo je jedan od amandmana koji nije prihvaćen i ja ću pokušati da u par minuta podelim sa poslanicima koja je naša ideja bila oko člana 10, pa eventualno da poslanici razmisle da li treba prihvatiti. Govori se o zabrani selekcije pola. Mi smo predložili da se član 10. menja i da glasi: „Zabranjeno je da se dijagnostički postupak pre začeća ili u toku trudnoće koristi u svrhu selekcije pola deteta“. Ja se nadam da se svi slažemo sa ovom konstatacijom. „Uprava za biomedicinu Republike Srbije odlučuje o izuzimanju od zabrane iz stava 1. ovog člana kada je selekcija pola deteta potrebna radi izbegavanja bolesti vezane za pol, a koja je upisana u Registar retkih bolesti. Odluka iz stava 2. ovog člana donosi se u roku od osam dana. Protiv ove odluke iz stava 2. ovog člana dozvoljena je žalba ministru nadležnom za poslove zdravlja. Ministar nadležan za poslove zdravlja o žalbi iz stava 4. ovog člana odlučuje u roku od osam dana. Protiv ovog rešenja ministar iz stava 4. ovog člana može se pokrenuti upravni spor.“ To smo uradili iz razloga što smatramo da je rešenje koje je dao predlagač, tj. ponudio, da ne reguliše na adekvatan način pitanja zabrane selekcije pola, odnosno skidanje ove zabrane. S obzirom na to kakve su moguće posledice selekcije pola, smatramo da je potrebno da se detaljnije uredi ovaj postupak, što smo ovim amandmanom i predložili. Pored toga, ovim amandmanom smo uputili na shodnu primenu upravnog postupka, čime smo obezbedili dvostepenost odlučivanja, a time i kontrolu i sprečavanje eventualne greške, a rokove za odlučivanje smo skratili u odnosu na upravni postupak i imajući u vidu medicinsku situaciju pacijenta u kojoj se ovakve odluke eventualno donose, a kada je vreme od krucijalnog značaja. Dakle, molim vas da još jedanput razmislimo i eventualno, kada se bude glasalo o amandmanima, da se ovaj amandman prihvati. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik dr Predrag Mijatović.
Zahvaljujem. Na Odboru nismo prihvatili i dobro je da nije prihvaćen, jer mislim da obrazloženje koje je dao gospodin Bradić, odnosno i grupa, samo nepotrebno komplikuje ovaj član koji je vrlo jasan, vrlo precizno u zakonu dat,tako da je sasvim nepotrebno da ga dalje komplikujemo nekim daljim ograničenjima, koja će samo dovesti u zabunu u kasnijem postupanju. To je glavni razlog zbog čega ovaj amandman nismo na Odboru prihvatili. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Dušan Milisavević.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, kao predlagač ovog zakona nisam ni ja prihvatio, zato što je moje mišljenje bilo da se nepotrebno proširuje član ovog zakona. Konsultacije su zajedno rađene sa Upravom za biomedicinu i pravnom službom Ministarstva zdravlja i pravnom službom Narodne skupštine Republike Srbije, tako da smo smatrali da nema potrebe da proširujemo ovaj član, s obzirom da je jasno definisana u ovom članu zakona sva ta regulativa.
Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Samo jedno dodatno objašnjenje uvaženim kolegama. Član 10. glasi: „Zabranjeno je da se dijagnostički postupak pre začeća ili u toku trudnoće koristi u svrhu selekcije pola deteta, osim ako se to čini radi izbegavanja teških naslednih bolesti vezanih za pol“. Stav 2. glasi: „Saglasnost za izuzimanje od zabrane iz stava 1. ovog člana daje Uprava za biomedicinu Republike Srbije“. Mi smo imali istu ideju kao uvažene kolege, ali smo želeli da omogućimo dvostepenost i da rok odlučivanja skratimo na osam dana zbog samog procesa trudnoće i vremena koje je potrebno da se eventualno abortus, tj. prekid trudnoće uradi u nekom razumnom medicinskom vremenu. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 10. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana 13. i član 13. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman je podneo Odbor za zdravlje i porodicu. Predlagač nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na čl. 16, 18, 25. i 27. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman je podneo Odbor za zdravlje i porodicu. Predlagač nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Dušan Milisavljević.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, želim da se izjasnim, s obzirom da nisam prihvatio samo tri predloga koja su došla od kolege Poskurice, zato što su došli bukvalno pola sata pre održavanja sednice skupštinskog Odbora za zdravlje i porodicu. Pošto smo imali puno vremena, Zojin zakon je već godinu i nešto dana u skupštinskoj proceduri, svako je mogao da dobije uvid i da stavi amandman. Svi predloženi amandmani, kao što vidite, su usklađeni u jednoj više nego korektnoj i pristojnoj atmosferi sa pravnom službom Ministarstva zdravlja, sa Upravom za biomedicinu, sa pravnom službom Skupštine Srbije. Nisam želeo da ta tri amandmana možda pokvare, da ne budu u koliziji sa drugim zakonima Republike Srbije. Samo sam zbog toga izuzeo mišljenje, tj. nisam bio za ta tri predloga amandmana. Inače, kolegu Poskuricu, profesora, izuzetno poštujem i cenim, ali samo da je malo ranije podneo i da smo imali više vremena da razmotrimo sa pravne strane da li se ta tri predloga amandmana uklapaju u postojeći Zakon o zdravstvenoj zaštiti i u neke druge zakone Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman je podneo Odbor za zdravlje i porodicu. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 22. i član 22. amandman je podneo Odbor za zdravlje i porodicu. Predlagač je prihvatio ovaj amandman na sednici Odbora za zdravlje i porodicu. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbora za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr. Blagoje Bradić. Predlagač i Odbora za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 23. i član 23. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbora za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbora za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr. Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovana predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, uvaženi predlagaču ovog zakona, u ovom amandmanu mi smo nastojali da otklonimo eventualnu ideju neravnopravnost, odnosno mogućnost da budući otac bude lišen informacija o svom detetu. Naime, u ovom članu zakona, na koji smo mi reagovali lekar je obavezan da o genetičkim ispitivanjima obavesti samo majku deteta, potencijalnu majku deteta, a ne i partnera žene, vezano za ispitivanja koja se tiču tog ploda, a koja se tiču budućeg deteta, i na taj način po meni i po kolegama iz poslaničkog kluba moguće je da je narušena ravnopravnost i narušeno načelo rodne ravnopravnosti, a u svakom slučaju vrlo je sporno sa pravne strane da budući otac nema informacije o genetičkom ispitivanju za dete čiji će on biti otac. Nisam sasvim siguran da li je predlagač ovog zakona bio do kraja u pravu kada je odbio da prihvati ovaj amandman, jer to može da dovede do pravnih nedoumica, možemo da pretpostavimo jednu situaciju koja se u stvarnosti može desiti da je vršeno genetičko ispitivanje, da je majka bila upoznata sa rezultatima tog genetičkog ispitivanja, da je ona odlučila da ne bude, recimo, da ne nastavi trudnoću i da dete ne bude rođeno, a da otac sa tim nije bio upoznat. Ili, da imamo obrnutu situaciju da je majka želela, a da otac bi se, eventualno, suprotstavio tome. Tako da to jeste jedno ozbiljno pravno pitanje. Smatram da smo možda olako doneli odluku i možda napravili jedan pravni problem za ubuduće. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Predrag Mijatović.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Oko ovog amandmana smo na odboru za zdravlje i porodicu vrlo žučno diskutovali i diskusija je trajala prilično, gde je došlo do razmimoilaženja u mišljenju. Sklon sam ubeđenju da je gospodin Bradić i poslanička grupa u pravu sa ovim amandmanom, ja ću lično glasati za ovaj amandman. Nisam mogao da se složim da ovaj amandman ne bude prihvaćen. Mnogo toga je i gospodin Veselinović objasnio, a to stoji. Mi u ovom slučaju, dozvolićete mi da kažem, a da ne budem osuđen zbog toga, imam utisak kao da je ovaj amandman pravila Ženska parlamentarna mreža, jer potpuno isključuje oca deteta iz genetskog ispitivanja. Dajemo mogućnost ženi da sama odluči o tome da li će partner, bez obzira da li je to bračni ili vanbračni partner, imati mogućnost i znati da dete poseduje neko genetsku malformaciju ili ne, i da bude iznenađen kasnije sa rađanjem tog deteta, možda se slagao ili se nije slagao sa tim. Drugo, objašnjenje koje je dato da može supruga odnosno žena da obavesti partnera o tome. Međutim, možemo da dođemo u situaciju da ga ona namerno ne obavesti o tome, ili da traži od lekara da lekar ne obavesti partnera. Ako ne postoji zakonska regulativa da je lekar dužan da obavesti partnera, tj oca deteta, u ovom slučaju dovodi se u zabludu i učestvuje se na izvestan način, u prevari partnera koji je otac tog detata. Tako da mislim da bi poslanici trebali da razmisle o ovom amandmanu i mislim da i pored ovoga što Odbor ovaj amandman nije prihvatio, mislim da ovaj amandman treba prihvatiti, jer ne smemo da isključimo partnerasupruge. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, poštovane kolege, nismo prihvatili predlog ovog amandmana, ali smo kroz jednu formu amandmana skupštinskog odbora dali jedno obrazloženje gde se predlaže da lekar kao odgovorno lice je dužan da o rezultatu genetičkog ispitivanja obavesti partnera trudne žene, ukoliko učestvuje u postupku genetičkog savetovanja. Poštovane kolege, postoji mogućnost da ne možete naći partnera te supruge, te žene. Ne možete naći partnera devojke, ona ne mora biti žena, može biti i devojka i da je partner negde u Sibiru i vi sada ne možete obavezati lekara da on ide do Sibira da obavesti tog partnera. Možda žena ne želi da obavesti tog partnera. Dakle, partner mora da vodi računa kada se u samom činu seksualnog akta začne dete. Nakon toga žena ima to puno pravo i žena to odlučuje. Tako je skupštinski Odbor za zdravlje i porodicu našao jedno rešenje koje kaže da lekar kao odgovorno lice je dužan da o rezultatu genetičkog ispitivanja obavesti partnera trudne žene jedino ukoliko učestvuje u postupku genetičkog savetovanja. Posle stava 8. dodaje se i novi stav 9. koji glasi da odredba ovog člana se primenjuje i na postupke pre inplatacione genetičke dijagnostike, kod postupaka bio medicinskog potpomognutog oplođenja. Dakle, predlaže se jedno rešenje koje je celishodnije i ima u vidu da je moguća situacija da je partner nepoznat. Ako kažete da mora da obavesti partnera, onda dolazimo do kršenja zakona. Kako lekar može da nađe partnera ukoliko ga nema? Tako da Odbor ide sa ovim predlogom amandmana, uvažavajući i predloge poslanika iz poslaničke grupe Boris Tadić.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Jasmina Obradović.
Hvala lepo. Apsolutno me čini zadovoljnom objašnjenje koje ste dali, gospodine, odnosno stava Odbora. Mom uvaženom kolegi dr Mijatoviću želim da kažem da Ženska parlamentarna mreža nije pisala ovaj amandman, ali je pomno pratila čitavu proceduru vezno za Zojin zakon. Ja ne mogu kao neko ko je iz struke da pričam o tome, ali i ne moram da budem iz struke, jer sam majka troje dece. Sasvim je izvesno da za sve vreme kontrole trudnice, pa čak i sam dolazak na porođaj, retko ko, gotovo niko ne pita za partnera, supruga, oca ili kako god već. Tako da, obrazloženje koje je dao Odbor je sasvim ispravno. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, uvažene koleginice i kolege, rizikujući da, kako kaže moja uvažena koleginica, dobijem kritike Ženske parlamentarne mreže, ja ću pokušati u par minuta da podržim diskusiju uvaženog kolege Mijatovića i kolege Jankovića. Ovaj amandman koji smo mi podneli odnosi se na stav 8. koji u izvornom tekstu kaže - lekar kao odgovorno lice nije dužan da o rezultatu genetičkog ispitivanja obavesti partnera trudne žene, osim ukoliko to čini u okviru genetičkog savetovanja kome su pristupila oba partnera. Odredbe ovog člana primenjuju se i na postupke preimplementacione genetičke dijagnostike. Kolega Milisavljević je dao drugu verziju dela ovog člana zakona, ali tu ne postoji obaveznost obaveštavanja muškog partnera. Par nas je na Odboru delilo, da tako kažem, stav da je to neophodnost, naročito u slučaju kada se radi o genetičkim ispitivanjima i mogućoj genetičkoj greški kod ploda. Obaveza je, po meni, da i muški roditelj bude obavešten o mogućim posledicama takve trudnoće, ako majka reši da je iznese do kraja. Zašto to kažem? U ovom zakonu, u članu 34. se kaže – lekar je odgovoran za štetu roditeljima deteta koje je rođeno genetički oštećeno zbog povrede njihovog prava da budu obavešteni o zdravstvenom stanju deteta pre rođenja, kako bi tako informisani dali svoj pristanak na dalji tretman itd. Trudeći se da ovim zakonom, kao što smo pričali kada smo govorili u načelu da želimo svi da napravimo dobar zakon, ja sam želeo, a tu bih zamolio i sve kolege pravnike da se uključe, jer ovo je više pravno pitanje, da se uključe u diskusiju. Zbog ovog člana 34. nas nekoliko na Odboru je bilo, a i na osnovu našeg promišljanja, jako za ovaj amandman, tj. bili smo pristalice toga da je obaveznost obaveštavanja muškog roditelja budućeg deteta. Normalno, ovo što je govorio kolega Milisavljević, u slučaju da je on odsutan, da nije u zemlji, da je na Severnom polu, gde god da je, to treba da se konstatuje u evidenciji o pacijentkinji, jer time na neki način štitimo budućeg kolegu, tj. kolegu koji će voditi takvu trudnoću, a koji može na osnovu člana 34. da bude sankcionisan i da bude tužen. Ovde dajemo mogućnost da nije obavezno informisan, a u članu 34. dajemo pravo i ocu i majci da tuže prava ako nisu bili informisani. Neka se tu malo pravnici uključe, da rešimo da ovaj član bude na opšte zadovoljstvo kvalitetno izglasan. Zahvaljujem se.
Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe DS, jer mislim da su se na ovom amandmanu pomešale dve potpuno različite stvari. Jedno su prava onog ko je pacijent u slučaju o kome je reč, kada se vrši genetičko ispitivanje, a žena je trudna. Sasvim nešto drugo su međusobna prava i obaveza muškarca i žene koji žele ili ne žele, znaju se ili se ne znaju, sa odlukom saglasni ili ne o tome da će zajedno odgajati to dete. To su dve različite stvari. Pozivati se na to da je lekar obavezan, pravi se ponovo jedna poruka koju smo inače imali prilike da čujemo kada god razgovaramo o zdravstvu. Koliko god ja poštovala i izuzetno cenila rad lekara, ali centar svakog zdravstvenog zakona i centar zdravstva mora da bude pacijent, a ne lekar. Namera da se ovde uvodi obaveza da se obaveštava i neko ko se smatra biološkim roditeljem, nije ništa drugo nego mešanje dve potpuno različite pozicije, u kojoj je žena kao pacijent i u kojoj je partner, ako ga ima uopšte, kada je u pitanju rađanje nekog deteta. Pogotovo je mešanje to sa obavezom lekara da obaveštava roditelje. Ako je već obavestio majku, ako majka želi genetičko ispitivanje, onda je ovaj član, kako ga je predlagač usvojio od strane Odbora, sasvim dovoljan. Ako majka ne želi genetičko ispitivanje, onda nema šta da je obaveštava, niti može da ga poziva na odgovornost posle, jer ne želi nikakvo genetičko ispitivanje. Ja ne smatram trudnice pacijentima, ali znam da je normalno da se žena koja ima rizičnu trudnoću ili trudnoću koja ima rizik od genetičkih poremećaja smatra pacijentom. Mislim da je trudnoća jedno zdravo stanje. Nema zdravijeg stanja od toga nego biti trudan. To je moj lični, životni stav vrednosti, kako god hoćete. Ali, isto tako, poštujem i činjenicu da postoje situacije kada se trudnoća smatra rizičnom. Molim sve kolege da ne mešamo dve stvari koje ovde nisu za mešanje. Ovo su prava pacijenta i prava posledična koja proizilaze iz savetovanja. Jer, onda ja mogu da uzvratim pitanjem – zašto nismo za svaku vrstu onoga što smatramo da je bolest uvodili obavezu da lekar obaveštava supruga, sina, najbližeg srodnika? Zašto smatramo da je ovo izuzetak gde morate obavestiti, odnosno staviti obavezu lekaru da obavesti partnera, bez obzira da li taj partner postoji, da li je vantelesna oplodnja, da li je začeće takvo da žena ne želi tog partnera, da li zna ko je taj partner itd? Zašto je potrebno dodatno pitanje kojim ne stavljate u sumnju da li hoćemo da poštujemo ženska i ljudska prava, nego pravite teškoću lekaru? Ako je jedan od roditelja već u fazi genetičkih ispitivanja, ako dođete u situaciju da član 34. znači da majka naravno zna, ili otac zna, a šta ako majka ne zna? Šta to znači? Da ste mogli da saopštite ocu, pa da onda majka tuži? Mešamo dve stvari iz svojih stereotipa i predrasuda o tome kako posmatramo ženu koja je trudna. Ona je zdrava osoba, nema zdravije osobe. Ako je posmatrana u statusu pacijenta, onda ima svoja prava kao pacijent i bilo bi dobro da prihvatimo amandman Odbora. S obzirom da je pomenuto da bi ovo proizilazilo iz kritike Ženske parlamentarne mreže, mogu samo da dam podršku svojoj koleginici Jasmini Obradović i da izrazim svoje zadovoljstvo što se ovde računa na to šta bi Ženska parlamentarna mreža kritikovala ili ne bi. Ali, znajući sve nas 84, ne morate da slutite šta bismo mi kritikovali ili ne bi, mi ćemo to vrlo jasno da kažemo. Ovakav amandman nije posledica ni predmeta naše kritike, niti je naša volja da se uzvratnom kritikom obratimo bilo kom kolegi. Ovo je prosto jedna situacija koja će se uvek ponavljati kada su u pitanju ženska ljudska prava žene koja rađa. Ta tema nema uporište u medicini, ona ima uporište u društvenim naslagama naše tradicije. S obzirom da smo već vrednosno prihvatili ovaj zakon kao zakon o ljudskim pravima, onda vas molim da prihvatimo i rešenje koje je kompromisno predlagač našao sa Odborom, jer ono zadovoljava u onoj meri u kojoj svi mi imamo fokus na to šta su ženina prava kada je u pitanju proces genetičkog ispitivanja ili kada je u pitanju zdrava trudnoća. Hvala vam.
Poštovani poslanici, primili ste ostavku narodnog poslanika Vladete Kostića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ove ostavke, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. stav 3. i stav 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. U skladu sa tim, a saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stavovima 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja, konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koji je izabran, narodnom poslaniku Vladeti Kostiću danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Reč ima dr Janko Veselinović.
Hvala. Moja uvažena koleginica Čomić je branila postojeće rešenje i amandman koji je pokušao da napravi kompromis u ovom pitanju. Međutim, najveći deo argumentacije išao je u korist ovog našeg predloženog amandmana. Naime, ja se nadam da se koleginica Čomić, a i svi oni koji učestvuju u ovoj raspravi slažu da genetički materijal koji se ispituje je zajednički genetički materijal i žene i muškarca. S druge strane, ako pođemo od definicije braka, brak je zajednica žene i muškarca, ako govorimo o detetu koje treba da se rodi iz braka, to je dete i žene i muškarca, čak i ako se ne radi o detetu iz braka, ono je uvek dete koje ima dva roditelja. Moguće je da neki od roditelja je nepoznat, odnosno da je u ovom slučaju otac deteta nepoznat i o tome jesa pravom govorio kolega Milisavljević. To u pravnoj praksi i pravnoj teoriji i normiranju nije nepoznato da je otac deteta nepoznat i nije to sporno. U ovom slučaju niko te norme ne može da ospori. Međutim, mi govorimo o redovnoj situaciji kada je otac deteta poznat i situaciji kada roditelji žele da imaju potomstvo, a želja da imaju potomstvo znači da zajednički odlučuju o tom potomstvu. Čak, u ovom slučaju ovaj amandman nije išao ka tome da odluku o tome da li će žena da rodi dete, da donosi muškarac, odnosno otac tog deteta već samo da bude obavešten o genetičkom ispitivanju. Ovde se ne radi o odluci da li će žena roditi začeto dete. Dakle, u tom smislu ostaje i dalje sporno ovo pitanje. Kada smo pisali ovaj amandman, možda da dam i jedan dodatni argument, ja sam se konsultovao sa kolega koji predaju porodično pravo. Dakle, nisam bio dovoljno siguran da sam u pravu. Dakle, konsultovao sam se sa kolegama koji predaju porodično pravo i njima ovo, što smo mi napisali uopšte nije bilo sporno, čak smo dobili pomoć od njih da napišemo ovaj amandman. Tako da bojim se da u ovom smislu se ne radi o nesporazumu između Ženske parlamentarne grupe i kolega iz Odbora koji su se zalagali za prihvatanje ovog amandmana, nego jednostavno nedovoljnom razumevanju same materija kojom smo se mi ovde bavili. Mi smo jednostavno hteli da zaštitimo dete koje će biti rođeno od eventualnih pravnih posledica činjenice da otac deteta nije bio upoznat sa genetičkim ispitivanjima i rezultatima tih genetičkih ispitivanja, da ne govorim o svim drugim implikacijama rasta i posledicama koje po oca deteta znače izdržavanje deteta. Tako da ja još jednom molim da razmislite oko prihvatanja ovog amandmana. Naravno, to neće uticati na našu podršku ovom zakonu. Mi smo i pokazali kao poslanička grupa da smo zaista vrlo temeljno pristupili svim članovima ovog zakona. Zahvaljujemo se još jednom predlagaču što je prihvatio značajan broj amandmana. Na kraju, neću se javljati više povodom ovog amandmana, smatram da je donošenje ovog zakona, pre svega, rezultat velike podrške građana, javnog mnjenja koji su želeli da ovakav jedan zakon bude donet i da su oni pomogli predlagaču koji je sa svojom upornošću, naravno i upornošću roditelja male Zoje, ovaj zakon bude doneta. Tako da neću uzeti kao loše predlagaču ukoliko ne prihvati ovaj amandman, računajući da on vodi računa o delu etičkih pitanja, ali smatram da u onom delu koji se tiče pravne tematike neće biti u pravu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima dr Mijatović.
Hvala lepo. Pre svega bih hteo da se, pa ću posle reći zašto, nisam ništa loše mislio kada sam spomenu Žensku parlamentarnu mrežu, ukoliko bilo na koji način su se uvažene koleginice možda našle pogođene, ja se izvinjavam, ali nisam ništa loše mislio sa tim, mislio sam samo o zaštiti ženskih prava zato sam to i rekao. Tako da bih još jedanput molio uvažene koleginice da prihvate moje izvinjenje. Međutim, radi se o jednoj drugoj stvari. Ne bih hteo dugo da elaboriram, gospodin Veselinović je dosta toga govorio, dajemo ekskluzivitet, gospođa Čomić je to elaborirala, međutim, mi dajemo apsolutni ekskluzivitet ženi. Mi isključujemo muškarca kao dela porodice. Gospodin Milisavljević kaže – šta ako je on u Australiji, na Aljasci, ili ne znam gde pa nismo u mogućnosti da ga obavestimo. Ne radi se uopšte o tome. To je zamena teze. Nije obaveza da lekar mora da obavesti u tom slučaju ukoliko nije partner negde van, nije važno gde, znači nije u mogućnosti da bude prisutan, ali ukoliko je partner prisutan, ukoliko je tu, ukoliko je on zajedno sa ženom došao na genetsko ispitivanje, onda bi lekar bio dužan da saopšti rezultat. To je jedno. Drugo, ono o čemu govorimo? O tome da možemo doći u situaciju da muškarac, odnosno partner bude prevaren na izvestan način, znači da žena učestvuje zajedno sa lekarom u prevari partnera. Jer, ako je partner prisutan i ukoliko ga ne obaveste o genetskom ispitivanju, on neće znati ako smo u toku genetskog ispitivanja došli do zaključka i rodi se dete se nekom, bilo kakvom genetskom bolešću, malformacijom, on će biti iznenađen na porođaju, apsolutno je neobavešten o tome. Dužni smo da ga obavestimo o rezultatu ispitivanja ukoliko je on prisutan. O tome je reč, a ne o tome da ga tražimo po Aljasci ili ne znam gde, ukoliko je on odsutan. Ni u kom slučaju da partner ne učestvuje, ne bude prevaren i da jednostavno ne zna o čemu se radi i kakav je rezultat genetskog ispitivanja. O tome sam govorio i zbog toga smo i došli u eventualnu koliziju mišljenja oko ovog amandmana. Hvala lepo.
Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Ipak je reč o nesporazumu. Ja ću kroz jedan karikaturan možda snažan primer pokazati koliki je nesporazum. Amandman u originalnom tekstu kako je podnet u poređenju sa amandmanom koji je predloži Odbor i koji ja podržavam dosledno bi podrazumevao da od svake žene koja dođe kod lekara se zahteva utvrđivanje očinstva. To vam ne pada na pamet, da se utvrdi ko je otac. Ako je žena u bračnoj, vanbračnoj vezi vi to podrazumevate, sve dok ne dođe do utvrđivanja testa očinstva. S kojim pravom bi tražili od trudnice koja vam dolazi na utvrđivanje trudnoće kažete – dobro, da utvrdimo ko je otac, pa da dalje radimo. Jeste karikatura, namerno zato da pokušam da vam objasnim da je amandman koji je Odbor prihvatio odgovarajući i da će partner ukoliko je tu naravno biti konsultovan i naravno učestvovati ako učestvuje u genetičkom ispitivanju. Ali, bi amandman i diskusija nije o tome, uopšte. Kao što nije tačno da se zna otac deteta po prirodi stvari. Ako hoćete opet karikaturni primer. Deca postaju da imaju i oca kada ih on zakonski prizna, ili deca nemaju nekog oca ako neko potegne pitanje utvrđivanja očinstva. A majka, majka mu jemajka. Ja vas molim da pogledate taj ugao jednom, iz naših ženskih cipela. Mi, bez muškaraca ne možemo ništa i dijalog između nas je neophodan i nećemo, čak i da možemo, zašto bismo. Ali, postoje ženska prava kao pacijenta ili kao osobe koja se u ovom slučaju obraća za savet, za dijagnozu i za sve ono što joj je potrebno. Nemojte da stavljate obavezu lekara da on mora da obavesti oca, ovde je čak upotrebljena dijagnoza da će biti prevaren. Kako znate da vas ginekolozi, žena koje su vodile trudnoću nisu prevarili o tome ko je otac deteta? Na osnovu čega to znate? Zato što podrazumevate stereotip, da je bračna ili vanbračna veza takva da garantuje razmenu genetskih materijala muškarca i žene koji su u toj vezi? Verovatno u najvećem broju slučajeva, ali ne bih ja obavezivala lekara, da na ovakav način tako oštro, a u stvari u tim oštrim rečima je sakriven jedan deo koji nije tema uopšte ovog zakona koji se tiče odnosa pacijenta i lekara i da zajedno podržimo amandman koji je odbor podneo jer on kaže u kompromisu da se, ukoliko otac učestvuje u genetskom ispitivanju, naravno i on savetuje, to se podrazumeva. Nemojte da zahtevate ništa više i ništa manje od onoga što je realno moguće da se dogodi. Hvala vam.
Hvala. Dr Blagoje Bradić.
Ja vam se zahvaljujem. Evo i ja ću kao i moj kolega Janko Veselinović da se javim još ovaj put po ovom amandmanu, ali mislim da se nešto ne razumemo. Ili, ja mnogo ne razumem. Ja samo da podsetim narodne poslanike, mi govorimo o zakonu o prevenciji i dijagnostici genetičkih bolesti,genetičko uslovljenih anomalija i retkih bolesti. Ovi testovi i ove analize se ne rade stalno. Rade se onda kada ordinirajući lekar, ginekolog, posumnja ili ko god da vodi tu trudnoću, posumnja da postoji mogućnost zbog nasleđa u porodici, zbog samog pacijenta i njegovih bolesti, da postoji mogućnost oštećenja ploda. Ja potpuno razumem da žena ima diskreciono pravo, ali ja ipak ne mogu da se složim ljudi, pa ovo je zemlja Srbija, ovde su vanbračne zajednice vrlo retke. Mi smo sad, možda, bar u mom delu Srbije, je to dosta retko. Ono što smo mi insistirali, ja i kolega Janko Veselinović, je, da samo muškarac, tj. bračni drug ili biološki otac, ili kako god, ima pravo da zna rezultat genetičkog ispitivanja, to se ne radi svaki dan. Ne radi se kod svake trudnoće, to se radi onda kada se posumnja da možda će se roditi oštećen plod, sa genetičkom greškom. Mi želimo da i bračni drug ili biološki otac, ako nije bračni drug, zna šta će biti plod te trudnoće. Da bude upoznat i da se složi sa svim, i pozitivnim i negativnim stranama, ako majka reši da trudnoću iznese do kraja. Eto to je bila naša ideja i zbog toga smo tražili vašu podršku ovde u plenumu. Hvala.
Hvala. Na član 26. amandman je podneo Odbor za zdravlje i porodicu. Predlagač je prihvatio amandman na sednici Odbora za zdravlje i porodicu, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbora za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da lineko želi reč? Dr Blagoje Bradić. Želite reč?
Izvinite, greška.
Na član 29. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč. (Ne.) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? Dr Dušan Mlisavljević.
Samo jedan komentar. Da ovaj predlog amandmana nije prihvaćen, zato što nismo želeli da ograničavamo, ne treba ograničavati samo na bolesti iz Registra. Doduše i sam Registar, trenutno ne postoje retke bolesti, zato ovaj amandman nije prihvaćen i nije dobro čak i kad imate nacionalni registar retkih bolesti, neke bolesti se otkrivaju i u nekim godinama koje dolaze razvijanjem tehnologija i medicine, tako da, samo je to razlog, inače ovaj amandman nije loš, ali je nepotrebno da ograničavamo na neke bolesti i da se pozivamo na nacionalni registar, s obzirom da nacionalni registar ne postoji. Tako da taj amandman ne bi bio u skladu, zato što zakonski mi još uvek nemamo nacionalni registar za retke bolesti.
Hvala. Na član 30. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbora za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbora za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv Glave VIII, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Predlagač i Odbora za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da lineko želi reč? Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Reč ima dr Blagoje Bradić.
Uvažena predsedavajuća, gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, član 32. govori o odgovornosti za štetu koja je usled dijagnoze pretrpi pacijent. Njegov prvi stav kaže da lekar odnosno drugi zdravstveni radnik, odgovara za štetu ako u preduzimanju dijagnostičkih mera postupa protivno važećim pravilima medicinske struke ili protivno pravilima zakonom propisane dužne pažnje, usled čega njegovom krivicom dođe do štete po telo, zdravlje ili život pacijenta. I drugi stav koji kaže – Osnov odgovornosti lekara nalazi se u zanemarivanju medicinskog standarda, jer nije u svemu postupao stručno i pažljivo, a ne u dijagnozi kao sudu vrednosti i rezultatu takvog postupanja koja može biti usled toga netačna, nepotpuna, propuštena ili zadocnela, što se ceni u svakom konkretnom slučaju. Mi smo predložili da se stav 2. menja i da glasi - odgovornost za štetu iz stava 1. ovog člana utvrđuje se prema opštim pravilima odgovornosti za štetu. I stav 3. se menja i glasi - za štetu iz stava 1. ovog člana, odgovara po pravilima objektivne odgovornosti zdravstvena ustanova u kojoj lekar, odnosno drugi zdravstveni radnik, postupa. Dali smo obrazloženje da rešenje u Predlogu zakona nije dobro formulisano kada je u pitanju građansko pravna odgovornost lekara za štetu, te je amandmanom ovo ispravljeno. Veći je propust, po našem mišljenju predlagača, što nije predviđena odgovornost zdravstvene ustanove za štetu objektivna odgovornost, te smo to amandmanom i predložili. Ja vam se zahvaljujem.
Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je po malo razuman predlog gospodina Bradića. Ja bih bio voljan da glasam za njega posebno, zbog toga što predlagač amandmana vodi računa o šteti koju pacijent može da pretrpi po zdravlje, telo, itd. Ako sam ja razumeo dobro, gospodina Bradiću. S tim u vezi, s obzirom da imam iskustvo iz Vojvodine, gde hiljadu ljudi u Sremskoj Kamenici čeka na zračenje zato što postoji samo jedna mašina, jedan linak. Dakle, šteta po zdravlje i život tih pacijenata je nemerljiva. Utučene su silne pare u Institut za onkologiju, umesto deset miliona, dogradnja je koštala 20 miliona, pri tome postoji samo jedan aparat kojima se zrače pacijenti. Red za čekanje je tri meseca, a čeka oko hiljadu pacijenata. Ne sumnjivo je da će u ta tri meseca, ako se gospodin Bradić složi, doći do smrtnog ishoda i štete po telo i zdravlje ljudi na Institutu za onkologiju u Sremskoj Kamenici. Dakle, iz tog razloga je meni razuman ovaj amandman ali ću se ja dvoumiti do poslednjeg trenutka da li da za njega glasam, a gospodina Bradića molim da mi kaže da li to što se dešava u Institutu za onkologiju, bez obzira što karcinom više nije retka bolest, da li to direktno ima uticaj po zdravlje i živote ljudi i ko će za to odgovarati ukoliko znamo da je tamo direktor kum potpredsednika stranke bivšeg režima? Hvala.
Reč ima dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, po malo izlazimo iz tematike ovog zakona. Međutim, tema jeste zaista važna i ne zameram što je ona otvorena, a tiče se činjenice da imamo nedostupnost, tu je i ministar zdravlja svih građana Srbije, mogućnosti da budu lečeni kada im je to najpotrebnije. Imamo problem, uvaženi ministre vi ste ovde u funkciji predlagača amandmana, ali ja bih vas molio da prokomentarišete, ovo je veoma važna tema. Dotakli smo je se.
Morala sam da prokomentarišem jedan amandman na koji imam potpuno drugačije mišljenje od vas, ali ne mogu da se javim. Izvinjavam se još jednom.
Hvala. Dakle, imamo slučajeve oni koji su meni poznati to su dečija bolnica, odnosno Institut za decu i omladinu u Novom Sadu koji već godinu i po dana ne može da nabavi novi aparat, ne može da na bezbedan način vrši dijagnostiku dece, zato što postupak javnih nabavki traje toliko dugo da sada u tom institutu, cela Vojvodina je usmerena na taj institut, deca su na ispitivanjima, na aparatima koji su štetni po njihovo zdravlje, a i osoblje koje radi za tim aparatima, da tako kažem, takođe ima ugroženo zdravlje zbog toga. S druge strane, pomenuti Institut u Kamenici takođe već godinu i po dana ne može da nabavi određene aparate…
Samo da zamolim Marka Đurišića da se odjavi iz sistema da vi možete da nastavite da govorite. Pošto ste potrošili vreme, pošto je korektna rasprava nema razloga. Izvolite. (Marko Đurišić, s mesta: Nisam uopšte pritisnuo. U redu, shvatio sam, izvinite.)
Poštovani ministre, dakle, zbog postupka javnih nabavki, a mi smo o tom postupku kada je donošen Zakon o javnim nabavkama, nekoliko dana govorili, isticali, ubeđivali nadležnog ministra da će to stvoriti veliki zastoj i naročito smo isticali zdravstvene ustanove. Dakle, imate postupak javnih nabavki za veoma važne aparate za zdravlje, dece, omladine, građana Srbije koji traju po godinu, dve dana zato što postupak javnih nabavki ne funkcioniše. Molim vas ministre, da li postoji neka mogućnost, ovo sada mora da se reši urgentno, da se ti postupci u Komisiji za javne nabavke odblokiraju? Komisija za javne nabavke postupa za nabavkama rendgen aparata, drugih aparata za zdravstvo kao za nabavkom cementa, kreča ili za obavljanje nekih drugih poslova. To nije uredu. Taj zakon inače ne valja, ali zdravstvo Srbije je ugroženo zbog činjenice da Zakon o javnim nabavkama ne funkcioniše. Otvorili smo ovde pitanje sada Instituta u Kamenici. Kažem vam, isto je stanje u Institutu za zaštitu dece i omladine Vojvodine u Novom Sadu. Isto je u nekim drugim zdravstvenim ustanovama za koje vi znate. Da li vi nešto možete da učinite, da li na Vladi možete da donesete neki zaključak, preporuku komisijama da po tim postupcima postupa urgentno? Naravno da se tu pojavljuju i profesionalni ponuđači kojima je jedini cilj, isključivi da započne postupak javnih nabavki kako bi eventualno dobili u tim postupcima u nekim sledećim koracima posao.
Ministar može da vam odgovori samo ako se mi dogovorimo i dozvolimo mu da dobije reč, jer on nije podnosilac amandmana, nije podnosilac zakona. Vi ste mu postavili pitanje. Sada, ako poslanici odobravaju daćemo mu reč. Da li može, ali da ne traži niko povredu Poslovnika, njemu su postavljena pitanja, a on ne može sad da odgovori, fizički je prisutan. Sad, kako hoćete, da.Izvolite ministre, dve minute.
Poštovana predsednice, uvaženi poslanici, radi se o izuzetno ozbiljnom problemu koji smo već krenuli da rešavamo jer je krajnje neshvatljivo i za naše građane i za decu i za pacijente da je obezbeđen novac, da je država obezbedila novac, ali da mi sada zbog neke birokratije ne možemo da sprovedemo tu nabavku, odnosno ne možemo da kupimo to što je neophodno i da se ljudi dijagnostikuju i da se leče. Vi ste naveli neke od primera koji traju godinu, godinu i po dana. Razmislite samo, odnosno zamislite koliko je dece, koliko je ljudi moglo već da bude dijagnostikovano, koliko izlečeno i koliko bi bile manje liste čekanja koje su svima nama problem. Još jedna stvar nema logike. Nema logike da na te tendere mogu da se žale oni ljudi koji nikakve veze nemaju sa predmetom koji se nalazi u tom tenderu. Znači, oni mogu da se bave sasvim nekim desetim stvarima, mogu da se bave klima uređajima ili nečim drugim sličnim, nebitno čime se bave, ali mogu da ulože žalbu. Automatski kada oni ulože žalbu taj proces se odugovlači. Sada smo mi u jednom ozbiljnom problemu. Znači, svi mi koji gledamo ovo i koji znamo, shvatamo da ova stvar nije kao sve druge, nabavka cveća, nabavka peska, nabavka bilo čega drugog što nije od izuzetne važnosti i vremenski i bilo kako za taj momenat, za naše građane, a posebno za bolesne.
Vreme ministre, sve minute samo.
Tako da, kada bi mi sada bilo šta uradili da se umešamo dok ne promenimo taj deo zakona, da se umešamo tamo i da kažemo – ne, prekidamo, ovi su dobili, ovi se ne žale više; mi bi imali polovinu svih nas koji se žale što smo se umešali. Moramo da promenimo zakon.
Isteklo je vreme. Hvala. Reč ima Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira što karcinom nije retka bolest, radi pune istine, kao član Fonda za zdravstvo, kao zemljoradnik na mestu koje je zakonom predviđeno za zemljoradnika sam imenovan nedavno. Nisam lekar, jer je i zabranjeno da tamo budu lekari. Predstavljamo osiguranike. Prateći kako se troši novac osiguranika, ja sam dužan i u obavezi da kažem da je tender u Sremskoj Kamenici nedavno, gospodine ministre, pao zato što se drugi ponuđač žalio jer njegova ponuda za, po njima, bolji aparat između 6 i 7 miliona za dve mašine, takozvani linak, za dve mašine je bila između 6 i 7 miliona evra, a oni koji tamo odlučuju su prihvatili lošiju ponudu od 10 miliona evra, pa je na žalbu ovih koji su, po njima, imali bolju mašinu za zračenje, bolji linak, na njihovu žalbu je taj tender pao. Zahvaljujući tome oni koji su ga sprovodili su doveli u opasnost zdravlje oko 1.000 ljudi i o tome sam ja govorio gospodinu Bradiću. Znači, tender je oboren zato što se drugi ponuđač, koji je bio jeftiniji za tri miliona evra, žalio zbog nepravilnosti prilikom tog tendera. Zahvaljujući tome što sam izabran da pazim na novac osiguranika zemljoradnika na mestu u Fondu predviđenog za zemljoradnike, a optužen sam u jednom časopisu da nisam lekar, što je zabranjeno da se bude u Upravnom odboru, da li je tako, gospodine Bradiću, zahvaljujući toj pažnji ljudi koji su me predložili ispred Udruženja zemljoradnika, nekoliko, ja sam uspeo da doznam sledeće – da se novac namenjen za lečenje i nabavku tih aparata nije na tenderu racionalno potrošio iz razloga što je prihvaćena ponuda od tri miliona evra više nego što je to trebalo da košta i drugi ponuđač, „Elektrik“, se žalio i oborio taj tender. S tim u vezi je ugroženo u bitnoj meri zdravlje ljudi koji će na zračenje čekati tri meseca, a takvih osoba ima skoro 1.000 i ja sada sve nas pitam, posebno lekare, koliko njih će umreti zato što blagovremeno nisu mogli da izvrše zračenje? Hvala.
Reč ima dr Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, u prethodnih petnaestak minuta smo otišli i skrenuli sa teme Zojinog zakona i neke stvari smo čuli. Ja kao profesor moram da na svakom mestu edukujem u smislu medicinskog tretmana ili bilo kakvog medicinskog izraza, pa kada neko kaže da karcinom nije retka bolest, ja ću vam morati, kolega Rističeviću, da kažem da karcinom može biti retka bolest, pogotovo ukoliko dođe kod malog deteta. Postoje brojni karcinomi koji su retki, tako da…
Da li ste tražili repliku?
Ne, nego se vraćam na član 32. Predloga ovog zakona i želim da vam kažem da je ponuđena odredba ovog člana bolja nego što je predloženi amandman od grupe poslanika SDS-a, jer je više i bolje izbalansirana za nadoknadu štete i zadovoljava interese oštećenog i deteta i roditelja i ne duplira mogućnost nadoknade štete, tako da, imajući u vidu ovo obrazloženje, kao podnosilac zakona nisam mogao da prihvatim, iako sam imao dobru volju i želju, iako je Odbor za zdravlje i porodicu imao dobru volju i želju da sve dobre primere i primedbe prihvati, tako da je ovo obrazloženje za neprihvatanje amandmana na član 32.
Hvala. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsednice. Gospodine ministre, kolege poslanici, mi smo dali dva amandmana koji su vezani za članove 33. i 34. i praktično našim predlogom smo probali da ih spojimo i da uvedemo jednu novinu, a to je da, pored lekara, može da odgovara i zdravstvena ustanova. To nije prihvaćeno, kao što nije prihvaćena naša ideja da se kroz ova dva amandmana, odnosno novi član 33. i praktično brisanje člana 34. izjednači pravo da i roditelji i dete mogu da traže naknadu i materijalne i nematerijalne štete. Napravljena je neka razlika koju nismo najbolje razumeli zašto za dete, jer dete može da traži samo nadoknadu materijalne štete, a roditelji samo nematerijalne štete i nismo sigurni da je dobro rešenje ukoliko se ne prihvati naš amandman i ostane rešenje iz Predloga zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima dr Dušan Milisavljević. Izvolite.
Član 3. smo razmatrali i kao predlagač i kao član Odbora za zdravlje i porodicu i raspravili smo na samom Odboru za zdravlje i porodicu i mogu da kažem da smo neke vaše predloge uključili u sam tekst amandmana na član 33. stav 1. koji je Odbor za zdravlje i porodicu i usaglasio. On predviđa da ako je dete rođeno sa genetički uslovljenom bolešću ili anomalijom, što ga čini osobom sa invaliditetom ili ga ozbiljno ili trajno onesposobljava ili mu daje lošu životnu prognozu, a da takvo stanje kod njega nije bilo prethodno medicinski prepoznato, niti dijagnostifikovano u toku embrionalnog ili fetalnog razvoja, lekar koji je postupio protivno važećem standardu medicinske struke ili nije poštovao medicinski protokol i postupao protivno pravnom standardu dužne pažnje u obavljanju profesionalne delatnosti, odgovara detetu za time nastalu štetu. Ovim amandmanom se vrši terminološko preciziranje predloženog rešenja člana zakona i vaše rešenje i vaše ponuđeno rešenje na ovaj član zakona je dobro, ali smo našli jedan kompromis u vezi jednog zajedničkog amandmana na ovaj član zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem, dr Milisavljević. Na član 33. amandman je podneo Odbor za zdravlje i porodicu. Predlagač je prihvatio ovaj amandman na sednici Odbora za zdravlje i porodicu. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvaženi ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, član 35. govori sledeće. Govori da odgovornost lekara, odnosno drugog zdravstvenog radnika za štetu isključuje se kada postoji tehnička greška u samom nalazu izdatom od laboratorije, kada postoji slučaj u smislu građanskog prava i kada su jedan ili oba roditelja znali za rizik da će dete biti rođeno onesposobljeno nastalom bolešću ili genetički uslovljenom anomalijom i na to su pristali. Mi smo predložili da se ovaj član briše, sa obrazloženjem da pitanja koje je predlagač regulisao ovim članom već su regulisana Zakonom o obligacionim odnosima, i da nema potrebe da se ovde takva rešenja pojavljuju. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem, gospodine Bradiću. Na član 36. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 37. i član 37. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su Vlada i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 41. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani predsedavajući, bez obzira koja se kampanja vodi protiv mene, kao potpisnik Predloga ovog zakona ne zameram kolegama koji nisu potpisali ovaj Predlog zakona, koji su juče bili veoma glasni, a danas nisu tu ni da glasaju. Dakle, drago mi je što ćemo usvojiti ovaj zakon. Posebno mi je drago što je ovaj amandman usvojen. Konačno znamo ko vrši nadležnost nad sprovođenjem ovog zakona, da znamo ko će biti odgovoran ako on ne bude primenjivan. Dakle, gospodine ministre, vaša će odgovornost biti u potpunosti. Moram i da vas pohvalim. Pre vas i pre 2012. godine nije bilo nadzora, nije bilo ni zakona, nije bilo ni fonda, a već ga sad ima, nije bilo stavke u Republičkom fondu zdravstvenog osiguranja za retke bolesti. Sada svega toga ima. Bez obzira šta se pisalo o vama, zaslužujete posebnu zahvalnost zato što, ne čekajući da ovaj zakon stupi na snagu, Vlada je vršila nadzor na određen način zato što je imala fond iz koga su bolesnici sa retkim bolestima već mogli da se leče. Zahvaljujem se i onima koji nisu doneli zakon dok su bili vlast. Imaju moju zahvalnost, bez obzira što su to pokrenuli kao opozicija. Bez obzira što se delimično vodila kampanja, a ovaj zakon nije trebalo da bude predmet kampanje, zahvaljujem svima koji su u tome učestvovali, bez obzira što se protiv mene u ovom smislu vodila nezasluženo prljava kampanja. Juče je objavljeno, kada je ovaj veoma važan zakon bio na dnevnom redu, veoma važan zakon, sa veoma osetljivom temom, u jednom časopisu je objavljena ova fotografija. Navodno je nastala juče. Svi iza mene tvrde da juče nije nastala. Ovde ima i osoba koje su na porodiljskom. Gospodin Feman nije bio na sednici, a na fotografiji stoji da je juče bio na sednici. Veoma sam nezadovoljan što se za vreme donošenja ovog zakona vodila u jednom časopisu, koji je svojevremeno 2012. godine novac za retke bolesti umesto da se troši iz Kliničko bolničkog centra za lečenje retkih bolesti, dodeljivan ovom časopisu, pa su najverovatnije retke bolesti tad lečene time što se novine stave pod glavu. Bez obzira što oni vode ovakvu kampanju, želim da zahvalim pokretačima ovog zakona, bez obzira kad su ga podneli. Želim da zahvalim ministru što je brzo reagovao i nečekajući zakon omogućio da se iz postojećeg fonda nađu stavke za lečenje, dakle, onaj fond koji postoji u Ministarstvu. Takođe, želim da zahvalim Republičkom fondu zdravstvenog osiguranja, koji je omogućio da među stavkama stoje i retke bolesti. Želim da zahvalim svima. Ne zameram onima koji nisu potpisali zakon. Ne zameram ni onima koji su juče bili najglasniji, a neće glasati za zakon. Hoću da se razlikujem od onih koji su, vodeći kampanju protiv ne samo mene, već vladajuće većine, želeli od nas da naprave neku vrstu monstruma, pre svega na društvenim mrežama. Dakle, niti smo monstrumi, niti smo politički protivnici onima koji žele dobro deci. Ne želimo da se delimo po ovom zakonu po bilo kom osnovu. Zahvaljujem Ministarstvu što će vršiti nadzor nad sprovođenjem ovog zakona. Još jednom podvlačim da ministar najviše odgovara za sprovođenje ovog zakona, s obzirom da nam se u medicini dešavaju razne stvari, da se recimo u Vrbasu na javnim nabavkama sto za porodilje umesto 7.000 evra plati 28.000 evra. Ne želeći da se to događa sa ovom vrstom retkih bolesti, želim da kažem ministru da je ubuduće on odgovoran za sprovođenje ovog zakona i da nema u buduće nikakvih izgovora ukoliko se dese nepravilnosti koje se svakodnevno dešavaju, posebno na teritoriji Vojvodine. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Slavica Đukić Dejanović.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvek s velikom pažnjom pratim i obraćam pažnju na činjenice o kojima govori gospodin Marijan Rističević, ali bih ovog puta morala malo da ga dopunim i možda neke činjenice da pojasnim. Od 2009. godine interesovanje za retke bolesti postoji. Naravno da je put do ovog zakona bio poprilično težak i naravno da je Vlada izvanrednom senzibilnošću za vrlo osetljivu materiju dala izvanredan doprinos da konačno imamo tekst zakona koji zaista zaslužuje da svi poslanici u danu za glasanje budu za ovaj zakon. Ali, moram reći da nije istina da prethodna Vlada nije ništa učinila. Po prvi put je iz budžeta stavka za retke bolesti već 2013. godine postojala, a 2014. godine je bila nešto veća. Ono što zavređuje posebnu pažnju, ovaj saziv Ministarstva i sada je humanitarni fond, koji je sa prilično velikom sumom novca dao sigurnost deci koja boluju od retkih bolesti i to je nešto što je zavređivala dopunu svih onih podataka koje ste izneli, gospodine Rističeviću. Hvala.
Na član 44. amandman je podnela Vlada. Predlagač i Odbor za zdravlje i porodicu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 44. doda novi član 44a. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. S obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem petak 23. januar 2015. godine, sa početkom u 18,00 časova, kao dan za glasanje o tački dnevnog reda sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedince elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 150 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prevenciji i dijagnostici genetičkih bolesti, genetički uslovljenih anomalija i retkih bolesti u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo troje od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Podsećam vas da su sastavni delovi Predloga zakona postali amandmani: na član 3, na naziv iznad člana 4. i član 4, na članove 5, 6, 10. i 12, na naziv iznad člana 13. i član 13, na član 15, amandman kojim se menjaju članovi 16, 18, 25. i 27, na članove 20. i 22, na naziv iznad člana 23. i član 23, i na članove 24, 28, 29, 30, 31, 33, 34, 36, 39, 40, 41, 43. i 44, koje je podnela Vlada; na naziv iznad člana 37. i član 37. koji su u istovetnom tekstu podneli Vlada i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić; na članove 5, 9, 13, 16, 17, 18. i 22, kao i amandman na naslove Glave VIII, koje su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić; na naslov iznad člana 22. i član 22, i na članove 26. i 33, koje je podneo Odbor za zdravlje i porodicu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutna 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 170 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Aleksandar Senić i dr Blagoje Bradić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 44. doda novi član 44a. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, stavljam na glasanje Predlog zakona o prevenciji i dijagnostici genetičkih bolesti, genetički uslovljenih anomalija i retkih bolesti u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 175, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o prevenciji i dijagnostici genetičkih bolesti, genetički uslovljenih anomalija i retkih bolesti. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.