Representanten Sonja Mandt, som har vært permittert, har igjen tatt sete. Representanten Dagrun Eriksen vil framsette et representantforslag.
Jeg har den ære å fremme et representantforslag på vegne av stortingsrepresentantene Øyvind Håbrekke, Knut Arild Hareide, Geir Jørgen Bekkevold og undertegnede om ny giv for frivilligheten og det sivile samfunn.
Representanten Øyvind Håbrekke vil framsette et representantforslag.
Jeg har den glede på vegne av representantene Dagrun Eriksen, Knut Arild Hareide, Geir Jørgen Bekkevold og meg selv å legge fram representantforslag om en opptrappingsplan for kultur- og musikkskolene.
Representanten Anders Anundsen vil framsette to representantforslag.
Jeg har gleden av å fremsette et forslag på vegne av stortingsrepresentanten Jan Arild Ellingsen og meg selv om at Riksrevisjonen foretar en særskilt undersøkelse av anskaffelsesprosessen og grunnlaget for valget av Joint Strike Fighter[[(JSF) (F-35)]] Og så vil jeg fremsette forslag fra stortingsrepresentantene Bård Hoksrud, Per Arne Olsen, Ulf Leirstein, Jan-Henrik Fredriksen, Ingebjørg Godskesen, Arne Sortevik, Oskar J. Grimstad og meg selv om å styrke oljevernberedskapen.
Representanten Solveig Horne vil framsette tre representantforslag.
Jeg har gleden av på vegne av stortingsrepresentantene Ib Thomsen, Øyvind Korsberg, Harald T. Nesvik, Per Arne Olsen og meg selv å fremme forslag om å bedre rammebetingelsene for private omsorgsbedrifter. Så vil jeg gjerne på vegne av stortingsrepresentantene Ib Thomsen, Øyvind Korsberg og meg selv fremme forslag om å overføre fylkesnemndenes oppgaver for barnevern og sosiale saker til de ordinære domstolene. Og til slutt vil jeg fremme forslag fra Ib Thomsen, Øyvind Korsberg og undertegnede om å innføre løpende barnehageopptak.
Representanten Per-Willy Amundsen vil framsette et representantforslag.
Jeg har den glede på vegne av stortingsrepresentantene Solveig Horne, Robert Eriksson, Gjermund Hagesæter, Åge Starheim og meg selv å fremsette et forslag om å avgrense rett til kontantstøtte ut fra statsborgerskap.
Representanten Linda C. Hofstad Helleland vil framsette et representantforslag.
På vegne av stortingsrepresentantene Sylvi Graham, Sonja Irene Sjøli, Svein Harberg og meg selv har jeg gleden av å legge frem forslag om en bedre barnehage med mer mangfold og kvalitet.
Representanten Anders B. Werp vil framsette et representantforslag.
Jeg har gleden av å legge fram et representantforslag fra representantene André Oktay Dahl, Linda C. Hofstad Helleland, Arve Kambe, Ingjerd Schou og meg selv om bekjempelse av énprosent MC-klubber.
Forslagene vil bli behandlet på reglementsmessig måte. Før sakene på dagens kart tas opp til behandling, vil presidenten informere om at møtet om nødvendig fortsetter utover kl. 16 til dagens kart er ferdigbehandlet.
Presidenten ber om forslag på nytt medlem til valgkomiteen.
Jeg foreslår Line Henriette Hjemdal.
Line Henriette Hjemdal er foreslått som nytt medlem av valgkomiteen. Andre forslag foreligger ikke, og presidenten antar at det kan voteres på vanlig måte. – Det anses vedtatt. De som stemmer imot, bes reise seg. – Ingen har reist seg, og Line Henriette Hjemdal er dermed enstemmig valgt som nytt medlem av valgkomiteen.
Saken som her ligger til behandling, har ikke ligget ute i den reglementsbestemte tid, dvs. 48 timer. Med hjemmel i forretningsordenens § 32 vil presidenten foreslå at Stortinget likevel behandler denne saken nå. Ingen innvendinger har kommet mot presidentens forslag. – Det anses da som vedtatt. Ingen har bedt om ordet til sak nr. 2.[[Votering, se side 5064]] Etter ønske fra finanskomiteen vil presidenten foreslå at sakene nr. 3, 4 og 5 behandles under ett. – Det anses vedtatt.
Etter ønske fra finanskomiteen vil presidenten foreslå at taletiden begrenses til 2 timer og 35 minutter, og at taletiden fordeles slik: Arbeiderpartiet 55 minutter, Fremskrittspartiet 35 minutter, Høyre 25 minutter, Sosialistisk Venstreparti 10 minutter, Senterpartiet 10 minutter, Kristelig Folkeparti 10 minutter og Venstre 10 minutter. Videre vil presidenten foreslå at det gis anledning til replikkordskifte på inntil tre replikker med svar etter innlegg fra hovedtalerne og parlamentariske ledere fra hver partigruppe og inntil fem replikker med svar etter innlegg fra medlem av regjeringen innenfor den fordelte taletid. Videre blir det foreslått at de som måtte tegne seg på talerlisten utover den fordelte taletid, får en taletid på inntil 3 minutter. – Det anses vedtatt.
Trygg styring av økonomien. Ta ned oljepengebruken noe. Gjøre vårt bidrag til at vi ikke får en særnorsk rente- og kronekurs. Sette arbeidsplassene, først og fremst de som konkurrerer med utlendingene om kontrakter og oppdrag, først. Dette er noen av hovedkonklusjonene som flertallet har med i denne innstillingen som Stortinget inviteres i dag til å vedta. Det finnes nemlig ingen, i hvert fall etter min mening, større oppgave i den økonomiske politikken enn å sørge for at vi kan holde nok folk – så mange som mulig – i jobb og skape nye jobber for framtiden. Men i tillegg til dette har flertallspartiene også funnet rom for å støtte en rekke forslag fra regjeringen på enkelte satsinger. Jeg vil bare nevne noen ting fra innstillingen: Arbeidsmarkedstiltakene for de svakeste på arbeidsmarkedet styrkes. Regningene for operasjonene i Libya gjøres opp. Veibudsjettene øker ytterligere fra et høyt nivå. Kartlegging av ressursene i nordområdene styrkes i tillegg til å gjøre opp regninger for en rekke tiltak som Stortinget tidligere har vedtatt, herunder en kraftig økning i investeringstilskuddet til sykehjem og heldøgns bemannede omsorgsboliger. Når Stortinget i dag reviderer statsbudsjettet for 2011, markerer dette også avslutningen av en lang sesjon og er den siste store debatten i Stortinget før velgerne skal ta stilling til hvilke kandidater og hvilke partier som er best egnet til å ivareta tryggheten i lokalsamfunnet. Jeg synes det derfor også må være lov til å stoppe opp og kikke på de faktiske resultatene og på hva slags alternativ til dagens politikk som er synliggjort i stortingssalen det siste halve året. Norge har i dag Europas laveste ledighet. Ja, vi har faktisk lavere ledighet nå, rett etter en verdensomspennende finanskrise, enn det Bondevik-regjeringen hadde uten finanskrise. Mens det knapt ble skapt nye jobber, verken i offentlig eller privat sektor i stortingsperioden før Stoltenberg-regjeringen tok over, har vi nå bak oss en storhetstid i jobbskaping i Norge. Siden Stoltenberg-regjeringen overtok i 2005, har norsk næringsliv og norske arbeidstakere skapt over 250 000 nye arbeidsplasser i Norge – omtrent to tredjedeler av dem i privat sektor. Samtidig med at vi har skaperkraften i privat sektor, har vi brukt de store pengene på gradvis å ruste opp tryggheten i norske lokalsamfunn. På onsdag kom SSB med nye tall som viser at bare de siste to årene har det blitt 5 600 flere årsverk i pleie- og omsorgssektoren. Det er syv nye trygghetsskapende mennesker på heltid ansatt hver dag – hverdag som helg – de siste to årene. Jeg er stolt av dette og mener at utviklingen mot mer bruk av folk i bl.a. eldreomsorgen må fortsette. Men jeg synes at det er oppsiktsvekkende at Høyres leder i et nylig intervju i magasinet for Arbeidsgiverforeningen Spekter uttaler at: «Vi må begynne å bremse veksten i velferdsgodene og økningen av antall ansatte i offentlig sektor». Jeg tror ikke den utviklingen er mulig, fordi vi har store, uløste oppgaver i framtiden i norsk eldreomsorg. Men det låter kjent. Det er ikke så mange år siden Høyres leder var kommunalminister, og hvor vi ukentlig kunne ha oppslag om kommuneopprør rundt omkring i landet, fordi de store pengene var brukt opp på skattekutt. Selv om det går godt i Norge, er det ny uro i gjære i Europa og USA – uro i økonomien som igjen kan få konsekvenser for norsk næringsliv og norske arbeidsplasser. Det gjør inntrykk på meg å høre flere autoriteter på verdensarenaen som er oppriktig bekymret for hva som på nytt kan ramme den globale økonomien, hvis man ikke finner løsninger på en rekke krevende spørsmål. Det er nok å skjele til dagens diskusjon mellom stormaktene Frankrike og Tyskland om hvordan den greske krisen skal håndteres i fortsettelsen. Det er liten tvil om at det kan få nye, store konsekvenser for Norge hvis vi f.eks. skulle se en ukontrollert gjeldsnedskriving med de smitteeffektene det kan ha på store deler av Europa. Derfor er det ikke rom for gambling eller å ta noen sjanser med tryggheten og styringen i den økonomiske politikken. I revidert nasjonalbudsjett legger regjeringen og stortingsflertallet opp til en oljepengebruk som er i handlingsregelens ånd, hvor vi i en tid med en økonomi i bedring bruker økte oljeinntekter til å styrke budsjettbalansen, rett og slett fordi dette innbyr til tillit i dag og i framtiden. I denne situasjonen er det spesielt at vi nok en gang, etter snart seks år med en borgerlig opposisjon som sier de vil samarbeide, ikke er i nærheten – nok en gang – verken i innstillingen eller i andre sammenhenger klarer de å skrive seg sammen i det mest kritiske spørsmålet i den økonomiske politikken i Norge. Jeg forventer derfor – nok en gang i denne saken, siste dag før Stortinget går fra hverandre før valget i høst – at opposisjonens talsmenn, bl.a. fra Fremskrittspartiet og Høyre, nå må få klargjort hva som er alternativet til den økonomiske politikken som dagens regjering fører, og som har skapt disse resultatene. Med dette legger jeg fram innstillingen på vegne av komiteen.
Det blir åpnet for replikkordskifte.
Vi har gjennom vinteren sett at det har vært kraftige økninger i bensinavgift og strømavgift, og vi har fått kraftig økning av prisene på disse produktene. Vi har også sett at vi har fått kraftige økninger i avgifter på varer som det smugles mye av, og at det er lekkasje over til Sverige, bl.a. tobakk og alkohol. Denne avgiftsøkningen og prisstigningen rammer spesielt dem som har lavest inntekt. Fremskrittspartiet har foreslått en betydelig reduksjon i avgiften for å kompensere denne prisstigningen. Mitt spørsmål til lederen i finanskomiteen er: Har lederen i finanskomiteen, Arbeiderpartiet og de rød-grønne ingen sympati for dem som har lavest inntekt, og som rammes hardest av disse økningene?
Slik taler altså en representant for det største opposisjonspartiet i Stortinget i en tid hvor Europa og menneskene der roper etter trygghet. Man er redd for pensjonene sine – den grunnleggende tryggheten – man er redd for at jobbene i offentlig sektor går fløyten, fordi man rett og slett må gjøre opp boet, mens man i Norge altså er opptatt av å bruke de store pengene på å gi folk i Norge bedre kjøpekraft gjennom lavere avgifter, bl.a. på bensin. Jeg synes det sier mye om hva som er skillelinjene i norsk politikk. Jeg vil bruke de største pengene på å bygge ut eldreomsorgen snarere enn å redusere skattene og avgiftene. Jeg registrerer også at i etterkant av Fremskrittspartiets landsmøte har det blitt en debatt i Fremskrittspartiet om hvor store skattelettelser partiet ønsker å framstå med, men jeg registrerer i innstillingen at Fremskrittspartiet på dette området, med bensinavgiften og i andre sammenhenger, ikke er i nærheten av å fylle opp sine egne valgløfter når regningen skal gjøres opp. De er ikke i nærheten av å gjøre opp regningen bl.a. for løftet om å gi svenske bensin- og drivstoffavgifter i Norge.
Representanten Micaelsen sa at vi har vært gjennom en storhetstid i jobbskaping, og det kan vi være enige om. Det er som Dagsavisen skrev i 2005, at denne regjeringen kom til dekket bord, og at situasjonen i norsk økonomi da lå veldig godt til rette for en solid vekstperiode. Etter det har vi hatt en meget god internasjonal høykonjunktur fram til finanskrisen. Så mitt spørsmål til Micaelsen er: Erkjenner Micaelsen, på samme måte som Dagsavisen, at virkninger i økonomien faktisk går utover en enkelt regjeringsperiode, og at mye av den jobbskapingen vi har sett i norsk økonomi, særlig i perioden fra 2005–2008, veldig mye skyldes den politikken som ble ført av foregående regjering?
Ja, selvsagt anerkjenner jeg at det ikke er sånn at det Arbeiderpartiet til enhver tid gjør i dag, har direkte konsekvenser i morgen, men kan ha det i framtiden, på samme måte som at Høyres bidrag også skal anerkjennes. Men først og fremst er det den voldsomme jobbkraften i norsk næringsliv, blant norske arbeidstakere, som skal anerkjennes. Det er ingen tvil om at det er ikke her i Stortinget først og fremst, i hvert fall for privat sektor – utover å holde orden i økonomien – vi kan skape jobbene. Det er det et robust næringsliv, flinke folk, folk som tør å satse pengene sine på å skape nye jobber, som må anerkjennes for. Det jeg derimot tar på meg det hele og fulle ansvaret for, er at mens det knapt ble ansatt nye mennesker i offentlig sektor i norske kommuner under Høyres og Bondeviks ledelse før Stoltenberg-regjeringen tok over, har vi hatt tidenes utbygging av fellesskapssektoren i Norge med mange titusener nye mennesker som skaper trygghet i norske lokalsamfunn. Vi har klart det vi alltid sikter etter, nemlig å ha vekst i både privat og offentlig sektor.
Det er «ikke rom for gambling», siterer jeg nå fra komitélederens innlegg. Det er selvfølgelig et utsagn som vanligvis får Kristelig Folkepartis helhjertede oppslutning. Jeg vil si at regjeringspartiene i innstillingen har overgått seg selv ved ikke å drive med gambling, for man flytter ikke på en eneste krone. Så her er det positivt sagt et føre-var-prinsipp som gjelder – kanskje er det heller spart til noen utspill i valgkampen. På ett område synes jeg kanskje man burde tatt skjeen i en litt annen hånd. 4 000 står i behandlingskø for å få behandling for sine rusproblemer. Det er ledig kapasitet. Er det en form for gambling som komiteens leder også vil advare mot, at man justerer kursen litt og sørger for at de som har disse problemene, også får mulighet til å få behandling for dem?
Jeg synes som vanlig at det var et godt uttrykk, og jeg er glad for at representanten Syversen støtter at det ikke er rom for å ta noen sjanser i den økonomiske politikken i Norge i dag. Igjen: Man kommer ikke utenom, når man har et slikt replikkordskifte på sesjonens siste dag, at det er en enorm avstand mellom de temaene som Kristelig Folkeparti tar opp, som jeg støtter, og det andre representanter fra den borgerlige siden tar opp. Det sier mye om hvor skillelinjene i norsk politikk nå går. Jeg synes det er prisverdig at Kristelig Folkeparti har et engasjement knyttet til rusomsorg. Det har han til felles med oss rød-grønne. Rusomsorg har vært en viktig satsing i mange av våre ordinære budsjetter, og revidert er ikke noe nytt budsjett. Det ligger til grunn et meget godt budsjett, som vi hadde en stor debatt om i fjor høst her i Stortinget. Vi har etablert rusakutter i Oslo og Bergen, og flere er på vei. Vi har etablert elleve rusmestringsenheter i norske fengsler. Vi følger opp opptrappingen av det som Stortinget selv har vedtatt, nemlig Opptrappingsplanen for rusfeltet. Så jeg mener vi har mye å være stolte av, men fortsatt mye å gå på i norsk rusomsorg – der er jeg enig med representanten Syversen.
Replikkordskiftet er over.
Fremskrittspartiet konstaterer at regjeringens framlegg til revidert nasjonalbudsjett ikke tar høyde for at situasjonen har endret seg på en rekke budsjettområder siden statsbudsjettet ble vedtatt i november 2010. Fremskrittspartiet betrakter revidert som nettopp det – en revisjon av budsjettet. Men da må man også kunne ta tak i forhold som har endret seg, f.eks. på områder hvor situasjonen nå er forverret, og hvor det vedtatte statsbudsjettet bygger på en politikk som ikke treffer. Når Stortinget i dag behandler revidert nasjonalbudsjett, er det flere europeiske land som har enorme utfordringer, noe også komiteens leder var inne på. Euroen er satt under betydelig press, og store beløp har blitt bevilget i et forsøk på å stabilisere økonomien. Dette kommer også til å få konsekvenser for Norge og får det allerede i dag. Med en åpen økonomi og et stort eksportrettet næringsliv vil man merke den økonomiske uroen som råder i våre viktigste markeder. For Norge, som har penger på bok, kan allikevel en slik situasjon vi har i Europa, være positiv på noen områder. Vi har gjennom våre forslag, som skal behandles i dag, utfordret Stortinget til å bevilge betydelig mer midler til nødvendige investeringer her hjemme. Og det er slik at med høy arbeidsledighet i mange europeiske land er det det man populært kaller kjøpers marked. Vi som har økonomiske midler, burde nå benyttet en slik situasjon til nødvendig utbygging av norsk infrastruktur gjennom større anbud, hvor vi kan nyttiggjøre oss den ledige kapasiteten i Europa. Dette vil også være meget positivt for de landene som nå sliter med høy ledighet. På flere områder er situasjonen blitt forverret siden statsbudsjettet ble vedtatt høsten 2010. Spesielt kan jeg vise til utfordringene i helse- og omsorgssektoren, justissektoren og at det fortsatt er stort etterslep når det gjelder nødvendige investeringer i infrastruktur. Fremskrittspartiet fremmer derfor forslag om økte bevilgninger på disse områdene for å forbedre velferden og få satt i gang med flere nødvendige investeringer på samferdselssektoren. La meg da kort kommentere de enkelte hovedprioriteringene i Fremskrittspartiets forslag, som er fremmet nå i revidert. Fortsatt står over en kvart million mennesker i sykehuskø og venter på behandling – dette samtidig som det er ledig kapasitet tilgjengelig hos private avtalespesialister og private sykehus. Som Fremskrittspartiet har sagt i lang tid, ville det vært meget hensiktsmessig å øke omfanget av bruken av disse private tilbudene, all den tid ventelistene og ventetidene for behandling og rehabilitering er svært lange og økende. Det vil være samfunnsøkonomisk gunstig å få folk behandlet raskt og tilbake i jobb framfor at pasienter mottar ulike trygdeytelser i påvente av helse- og rehabiliteringshjelp, og det vil være svært viktig sett i lys av den enkeltes livskvalitet og verdighet. I tillegg ser vi altså nå store nedskjæringer i helseforetakene. Budsjettene kuttes, og færre skal opereres og behandles ved offentlige sykehus – og dette altså i en tid da så mange mennesker venter på behandling. Fremskrittspartiet mener at regjeringen må innse at dette bærer galt av sted, og vi foreslår derfor at det bevilges mer midler til helseforetakene. Til tross for regjeringens skryt av angivelig å ha prioritert politiet i årets budsjett er virkeligheten en annen. Fremskrittspartiet er bekymret for utviklingen i politidekningen og mener justeringene på budsjettet burde gjenspeilet dette. Vi har bl.a. nå i det siste – dessverre – sett en voldtektsbølge som har rammet Oslo, og som har ført til stor grad av utrygghet i hovedstaden. Det har også vært en rekke andre alvorlige hendelser i hovedstaden, men også i resten av landet. Flere drapssaker har det vært og en økt terrorfare, som regjeringen bare delvis tar inn over seg. 16. mai i år kunne man lese i Aftenposten at hovedtillitsvalgt i PST ga uttrykk for at etaten trengte 70–80 nye spanere. Da blir det for spedt med åtte nye stillinger. Det Politi-Norge nå trenger, er mer synlig politi. Dette kan enkelt løses da man vet at over 400 nye politistudenter er ferdig utdannet og klare til aktiv tjeneste. Studentene burde vært garantert jobb, og Fremskrittspartiet foreslår derfor å gi tilstrekkelige bevilgninger til ansettelser av alle som ikke går inn i en utlyst stilling. Disse kan settes inn i aktiv utetjeneste med en gang. Politiet må også få på plass et nytt IKT-system, og det må sentralfinansieres, slik at nødvendige investeringer ikke går ut over ordinær drift. Nødvendige investeringer må derfor gjøres uten å ta av driftsbudsjettene. Fremskrittspartiet foreslår å sette av 50 mill. kr til videre IKT-investeringer ut året. Som jeg var inne på innledningsvis, har vi noen utfordringer når det gjelder infrastruktur. Norske veier og jernbanen skriker etter økte investeringer og ikke minst økt vedlikehold. Etterslepet vokser raskt, og utviklingen går i stikk motsatt retning av det regjeringen hevder når det gjelder investeringer i infrastruktur. Nylig framlagte rapporter viser også at Norge som nasjon på en rekke områder sparer seg til fant og ikke gjennomfører helt nødvendige investeringer. Blant annet på grunn av økte asfaltpriser ser vi nå at det beskjedne vedlikeholdet man sa skulle gjennomføres på veisektoren, ikke blir gjennomført allikevel. Her trengs det rett og slett mer økonomiske midler. Gjennom revidert budsjett foreslår derfor Fremskrittspartiet økte bevilgninger, spesielt til veibygging, vedlikehold og satsing på jernbanen. Situasjonen for norsk jernbane er kritisk. Kapasiteten er sprengt. Da hjelper det lite å vise til den vedtatte nasjonale transportplanen. I statsbudsjettet for 2010 kom det fram at regjeringens egne tall viste at man allerede da var langt bak sin egen Nasjonal transportplan, og at allerede i fjor utgjorde det rundt 850 mill. kroner på jernbanen på etterskudd. Norske kommuner har ansvaret for noen av de viktigste velferdstjenestene i samfunnet vårt. Spesielt innen eldreomsorg har vi sett at mange kommuner ikke makter å gi et anstendig og verdig tilbud til eldre pleietrengende. Det snakkes tvert imot om nedskjæringer. Fremskrittspartiet foreslår derfor at det bevilges og øremerkes 1 mrd. kr mer til eldreomsorg, til helt nødvendige strakstiltak på dette området. Det blir derfor noe spesielt når komiteens leder i et replikkordskifte tidligere i dag sier at Arbeiderpartiet og regjeringen ønsker å bruke de store pengene på de store områdene, når man bl.a. i dag fra regjeringens side, og regjeringspartiene, kommer til å stemme ned Fremskrittspartiets forslag om 1 mrd. kr ekstra til eldreomsorgen. Sett i lys av at man vet hvordan situasjonen er ute, burde man stemt for denne ekstra milliarden Fremskrittspartiet foreslår også at det bevilges øremerkede midler til fylkesveiene og kommunale veier, samtidig som vi også foreslår bevilget mer frie midler til kommunene. Økte midler til kommunene er ikke svaret på alle utfordringene. Men når vi ser kommunenes budsjetter og de nedskjæringene som har funnet sted, må vi nok innse at nå må det noe mer penger til, og det burde regjeringen tatt inn over seg. Jeg konstaterer at gjennom finanskomiteens behandling av revidert har det rød-grønne flertallet valgt å ikke omdisponere en eneste krone. De har ikke styrket noen områder utover det å øke overføringen til oljefondet – det har liksom vært det viktigste mantraet. Det er altså ingen innspill som har kommet til revidert budsjett, som er funnet verdig, og heller ingen av opposisjonens forslag faller i smak. Det er jo ganske utrolig. Man hadde kanskje gjort lurt i av og til å se på hva som kommer av forslag og innspill – noe kunne kanskje være fornuftig. Vi behandler i dag revidert budsjett, som behandles midt i budsjettåret. Fremskrittspartiet har derfor ikke valgt å fremme sine tradisjonelle kuttforslag. Men det er også et betydelig rom for kutt i statens utgifter på en rekke områder – det har jeg lyst til å trekke fram også i dag – og det viser Fremskrittspartiet gjennom sine årlige alternative budsjetter. Det er umulig å forstå hvorfor man i et av verdens rikeste land fortsatt skal ha omfattende problemer både i helsevesen, eldreomsorg og skolevesen og manglende ressurser i politi og forsvar samt manglende ressurser til veiinvesteringer. Gjennom behandlingen av revidert nasjonalbudsjett kunne Stortinget, hvis regjeringspartiene var villig til det, få til en økt satsing på viktige områder og få til lønnsomme investeringer i nødvendig infrastruktur. Men jeg konstaterer at viljen ikke er til stede. Avslutningsvis tar jeg opp de forslag Fremskrittspartiet har framsatt, alene eller sammen med andre partier, i finanskomiteens innstilling.
Representanten Ulf Leirstein har tatt opp de forslagene han refererte til. Det blir åpnet for replikkordskifte.
I Fremskrittspartiets merknader står det at partiet «betrakter revidert budsjett som en teknisk revisjon», og at partiet derfor har «begrenset seg til å fremme forslag på de områder disse medlemmer finner det høyst påkrevd». Det å bruke 7,8 milliarder flere oljekroner i en teknisk revisjon er nå én ting, men når en ser på hvilke forslag partiet vurderer som «høyst påkrevd», er det kutt i alkoholavgiften, tobakksavgiften og sjokoladeavgiften på flere hundretalls millioner kroner. Fremskrittspartiet kaller det grensehandelstiltak. Mitt spørsmål blir da om Fremskrittspartiets representant ser det paradoksale i å bruke flere hundretalls millioner kroner på tiltak for å redusere grensehandelen, samtidig som partiet fører en økonomisk politikk som gir økt press på rente- og kronekurs, som igjen vil gjøre grensehandelen mer attraktiv.
Den påstanden vi stadig vekk får om at vår politikk skulle gi økt press på rente- og kronekurs, vil jeg gjerne nå snart se dokumentert. Det er altså slik at selv med de 7,8 mrd. kr vi bruker mer, som man kaller det, i revidert, bruker vi fortsatt mindre penger enn det regjeringen selv mente var fornuftig pengebruk da man vedtok budsjettet i november. Så konkret til avgiftene. Jeg hadde håpet at Arbeiderpartiets skattepolitiske talsmann hadde fått med seg den økte grensehandelen som nå skjer. Blant annet næringslivet i Norge ber om at man får satt ned avgiftene på lokkevarene, slik at arbeidsplasser kan flyttes hjem til Norge, framfor at de skal være i Sverige. Derfor er det helt naturlig for Fremskrittspartiet å ta på alvor den økte grensehandelen og foreslå kutt i avgifter som går på lokkevarene, slik at vi kan få flere til å handle varene her hjemme, i et norsk marked, og legge til rette for flere arbeidsplasser i Norge, framfor å flytte dem over grensen.
Det er mange i dag som har vanskelig for å plassere Fremskrittspartiet ideologisk. Mange synes at partiet rir to hester, den økonomiske liberalisme, ved at markedskreftene skal få økt armslag, samtidig som en ønsker økt offentlig pengebruk, med forsvar for de sterkeste. Fremskrittspartiet ønsker å gå i allianse med Høyre. Høyre har den sterkeste liberalistiske tradisjonen og dermed det sterkeste varemerket, nemlig den økonomiske liberalismen. Det er jo gitt svært tydelig til kjenne etter at Erling Norviks Høyre ble forlatt. Spørsmålet mitt er: Står Fremskrittspartiet, som er en juniorpartner, i en slik økonomisk, liberalistisk tradisjon, eller er det en annen ideologisk tradisjon en nå definerer seg inn i?
Jeg konstaterer at utgangspunktet for spørsmålet er at spørreren mener at det er mange som er i tvil om hvor Fremskrittspartiet befinner seg i det ideologiske landskapet. Jeg tror ikke veldig mange er i tvil om det. Fremskrittspartiet er et liberalistisk parti og sverger selvfølgelig også til en markedsøkonomisk politikk. Jeg har konstatert gjennom mine seks år i finanskomiteen at på veldig mange områder har Høyre og Fremskrittspartiet jobbet seg sammen, og også sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti på en rekke viktige områder. Det tror jeg vi også så i forbindelse med det statsbudsjettet som ble lagt for 2011, hvor vi nok var nærmere hverandre enn noen gang før. Og det er positivt med tanke på at Fremskrittspartiet har et helt klart ønske om å overta regjeringsmakten etter valget i 2013, og ser fram til konstruktive samtaler og konstruktivt samarbeid med de andre partiene som i dag er i opposisjon.
Når man hører Fremskrittspartiet, kan man alltid få inntrykk av at situasjonen i Norge er en helt annen enn det den faktisk er. Hvis vi ser rundt oss i verden, ser vi at vi er ekstremt privilegerte. De aller fleste i Norge har det veldig bra. Vi har en trygghet som andre misunner oss. Vi har en arbeidsløshet som er lavere enn den var før finanskrisa, og lavere i snitt enn i de siste 20 år. Likevel fortsetter Fremskrittspartiet, sånn som jeg oppfatter det, å svartmale situasjonen. Men ikke nok med det, man går også videre på den politikken man tradisjonelt har stått for, og som er den motsatte av den vi har fått skryt for fra anerkjente økonomiske miljøer utenfor Norge, som sier at satsing på velferdsstaten, satsing på små forskjeller, det å ikke privatisere skole og helsevesen er noe av suksessoppskriften for Norge, i tillegg til en aktiv likestillingspolitikk. Er det ikke nå på tide at Fremskrittspartiet begynner å se nærmere på politikken sin, og vurdere i lys av situasjonen internasjonalt om man ikke bør forandre kurs?
Selvfølgelig er jeg som representant for Fremskrittspartiet meget stolt av den politikken Fremskrittspartiet står for. Hvis man i det hele tatt skulle forandret noe, hadde man i hvert fall ikke gjort det i et replikkordskifte med SVs finanspolitiske talskvinne. Jeg er stolt av det vi legger fram. Og det som blir litt paradoksalt, er jo nettopp det at selv om veldig mange mennesker i Norge har det veldig bra, er det ganske trist at en del mennesker faller utenfor. De utfordringene vi har f.eks. innenfor eldreomsorgen, hvor veldig mange eldre pleietrengende mennesker ikke får et verdig tilbud, burde bekymre langt flere enn Fremskrittspartiet. I dag har vi fremmet konkrete forslag om å styrke bl.a. eldreomsorgen i kommunene. Vi har foreslått én ekstra milliard. Jeg er ganske overbevist om at hvis SV ikke hadde vært i regjering, hadde Inga Marte Thorkildsen i dag stemt for vårt forslag. Men hun kommer til å argumentere heftig mot, fordi man tydeligvis er i en regjering som stadig vekk legger en klam hånd over hva man egentlig ønsker, også i SV.
Replikkordskiftet er omme.
Samtidig som vi i Norge diskuterer hvordan vi skal fordele veksten, vet vi at i mange andre europeiske land og i USA handler diskusjonen om hvordan man skal kutte i velferd, og hvordan man igjen skal klare å få arbeidsledigheten ned. Mange mennesker opplever usikkerhet i forhold til jobb, i forhold til kraftige kutt i velferd og i forhold til fremtidig pensjon. Vi er i en privilegert og unik situasjon i Norge, og vi skal glede oss over at mye går i riktig retning. Revidert nasjonalbudsjett viser at veksten har tatt seg opp, og at arbeidsledigheten har gått ytterligere ned. Det er positivt, og det fortjener også anerkjennelse. Den usikre situasjonen vi ser i Europa, understreker også viktigheten av at den økonomiske politikken preges av moderasjon og, ikke minst, langsiktighet. For det er ingen tvil om at den situasjonen man opplever i Europa, også kan slå innover et lite land som Norge, med en åpen økonomi. Revidert nasjonalbudsjett viser også at vi er i den situasjonen at Norge kan spare uten å spare. For samtidig som bruken av oljeinntektene går kraftig ned, går de offentlige utgiftene opp. Det viser at vi er i en situasjon som ganske få andre land er i, nemlig at vi både har gode inntekter fra en petroleumsnæring og samtidig opplever en god vekst i økonomien, som gjør at det blir mer å fordele. Samtidig som det er grunn til å ta inn over seg den uro som den økonomiske situasjonen i Sør-Europa innebærer, er det også viktig å trekke frem at Norge er ikke alene om å ha kommet godt ut av finanskrisen. Faktisk er det mange borgerlig styrte land i Nord-Europa som nå jobber seg ut av krisen. La meg bare nevne Estland, Tyskland, Finland og ikke minst Sverige som eksempler på dette. Sverige opplever nå en langt kraftigere økonomisk vekst enn det Norge gjør. Sverige opplever også en god nedgang i arbeidsledigheten, og det er ventet at arbeidsledigheten går ytterligere ned i årene som kommer. Så vi skal ikke alltid sammenligne oss med de verste, de land som har de største utfordringene. Det er all mulig grunn til å vise til mange av de nordeuropeiske borgerlig styrte landene som nå jobber seg ut av krisen, har god økonomisk vekst og ser at arbeidsledigheten går ned, noe som skaper større trygghet for mange. Jeg vil allikevel – samtidig som jeg peker på de positive utviklingstrekkene i Norge – også vise til at Norge står foran ganske store utfordringer i årene som kommer. Og det er en fare for at oljeinntektene bidrar til å skygge for mange av disse utfordringene. Jeg viser til den manglende omstillingen og moderniseringen av offentlig sektor som vi har opplevd de siste årene, men også til det faktum at konkurranseutsatt sektor har fått svekket sin konkurranseevne hvert eneste år etter at Stoltenberg II-regjeringen overtok. Vi ser også at Norge nå faller på verdens konkurransekraftindeks. Mens Sverige går fra 6. til 4. plass, opplever Norge å falle fra 9. til 13. plass. Denne konkurransekraftindeksen handler ikke bare om kostnader; den handler også om de økte skattene, den handler om manglende fleksibilitet på arbeidsmarkedet, og den handler om manglende innovasjonsevne. For få dager siden la EU frem en stor sammenligning av de europeiske lands innovasjonsevne, og mens Tyskland, Finland, Danmark og Sverige ligger helt på topp i Europa når det gjelder innovasjonsevne, ligger Norge i den nest nederste gruppen. Jeg mener at disse to utfordringene, konkurranseevnen og innovasjonsevnen, er to viktige utfordringer som vi er nødt til å ta tak i, fordi det handler om vår evne til å kunne skape verdier i fremtiden, vår evne til å kunne bære velferden. I revidert nasjonalbudsjett omprioriterer Høyre om lag 4 mrd. kr. Vi ser også på revidert nasjonalbudsjett som en revisjon og ikke som en omkamp om smått og stort. Men innenfor de 4 mrd. kr velger Høyre å bruke om lag 2 mrd. kr mindre enn det regjeringen gjør. Det er to viktige grunner til det. Det ene er at Høyre i sitt ordinære budsjett prioriterer en del skatte- og avgiftslettelser som vi nå ikke tar opp. Derfor er det heller ikke naturlig at vi bruker hele handlingsrommet til økte offentlige utgifter. Det andre er at det er et ganske kraftig press på veksten i de offentlige utgiftene. Derfor mener vi det er vesentlig å holde noe igjen. Innenfor de områdene vi ellers prioriterer, handler det om kunnskap i skolen, det handler om kvalitet i omsorgen, det handler om hvordan vi kan skape trygge lokalsamfunn, og det handler om bedre veier og god kollektivtransport. Kunnskap i skolen er en av Høyres aller viktigste saker. Hva er det vi kan gjøre i revidert nasjonalbudsjett for å styrke kunnskapsformidlingen? Jo, det er å satse på lærerne. Det Høyre gjør i dette budsjettet, er at vi prioriterer 150 mill. kr mer til etter- og videreutdanning av lærere. Vi vet at det er 4 000 norske lærere som ønsker etter- og videreutdanning. Regjeringen hadde som mål at 2 500 lærere skulle få etterutdanning. I revidert nasjonalbudsjett har man senket ambisjonene til kun 1 500 lærere. Det betyr at under halvparten av de lærerne som ønsker økte kvalifikasjoner, faktisk får det. Det vi velger å gjøre, er å redusere den kommunale egenandelen for etter- og videreutdanning, slik at flere lærere faktisk kan få det, og at flere av våre barn også får en bedre utdanning. Vi følger også opp Høyres yrkesfagløft ved å øke lærlingtilskuddet, slik at flere av våre ungdommer kan få en god yrkesutdannelse. Høyre satser på kvalitet i omsorgen. Og hva er viktigere for kvalitet i omsorgen enn å satse på de mange omsorgsarbeiderne ved våre sykehus, ved våre sykehjem og i våre kommuner gjennom å sørge for at flere ufaglærte kan bli faglærte, og at flere av sykepleierne kan få ytterligere spesialutdannelse? Å satse på et kvalitetsløft i omsorgen er en av Høyres aller viktigste saker. Jeg registrerte at komitélederen i et replikkordskifte med Kristelig Folkeparti sa at i motsetning til de andre opposisjonspartiene var det så flott at Kristelig Folkeparti satser på rusomsorg. Kristelig Folkeparti satser på rusomsorg, men det gjør også Høyre. I vårt alternativ øker vi satsingen på rusomsorg med flere titalls millioner kroner, nettopp fordi vi vet at en av de største utfordringene i mange av våre kommuner er å sørge for at flere av de ungdommene som ønsker å komme ut av rushelvetet, faktisk får den hjelpen som de har behov for. Det tredje området Høyre satser på, handler om trygge lokalsamfunn. Et av de viktigste virkemidlene for å skape tryggere lokalsamfunn er å sørge for at vi har mer synlig politi i gatene våre. Høyre setter av 100 mill. kr, slik at de nyutdannede politifolkene også kan fylle noen av de ledige politiuniformene som er rundt om i landet vårt. Det fjerde området Høyre satser på, er bedre veier og god kollektivtransport. Samferdsel handler om at varene skal komme raskere frem, men det handler også om at folk skal komme trygt hjem. Derfor handler vår høyeste prioritering for samferdsel i dette budsjettet om økt trafikksikkerhet gjennom å gjøre et løft for utbygging av midtdelere. Samtidig erkjenner vi at vi i våre store byer ikke kan bygge oss ut av de store samferdselsproblemene. Vi er nødt til å sørge for bedre kollektivtransport. Vi må sørge for at togene kommer når de skal, at det er flere busser slik at folk kan få et sete når de reiser med bussen. Vi setter av 300 mill. kr for å gi et løft til kollektivtransporten. Det handler også om å gi et tilskudd til dem som nå planlegger egne traseer for bybaner, slik at man kan få en bedre kollektivtransport for fremtiden. Med dette tar jeg opp de forslag hvor Høyre enten er medforslagsstiller eller er forslagsstiller som ikke allerede er tatt opp.
Representanten Jan Tore Sanner har tatt opp de forslagene han omtalte. Det blir replikkordskifte.
Jeg la merke til at representanten Sanner mener at Norge skal sammenlignes med borgerlig styrte nordeuropeiske land. Ja, det gjør vi gjerne. Sverige har på mange måter klart å få noe fart i økonomien, men det har hatt en svært høy pris. Jeg synes det er oppsiktsvekkende hvis det er slik at representanten Sanner mener at et land som har en arbeidsledighet på 8 pst. – nesten 9 pst. – skal stå i stil med de økonomiske resultatene vi har her i landet. Men la nå det ligge. Vi har gjentatte ganger prøvd å få svar på hvordan den økonomiske politikken skal se ut hvis det er slik at de borgerlige partiene vinner valget i 2013. Jeg har nå hatt pappaperm store deler av denne sesjonen og har grunnet på dette, og jeg har sett at man heller ikke i løpet av denne sesjonen har klart å komme med noe godt svar på dette. Så jeg utfordrer igjen Jan Tore Sanner, ikke på om han kan garantere eller ikke garantere – for det har jeg nesten gitt opp – men om han er enig i at det er noe rart at vi i urolige tider i Europa har uklarheter rundt den økonomiske politikken blant de to største opposisjonspartiene i landet.
La meg bare først svare på det første elementet i Micaelsens spørsmål, som knytter seg til Sverige. Prognosene for Sverige nå er for det første en økonomisk vekst som er betydelig høyere enn i Norge, og det er at arbeidsledigheten vil gå ned fra 7,4 pst. til 4,8 pst. i løpet av de kommende år. Det er ganske imponerende for et land som ikke har oljeinntekter, slik vi har i Norge. Sverige jobber seg ut av krisen, vi – jeg holdt på å si – finansierer oss ut av krisen. Så til spørsmålet, som jeg svarte på for et halvt år siden. Jeg synes det svaret egentlig står seg ganske godt, hvor jeg ga uttrykk for at jeg fikk en viss déjà vu i forhold til replikken og mine egne spørsmål til Jens Stoltenberg i 2004 og 2005 om hvordan han skulle klare å håndtere utgiftspartiene SV og Senterpartiet.[[Presidenten klubber]] Det har Arbeiderpartiet klart rimelig godt, og jeg er overbevist om at Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre skal klare å styre den økonomiske utviklingen i Norge på en god måte.
Men representanten må også lære seg å styre taletiden innenfor den tildelte tid på 1 minutt.
På Høyres hjemmeside står det at arbeidsledigheten i Sverige er på vei ned, fra 7,4 pst. i år til 4,8 pst. i 2015. – «Den borgerlige regjeringens politikk virker.» Da lurer jeg på, nå som vi har fått de siste tallene som viser at vi i Norge har en arbeidsløshet som er nede på 3,2 pst – den er til og med lavere, som jeg sa i stad, enn den var før finanskrisen – hvordan representanten Sanner da vil karakterisere norsk rød-grønn politikk. Jeg vil også minne om at da vi diskuterte tiltakspakkene mot finanskrisen, var Høyre bl.a. kritisk til at vi valgte å innrette tiltakspakkene på den måten vi gjorde, og ikke satset mer på skattelette. Legger vi det sammen med at man også tar til orde for mer privatisering innen helsevesenet, innen skole, er det oppskriften for økte sosiale forskjeller og en oppskrift for økt arbeidsløshet.
Her var det mange påstander. For det første: At Høyre skulle ønske å privatisere skole og helsevesen, er jo ikke sant! Høyre har aldri foreslått å privatisere verken skole eller helsevesen. Finansieringen av sykehusene våre, finansieringen av eldreomsorgen, finansieringen av skolen og kvalitetskontrollen skal ikke privatiseres. Det er helt riktig at vi har en noe mer pragmatisk holdning til hvem som skal utføre oppgavene, men det er noe helt annet enn privatisering, for det handler om mangfold, det handler om kvalitet, og det handler om å utvikle tilbudene. Hvis representanten hadde hørt på mitt innlegg, ga jeg anerkjennelse til mange av de gode resultatene i Norge. Jeg mener at vi har grunn til å glede oss over at det skapes mange jobber i det private næringslivet, at vi har dyktige bedrifter, dyktige arbeidsfolk som utvikler teknologi, og som får til investeringer. Det mener jeg det er grunn til å gi anerkjennelse for, og det skal vi glede oss over. Men samtidig er min anklage mot regjeringen at man undervurderer en del av de fremtidige utfordringene på grunn av svekkelse i konkurranseevnen og svekket …[[presidenten klubber]]
Høyre har ett sterkt varemerke – den økonomiske liberalismen, altså å gi markedskreftene økt armslag, politisk tilrettlegging for at den sterkeste skal få økt makt i markedet. Hva er så typisk norsk? Jo, det er jambyrdigheten mellom folk – økonomisk, sosialt og kulturelt. Høyre er ut fra sitt varemerke den største trusselen mot disse jambyrdige verdiene. Mitt spørsmål er: Hvorfor kan ikke Høyre si rett ut at jambyrdigheten i det norske folk er for stor og er en ulempe i framtidas internasjonale konkurranse?
Her var det også en god del påstander. For det første er den økonomiske politikken Høyre står for, en godt forankret sentrum–høyre-politikk. Og vi står ikke for den sterkestes rett, vi står for maktspredning. Høyre er opptatt av å spre eierskap, ikke konsentrere eierskap. Vi er opptatt av små forskjeller, at det er en styrke. Vi har flere ganger gitt uttrykk for at det ikke er en sosialdemokratisk verdi, det er en nordisk verdi. Små forskjeller er en verdi som står sterkt i alle de nordiske samfunn, og jeg mener at det er med på å gi de nordiske økonomiene konkurransefortrinn. Så det er igjen en verdi som vi er opptatt av å ta vare på, og det gjenspeiler også våre forslag og vår økonomiske politikk.
Replikkordskiftet er omme.
I revidert budsjett legger vi vekt på å holde oljepengebruken nede for å skape handlingsrom i framtidige budsjetter. Finanskrisa viste hvor viktig det er å ha mulighet til å føre aktiv motkonjunkturpolitikk når det trengs. Da brukte vi store summer, bl.a. 4 mrd. kr i ekstraordinært tilskudd til oppussing av skoler og andre kommunale bygg, 2 mrd. kr i økte frie inntekter til kommunene og 1 500 sykehjemsplasser og omsorgsboliger, i tillegg til en voldsom satsing på arbeidsmarkedstiltak og studieplasser. I dag har vi altså Europas laveste ledighet, lavere enn før finanskrisa. I landene rundt oss er situasjonen en helt annen. Ledigheten er skyhøy mange steder, ungdomsledigheten enda høyere. Det er hjerteskjærende å høre unge mennesker fortelle at de må velge bort barn av ren nød. De har ikke trygghet og inntekt til å stifte familie. Vi er enormt privilegerte i Norge. De fleste har det materielt sett bra. Men det er også mange utfordringer, bl.a. innen skolesektoren og ikke minst på miljøsida. Det kommer jeg tilbake til. De midlene vi velger å bruke nå i revidert, går til viktige områder som utdanning, kamp mot ledighet og sosial dumping, mottak av 250 flere kvoteflyktninger fra Libya, tiltak for villaksen i Vefsn-området og Bryggen i Bergen og ferietilbud til fattige barn. Vi styrker innsatsen for å gi lærere etter- og videreutdanning, flere styrere i barnehager skal få ta et deltids lederstudium, lærlingordningen skal styrkes, det samme skal tilbudet til voksne uten basisferdigheter. Og vi starter nå innføringa av valgfag. Kampen for økt gjennomføring og mot frafall er høyt prioritert for regjeringa. Vi vet at de med lav utdanning har svakere tilknytning til arbeidslivet enn grupper med høyere utdanning. Dette gjelder spesielt voksne som ikke har gjennomført videregående opplæring. Sjansen for å ende som ufør er mange ganger større for dem som bare har grunnskole, enn for dem som har høyere utdanning. Et rettferdig samfunn er et samfunn som gir ulike mennesker like muligheter til et godt og sjølstendig liv. Derfor startet vi barnehagerevolusjonen, som har ført til at vi har bygd over 58 000 flere barnehageplasser fra 2005, innført rett til barnehageplass og gått fra å bruke 5 mrd. kr på barnehagene i 2001 til over 28 mrd. kr i 2011. Gode barnehager til alle barn er det viktigste vi kan skaffe for å sikre at barn får en best mulig start i livet. En god barnehage trumfer til og med en mindre god skole seinere i livet. Barnehagesatsinga har dessuten ført til at kvinner har kunnet jobbe mer, de er blitt mer selvstendige. Næringslivet har dermed fått et nytt konkurransefortrinn: kvinner. For SV er kampen mot klasseskiller i samfunnet helt overordnet – større tillit mellom folk, mindre kriminalitet, bedre helse, bedre livskvalitet. Derfor var det stort da vi fikk tallene fra SSB, som viste at forskjellene ble redusert da vi overtok regjeringskontorene. 7. desember i fjor skrev Klassekampen følgende: «Etter tiår med økende inntektsforskjeller i Norge, ble trenden brutt i 2006. Siden den gang har det ikke skjedd noen økning i inntektsforskjellene i landet.» 2006 var den rød-grønne regjeringas første budsjettår. Med oss fikk vi «en dramatisk endring sammenlignet med utbytteårene i perioden 2002–2005», som Jon Epland fra Statistisk sentralbyrå sa. Vi overtok et skatteopplegg fra Bondevik II, med Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti, som var beregnet å gi størst lettelser til de 10 pst. som befant seg på toppen av inntektsfordelinga. Med Kristin Halvorsen i Finansdepartementet ble det i stedet til at vi ga skattelettelser til alle andre inntektsgrupper enn de øverste 10 pst. Med oss ble endelig skattesystemet progressivt. De rikeste måtte finne seg i å betale etter evne, noe mange gjør med stor forståelse. Det andre vi skulle oppnå da vi gikk inn i regjering, var en snuoperasjon i miljøpolitikken. Det har vi delvis klart. Rensing av gasskraftverk, regnskogsatsing, nei til oljeboring i gyteområdene til verdens siste store torskestamme, markaloven og en naturmangfoldlov som innebærer et gjennombrudd for norsk natur, er eksempler på det. Det samme er 14 mrd. kr til Statkraft, som utløser over 80 mrd. kr til et investeringsprogram for fornybar energi. Gasskraft er nå utelukket. NOx-fondet er en suksess, og vi har lagt om bilavgiftssystemet slik at vi har fått ned utslippene fra nye biler med 25 pst. I mitt hjemfylke, Vestfold, hadde vi kjempet i årevis for dobbeltspor på Vestfoldbanen. Nå er vi i gang, og vi får til og med tilrettelagt for moderne høyhastighet. Dette fortjener mer enn en parentes når regjeringas historie skal skrives. Situasjonen når det gjelder norske utslipp, er imidlertid langt fra positiv. Norske utslipp øker. Utslippene i verden øker. Farene forbundet med dette er enorme. Min sønn kan komme til å vokse opp i en verden som er preget av dette på måter vi ikke kan forstå rekkevidden av. Generasjonsregnskapet kan derfor ikke bare handle om at vi skal spare penger for dem som kommer etter oss. Jeg har forståelse for dem som viser utålmodighet når det gjelder klimapolitikken. Og jeg har desto mindre forståelse for dem som forsøker å underminere norske forpliktelser om å kutte innenlands. Svikter vi på dette, svikter vi neste generasjon, som overlates til å ta ryddejobben, og som må betale en langt høyere regning enn vi må. Svikter vi i å ta vår del, viser vi at rike land ikke er til å stole på. Vi setter Norges omdømme i vanry. Og svikter vi på dette, setter vi norsk industris konkurransekraft på spill. Jeg forventer derfor at alle klimaforlikspartnerne, regjeringspartiene, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, rydder unna enhver tvil om at vi skal nå de målene vi har satt oss, også innenlands. Norsk Industri er soleklare på at en ensidig satsing på kvotesystemet i EU er en dødslinje for norsk industri på sikt. De sier: Pålegg oss og alle andre sektorer å kutte utslipp. Sørg for at alle må redusere, ikke bare industrien. Husk at våre konkurrenter nå får tilgang til klimatiltaksfond. Hvis vi sverger til kvoter, sier de, så blir konkurrentene våre mer og mer moderne, mens vi blir mer og mer gammeldagse. La meg gi noen eksempler på at de har rett, og at det er fornuftig og klokt å stille miljøkrav. Finnfjord i Troms, som produserer ferrosilisium, har gjort kjempeinvesteringer innen energieffektivisering og har CO2-nøytralitet som visjon. Energigjenvinning er en viktig del av deres strategi, og gjennom redusert energibruk øker de også sin konkurransekraft. De fortalte meg en gang hvordan offensive norske krav for å få bukt med svovelutslippene ga dem nye muligheter og penger i kassa. Microsilica, et biprodukt fra produksjonen, ble en eksportartikkel i stedet for en utgift, som følge av at de ble tvunget til å tenke nytt og slutte å deponere. På Borregaard i Sarpsborg skjer det samme. De tenker framtidsrettet og ser mulighetene som miljøtenking gir, ikke alle begrensningene. Borregaard har utviklet ny teknologi for produksjon av bioetanol og grønne biokjemikalier fra biomasse som halm og annet landbruks- og skogsavfall. Borregaard er verdens mest avanserte bioraffineri. Fra norsk gran utnyttes alle bestanddelene til framstilling av avanserte biokjemikalier som kan erstatte oljebaserte alternativer. Borregaards spesialcellulose anvendes i tabletter, lim og matvarer. Treets bindemiddel, lignin, er råstoff til en rekke produkter som benyttes i betongtilsetning, bilbatterier og fôrprodukter. Fra sukkerstrukturer i tømmeret lages bioetanol som bl.a. går til biodrivstoff. Vi har nettopp gitt 58 mill. kr i støtte til dette. Det er på tide å se alle mulighetene klimaforliket gir. Vi kan vise neste generasjon og verden omkring oss at vi er ansvarlige politikere som tenker langsiktig. Vi kan la det norske folk være med på noe som er større enn dem sjøl, noe som virkelig setter spor. Vi kan få til teknologiske gjennombrudd og styrke norsk industris konkurranseevne i stedet for å parkere den på sidelinja. Vi kan vise at klima og miljø også gir andre gevinster for vårt samfunn: bedre helse i byene, mindre kø og støy, bedre komfort, bedre folkehelse. Satsing på kollektivtrafikk og sykkel og færre biler i sentrum av norske byer er et ubetinget gode. Men også elektrifisering av norske oljeplattformer har denne typen positive bieffekter. BP har vist hvordan de har fått mindre støy og helserisiko for arbeiderne ved å satse elektrisk i stedet for på gassturbiner. Jeg er ingen rojalist, men jeg har fått med meg at prinsessen er opptatt av framsnakking. Jeg mener det er på tide at vi må begynne å framsnakke klimaforliket.
Det blir åpnet for adgang til replikkordskifte.
Regjeringen er svært stolt av at den holder seg til handlingsregelen. Det er jo fine greier. Samtidig får man nye rapporter om at fattigdommen i Norge øker, sikkert til SVs store bekymring. Spørsmålet mitt er da til representanten Thorkildsen: Er det viktigere å holde seg til handlingsregelen enn å bekjempe fattigdommen? Fattigdommen kunne som kjent bekjempes med et pennestrøk – jeg vil anta at det var et pengeoverføringspennestrøk – og dersom det ikke kan kureres med penger, hva gjør regjeringen feil siden den ikke klarer å bekjempe fattigdommen?
Vi har aldri sagt at vi kan bekjempe fattigdom med et pennestrøk, men vi har sagt at det står på politisk vilje. Det er helt korrekt. For oss er det avgjørende å bekjempe forskjellene i samfunnet. Hvis vi ikke klarer å få ned forskjellene, klarer vi heller ikke å bekjempe fattigdom. Samtidig ønsker vi å ha en human flyktning- og innvandringspolitikk. Det betyr at vi stadig får en økning av antallet, og andelen også, med lav inntekt i Norge, det gjelder særlig barnerike familier med innvandrerbakgrunn. Det gir noen ekstra utfordringer til oss som samfunn, som særlig representanten Christian Tybring-Gjedde burde tenke litt igjennom. Noe av det vi kommer til å gjøre nå, er å legge fram en fordelingsmelding som bl.a. skal vise at vi skal satse videre innenfor de tiltakene som vi har satset på og som vi vet er mest effektive, og som dreier seg om barndommen til ungene. Det dreier seg om å få barn i barnehage, særlig barn med minoritetsbakgrunn, og samtidig gi kvinner med minoritetsbakgrunn mulighet til å jobbe. Da er også kutting av kontantstøtten for toåringer et ledd i en strategi for å få bukt med fattigdommen blant disse barna.
Inga Marte Thorkildsen snakket om progressiv beskatning som hadde blitt så mye bedre under den rød-grønne regjeringen. Men når man ser skatteopplegget for 2011 på denne plansjen som jeg har her, viser den at en person med inntekt mellom 150 000 og 250 000 kr vil få en dobbelt så høy skatteregning i kronebeløp som en som har en inntekt mellom 600 000 og 700 000 kr. Det er ikke en progressiv beskatning. Høyre vil bruke minstefradraget, som nettopp skal bidra til at lavtlønte både kommer ut i jobb og faktisk får en skattereduksjon. Høyre foreslår i sitt budsjett 5 000 kr økning i minstefradraget og en oppgradering av prosentsatsen i fradraget fra 36 til 37. Hvorfor er det slik at lavtlønte skal få en dobbelt så stor skatteøkning som høytlønte?
Det store bildet når det gjelder de skatteendringene som vi har gjennomført, er jo det stikk motsatte. Vi har tatt inn store beløp fra dem som har de høyeste inntektene og formuene i Norge. Det er noe av grunnen til at vi også får mye kritikk, særlig fra en del av støttespillerne til Høyre. Noen av dem har riktignok nå trukket seg og skal ikke yte valgkampbidrag lenger, men det har vært helt åpenbart at grunnen til at de har ønsket å støtte høyresida, er at de ser at de da kan få de største skattelettelsene. Så vidt jeg husker, var det vel Høyre som foreslo at vi skulle gi 60 000 kr i skattelette i formuesskatt til dem som har over 3 mill. kr i inntekt. Minstefradraget trumfer ikke det i det hele tatt for dem som har de lave inntektene. For oss har det vært viktig både å gi lettelser i form av minstefradrag – det mener vi fra SVs side at vi med fordel kan gjøre mer av – og vi bør gi mer i skattelettelser til dem som tjener lite, bl.a. fordi det øker arbeidstilbudet blant dem. Men vi bør ikke finansiere det ved å gi økte skattelettelser til dem som har høye inntekter.
Representanten Thorkildsen snakket mye om miljø og klima i innlegget sitt, og at satsing måtte skje innenlands. Jeg savner nettopp denne satsingen i revidert budsjett, noe jeg vil komme tilbake til i mitt innlegg. Regjeringen kutter rundt 1 mrd. kr i revidert i forhold til det som var varslet i ordinært budsjett. Hvordan kan representanten forsvare det?
En del av disse kuttene dreier seg jo om Mongstad-prosjektet. Der er det sånn at vi har møtt på en del hindringer underveis, som representanten Tenden sjølsagt er klar over. Vi er de første til å beklage det. Det betyr ikke at vi ikke skal gjennomføre prosjektet på Mongstad, det skal vi. Neste år vil testsenteret til ca. 6 mrd. kr stå klart. Så dette må ses på som en teknisk revisjon. Men jeg er glad for at representanten Tenden tar tak i utfordringa mi når det gjelder miljø, for jeg opplever at stillheten rundt miljøsaken er blitt faretruende den siste tida. Sånn sett kan det være greit at vi nå får en debatt bl.a. om klimaforliket, for det gir en anledning til å slå fast at vi skal stå på det vi har sagt. Da vil jeg også ønske representanten Tenden lykke til med i samarbeid med Høyre å sikre at de også er med på å gjøre tiltak som virkelig monner for at vi skal nå våre nasjonale målsettinger.
Replikkordskiftet er dermed omme.
Revidert nasjonalbudsjett omhandler hovedlinjene i den økonomiske politikken og utsiktene for norsk økonomi framover, men er i sine tall en revidering av vårt allerede vedtatte statsbudsjett. Fra regjeringens side blir derfor budsjettendringene beskjedne siden forutsetningene for årets budsjett ikke er endret i vesentlig grad. Dagens debatt er den siste i stortingssalen før lokalvalget i høst. Det er viktig å heve blikket. Senterpartiet er den grønne pol i en rød-grønn regjering. Senterpartiet er i en strategisk allianse som er bedre enn alternativet, for å fremme våre verdier. Alle med erfaring fra slike strategiske allianser vet at dette arbeidet innebærer både forsvar av tilkjempede tiltak og politisk kamp for å skape oppslutning om nødvendige tiltak for å løse kommende utfordringer, dette for å skape begeistring og økt politisk innflytelse. Norge er annerledeslandet i verden. Det er et faktum nå. Begrepet brukes nå av langt flere enn senterpartifolk i motsetning til da det ble lansert på 1990-tallet. Annerledeslandet hadde imidlertid et viktig tillegg, nemlig annerledeslandet som ikke er seg sjøl nok. Det er stadig viktigere å ha dette tillegget med seg som vitnesbyrd om en internasjonal solidaritetstankegang. Som folkevalgte har vi det øverste lederansvaret for forminga av framtidssamfunnet. Som del av en flertallsregjeringskoalisjon har vi et ekstra ansvar. Og det er viktig å fornemme hva det er som rører seg blant folk. Senterpartiet har en tradisjon som et praktisk, jordnært motkulturparti, og jeg vil nå appellere til alle om en økt nysgjerrighet på det som er situasjonen i hverdagslivet – en større satsing på det empiriske i all offentlig ledelse, i motsetning til den virtuelle virkelighet. Den virtuelle virkelighet har fått altfor stor rolle i en rekke offentlige etater. I Senterpartiets rekker står det myndige mennesket sterkt – mennesket som tenker sjøl og tar ansvar. Det offentlige kan ikke kontrollere mer i smått, men mindre i smått. Derimot er sterkere overordnet styring av de store linjene nødvendig, f.eks. i konkurransepolitikken. Et fritt marked kjenner vi slik. Det gir monopoler. Konkurranse er i sin grunnleggende tekst et resultat av statlig inngripen. Det norske samfunnet har stor jambyrdighet økonomisk, sosialt og kulturelt blant folk. I Senterpartiets tradisjon står den frivillige sektoren – frivilligheten, det blomstrende uegennyttige organisasjonslivet – sentralt. Det er noe vi i alle sammenhenger tar fram, for det er en viktig del av velferdssamfunnet vårt. I spørsmålet om jambyrdigheten er det lite realt av partiet Høyre å tilsløre at etter deres ideologi er jambyrdigheten i det norske samfunnet for stor. I Senterpartiets tradisjon må vi dyrke jambyrdighetstankegangen. Det er en verdi som er svært stor for alle mennesker som har opplevd det motsatte. Arbeidslivet er svært sentralt når det gjelder jambyrdigheten. Vi opplever i dag en stor arbeidsinnvandring i enkelte yrker, og de norske lønns- og arbeidsvilkårene i de bransjene blir utsatt for et svært sterkt press. Det er avgjørende viktig at myndighetene forsterker sitt engasjement for å sikre at det er norske lønns- og arbeidsvilkår for de menneskene som skal ha sitt virke i Norge, og som opplever det norske, høye kostnadsnivået hver eneste dag. Videre er det viktig at vi i arbeidsmarkedspolitikken ikke bare tenker på de konjunkturavhengige tiltakene, men også de konjunkturuavhengige tiltakene. De konjunkturuavhengige tiltakene er avgjørende viktige for de mange mennesker som har bare delvis arbeidsevne. Skal en arbeidsgiver ta i bruk den arbeidskraften som er hos disse menneskene, må en komplettere økonomien slik at arbeidsgiveren kan få et tidsbestemt eller et tidsubestemt lønnstilskudd, noe som blir brukt i en rekke andre bransjer. Jeg ser klokka er utgått. Jeg vet ikke hvor mange minutter jeg har igjen.
Du har 34 sekunder igjen nå, så bare fortsett du.
Til slutt næringslivet: Senterpartiet ønsker å ta hele Norge i bruk. Det foregår i dag en sterk sentralisering av arbeidsplasser, noe som over tid også vil føre til en enda sterkere sentralisering av bosetting. Derfor må vår bevågenhet når det gjelder kommunikasjoner som reduserer avstandskostnadene, settes ytterligere i fokus. Ikke minst er ny teknologi knyttet til telekomsektoren avgjørende, og, som flere har vært inne på, er etablering av lange verdikjeder når det gjelder foredling av våre fornybare naturressurser, helt sentralt. Det er også helt sentralt når det gjelder klimautfordringene, hvor det fornybare karbonet er det som er kjernen i spørsmålet.
Jeg forstår godt at representanten Lundteigen ble litt forvirret, for det sto faktisk at det var 92 minutter og 15 sekunder igjen av taletiden. Det var åpenbart en feil som vi skal sørge for å få korrigert. Det blir replikkordskifte.
Jeg må si meg meget skuffet over det regjeringen har kalt satsing på samferdsel i det reviderte budsjettet. Det er bare å konstatere at det ikke er noen satsing på vei. Det gjelder da spesielt Lundteigens og mitt eget hjemfylke Buskerud, et fylke som VG tidligere har rangert, sammen med Telemark fylke, til å ha Norges mest livsfarlige vei. Jeg registrerer også at Lundteigen har vært ute i media og vært enig i at det er altfor mye dårlig vei i Buskerud. Det jeg reagerer spesielt på, er at regjeringen ikke har lagt inn noen form for kompensasjon for de høye oljeprisene. Høye oljepriser gjør som kjent asfalten dyrere, og det igjen vil føre til mindre asfalt enn det som allerede er forutsatt for i år. Samtidig vet vi at «AS Norge» får økte inntekter på grunn av økte oljepriser. Pengene renner inn i oljefondet. Likevel får livsfarlige veier ikke den oppgraderingen som er nødvendig. Hva er Lundteigens bemerkninger til det?
Jeg er glad for spørsmålet, for endelig får jeg mulighet til å svare når det gjelder begrepet «AS Norge». Fremskrittspartiet ser Norge og det norske samfunn som et aksjeselskap. Enhver som driver et aksjeselskap, vet at formålet med det er å maksimere verdien av aksjene. Det er et så smalt perspektiv at det er helt uvirkelig at det har fått lov til å utvikle seg en tale om at Norge er et aksjeselskap. Norge er det motsatte av et aksjeselskap. Det er et samfunn, som har en helt annen forståelse av hvilke verdier som skal legges til grunn. Det er i hvert fall Senterpartiets tradisjon. Det er Senterpartiets holdning i regjeringa. Når det gjelder vei, har vi en statsråd som prioriterer opprusting og vedlikehold. Om prisene på asfalt går opp, ja vel, så må det mer penger til for å sikre opprusting og vedlikehold innenfor den rammen som er. En nødvendig konsekvens blir da mindre nybygging innenfor bestemte rammer.
Småkraftutbyggjarane er på mange måtar dagens pionerar. Dei vågar å satse, og dei ønskjer å skape verdiar og sysselsetjing i samfunnet. Likevel blir dei systematisk motarbeidde av dei raud-grøne politikarane med løftebrot og øydeleggjande skatte- og avgiftspolitikk. Når bøndene på Byrkjelo i Gloppen i Sogn og Fjordane går saman om å byggje eit kraftverk, er det nettopp urkrafta på bygdene dei representerer. Det vesle kraftselskapet gjekk med 3 mill. kr i overskot. Skatterekninga frå staten var på 4,5 mill. kr – altså 141 pst. skatt. Når ein tek med eigedomsskatt og avgifter, er prosentsatsen på formidable 165. Det er takka frå avgiftskåte senterpartipolitikarar og ei raud-grøn regjering. Ein viktig del av det totale skatte- og avgiftsnivået for småkraftnæringa er grunnrenteskatten. Kvifor støttar ikkje Senterpartiet Høgre sitt framlegg om å heve innslagspunktet for grunnrenteskatt til 10 MW?
Det var mange ting her. Småkraft, småkrafteiere og småkraftutbyggere gjør en utrolig viktig jobb. De skal ikke motarbeides, og de blir ikke motarbeidet – det er Senterpartiets linje i alt arbeidet rundt dette. Når det gjelder eksempelet fra Byrkjelo i Gloppen, går det på verdifastsettelsen av det som det skal skattlegges av. Eksempelet viser at det er en feil. Det er en feil i systemet når skatten blir slik i forhold til overskuddet, og feilen ligger i det at en legger spotpris til grunn og ikke den faktiske pris som selskapet oppnår gjennom sitt salg av strøm. Når det gjelder 10 MW, vil jo Fremskrittspartiet og Høyres linje på det punktet føre til at en deler ut skattelette også til de store kraftverkene, som har en svært god økonomi. Senterpartiets linje er å fremme de små kraftvirksomhetene, og dermed har vi en annen modell for hvordan en kan gjøre det. Vi må husholdere med skattelettelsene, slik at en når dem som skal nås, nemlig de som er i en utsatt og moderne posisjon.
Det er alltid interessant å høre på representanten Lundteigen. Jeg er heller ikke i tvil om at han kunne ha brukt 92 minutter, hvis han hadde hatt det til rådighet for å forklare mer om «AS Norge» – eller kanskje «Andelslaget Norge» hadde vært mer passende. Men det var noen interessante signaler. Det var rett og slett det Lundteigen sa om at man sitter i grunnen i denne regjeringen ikke av lyst, men av nød. Det var en strategisk allianse, og jeg oppfattet det nærmest dit hen at fraværet av alternativer gjorde det tvingende nødvendig for Senterpartiet å være med i denne. Så nevnte Lundteigen Frivillighets-Norge. Der er Kristelig Folkeparti og Senterpartiet helt på lag. Vi startet denne sesjonen med å gjøre noe for de frivillige institusjonene. Regjeringen har ikke maktet det til nå. Nå er vi på årets siste dag, når det gjelder denne sesjonen i alle fall. Er representanten Lundteigen fornøyd med Frivillighets-Norge og det regjeringen har lagt opp til?
Når det gjelder Frivillighets-Norge, må jeg si at vi er fornøyd fordi det er en helt annen økonomisk tilrettelegging av de frivillige organisasjonene nå enn det var da denne regjeringa tiltrådte. Så det er gjort en stor og betydelig innsats. Vi ønsker å utvikle det videre, og det skjer med faste og små skritt. Så til spørsmålet om strategisk allianse: Sjølsagt er Senterpartiet i en strategisk allianse. Det er tre poler i norsk politikk: Det er en grønn pol, det er en rød pol og det er en blå pol. Den grønne pol har nå gått i en allianse med den røde, fordi det er, som jeg sa, bedre enn alternativet når det gjelder å fremme våre verdier. En må bestandig vurdere hva som er det beste alternativet for å realisere sine verdier. Sånn er det for ethvert parti i dette parlament.
Replikkordskiftet er omme.
Jeg skal fortsette der jeg slapp i replikkordskiftet, nemlig situasjonen for det frivillige Norge. Representanten Lundteigen sa at dette gikk med små skritt i riktig retning, og at situasjonen for Frivillighets-Norge var bedre enn noen gang. I trontaledebatten i fjor høst fikk vi ett vedtak som ble oversendt regjeringen. Det gikk på å se på situasjonen for de ideelle drivere av helse- og omsorgsinstitusjoner i dette landet. Etter innstendig oppfordring fra regjeringspartiene ble vi med på det. Vi oversendte forslaget for at regjeringen skulle komme tilbake med et opplegg som sikret de frivillige institusjonene arbeidsrom, slik at de ikke kommer i en anbudsskvis, som denne regjeringen har stått for. Vi er nå på sesjonens siste dag. Det har ikke kommet noe fra regjeringen, med andre ord: Det har ikke vært politisk vilje. Det står i ganske klar motsetning til det som skjedde i går kveld, hvor det absolutt var politisk vilje og man fremmet et Dokument 8-forslag som alle partier sto samlet om. Ære være Stortinget for det, men det viser at der det er vilje, er det også muligheter. Når det gjelder frivillige organisasjoner og deres drift av helse- og sosialinstitusjoner, har denne regjeringen ingen vilje til å sørge for at de får anstendige driftsvilkår – i motsetning til at vi har en statsråd som når utbygginger i hundremillionersklassen ikke skjer etter anbud, ser megetsigende ut på tv og sier: Dette får vi sjekke litt nærmere. Det sier meg mye om hva som kan oppnås hvis man legger politisk trykk i saker, og hvilke muligheter man mister når man ikke legger politisk trykk i saker. Dessverre må jeg si at en skuffende oppsummering av det året vi har bak oss, er å se regjeringens tafatthet akkurat på dette punkt, en tafatthet som forskyver det norske samfunnet på sett og vis, for, som HSH sier, fortsetter dette regimet fem–ti år til, har vi ikke frivillige institusjoner som drivere av helse- og sosialfaglige tilbud, enten det er rusomsorg, sosiale institusjoner, aldershjem, sykehjem – eller hva det måtte være. Det ville være et stort tap. Det er i hvert fall ti ganger viktigere for oss i Kristelig Folkeparti at disse institusjonene får rimeligere driftsvilkår og at man tar vare på deres situasjon, enn at den rød-grønne regjeringen får fortsette. Så til det mer overordnede i revidert. Som sagt ble det ikke flyttet på én krone, så det er ikke så veldig mange punkter fra innstillingen å diskutere. Men la meg allikevel si at mens man i andre land opplever politi, tåregass og demonstrasjoner, er det selvfølgelig i en helt annen atmosfære vi diskuterer et revidert budsjett. Det sier noe om hvilken fantastisk økonomisk situasjon dette landet er i. Den har også blitt ytterligere styrket av uroligheter i Midtøsten og Nord-Afrika. Slik har den internasjonale økonomi faktisk blitt. I revidert budsjett vil Kristelig Folkeparti allikevel foreta omprioriteringer. Vi mener det er akutte behov på ulike områder. Jeg har nevnt rus. I forbindelse med eldreomsorgen mener vi at regjeringen har begått et avtalebrudd med Kristelig Folkeparti når det gjelder verdighetsgarantien. Eldremilliarden er ikke videreført. Den debatten hadde vi for et par dager siden, så den skal jeg ikke gjenta. Jeg vil bare konstatere at dette er tilfellet. Frivillig og ideell sektor har jeg nevnt. Der har vi en lang rekke av tiltak som vi mener regjeringen burde gå inn på, men det gjør den ikke. I stedet for flere timer ønsker vi flere lærere. Det er det som sikrer en bedre skole. Vi foreslår tiltak i den retning. Skatt: Ja, vi trenger et mer grønt skattesystem og et mer frivillighetsorientert skattesystem. Det foreslår vi også. Politi, samferdsel og fattigdom er andre områder som Kristelig Folkeparti prioriterer i revidert budsjett. Med dette tar jeg opp våre forslag i de sakene vi har til behandling.
Representanten Hans Olav Syversen har tatt opp de forslagene han refererte til. Det blir replikkordskifte.
Jeg vil gripe litt fatt i noe av det siste som representanten var inne på i sitt innlegg, nemlig skattepolitikken. Jeg tror Kristelig Folkeparti er enig i at det skal være et mål at skatte- og avgiftspolitikken skal bidra til omfordeling. Kristelig Folkeparti har et forslag om det i revidert. Likevel gikk partiet inn for å fjerne formuesskatten på såkalt arbeidende kapital, som i realiteten betyr en fjerning av formuesskatten, da vi behandlet dette for et par dager siden. Partiet går altså inn for å fjerne det elementet som sørger for at skattesystemet er progressivt også for dem med høye inntekter. Jeg kan ikke se at Kristelig Folkeparti foreslår noen andre elementer for å sikre denne progressiviteten. Synes representanten at det er rettferdig, eller at det er en god omfordelingspolitikk, at de med de høyeste inntektene skal betale prosentvis lavere skatt enn andre?
I likhet med Opheims regjeringspartner Senterpartiet er vi for å fjerne formuesskatten på arbeidende kapital. Det er ikke det samme som å fjerne hele formuesskatten. Det er bare å se hen til Sverige hvordan man har gjort det der. Det var fullt mulig. Jeg registrerer at næringsminister Trond Giske langt på vei er enig med Kristelig Folkeparti og Senterpartiet i at formuesskatten på arbeidende kapital er en ulempe for norsk næringsliv. Det er ikke først og fremst for at noen skal få skattelette at vi går inn for å gjøre noe med formuesskatten på dette området. Det er for å sikre verdiskaping og arbeidsplasser i det norske samfunn. Jeg registrerer at også næringsministeren er helt klar på at dette nå har blitt en hemsko for Norge. Det synes jeg også at regjeringen burde ta inn over seg.
I likhet med SV har Kristelig Folkeparti også et sterkt engasjement for å bekjempe fattigdom. Men det er en nær sammenheng mellom det å bekjempe fattigdom og det å bekjempe sosiale forskjeller i samfunnet. Representanten Opheim var nettopp inne på et forslag fra Kristelig Folkeparti som vil bidra til å øke forskjellene i samfunnet. Jeg sa i mitt innlegg at da vi overtok regjeringsmakta fra Bondevik II, lå det i kortene at man skulle gi de største skattelettelsene til de 10 pst. som var på toppen av inntektsskalaen. Men vi gjorde om på det og sørget for at alle andre enn de 10 pst. på toppen fikk skattelettelser. I tillegg valgte vi å bruke de store pengene på barnehager. Det er noe av det aller viktigste vi kan gjøre for å bekjempe fattigdom og ulikhet i vårt samfunn. Der har Kristelig Folkeparti satt seg på bakbeina og tviholdt på kontantstøtten fram til i dag. Jeg vil da utfordre på både dette med skattepolitikken og motstanden mot en moderne barnehagepolitikk. Burde ikke dette revurderes?
Her var det litt av hvert å ta fatt i. Når det gjelder skattepolitikken, viser jeg til det svaret jeg ga til Opheim. Hvis målet for skattepolitikken er å se isolert på hvilke grupper man skal ramme med høyest mulig skatt, kan jeg for så vidt skjønne anliggendet fra Inga Marte Thorkildsen. Men Kristelig Folkeparti har faktisk et litt bredere perspektiv når det gjelder skattepolitikk. Det er: Hva er det som sørger for at vi har et næringsliv som går? Hva er det som sørger for at vi skaper nye arbeidsplasser? Det har jeg også registrert at regjeringens næringsminister er opptatt av. Så der er vi på linje med ham, kanskje ikke på linje med representanten Thorkildsen. Vi er ikke på bakbeina når det gjelder barnehagepolitikken. Vi ønsker valgfrihet, som betyr gode barnehager, men som også betyr at de foreldrene som ønsker det, kan ha mulighet til å være sammen litt lenger med sine barn. Jeg skulle for øvrig gjerne sett at regjeringspartiene hadde vært med på et forslag vi har i revidert om graderte barnehagesatser[[presidenten klubber]] [[presidenten klubber]]
Både Senterpartiet og Kristelig Folkeparti har et sterkt varemerke i frivillighet, dugnad – en dugnad som er uegennyttig organisasjonsarbeid. Begrepet «dugnad» flyter jo helt ut i dag. Dugnad er uegennyttig arbeid. Så sa representanten Syversen at organisasjonen HSH hadde gått inn i dette spørsmålet. Da må jeg si at i Senterpartiets tradisjon har ikke HSH noen troverdighet som ambassadør for frivilligheten. HSH er organisasjonen for økonomisk liberalisme og sterkere markedskrefter. Det erfarer vi hver gang de er på høring i finanskomiteen. For Senterpartiet er den frivillige sektoren og de ideelle organisasjonene f.eks. i helse- og sosialsektoren noe som må videreutvikles, og som bare kan videreutvikles dersom markedskreftene korrigeres og dempes sterkere. Er Kristelig Folkeparti enig i det?
Det er jo oppsiktsvekkende at representanter fra regjeringspartiene snakker om markedskrefter når det gjelder de ideelle institusjonenes situasjon. Regjeringspartiene fikk en utfordring ved trontaledebatten. Regjeringspartiene har ikke kommet tilbake med noe som helst. Man lar institusjon etter institusjon gå nedenom og hjem med rød-grønn velsignelse på grunn av et anbudssystem der det er pris og ikke kvalitet som teller. Så jeg vil anbefale – og jeg mener det av hele mitt hjerte, fordi jeg tror det er noe som forrykker balansen i det norske samfunnet hvis vi taper disse institusjonene – at regjeringspartiene nå bruker tid og krefter og en god sommerferie til å komme tilbake til Stortinget med det de har lovet. Så spiller det liten rolle for meg om det er HSH, som disse er organisert i, eller andre som sier sannheten.
Replikkordskiftet er omme.
Venstre prioriterer en målrettet satsing på noen områder hvor det er påkrevd at vi får en mye mer offensiv og tydelig kurs. Dette gjelder spesielt en nødvendig satsing på skole, utdanning og forskning, en fremtidsrettet og nyskapende næringspolitikk, en ambisiøs miljø- og klimapolitikk og en målrettet politikk for fattigdomsbekjempelse. Venstre er spesielt bekymret over at den samlede miljøprofilen etter forslaget til revidert nasjonalbudsjett er svekket med om lag 1 mrd. kr. Hvert år kutter regjeringen rundt 1 mrd. kr i revidert nasjonalbudsjett i forhold til «papirbevilgningen» til klima- og miljøtiltak, som blir lansert i den ordinære budsjettrunden noen måneder før. Venstre mener det er bekymringsfullt at kutt i de samlede bevilgningene til CO2-rensing på Mongstad ikke kompenseres med økt satsing på andre miljø- og klimaområder, som f.eks. kollektivtransport, klimaforskning, økt satsing på alternativ energi og miljøvennlig næringsvirksomhet. Dette burde representanten Thorkildsen, som var så opptatt av å kutte innenlands, ha tenkt på. Venstre etterlyser en vilje til å satse på fremtiden – på skole, forskning, nyskaping og de minste bedriftene. Det er bred politisk enighet om at det er kunnskap vi skal leve av i fremtiden. Da må vi satse nettopp på det. Regjeringen innrømmer selv i budsjettet at norske lærere fortsatt ligger under OECD-snittet når det gjelder etter- og videreutdanning, men likevel er det ikke én ny krone til nettopp dette. Nøkkelen til en god skole er bedre og mer motiverte lærere. Venstre prioriterer spesielt en økt satsing på å få bedre og flere lærere. Venstre foreslår en samlet økt satsing på skole og lærere med 400 mill. kr. Jeg vil spesielt trekke fram at Venstre foreslår en ekstrabevilgning på 150 mill. kr til kompetanseheving/lærerløft og 125 mill. kr til å rekruttere flere lærere. Vi trenger mange, mange flere nye bedrifter i fremtiden om velferden skal sikres for kommende generasjoner. Skal vi få til dette, må vi legge til rette for at flere vil starte for seg selv, ikke minst flere kvinner. Venstre foreslår derfor en samlet økt satsing på småbedrifter og næringsliv på 520 mill. kr samt en målrettet skattelette for næringslivet på om lag 1,4 mrd. kr. Jeg vil spesielt trekke fram Venstres forslag om å styrke de selvstendig næringsdrivendes sosiale rettigheter bl.a. ved å bevilge om lag 160 mill. kr til økt kompensasjon ved egen sykdom fra 65 til 80 pst., gjeninnføre tilskudd til ulønnet arbeidsinnsats i SkatteFUNN, styrket satsing på reiselivstiltak med 30 mill. kr og 30 mill. kr til flere forsknings- og utviklingskontrakter. Venstre mener at det er behov for en forpliktende opptrappingsplan for å satse målrettet på jernbane. Derfor foreslo Venstre 10 mrd. kr mer til jernbane enn noen andre da Nasjonal transportplan ble behandlet i Stortinget sist vår. Derfor foreslo Venstre mer enn 1 mrd. kr mer til jernbanen i vårt alternative statsbudsjett i 2011. Og derfor foreslår Venstre økte bevilgninger til jernbane, sykkelveier og øvrig kollektivtransport på 650 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett. Venstre går også mot regjeringens forslag om å ta økt utbytte fra NSB på 93,5 mill. kr. Det er ingen tvil om at NSB trenger all den ekstra egenkapital selskapet kan få for å løse de oppgavene som ligger foran oss. Jeg leste med interesse Thorbjørn Jaglands refs av regjeringens innsats mot fattigdom i Dagsavisen i går. Det er en refs Venstre kan slutte seg til. Venstre har et spesielt engasjement for å få løftet flere fattige barn og barnefamilier ut av fattigdom. Venstre foreslår å bevilge samlet 1 mrd. kr til ulike tiltak for å bekjempe fattigdom nasjonalt og internasjonalt i forslaget til revidert nasjonalbudsjett, bl.a. flere målrettede tiltak som å bevilge 300 mill. kr til å øke sosialhjelpssatsene med ca. 15 pst. eller tilsvarende 712 kr mer per måned for en enslig sosialhjelpsmottaker. Venstre foreslår også å bevilge 75 mill. kr til gradert foreldrebetaling i barnehager, slik at de aller fattigste betaler mindre enn i dag, en økt satsing på ulike rusrelaterte tiltak på 175 mill. kr og 50 mill. kr til ulike tiltak for å hjelpe barn og unge med skrivevansker og for å motvirke drop-out av videregående skole. Samlet legger Venstre fram et tydelig alternativ til regjeringens politiske retning – i den innstillingen vi nå behandler. Vi omprioriterer om lag 4 mrd. kr til en målrettet satsing på det som er viktig for oss: skole, utdanning, forskning, en fremtidsrettet og nyskapende næringspolitikk, en ambisiøs miljø- og klimapolitikk og en målrettet politikk for fattigdomsbekjempelse. Jeg tar til slutt opp Venstres forslag i innstillingen.
Representanten Borghild Tenden har tatt opp de forslagene hun omtalte. Det blir åpnet for replikkordskifte – første replikant er Per Olaf Lundteigen.
President! Det er ikke registrert replikk på meg.
Representanten Lundteigen er nå tildelt ordet. Neste replikant blir Gerd Janne Kristoffersen – som ikke er registrert her, nei.
Partiet Venstre har et prisverdig engasjement for klima. Klima er ikke et spørsmål om energi, men det er et spørsmål om karbon, det er et spørsmål om å satse på fornybart karbon, ikke lagerkarbon. I mitt innlegg sa jeg at vi hadde behov for økt nysgjerrighet på virkeligheten. Spørsmålet mitt går da på Venstres forslag om å avvikle bevilgningen til å plante skau. Slik som avvirkningen av skau skjer i dag, skjer det ved en sluttavvirkning, ikke en bledningshogst. Uten planting vil en ikke få opp kvalitetsskau og stor produksjon av trevirke. Stor produksjon av trevirke gir altså fornybart karbon, som erstatter lagerkarbon. Hadde det vært en tanke for partiet Venstre å ha økt nysgjerrighet for virkeligheten i skauen?
Dette spørsmålet har jeg fått fra Lundteigen før, så jeg skjønner at engasjementet er veldig stort for nettopp det – og det forstår jeg godt. Venstre er selvsagt for skog. Det vi ikke er for, er den granplantingen som har foregått over altfor lang tid, spesielt på Vestlandet. Skogsbilveier og granplanting subsidieres av denne regjeringen. Det mener vi i Venstre er feil. Det ødelegger mye av det biologiske mangfoldet i skogen. Jeg er selv fra Vestlandet og har sett hva det har medført. Man har plantet mye granskog som – jeg holdt på å si – rett og slett ikke kan brukes til noen ting.
Venstre sier at det må legges til rette for at flere starter egen bedrift. Jeg siterer fra revidert nasjonalbudsjett: «Da må vi ta bort alle diskriminerende regler og ordninger for selvstendig næringsdrivende.» Da vi nylig behandlet endringer i skatte- og avgiftsreglene, skrev Venstre at de ville gi selvstendig næringsdrivende like rettigheter til dekning av sykepenger, omsorgspenger, pleiepenger osv. som vanlige arbeidstakere. I samme merknad går Venstre inn for å redusere trygdeavgiften for denne gruppen. Selvstendig næringsdrivende skal altså få økte rettigheter, samtidig som de skal betale mindre for disse rettighetene. Mener representanten Tenden at det er rimelig at alle andre arbeidstakere skal ta regningen for det?
Jeg er veldig glad for dette spørsmålet, for det er helt rett det som representanten sier, er det noe vi er veldig opptatt av, er det akkurat det å styrke de sosiale rettighetene for de private næringsdrivende. Jeg har selv gått i 1. mai-tog, og det er det ikke ofte jeg gjør, men jeg gjør det når selvstendig næringsdrivende stiller opp – og det er flest kvinner som går der. Er det noe som opptar dem, er det den urettferdigheten som er mellom dem som er fast ansatt, og dem som er selvstendig næringsdrivende. Jeg håper denne regjeringen vil gjøre noe for å løfte de kvinnene – enkeltmannsforetak – som føler seg urettferdig behandlet. Det ble sagt på en høring at de kan jo bare ta opp lån eller et eller annet, men så enkelt er det ikke. Dette er personer som har lite startkapital. Jeg vil be representanten om å gjøre noe for å løfte disse, og spesielt kvinner.
Jeg har sympati for det engasjementet som representanten Tenden viser. Men da hun gikk i det 1. mai-toget, burde hun også ha sett på noen flere paroler underveis og tatt seg bryet med å snakke med flere av de kvinnene som gikk i toget. Venstres forslag til inndekninger, for å finansiere en del av de gode tiltakene som Venstre har fortalt om, dreier seg jo om å halvere fagforeningsfradraget og fjerne tilskuddene til forsøk med å få bukt med bl.a. ufrivillig deltid. Vi kan legge det sammen med det at man ønsker å gi store skattelettelser til dem som virkelig har aller mest – gjennom formuesskatten – det er i hovedsak menn. Det vil øke forskjellene mellom menn og kvinner. I tillegg har man en defensiv holdning til kampen mot sosial dumping, og man advarer sågar mot å ha en sånn offensiv holdning, for det vil hindre konkurranse på lønn. Det vil gi store forskjeller mellom folk i Norge. Er det det representanten Tenden ønsker seg?
Her var det mange påstander – som vanlig. Jeg skulle faktisk hilse til representanten Thorkildsen fra mange av SV-damene – jeg gikk stort sett bare sammen med SV-damer i det toget med selvstendig næringsdrivende. Så til neste år håper jeg at representanten også går i det toget – jeg så hun sto på sidelinjen i fjor. Vi kan møtes i det toget til neste år. Til fagforeningskontingentfradraget: Det en skattelette til en spesiell gruppe. Vi mener det er feil. Det må representanten bare akseptere at vi mener. Vi vil bruke de pengene annerledes. Vi vil gå tilbake til den summen Bondevik II-regjeringen ga i skattelette i sin tid. Vi vil omprioritere de pengene – bruke dem annerledes – f.eks. til å styrke sosiale rettigheter for kvinner.
Replikkordskiftet er omme.
I kveldinga i går var jeg på avslutning for 10. klasse på Brumunddal ungdomsskole. Der var det 150 unge mennesker som var klare til å ta nye sprang ut i livet. Det var en forsamling med talent, med muligheter, som samtidig også sto framfor store utfordringer i livet. Allikevel var det en forsamling unge mennesker som skulle ta sine valg med feste i et av verdens aller beste og tryggeste land å bo i. I 2005, i et annet rom, i et annet land, og på en annen plass, på landsbygda i Zimbabwe, var jeg på en liten landsens skole noen mil utenfor hovedstaden i landet. Der var det elever i grunnskolealder som hadde stått opp kl. 4 og gått 15 km barbent i stupmørket for å komme på skolen. Men jeg møtte også en glede i det rommet, gleden over i det hele tatt å kunne få utdanning og komme seg ut av den materielle fattigdommen. Likhetspunkter, ja: kunnskap som verdi for egen framtid – men samtidig store forskjeller i mulighetene som lå framfor dem. For de 150 i Brumunddal venter tre år gratis videregående skole, med alle de muligheter som de får senere i livet. Vi bor i et godt land, og det er viktig at vi minner oss selv om det. Det er viktig at vi ser oss omkring i Europa og verden ellers. Og som det har vært sagt tidligere i debatten: Vi er på mange måter et privilegert folk. Jo da, det er mye å ta tak i. Det er mange utfordringer. Det er mye som ikke er i orden. Men det er så mange ting vi slipper å tenke på i Norge. Det er jo derfor vi også driver med politikk. Og det er derfor vi ønsker å drive dette samfunnet videre framover. Men politikk kan også være vanskelig, nesten som å skrive dikt. Som Hans Børli ved en anledning har sagt i et dikt om å skrive dikt: «Prøv bare, prøv å sette vinger på en stein, prøv å følge sporet etter en fugl i lufta.» Noen ganger kan politikken kanskje også synes slik, men det går framover, og vi får resultater. Det er viktig at vi letter blikket, og at vi ser oss selv i en større sammenheng. Som i går kveld kommer en nærmere politikken, en forstår mer av meningen bak politikken, og en forstår hvorfor det er så viktig å passe på at det er bærekraft i økonomien over tid, at det er bærekraft som gjør at vi kan ta vare på naturgrunnlaget på den kloden der vi lever. Samtidig blir også livslinjen mellom generasjonene tydelig. Generasjonskontrakten blir på en måte levende, der vi ser hvor viktig det er å sørge for at vi legger til rette for at neste generasjon kan bære egen og felles velferd videre. Derfor må vi ikke forringe mulighetene for generasjoner som kommer etter oss, i Norge eller ellers i verden. Vi må ha det blikket på politikken. Politikkens endelige mål eller prosjekt er jo å skape trygge rammer rundt folks liv. Og vi vet av erfaring at hvis vi klarer å bygge de sterke fellesskap, så er det fellesskapet så sterkt at ingen mennesker egentlig trenger å være svake. Jeg har lyst til å si noen ord om situasjonen i Europa. Den varierer. Det er mange land i Europa som gjør det bra. Det skal vi være glade for, for det tjener også Norges interesser og norsk økonomi. Men det er mange land der økonomien er i ugreie, der de står framfor enorme utfordringer, med høy ledighet og sosial uro, og der grader av frykt nå er i ferd med å spre seg. Da er det viktig at vi legger oss på hjertet noen ord som Roosevelt brukte da han ble innsatt som president i 1932. Han avsluttet sin innsettingstale med å si følgende: Det eneste vi har å frykte, er frykten selv. Det er viktig nå at vi ikke lar frykten over det som kan skje, slå rot. For det er også slik at det som mennesker har stelt i stand, kan mennesker også som regel reparere. I det ligger det både håp og muligheter for framtiden. Norge er avhengig av det som skjer ute i verden. Derfor er det gledelig at veksten i internasjonal økonomi har tatt seg betydelig opp etter finanskrisen. Det gjelder særlig i de framvoksende økonomier, som Kina, men både Sverige og Tyskland gjør det bra. Og, som sagt: Det er vi glade for; vi kan godt heise flagget for det. Andre av våre handelspartnere sliter mer. Men veksten har heller ikke vært sterk nok til å få arbeidsledigheten ned i OECD-området. Det er betydelig usikkerhet knyttet til utviklingen framover, med høy gjeld i mange land i Europa, store underskudd og høy ledighet. Det er gitt store internasjonale støttepakker til Hellas, Irland og Portugal, og omfattende tiltak har vært truffet av nasjonale myndigheter og av EU. Tilliten til Hellas er særlig svak. Og landet trenger ytterligere kriselån for å kunne håndtere sine forpliktelser framover. Det jobbes intenst i EU og Det internasjonale pengefondet for å håndtere situasjonen på en best mulig måte. Arbeidet med finansieringspakker stiller eurolandene og IMF overfor krevende beslutninger om vilkår og løsninger. Hellas som støttemottaker må på sin side gjennomføre smertefulle, men nødvendige tiltak for å rette opp egen økonomi. Dersom de ulike parter ikke skulle lykkes med å finne fram til bærekraftige løsninger, kan det ha svært alvorlige virkninger for økonomisk utvikling og finansiell stabilitet i mange andre land. Dersom Europa ikke lykkes, vil det også ha virkninger for oss. Norge er tett knyttet til internasjonal økonomi gjennom handel og finansielle bånd. Vi har tidligere erfart hvor raskt uro i finansmarkedet kan spre seg mellom land. Det beste vi derfor kan gjøre i Norge, er å holde orden i eget hus og føre en forsvarlig og bærekraftig politikk hos oss selv. Da vil vi stå bedre rustet til å møte de utfordringer som måtte komme. Norske myndigheter følger situasjonen nøye, og ut fra den virkning utviklingen ute kan få både for norsk økonomi og for de finansielle markeder. Så noen ord til slutt: Målene for den økonomiske politikken er arbeid til alle, bærekraftig utvikling, økt verdiskaping og en mer rettferdig fordeling og styrking av velferdsordningen. Det er også grunnlaget for det reviderte budsjettet som regjeringen har lagt fram, og som Stortinget diskuterer i dag. I dette er det én ting som er helt tydelig for de fleste av oss, og det er: Ja, olje er viktig for norsk økonomi. Men det aller viktigste for norsk økonomi og vår felles velferd framover er arbeidslivets virkemåte og hvordan arbeidslivet virker i framtiden. Det er derfor det er så viktig å holde lav arbeidsledighet og ha høy deltakelse i arbeidslivet. Det er slik at i løpet av de siste fem årene er det blitt 250 000 flere sysselsatte, og andelen som er i arbeid, dette gjelder særlig eldre, går opp. Det er gledelig. Brorparten av disse jobbene blir skapt i det private næringsliv, og tiden viser oss at det er en grunnleggende sterk produksjonsevne i norsk næringsliv. Men det er noen utfordringer, som andre har pekt på: Konkurranseevnen er en stor utfordring. Derfor er det nødvendig å føre en stram økonomisk politikk, derfor er det nødvendig å komme under 4 pst.-grensen på handlingsregelen når det går bra i økonomien, derfor er det så viktig at vi har ansvarlige fagforeninger og fagbevegelse som kan gi oss ansvarlige inntektsoppgjør for å passe på at vi har god konkurranseevne. La meg derfor bare avrunde mitt innlegg i den siste økonomiske debatten i denne sesongen – så begynner vi på nytt igjen til høsten – med å si at vi står framfor mange utfordringer. Men hvis vi klarer dette – hvis vi klarer å holde kursen videre, klarer å holde orden i eget hus – har vi ikke forringet mulighetene for framtiden for de 150 som i går gikk ut av 10. klasse på Brumunddal ungdomsskole, og de tusener av andre tiendeklassinger og alle de andre som er, som kommer, og som skal bære framtiden og velferden vår videre.
Det blir replikkordskifte.
Det begynner å bli noen uker siden man la fram det reviderte statsbudsjettet som vi i dag behandler. I disse ukene, mens komiteen har behandlet det, har vi bl.a. fått masse innspill fra en god del som mener at det er en del mangler – at det kanskje kunne vært på sin plass å gjøre noen endringer. Nå er det jo ikke opp til finansministeren i utgangspunktet å gjøre endringer fra det regjeringen har lagt fram, til det vi behandler i dag, men med tanke på at regjeringspartienes representanter ikke har funnet rom for å flytte på en eneste krone, så virker det – i hvert fall på meg – som om finansministeren har ganske mye makt over dem som sitter i denne sal på vegne av regjeringspartiene. Er det ikke sånn at finansministeren også ser at det kanskje kunne være behov – og kanskje også litt rom – for noen endringer og noen styrkninger i forhold til det reviderte budsjettet som er lagt fram? Eller er alt såre vel?
For det første, som andre også har sagt: Revidert nasjonalbudsjett er det det er, og – som for så vidt også Fremskrittspartiet selv har sagt – en teknisk justering, eller en sjekk av hvordan det går med det budsjettet en la fram høsten før. Og vi mener at det er et budsjett som fortsatt står seg godt, et budsjett som også gir gode resultater. Men så er det også slik, som bl.a. representanten Thorkildsen viste til, at en faktisk har gjort noen små justeringer på enkelte områder. Men hvis det ikke er helt spesielle hendinger som inntrer i økonomien, er revidert nasjonalbudsjett aldri plassen for å foreta de store endringer i den økonomiske politikken, eller kursen. En får ta med seg en del av innspillene framover mot budsjettet for 2012, som kommer om noen få måneder.
I denne debatten diskuterer vi enkeltbevilgninger til gode formål, men også de store linjene for Norge og norsk økonomi. I Aftenposten 9. mai i år var finansministerens statssekretær Ketil Lund ute og sa at vi ikke må føre en klimapolitikk som flytter bedrifter ut av landet. Det synes jeg var veldig godt sagt. Det har Fremskrittspartiet sagt, det har nå også Roar Flåthen i LO sagt, og det sier NHO. Samtidig er det andre i denne sal fra regjeringspartiene som gir det motsatte inntrykk: Norge må føre en streng politikk, ikke tillate nye utslipp. Vi vet også at klimaforliket, som regjeringen står inne på, tilsier at en skal kutte store utslipp i Norge – om det så betyr at du må flytte industri ut av landet. Når statssekretæren til finansministeren kommer med så positive uttalelser, er det noe som også finansministeren stiller seg bak?
Finansministeren støtter sine statssekretærer, og motsatt. Det er på en måte en del av den politiske virkeligheten. Så er det riktig at denne regjeringen skal føre en ambisiøs klimapolitikk. Men jeg har ikke observert at det er noen i denne regjeringskonstellasjonen som har et brennende ønske om å flytte norske bedrifter ut av landet, eller legge ned norsk konkurranseutsatt næringsliv. Det betyr at både her og på andre områder er det viktig å finne den gode balansen mellom tiltak som virker, f.eks. når det gjelder klima, og hensynet til konkurranseevnen til disse bedriftene. Ja, vi skal påta oss store forpliktelser i Norge framover for å få klimautslippene ned, men samtidig er det også viktig at en skal bidra til å få det totale globale utslippet ned. Det er i grunnen et ganske viktig hensyn, som en må ha med seg i den diskusjonen.
Jeg er glad for at finansministeren på tampen av sitt innlegg erkjente at Norge står overfor en del store utfordringer knyttet til innovasjonsevne og konkurransekraft. Jeg hadde imidlertid tenkt å ta opp den problemstillingen som finansministeren startet med. Han har åpenbart hentet inspirasjon på skoleavslutningen for 10. klasse i Brumunddal. Jeg er enig i at det er lite som inspirerer og motiverer mer enn å se barn og unge som lærer, som øker sin kompetanse, og som er klar for sitt voksne liv. Men skal vi sikre det, må vi sørge for at vi har gode lærere, og vi må sørge for at lærerne får etter- og videreutdanning. Jeg registrerte at finansministeren i sitt innlegg sa, da han var på sitt mest oratoriske nivå, at vi også må ha et blikk på politikken. Hvis vi har et blikk på politikken i revidert nasjonalbudsjett, ser vi at regjeringen senker ambisjonene for etter- og videreutdanning av lærere. 4 000 lærere ønsket etter- og videreutdanning, 2 500 var ambisjonen. Nå er det nede på 1 500. Er finansministeren fornøyd med dette?
Jeg skulle gjerne sett at det var mulig å få flere gjennom de kurs som skal gjennomføres i 2011, når det gjelder etterutdanning av lærere, men det er også en del praktiske forhold som har gjort at vi ikke får riktig så mange gjennom som vi egentlig skulle ønske oss. Men ja, det å etterutdanne lærere, det å sørge for at lærere får påfyll av kunnskap, er viktig for denne regjeringen. Kunnskap er viktig, og det er et av de områdene der vi har satset betydelig, og kommer til å satse betydelig framover. Vi skal gå gjennom og se på kvaliteten i grunnskolen. Vi ser på hvordan videregående skole og ungdomstrinnet utvikler seg. Vi har styrket innsatsen mot frafall i den videregående skole. Så utdanning er et høyt prioritert satsingsområde for denne regjeringen – det har vært det så langt, og kommer også til å bli det i tiden framover.
Jeg synes det er befriende når finansministeren tegner en litt større himmel over det politiske landskap, og snakker om de store utfordringer. Da synes jeg i grunnen han er på sitt beste. Det har sikkert også ungdomsskoleelevene hatt gleden av, skjønner jeg. Vi har jo også en debatt gående om hvor viktig familien er for et godt samfunn. Det betyr mye også for det vi kan kalle grunnlaget for verdiskaping framover. Vi har fått rapporter de par siste ukene som indikerer dette i mye større grad enn vi har vært klar over tidligere. Så mitt spørsmål til finansministeren og regjeringen er: Hvor viktig er en god familiepolitikk og det å se at fungerende familier som samfunnets basis er noe av det mest grunnleggende man kan satse på for å få et fortsatt godt velferdssamfunn her i landet?
Et av de områder som regjeringen satser mye på, er barnevern, og vi kommer til å satse mye på barnevern i tiden framover. Dessverre ser vi at mye av grunnen til at vi må satse mer på barnevern, er at det er skjøre familiestrukturer som ikke holder. En av de viktige oppgavene våre framover blir jo å bygge opp under skjøre familiestrukturer, slik at også familien kan danne den trygge rammen rundt livet som barn skal ha, og som barn fortjener. Så for meg og for regjeringen er det en viktig del av politikken. Så vil jeg også benytte anledningen til å si to ord om frivillighet, som representanten Syversen har tatt opp i tidligere replikker. Jeg er veldig enig i viktigheten av frivillig sektor. Det som nå skjer, er at administrasjonsministeren, som har ansvaret for anbudsregelverket, som det heter, er på saken, jobber med saken, og så vil vi så raskt som mulig komme tilbake til Stortinget i egnet form med det som kommer ut av den gjennomgangen, i tråd med det som vi diskuterte i forbindelse med finansdebatten i fjor høst.
Stortinget behandlet i går jordbruksoppgjøret for 2011. Sentralt i årets oppgjør er et brev fra finansministeren hvor han lover bøndene 415 mill. kr i skatte- og avgiftslette i neste års statsbudsjett. Statsministeren har lovet de fagorganiserte økte fagforeningsfradrag. Ifølge LO-leder Roar Flåthen snakker vi om tusenlapper for at det skal monne. Da er vi fort oppe i samme beløp som skattelette til de fagorganiserte. Samtidig har regjeringen lovet å holde skatte- og avgiftsnivået uendret. Så da er mitt spørsmål: Hvem skal dette gå ut over?
Den konkrete saken i forbindelse med jordbruksoppgjøret dreier seg om den såkalte «matinspeksjonsavgiften» – det er ikke sikkert det er det riktige navnet, men det er i hvert fall det ordet i anførselstegn jeg får bruke i dag – som i seg selv er det som de som produserer næringsmidler, må betale i gebyr for å finansiere Mattilsynets virksomhet. Så det vil også kunne gjelde flere enn jordbruket alene. Dette er et noe byråkratisk system, så det er også, i tillegg til at det gir lettelse for jordbruket, et område hvor det er grunnlag for forenklinger. Så det er også en del av regjeringens forenklingsarbeid. Dette kommer til å bli finansiert, og finansieringen vil komme i forbindelse med statsbudsjettet for 2012.
Replikkordskiftet er avsluttet.
Når vi nå diskuterer revidert budsjett, er det bra at vi også diskuterer prinsippene og tilnærmingen til en ansvarlig økonomisk politikk. Vi er alle for at det skal føres en ansvarlig økonomisk politikk, og det er viktig å debattere hvordan vi bruker pengene på en best mulig måte. Selv om vi er rike, gir det oss ingen rett til å sløse bort rikdommen på ordninger eller prosjekt som ikke har særlig samfunnsmessig nytte. Fremskrittspartiets tilnærming til oljepengebruk er at vi i større grad enn i dag skal bruke pengene til å investere i Norge og bygge landet – ikke at vi skal bevilge oss til fest og moro eller gjennom arbeidsledighet ved å sende flere på trygd, sånn som enkelte gir inntrykk av. Regjeringspartiene anser seg som ansvarlige fordi de bruker nøyaktig den summen penger som regjeringen foreslo – ja, de endrer ikke på én eneste krone. Fra de rød-grønne i dag har vi fått høre at Fremskrittspartiet derimot er uansvarlige, både fordi vi flytter på penger, og fordi vi endrer på det totale nivået. Men hvorfor er dette uansvarlig? Fremskrittspartiets utgiftsside er lavere enn det regjeringen selv foreslo i fjor høst, og vi bryter ikke handlingsregelens måltall på 4 pst. Vi bør derfor legge vekk den slagordretorikken som preger debatten, og se på realitetene. Det vi må spørre oss om, er: Hvorfor er det sånn at når vi bygger veier eller bygger bedre fasiliteter for våre eldre, da gjelder handlingsregelen? Bruker vi for mye, blir det definert som press i økonomien, og vi får angivelig inflasjon. Men når vi bygger kraftverk eller oljeinstallasjoner, da er press i økonomien helt utenfor tankerekken. Den 9. juni vedtok vi i denne sal utbygging av tre oljeprosjekt – Ekofisk og Eldfisk, med en investeringsramme på 64 mrd. kr, Knarr, som skulle koste 6 mrd. kr, og Valemonfeltet, som skulle koste nesten 20 mrd. kr. Stortinget stemte for alle prosjektene, enstemmig – til og med SV. Men i den debatten var det ingen som nevnte at den totale utbyggingssummen på 90 mrd. kr kunne medføre noe som helst press i norsk økonomi. Hvorfor er det slik at hvis Fremskrittspartiet hadde foreslått å bruke ikke nødvendigvis 90, men 50 mrd. kr over fire år på å bygge ut veier i Norge, ville det bli ansett som uansvarlig, men når SV er med på å ville bruke 90 mrd. kr på å bygge ut oljeinstallasjoner, er det helt ansvarlig, ifølge den økonomiske politikken? Det tilsvarende ser vi i forbindelse med strømproduksjonen. Når Fremskrittspartiet foreslo å bruke 1 mrd. kr mer på eldreomsorgen i dagens budsjett, er det uansvarlig, fordi vi tar penger fra oljefondet og øker presset i økonomien. Men når regjeringen foreslår 14 mrd. kr mer til Statkraft, nevnes ikke handlingsregelen eller presset i økonomien med ett ord. Dette er også oljepenger, som skal inn i norsk økonomi, men gjennom et kraftselskap. Hvorfor skaper veibygging og eldreomsorg inflasjon, mens vindmøller ikke gjør det? Statkraft er for øvrig en interessant case. Mens regjeringen skryter av at den har styrket selskapet med 14 mrd. kr, har man de siste tre årene totalt tatt ut et utbytte på 22 mrd. kr. Man har altså svekket selskapet med 8 mrd. kr i forhold til at de beholder overskuddet sitt og investerer det selv. Hvorfor gjør vi det slik? Hvorfor gir vi 14 mrd. kr med den ene hånden og tar 22 mrd. kr med den andre hånden, i stedet for å la dem beholde overskuddet? Utbytte som kan brukes i statsbudsjettet uten å bry seg om handlingsregelen, kan man ta fra et kraftselskap, men man kan ikke ta det fra et oljeselskap, og motsatt. Dermed blir et kraftselskap og et kraftverk i praksis en hvitvaskingsmaskin. Man kan sende oljepenger inn, i noen vannturbiner, og så kommer de ut som kraftpenger, og er helt legitime å bruke. Det viser litt om hva slags manglende logikk det er i totaliteten på handlingsregelen. Det er viktig at vi har en debatt om hvordan vi skal bruke pengene, og hva som er fornuftig. Det er ikke sikkert at alle veiprosjekter er fornuftige, men det går ikke an å bruke handlingsregelen som argument og si at de per definisjon er ufornuftige. På samme måte kommer man inn på klimapolitikken, for dette handler litt om hvordan vi skal klare å bære velferdssamfunnet i framtiden. Da må vi ha et næringsliv, en industri, som skaper verdiene. Vi må ha gode produkter som konkurrerer på verdensmarkedet, og vi må ha gode produksjonsmetoder som gjør at vi utvikler næringen og tenker nytt. Noen tror at industrien bedrer sin konkurranseevne hvis vi innfører nulltoleranse for nye CO2-utslipp. Hvis Alcoa nektes å bygge et gassdrevet industrianlegg, vil de på en magisk måte utvikle denne teknologien og investere i Norge likevel. Den teknologien som regjeringen utsetter til 2020, antar man at Alcoa kan utvikle over natta. Det er drømmeri. Norsk næringsliv må ha konkurransedyktige vilkår, som gjør at de vil investere og videreutvikle sin næring på hjemmebane, ikke tvinge dem til Qatar, fordi det passer best i forhold til norsk CO2-regnskap. Vi skal stille krav om at de skal kutte utslipp per enhet produsert, så de blir mer miljøvennlige år for år, men vi kan ikke ha den nulltoleransen som regjeringen har innført, bl.a. overfor Alcoas prosjekt. Det ødelegger for framtidig verdiskaping og framtidig velferd.
Det blir replikkordskifte.
Filosofien til Fremskrittspartiet i den økonomiske politikken er marked, privatisering og skattelettelse. Det går også igjen i innstillingen knyttet til dette reviderte nasjonalbudsjettet. Vi hørte at Leirstein tidligere i dag mente det var mange påplussinger som trengtes. Fremskrittspartiet fremmer forslag om en del slike. Samtidig går man inn for store skattelettelser. Denne diskusjonen har vi hatt i parlamentet mange ganger. Men det er helt nødvendig at vi igjen får høre representanten Solvik-Olsens forklaring på hvordan man klarer å finansiere velferden ved store skattelettelser. Jeg vil gjerne høre den filosofien en gang til.
Jeg tror det er bedre at representanten Kolberg kjøper seg en bok og leser den, så han får mer enn ett minutt til å høre filosofien. Tanken bak Fremskrittspartiets økonomiske politikk er at man stimulerer næringslivet til å ville investere mer i Norge. Man stimulerer gründere til å ville utvikle sine produkter i Norge. Det betyr at på noen områder skal man gi skatte- og avgiftslettelser, for det gjør det interessant å investere den kapitalen i Norge framfor i andre land. Det å samtidig kombinere det med en økonomisk politikk der man tillater markedet å bringe fram gründere og aktører som konkurrerer om hvordan man skal tilby en tjeneste best mulig, opprettholder kvaliteten. Det gjør at man får mer igjen for pengene. Jeg erkjenner at Arbeiderpartiet har et annet syn på det, at man må ha en slags politisk styring av dette for at man skal få endene til å møtes. Vi ser at de landene som går over til markedsbasert økonomi – ikke anarki – øker velferden sin. De gjør det ofte uten å måtte øke skattenivået, snarere tvert imot.
Representanten Solvik-Olsen tok nok en gang opp en viktig debatt om bruk av handlingsregelen. Partiet gir inntrykk av at en ønsker å bygge Norge. En ønsker å investere på en slik måte at en kan skape verdier for framtida, hvor staten er en viktig aktør. Det er litt sterkt å oppleve det, når man samtidig veit at Fremskrittspartiet er basert på den økonomiske liberalisme, hvor markedskreftene får større innflytelse, og hvor dermed det langsiktige, byggende perspektivet har en helt annen karakter. Det jeg har lyst til å stille spørsmål om, er knyttet til næringsliv og klima. Klimaspørsmålet handler om å redusere utslippene fra karbondioksid, fra fossile karbonkilder. Skal vi makte det, bør det jo i økonomien være noen enkle prinsipper, nemlig at vi legger økt avgift på fossilt karbon og stimulerer til fornybart karbon. Er Fremskrittspartiet enig i dette?
Fremskrittspartiet stiller seg bak en politikk der vi skal sørge for å kutte CO2-utslippene. Det har vi fremmet forslag om i Stortinget. Vi forsøkte å få være med på forhandlingene om et klimaforlik, men ble nektet av de øvrige partiene. Så har vi også sagt når det gjelder CO2-avgift, at vi er for en CO2-avgift. Men da må den også øremerkes tiltak som kutter CO2. Nå har vi en CO2-komponent i drivstoffavgiften som er dobbelt så høy som det den trenger å være – om man hadde øremerket pengene til faktisk å kutte CO2-utslippene for de pengene, i forhold til dagens kvotepriser. Vi ser ikke CO2-argumentet som noen grunn til at det skal bli en inntektskilde for staten å skattlegge CO2. Den tilnærmingen en har hatt når det gjelder svovel og NOx – der en innfører krav, innfører avgift, men øremerker pengene til fond som faktisk kutter – er bra. Når denne regjeringen velger å bruke klima og CO2 som en måte å finansiere statskassen sin på, så er vi mot det.
På bakgrunn av noen av svarene som ble gitt her, er det fristende å spørre om representanten Solvik-Olsen kan komme på et eneste land som har satset massivt på skattelettelser og samtidig bygd ut velferden. Men jeg har lyst til å forfølge dette karbonlekkasjesporet, for det mener jeg er viktig. Det er viktig å ta inn over seg at dette er en utfordring som vi må møte offensivt, og derfor har vi også foreslått at vi bør ha et klimafond, og det skal vi diskutere til høsten. Men man kan også dra argumentet så langt at industrien kan fraskrive seg alt ansvar. På 1970- og 1980-tallet kom det store protester fra prosessindustrien i takt med at vi innførte nye miljøkrav, men så har vi sett at resultatet av det har vært at vi har fått en prosessindustri som er veldig langt framme – til dels i verdensklasse – når det gjelder teknologiske sprang. Hvis vi blir sittende igjen, går imot alle miljøkrav, stritter imot avgifter, stritter imot at vi skal stille krav til industrien, så risikerer vi å bli akterutseilt.
Nok en gang ser vi at SV ikke følger med på hva Fremskrittspartiet foreslår, men bare dyrker et image av hva Fremskrittspartiet er uansvarlig på. For det første, klimafond: Det ble fremmet av Oljeindustriens Landsforening, OLF. Fremskrittspartiet omfavnet det umiddelbart. SV er fortsatt imot det, offisielt, på Stortinget. Det er godt hvis SV nå snur. I forhold til industri og karbonlekkasje: Representanten Thorkildsen sa i denne sal i 2009 at denne regjeringen ikke skal gi gratis CO2-kvoter til noen industri i Norge etter 2013. Det ville jo medført en kjempekarbonlekkasje! Denne regjeringen har sagt at de ikke skal gi CO2-kompensasjon til industrien på grunn av økte CO2-kostnader i strømprisen. Det vil gi en karbonlekkasje. Det som er suksessen når det gjelder NOx og svovel, er at man har innført gradvise krav til reduksjoner – ikke nulltoleranse. Dét er et problem, og dét er kritikken som Fremskrittspartiet retter mot CO2-politikken, at man innfører nulltoleranse, som gjør det umulig for industrien å gjøre gradvise forbedringer, og som faktisk gjør at man må flytte industrien ut av Norge, til land som gjør det som er fornuftig, nemlig å foreta gradvise reduksjoner.
Replikkordskiftet er avsluttet.
Vår revidering av budsjettet står i dramatisk kontrast til det som skjer utenfor det greske parlamentet, det som skjer utenfor delstatsparlamentet i Barcelona, og det som skjer i de landene som for øyeblikket sliter med å få en økonomisk politikk som er bærekraftig for fremtiden, og å stabilisere sine egne lands økonomier. Det at vi er i en helt annen situasjon, betyr ikke at vi på alle områder skal late som om vi ikke berøres av de tingene som skjer rundt oss, eller at noen av de kreftene og de utviklingstrekkene som er andre steder, har en betydning. Det er derfor vesentlig å sørge for at vi har en ansvarlig, langsiktig økonomisk politikk, en ansvarlighet som dreier seg om å sørge for god husholdning – eller slik finansministeren pleier å si det, at vi passer på huset, på husholdningen vår, hver eneste dag – men også en langsiktig økonomisk politikk som sørger for at vi hele tiden går de riktige skrittene, som gjør at vi kan finansiere og utvikle velferdssamfunnet vårt slik vi kjenner det. Da er det mange utfordringer som vi kan gjøre mer med, og løse bedre, enn det som avtegner seg i den revideringen vi har nå. Da er det noen av de skrittene som gås, som gås i feil retning, og noen av skrittene som ikke er store nok for å sikre det norske samfunnet for fremtiden. Høyre har definert sin visjon for det norske samfunn, og det er «et samfunn som gir muligheter for alle». Det var en visjon vi definerte for vårt behov for å skape et mulighetssamfunn, der vi kan dyrke menneskenes evne til å skape utvikling, lage en bedre offentlig sektor, utvikle arbeidsplassene sine, skape nye bedrifter, sørge for å bruke det kreative. Men det er et faktum at ikke alle kommer til å klare det, og at noen kommer til å trenge mer hjelp, og det er derfor mulighetsrommet skal være der for alle. Derfor har vi også systematisk vært opptatt av de spørsmålene som gjør at vi har klasseskiller igjen i vårt samfunn. Det største klasseskillet vi har i vårt samfunn – og som har vært voksende – er skillet mellom dem som står utenfor arbeidslivet, og dem som er innenfor arbeidslivet. Når vi begynner å summere opp all statistikk over ulikheter i vårt samfunn som dreier seg om annet enn bare inntektsstatistikken, så dreier det seg ofte om tilknytning til arbeidslivet. Derfor er noe av det viktigste vi gjør, å bruke de strategiene som gjør at flest mulig klarer – i en lengre del av sitt liv – å holde kontakten med det lønnede arbeidet. Derfor er det så utrolig viktig å ha fokus på kunnskap i skolen. Kunnskap i skolen, og det å løfte norsk skole, er kanskje kjernen i det å klare å få til et samfunn med mindre ulikheter i årene fremover. Det å investere i hvert enkelt barn er det viktigste vi gjør for å investere i fremtidens evne til å løse utfordringer og for at flere skal klare å beholde jobben. Det å investere i hvert enkelt barn i dag dreier seg om å gå de rette skrittene. På noen områder går ikke dette budsjettet langt nok. I replikkordskiftet mellom Jan Tore Sanner og finansministeren ble det pekt på ett av de områdene som er en utfordring. Alle vet – og jeg mener det er enighet om dette i hver eneste skoledebatt vi har – at lærerens kompetanse, og læreren i klasserommet, er det viktigste for å oppnå bedre kunnskap i skolen og for å løfte alle elevene. Likevel ser vi at ambisjonsnivået når det gjelder etter- og videreutdanning for lærere, er lavt i dette budsjettet, fordi man ikke har hørt på det Høyre har sagt gjennom hele det siste året, at den måten regjeringen har organisert dette på, ikke er bra nok, og da kommer vi ikke til å nå målene våre. Det kan ikke ta 30 år før dagens lærere er oppe på et etter- og videreutdanningsnivå som gjør at de selv opplever at de har fått det tilbudet de skal ha – men det gjør det med regjeringens ambisjonsnivå. 70 pst. av norske lærere mener de trenger etter- og videreutdanning for å mestre jobben og gjøre en bedre jobb i dagens klasserom. Det vil ta 30 år å nå det målet med denne regjeringens ambisjonsnivå. Derfor må vi ta større skritt for de viktige tingene som gjør at norske barn møter en bedre skole – de viktige skrittene som gjør at norske barn møter en fremtid hvor de ikke faller utenfor arbeidslivet fordi kompetansen deres ikke er god nok, og som gjør at de kan jobbe lenge i vårt samfunn fordi vi kommer til å trenge det. Derfor er det disse små skrittene som kanskje i dag er den viktigste investeringen for fremtiden, det å sørge for den gode skolen, den gode læreren, det å sørge for rom og mulighet for å satse på kunnskap og kompetanse. Det er derfor Høyre har gjort det til en av sine desidert viktigste saker.
Det blir replikkordskifte.
Norsk politikk preges av to grunnleggende trekk. Det ene er at vi har en regjering som sitter på sitt sjette år, og så en tydelig splittet opposisjon. Denne debatten demonstrerer det. Men alle vet jo at en alternativ regjering og en alternativ økonomisk politikk, som vi drøfter i dag, handler om et samarbeid mellom Høyre og Fremskrittspartiet. Erna Solberg, slik jeg forstår, tar mål av seg til å bli statsminister i Norge, og hun snakket nå veldig klokt – synes jeg – i sin tale om ansvarlighet og langsiktighet i den økonomiske politikken. Jeg slutter meg til de betraktningene som representanten hadde på det punktet. Det oppfattes kanskje nesten som litt utidig på sett og vis, politisk, disse stadige spørsmålene om forholdet til Fremskrittspartiet. Men kan Solberg nå kommentere Siv Jensens uttalelse om at handlingsregelen bør være på skraphaugen?
Det kan jeg kommentere, for det er jeg uenig i. Jeg mener at handlingsregelen er et viktig politisk instrument for den langsiktige økonomiske styringen av det norske samfunnet. Men det er også viktig å huske at da vi innførte handlingsregelen, gjorde vi det på noen premisser som denne regjeringen har brutt. Premissene var klare og tydelige, premissene var at vi skulle ta mer penger inn i norsk økonomi, ikke for å forbruke dem i dag, men for å investere dem i fremtiden. Denne regjeringen har ikke gjort det. De har brukt mest av de pengene de har tatt inn, på å forbruke i dag. Derfor synes jeg godt man kan arrestere andre for pengebruken. Men jeg synes det er på tide at regjeringen begynner å se at de ikke bruker disse pengene til å forbedre konkurranseevnen vår, de bruker dem ikke til å investere i utdanning, de bruker dem ikke til å investere i forskning, og derfor faller vi på alle internasjonale rangeringer når det gjelder dette. Det er et faretegn for det norske velferdssamfunnet i fremtiden. Vi ødelegger faktisk for mye av det gode som er i vårt samfunn, hvis vi ikke får det til.
Et annet viktig politikkområde som Høyre har sagt at de er opptatt av, er klimaspørsmålet. Det ble ikke berørt i innlegget til representanten Solberg, men jeg tar ikke det til inntekt for at det ikke er viktig for Høyre, tvert imot. Jeg ønsker å få en bekreftelse fra partiet Høyres leder på at klimaforliket står ved lag, og at innspillet som f.eks. har kommet fra næringspolitiker Frank Bakke-Jensen på Stortinget, ikke er representativt for partiet. Kan Høyres leder her og nå bekrefte at Høyre står på klimaforliket og vil gjøre det uansett hva som skjer etter neste valg? Og kan hun også bekrefte at det er viktig at Norge oppfyller sine klimaforpliktelser, og at om lag to tredjedeler av kuttene skal tas nasjonalt?
Høyre står på klimaforliket, og vi har sagt at det er utrolig viktig for fremtidige generasjoner at vi internasjonalt, men også nasjonalt, sørger for å gjøre noe med klimautfordringene. Og så er det slik at representanten Frank Bakke-Jensen er en god representant for Høyre, og det han faktisk sa, var at han mente at klimaforliket ikke kunne være til hinder for å utvikle mer industri i Norge. Det mener vi er mulig innenfor det klimaforliket vi har. Det kan man se av artikkelen som er skrevet av Nikolai Astrup og Frank Bakke-Jensen. Vi mener at det er fullt mulig. Hvis det skulle vise seg at dette aluminiumsverket til Alcoa er lønnsomt av andre grunner, er det fullt mulig å si at det kunne vært et område hvor vi kunne vært med på å bekoste CO2-rensingen fra statens side. Da hadde vi løst det innenfor klimaforliket. Det ville vært en bedre løsning enn f.eks. prosjektet på Mongstad, som har dratt ut i tid og dratt ut i tid. Vi må på en måte ha en mulighet til å være fleksible. Hovedutfordringen er at det er tre år siden vi vedtok klimaforliket, uten at regjeringen har kommet tilbake til Stortinget med hensyn til hvordan vi skal gjennomføre det. Det er den største trusselen mot klimaet.
Et sterkt næringsliv er helt avgjørende for å finansiere ethvert samfunn. Norge har en økonomisk evne til å gå litt foran i å modernisere bl.a. norsk vareproduserende næringsliv, slik at en kan ta større hensyn til naturens tåleevne. Fremskrittspartiet har i replikkordskiftet her tidligere sagt at en er for å øke avgiftene på fossilt ikke-fornybart karbon, altså bruk av olje, gass og kull, samtidig som en vil øremerke avgiftene – slik jeg forsto det – til klimavennlige produksjonsprosesser og fornybare karbonkilder. Mitt spørsmål er: Er Høyre enig i en slik bruk av avgiftspolitikken overfor fossile karbonkilder, og enig i at en skal øremerke det, noe som vil være helt nyskapende innenfor norsk økonomisk politikk?
Prinsipielt mener vi at karbon og utslipp skal prises. Det er det som ligger i at forurenseren skal betale. Så er det ulike prisingsmekanismer. Det at vi har et kvotesystem, er en prisingsmekanisme som store deler av norsk næringsliv er innenfor, og de skal dermed betale en pris for det utslippet de har. Så mener jeg at det er bekymringsfullt at prisen på det europeiske plan i dag faktisk er for lav i forhold til det vi hadde forutsatt for å kunne få til de klimaeffektene vi skulle ha. Men med høyere økonomisk aktivitet i Europa vil sannsynligvis prisen etter hvert gå opp. Det er ikke fjernt fra oss å øke CO2-avgiftene på enkelte av de områdene som er utenfor kvotesystemet, for å prise karbon på den måten. Men vi skal jo nå gå gjennom hele denne Klimakur-pakken. Vi venter på hva regjeringen kommer med, og da vil vi systematisk gå gjennom hvor vi skal vri disse avgiftene. Men vi er altså generelt ikke tilhengere av øremerking av disse avgiftene. Det tror vi ikke nødvendigvis er den beste løsningen.
Replikkordskiftet er omme.
Det er interessant å sitte og følge med på debatten, og du gjør deg noen refleksjoner: Hva er det som er det viktigste for oss folk – for deg og meg – når vi kommer tilbake til hva det er som betyr noe for oss? Da er det jo punkt én: familien – at det går bra med familien. Det er det aller viktigste. Punkt to er dette med jobb, trygghet for bolig, når det gjelder boliglånet og stabilitet i boligmarkedet. Det neste er at du har gode offentlige tjenester, ikke minst for de yngste og de eldste, som har mest behov for offentlige tjenester, og at man har en trygghet når det gjelder hverdagslivet. Hvis vi bare går to år tilbake i tid, da vi hadde revidert nasjonalbudsjett til debatt, var det en helt annen virkelighet. Da var finanskrisen på en måte mye nærmere oss, den var mye mer reell, det var stor usikkerhet omkring jobbmarkedet og omkring boligmarkedet. Men vi ser nå i revidert nasjonalbudsjett, at ting går godt. Vi ser at ledigheten er på vei ned – ikke opp – at folk flest har velstandsvekst og reallønnsvekst. Vi så det i går i kommuneproposisjonen, at man har en forbedring i de tjenestene som er rettet mot de yngste og de eldste, og at ting går godt i Norge. Og som Vømmøl sier – vi er spesielt glad i Vømmøl i Senterpartiet: «Det e itjnå som kjem tå sæ sjøl.» Så det har vært en god politikk som har ført til at vi har klart å seile skuta gjennom det tøffe farvannet som nå har vært. Men noe er veldig sårbart når du ser på den norske befolkningen. Når du ser på gjeldsmengden blant den yngre delen av befolkningen, er den bekymringsfullt høy og på vei opp. Derfor er det så viktig at vi har en god økonomisk politikk framover, for de som vil rammes hardest og først, er den yngste delen av befolkningen, for det første fordi de har en for høy og stigende gjeldsmengde, og for det andre fordi de er de mest sårbare på arbeidsmarkedet, slik at det er de som først havner utenfor. Hvis vi ser litt ut i Europa, til Spania, som en del av oss kommer til å reise til i sommer, er annenhver ungdom vi møter på gaten, uten arbeid – en skremmende virkelighet. Vi kan dra til Hellas og se hva som skjer der. Hvis du ser til Baltikum, har det vært en reallønnsnedgang på 20 pst. Hvis vi går litt lenger enn til Europa – til Nord-Afrika og Midt-Østen – har det vært enorm politisk uro der i vinter. Dette har mange årsaker, men en av hovedgrunnene, i tillegg til den rent politiske, er at den yngre generasjonen ikke har håp når det gjelder jobb, og at det har vært en krevende situasjon også med tanke på familie, mat og trygghet i hverdagen. De trendene som vi ser ute, kommer til å berøre oss uansett om vi vil det eller ikke. Noe av det som har vært det mest interessante i det norske politiske ordskiftet den siste måneden, er to rapporter: Brochmann-utvalget og Kvalheim-utvalget, om hvordan vi skal ha vårt velferdssamfunn framover – for det kommer til å bli mer folkevandring, uansett om vi vil det eller ikke. Vi ser allerede nå hvordan disse utvalgene påpeker at det er en todeling i det norske samfunnet, og at vi må lykkes i integreringspolitikken. Det har vært gjort noen veldig viktige grep fra regjeringens side når det gjelder integreringspolitikken de siste årene. Det ene er at man på arbeidsmarkedstiltakene har gått inn i en mye mer aktiv politikk med ny giv, ny sjanse, målrettede ordninger som skal få folk fra passivitet til aktivitet. Men det viktigste strukturelle grepet sett fra vårt ståsted er at man har delt opp ansvarsområdene mellom innvandring og integrering i to ulike departementer, slik at man har et helt annet fokus på integreringen, og at man med Kvalheim-utvalget nå har turt å sette ned en NOU som synliggjør bredden og utfordringen innenfor integrering. Årets reviderte nasjonalbudsjett viser at Norge går godt, og at Norge styres godt. Det er ikke de store sprellene her, det er fortsatt opptrapping på samferdsel, og fortsatt opptrapping når det gjelder arbeidsmarkedstiltak. I går hadde vi en kommuneproposisjon som viste en fortsatt opptrapping når det gjaldt de yngste og eldste i velferdssamfunnet. Men det er en krevende tid, vi har mange nye utfordringer ikke minst på integreringsfeltet, slik at vi ikke får en sterkere og sterkere todeling av det norske samfunnet.
Det åpnes for replikkordskifte.
Slagsvold Vedum var jo opptatt av at ungdommen i Europa mister jobber, og det er alvorlig nok. Jeg er opptatt av at vi i Norge, ute i Distrikts-Norge, har en forgubbing omkring i kommunene. Ungdommen flytter vekk fra små kommuner og inn til større sentra. En av grunnene til det er jo at det er så dyrt å bo ute i Distrikts-Norge. Derfor har Fremskrittspartiet foreslått at vi skal senke drivstoffavgiften, sånn at det skal bli lettere for barnefamilier som skal kjøre barna til leikarring eller trening, å slå seg ned. Det har Senterpartiet gått imot. De velger å bruke samme medisin som de har brukt tidligere – den samme medisin som ikke virker, og som har ført til stadig mer fraflytting. Hvorfor ønsker Senterpartiet det? Så har jeg et spørsmål når det gjelder handlingsregelen: Senterpartiet ønsker jo å bruke ca. 500 mill. kr på et lyntog. Hvordan har de tenkt å finansiere det innenfor denne handlingsregelen?
Hadde vi fått lyntog for 500 mill. kr, så hadde vi gjort det i morgen. Det blir nok adskillig dyrere enn som så. Vis meg gjerne den formelen. Når det gjelder utviklingen av bosettingen i Norge, er jeg ikke enig i premissene til spørsmålsstilleren, for det har jo vært en positiv utvikling – trenden har jo snudd. Det har jo vært befolkningstilvekst i svært mange kommuner – mye større enn på lang, lang tid. Det er bare å se på tallene til SSB. Det har vært en mye jevnere utvikling i befolkningstilveksten nå enn det har vært de senere årene. Så mener vi at noen av de viktigste tiltakene vi som politikere gjør, er å sørge for et godt og likeverdig offentlig tjenestetilbud rundt omkring i hele Norge. En av hovedsatsingene til regjeringen har vært på kommuneøkonomi, slik at det skal være like gode skole- og omsorgstilbud uansett hvor du bor, og at det skal være et godt barnehagetilbud uansett hvor du bor. Vi mener det er riktig å satse på kultur, slik at det er gode kulturtilbud spredt rundt omkring i hele landet. Vi tror ikke det er bensinprisen som er Bygde-Norges største utfordring.
Representanten Slagsvold Vedum prøvde å dekke mye i innlegget sitt, og da blir det litt springende, men han hoppet også så vidt innom gjeldsproblematikken. Den er ganske interessant. Det er mange som nå advarer mot at husholdningene bygger opp gjeld. Da kan man se det som en generell problemstilling, at vi har en politikk som på mange måter ikke stimulerer sparing. Høyre har i flere runder nå prioritert BSU. Det er klart at ungdom i etableringsfasen er mest utsatt for gjeldsoppbygging og den skjøre situasjonen i den forbindelse. Finanstilsynet har også kommet med krav om minimum 10 pst. egenkapital ved kjøp. Det gjør det uhyre krevende for unge å etablere seg. Hvorfor ser vi fra Senterpartiet ikke spor av støtte til Høyres forslag om å styrke BSU når alle partiets talsmenn er så opptatt av gjeldssituasjonen, som i og for seg burde oppta oss alle?
Når det gjelder Boligsparing for ungdom, har Senterpartiet en lang historie. Da vi hadde finansminister Gudmund Restad, var Boligsparing for ungdom et av de tiltakene vi valgte å forbedre da. De har også blitt forbedret under denne regjeringsperioden. Vi mener at Boligsparing for ungdom er et veldig godt og målrettet tiltak, som vi fortsatt ønsker å satse på, og mener det er riktig å ha en økning på. Det har vi gjort, og så får man diskutere hvor fort man skal øke det videre.
Senterpartiet gikk inn i denne regjeringen med stor entusiasme, og ekteskapet var på en måte inngått. I fjor, tror jeg, definerte Senterpartiet det som et fornuftsekteskap mer enn et kjærlighetsekteskap. I år definerer Lundteigen det som en strategisk allianse. Det faller inn under helt andre definisjoner enn kjærlighetsekteskap og fornuftsekteskap – det er vel i og for seg snakk om et proforma ekteskap der man ønsker å oppnå noe annet. Det sier litt om entusiasmen for regjeringsprosjektet i Senterpartiet. Er det sånn at entusiasmen for politikken er i ferd med å forsvinne fordi man egentlig ikke har noe felles stort prosjekt man ønsker å gjennomføre lenger? Er det sånn at kjærligheten som var der i noen år, har svunnet hen og blitt en teknisk konstruksjon? Og er det riktig at siste gang jeg så Slagsvold Vedum virkelig glad, var da han var blitt enig med Venstre om rovdyr i natt?
Det siste er riktig, for det var siste gangen vi så hverandre. Da var jeg glad. Så det er helt rett. Da var jeg veldig glad, faktisk! Det viste at vi her i Stortinget i fellesskap kan ta gode politiske grep, og det er jeg stolt av å ha vært med på. Når det gjelder forholdet til Arbeiderpartiet og SV, er det veldig godt. Vi var stolte over at vi klarte å få til den historiske alliansen i 2005, for det var gamle historiske skillelinjer, ikke minst mellom Senterpartiet og Arbeiderpartiet, som der ble gått over, og vi klarte å danne regjering sammen. Vi klarte å styre sammen i fire år. At vi igjen klarte å gå inn i valget i 2009, i fellesskap, og vinne det, var en stor dag i Senterpartiets historie og en stor dag for det rød-grønne fellesskapet. At det er litt kniving mellom gode venner, skulle bare mangle! Her handler det om makt, og det er alltid ulike vurderinger. Men i bunn og grunn er det et godt og solid samarbeid mellom Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV, som vi ønsker å fortsette, og som vi ønsker å vinne valget med også i 2013. Jeg tror utfordringen er større for Venstre med tanke på hvor de hører hjemme enn for oss som trives godt i det samarbeidet vi er en del av.
Replikkordskiftet er avsluttet.
Gjennom hele stortingsperioden har høyrepartiene gitt uttrykk for at verdiskapingen i Norge er for dårlig, og at vi ikke bruker oljepengene våre riktig. Høyrepartiene er misfornøyd med at vi ikke gir skatteletter, og misfornøyd med satsingen på utdanning, forskning og samferdsel. Men mens høyrepartiene klager og kritiserer, registrerer vi andre at det går svært bra i den norske økonomien, og at det skapes langt flere arbeidsplasser nå enn i den perioden partiet Høyre satt i regjering sist. Veksten i norsk økonomi er bredt basert. Både privat og offentlig forbruk tok seg klart opp i fjor, og veksten i eksporten av tradisjonelle varer fortsatte. Samtidig ble nedgangen i bedriftsinvesteringene snudd til forsiktig optimisme gjennom hele året. Det var produksjonsoppgang innenfor de fleste næringene, og sterkest innenfor industri, bygg og anlegg og forretningsmessig tjenesteyting. Oppgangen har fortsatt inn i inneværende år. Siden 2005 har det blitt skapt 250 000 nye arbeidsplasser i Norge, de aller fleste innenfor privat sektor. I næringslivet er det optimisme og framtidstro på tross av all uro rundt oss i den internasjonale økonomiske situasjonen. Næringslivets største bekymring er om de greier å rekruttere nok arbeidskraft og kompetanse inn i sine bedrifter. Den optimismen og framtidstroen er det viktig å ta vare på, og vi skal ikke snakke den ned. Onsdag denne uken var statsministeren til stede på et næringslivsseminar i Trondheim. I gårsdagens Adresseavisen kunne vi se store oppslag fra hans møte med næringslivet, og vi kunne lese en litt morsom kommentar fra Gunnar Okstad. Han gir statsministeren helt rett i at det rød-grønne flertallet står for store forenklinger i næringslivet, og refererer til fjerningen av revisjonsplikten til småbedriftene. Han gir oss helt rett i at der Høyre-folk snakker, handler den rød-grønne regjeringen og stortingsflertallet. Det er sjelden lesning i en avis som i alle fall jeg oppfatter som meget velvillig til partiet Høyre. Misnøyen med den rød-grønne satsingen på utdanning og forskning som opposisjonen framfører, er vanskelig å forstå for meg. Jeg merker meg at representanten Jan Tore Sanner i sitt svar til representanten Inga Marte Thorkildsen sa at Høyre ikke er for privatisering av skolen. Det synes jeg er et oppsiktsvekkende utsagn. Da vi tok over i 2005, stoppet vi en storstilt privatiseringsbølge i skolen vår – en storstilt privatisering som ville ha tappet den offentlige skolen for økonomiske og faglige ressurser, rasert den desentraliserte skolestrukturen vi har i den videregående skolen, og gjort det svært vanskelig for ungdom utenfor byene å gjennomføre hele det 13-årige skoleløpet i nærheten av hjemmet. Det ville ha vært et stort tilbakeslag for den utjamningspolitikken vi står for. Derfor stoppet vi resolutt den privatiseringsbølgen. Vi har gjennomført Kunnskapsløftet, som det var bred enighet om i Stortinget. Men vi ga det et rød-grønt stempel gjennom «tidlig innsats for livslang læring», som var tittelen på en svært god stortingsmelding Øystein Djupedal fremmet i 2006. I tillegg har vi styrket kommuneøkonomien kraftig, sånn at skoleeierne faktisk er i stand til å ruste opp skolen til å ha fokus på basisferdighetene lesing, skriving og matte. Under Høyre var det fokus på nedskjæringer i skolen, og det var stor uro rundt de nasjonale prøvene. Det fremmer ikke det faglige innholdet eller et godt læringsmiljø i skolen. Vi har gjennomført tidenes barnehageløft og en systematisk satsing på barnevernet. Det er et stort og viktig bidrag til barns læring. Utviding av timetallet og satsing på gratis leksehjelp i SFO har også bidratt til at skolen har blitt bedre, og at det nå går framover med resultatene, også når vi blir målt i internasjonal sammenheng. Det håper jeg at representanten Erna Solberg også har fått med seg. Dette løftet i utdanning, eller i skolen, er et stort bidrag til den framtidige verdiskapingen her i landet og er med på å trygge velferden for nye generasjoner. Vi lever i et utrolig privilegert land – det er vi alle enige om, selv om vi har ulikt syn på veivalgene. Vi må ta vare på det gode samfunnet vi har å videreutvikle ved å holde orden i vår egen økonomi. Det gjør vi gjennom det gode budsjettet vi har for 2011, og gjennom det reviderte budsjettet vi vedtar i dag. Vi bruker de store pengene på de viktige sakene som fremmer verdiskaping og trygger velferden.
På denne siste møtedagen i dette stortingsåret, og for min del mitt siste år som parlamentarisk leder, er det naturlig å stoppe opp litt og oppsummere. For det første vil jeg dra linjene fra Stortingets første debatt dette stortingsåret, trontaledebatten, og det initiativet Kristelig Folkeparti tok der. På vegne av Kristelig Folkepartis stortingsgruppe inviterte jeg da de øvrige partigruppene til drøftinger om de ideelle virksomhetenes framtid. Vi har gjennom året opplevd mye forståelse for vårt syn, mye godvilje. Vi har kjent på motstand enten det handler om mangel for forståelse for disse utfordringene, systemmotstand, eller mangel på politisk vilje. Vi har hatt runde på runde i komiteene, i helsekomiteen, i familie- og kulturkomiteen og i næringskomiteen. Vi har hatt en rekke runder i plenumssalen her i forbindelse med spontane og ordinære spørretimer, budsjettbehandling og representantforslag. Stortingsflertallet har gått langt i forhold til flertallsmerknader og i debatter her i salen. For eksempel lyder det slik: «Flertallet mener at ideell sektor har en selvstendig egenverdi, at det er en politisk oppgave å sikre at sektoren bevares.» «De ideelle aktørene skal møtes med respekt og de skal sikres rammevilkår som er stabile og forutsigbare.» Flertallet har bedt regjeringen etablere mer langsiktige rammevilkår for de ideelle. Vi har bedt om en særbehandling fordi de ideelle har en annen rolle, annen kompetanse og annet særpreg enn rent kommersielle aktører, og flertallet har understreket at det haster. Representanter for regjeringen har gjennom hele året forsikret oss om at regjeringen arbeider med saken og vil komme tilbake til Stortinget så fort arbeidet er ferdigstilt. Vi er glad for at regjeringen arbeider med saken, men om noen få timer er dette stortingsåret omme. Kristelig Folkeparti hadde i det lengste håpet at regjeringen skulle komme tilbake til Stortinget før sommeren, men det skjedde ikke i revidert nasjonalbudsjett og heller ikke i noen annen form. Vi er enige om at situasjonen er akutt, men vi må altså konstatere at på tross av politisk velvilje og gode politiske intensjoner, er situasjonen i ideell sektor svært kritisk. Ifølge Frivillighet Norge er 17 ideelle institusjoner innenfor barnevern, rus og eldreomsorg lagt ned dette året. Mens graset gror, dør kua, og da hjelper det ikke med velvilje, det er handling som må til. Vi har merket oss at statsministeren ser ideell sektors egenverdi som viktig og vil arbeide sammen med Kristelig Folkeparti for å finne gode løsninger som legger best mulig til rette for ideelle tilbud. Statsministeren har sagt klart og tydelig at Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene er enige om at vi ikke ønsker fri konkurranse og likebehandling, men særskilte vilkår og tilrettelegging for at de ideelle institusjonene skal overleve. Men mens vi snakker, dør institusjonene. Norge forandres, og vi er opprørt over det, for her har vi en regjering som vil, men som ikke får det til. Tilbakemeldingen fra de ideelle aktørene – vi har hatt en runde med dem nå før denne debatten – er klar. Virkeligheten er generelt ikke bedret, usikkerheten er fortsatt stor. Regjeringen har fortsatt ikke tatt grep for å gjøre strukturelle endringer i innkjøpspraksis, og vi ser at den negative trenden utvikles. Vi er skuffet over at regjeringen ennå ikke har kommet tilbake til Stortinget med konkrete forslag, og vi må på nytt understreke det akutte i situasjonen. Vi forventer at når Stortinget kommer sammen til høsten, ligger det konkrete forslag på bordet fra regjeringen som kan forhindre en utvikling ingen ønsker. For å gi et lite tips: Det går faktisk an for helseministeren, med den makten hun har i helseforetakene, å gi en instruks til samtlige helseforetak om at man fryser disse prosessene inntil man har fått på plass et nytt regime. Det går an for barne- og likestillingsministeren å gi en instruks til Bufetat om at det samme skjer der inntil dette er på plass. Det går også an å finne løsninger. Vi mener det finnes slike løsninger, ikke minst innenfor sykehussektoren, som har vært praktisert under hele den tiden vi har hatt helseforetakene. La meg avslutningsvis benytte anledningen til å takke for samarbeidet i min periode som parlamentarisk leder for Kristelig Folkeparti. Flertallsregjeringens dominans har selvsagt lagt sine føringer og satt sitt preg på Stortingets arbeid i disse årene. Jeg vil likevel peke på anledningene for Kristelig Folkeparti til å sette sitt preg på viktige politiske forlik: kirke–stat, pensjon eldre, klima, privatskoler og i går rovdyrforliket. Jeg ser fram til å fortsette mitt arbeid for landet og for partiet i nye roller, og har tro på at Kristelig Folkeparti som det kristendemokratiske sentrumsparti vi er, vil fortsette å prege norsk politikk i årene framover.
Det åpnes for replikkordskifte.
Det er hyggelig å få være den som får framføre en replikk til Høybråten på hans siste dag som parlamentarisk leder. Jeg har et spørsmål. Kristelig Folkeparti sier at det er «et mål at skatte- og avgiftspolitikken bidrar til omfordeling». Likevel gikk partiet inn for å fjerne formuesskatten på såkalt arbeidende kapital, i realiteten fjerne formuesskatten, da vi nylig behandlet meldingen Evaluering av skattereformen 2006. Partiet går altså inn for å fjerne det elementet som sørger for at skattesystemet er progressivt også for dem med de høyeste inntektene. Jeg kan ikke se at Kristelig Folkeparti foreslår noe alternativ, og da blir mitt spørsmål: Hva vil Kristelig Folkeparti gjøre for å sikre partiets målsetting om en skatte- og avgiftspolitikk som bidrar til omfordeling?
La meg først arrestere representanten Irene Johansen når det gjelder påstanden om at vi går inn for å fjerne formuesskatten. Det gjør vi ikke, men vi ønsker å fjerne den på arbeidende kapital. Vi mener at mange solide utredninger, både innenfor og utenfor Norges grenser, viser at det er mulig. Vi står sammen med samtlige næringsorganisasjoner om dette forslaget, og det er organisasjoner som i høyeste grad også er opptatt av fordeling. Vi mener at denne særnorske skattebelastningen på næringslivet hindrer fornuftige investeringer og en fornuftig utvikling for næringslivet. Vi går ikke inn for personskattelettelser i den skala som en del andre partier i denne salen gjør, men vi vil legge grunnlaget for et livskraftig næringsliv. Derfor gjør vi det. Jeg kan forsikre representanten om at vi kommer til å gjøre det hvis vi kommer til makten og får flertall for dette forslaget, innenfor rammer som bidrar til god fordeling.
Jeg vil også benytte anledningen ikke å gratulere Dagfinn Høybråten med siste dag på jobb – det blir kanskje en litt pussig omfavnelse – men til å si at jeg i mange år, fra ung alder, har fulgt både livet her og livet på utsiden. Og jeg har stor respekt for den innsatsen Kristelig Folkeparti har gjort under Dagfinn Høybråtens ledelse – mange ting som har forandret Norge. Og det er også der vi egentlig er, at det dessverre fortsatt er noe uavklart i dette rom og i denne sal etter to år i en ny stortingsperiode. Jeg hadde jo håpet at Dagfinn Høybråten, i tillegg til det vi har felles, nemlig innsatsen for at rammebetingelsene for frivillig sektor skal bli bedre, kunne brukt en av de siste anledningene som parlamentarisk leder til å klargjøre det politiske budskapet og den parlamentariske situasjonen på borgerlig side. Når han ser tilbake på sine år her i Stortinget, er det ikke da naturlig at Kristelig Folkeparti fortsatt henvender seg til Arbeiderpartiet og venstresiden i norsk politikk – og sier ha det bra til Erna Solberg og Siv Jensen?
Jeg håper inderlig at både Erna Solberg og spesielt Siv Jensen har det bra og får det bedre. Når det gjelder Kristelig Folkepartis politiske plassering i landskapet, kan jeg si at vår stortingsgruppe er bekvem med sin sentrumsposisjon. Den betyr at vi i denne salen under det parlamentariske flertall som nå er, er opptatt av å finne løsninger som kan gi flertall – jeg viste til noen eksempler hvor vi har gjort det. Men vi er i opposisjon til den sittende regjering. Og vi har ikke akkurat fått færre grunner til å være i opposisjon til den sittende regjering, med den sendrektighet som vi har sett i saker som vi er opptatt av, og som regjeringen sier den også er opptatt av, som f.eks. frivillige institusjoner, og med de aggressive angrep på Kristelig Folkepartis kjernesaker som vi har sett fra denne regjeringens side, senest angrepet fra Arbeiderpartiets ordførerkandidat i Oslo i dag på kontantstøtten.
Jeg vil også uttrykke stor respekt for den rolle som Dagfinn Høybråten har spilt både som statsråd og som parlamentarisk leder. Det er veldig betegnende at når en ferdes rundt omkring, er det én ting som Dagfinn Høybråten huskes for og merker seg ut ved, nemlig røykeforbudet. Mange av oss er veldig takknemlige for at en torde å drive det igjennom. Engasjementet fra Kristelig Folkeparti for ideelle organisasjoner er sterkt, og budskapet er klart. Vi som er en del av regjeringsalliansen, forstår behovet for å vise til flere resultater på dette området dersom Kristelig Folkeparti skal se på regjeringspartiene som gode redskaper for sentrale deler av sin politikk. Da jeg ba om innlegg, var det til formuesskatten. Hvis en i formuesskatten definerer arbeidende kapital til også å omfatte finanskapitalen, vil formuesskatten bare gjelde private hus og hytter. Og når hus og hytter skal verdsettes etter markedsverdi, er det på sett og vis eiendomsskatt. Er det Kristelig Folkepartis linje?
La meg først takke representanten Per Olaf Lundteigen for anerkjennelsen og si at jeg for min del anser representanten Lundteigen som en modig politiker, som tør å stå for sine meninger, også når han går rakt imot sin egen regjering – som han gjorde sist uke i en sak her i salen. Jeg tror at man som politiker er avhengig av å kunne stå for noe – også når det ikke er populært – hvis man mener at det er rett, og være villig til å ta den striden som det krever. Det er også representanten Lundteigen villig til, og jeg er glad for at det finnes slike. Til spørsmålet om formuesskatten må jeg si at det i regi av flere næringsorganisasjoner, med både landbrukets organisasjoner og NHO i spissen, er foretatt en god grensedragning med hensyn til avgrensning av arbeidende kapital, som Kristelig Folkeparti støtter seg til.
Replikkordskiftet er omme.
Ettersom jeg er første taler etter Dagfinn Høybråten, vil jeg benytte anledninga til å takke for et godt og nært samarbeid med en representant som jeg har veldig stor respekt for når det gjelder den jobben han har gjort. Jeg har lyst til å kommentere et Dokument 8-forslag som ligger til behandling i denne saken i dag, nemlig vårt forslag om en grønn skattekommisjon. Vi vet at de klimautfordringene vi står overfor, er enorme. Skal vi klare å gjøre noe, må alle stille opp. Skal vi klare å gjøre noe, er det helt nødvendig at vi også gjør grep nasjonalt. Venstre har troen på å bruke markedet, bruke markedets mekanismer og bruke markedets muligheter til å omfordele og gjøre kloke miljøvalg. For ti år siden var det brei enighet om at det var framtida, det var de store grepene vi kunne ta, det var den måten vi kunne få til endringer i klimaet på. Det var den finansministeren vi har nå, som faktisk også mottok den forrige grønne skattekommisjonen. Mye har skjedd siden da, mye har endret seg. Mye kunnskap har vi fått, men vi har ikke innført noe grønt skatteskifte. Venstre mener at nå er det på tide å våkne, nå er det på tide å ta de grepene vi må ta for framtida. Jeg syns forklaringene til Inga Marte Thorkildsen er ganske dårlige, og merknadene ser ut som en glideflukt bort fra hele forståelsen av klimautfordringene. Jeg har lyst til å nevne to løft som Venstre tar i sitt reviderte budsjett. For oss har kampen mot fattigdom vært viktig, spesielt i forhold til fattige barn, barn som ikke velger sin egen barndom, men som opplever at barndommen blir begrenset av det å vokse opp i en fattig familie, og når det kan få tragiske følger. Derfor gjør vi store grep både innenfor sosialhjelpen, innenfor barnevernet og innenfor skolen. Vi går nå inn i en ny valgkamp, men i forrige valgkamp inviterte Venstres daværende partileder, Lars Sponheim, til en felles dugnad for å bekjempe fattigdom. Det var alle for i debattprogrammene, men da vi la fram vårt forslag som første forslag i denne sesjonen, ble alle forslagene nedstemt. Regjeringa var opptatt av å utrydde fattigdommen, så var det det å bekjempe fattigdom, og så har det endt med at det eneste som er viktig, er å bekjempe rikdom. Det er ikke slik at alle fattige blir rikere av at noen rike blir fattigere. Regjeringsrepresentantene står her og sier at ting går så godt. Senterpartiets representant påpekte med en viss erkjennelse at «det e itjnå som kjem tå sæ sjøl», og der ligger Venstres hovedbekymring for det reviderte nasjonalbudsjettet vi har liggende foran oss nå. Det ikke å satse på det som er framtidas store utfordringer, det ikke å satse på forskning og utdanning, det å vite at man får en bølge av studenter som står der uten å få studieplass, det ikke å forberede studiestedene våre ved å ha nok vitenskapelig ansatte til å ta imot den bølgen – er ikke å ha en forståelse av at «det e itjnå som kjem tå sæ sjøl». Det må faktisk gjøres noen grep i dag for at vi skal takle framtidas utfordringer. En kan ikke bare lene seg tilbake på det vi har klart å oppnå. Jeg må si at den gledeligste beskjeden i dette reviderte budsjettet er at Høyre nå har snudd når det gjelder finansieringa av etter- og videreutdanning, og er enig med oss i at her må staten kraftigere inn for å få gjort grep for etter- og videreutdanning av lærere. Det er et av de viktigste grepene vi skal gjøre for kunnskapspolitikken framover. Dette reviderte nasjonalbudsjettet og ikke minst prosessen rundt det har vist at regjeringsprosjektet er i ferd med å bli en regjeringsslitasje. Som sagt snakket man om det store kjærlighetsekteskapet da man begynte prosjektet. Representanten Lundteigen nevnte i fjor at dette var et fornuftsekteskap, mens han i dag snakker om det som en strategisk allianse, altså et proformaekteskap. Det er mangelen på prosjekt, mangelen på noen store ting man kan gjøre for fellesskapet, som denne debatten bærer preg av. Regjeringspartiene opptrer som fullstendig maktesløse i forhold til det som blir lagt fram i regjeringa. Debatt og høring i dette hus har ingen betydning, for man får ikke lov til å endre noe. Venstre mener at vi skal satse og ta grep for framtida, og for å få til det trenger vi en ny grønn skattekommisjon. Vi trenger å få gjort om fra rød til grønn skatt, og vi trenger klimagrep for framtida, fornying av velferdsstaten, satsing på næringslivet og ikke minst på kunnskap.
Det blir replikkordskifte.
Når me ser på både dei alternative budsjetta og revidert budsjett, er Venstre og Framstegspartiet milevis frå kvarandre. Me har spurt før, utan eigentleg å få noko ordentleg svar, og sidan det er siste møte før Stortinget skal gå frå kvarandre, spør me igjen. Tidlegare partileiar Lars Sponheim garanterte i førre periode at Venstre generelt ikkje ville samarbeida med ei regjering som Framstegspartiet var del av. Me lurer då på: Ligg det løftet framleis fast, eller opnar Venstre for eit samarbeid med Framstegspartiet?
Det er mulig at det kommer som en bombe på representanten Eldegard, men det vi går inn i nå, er et lokalvalg. Den beskjeden jeg har gitt til mine lokale politikere, nesten 7 000 mennesker som stiller til valg, er at de får samarbeide med akkurat hvem de vil, ut fra hva de ønsker å få gjennomført politisk. Jeg har et politisk engasjement. Grunnen til at jeg bruker 16, 17, 20 timer i døgnet i dette hus, er at jeg ønsker å gjennomføre en politikk. Vi ønsker å gjøre noe med klimautfordringene. Vi ønsker å gjøre noe for at norsk næringsliv skal vokse framover, og vi ønsker å få gjort noe for kunnskap. Da er én ting klinkende klart: Vi må få skiftet regjering. Det kommer Venstre til å kjempe for i valget. Mine garantier er ikke knyttet til hvem man skal samarbeide med eller ikke samarbeide med. Mine garantier er knyttet til politikk. Stemmer du på Venstre, får du en bedre klimapolitikk. Du får en næringspolitikk som kommer til å styrke næringslivet, og du kommer til å få en kunnskapspolitikk som gjør at vi står sterkt rustet for framtida.
Eg registrerer at representanten Skei Grande er veldig oppteken av det ekteskapelege samlivet i regjeringa, men ho vrir seg veldig unna å snakke om sine eigne ekteskapelege – eller lausare – samband, dersom ho, eventuelt, skulle kome til makta. Det som eg har lyst til å spørje om, er: Når representanten Skei Grande no seier rett ut at ho vil kjempe for å skifte regjering, reknar ho med at det er saman med Framstegspartiet og Høgre vi vil få ein glitrande miljøpolitikk i Noreg?
Jeg beklager at jeg er singel. Jeg skulle gjerne ha gjort noe mer med det, men det er bare sånn det er. Vi ønsker å samarbeide for å få til politiske løsninger. Jeg er enig i det som Bellona-lederen sa da de jubilerte i går, at det viser seg faktisk at Venstre har klart å få til mer sammen med Høyre og Kristelig Folkeparti enn hva SV får til sammen med Arbeiderpartiet. Det som man må ta som en erkjennelse, er at de store bakstreverske partiene i dette huset når det gjelder å få til noe på miljøet, er Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet. Det er viktig å klare å lage en buffer mot de to partiene sammen på klima, så jeg er helt sikker på at Venstre og SV skal klare å stå sammen for å gjøre de viktige klimagrepene framover.
Jeg hører med til dem som mener at uttrykket ekteskap – om det er den eller den andre formen – hører hjemme i privatlivet og ikke i politikken. Derfor kjenner jeg meg ikke igjen i at jeg noen gang skal ha uttalt at Senterpartiets deltakelse i regjering er et «fornuftsekteskap». Det er langt fra min tradisjon. Jeg mener tvert imot at en «strategisk allianse» er et godt uttrykk. Det er ikke minst et uttrykk som er trygt forankret også i de to andre regjeringspartiene. Jeg er rimelig sikker på at det er forståelsen, ikke minst i Arbeiderpartiet, hvor en valgte å gå inn i en annen strategisk allianse enn det en har gjort tidligere. Venstre har tidligere hatt et varemerke. Varemerket er svekket. Egenarten er sveket. En blir mer utydelig, og det blir mer som å skyte på panservogn med hagle når en oppfatter hvor mye av det Venstre står for. Hadde det ikke vært en tanke at Venstre hadde gjort sitt varemerke tydeligere, et varemerke som er preget av en del verdier, og som tidligere har stått Senterpartiet nær?
Jeg må innrømme at jeg ikke fikk tid til å sjekke hvilken senterpartirepresentant det var som i fjor brukte uttrykket «fornuftsekteskap». Det skal jeg gjøre etterpå. Men mitt poeng er at hvis det er vanskelig for representanten Lundteigen å få fram Venstres profil, vil jeg gjerne bruke de gjenværende 40 sekundene til det. Vi ønsker å være et klart liberalt parti. Vi ønsker å være et liberalt parti som kjemper for den enkelte borger, mot systemene. Det er derfor vi nå går til valg med slagordet «Folk først!». Vi ønsker å sette mennesket foran systemene. Det er det som er så rart, for det har vært en tradisjon som Venstre og Senterpartiet har stått sammen om. Men Senterpartiet er sammen med sosialdemokratene. Da er det systemene som er viktigst. Da er ikke borgerne viktigst lenger. Da er det systemene som skal repareres, og det er systemene som står i fokus, og for å si som statsministeren: Når noen systemer går ut over enkeltmennesket, er det viktig at noen står opp for systemene. Venstre ønsker å gjøre det motsatte. Vi ønsker å stå opp for den enkelte borger.
Replikkordskiftet er omme.
Finansmannen George Soros advarte under sitt norgesbesøk denne uken mot at vi kan være på vei inn i et nytt internasjonalt økonomisk tilbakeslag. Ansvarlige politikere skal alltid være varsomme med å spå, og vi har et særlig ansvar for å unngå krisemaksimering. Samtidig må vi se virkeligheten i øynene. Derfor vil jeg også advare mot faren for et nytt økonomisk tilbakeslag. Og Norge er ikke skjermet. Om situasjonen krever det, er vi beredt til å handle igjen, for det er flere trekk som hver for seg er bekymringsfulle, og som sammen kan forsterke hverandre og skape alvorlige situasjoner. Det første og mest alvorlige trekket er høy og økende statsgjeld i mange land. Statsgjelden i de store industrilandene er nå blitt like høy som den var like etter den annen verdenskrig, da landene hadde finansiert høye militære utgifter med lån. Særlig er situasjonen i Europa alvorlig – Hellas, Portugal, Irland. Det internasjonale samfunnet har bidratt med støttepakker til flere land, men likevel er det svært stor usikkerhet. Gjeldssituasjonen for Hellas er svært vanskelig – med en statsgjeld på ufattelige 330 mrd. euro. Av de land som måles av det anerkjente kredittvurderingsbyrået Standard & Poor’s, er det ingen land som har lavere kredittverdighet enn Hellas. De har store problemer med å betale renter og avdrag på gjelden sin. Nå trengs det ytterligere støttepakker og kriselån. Situasjonen er alvorlig. Hvis landene som er truet, ikke klarer å gjøre opp for seg, vil bankene rammes gjennom tap på statspapirer og gjennom økonomisk nedgang. Vår egen sentralbanksjef har nylig sagt at denne gjensidige avhengigheten mellom statsfinanser og banker på tvers av landegrenser kan true stabiliteten i verdensøkonomien. Men også land som USA og Japan har store gjeldsproblemer. I USA har man nå nådd det lovfestede taket for den føderale gjelden. Landet må låne for å betjene gjelden sin, og det er ikke oppnådd enighet om å heve taket eller om å kutte i budsjettet. Situasjonen er alvorlig også i USA, og den virker fastlåst. Det andre alvorlige trekket er at den økonomiske veksten i mange land ikke er så sterk som mange hadde håpet. Det er særlig ille fordi veksten ikke er sterk nok til å bidra til å få ledigheten ned. I USA er det tegn til at veksten i nasjonalproduktet dempes, og at bedringen i arbeidsmarkedet stopper opp. Tall for siste måned lå betydelig under det som var forventet. Også i andre land ser vi at ledigheten har bitt seg fast. Land som Irland og Slovakia har fortsatt en ledighet på nær 15 pst. I Spania ser de 20-tallet. Hver femte spanjol er arbeidsledig. I euroområdet er ledigheten fortsatt på om lag 10 pst. – bare fattige 0,2 pst. lavere enn for ett år siden. Det tredje bekymringsfulle trekket er at verdens børser har falt mye den siste tiden. Situasjonen i Europa og USA skremmer investorer. Også her hjemme ser vi at Oslo Børs denne uken nådde det laveste nivået så langt i år og har falt med om lag 10 pst. siden begynnelsen av april. Det fjerde alvorlige trekket er mer langsiktig. Mange av de landene som rammes hardest av gjeldssituasjonen, har også en befolkning som stadig blir eldre. Dermed står de overfor utgifter til pensjoner, til helsetjenester og til omsorg, som bare vil øke i tiden framover. Hver for seg er dette bekymringsfulle trekk. Enda mer alvorlig blir det når de virker sammen. Gjeldssituasjonen gjør at landene ikke kan møte den høye ledigheten på den måten vi vet virker, nemlig ved å øke den offentlige etterspørselen og dermed skape aktivitet og arbeid. I dag har vi i Europa over 20 millioner arbeidsføre mennesker som står uten jobb. Dette rammer den enkelte og er et nederlag for samfunnet – en gedigen sløsing med ressurser. Vi hadde håpet at det skulle være forbigående, men vi ser at kampen for å få ledigheten ned igjen vil være hard og lang for mange land. Enda en gang ser vi at ledigheten går lettere opp enn den går ned. Den store gjelden gjør også at mange land ikke kan finansiere de økte utgiftene til pensjoner og helse. Dermed må de gjennomføre dramatiske kutt i offentlige budsjetter – kutt som vil ramme velferden for folk flest. En del land i Europa har ønsket seg et velferdsnivå som er på nivå med det nordiske, men med et skattenivå som det amerikanske. Det går ikke. Situasjonen i Norge står i skarp kontrast til dette internasjonale bildet. For det første ser vi at der andre land har gjeld, har vi penger på bok. Vi holder orden i økonomien og har nådd målet om å få oljepengebruken ned til fireprosentbanen. Handlingsregelen, som enkelte i denne salen har kritisert og latterliggjort, har vært et av de viktigste bidragene til å sørge for en grunnleggende trygghet og sunn utvikling i norsk økonomi. For det andre ser vi at der andre land har høy arbeidsledighet, har vi klart å få den laveste ledigheten i Europa. Vi har klart å opprettholde tilværelsen som en øy av full sysselsetting i et hav av arbeidsledighet. Og ledigheten i Norge har fortsatt å gå ned, også i år. I dag ligger den på rundt 3¼ pst. I årets første kvartal økte sysselsettingen med 7 000 personer. Det kommer i tillegg til de 250 000 flere sysselsatte vi har fått i Norge siden valget i 2005. De fleste av de nye arbeidsplassene har kommet i privat sektor. Det går godt i norsk næringsliv. For det tredje ser vi at der noen land har lav vekst, har vi god økonomisk vekst. I revidert nasjonalbudsjett anslås veksten i Fastlands-Norge til 3,2 pst. Det er klart over det normale. Veksten er bredt basert, med produksjonsoppgang i de fleste næringer. Aktiviteten er klart høyere enn den var før finanskrisen, og det meste tyder på at denne veksten vil fortsette. For to dager siden leste vi i Aftenposten at Statistisk sentralbyrå regner med 220 000 nye jobber i Norge de tre neste årene. Norske bedrifter kan komme til å mangle arbeidskraft, så kontrastene er store. Men det er ikke slik at dette er en utvikling som kommer av seg selv. Ingen naturlov slår fast at det skal gå bedre i Norge enn i andre land. Det er helt riktig at vi har oljeinntekter som vi har nytt godt av, men det har vi også hatt tidligere. Vi hadde oljeinntekter da ledigheten steg på 1980- og 1990-tallet. Likevel fikk vi jappetid, bankkrise, finanskrise og store problemer i norsk økonomi. Vi hadde også oljepenger på starten av 2000-tallet. Men vi fikk stigende ledighet og store problemer i industrien. Så oljeinntekter er ingen garanti for en god utvikling i økonomien. De må forvaltes på en god måte. Mange land har gjennom tidene opplevd store inntekter fra naturressurser. Vi har tydelig sett at langt fra alle klarer å forvalte slike ressurser til beste for samfunnet og befolkningen. Det har vi klart i Norge. Vi har en samfunnsmodell som bidrar til høy verdiskaping, små forskjeller og god velferd samtidig. Det er ganske enestående og noe vi med rette kan være stolte av. Den norske modellen virker. Over hele verden har bekymringene knyttet til situasjonen i euroområdet og i USA økt de siste ukene. Det skal vi ta på alvor. Vi skal lytte til George Soros og andre som advarer. Selv om mye går bra i Norge, er det som skjer ute, viktig også for vår økonomi. Svært mye av vår handel er med EU-land, og vi har også erfart hvor raskt uro i finansmarkeder kan spre seg mellom land. Derfor følger vi nøye med på utviklingen. Det beste vi kan gjøre, er å holde orden i eget hus, føre en politikk som er forsvarlig, og handle når det kreves. Det har vi gjort før, og det er vi klare til å gjøre igjen.
Det blir replikkordskifte.
Til tross for vår store oljerikdom i dag vil vår framtidige velferd og velstand i stor grad avhenge av at vi også har et næringsliv som produserer den velstanden i framtiden. LO-leder Roar Flåthen var nylig ute og varslet at LO snudde i klimapolitikken – ikke i forhold til å frafalle de overordnede målene, men i forhold til virkemiddelbruken. Han ville myke opp kravet fra regjeringen og klimaforliket om at to tredjedeler av kuttene bør gjøres i Norge. Statsministerens respons har vært at han stiller seg bak forliket framfor å debattere innholdet fra Flåthen. Det er en naturlig respons når dette forliket likevel bare har en varighet på seks–ni måneder før det skal reforhandles. Eirin Sund, representanten til Arbeiderpartiet i energi- og miljøkomiteen, sier at da skal alt diskuteres. Men det interessante spørsmålet er jo om regjeringen må legge opp til at vi får en oppmyking av de kravene, slik at vi har muligheten til å sikre at norsk industri etablerer videre virksomhet i Norge, og at vi ikke legger restriksjoner på CO2-utslipp som gjør at en flytter ut industrien fra Norge, slik som Roar Flåthen advarer mot.
Regjeringen skal legge fram sin klimamelding. Da vil vi komme med våre vurderinger, både av virkemidler og den situasjonen vi da står oppe i. Jeg tror det er feil å begynne å spekulere i enkeltelementer i det, både det som går bra, og det vi har flere utfordringer knyttet til, før vi har en helhetlig klimamelding som vi legger fram for Stortinget. Da kan Stortinget debattere den meldingen. Men la meg likevel komme med noen betraktninger rundt hovedtemaet. For det første er det helt riktig at vi er avhengige av vekst i privat næringsliv for å sikre velferden i årene som kommer. Denne regjeringen har jo nettopp lyktes med å skape vekst i privat næringsliv. 250 000 nye arbeidsplasser, to tredjedeler av dem i private bedrifter, er et uttrykk for en massiv satsing på privat næringsvirksomhet i Norge – vesentlig mer enn under den forrige regjeringen. Det andre er at vi må innrette oss slik at vi ikke må velge mellom miljø og økonomisk utvikling. Vi må greie å forene både behovet for økonomisk vekst, økonomisk utvikling, og mindre utslipp, og det positive er at vi ser klare tegn til at norsk økonomi blir mer miljøvennlig, samtidig som vi har sterk vekst.
Jeg er enig i at det er mange positive trekk i norsk økonomi. Vi lever i en annen situasjon enn mange andre land. Vi lever i og for seg i en situasjon som er parallell med et par andre nordeuropeiske land, som også etter hvert begynner å gå bra. En av de tingene man ser rundt seg, som kanskje er det mest dramatiske for det europeiske området, er den store ungdomsarbeidsledigheten som nå brer om seg, og som over tid kommer til å gjøre at mange ungdommer står på utsiden og har det vanskelig. Da har jeg lyst til å stille et lite spørsmål til statsministeren, for det er en del slike ungdommer i Norge også. Det er de ungdommene som ikke har opplevd å få ta del i veksten i nye arbeidsplasser, og arbeidsledighetsnedgangen blant funksjonshemmede i Norge har vært marginal i verdens beste vekstperiode. Hva vil statsministeren nå gjøre for å sørge for at flere unge med funksjonshemninger faktisk får en jobb å gå til og ikke opplever den samme dramatiske situasjonen som mange unge europeere gjør, nemlig at det ikke er bruk for dem?
For det første er jeg glad for at representanten Solberg nå endelig innser at det går bra i norsk økonomi, for lenge prøvde Høyre å svartmale. Før valget i 2005 sa de at hvis vi vant valget, ville Norge tape tusenvis av arbeidsplasser. Etter at vi vant valget, fikk vi 250 000 flere arbeidsplasser – ti ganger så sterk vekst som under den forrige regjeringen. Det er bra at etter seks år innser Høyre at denne regjeringen er god for landet. Det andre er spørsmålet om hva vi gjør når det gjelder ungdomsledigheten og funksjonshemmede. Det er tre ting. Det ene er at for å få også dem som sliter med å komme inn i arbeidsmarkedet, i jobb, må vi ha høy vekst og lav ledighet. Hvis bedriftene mangler arbeidskraft, vil de også være mer tilbøyelige til å ansette den arbeidskraften som normalt stenges ute. Lav ledighet og høy vekst er punkt nr. 1. Punkt nr. 2 er å lage et trygdesystem som gjør det lettere å kombinere arbeid og trygd. Den uførepensjonen vi nå har lagt fram, gjør det vesentlig lettere å kombinere arbeid og trygd for dem som går på uføretrygd. Punkt nr. 3 er mer tilretteleggende tiltak. Det kommer også.
Statsministeren og undertegnede hadde sist helg gleden av å være i London sammen på et viktig utviklingspolitisk møte, der vi begge hørte Storbritannias statsminister ta et kraftig oppgjør med dem som vil sende regningen for den finanskrisen og økonomiske krisen som Vesten er inne i, til verdens fattige. Det forslaget som LO-lederen har kommet med, at vi skal la være å ta en stor del av klimakuttene i Norge, kombinert med at regjeringen vil at satsingen vi gjør på klimatiltak ute, i stor grad skal tas innenfor bistandsbudsjettet her, vil føre til det samme som statsminister Cameron advarte imot, nemlig at vi skyver regningen for industrilandenes miljøsynder over på de aller fattigste. Vil statsminister Stoltenberg ta et like kraftig oppgjør med en slik utvikling som statsminister Cameron gjorde 2. pinsedag?
Svaret på det spørsmålet er ja. Jeg mener helt klart at de problemer den rike verden får som følge av finanskrisen, ikke skal gå på bekostning av verdens fattige land. Derfor er jeg veldig glad for at Kristelig Folkeparti og regjeringen kan gå sammen om en styrking av bistanden, og at vi også sammen kunne være i London og lansere mange nye milliarder fra flere land til å vaksinere verdens barn. Ekstra positivt er det at nå er ikke Norge lenger den største bidragsyteren, men nå er det faktisk slik at Storbritannia gir mer til vaksiner enn Norge gjør– slik var det ikke før – og også at Gates bidrar med mye. For det første tror jeg det er veldig viktig å rydde opp i klimatiltak i andre land. Det største klimatiltaket i andre land er kvotekjøp innenfor EU-systemet. Det betaler ikke staten, det betaler bedriftene. Så det er ikke snakk om at det skal gå på bekostning av noe som helst, og i hvert fall ikke på bekostning av bistand, for det er ikke bistand. Det er bedriftene som betaler for de kvotene, og bidrar til lavere utslipp i EU. Det andre er at kjøper man klimakvoter i u-land, er det ikke bistand. Iverksetter vi tiltak som ikke er klimakvoter, slik som skogsatsing, er det bistand. Men det mener jeg er helt greit.
Jeg hadde egentlig tenkt å spørre statsministeren om klima, jeg også, men når han sa det han sa i siste svar, har jeg behov for å ordne opp litt. Det er litt forskjell mellom det statsministeren sier i glansede aviser på Englandstur, og det han sier i det reviderte budsjettet som vi behandler her i dag. I revidert budsjett kuttes bistanden med 116 mill. kr, og vaksineprogrammene som regjeringen støtter, kuttes med 22 mill. kr. Det er bare Venstre som legger de pengene tilbake igjen. Nå er vi da under 1 pst. av BNI. Hvordan kan statsministeren forklare at han er så fantastisk høy og mørk når han er i utlandet, men kutter i sine egne budsjetter på de samme punktene i det reviderte budsjettet vi behandler her i dag?
Jeg er akkurat like høy og akkurat like mørk enten jeg er her eller der – i utlandet eller i Norge. Jeg står inne for alt vi gjør innen bistand. Vi er altså helt i verdenstoppen når det gjelder å gi bistand i prosent av nasjonalproduktet. Vi har laget et statsbudsjett for 2011 som gjør at 1 pst. av det anslåtte nasjonalproduktet går til bistand. Så skjer det ofte endringer gjennom året, det kan gå litt opp, det kan gå litt ned, og det kan være tekniske endringer. Men så vedtar vi et nytt budsjett for 2012 hvor det korrigeres for. Så over tid ligger vi på den ene prosenten som vi har sagt vi skal gjøre. Nå har vi faktisk et par år ligget litt over på grunn av den type tekniske justeringer. Det kan hende at vi i år kommer litt under, men det får vi se når året er omme. Det avgjørende er at vi over tid ligger på 1 pst., og det har denne regjeringen sørget for. Den forrige regjeringen kom aldri opp på de nivåene vi ligger på når det gjelder bistand. Det er denne regjeringen som har brakt oss opp på 1 pst. Så det er altså fullt samsvar mellom hva vi sier hjemme, og hva vi sier ute.
For det første: Hvis statsministeren skal være ryddig i å bruke statistikk, bør han vise til at mesteparten av den veksten på 250 000 arbeidsplasser begynte i 2005, før den rød-grønne regjeringen overtok. Den har flatet ut fra 2008, da den rød-grønne regjeringens politikk begynte å slå rot. Det skyldes også delvis finanskrisen. Men det er ikke sånn at dette er en vekst som begynte etter at rød-grønn politikk fikk effekt. Tilbake til klimapolitikken: Jeg synes statsministeren var vag. I Aftenposten 9. mai var statssekretær Kjetil Lund mye tydeligere. Han sa at vi skal ikke ha en klimapolitikk som flytter ut norsk industri. LO og NHO har begge vært ute og advart mot at dagens klimaforlik og dagens klimapolitikk gjør nettopp det, og de viser til Alcoas prosjekt som ikke kan realiseres i Norge selv om Hydro kan realisere det samme i Qatar. Vil statsministeren sikre at et grunnleggende prinsipp når neste klimamelding legges fram, er at nasjonale CO2-krav som medfører at de globale utslippene økes, frafalles.
For det første: Når det gjelder sysselsettingsveksten, så har den vært jevn fram til finanskrisen – vesentlig høyere enn i forrige stortingsperiode. Det er riktig at den flatet ut under finanskrisen – det skulle bare mangle – men nå er det igjen vekst i privat sysselsetting i Norge. Så det går bra når det gjelder arbeidsmarkedet i Norge. For det andre: Når det gjelder klimameldingen, så kommer den. Da skal vi legge fram helheten i våre vurderinger av det. Klimaforliket følger vi opp, og vi har også vist at vi kan følge opp klimaforliket og likevel legge til rette for god økonomisk vekst i Norge. Målet er å kombinere både klima og økonomi, ikke velge mellom enten miljø eller vekst. For det tredje: Høyre har garantert at de skal ha så store kutt innenlands som er nedfelt i klimaforliket. Høyre vil ikke nøye seg med de 13–15 millioner tonnene som står i forliket. Nei, de skal ha over 20 millioner tonn. Hvis Fremskrittspartiet noen gang skal sitte i regjering, regner jeg med at det er sammen med Høyre. Da skal det altså være, ifølge Høyre, garantert større kutt i Norge.
Vi får nå se!
Replikkordskiftet er avsluttet.
Det var jo hyggelig at statsministeren ville komme og høre på meg. Det takker jeg for. Det var veldig mange ting man kunne kommentert i statsministerens innlegg, og jeg kan si et par ting. Den reelle arbeidsledigheten i Norge er langt høyere enn det statsministeren prøver å fremstille det som. Det at vi har rekordmange på ulike trygdetiltak og sosiale utgifter, tilsier ikke at folk ikke er uten arbeid. Det er like mange som det er i Sverige, selv om vi er halvparten så mange mennesker. Så vi har nok utfordringer. Når det gjelder kompetanse – og nå ser jeg statsministeren forlate oss, men jeg snakker til ham allikevel – og når det gjelder mangel på arbeidskraft, som statsministeren fryktet, er det ikke mangel på arbeidskraft i dette landet, men det er mangel på kompetent arbeidskraft, og det er noe helt annet. Hvis du bruker lønnsmekanismen, kan du kanskje få folk til også ta utdannelse og også få en lønn som er verd den kompetansen du faktisk har fått gjennom din utdanning. Det er mulig å løse gjennom markedsmekanismen, og det trodde jeg faktisk statsministeren var klar over. Lederen i Norges største arbeidstakerforening er også medlem av sentralstyret i det største regjeringspartiet. Det gir mange merkelige utslag. Eksempelvis opplever vi at den samme lederen hver 1. mai går i tog under paroler med krav om endring i politikken han selv har vært med på å vedta. 1. mai er blitt dagen hvor makta mobiliserer for å gå i demonstrasjonstog mot seg selv – en underlig forestilling. Jeg har tidligere spurt finansministeren om hvorfor det kun er fagforeninger knyttet til såkalte hovedsammenslutninger som får skattefradrag for fagforeningskontingenten. Til dette fikk jeg følgende svar: «Kravet om å være tilknyttet en hovedsammenslutning er[[…]] viktig fordi det er et signal om at organisasjonen må ta et visst samfunnsansvar utover egne medlemmers interesser.» Hmm … Regjeringen velger altså skattemessig å forskjellsbehandle medlemmer av fagforeninger, ikke på bakgrunn av den jobben fagforeningen gjør for sine medlemmer, men på bakgrunn av en uspesifisert innsats fagforeningen forventes å gjøre, men som ikke berører medlemmenes interesser. Finansministeren har ikke kunnet gi meg svar på hva som ligger i dette, men det er svært nærliggende å anta at fagforeninger forventes å ha en politisk forståelse som er nært beslektet med Arbeiderpartiet. Tidligere i år fikk vi vite at LO har planer om å bidra med 20 mill. kr til Arbeiderpartiets valgkamp. Som motytelse lovet statsministeren straks enda større skattelette til LOs medlemmer, totalt 1,5 mrd. kr er det blitt antydet. Det betyr at LOs investering i Arbeiderpartiet på 20 mill. kr gir en avkastning på 1 500 mill. kr hvert år. Det må kalles god butikk! Dette har til nå vært beskrevet som samrøre, men, president, til tross for at jeg står i fare for å bli klubbet, velger jeg å kalle dette det det virkelig er, nemlig politisk korrupsjon. At dette får fortsette uten at den politiske pressen reagerer, er oppsiktsvekkende – nå har de også forlatt salen, ser jeg – og rett og slett ikke vårt demokrati verdig. Sjøfolka som er organisert i sitt fellesforbund, er blant de fagforeningene som er blitt nektet skattefradrag for medlemskontingenten. Forbundet forbereder nå sak mot regjeringen på bakgrunn av dette, og vi bør alle håpe på at fagforeningen vinner frem. Fremskrittspartiet foreslår i alle sine alternative budsjetter å utbedre infrastrukturen i Norge. Som svar på hvorfor dette ikke er mulig, får vi alltid vite at bygging av veier, utbedring av skoler og øvrige offentlige bygninger vil føre til inflasjon, press på kronekursen og høyere rente. Visstnok er det slik at hver eneste krone utover regjeringens budsjett har en slik virkning. Med andre ord er det makroøkonomisk forståelse på et svært høyt og detaljert plan. Det er spåmennene i Finansdepartementet som fremsetter slike dystre prognoser. Eller var det Norges Bank? Eller var det Kredittilsynet? Etter vinterens stollek er det lett å bli forvirret. Men, uansett, den virkelige testen på hvorvidt skredder- og veverøkonomene har rett i sine antagelser, vil vi få i nær fremtid – dette fordi regjeringen, helt uten Fremskrittspartiets hjelp, må bruke hundrevis av millioner for å utbedre infrastruktur som er blitt skadet etter flommen på Østlandet. På Dagsrevyen kunne vi ved selvsyn se at det faktisk var mulig å finne både utenlandsk og innenlandsk arbeidskraft. Ja, så mye og raskt fant man at man klarte å bygge en midlertidig bro i løpet av 24 timer. Og tenk dere hvordan dette kommer til å gå. Her skal mannskaper fikse både fylkesveier, riksveier, broer og tunneler, helt uten kalkylene til Finansdepartementet! Og nå kommer den virkelige testen, for ifølge regjeringen vil vi nå få press på kronekursen, inflasjon, mangel på arbeidskraft og høyere rente. Og i Mjøsregionen vil flommen sannsynligvis etterfølges av et ragnarok av kronekurspress, inflasjonstrykk og tosifret rente. Arbeidskraft vil være så vanskelig å oppdrive at samtlige kommunale byråkrater på Hamar må bytte ut tweedjakka med oransjeblinkende heldress fra Mesta. Ja, kanskje til og med finansministeren må ta i et tak på sin neste tur hematt. Spennende blir det uansett!
Representanten Tybring-Gjedde hadde helt rett. Presidenten mener at det å beskylde sine motstandere for «politisk korrupsjon» ut fra en politikk de står for, ikke hører hjemme i Stortinget.
Arbeid til alle, berekraftig utvikling, auka verdiskaping, ei meir rettferdig fordeling og styrking av velferda er dei overordna måla i den økonomiske politikken. Veksten aukar – han ser ut til å verta høgare enn venta. Arbeidsløysetala er lågare enn det som tidlegare er lagt til grunn, og det har vorte litt mindre forskjell mellom fattig og rik. Me strammar inn budsjettet, og me er tilbake på 4 pst.-bana. Alt i alt er det gode utsikter for norsk økonomi. Me er eit land i verda som er i ein utruleg heldig situasjon. Når me derimot ser rundt oss i t.d. Europa, er biletet heilt annleis. Sjølv om veksten i OECD-land har auka, har han ikkje vore sterk nok til å få arbeidsløysa ned vesentleg. Tilliten til ein del land, som t.d. Hellas, er svært svak, og landet har bedt både IMF og EU om ytterlegare hjelp. Folk i Hellas har lita tru på framtida og liten tillit til politikarar. Det som skjer i Europa, er òg utruleg viktig for oss. Nærare 80 pst. av vår eksport går til Europa. Difor er det viktig at budsjetta våre tek omsyn til konkurranseutsett sektor, at renta ikkje stig meir og raskare enn i våre samarbeidsland, og at krona held seg låg. Difor har me lagt ein strammare budsjettpolitikk enn det me la opp til. Eg ser at av opposisjonen er både Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre einige med oss, medan Framstegspartiet som vanleg vil bruka mykje meir – det er ikkje noko nytt, og sidan det berre er ein revisjon, er det berre 8 mrd. kr ekstra denne gongen – og Høgre, deira potensielle samarbeidspartnar, skal bruka 2 mrd. kr mindre – altså ein skilnad på 10 mrd. kr. Eg er saksordførar for Dokument nr. 8:140 om skattefrådrag for handverkstenester og serviceoppdrag utført i eigen bustad. I forslaget står det m.a. at den svenske stat får igjen kr 1,40 for kvar krone som vert gjeven i det dei kallar ROT-frådrag, som er oppussingsfrådrag. Om det hadde vore tilfellet, hadde eg faktisk vore einig med forslagsstillarane i at det hadde vore eit interessant forslag. Men den svenske regjeringa seier noko anna. Dei seier i vårproposisjonen for 2011 at skatteutgiftene knytte til opppussingstenestene vert rekna til 13 mrd. svenske kroner netto. Og for RUT – altså dei tenestene som gjeld hjelp i heimen – vert skatteutgiftene rekna til 1,3 mrd. svenske kroner netto. Det er faktisk grunnlag for å tru at om ein skulle hatt dette forslaget i Noreg, så ville det ha vorte store skatteutgifter her òg. I tillegg er det mange fleire sjølveigarar her i Noreg. I det svenske forslaget er det berre sjølveigarar som får ta del i dette. Noreg har òg ei langt lågare arbeidsløyse. Det vil da seia at det hadde vorte ein mindre sysselsetjingseffekt og dermed høgare netto skatteutgift. Ein ser òg at eit slikt frådrag vil ha uheldige fordelingsverknader. Eg har undersøkt litt om korleis det såkalla RUT-frådraget – altså frådraget som gjeld tenester i heimen – fungerer i Sverige. Det er mest folk med høg inntekt som kan nytta seg av det frådraget. Har du lita inntekt, får du faktisk ikkje frådrag. Ein har heller ikkje faktaundersøkingar om svart arbeid i forhold til RUT-frådraget. Ein har heller ikkje faktatal på kor stor sysselsetjingseffekt det faktisk har gjeve. Høgre har mange gonger snakka varmt om eit slikt frådrag, men no ser det ut til at dei har teke til fornuft og støttar at dette forslaget ikkje skal verta vedteke. Og det er bra. Kristeleg Folkeparti vel å støtta den delen av forslaget som går på tenester i heimen. Eg har lyst til å seia at om folk ønskjer å kjøpa seg hjelp i heimen, er ikkje det noko problem. Men det er eit problem å bruka fellespengane våre på å gje skattekutt til dei som har råd til å kjøpa seg slike tenester.
Regjeringens forslag til revidert nasjonalbudsjett viser at det går svært godt i Norge. Arbeidsledigheten er lav, sysselsettingen høy, produksjonen øker, og det er vekst i fastlandsøkonomien. Vi har styrt landet trygt gjennom finanskrisen. Det gir nødvendig trygghet for at vi kan videreutvikle fellesskapsløsningene og det velferdssamfunnet vi har i Norge, også i årene som kommer. Kontrasten er overveldende til den situasjonen vi ser ute i Europa. Mange land er i en svært vanskelig situasjon med både høy arbeidsledighet og høy statsgjeld. Det betyr dramatiske kutt i offentlige budsjetter, og mange opplever nå smertefulle omstillinger med påfølgende demonstrasjoner, uro og sosiale spenninger. Faren for nye kriser er heller ikke over. Også Norge kan bli innhentet av nye internasjonale tilbakeslag, men er det noe finanskrisen har vist oss, er det at mekanismene vi har bygd opp rundt norsk økonomisk politikk, fungerer godt. Å holde igjen i gode år har gitt oss muskler til å komme oss gjennom kriser. Når handlingsrommet nå igjen øker, er det fordi vi har lyktes med vår politikk. Flere er i arbeid, industriproduksjonen stiger, og sykefraværet går ned. Det kommer ikke av seg selv, men er et resultat av politiske valg vi gjør hver dag. Man kan ikke øse ut penger til alle mulige skattekutt, slik opposisjonen gjennomgående gjør. Hovedoppgaven for regjeringspartienes økonomiske politikk gjennom de siste årene har vært å bidra til at sysselsettingen holdes oppe og arbeidsledigheten holdes lav. Det har vi lyktes med. I Norge har vi i dag Europas laveste ledighet. Vi har lavere ledighet nå rett etter en verdensomspennende økonomisk nedgang enn Bondevik-regjeringen hadde uten finanskrise. Det er 250 000 flere sysselsatte i dag sammenliknet med 2005. Omtrent to av tre nye arbeidsplasser er i privat sektor. Dette bør kunne tilbakevise enhver påstand om at det ikke er mulig å drive business i Norge, eller at arbeidslivet er preget av rigide regler. Vi fører en politikk for vekst og sysselsetting. Skal vi skape næringsutvikling og arbeidsplasser, er god infrastruktur helt avgjørende. Det var en av de viktige forutsetningene som vi bygde det rød-grønne regjeringssamarbeidet på i 2005. Etter år der samferdselssektoren hadde vært lavt prioritert, gjennomførte vi et taktskifte. Da finanskrisen var et faktum, var nettopp satsing på samferdsel et av de viktige elementene i tiltakspakken for arbeid som regjeringen la fram vinteren 2009. De mange investeringsprosjektene på vei og bane bidro til at vi maktet å holde sysselsettingen oppe. Men vi bruker ikke investeringene i samferdsel bare som et konjunkturregulerende tiltak. Stortinget vedtok i forbindelse med Nasjonal transportplan 2010–2019 at investeringene i samferdselssektoren gradvis skal trappes opp. Dette løftet er vi i ferd med å gjennomføre. I denne budsjettrevisjonen blir et godt samferdselsbudsjett enda bedre. I statsbudsjettet for 2011 prioriterer vi vedlikehold av vei og jernbane høyt. Veivedlikeholdet økes i år med hele 60 pst. 1 000 km ny asfalt skal legges. Mange vil oppleve å måtte stå i bilkø og vente på å slippe forbi asfaltarbeidere i sommer, men gjør det med et smil, for det er et synlig bevis på at det rød-grønne flertallet stopper forfallet på veiene. Vedlikehold og fornyelse av jernbanen har økt mye de siste årene. Nå er det langt færre forsinkelser og innstillinger i togtrafikken på grunn av nedslitt infrastruktur. Forbedringen har vært spesielt tydelig i Oslo-området, der fornyelsesinnsatsen er størst. Når Jernbaneverket har funnet rom for å gjennomføre enda flere fornyelsesprosjekter, øker vi igjen vedlikeholdsbudsjettet i revidert budsjett. Dermed får vi gjennomført viktige fornyelsesprosjekter på Vestfoldbanen, Sørlandsbanen og Østfoldbanen. Statsministeren viste til at det er mange bekymringsfulle utviklingstrekk i den globale økonomien. Situasjonen i Norge, derimot, viser at det rød-grønne flertallet evner å styre gjennom krisetider, samtidig som vi investerer i infrastruktur, legger til rette for næringsutvikling og øker sysselsettingen. Vi har gjort det i seks år, og vi vil gjøre det igjen.
I det siste har jeg lest undersøkelser som bl.a. viser at det ikke er fjerning av formuesskatten som kommer øverst på ønskelisten når næringslivet blir spurt om hva de ser på som de viktigste utfordringene. Heller ikke ønsket om å fjerne skatt på arbeidende kapital kommer øverst på listen. Det som er viktigst, er forutsigbarhet, både for private personer og næringsliv. I dette ligger det selvsagt at politiske avgjørelser også må være forutsigbare. Revidert nasjonalbudsjett er på en måte en midtveisrapport, der Stortinget har anledning til å justere eller rette opp budsjettet som ble vedtatt sist høst. Årets RNB viser at det står bra til totalt sett. Utsiktene er gode, ja faktisk stadig bedre. Det er ikke lenge siden vi diskuterte hvor lang tid det skulle ta før vi var tilbake til den såkalte 4 pst.-banen, etter store offentlige utgifter i forbindelse med finanskrisen. Nøkternt sett – fra noen – skulle vi være tilbake i ca. 2018. Vel, vi er allerede under 4 pst.-banen. Det betyr at det går bra. Det betyr også at de disposisjonene vi gjorde under finanskrisen, må ha vært riktige. Det er på en måte dette vi høster av nå. Vi ser store og til dels farlige økonomiske innsparingstiltak i store deler av Europa i disse dager. Mange land må kutte i sine velferdsgoder, lønninger og pensjoner på grunn av at de har brukt for mye penger både i gode og dårlige tider. Heldigvis klarer vi med et bredt politisk flertall å disponere budsjettene våre slik at vi holder igjen i gode tider for å kunne bruke mer i dårlige tider. Det resulterer i at ledigheten er lav. Dette er noe av det viktigste vi kan holde på med. Derfor er det et positivt svar vi gir til næringslivet og til innbyggerne. Vi kan si at vi fortsetter byggingen av velferdsstaten, stein for stein, ikke i et forferdelig tempo. Men når vi kikker seks år tilbake, ser vi de enorme endringene vi har gjort. Ser vi på dagen i dag, ser vi ikke endringene like lett. Kun når vi får det hele på armlengdes avstand, ser vi resultatene. Derfor er det flere og flere som mener at vi går for sakte fram. Selv er jeg en utålmodig type, men innrømmer glatt at når det gjelder økonomiske disposisjoner, er jeg svært tilbakeholden i den forstand at jeg ikke vil sette noe over styr, ganske enkelt fordi jeg vet hvem som alltid taper på det hvis det går galt. Det er alltid de som har minst fra før, enten de er økonomisk svake eller ressurssvake på andre måter. De vil tape på store endringer som det er vanskelig å tilpasse seg. Derfor forandrer vi samfunnet til det bedre i et rolig og riktig tempo. I det siste har vi hatt flere behandlinger som berører skatt her i salen. I den ene av disse debattene denne uken latterliggjorde Fremskrittspartiet at det var så viktig for denne regjeringen at «Alle skal med», at vi ikke tåler for store forskjeller, at vi nærmest skal ha en kikkerkultur for å se hva naboen tjener og betaler i skatt. Jeg skal gladelig og stolt innrømme at ja, vi ønsker at det skal være små forskjeller på folk i dette landet. Det er faktisk et viktig mål for meg og denne regjeringen. Er det slik at du har dårlige forutsetninger for å klare deg, skal velferdssamfunnet hjelpe deg. Har du derimot de aller beste forutsetningene for å klare deg, synes vi det er rett og rimelig at du da skal bidra til å hjelpe andre. Vi har et relativt høyt skattenivå i Norge, men langt fra det høyeste i Europa. Vi har med andre ord ikke et slikt skattenivå i Norge som gjør at jeg vil reise rundt og skremme andre med at en i Norge nærmest blir skattet i hjel. Nei, jeg ville heller reist rundt og fortalt om at vi ligger på gjennomsnittet. I tillegg ville jeg fortalt at det som folk etterspør i Norge, og som betyr noe for trivsel og investeringslyst, er stabilitet og forutsigbarhet. Firmaer som vil etablere seg, enten ved å bygge ny industri eller kjøpe seg inn i eksisterende industri, setter stor pris på – bokstavlig talt – at det er økonomisk og juridisk svært stabilt i dette landet. Det kan gi lav og stabil rente. Sikkerhetsnettet – eller velferdsstaten, om du vil – som gjelder alle enten du er bedriftseier eller ansatt, betyr også mye. Min og vår filosofi er at dersom folk føler trygghet, trygghet for at sikkerhetsnettet, velferdsstaten, fungerer og fanger deg opp og deretter hjelper deg tilbake hvis du skulle være uheldig, tør du mer. Da blir du mer kreativ og skapende. Å skaffe mer penger til investeringer til vei og bane, stadig forbedre kvaliteten i undervisningen, sørge for stabilt rentenivå og trygghet for økonomien, altså det som står øverst på ønskelisten til mange næringsforeninger, er langt viktigere enn å senke statens inntekter ved å fjerne skatter som formuesskatt. Dette er det heldigvis stor forståelse for.
Det var med stor undring jeg fulgte med på svaret på min replikk til Torgeir Micaelsen. For det første svarte han, som alle andre fra de rød-grønne, ikke på spørsmålet, som gikk på om han ikke hadde sympati med alle dem som har dårligst inntekt i Norge, og som blir rammet hardest av alle prisøkningene på drivstoff, strøm og forbruksvarer. Jeg går ut fra at grunnen til at han ikke svarte, var at han ikke hadde et svar. Man kunne egentlig tro at han ikke brydde seg. Det han derimot svarte på, var alle problemene i andre land i Europa, som også flere fra de rød-grønne har snakket om. Jeg har stor sympati for alle menneskene i Europa som rammes av feilslått politikk i disse landene, men hvis ikke Micaelsen og de rød-grønne har fått det med seg, så behandler vi altså revidert nasjonalbudsjett for nasjonen Norge og hvordan vi kan gjøre det best mulig for dette landets innbyggere. Micaelsen prøvde også i sitt innlegg å latterliggjøre at Fremskrittspartiet ikke klarte å nå sin målsetting om svenske priser på drivstoff. Her har han fulgt dårlig med i timen. For det første behandler vi en revidering av årets budsjett, det betyr at vi ikke framlegger et nytt budsjettforslag, men gjør endringer i budsjettet basert på endringer siden vi behandlet det ordinære budsjettet. For det andre må det være lenge siden Micaelsen var i Sverige, for med en nedsettelse av drivstoffavgiftene, som Fremskrittspartiet foreslår, vil prisen i Norge komme ned på eller under svensk nivå. Nok om representanten Micaelsens manglende innsikt i hva Fremskrittspartiet faktisk foreslår. Fremskrittspartiet konstaterer at vi i vinter har opplevd en enorm økning i prisene på drivstoff. I tillegg har vi etter de kraftige avgiftsøkningene på tobakk og alkohol som de rød-grønne tvang igjennom i budsjettet, opplevd at smugling og handelslekkasjen fortsetter med uforminsket styrke. Vi fremmer derfor en grensehandelspakke hvor vi foreslår reduserte tobakks- og alkoholavgifter, samt redusert sjokoladeavgift. I dag er handelslekkasjen til Sverige på langt over 10 mrd. kr. Det er flere grunner til det, men avgiftsnivået på alkohol og tobakk er en av hovedårsakene til handelslekkasjen. For dem som måtte lure på den dynamiske effekten av dette, så ville det vises ved økt avgiftsinngang i Norge fordi salget av tobakk og alkohol i stor grad ville overføres fra Sverige til Norge, økt inngang av moms fordi folk ville handle på norske butikker, samt høyere skatteingang fra dem som ville bli ansatt i norske butikker. I flere år har flyttingen fra distriktene inn til sentrene økt. De siste tallene fra Nordland viser dette klart. Det er mange grunner til dette, men en fellesnevner for regjeringens tiltak mot dette og den stadig økende flyttestrømmen er at jo flere som flytter, jo mer av de samme tiltakene setter regjeringen inn. Jeg har mange ganger lurt på når regjeringen skal forstå at når en bruker feil medisin, nytter det ikke å pøse på med mer av samme medisin. Derfor bruker Fremskrittspartiet en annen type medisin, og selv om dette er en sammensatt problemstilling, fins det to områder som er viktige. Det ene er å senke nivået på avgifter som forsterker avstandskostnadene, noe som er spesielt aktuelt med de ekstreme drivstoffprisene vi har sett i vinter. Derfor senker også Fremskrittspartiet avgiftene på bensin og diesel. Så investerer vi kraftig i veibygging og vedlikehold, som merkes. Ingen av delene ønsker regjeringen. Den fortsetter å pøse på med mer av medisinen som ikke virker. Økt bruk av motorsykler og mopeder vil løse mange av plassproblemene i de største byene. I dag er motorsykler spesielt hardt avgiftsbelagt. Det er etter Fremskrittspartiets syn ingen grunn til at motorsykler skal avgiftsbelegges annerledes enn biler. Derfor fremmer vi forslag om å likestille bil og motorsykkel avgiftsmessig, noe som vil senke prisen på motorsykler betydelig. I vår ble det klart at elektriske biler av typen Opel Ampera og Chevrolet Volt ikke ble klassifisert som de bilene de faktisk er. Regjeringen har valgt å likestille denne typen biler med hybridbiler. Det er et skritt i riktig retning, men likevel ikke nok. Fremskrittspartiet foreslår en egen kategori for såkalte plugg-inn hybrider med lavere avgift enn hybridbiler. Det er selvfølgelig en nødløsning, for dagens bilavgiftssystem er for lengst gått ut på dato, noe denne flikkingen viser. Som jeg sa innledningsvis, er Fremskrittspartiet opptatt av hvordan folk ute i Europa har det, men det er først og fremst problemer som må løses av befolkningen og regjeringen i de land det gjelder. Revideringen av nasjonalbudsjettet, som vi behandler i dag, er først og fremst en revidering av budsjettet som ble vedtatt i desember 2010. De forslag Fremskrittspartiet fremmer i salen i dag, vil gjøre det lettere for den delen av befolkningen som i dag har dårligst råd, fordi avgifter er usosiale og rammer uten hensyn til hvor mye en tjener. Tjener en mye, spiller det liten rolle om drivstoffavgiftene og strømprisene er høye, eller som Trygve Hegnar sa om bomavgiftene: Han håpet at avgiftene ble så høye at han fikk ha større deler av veien for seg selv. For Fremskrittspartiet er det viktig at ikke avgiftene har et nivå som er med på å gjøre folk med dårlig råd, enda dårligere stilt.
I dag både bekrefter vi og styrker den politiske kursen for landet. Regjeringen holder stø kurs mot målet om arbeid til alle, og budsjettet for 2011 er også innrettet med det mål å sikre lav rente, lav ledighet, og at så få som mulig skal oppleve å miste jobben eller bli permittert. 2011-budsjettet og revideringen av det, som vi behandler i dag, sikrer trygghet for folks jobb og hjem. Ingenting vi driver med i denne sal, er viktigere enn det. Regjeringen investerer i arbeidslinja samtidig som vi gjennom gode sosiale ordninger sikrer hverdagen til dem som opplever å være ledige eller å bli ledige. Vi bruker revidert til å forsterke innsatsen for et mer seriøst arbeidsliv ved å styrke tiltakene mot den useriøse og ulovlige delen av arbeidslivet. Vi har i vinter sett mange tilfeller av grove brudd på arbeidsmiljøloven. Mangel på respekt for lover og standarder, spesielt i helsesektoren, og den eksplosive veksten i bemanningsbransjen, som jo har stått for mange av de groveste sakene, nødvendiggjør først og fremst en opprydding i bransjen – og det er vi i ferd med å gjøre – men det nødvendiggjør også bl.a. et mer effektivt og synlig arbeidstilsyn, som kan drive mer tilsyn hos flere. Regjeringen har også styrket Arbeidstilsynet flere ganger siden vi tok over regjeringsmakten i 2005, bl.a. i forbindelse med gjennomføringen av de to handlingsplanene mot sosial dumping. Og vi styrker tilsynet igjen i dag med 10 mill. kr, fordi vi er opptatt av et mer seriøst arbeidsliv. Men det er arbeidsgiverne som har ansvar for å følge lover og regler, og for at arbeidstakerne ikke utnyttes. Det å forsøke å få f.eks. Adecco-saken til å handle om tilstanden i Arbeidstilsynet, ja det er som å gi en røykvarsler skylden for at det brenner. Det er en avsporing. For høyresiden i denne salen er det behagelig kun å diskutere tilsynet, og med det slippe å ta i det faktum at lovbrudd, sosial dumping, ofte er en konsekvens av – og øker med – liberaliseringen, konkurranseutsettingsiveren, og det som er høyrepolitikkens mantra: Det viktigste målet her i livet er mer igjen for pengene. Styrk tilsynet, er høyresidens eneste svar hver gang vi ser grove brudd på spillereglene i arbeidslivet. Samtidig stemmer de i denne sal imot viktige tiltak mot sosial dumping. Regjeringen, derimot, fører en mangfoldig kamp for et bedre og mer seriøst arbeidsliv. Arbeidstilsynet er jo bare ett av de virkemidlene vi bruker mot et useriøst arbeidsliv. Prioriteringen av innsatsen til tilsynet, som nå skal rettes mot bemanningsbransjen og helsesektoren, er ressurskrevende, og derfor finner vi det riktig å styrke tilsynet i revidert. Vi styrker også arbeidsmarkedstiltakene i revidert. Vi har fulgt og følger situasjonen på arbeidsmarkedet tett og har gjennom våren sett at nivået på tiltakene – for de folka som ikke er spesielt konjunkturutsatt og ikke nødvendigvis er de første til å nyte godt av synkende ledighet, de med nedsatt arbeidsevne – har vært for lavt. Det er et stort behov for arbeidsrettet bistand for disse folka. Det tar vi på alvor, derfor øker vi i revidert tiltaksnivået for personer med nedsatt arbeidsevne. Slik sikrer vi arbeid og aktivitet for flere. Arbeid til alle, også til dem som trenger litt ekstra hjelp, er som kjent vårt mål. Vi styrker også Arbeids- og velferdsetaten med 84 mill. kr for å bidra til at folk skal oppleve en mer effektiv og bedre etat. Økningen skal gå til moderniseringsarbeid av IKT-systemene, raskere behandling av saker og økt innsats mot trygdemisbruk. Disse økningene på arbeidsfeltet som vi vedtar i dag, er med på å forsterke arbeidet med en fornyet og forsterket arbeidslinje og en klarere og sterkere kamp mot den useriøse delen av arbeidslivet. Revidert budsjett bekrefter og forsterker kursen vår: Stø kurs mot arbeid for alle. Det er, som statsministeren sa, langt fra noen naturlov at vi lykkes her hjemme, det er i høyeste grad et resultat av klare politiske valg.
Jeg satt og undret meg litt over representanten Torfinn Opheims fokus i sitt innlegg, når han bruker nesten hele innlegget på å forklare at forutsigbarhet er det viktigste for næringslivet. Det burde jo være en selvfølge. For alle som er opptatt av å utvikle norsk velferd, er forutsigbarhet for næringslivet selvfølgelig det viktigste. Hvis Torfinn Opheim også hadde lyttet til næringslivet, ville han ha hørt at formuesskatten seiler opp som sak nr. 2. Revidert er jo ikke noen kamp om hovedstrukturen i skattesystemet vårt. Høyre tar ingen omkamp om det i revidert, som også representanten Sanner sa. Jeg synes det hadde vært konstruktivt av Opheim å bruke tid på det som faktisk forundrer oss litt, og det er at man ikke er mer opptatt av å styrke BSU. Det legger Høyre mye vekt på, for vi ser at det er unge i etableringsfasen som har det tøffest når det gjelder gjeldsoppbygging og det å komme seg inn i boligmarkedet. Jeg synes de rød-grønne, og særlig Arbeiderpartiet, burde ha den innfallsvinkelen at dette er en ordning som begunstiger dem med lav inntekt mest. Det er også en ordning som begunstiger dem som f.eks. har gjort et yrkesvalg i stedet for høyere utdanning. De kommer tidligere inn og får inntekt, dermed nyter de godt av skattefradraget. Så litt om skattelister. Der anerkjenner vi at regjeringen tar noen grep, men vi synes ikke de går langt nok. Vi skjønner heller ikke hvorfor man skal øke tilgjengeligheten av skattelistene på Skattedirektoratets hjemmeside. Derfor foreslår vi at det fortsatt skal være begrenset til tre uker. Jeg synes i det hele tatt dette med tilgjengelighet er en kjempeproblemstilling. Hvis vi googler mennesker som ikke har lyst til å være veldig mye i offentligheten, som enten har lav eller høy inntekt, eller som ligger litt på siden av det som er vanlig i samfunnet, vil man se at det stort sett er skatteoppslag som dukker opp på denne type mennesker. Det betyr at man sånn sett er i offentligheten nesten til evig tid. Vi synes også at man burde ha gjort det identifiserbart hvem som søker på en i skattelistene. Det er ganske bekymringsfullt å høre om alle som mottar trusselbrev og den type ting med bakgrunn i skattelistene. Vi kan ikke skjønne hvorfor man ikke bruker MinID til å bygge opp et system der den som blir søkt på, blir varslet om at man er søkt på, og hvem som har søkt. Men her ligger det en uenighet. Vi forundrer oss også litt over argumentasjonen rundt kritisk journalistikk. Jeg tror det var på en av våre tv-kanaler hvor jeg så et intervju med en som hørte til i B-gjengen. Han kjørte rundt i Ferrari og hadde null i inntekt. Han svarte – da han fikk spørsmål om hvordan det var mulig – at han leaset bilen. Journalisten klarte ikke å følge opp med et kritisk spørsmål om det virkelig ikke koster penger. Så jeg stiller spørsmål ved om dette blir brukt kritisk i det hele tatt. Høyre er opptatt av innovasjonsevnen og konkurransekraften i norsk økonomi – det er helt sentralt for videreutviklingen. Derfor blir forsknings- og avskrivningssiden veldig sentralt. På begge disse sidene har vi forslag. SkatteFUNN bør styrkes. Jeg hører med forundring på en forskningsminister som ikke er veldig opptatt av å måle forskningsinnsatsen. Hun er særlig bekymret for å måle det opp mot BNP, for det svinger – sier hun. Problemet er vel mer at BNP vokser. Men argumentasjonen er jo ganske så underlig fra en forskningsminister, for er det ett område hvor den samfunnsøkonomiske avkastningen er vesentlig høyere enn den bedriftsøkonomiske avkastningen, så er det på forskning. Nettopp derfor trenger man jo ganske sterke incentiver for at næringslivet skal komme seg opp på det forskningsnivået som vi fra samfunnets side mener man skal være på. Det er den type grep vi har fokusert på i budsjettet. Så en liten kommentar til Fremskrittspartiets forslag om skattefradrag for håndverkstjenester og serviceoppdrag. Det er riktig som saksordføreren sier, at vi ikke støtter det, for vi ser først og fremst på det som et godt tiltak i krisetider. Sverige var i en helt annen situasjon enn Norge er i nå. Vår utfordring er faktisk å finne den arbeidskraften, som statsministeren også var inne på, og å bruke den riktig. Og da mener Høyre at det er viktig å prioritere generelle skattelettelser, lettelser i formuesskatt og arveavgift, og den type ting, framfor å innføre nye skatteordninger. Noe helt annet er det at vi kan ha felles interesse av å få eldre til å bo lenger hjemme. Der har vi et lite hint i en merknad, men det tar vi senere.
I revidert har denne salen en mulighet, en anledning, til å justere kursen, dra inn midler eller bevilge ytterligere midler basert på dagens situasjon, endringer som har skjedd, eller forutsetninger som har endret seg. Jeg må innrømme at selv om jeg ikke har det genet som gjør at jeg er særlig misunnelig, er det én manns arbeid jeg av og til misunner, og det er representanten Torgeir Micaelsens, som ikke har en spesielt arbeidskrevende høst. Han har en jobb i starten av oktober hvor han skryter av statsbudsjettet, så sitter han stille i månedsvis uten å flytte en eneste krone eller å ta inn over seg et eneste signal, for deretter å gå ut og gjenta den samme skrytelisten når vi står her i dag. Akkurat den arbeidsinnsatsen må jeg innrømme at jeg misunner ham. Men det har altså skjedd mye som skulle tilsi at vi burde kunne justere kursen. Og jeg er opptatt av – ikke helt overraskende – både helsefeltet og omsorgsfeltet. Spesialisthelsetjenesten har lenge vært preget av uro: sykehusskandaler, økende ventelister, manglende satsing på lokalsykehus, nå sist ved Nordfjordeid, og sist, men ikke minst, omstillingsprosessen ved Oslo universitetssykehus, som for meg fremstår som helt ute av kontroll. Helse Sør-Øst har altså spesialisthelsetjenesteansvaret for halvparten av landets befolkning. Derfor var det også et sterkt og alvorlig signal da Siri Hatlen trakk seg som sykehusdirektør i Oslo fordi hun ikke anså de regjeringspåførte sykehuskuttene som forsvarlige innenfor den tidsrammen som var satt. I tillegg fryktet hun og flere i styret for at dette ville gå ut over pasientsikkerheten. Fremskrittspartiet har advart mot denne utviklingen lenge og tydelig. Vi ønsker også primært et helt annet finansierings- og organiseringssystem enn dagens, vi ønsker et system hvor pengene følger pasienten. Dagens situasjon kunne vært unngått ved en handlekraftig regjering, men Fremskrittspartiet tar ansvar i revidert nasjonalbudsjett. Det er faktisk sånn at det er viktig å sette pasienten og sikkerheten for liv og helse først, og da kreves det satsing og ikke skuldertrekk. Fremskrittspartiet foreslår over en halv milliard kroner i omstillingsmidler til sykehusene for å lose dem gjennom dagens omstillingsprosess uten at behandlingstilbudet og pasientsikkerheten rammes. Det er skuffende at regjeringen ikke kan være med på det samme, og at de tør å ta sjansen på at dette skal gå bra uten ekstra midler. Dette er en politikk som betyr at andre, altså pasientene, kan måtte betale prisen for handlingslammelse. Spesialisthelsetjenesten er dessverre ikke det eneste området hvor det trengs et stort løft, og hvor det hadde vært behov for en mer handlekraftig statsråd og regjering enn det vi har i dag. Våre eldre fortjener større forutsigbarhet for at tilbudet faktisk er der den dagen behovet for f.eks. en sykehjemsplass oppstår. Media har gjennom flere år, og ikke minst i år, belyst at mange eldre ikke har denne forutsigbarheten, denne selvsagte retten som man burde ha. Fremskrittspartiet ønsker også på dette området at pengene skal følge hvert enkelt individ. Det er behovet til den enkelte, etter legens bestemmelse, som skal avgjøre om og når man får tildelt sykehjemsplass, og ikke kommunens økonomi. Vi ønsker derfor en statlig finansiering av eldreomsorgen, hvor pengene følger hver enkelt, og hvor den eldre får plass når det medisinske behovet tilsier det. Den retten som enhver seksåring har til en skoleplass, den samme retten burde enhver pleietrengende eldre ha til sykehjemsplass. Men dette systemet er dessverre ikke en realitet i dag. Derfor må vi forholde oss til dagens rammefinansiering gjennom kommunene. Og da er jeg veldig glad for at Fremskrittspartiet i revidert nasjonalbudsjett har foreslått en satsing nettopp på eldre, ved å sette av en øremerket eldremilliard for å sørge for at vi får flere sykehjemsplasser, sårt tiltrengte sådanne, i norske kommuner.
I replikkordskiftet mellom representanten Solberg og meg sa hun veldig tydelig at hun var helt uenig i representanten Siv Jensens framstilling av handlingsregelen: at den måtte på skraphaugen. Det er bra å høre at Høyres leder har et slikt standpunkt. Men det følger selvfølgelig en grunnleggende utrygghet i forlengelsen av en slik konstatering. At de to store opposisjonspartiene er uenige, og at det er helt tydelig at de ikke har noen samlet politikk, skaper selvfølgelig en stor utrygghet når det gjelder hva som er framtidens økonomiske politikk i Norge hvis de skulle være i nærheten av å få regjeringsmakt. Det kan vi konstatere når vi nå nærmer oss slutten på denne debatten. Representanten Solberg hadde også en framstilling av vår bruk av handlingsregelen som jeg må si overrasker meg, fordi den er faktisk, operativ og politisk gal. Hun sier at vi ikke bruker handlingsregelen til det den var bestemt til. Jeg har valgt ut noen tall som illustrerer at representanten Solberg formodentlig ikke snakker mot bedre vitende – hun vet dette. Men hun må si det fordi hun vil forsøke å skjule det problemet hun har med bruken av pengene. Samferdsel: En økning på 67 pst. siden hun selv satt i regjering, helseforetakene: en økning på 46 pst. siden hun satt i regjering, forskning – som hun antydet selv – en økning på 57 pst. siden hun satt i regjering, og Enova – et annet punkt – 153 pst. siden hun satt i regjering. Det er jo dette pengene brukes til, slik Høyre også har sagt. Men det som selvfølgelig også er å si, er: Brukte de borgerlige partiene oljepengene annerledes da de satt i regjering? Nei, det gjorde de ikke, de brukte dem på nøyaktig samme måte som vår regjering bruker dem – dvs. de brukte dem til skattelettelser. For selv om vi kan konstatere at det i denne debatten er stor uenighet om handlingsregelen, slik vi nå har fått det illustrert – noe som i seg selv er urovekkende – så vet vi at høyresiden er enig om en ting, nemlig filosofien rundt at samfunnets økonomi blir sterkere ved hjelp av skattelettelser. Det er blitt sagt av Høyres representanter mange ganger, det er blitt sagt av Fremskrittspartiets representanter i denne sal i dag. Hvilket samfunn, med hvilken økonomi, beviser at det er riktig? Vi kan jo se på Europa i dag, se til de økonomiene som er markedsstyrt, slik som Fremskrittspartiet og Høyre ønsker. La oss gjøre det: høy arbeidsledighet, men framfor alt noe som truer hele den vestlige økonomiens balanse, og dermed den norske, nemlig store underskudd i statsfinansene, med enorme konsekvenser for velferdsstatens stabilitet, og dermed grunnlaget for verdiskapingen. Det er høyresidens filosofi, og jeg mener vi ikke kan avslutte denne debatten før vi har fått slått fast det. Jeg mener virkelig at de burde ta dette grunnleggende inn over seg. Det siste jeg vil si, er knyttet til at vi ikke skal avslutte denne stortingssesjonen før vi her i denne salen har fått sagt at høyrepartienes angrep på arbeidslivet, er bemerkelsesverdig. Den tilmålte tiden tillater ikke at jeg nå går inn i alt det dette kommer til å bety for norske arbeidstakere. Men det som virkelig forundrer meg, er at man ikke forstår at et destabilisert arbeidsliv ødelegger verdiskapningen og kapitalavkastningen. Det forstår jeg ikke. Jeg har aldri forstått det, og det er aldri noen fra høyresiden som klarer å forklare det. Det aller siste jeg må få sagt, er: Tybring-Gjedde klagde på skattefradraget på fagforeningskontingenten. De foreslår å nulle det ut. Men det er ingen reduksjon i fradraget for arbeidsgiverne. Jeg skal ikke bruke det uttrykket som Tybring-Gjedde brukte, men god moral er det i hvert fall ikke.
Det blir replikkordskifte.
Jeg kunne godt tenke meg å diskutere litt moral med representanten Kolberg, men jeg hadde forberedt meg på noe annet, som det er viktig at velgerne får vite noe om, nemlig tempoet på den ikke-vestlige innvandringen til Norge, som er eksplosiv. Det er anslått at det kommer ca. 15 000–20 000 ikke-vestlige innvandrere til Oslo hvert år, og at vår opprinnelige befolkning – etniske nordmenn – vil være i mindretall i år 2030. Det er mindre enn 20 år til. Flere har påpekt at denne utviklingen ikke er bærekraftig økonomisk. Men det er ikke det viktigste: Den er ikke bærekraftig kulturelt og verdimessig. Er Martin Kolberg – og det vil jeg gjerne at velgerne får vite før valget – enig i at dagens ikke-vestlige innvandring ikke er bærekraftig, slik mange av rapportene har vist, eller vil han fortsette å akseptere, og fortsette å argumentere for, regjeringens innvandringspolitikk, som altså får denne konsekvensen som Finansavisen viste til i forrige uke. Eller vil han rett og slett bare vri seg unna med snikksnakk og ikke svare på spørsmålet mitt?
Jeg mener at den innvandringspolitikken vi fører, er den realistiske og riktige innvandringspolitikken. For det er ikke mulig, slik Fremskrittspartiet ofte forsøker å gi inntrykk av, at Norge kan melde seg ut av denne utviklingen. Tybring-Gjeddes politiske parti har ikke noen innvandringspolitikk – i alle fall ingen integreringspolitikk. De vil ha en stopp i dette. Det er helt urealistisk å tenke seg – selv om de forsøker å gjennomføre sin politikk – at det vil være mulig å stenge de norske grensene. Det finnes intet internasjonalt eksempel på at det er mulig, og det er heller ingen andre i denne sal som støtter en slik politikk. Når det gjelder bærekraften, vil jeg si at vi selvfølgelig ser veldig tydelige eksempler på at det er utfordringer knyttet til innvandringen. Det er jeg enig i, men jeg mener at regjeringen håndterer det på en veldig god måte.
Det gleder meg at også representanten Martin Kolberg tar for gitt at det blir regjeringsskifte i 2013. Jeg merker meg imidlertid at når han ser utover Europa og snakker om land med stor gjeld, glemmer han å legge til at de fleste av dem er sosialdemokratisk styrt. Men det borgerlig styrte Sverige går nå mot overskudd og jobber seg ut av krisen, og skattereduksjoner har bidratt til at mange av dem som sto utenfor arbeidsmarkedet, nå er på vei inn i jobbmarkedet. Så til oljepengebruken: De tallene som Kolberg bruker, er totalt uten relevans i denne debatten. For han vil kunne bruke tilsvarende tall som viser at økningen på alle andre poster har vært omtrent like stor. Prioriterer man alt, så prioriterer man intet. Det NHO har dokumentert, er at mens ni av ti kroner av det økte handlingsrommet i vår regjeringstid gikk til kunnskap, samferdsel og skattelettelser, så har kun to av ti kroner gått til tilsvarende i denne perioden. Er Martin Kolberg uenig med sentralbanksjefen når han påpeker at denne biten av handlingsregelen har kommet noe i bakgrunnen under den rød-grønne regjeringen – nemlig det å skape vekst gjennom oljepengebruken?
Selvsagt er det ikke slik at jeg tar det for gitt at de borgerlige partiene skal vinne neste valg; jeg bare peker på hva som i tilfelle er konsekvensene. Når det gjelder Sverige, er det det å si at jeg hører hva som blir sagt om tallene, men jeg la merke til at både representanten Solberg og representanten Sanner var nødt til å holde seg til prognoser for å få dokumentert utviklingen i Sverige, ikke de faktiske tallene. For tallene viser at de har dobbelt så høy arbeidsledighet som i Norge, og har en enorm ungdomsarbeidsledighet.
Den er på vei ned.
Ja, den er på vei nedover, men det er en prognose. Faktum i dag, som vi får holde oss til, Sanner, er nemlig det motsatte, at velferdsordningene i Sverige nå er under voldsomt press på grunn av underfinansiering av en borgerlig regjering. Så de betaler en veldig høy pris for at de skal få en såkalt vekstindeks. Det er jo begynnelsen på utviklingen av Forskjells-Sverige, og det er demonteringen av det som ble kalt for folkhemmet. Så det er det som er situasjonen i Sverige, og ikke noe annet enn det.
Når representanten Martin Kolberg snakker, lytter jeg alltid litt ekstra, for det pleier som regel å komme mye bra. I dag var jeg derfor litt skuffet over at det meste av innlegget handlet om Høyre og om Fremskrittspartiet. Men på slutten toucher Kolberg inn på noe veldig viktig, nemlig arbeidsmarkedet og situasjonen der. Det er et felt som Arbeiderpartiet alltid har vært opptatt av, og iallfall i valgkampen kjørte slagordet «Arbeid til alle». Men det er én stor bekymring jeg har når jeg ser på arbeidsmarkedet nå, og det er det som kan kalles en gruppe som faller helt utenfor, mellom to stoler, som ikke er arbeidsledige, og som heller ikke er kommet ut i varig uføretrygd, nemlig de med nedsatt arbeidsevne. I dag er det 220 000. Kolberg snakket om alle tall som økte, og siden Bondevik II har det økt fra 150 000 til 220 000. Tiltaksplassene i dag utgjør ca. 66 000, og i revidert, som blir vedtatt i dag, er snittet på 53 000. Hvorfor er det sånn at Arbeiderpartiet ikke ønsker å hjelpe flere av disse menneskene inn i arbeid?
Vi har en stor satsing på dette området innenfor en rekke felter, og satsingen på arbeidsplasstiltakene har vært sterkt økende hele tiden. Vi har hatt et veldig fokus på det, og har det som en sentral målsetting for regjeringens politikk. Jeg innser at dette er et vanskelig felt, fordi det er krevende i et avansert samfunn å få plass til alle. Det er krevende, det skal vi alle sammen innse. Men jeg synes det er uriktig å påstå at ikke vi har fokus på dette, for det har vært et sentralt element i regjeringens politikk helt fra begynnelsen.
Replikkordskiftet er avsluttet.
I Høyres alternative reviderte budsjett finner vi grunn til å bruke noe mindre penger enn regjeringen. Men til tross for det klarer Høyre å prioritere at man fra 1. juli 2011 fjerner arveavgiften. Det er en avgift som i beste fall er en dobbeltavgift, og ofte er det reelt en trippelavgift på det som allerede er betalt gjennom flere generasjoner – på alt fra hus og hytter til boliger. Men det som den rød-grønne regjeringen i denne perioden også har bidratt til, er å styrke provenyet for arveavgiften når det gjelder generasjonsskifter i små og mellomstore bedrifter, som har store konsekvenser. Det som Høyre også ønsker å gjøre noe med, er en videre satsing på bruk av gass i Norge. I hovedbudsjettet vårt har vi fulgt opp strategien som et samlet storting i praksis har hatt for økt bruk av naturgass. I dette budsjettet har vi lirket litt inn i det som både finansministeren, miljøvernministeren og næringsministeren har noen saklige problemer med, og det er faktisk det at man både i klimaforliket og i økonomisk miljøteori, også representert ved en statssekretær i Finansdepartementet, skal slutte å ha dobbel virkemiddelbruk når det gjelder miljøavgifter. Gasskraftverket på Kårstø og gasskraftverket på Mongstad har kvoteplikt. I tillegg har de nå fått en CO2-avgift som medfører både feil bruk av ressursene og konkurranseulemper som regjeringen faktisk egentlig ikke ønsker, men som man lukker øynene for og lar gå allikevel. Det er ikke godt nok, og det tror jeg finansministeren vet utmerket godt selv at han må gjøre en endring på, og det har Høyre forventninger til at regjeringen rydder opp i. Så er det sånn at regjeringen og Stortinget i dag heldigvis utvider gassavgiftsfritaket til også å gjelde offshorefartøyene. Det er Toll- og avgiftsdirektoratet som skal lage forskriften til dette, og det som ofte et direktorat gjør, er å innskrenke det som Stortinget og regjeringen tror at de har gjort. Det kommer nå allerede rapporter om at man prøver å unnta en del skip, i forhold til havvindmøller, i forhold til oppdrett og i forhold til annet. Da skal man ikke få fritak. Samtidig vet man at både verft, skipsbyggere og rederier mer og mer planlegger gasskip i dag. Hvis det skal være usikkerhet om hvem som skal få unntak fra CO2 -avgiften avhengig av hva slags skip det er, blir det helt feil. Det må finansministeren rydde opp i. Høyre har også sagt noe i budsjettet nå om den miljøbilsatsingen som er nødt til å komme. Den teknologiske utviklingen har sprunget langt foran regjeringen, langt foran Toll- og avgiftsdirektoratet. Det har medført at man fikk den Opel Ampera-saken, som også involverer både Peugot, Volvo, Toyota og andre billeverandører, som regjeringen nå har fått laget en foreløpig løsning for. For Høyres del har vi sagt at vi er nødt til å se på komponentene i engangsavgiften. For det er klart at det er ganske ironisk at de store elbilene for familier kommer til å ha så store, tunge batterier at vektkomponenten blir en stor utfordring for den type biler. I tillegg vet vi at skal barnefamilier kjøpe de bilene, må de ha sikkerhetsutstyr som gjør at de faktisk kan kjøpe dem. Summen av batteri- og sikkerhetsutstyr gjør at vektkomponenten fører til at bilene blir for dyre. Det har Høyre lyst til å gjøre noe med i våre budsjetter. Jeg er også saksordfører, og skal klare meg innenfor rammene for det, for Dokument 8:141 S, representantforslag fra Borghild Tenden og Trine Skei Grande, om ny grønn skattekommisjon. Min innstilling var at dette vedtar vi. Det har fått tilslutning fra Venstre, selvfølgelig, og Kristelig Folkeparti. Når Høyre anbefaler Stortinget å si ja til ny grønn skattekommisjon, mange tiår – nesten – etter at vi hadde den forrige, skyldes det ikke nødvendigvis at vi er enig i partiet Venstres ulike forslag på miljøsiden. Men vi er ganske sikre på at en grønn skattekommisjon vil skape fornyet fokus på økonomisk politikk i forbindelse med miljøet. Slik tror vi at vi kan gripe det an. Så må vi leve med at det i en kommisjon, som i Stortinget og i regjeringen, vil være ulike løsninger på det. Men det er helt på sin plass at en helhetlig skattekommisjon, med et miljøvennlig fokus, er det vi trenger de neste årene. Det er bakgrunnen for at jeg anbefaler dette. Jeg tar opp forslaget fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre.
Representanten Arve Kambe har tatt opp det forslaget han refererte til.
Det har vært interessant å følge med i debatten. Jeg registrerer at finansministeren sa noe sånt som at det kun er ved helt spesielle hendelser at man skal gjøre endringer på statsbudsjettet. Jeg skjønner at finansministeren ikke synes at det at vi er i ferd med å få Europas dårligste veinett, er en spesiell hendelse som har skjedd i det siste. Men det kunne vel hende at i hvert fall flommen i Oppland og Hedmark er en hendelse som har skjedd i det siste som regjeringen burde ta inn over seg og begynne å gjøre noe med, og komme med noen forslag til å gjøre noe på infrastruktursiden der. Fra regjeringspartiene har jeg hørt i denne debatten stadig vekk at man skal bruke pengene på de store og viktige oppgavene, som bl.a. infrastruktur. Det er vel ikke akkurat å ta dette på alvor når en stadig større del av infrastrukturen vår blir dårligere og dårligere. Forfallet på fylkenes gamle og nye fylkesveinett vil nå koste et sted mellom 23 mrd. kr og 25 mrd. kr å utbedre. I tillegg vil forfallet på riksveinettet koste et sted mellom 7 mrd. kr og 10 mrd. kr å utbedre – dette til tross for at dagens regjering sier at det aldri har vært bevilget mer penger av noen regjering før. Det er ikke veldig imponerende. Det er stort sett alltid sånn at enhver ny regjering vil si at den bevilger mer penger enn den forrige regjering. Det skyldes bl.a. økte kostnader og lønnsøkninger osv., som må kompenseres. Derfor er det ikke veldig vanskelig å si at man bevilger mer penger enn noen annen regjering har gjort før. Dessverre er resultatet – etter seks år med Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet i regjering – at veinettet fortsetter å forfalle. Det forfaller fortere enn det man bevilger for å stoppe forfallet. Nettopp derfor foreslår Fremskrittspartiet at man skal bevilge 3,5 mrd. kr ekstra til riks- og fylkesveinettet i forbindelse med dette reviderte budsjettet. Mange steder er veinettet så dårlig og farlig at det nå faktisk går på trafikksikkerheten løs. Flere steder er det så dårlig at selv det å legge asfalt og vedlikeholde veinettet blir trafikksikkerhetstiltak. Sånn burde det ikke være. Trafikksikkerhetstiltak burde jo komme i tillegg, i form av nye firefelts motorveier, i form av midtdelere og andre tiltak, som er med på å sørge for å redusere trafikkulykkene. Det er tiltak som virkelig betyr at man tar null hardt skadde og null drepte i trafikken på alvor. I år skal altså denne regjeringen bygge 20 km firefelts motorvei. Den skal bygge ca. 33 km midtdelere. Det er for peanøtter å regne, spesielt når vi vet at Sverige bygger 200 km midtdelere bare i år – og spesielt når vi vet hvilke enorme utfordringer vi har, og hvor enormt behovet er. Derfor er det viktig å løfte. Det er det Fremskrittspartiet foreslår ved å øke bevilgningene til riksveinettet med 2 mrd. kr og fylkesveinettet med 1,5 mrd. kr. Dette er jeg sikker på verken vil velte økonomien eller øke inflasjonen, slik det kan høres ut som i dag med skremselspropagandaen fra regjeringspartiene. Eksempler på at det er fornuftig, får man ved tilbakemeldinger når man reiser og møter folk fra næringsliv, økonomer og andre. De forstår ikke hvorfor vi ikke investerer mer i infrastruktur. For er det noe både folk flest og alle økonomer og andre skjønner, er det at vi trenger et skikkelig infrastrukturnett i hele landet, hvis man ønsker å ta i bruk hele landet, som enkelte partier i regjeringskvartalet sier de er opptatt av. Jeg vil også peke på noen av de forslagene vi fremmer i dag. Det er akutte behov for å utbedre E134 på strekningen mellom Kongsberg og Notodden. På brua ved Elgsjø har det vært mange ulykker. Dessverre har det også vært ulykker med dødelig utfall. Det er et skrikende behov etter å få gjort noe der. Derfor foreslår Fremskrittspartiet konkret å bevilge 50 mill. kr ekstra for å finne en løsning for disse trafikkfarlige strekningene. Jernbaneverket sier at etterslepet nå er på 7 mrd. kr. Derfor foreslår vi å øke bevilgningene til vedlikehold på jernbanen med 100 mill. kr. Avinor har store investeringsbehov og store investeringsutfordringer. Derfor foreslår vi å tilbakeføre 189 mill. kr til Avinor. I stedet for at det skal tas ut i utbytte, bør staten tilbakeføre dette for å sikre flyplasser og sørge for å utvikle lufthavnene som Avinor har ansvaret for. Fremskrittspartiet er ikke bare opptatt av økt sikkerhet på veiene, men også på andre områder. Derfor foreslår vi at man tar bort avgiften på nødpeilesendere. Vi foreslår at man styrker Redningsselskapet. De gjør en fantastisk jobb nå på sommeren. Det skjer dessverre altfor mange ulykker, og da er det synd at man må redusere både tilbudet og beredskapen fordi man ikke får det tilskuddet man burde hatt fra staten.
De talere som heretter får ordet, har en taletid på inntil 3 minutter.
Da revidert nasjonalbudsjett ble lagt fram i mai, var reaksjonen fra bl.a. Venstre at forslaget «løser ingen av de utfordringene Norge står overfor», og at «regjeringen ikke har noen vilje til retning for Norge». Med et slikt utsagn skulle man jo tro at Venstre i sitt eget forslag til revidert nasjonalbudsjett angir en tydelig retning for Norge. Men forslaget vitner heller om full fart i alle retninger. Venstre sier selv i innstillingen at dette er en budsjettrevisjon, og at opplegget som presenteres, ikke reflekterer alle Venstres politiske prioriteringer på alle områder. Slik er det også med regjeringens forslag. Det er en budsjettrevisjon som viderefører og forsterker den retning og de politiske prioriteringene som ligger i budsjettet for 2011. Det er ikke et nytt budsjett. Målene for den økonomiske politikken er arbeid til alle, en bærekraftig utvikling, økt verdiskaping, en mer rettferdig fordeling og å styrke velferdsordningene. Regjeringen har lagt fram et revidert nasjonalbudsjett for 2011 for fortsatt oppgang i norsk økonomi. Veksten er høyere enn anslått i fjor høst, da budsjettet ble lagt fram, og ledigheten lavere. Hovedoppgaven for den økonomiske politikken har i etterkant av finanskrisen vært å holde folk i arbeid, og det har vi klart veldig bra. Arbeidsledigheten er nå nede på 3 pst. av arbeidsstyrken og er lavere enn gjennomsnittet de siste 20 år. Utfordringen er å ta vare på disse gode resultatene framover. En klar retning og politisk prioritering for Norge. I forslaget til budsjettrevisjon ligger også en lavere oljepengebruk enn forutsatt i budsjettet. Det betyr at vi nå ligger under 4 pst.-banen i handlingsregelen. Høyre peker i sine merknader til revidert nasjonalbudsjett på intensjonene som lå til grunn da handlingsregelen ble vedtatt i 2001, om å bruke de økte inntektene til vekstfremmende tiltak, og mener at økt bruk av oljepenger skal kanaliseres til investeringer i infrastruktur, utdanning og forskning og til vekstfremmende skattelettelser. Ja, det er riktig at disse områdene ble pekt på, men også andre områder bidrar til vekst. Det er en rekke poster i budsjettet totalt sett som bidrar til økt framtidig verdiskaping og velferd. OECD har f.eks. anbefalt OECD-landene å styrke innsatsen overfor barn i førskolealder, basert på analyser som viser at dette gir høy samfunnsøkonomisk avkastning. Dette har vi gjennomført i barnehagereformen. Barnehager og skolefritidsordning, regjeringens satsing på tidlig innsats i skolen og økt fullføring av videregående opplæring er viktige bidrag til framtidig verdiskaping. I tillegg vil jeg peke på regjeringens satsing på utbygging av infrastrukturen. Det er vanskelig å kjenne seg igjen i den svartmalingen som representanten Hoksrud framførte i sitt innlegg. Regjeringen har fulgt opp vedtakene i Nasjonal transportplan, både i forrige periode og i denne perioden, og har også vedtatt en ambisiøs plan som nå følges opp. Det er heller ikke riktig at justering av skatte- og avgiftssystemet er kommet i bakgrunnen. Denne regjeringen har videreført skattenivået fra 2004, og innenfor dette nivået er det gjennomført en stor skattereform, momsgrunnlaget er utvidet og formuesskatten forbedret.
Jeg har lyst til å ta tak i noe statsministeren sa, nemlig at det ikke er noen naturlov som sier at Norge ikke kan havne i økonomiske vanskeligheter. Så hører jeg på representanten Hoksrud, den siste representanten fra Fremskrittspartiet her på talerstolen, som tydeligvis ikke helt tar inn over seg dette faktum. Da har jeg lyst til å fortelle en liten historie om en stat som heter Nauru. Det er en liten øy utenfor Australia som ble selvstendig i 1968. De har – eller hadde – i likhet med Norge store naturlige ressurser, i form av noe som heter guano, som kommer av mange tusen år med fugleskitt. Det har gjort at de hadde verdens største forekomst av fosfater. Så ble de selvstendige i 1968 og begynte å utvinne dette på egen hånd i 1970. De gikk fra å være et svært, svært fattig land til å bli verdens nest rikeste land, målt i inntekt per innbygger. Det gikk faktisk så bra i Nauru at de hentet fremmedarbeidere til å ta ut disse fosfatene, mens de selv egentlig koste seg. De dro ofte til Australia på shoppingturer, de hadde to–tre biler hver, og en båt, de bygde 27 km vei rundt øya, så de kunne kjøre. Men så begynte det på 1990-tallet å ta slutt på guanoen, og inntektene ramlet radikalt. I dag sitter de igjen med verdens høyeste forekomst av diabetes, ekstrem fedme og en synkende levealder. Grunnen til det var selvfølgelig at de få finansieringene de prøvde seg på for å forvalte naturressursene – for de fremtidige generasjonene – var å sette opp en opera i London, som floppet, og de kjøpte et hus i Melbourne som ble tvangssolgt for kort tid siden for å dekke gjeld. I dag er de igjen tilbake til å være et veldig fattig land, og går nå til de internasjonale institusjonene og ber om gjeldssanering. Hvorfor er dette relevant? Jo, det er nå slik at innenfor ethvert tema går det en vei fra fortiden, via nåtiden og inn i framtiden. Og når man ser på Fremskrittspartiet fra fortiden, f.eks. da Carl Ivar Hagen midt på 1970-tallet sto her på denne talerstolen og sa at det kunne være en god idé å selge våre oljeressurser for 10 mrd. kr, via 1990-tallet, da man syntes det var helt greit å fremme forslag om å redusere petroleumsskatten vår, som ville gjort at vi hadde tapt titalls milliarder kroner av oljefondet, til nå, når de altså ikke anerkjenner handlingsregelen som en økonomisk leveregel – da synes jeg at den veien Fremskrittspartiet har fra fortiden, via nå og inn i framtiden, minner mistenkelig mye om den veien Nauru har gått.
Det er to temaer som regjeringspartiene stadig kommer tilbake til i denne debatten, og det ene er med hvilken fortreffelighet de har løst finanskrisen i Norge. Jeg må si at jeg kjenner en litt flau smak i munnen når man sammenligner seg med land i Europa og resten av verden, som hadde helt andre forutsetninger da man gikk inn i denne finanskrisen. Det vet alle som sitter i denne salen. Derfor synes jeg vi bør slutte å snakke om det. Vi hadde forutsetninger som gjorde at vi slapp både å gå ut på lånemarkedet og andre ting; vi kunne gå i vår egen pengepung og løse dette. Et annet forhold er at man viser til den økte pengebruk som denne regjeringen har foretatt i senere år, og hvor mye bedre det går i norsk økonomi. Jeg har lyst til å minne om – gjerne i sammenligning med Bondevik II-perioden – det som sto i Dagsavisen da denne regjeringen overtok, i 2005. Da var det et stort oppslag hvor det sto at denne regjeringen «kommer til duk og dekket bord». Det man mente, var at Bondevik II-regjeringen faktisk hadde ryddet opp i norsk økonomi i løpet av fire år. Man innførte sågar betydelige stimuleringstiltak i form av skatte- og avgiftslette, og det var kanskje særlig investeringsavgiftens bortfall – som medførte en enorm stimulans i næringslivet – som ga oss ny vekst og bedre økonomi og dermed velferd i hele landet. Så når disse tingene stadig trekkes fram, er det kanskje lurt å nyansere bildet noe. Når Høyre i sitt alternative reviderte budsjett har prioritert samferdsel, er ikke det uten grunn. Det er rett og slett fordi vi ser at veiforfallet fortsetter. Derfor tar vi opp igjen forslaget om et eget vedlikeholdsfond. Vi ser at vi får et økt press på storbyene, derfor fokuserer vi på mer penger og målrettede tiltak for å få til fremtidsrettet baneutbygging i de fire storbyområdene, og skisserer en organisasjon for å få det til. I tillegg: Vårt hovedanliggende er faktisk trafikksikkerhet. Det har det vært de siste to årene. Vi må få ned ulykkestallet fordi det fører til store menneskelige lidelser, men selvfølgelig også fordi det påfører samfunnet store kostnader. Derfor prioriterer vi penger til trafikksikkerhet både på fylkesveinettet og på riksveinettet. Så inviterer vi igjen regjeringspartiene til vår form for prosjektorganisering, nemlig OPS-løsninger på de viktigste veiene våre.
Høyre foreslår mer til sykehjemsplasser for å sikre alle eldre en verdig alderdom. Vi har hatt like mye penger til kommunene som regjeringen gjennom de siste seks årene. Det er derfor ikke en krone til å rekruttere flere ansatte i helse- og omsorgssektoren som ikke også Høyre har stemt for. Men penger gir deg ikke omsorg, penger holder deg ikke i hånden, penger gir ikke kunnskap om hva som er den beste behandlingen. Mennesker, derimot, gir omsorg, de holder deg i hånden, og de har kunnskap. Stadig flere skal ha pleie og omsorg. Dette krever også flere mennesker til å yte pleie og omsorg. Det er ikke nok bare å rekruttere flere folk, målet må være å rekruttere flere fagfolk. Det er her Høyre og regjeringspartiene skiller lag. De er opptatt av antall hender, og det er bra med varme hender, men som Florence Nightingale, grunnleggeren av sykepleierfaget, sa: Det arbeidet som duger, er det som blir utført av dyktige hender, ledet av en klar hjerne og inspirert av et kjærlig hjerte. Før kom eldre spaserende til aldershjemmet med koffert i hånden. I dag kommer de i ambulanse til sykehjemmet. I snitt har hver beboer på et sykehjem nå seks ulike aktive diagnoser. Dette krever mennesker med kunnskap til å håndtere den typen utfordringer. Behovet for ansatte øker, men hvis dette blir dekket inn med flere ufaglærte, vil kvaliteten på tjenesten gå ned. De med størst behov for hjelp kan ikke møtes av dem med minst kompetanse. I dag er det en av tre som jobber i omsorgssektoren som er ufaglært. De gjør en formidabel innsats og strekker seg langt, men de pålegges oppgaver og et ansvar som de ikke har de rette mulighetene for å ta. I omsorgen er kompetanse lik kvalitet. Derfor foreslår Høyre også i årets reviderte budsjett mer penger til at kommunene skal kunne tilby disse ansatte mulighet til å få en fagutdannelse. Når regjeringen er mer opptatt av å love flere ansatte enn å ansette flere fagfolk, svekkes kvaliteten. Denne uken har regjeringspartiene svekket kravene til kompetanse i den nye loven om kommunale helse- og omsorgstjenester. Kommunene skal få mer ansvar for helse- og omsorgstjenestene, likevel mener regjeringen at det ikke er nødvendig å stille krav om at kommunene har sykepleiere, jordmødre eller fysioterapeuter. Hvis man trenger opptrening etter en skade, trenger man en fysioterapeut. Hvis man trenger hjelp til medisinering, trenger man en sykepleier, og hvis man skal gå til svangerskapskontroll, trenger man en jordmor. Det er ikke likegyldig om disse faggruppene finnes i kommunen, det er faktisk helt avgjørende for en god helse- og omsorgstjeneste. Kvalitet i omsorgen krever at vi sikrer de eldre de fagfolkene som er nødvendige for å gi dem den beste behandlingen.
I denne debatten synes jeg det har vært mange bra innlegg, og mye sindig debatt. Derfor ber jeg om at mitt innlegg blir trodd på at det oppriktig skal være konstruktivt og ikke en svartmaling av situasjonen. Det er en utfordring som jeg mener vi må ta mye mer seriøst i årene framover, og som burde vært tatt mye mer seriøst i det året vi er inne i, og det er hvordan vi skal få flere mennesker ut i arbeid. Vi kan lett slå oss på brystet med lav arbeidsledighet, og det er bra, men vi har en utfordring med at stadig flere faller helt ut av arbeidslivet. Jeg skal ikke begynne noen retorikk om utenforskap, eller om det er 600 000 eller 800 000, men det er for mange som faller ut. Fra 2005 og fram til i dag er antallet mennesker med nedsatt arbeidsevne økt fra 150 000 til 220 000. Det har blitt 70 000 flere mennesker som er definert av Nav som mennesker med nedsatt arbeidsevne. Det er egentlig en bra definisjon, for det definerer at vi har en restarbeidsevne, at vi ser et potensial i dem. Men det er en definisjon som betyr at det trengs en betydelig innsats og hjelp fra det offentlige, og en betydelig innsats fra brukeren selv for at han skal komme ut i arbeid. Arbeiderpartiets arbeidspolitiske talskvinne, Anette Trettebergstuen, sa at tiltaksnivået har vært for lavt, og derfor øker vi det i revidert. Men faktum er at snittet til nå i år er at 60 000 mennesker og litt mer er på arbeidsmarkedstiltak for mennesker med nedsatt arbeidsevne. De er ikke utsatt for konjunkturer i det hele tatt, de trenger hjelp for å komme ut. Om arbeidsledigheten går ned, betyr ikke det så mye for dem. Derfor blir det feil når budsjettene i dag styres så mye etter arbeidsledigheten. Nå ser jeg på finansministeren, og dessverre er det ikke mulig å bli sur på finansministeren, både fordi han er Sigbjørn Johnsen, og fordi jeg er en sørlending som ikke klarer å bli sur! Men jeg kan i hvert fall være streng: I neste budsjett må vi ta enda større høyde for at den gruppen mennesker øker. Nav sier selv i sine rapporter at hvis vi ikke får flere mennesker på tiltak for å hjelpe flere, gi dem arbeidstrening, gi dem utdanning, kommer de seg ikke ut. Nav sier det så sterkt som at køen vil øke. Det er flere som vil bli uføretrygdet, og det er flere som vil havne i fattigdom. Vi er alle enige om at det er humankapitalen og arbeid som er det viktigste. Så jeg ber innstendig fra Kristelig Folkepartis side om at man i de neste budsjettene tar det enda mer på alvor. Nå er snittet 53 000, og det er snittet. Det betyr at hvis det som står i revidert skal følges, må en til høsten ned fra 60 000 for å oppnå et snitt som kanskje er ned mot 40–45 000. Det går ikke an. Siden jeg har 10 sekunder igjen, og det er siste møtedag, vil jeg si: Gode president, det har vært en ære å ha deg som president!
Debatten her dreier seg jo i stor grad om begrepet trygghet: trygghet for det daglige arbeidet til folk, trygghet for at vi som nasjon setter vårt forbruk i et rimelig forhold til inntektene, og ikke minst tryggheten for folks hus og hjem. Dette er viktige dimensjoner i Høyres tilnærming til den økonomiske politikken. Men for Høyre dreier trygghet seg også om trygge lokalsamfunn, det at vi har mulighet og kan føle oss trygge på at vi kan sende våre barn til skolen hver dag, selvfølgelig for at de skal lære mer for å få en ballast med videre på veien gjennom livet, og for å få et positivt selvbilde, men også slik at de under oppholdet på skolen kan føle trygghet, slik at de er skjermet for mobbing, for narkotikasalg, osv. Dette er synliggjort i Høyres alternativ til revidert budsjett. I vårt budsjett er det også synliggjort at vi ønsker å skape trygghet for våre ungdommer som ønsker å gå ut og hygge seg på byen i helgen, særlig for jentene. Det har vi sett eksempler på ikke minst her i Oslo, at det er behov for å øke denne tryggheten. Vi ser nå at det er store utfordringer i Trondheim. Derfor øker vi politibudsjettet, nettopp også for å skape den tryggheten. I vårt alternative statsbudsjett og i dette reviderte budsjettet bevilger vi nær en halv milliard kroner mer til politiet. Det er nødvendig for å skape trygghet, og fordi vi samtidig ser at politidekningen i landet er lavere nå med denne regjeringen enn da vi selv satt i regjering. Det er også viktig å skape trygghet når det gjelder å forebygge framvekst av organisert kriminalitet. Derfor la Høyre fram i dagens møte et forslag om intensivert kamp mot énprosent-MC-miljøet, som er i vekst over hele landet. Det er også derfor vi i vårt budsjettforslag i dag ønsker å gi en håndsrekning til de frivillige som driver et verdifullt rehabiliteringsarbeid i fengsler og for tidligere fanger, slik at de kan komme ut av fengslene og fungere i det lovlydige samfunnet uten tilbakefall til kriminalitet. Det er også trygghet. Det er en helhet i vårt alternative budsjett som bredder perspektivet på trygghet til en samfunnsutvikling som Høyre ønsker å legge til rette for.
Norge har i hvert fall gjennom de fire siste årene hatt et godt løft for norske arbeidstakere. Bruker vi mitt hjemfylke Finnmark som eksempel, opplever vi nå at arbeidsledigheten i fylket er svært lav. I mange av fylkeskommunene har vi en situasjon hvor det er mangel på arbeidskraft, og flere bedrifter i fylket har også behov for mer kompetent arbeidskraft. Det ventes at kommuner som f.eks. Kvalsund vil få etablert bergverksvirksomhet, som nærmest kan doble innbyggertallet i kommunen. Det er en ganske annen situasjon enn da de borgerlige styrte landet. Finnmark som er et distriktsfylke, er særlig utsatt for den markedsliberalistiske økonomien som de borgerlige partiene her på Stortinget representerer. Eksempler på det er Høyre og Fremskrittspartiets iver etter å privatisere viktige velferdsordninger som helse og skole. Dette er en politikk som vil rive grunnmuren under en rekke av landets små kommuner, hvor et helsemarked og et skolemarked rett og slett ikke eksisterer. Disse kommunene avhenger derfor av en god og offentlig velferdspolitikk som også må legge til rette for gode boforhold ute i Kommune-Norge. Denne regjeringen har gjennom finanskrisen hatt nødvendige ressurser til å løfte utsatt næringsliv gjennom finanskrisen. I tillegg til dette har denne regjeringen tatt et offentlig ansvar for utviklingen av f.eks. bergverksindustrien, bl.a. gjennom en kartlegging av forekomsten av mineraler i Finnmark. Her er det regjeringen og myndigheter som har tatt ansvar, ikke markedet, og det legger nå grunnlaget for nye næringer i fylket. Til slutt vil jeg også kommentere noen av de endringene som er foreslått i revidert. Forsvaret har gjennom lang tid hatt et økende behov for å trene sine heimevernsstyrker. Det legges det nå opp til i revidert. 40 mill. kr er satt av i ekstra bevilgninger for å øke øvingsaktiviteten i Heimevernet, og det mener vi er veldig bra. For det andre er det også satt av ytterligere 30 mill. kr til ekstraordinære vedlikeholdsressurser, ekstrabevilgninger som setter i stand en rekke av våre festninger, bl.a. Vardøhus festning, som er et viktig kulturminne for nasjonen, men også for kommunen.
Bare en liten visitt til representanten Breen, om han er like glad i landet Nauru. Det som Carl I. Hagen foreslo på 1970-tallet, var altså ikke å gi bort ressursene våre, ikke selge ressursene våre, men at andre skulle utvinne ressursene våre. Men vi skulle ha evig skattetilgang til våre egne verdier. Det er omtrent som det vi holder på med i dag når det gjelder selve inntektene til Statens pensjonsfond. Så må det være forskjell på å barbere seg og skjære av seg hodet. Vi har et overskudd som overføres til Statens pensjonsfond inneværende år. Regjeringen foreslår å overføre 313 mrd. kr, Fremskrittspartiet foreslår 303,5 mrd. kr. Det er klart at det blir nok ikke Nauru-tilstander av det, og jeg tviler egentlig på at noen tror på det. Og så til representanten Willy Pedersen, som må bruke samme manusforfatter som andre arbeiderpartirepresentanter i salen i dag: Det er slik at verken Høyre eller Fremskrittspartiet ønsker å privatisere helse og skole. Nå sier jeg det en gang til til alle, og håper at mange ser på tv, slik at vi slipper å høre det i valgkampen: Fremskrittspartiet og Høyre ønsker ikke å privatisere helse- og skoletjenester, skole og utdanning. Bare så vi har det klart. Da regner jeg med at det blir hørt, og da blir ikke det gjentatt flere ganger. Jeg skal snakke litt om et av de forslagene som Fremskrittspartiet fremmer i dag, om skattefradrag for håndverkstjenester og serviceoppdrag utført i egen bolig. Vi ønsker med dette å bekjempe svart arbeid og tilrettelegge for økt sysselsetting. Erfaring fra Sverige viser at skattefradrag for håndverkstjenester og servicearbeid utført i hjemmet fører til at mer vedlikeholdsarbeid blir utført. Dette reduserer mengden svart arbeid, gir mer tilbud på arbeidskraft, gir flere arbeidsplasser, samtidig som langt flere hus blir satt i stand og vedlikeholdt. Vi registrerer samtidig at et flertall ikke ønsker å støtte vårt forslag, og at det i bunn og grunn er frykt for at systemet – systemet – ikke blir akkurat som før, og det blir det da selvfølgelig heller ikke. Det blir litt annerledes. Men Fremskrittspartiet er altså mer opptatt av resultater. Det har gitt gode resultater, det som er blitt gjort i Sverige. Fremskrittspartiet registrerer at de øvrige medlemmene i komiteen introduserer begrepet «skatteutgifter». Dette forutsetter at skatt i utgangspunktet er penger som tilhører staten. Representanten Eldegard understreket det veldig godt. Hun brukte uttrykket bruke «fellespengane våre». Det er et interessant uttrykk – det er å gå enda lenger. Men en slik tenkning er grunnleggende feil. Skattepengene tilhører ikke staten eller kommunen eller noen andre, de tilhører dem som faktisk har tjent disse pengene, og de tilhører folk som eier pengene. Så tar vi inn de pengene vi trenger for å drifte det vi trenger å gjøre fra det offentliges side. Også Høyre er med på dette begrepet «skatteutgifter», men det håper jeg, og regner jeg med, er en glipp, og at man neste gang ikke er med på det. Når det gjelder den grønne skattekommisjonen, støtter ikke Fremskrittspartiet det – kanskje ikke så overraskende. Vi vil heller foretrekke en blå skattekommisjon når vi kommer til 2013, med vekt på skattelettelser for lavere og midlere inntekter, så det lønner seg å stå i arbeid, noe vi også sier i merknaden vår. Og aller sist – det er fem sekunder igjen – ønsker jeg finansministeren en riktig god sommer!
Jeg fikk anledning til å høre på representanten Tybring-Gjeddes forrige innlegg. Han brukte mye tid på fagforeningskontingentfradrag og mente det var «politisk korrupsjon» av regjeringspartiene å ha dette fradraget. La meg nå reflektere litt over hva fradrag for kontingent egentlig betyr. Det er noen få hundre kroner. Jeg tror at arbeidstakere i dette landet veldig lett klarer seg uten akkurat dette fradraget. Men filosofien er at vi fra venstresiden og SV ønsker å styrke fagbevegelsen. Da mener vi at når du senker terskelen for å bli medlem, styrker du fagbevegelsen opp mot kapitalen og arbeidsgiverne, som veldig gjerne kunne hatt enda mer makt og kraft. Når Fremskrittspartiet ønsker å øke akkurat dette, hever de samtidig terskelen for å organisere seg. I organisasjonen ligger makt. Det forstår representanten Tybring-Gjedde. Han burde forstått det hvis han hadde vært arbeidstaker noen gang i livet. Hvis ikke, trenger T-banen i Oslo fortsatt sjåfører, et yrke som kan gi representanten Tybring-Gjedde en forståelse av hva det betyr å være arbeidstaker på et helt annet plan enn der han nå sitter og tjener 750 000 kr. Vi ønsker å styrke arbeidstakerne og arbeiderbevegelsen, og det kommer vi til å gjøre. Men det representanten Tybring-Gjedde ønsker, er heller å styrke arbeidsgiverne og deres økonomi ved å gi dem skattefradrag for hushjelpen. Men den hushjelpen som skal komme hjem til han eller henne, vil han svekke. Dette er en svekkelse for arbeidslivet og samfunnet som vi ikke har noe til overs for. Derfor vil vi stå beinhardt på for å styrke fagbevegelsen og arbeidstakerne ved å senke terskelen for å organisere seg. Vi har forstått at det ligger makt i organisasjonen, makt ligger i å stå samlet, makt ligger i å stå kollektivt mot arbeidsgiverne og kapitalen. Jeg håper virkelig at Fremskrittspartiet en dag får muligheten til det. Nettopp derfor er det et selvstendig poeng for SV å være en del av regjeringen og være en stopper, en klar bom, for Fremskrittspartiet, som ønsker å rasere fagbevegelsen i landet.
Det var representanten Irene Johansen som fikk meg til å ta ordet en gang til. Jeg hadde ikke tenkt akkurat det, men sånn ble det. Hun mente at vi i Venstre ikke hadde noen retning på budsjettet vårt. Det er sikkert veldig mye annet representanten Johansen kunne kritisert Venstre for, men ikke akkurat det. Hun må rett og slett ha fulgt dårlig med under mitt innlegg. Venstre er dessuten det partiet i opposisjonen som omprioriterer mest – 4 mrd. kr. Hva bruker vi disse pengene til? Jeg skal gjenta litt av det jeg sa i innlegget mitt i sted. Vi har akkurat de samme rammer som regjeringen har. Venstre prioriterer en målrettet satsing på noen områder hvor det er påkrevd at vi får en mye mer offensiv og tydelig kurs enn det regjeringen har. Dette gjelder spesielt en nødvendig satsing på skole, utdanning og forskning, en framtidsrettet og nyskapende næringspolitikk, en ambisiøs miljø- og klimapolitikk og en målrettet politikk for fattigdomsbekjempelse. Resten av innlegget kan representanten se i referatet. Dersom dette ikke er å prioritere, så vet ikke jeg. Venstre prioriterer en målrettet satsing på fremtiden. Det er vi bevisste på hele tiden.
Det har slått meg at så langt går det eit prinsipielt skilje når det gjeld tilnærminga og fokuset frå dei ulike partia i denne debatten. Eg skal konsentrera meg om Arbeidarpartiet, og understrekar at for oss i Arbeidarpartiet er hovudtemaet å arbeida for arbeid til alle og tryggleik for heim og arbeid. Då må me føra ein økonomisk politikk som legg til rette for ei stabil økonomisk utvikling på kort sikt, men òg i eit litt lengre perspektiv. Det er avgjerande viktig for industriarbeidsplassane våre, og det er avgjerande viktig for unge menneske med stor gjeld som har investert både i utdanning og heim. Noreg er inne i ei god utvikling no. Arbeidsløysa er rekordlåg, og det blir skapt nye arbeidsplassar en masse. Vår motkonjunkturpolitikk har lukkast. Det er òg slik at me har sett vårt stempel på forskjellsutviklinga i landet. Etter 2005 og høgresida si styring er dette no snudd i rett retning. Dette er knytt til to prinsipielle politiske stolpar, nemleg ein tydeleg politikk for låg arbeidsløyse og eit omfattande og omfordelande skattesystem. Den norske sosialdemokratiske samfunnsmodellen er framtidsretta og legg grunnlaget for velferda vår. Så har eg no på tampen av debatten behov for å koma med eit par refleksjonar i forhold til representanten Jan Tore Sanner og Høgre, som openbert prøver å gjera seg stovereine i skulepolitikken etter at Kristin Clemet hadde ansvaret i si tid. Sanner sa at han ikkje var oppteken av å privatisera fellesskulen vår. Vel, eg vil seia at det er oppsiktsvekkjande. Det var no nettopp det dei var i gang med før Stoltenberg fekk stoppa det. Men om det i Sanner si utsegn ligg ei erkjenning av at det var eit grovt feilgrep av Høgre, er ingenting betre enn det. Det er slik at det som skjer i skulen vår, er viktig i forhold til å nå våre hovudmål i den økonomiske politikken. Dei med svak utdanning har ei lausare tilknyting til arbeidslivet enn andre. Men no går det mykje betre i skulen vår. Etter at høgresida gjorde skulen til ei ideologisk slagmark, er det no ro i skulen vår. Det betyr at det er lettare å få resultat. Det betyr òg at det går betre. Lærarane våre står på, og dei fleste pilene peikar i rett retning i fellesskulen.
Jeg har ikke noe sterkt ønske om å forlenge denne debatten ytterligere, men bare en kort merknad til siste taler, Tor Bremer, som mente at det var oppsiktsvekkende at jeg slo fast at Høyre ikke vil privatisere skole og omsorg. Det bør ikke være oppsiktsvekkende hvis representanten er klar over hva privatisering faktisk innebærer. Å privatisere innebærer at man selger noe som er offentlig, til private. Hvis Høyre hadde gått inn for å legge en skole ut for salg, hadde det innebåret privatisering. På samme måte som når Arbeiderpartiet har stått sammen med de borgerlige partiene i å privatisere Telenor, privatisere Statoil, selger man noe som er statseid, til private. Høyre har hele veien vært veldig tydelig på at vi ikke privatiserer finansiering av skole og omsorg. Vi privatiserer ikke kvalitetssikringen av tjenestene. Det er et offentlig ansvar å sikre finansiering og kvalitetssikring. Men vi har – i motsetning til de rød-grønne partiene – et ganske pragmatisk forhold til hvem som utfører tjenesten, og det er en vesentlig forskjell, for vi tror ikke at monopol alltid er det beste. Vi har tro på mangfold innenfor flere områder, at mangfold kan bidra til å styrke kvaliteten og skape bedre tjenester både for eldre og for skoleungdom. Der har vi et annet ståsted enn de rød-grønne. Men det handler ikke om privatisering – det handler om mangfold og utvikling av kvalitet.
Jeg regner med at folk gjerne vil avslutte nå, men det må gis kommentarer til det innlegget fra Høyre nå. For det første er det klart at det er bare de dummeste liberalistene som ønsker å privatisere ting fullstendig, for da tar man jo vekk skattefinansieringen og det finansielle grunnlaget som gjør at det kan være kommersielle interesser som har et ønske om å delta. Det ser vi på veldig mange områder, fordi det er snart begrensninger på hvor mange dingser man kan produsere i verden. Da er det veldig mange som har behov for å putte sine profittsugerør inn i de offentlige velferdskassene. Det er et tema som SV er opptatt av, og som regjeringen er opptatt av. Vi ønsker å reservere fellesskapets penger for at de skal brukes til omsorg, og ikke til privat fortjeneste. Så er det et ønske om å ha et mangfold og et samarbeid med frivillig nonprofitsektor. Det ønsker SV. Og her ønsker vi å se om det også går an å gjøre endringer i regelverket som gjør at vi kan samarbeide tettere og bedre med frivillig nonprofitsektor. Spesielt når det gjelder skolen, er jeg litt forundret over at Høyre ikke har fått med seg de internasjonale forskningsresultatene som så tydelig viser at den skolepolitiske retningen som Høyre står i, og som de var i ferd med å gjennomføre mens de satt i regjering, er den skolepolitiske retningen som nettopp ikke lykkes i de viktige tingene – med å kunne gi alle unger et skikkelig godt læringsresultat både faglig og sosialt, som tar vare på de fellesskapsverdiene som samfunnet har, og som er så utrolig viktig for alle unger, nemlig at de lærer best når de er sammen med mange som er forskjellig fra dem selv, altså at også de rent faglige resultatene blir bedre da. Det var den skolepolitikken som Høyre var i ferd med å gjennomføre, og som SV i regjering var med og stoppe, og som nå bidrar til at vi får bedre resultater i skolen enn det vi hadde før. Det er SV både glad og stolt over.
Flere har ikke bedt om ordet til sakene nr. 3, 4 og 5.[[Votering, se sidene 5064 og 5174]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5175]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5176]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5176]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5176]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5176]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5176]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5176]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5177]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5177]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5177]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5177]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5177]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5177]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 5178]]
Presidenten vil foreslå at taletiden begrenses til 40 minutter og fordeles med inntil 5 minutter til hvert parti og inntil 5 minutter til medlemmer av regjeringen. Videre vil presidenten foreslå at det ikke gis anledning til replikkordskifte. – Det anses vedtatt.
Jeg er svært glad for å kunne legge fram et bredt forlik om rovviltpolitikken til behandling her i dag. Det hører til et parlaments viktige oppgaver å forvalte natur og økosystemer på en forsvarlig måte, og det er et kvalitetstegn ved Det norske storting at vi klarer å samle oss om en forutsigbar og helhetlig politikk for rovdyrene våre. Den todelte målsettingen ligger til grunn for rovdyrforvaltningen. Vi skal ha både rovdyr og beitenæring i Norge. Vi har et internasjonalt ansvar for å ta vare på rovdyrbestanden. Samtidig har vi en lang tradisjon for å utnytte utmarka vår til næringsformål. Det er en viktig del av vårt landbruk, og det har vært med på å forme det norske kulturlandskapet. Det har vi også en plikt til å ta vare på. Jeg har hørt noen hevde at den todelte målsettingen ikke lar seg realisere, og at det er et uttrykk for feighet når vi ikke innrømmer at beitenæringen og rovdyr ikke lar seg kombinere. Men da er det grunn til å spørre: Hva er alternativet? Vi må makte å føre en politikk som kombinerer begge hensyn, og gjennom dette forliket gjør vi viktige grep for å få dette til. For oss har det vært viktig å unngå symbolpolitikk og finne fram til tiltak som reelt bidrar til å redusere tapene i beitenæringen og dempe konfliktnivået. Dessuten: Vi holder bestandsmålene på et nivå som er forsvarlig med tanke på artens overlevelse, men senker samtidig terskelen for å ta ut streifdyr og enkeltindivider som gjør skade. Vi slår tydelig fast at det ikke skal være rovdyr som representerer et skadepotensial, i områder som er prioritert til beitebruk. Vi senker terskelen for skadefelling og pålegger staten et langt større ansvar for å bidra til at kvotene som fastsettes, faktisk tas ut. Å senke terskelen for å ta ut skadegjørere er spesielt relevant når det gjelder bjørn. Vi har i dag en stor skjevhet mellom antallet binner og antallet hannbjørn, og det gjør at vandrende hannbjørn ikke bidrar til reproduksjon og oppfyllelse av ynglingsmål. Det er i hovedsak disse vandrende hannene som gjør skade. Når vi setter et tak på 1,5 hannbjørn per binne, vil det bety vesentlig færre vandrende hannbjørn, samtidig som ynglingsmålet holdes på et anstendig nivå. Samtidig blir det nå bestemt at forvaltningen av bjørn overføres til regionale nivå når man når ti ynglinger. Ulven er det eneste av de store rovdyrene som har status som kritisk truet. Bestandsmålet på tre helnorske ynglinger ble nådd for første gang i fjor. Det er ikke sikkert at vi når det i år. Sverige er i gang med en omfattende faglig utredning som skal gi oss svar på hvor stor den sørskandinaviske ulvestammen må være for at den skal kunne karakteriseres som levedyktig. Forlikspartnerne mener det er naturlig og logisk at ulven forvaltes i et nært samarbeid med Sverige, og vi vil gå inn i forhandlinger om å få til en avtale om ulveforvaltningen umiddelbart etter at den svenske utredningen er ferdig, i 2012. Fram til det skjer, ligger bestandsmålet for ulv fast. Spørsmålet om nødverge for hund har vært debattert i denne salen gjentatte ganger. Det er en viktig sak for befolkningen som bor i ulvesonen, og vi er glad for at vi endelig har fått dette på plass. Mange større og mindre forvaltningsgrep gjøres gjennom dette forliket for å tydeliggjøre forvaltningen. Det er etter forlikspartnernes mening helt nødvendig for å få ned konfliktnivået i store deler av landet. Da regjeringen inviterte Stortinget til å inngå et bredt forlik, var det med utgangspunkt i bestandsmålene for ulv, bjørn og nødverge for hund. Det ble tidlig klart at Stortinget ønsket å gå bredere til verks og diskutere rovdyrpolitikken mer generelt. Det har nå Stortinget gjort, og det mener jeg er bra. La meg slå fast at gjennom dette forliket tydeliggjør vi hvordan forvaltningen av de store rovviltartene våre skal foregå, og vi sikrer forutsigbarheten. Det er viktig både for rovviltartenes overlevelse og for dem som driver næringsvirksomhet og lever i områder med rovdyr. Helt til slutt vil jeg her fra talerstolen rette en stor takk til mine kolleger for samarbeidet om dette. Jeg retter også en takk til fagfraksjonen, som har arbeidet med denne saken over lang tid. Med dette tar jeg opp forslagene som er referert i Representantforslag 163 S.
Representanten Martin Kolberg har tatt opp de forslagene han refererte til.
Fremskrittspartiet har vært med på et viktig forlik, og vi er glad for at vi fikk gode resultater i dette. Det er etter vår oppfatning et viktig linjeskifte i politikken som nå stadfestes. Den politikken som har vært ført basert på 2004-forliket, har ikke gitt de resultatene som en ønsket. Det tror jeg også alle forlikspartnerne innså, da en tross alt satte seg ned og ville vurdere den politikken som var. Intensjonen er at en reduserer konfliktene som kom i kjølvannet av norsk rovdyrforvaltning. Det tror jeg vi skal få til. De konkrete punktene som ligger i avtalen, og de intensjonene som ligger bak, gjør at en kan ha de bestandsmålene en har, samtidig som en sørger for at konfliktnivået reduseres ved at de som lever med rovdyr, får større innflytelse på forvaltningen. Det er viktig. Jeg vil si takk til dem vi har forhandlet med, både da forhandlingene var på komiténivå, og da de var på parlamentarisk leder-nivå. Vi har opplevd dem som ganske krevende, men veldig ryddige og konstruktive. Til tross for betydelig uenighet med hensyn til hvordan en skal tolke internasjonale konvensjoner, med hensyn til hvordan en skal opprettholde levedyktige bestander – om de skal være på norsk eller på skandinavisk nivå – og med hensyn til mange ulike måter å se problemene på, har en vært opptatt av å se på hvordan en kan løse dette til beste for både rovdyrene som skal leve, husdyrene som skal gå på beite, og folk som lever i de rovdyrutsatte områdene. Det synes jeg er veldig bra. Jeg håper dette også kan gjenspeiles i andre store saker der det er viktig å få til forlik. En vil spesielt oppfordre regjeringen til å prøve å få til forlik i Stortinget i flere saker, framfor å presse igjennom sin politikk med knappest mulig margin. Det som Fremskrittspartiet legger vekt på her, er at en nettopp gir mer makt til dem som lever i rovdyrutsatte områder. En får dermed sjansen til å bedre lokal forvaltning, en får sjansen til å ta ut skadedyr raskere og bedre enn før, og nødvergeretten styrkes. Dette gjør at de rovdyrene som – hvis vi sier det litt enkelt – lever fredelig, får bli. De rovdyrene som skaper utrygghet og gjør skade, får en i større grad enn i dag en sjanse til å forsvare seg mot. Det er det som jeg oppfatter trengs for at en også skal få ned konfliktnivået, at folk føler at de har makt til å gjøre noe med situasjonen hvis den blir for uholdbar. Jeg tror ikke det er mange folk i dette land som ønsker å utrydde rovdyr bare for å ha gjort det, men folk ønsker å ha en følelse av trygghet der de bor, en følelse av at de kan leve i lokalsamfunnene sine uten å være redd for hva de møter når de går ut døra. Det ivaretar forliket, samtidig som forliket ivaretar at man ikke får skuddglade folk som kan gå rundt og ta seg til rette. Det er den andre siden. Skal man ha en forvaltning som får aksept på både miljøvernersiden og rovdyrmotstandersiden, må alle leve opp til det ansvaret som ligger i forvaltningen. Det er en del spørsmål som blir utsatt, ved at en skal utrede dem. Det gjelder bl.a. ulveforvaltning. Der antar jeg at alle er innforstått med følgende: Det at ulv står omtalt, betyr ikke at noen av partiene tar ansvar for forliket i 2004 når det gjelder ulv. Det kommer vi tilbake til. Det gjelder også rovdyrsone. Når det gjelder bjørn, opplever vi at det er gjort betydelige forbedringer, som gjør at det blir lettere å forvalte bjørnebestanden uten konflikt. For jerv og gaupe opprettholdes bestandsmålene, men ved at man får større grad av lokal forvaltning og mulighet for skadedyruttak, tror jeg nok at det blir en forbedring for befolkningen. Det er også viktig å fokusere på de elementene som handler om opplæring, større kunnskap for rovviltnemndene, for de som skal drive jaktlag, osv., slik at man både får utført oppgavene sine korrekt, får tatt gode faglige beslutninger, slik at de som eventuelt skal ut og jakte på rovdyr, gjør dette på en god og presis måte. Det ligger begrensninger på skadedyruttak i dag, og enkelte opplever at kommunegrenser eller klokken setter en stopper for uttak av definerte dyr. Slik sett er jeg glad for at dette i framtiden blir lettere å få til uten de begrensningene. Men igjen: Vi er godt fornøyd. Vi følte at Fremskrittspartiet fikk godt gjennomslag. Men vi følte også at alle partene kan være glade for det forliket som ligger på bordet, for det veier hensyn for og imot på en god måte. Og så håper vi at gjennomføringen ivaretas av miljøvernministeren på den måten forlikspartnerne hadde intensjon om.
Den måten Det norske storting har arbeidet på i denne saken, er vel noe utradisjonell – med om ikke blanke ark, så i alle fall ikke proposisjoner eller forslag fra regjeringen i bunnen. Det har selvfølgelig også gjort at det av og til har vært en litt vanskelig prosess å forholde seg til – og kanskje også å se hvordan man skulle komme igjennom. Når vi til slutt har kommet igjennom med et forlik som alle partiene på Stortinget står bak, er det en ganske betydelig bragd, for dette er et område hvor meningene i de partiene som er representert her, i realiteten er noe forskjellig, og hvor følelsene knyttet til debattene rundt dette er ganske sterke. Likevel er det en seier for ønsket om stabilitet, forsvarlighet og langsiktighet, men man er også nødt til å gjøre noe for å få redusert konfliktnivået i en del områder og i en del lokalsamfunn i Norge som i dag opplever en ganske betydelig følelse av belastning på grunn av storsamfunnets ønske om å bevare flere rovdyr i vårt samfunn. Da er det utrolig viktig at det samme storsamfunnet, representert ved oss som politikere, evner å se hvordan vi kan gjøre konfliktene mindre, samtidig som vi når målet, nemlig at vi skal ta vår del av internasjonale forpliktelser til å bevare våre store rovdyr og sørge for at de kan videreutvikle seg. Men vi må se det i en sammenheng, ved å se hvilken stamme rovdyret tilhører, for vi er en del av det skandinaviske området, og derfor må vi også se på hvordan vi sammen med våre naboland skal gjøre dette. For oss har det vært viktig hvis vi skal få til konfliktreduserende tiltak, å gi mer lokal råderett i disse sakene, gi bedre mulighet for forvaltningen lokalt, som er tett på beslutningene, til større makt og større innflytelse. Vi hadde nok et ønske om å få dette til enda tydeligere, men dette er et kompromiss hvor vi har slått fast at siden vi har nådd bestandsmålene på ulv, på jerv og på gaupe, er det nå regional forvaltning som skal være svaret, for det er det som sto i 2004-forliket. I tillegg er vi blitt enige om regional forvaltning på et tidligere tidspunkt enn ved fullt bestandsmål på bjørn. Vi tror at dette vil bidra til mindre lokale konflikter, og vi har understreket at regionalforvaltningen er første instans, og at klageadgangen skal gå videre til Miljøverndepartementet. I tillegg har vi fått til en reduksjon når det gjelder bestandsmålene på bjørn, og det er stor enighet om at den belastningen en del hannbjørner utgjør, er for stor til at vi fortsatt skal beregne to hannbjørner per binne. Vi har i stedet gått ned til 1,5. Det betyr at det blir færre av de bjørnene som kanskje oppleves som mest konfliktskapende, fordi det er de som gjør mest skade når de vandrer rundt. Det vil altså bli en endring på det. I tillegg er det et vesentlig punkt som jeg tror er viktig, og det er at vi er blitt enige om beitenekt. Selv om målsettingen vår er at det ikke skal bli beitenekt etter dyrevelferdsloven i årene fremover med en bedre forvaltning av rovviltet, er vi altså blitt enige om det grunnleggende prinsippet – synes jeg – for enhver forvaltning av storsamfunnet når det gjelder privat eiendomsrett, nemlig at hvis det blir ilagt beiterettnekting, skal man samtidig kompenseres fullt ut fra dag én. Reglene skal lages av departementet, men det er nå stadfestet at det er full kompensasjon. Det tror jeg det er mange som vil bli glade for. Dette er jo et område hvor det for øyeblikket er betydelig uro ute, for det er ganske mange bønder som har fått varsel fra Mattilsynet om beitenekt. Derfor ser jeg fram til at man skal klare å løse dette i årene fremover. Det er mange små og store tiltak som vil bidra til bedre forvaltning i årene fremover. Det kanskje vanskeligste temaet har vi i realiteten utsatt, nemlig den langsiktige politikken for ulv. Det betyr at vi vil komme tilbake til dette. Forhåpentligvis klarer vi å få til en felles skandinavisk forvaltning av ulven og få klare prinsipper for det. Det vil i så fall gjøre det mulig å opprettholde ikke bare bærekraften, men også en forsvarlig forvaltning i de områdene som i dag opplever størst belastning.
Jeg velger i denne samarbeidets debatt å tro at jeg ikke ble flyttet nedover talelisten av vrangvilje fra presidentens side. Rovdyr er en del av norsk fauna, og rovdyr beriker norsk natur. Det er en viktig inngang til denne debatten. Litt for ofte er premisset for diskusjonene om rovvilt at rovdyr utelukkende er en belastning, eller at vi utelukkende tar vare på de fire store rovdyrene fordi vi har en internasjonal forpliktelse til å gjøre det. Men det er også viktig å fastslå at rovdyr er en del av norsk fauna, og at dette er dyr vi skal ta vare på. Når alle er fornøyd med et forlik, i hvert fall i denne saken – alle fra SV til Fremskrittspartiet – er det nok kanskje en del mennesker som blir mistenksomme og tenker at her ligger det et eller annet begravd. Det er jo en mistanke jeg for så vidt har forståelse for, men i dette tilfellet stemmer det ikke. Jeg er helt enig med representanten Solvik-Olsen i at alle partier har grunn til å være fornøyd med dette forliket. Det er fordi jeg tror at begge sider i denne debatten har vært nødt til å tenke: Hva er viktigst for oss? Da lå løsningen nettopp i det som mange forutså før vi startet forhandlingene, i felles aksept for de fire store rovdyrene i norsk natur, i felles aksept for bestandsmål og i å gjennomføre endringer i forvaltningen, som det har vært et sterkt ønske, fra lokalt hold, om å gjennomføre. Jeg skal ikke gjenta de endringene i forvaltningen og de nye grepene vi gjør, som andre representanter har gjort rede for. Jeg har lyst til å ta én ting, som også Solvik-Olsen var innom. Det skal arbeides med kompetansehevende tiltak for lisensfelling og etablering av flere kurstilbud, og vi skal prioritere kursing av fellingslag. Det er viktig. Det er viktig både for å unngå farlige situasjoner i den noe utvidede jakten vi vil oppleve framover, og det er viktig fordi alle er enige om at det er lisensjakten som skal være bærebjelken i hvordan vi eventuelt skal regulere disse bestandene – og det er viktig. På forvaltningsfronten gjør vi en del endringer som er kloke, mener jeg. Vi øker kapasiteten i sekretariatene. Det tror jeg er viktig, og det er noe jeg tror alle partiene har fått mange tilbakemeldinger om. Vi oppfordrer kommunene til å ha større kompetanse i rovdyrspørsmål, og vi forplikter oss til å bruke midler på det. Vi ber regjeringen om å pålegge miljøforvaltningen å utrede tidsfrister for behandling og klager knyttet til skadefelling, og i ett tilfelle flytter vi også forvaltningsmyndighet til rovviltnemndene når vi har nådd ti ynglinger av bjørn. Så bare litt overordnet til slutt om bakteppet for dette forliket: Jeg må bare si at jeg møtte en skoleklasse utenfor salen her i stad. Det ble redegjort for hvem det var bilder av på veggene, og hvem de ulike bystene var av, og da klarte jeg ikke å dy meg. Jeg måtte løpe bort til dem og si at vi politikere holder ikke bare på med polemikk i salen her, men noen ganger skriver vi historie. Og det gjør vi definitivt i dag. Tidligere handlet norsk politikk om å utrydde de store rovdyrene fra norsk natur, og slik Stortinget ofte gjør, lyktes vi med målsettingene. Vi klarte å utrydde rovdyrene. Det førte til at vi i 1930 hadde verken bjørn eller ulv i norsk natur. Siden den gang har det foregått en sakte reetablering av disse artene. I dag har vi om lag 30 ulv og ca. 160 bjørn. I dag vedtar vi altså et enstemmig forlik, der alle partiene slutter seg til at disse fire store rovdyrene er en del av norsk fauna. Det er historisk, og det er det all grunn til å være glad for og fornøyd med. Det vil gi nettopp den forutsigbarheten som jeg tror alle er glade for. Det stemmer at vi skal ta stilling til nye bestandsmål for ulv senere, og at det ikke skjer noen endringer i ulvepolitikken inntil videre. I Sverige er man nå ferdig med utredninger som ligger til grunn for den nye, oppdaterte rovdyrpolitikken der, som de skal vedta på sin side. Der er det anbefalt å doble antall ulv og øke antall bjørn betydelig. Vi har vedtatt vårt forhandlingsutgangspunkt med Sverige i nye samtaler. Jeg ser fram til å vedta nye bestandsmål i samarbeid med Sverige, med dette som bakteppe. Så vil jeg bare takke for et veldig godt samarbeid med alle partier.
I overskriften til forslaget kommer det fram at det handler om rovvilt, rovdyr og forvaltning av våre rovdyr. Men det handler like mye om folk. Det som er det flotte ved dette forliket, er at det tar folk på alvor, og at det er en helt annen tone i forhold til de utfordringene lokalbefolkningen har, som har rovdyrene tett på kroppen. Jeg representerer et fylke, Hedmark, der vi har alle de fire store rovdyrene, og der konfliktnivået har vært veldig høyt. Det har vært mye sterke følelser. Jeg tror noen av følelsene har bakgrunn i at man ikke har følt at man har blitt lyttet til, at man ikke har følt at man har blitt sett, og at man delvis har blitt latterliggjort eller gjort dum. Dette forliket viser at hele Stortinget tar disse utfordringene på alvor, at vi tar på alvor de utfordringene folk som har rovdyr tett på kroppen, har. Det i seg selv er et konfliktdempende tiltak – kanskje nesten det viktigste konfliktdempende tiltaket. Vi i Senterpartiet mener at kursen har blitt snudd i dette forliket, og at det har blitt innført veldig mange gode tiltak. Jeg vil nevne noen av dem. Det blir bl.a. mer regional forvaltning – et godt tiltak for at de som bor nær problemene, skal få større makt til å løse dem. Det blir innført nødverge for hund. Det har vært en stor debatt over flere år. I Norge har vi en levende jaktkultur, og det tar vi på alvor. At det nå blir innført nødverge for hund, er et godt svar på den utviklingen vi har fått der. Hannbjørn skal tas ut. Unge hannbjørner, som unge menn, skaper mye trøbbel. Det har vært veldig mange unge hannbjørner, spesielt i mitt fylke, som har reist rundt uten mål og mening, og skapt mye bøll på sin vei. Når det nå blir slått fast på Stortinget at de skal tas ut, er det særdeles klokt. Det vil være et effektivt og målrettet tiltak som gjør at det blir mindre skader når det gjelder beitedyr og beitebruk, og mindre lokal uro. For eksempel noen kilometer fra der jeg bodde, var det en ung hannbjørn som prøvde å komme seg inn i et hus mange ganger i fjor høst. Den vil det nå bli lettere å ta ut. Det er bra, og det er klokt. Det offentlige skal ta et langt større ansvar for å ta ut skadedyr. Det er vi som har innført at vi skal ha rovvilt, og da skal vi også ha et ansvar for å ta dem ut. Det blir lagt mindre restriksjoner når det gjelder skadefelling, både tidsperioden den skal foregå i og det geografiske området hvor man kan foreta skadefellingen. Noe som har skapt utrolig stor frustrasjon, er hvis du har fått en skadefelling på et dyr og du kommer til en kommunegrense og så får du plutselig ikke felle allikevel selv om det er samme dyret. Det skal det endres på. Det slås også veldig tydelig fast at i prioriterte beiteområder har rovdyrforvaltningen ansvaret for at de prioriterte beiteområdene faktisk skal være prioriterte beiteområder, og at det ikke er den enkelte beitebruker, men at det er forvaltningen, det offentlige, som skal gå inn og ta det ansvaret når man har sagt at et område skal være prioritert for beitebruk. Dette er noen av en rekke tiltak som vil hjelpe folk, og som vil få ned konfliktnivået. Så er det flere som har vært innom dette med ulv. Der er det også betydelige grep. Det er et viktig prinsipp som blir innført, og det er at grenseulven skal regnes som en faktor på 0,5. Det har vært et stort konflikttema at man har veldig mange grenseulvflokker som ikke blir regnet med i det norske bestandsmålet. Hvis man har fire–fem flokker på grensen, og ingen blir regnet med, gir det et feil bilde av hvor mye ulv det faktisk er i Norge. Nå slår Stortinget fast at man for framtidige standsmål skal ha regnet med den ulven som faktisk er der, og at grenseulven skal regnes inn med en faktor på 0,5. Så får vi diskutere når vi kommer tilbake til det hva som skal være det nye nasjonale bestandsmålet. Der vil det være ulike utgangspunkt med bakgrunn i de posisjonene vi hadde i 2004. Jeg vil også løfte fram punktet om beitenekt – det er hyggelig å være så enig med en representant fra Høyre som jeg er i dag – der det sies helt tydelig at det skal gis full kompensasjon fra dag én. Det er et nytt godt punkt. Så til slutt: Tonen i forliket viser at nå tar man lokalbefolkningen på alvor, man tar beitebrukerne på alvor, og man tar dem som bruker naturen rundt omkring i Norge, på alvor og sørger for at alt blir mer forutsigbart. Det blir mulig å bruke utmarka, mulig å høste fra utmarka, mulig å ha et levende landbruk i hele landet, og man tar også på alvor den store frustrasjonen som har vært for dem som driver med jakt, ved at man innfører nødverge for hund. Dette er et godt forlik som drar politikken i riktig retning.
Stortinget demonstrerer i dag igjen sin evne til å samle seg om en stor og viktig avtale. Jeg kan ikke huske at Stortinget på noe tidspunkt jeg har vært med i norsk politikk, har vedtatt en så omfattende og detaljert instruks til noen regjering som det dette rovdyrforliket representerer. Det er en dimensjon i den avtalen vi har inngått, som er viktig for Stortinget, for det betyr at dette ikke bare er en avtale inngått mellom partigrupper, men landets nasjonalforsamling vil etter alt å dømme i dag vedta dette i form av en instruks til statsråden og hans forvaltning. Det gir også et godt grunnlag for oppfølgingen. Jeg mener at vedtaket på en svært god og balansert måte ivaretar Norges forpliktelser til å bidra til levedyktige rovdyrbestander, samtidig som det ivaretar hensynet til enkeltmenneskers og lokalsamfunns trygghet og livskvalitet. Og det løser konkrete utfordringer for landbruk og reindriftsnæring. Jeg vil slutte meg til takksigelsene. Jeg vil særlig nevne Arbeiderpartiets parlamentariske leder, Martin Kolberg, som på en utmerket måte loset oss gjennom de avgjørende fasene av forhandlingene. Jeg vi også nevne forhandlingsleder Eirin Sund som også konstruktivt og løsningsorientert ledet forhandlingene i den første runden. Det er ikke alle som til enhver tid har trodd at vi faktisk skulle ende opp med denne brede, tverrpolitiske avtalen. Kristelig Folkeparti har helt siden regjeringen inviterte til forlik i trontaledebatten vært klar på at vi har ønsket et bredt forlik, og vi har gitt tydelig uttrykk for at vi mente det var behov for en ny og forbedret politikk, fordi 2004-avtalen ikke fungerte i forhold til dagens utfordringer. Kristelig Folkepartis landsstyre har på en konstruktiv måte og tidlig i fasen vist sine posisjoner, og jeg er glad for å kunne si at vi føler vi har fått betydelig gjennomslag i det som i dag blir vedtatt. Den historiske enigheten om rovdyrpolitikken er kunnskapsbasert, den vil forebygge konflikter og den vil gi større trygghet. For Kristelig Folkeparti var det viktig å styrke tiltroen til rovdyrforvaltningen bl.a. gjennom effektivt uttak av skadegjørende rovdyr, og å sikre at bestanden av rovvilt ikke vokser utover de fastsatte målene. Det handler bl.a. om å sørge for et mindre antall skadegjørende streifbjørn, og vi har vært opptatt av å heve kompetansen og styrke grunnlaget for regional og lokal forvaltning ut fra nasjonale bestandsmål. Med denne avtalen styrker vi den regionale forvaltningen, og vi sikrer en bedre balanse mellom hensynet til beitedyr og rovdyr, bl.a. ved et raskere uttak av skadedyr. Kristelig Folkeparti ønsket også at nødvergebestemmelsene skulle omfatte rovdyrangrep på hund. Det er urimelig å forlange at folk skal stå stille og se på at hunden deres blir drept av en ulv uten å kunne gripe inn. Jeg vil derfor nevne spesielt at det er viktig at vi nå er enige om at rovdyr kan avlives ut fra nødverge ved direkte angrep på hund. For Kristelig Folkeparti har det vært vesentlig at bestandenes tilstand vurderes i sammenheng med tilstanden til svenske bestander. Vi har nå en tverrpolitisk enighet om at Norge skal forhandle med Sverige om at ulvene i grenseområdet mellom våre to land skal telles med i bestandsmålet. Det settes et tak på antall hannbjørn, slik at det ikke overstiger halvannen ganger tallet på binner, og bestandsmålet for ynglinger av bjørn er satt til 13. Det vil også bli satt effektive frister for saksbehandlingen. Rovdyrforvaltningen handler i bunn og grunn om forvalteransvaret og sikring av levedyktige bestander på den ene siden, om hensynet til livskvaliteten i norske lokalsamfunn og enkeltmenneskers trygghet, og til landbruks- og reindriftsnæringen på den andre siden. Forvalteransvaret er grunntanken i kristendemokratisk miljøpolitikk. Målet med all politikk skal være å løse dagens utfordringer uten at det går på bekostning av framtidige generasjoners muligheter til å oppfylle sine behov. Derfor skal mennesker forvalte jorden på en best mulig måte og sørge for en bærekraftig utvikling. Dette omfatter bl.a. å ta ansvar for det biologiske mangfoldet. Derfor er det viktig for Kristelig Folkeparti at de fire store rovdyrartene bjørn, ulv, jerv og gaupe må forvaltes kunnskapsbasert, slik at vi tar vår del av ansvaret for å sikre levedyktige bestander av disse. Den utrygghet som oppleves i enkelte områder, må tas på alvor, og det opplever jeg at dette vedtaket gjør. Det må møtes med tiltak. Vi har også sett de konkrete utfordringene landbruksnæringen har stått overfor. Det er svært viktig og gledelig at Stortinget i dag vedtar et forlik som møter disse utfordringene på en god, ansvarlig og balansert måte. Jeg vil også understreke at Norge som nasjon har et ansvar for den sørsamiske kulturen. Sørsamisk kultur er uløselig knyttet til reindrift. Både den sørsamiske kulturen og reindriftsnæringen er i dag kritisk truet av en stor og økende rovdyrbestand. Vi er glad for at Stortinget i dag tar grep som skal møte denne situasjonen. Vi gikk til forhandlinger med stor utålmodighet for å få til en enighet. Det er viktig at Stortinget nå er kommet fram til det – gjør dette vedtaket. Det gir en klar instruks til regjering og forvaltning om nødvendige endringer av politikken.
Ibsen sa at viljen, det er den som teller, viljen frigjør eller feller. I dag viser Stortinget vilje, vilje til et forlik, og jeg mener at forlikene er juvelen i det norske parlamentet. Det er når vi klarer å sette oss ned med vanskelige og viktige saker, klarer å få til en enighet som dette, at man virkelig ser at politisk arbeid kan føre til noe som bringer oss videre. Hvorfor var det viktig for Venstre å være med på et forlik her? For det første er det et ekstremt konfliktfylt område som hadde veldig godt av en bred enighet. Det er også konfliktfylt fordi det er en stor majoritet blant folket som støtter en politikk, men som ikke snakker høylytt om den, mens en del av folket føler seg ordentlig tråkka på av den politikken som føres – og det fører til mistillit i vårt politiske system. Og så tror jeg vi skal være så ærlige at vi sier at nesten alle partier er delt i saken, for vi har noen deler av partiet som står for én politikk, mens andre deler av partiet synes at den politikken er tung å bære, ut fra hvor de bor. Det er viktig å si at vi nå har slått fast at vår politikk skal bygge på en kunnskapsbase vi har, at den skal bygges opp videre, og at vi har en felles forståelse for at det å ha en kunnskapsbasert politikk på dette området faktisk er viktig. Venstre har hatt Bern-konvensjonen og naturmangfoldsloven som utgangspunkt for våre standpunkt. Det jeg synes er veldig flott i dag, og som jeg synes er en stor seier, er at vi, alle partiene på Stortinget, har bestemt at alle de fire store dyrene er med i vårt felles ansvar, og at de skal finnes i norsk natur. Det har det faktisk vært usikkerhet om før i dag. Så er det sånn at også dette forliket gir flere rovdyr. Vi har nådd bestandsmål på gaupe og jerv. Vi skal ha en diskusjon med svenskene om ulv. Bjørn skal vi videre opp på, men vi får til en bedre balanse mellom hunner og hanner, noe som jeg tror er veldig konfliktforebyggende. Så er det sånn at vi har blitt enige om at vi skal prøve å få til en felles enighet med svenskene når det gjelder ulv. Det tror jeg er grunnleggende riktig og grunnleggende konfliktdempende, fordi veldig mange av de ulvene som skaper problemer, er streifulver som vi har felles med svenskene, og som vi bør ha en felles forvaltning og politikk med. Jeg synes det også er bra at vi skal se på ulvesonene og på inndelingen av dem, og at vi også kan se på fordeling av jerv i forhold til belastningen som det sørsamiske miljøet blir utsatt for, som representanten Høybråten tok opp. Det tror jeg er kloke korrigeringer i forhold til det forrige forliket. Så skal vi bli tatt med på råd når det gjelder nye erstatningsordninger. Jeg har bare lyst til å nevne to setninger om det når statsråden sitter og hører på. For oss er det viktig at vi som fellesskap bestemmer at vi skal ha noen rovdyr i norsk natur. Det er det noen som må bære byrden av. Det er noen som faktisk må gjøre den jobben som vi som fellesskap bestemmer at vi skal gjøre. De bør få betaling for den jobben de skal gjøre. Derfor mener Venstre at vi burde hatt et erstatningssystem der folk får betalt for den jobben de må gjøre for fellesskapet, med å være en beitenæring som skal fungere sammen med rovdyr som vi er enige om at vi skal ha. Da bør de få betalt for den jobben og den belastningen. At vi i dag har et erstatningssystem som er grunnleggende destruktivt, der folk får betalt for å lete etter kadaver, er en dårlig strategi for å bringe forståelse mellom dem som har belastninga, og dem som har bestemt at de skal ha den belastninga. Kanskje kan folk få mer betalt for å gjøre forebyggende tiltak enn bare å få betalt for å lete etter kadaver. Til slutt vil jeg gjøre som andre, takke både parlamentarisk leder i Arbeiderpartiet, fraksjonslederen til Arbeiderpartiet i komiteen og alle de andre partene rundt bordet. Jeg har lyst til å slutte med det som sto øverst på arket fra min rådgiver, som han sendte ut til alle fylkeslederne nå, for der sto det: Om en vil, er det utrolig hva man får til.
La meg starte med å gratulere Stortinget, gratulere alle dem som har gjort denne fine jobben. Regjeringen innbød Stortinget til å finne et sånt forlik, og regjeringen har skaffet mye av det kunnskapsmaterialet som Stortinget har fattet vedtak på grunnlag av. Men det er Stortinget som har gjort denne jobben, og jeg mener dette er en historisk dag, og det er en merkedag for norsk natur. Det mest grunnleggende som skjer i dag, er at et enstemmig storting sier at vi skal ha alle de fire store rovdyrene i norsk natur. De er en del av norsk natur, og de skal være der, og meg bekjent er det første gang et norsk storting noensinne sier dette. Det er historisk. Så sier Stortinget også at nettopp for å kunne ha rovdyr i norsk natur må vi redusere konfliktene rundt disse rovdyrene. Det er også positivt, og selvfølgelig helt i tråd med regjeringens politikk. Jeg må også legge til at jeg mener at Stortinget i dag fatter et vedtak som er i tråd med det jeg mange ganger har sagt fra denne talerstolen, at det tause flertallet i Norge, det store, brede flertallet i Norge, mener at vi skal ha både utmarksbeitenæring i Norge og rovdyr i Norge. Vi har unngått de to ekstreme ytterpunktene – dem som er imot alle rovdyr, og dem som mener at vi ikke trenger sauenæring – og vi har funnet et godt, dekkende kompromiss oss imellom. La oss på denne historiske dagen huske at i 1845 vedtok Stortinget at vi skulle utrydde alle rovdyr i Norge. Den politikken virket, og fram til rundt 1930 kom vi så nær null som det er mulig å komme. Det fantes omtrent ikke rovdyr i Norge. Jeg husker ennå, så sent som da jeg var guttunge, den frykten vi alle følte når det gikk et rykte i Sør-Gudbrandsdalen om at det var sett en ulv. Ingen kunne dokumentere det, men det var et rykte om det, og det var nok til at – jeg får si – hårene reiste seg på ryggene våre. Det er selvsagt folk som også i dag føler ubehag med ulv, men det er en fundamentalt ny situasjon. Grunnen til det er at man i løpet av de siste tre tiårene gradvis har bygd opp levedyktige bestander av alle rovdyrene i Norge – selv om ulven fortsatt er kritisk truet. Men Stortinget sier altså at rovdyrene hører hjemme i norsk natur, og at de beriker norsk natur. Jeg er enig med Dagfinn Høybråten i at dette er i tråd med forvaltertanken. Jeg vil si at det også er i tråd med den alminnelige, gamle, historiske bondemoralen, nemlig at som samfunn skal vi videreføre norsk natur til neste generasjon i samme eller i bedre stand enn vi selv har mottatt den. Vi skal drive forvaltning basert på kunnskap, og noe av det viktigste som har skjedd i denne debatten, er at vi har fått utrolig mye mer detaljert kunnskap. Det gjør at vi kan avvikle en del av de mytene som er rundt rovdyr, og basere oss på hva vi faktisk vet. For en tid siden svarte jeg på spørsmål fra representanten Bredvold – et meget godt spørsmål – om en ulv, som da han stilte spørsmålet fredag, var rundt på Hamar-kanten og skapte problemer der. Da jeg svarte på spørsmålet onsdag uken etter, var den ulven langt inne i Sverige. I mellomtiden hadde den besøkt halve Sør-Norge, inkludert Lillestrøm, for å ta det nærmeste til Oslo. Med andre ord: Vi har detaljert kunnskap om hvordan den beveger seg, noe man ikke hadde før.
Stortinget har kommet fram til en rekke detaljerte forslag når det gjelder kunnskapsnivået. Regjeringen, Miljøverndepartement og miljøforvaltningen skal selvsagt følge opp disse. Jeg vil også si at Stortinget selvfølgelig da må sørge for de tilstrekkelige bevilgningene til dette på høstens budsjett, slik at man får muligheten til å følge opp de gode hensiktene som Stortinget nå har gitt uttrykk for. Når det gjelder jerv og gaupe, er det små endringer. Når det gjelder ulv, er det historisk nye at det nå uttrykkelig sies – og det har jeg tatt til orde for mange ganger: La oss samarbeide mye mer med svenskene på dette området. Det er en svensk centerpartist som er miljøvernminister, Andreas Carlgren. Jeg gleder meg veldig til å samarbeide med ham om dette. I Sverige går debatten om å øke antall ulver i den svenske ulvesonen, og Carlgren er opptatt av ett spesielt forhold, nemlig hvordan man skal skape en link mellom den finsk-ugriske ulvesonen og den norsk-svenske ulvesonen for å hindre genetisk degenerering av ulvene. Men alt dette er temaer vi gleder oss til å samarbeide med svenskene om. Når det gjelder bjørn, mener jeg Stortinget nå legger til rette for en veldig god politikk. Det er kombinasjonen av å sørge for at vi får flere bjørn i Norge. Det kommer vi til å få gjennom dette vedtaket, men samtidig kommer vi til å få mindre konflikt rundt bjørn i Norge, fordi vi bringer fram flere ynglende binner. Vi tar bedre vare på binnene. Vi tar også bedre vare på hannbjørner i binneområdene, men vi unngår hanndyr som gjør stor skade utenfor de områdene hvor binnene er. Så dette er en balansert, klok politikk som vil gi flere bjørn, men mindre skade, og det er akkurat det det brede flertall i Norge ønsker. Så takk til Stortinget for dette meget gode opplegget.
Flere har ikke bedt om ordet til sak nr. 37.[[Votering, se side 5178]]
Da er vi klare til votering over sakene nr. 2–37 på dagens kart. Sak nr. 1 har vi votert over.
Under debatten er det satt fram i alt 78 forslag. Det er: forslagene nr. 1–7, fra Ulf Leirstein på vegne av Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre forslag nr. 8, fra Ulf Leirstein på vegne av Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre forslagene nr. 9 og 10, fra Ulf Leirstein på vegne av Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti forslagene nr. 11–13, fra Jan Tore Sanner på vegne av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre forslagene nr. 14–29, fra Ulf Leirstein på vegne av Fremskrittspartiet forslag nr. 30, fra Jan Tore Sanner på vegne av Høyre og Kristelig Folkeparti forslag nr. 31, fra Jan Tore Sanner på vegne av Høyre og Venstre forslagene nr. 32–38, fra Jan Tore Sanner på vegne av Høyre forslagene nr. 39–44, fra Hans Olav Syversen på vegne av Kristelig Folkeparti og Venstre forslagene nr. 45–54, fra Hans Olav Syversen på vegne av Kristelig Folkeparti forslagene nr. 55–78, fra Borghild Tenden på vegne av Venstre Det voteres først over forslagene nr. 55–78, fra Venstre. Forslag nr. 55 lyder: «I statsbudsjettet for 2011 gjøres følgende endringer: 1H.M. Kongen og H.M. Dronningen51[[Ny]] Særskilte prosjekter ved Det kongelige hoff, bevilges med6 190 00061Høyesterett1Driftsutgifter, forhøyes med1 884 000fra kr 75 018 000 til kr 76 902 000100Utenriksdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med6 800 000fra kr 1 691 595 000 til kr 1 698 395 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med5 000 000fra kr 7 670 000 til kr 12 670 00071Diverse tilskudd, forhøyes med2 000 000fra kr 34 861 000 til kr 36 861 000153Bistand til Latin-Amerika78Regionbevilgning for Latin-Amerika, kan overføres, nedsettes med108 600 000fra kr 190 500 000 til kr 81 900 000160Sivilt samfunn og demokratiutvikling72Demokratistøtte/partier, kan overføres, nedsettes med3 500 000fra kr 8 000 000 til kr 4 500 000164Fred, forsoning og demokrati73Andre ODA-godkjente OSSE-land, kan overføres, nedsettes med3 800 000fra kr 340 000 000 til kr 336 200 000166Miljø og bærekraftig utvikling mv.71Internasjonale prosesser og konvensjoner mv., kan overføres, nedsettes med6 000 000fra kr 33 000 000 til kr 27 000 000167Flyktningtiltak i Norge, godkjent som utviklingshjelp[[ODA]] [[Ny]] Tilskudd til samarbeidstiltak mellom skole og barnevern, bevilges med20 000 00064Tilskudd til opplæring av unge asylsøkere og barn av asylsøkere, forhøyes med11 125 000fra kr 141 973 000 til kr 153 098 00070Tilskudd til opplæring av lærlinger og lærekandidater med spesielle behov, forhøyes med3 500 000fra kr 29 564 000 til kr 33 064 00074Tilskudd til organisasjoner, forhøyes med3 186 000fra kr 15 884 000 til kr 19 070 000226Kvalitetsutvikling i grunnopplæringen21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med87 000 000fra kr 1 135 374 000 til kr 1 222 374 00022[[Ny]] Tilskudd til kompetanse- og rekrutterings- og seniortiltak, lærere, bevilges med200 000 00060Tilskudd til kommuner og fylkeskommuner, forhøyes med15 000 000fra kr 35 000 000 til kr 50 000 000228Tilskudd til private skoler mv.70Private grunnskoler, overslagsbevilgning, forhøyes med9 499 000fra kr 1 227 842 000 til kr 1 237 341 00071Private videregående skoler, overslagsbevilgning, nedsettes med42 263 000fra kr 1 258 350 000 til kr 1 216 087 00073Private grunnskoler i utlandet, overslagsbevilgning, forhøyes med3 468 000fra kr 79 818 000 til kr 83 286 00074Private videregående skoler i utlandet, overslagsbevilgning, nedsettes med400 000fra kr 22 141 000 til kr 21 741 00075Private skoler for funksjonshemmede elever, overslagsbevilgning, nedsettes med600 000fra kr 178 883 000 til kr 178 283 00076Andre private skoler, overslagsbevilgning, nedsettes med200 000fra kr 40 875 000 til kr 40 675 00077Den tyske skolen i Oslo, overslagsbevilgning, forhøyes med179 000fra kr 10 799 000 til kr 10 978 000231Barnehager21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, kan nyttes under post 51, forhøyes med2 000 000fra kr 146 168 000 til kr 148 168 00061Investeringstilskudd, overslagsbevilgning, nedsettes med45 000 000fra kr 137 000 000 til kr 92 000 00064Tilskudd til midlertidige lokaler, overslagsbevilgning, nedsettes med3 000 000fra kr 30 400 000 til kr 27 400 000255Tilskudd til freds- og menneskerettssentre mv.72Stiftelsen Arkivet, forhøyes med500 000fra kr 5 696 000 til kr 6 196 00076Raftostiftelsen, forhøyes med500 000fra kr 2 000 000 til kr 2 500 000256Vox, nasjonalt fagorgan for kompetansepolitikk1Driftsutgifter, forhøyes med3 500 000fra kr 45 416 000 til kr 48 916 000257Program for basiskompetanse i arbeidslivet21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, kan nyttes under post 70, forhøyes med10 000 000fra kr 5 000 000 til kr 15 000 00070Tilskudd, kan overføres, forhøyes med10 000 000fra kr 81 278 000 til kr 91 278 000258Tiltak for livslang læring21Spesielle driftsutgifter, kan nyttes under post 1, forhøyes med3 500 000fra kr 41 523 000 til kr 45 023 000260Universiteter og høyskoler50Statlige universiteter og høyskoler, forhøyes med388 154 000fra kr 24 155 242 000 til kr 24 543 396 00070Private høyskoler, forhøyes med8 465 000fra kr 879 958 000 til kr 888 423 000280Felles enheter1Driftsutgifter, nedsettes med900 000fra kr 57 161 000 til kr 56 261 00021Spesielle driftsutgifter, nedsettes med78 789 000fra kr 78 789 000 til kr 051[[Ny]] Drift av nasjonale fellesoppgaver, bevilges med97 932 00073Tilskudd til NORDUnet, kan overføres, forhøyes med1 747 000fra kr 19 579 000 til kr 21 326 000281Felles tiltak for universiteter og høyskoler1Driftsutgifter, nedsettes med56 393 000fra kr 310 795 000 til kr 254 402 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 15 849 000 til kr 45 849 000283Meteorologiformål72Internasjonale samarbeidsprosjekter, nedsettes med28 043 000fra kr 57 595 000 til kr 29 552 000285Norges forskningsråd52Forskningsformål, forhøyes med107 100 000fra kr 1 181 930 000 til kr 1 289 030 000288Internasjonale samarbeidstiltak72Internasjonale grunnforskningsorganisasjoner, forhøyes med7 004 000fra kr 203 312 000 til kr 210 316 00073EUs rammeprogram for forskning, kan overføres, nedsettes med61 005 000fra kr 1 136 673 000 til kr 1 075 668 00074Det europeiske instituttet for innovasjon og teknologi, kan overføres, nedsettes med488 000fra kr 8 627 000 til kr 8 139 00075UNESCO, nedsettes med2 812 000fra kr 19 393 000 til kr 16 581 000315Frivillighetsformål70Merverdiavgiftskompensasjon til frivillige organisasjoner, forhøyes med25 000 000fra kr 608 632 000 til kr 633 632 00083[[Ny]] Vikersund nasjonalanlegg, bevilges med18 000 000320Allmenne kulturformål74Tilskudd til tiltak under Norsk kulturråd, kan overføres, nedsettes med14 112 000fra kr 224 258 000 til kr 210 146 00077Prosjekt- og utviklingstiltak på museums- og arkivfeltet, kan nyttes under post 1, forhøyes med9 403 000fra kr 24 894 000 til kr 34 297 00079Til disposisjon, kan nyttes under post 1, nedsettes med5 385 000fra kr 19 277 000 til kr 13 892 000321Kunstnerformål75Vederlagsordninger, forhøyes med2 685 000fra kr 135 204 000 til kr 137 889 000322Billedkunst, kunsthåndverk og offentlig rom73Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, forhøyes med30 000 000fra kr 252 414 000 til kr 282 414 00078Ymse faste tiltak, nedsettes med570 000fra kr 38 206 000 til kr 37 636 000326Språk-, litteratur- og bibliotekformål1Driftsutgifter, kan nyttes under post 77, forhøyes med8 148 000fra kr 471 384 000 til kr 479 532 00078Ymse faste tiltak, forhøyes med15 000 000fra kr 99 039 000 til kr 114 039 000328Museums- og andre kulturvernformål70Det nasjonale museumsnettverket, forhøyes med15 000 000fra kr 859 277 000 til kr 874 277 00078Ymse faste tiltak, forhøyes med3 093 000fra kr 19 674 000 til kr 22 767 000334Film- og medieformål51[[Ny]] Audiovisuelle produksjoner, bevilges med10 000 000335Pressestøtte71Produksjonstilskudd, nedsettes med20 600 000fra kr 281 374 000 til kr 260 774 000400Justisdepartementet1Driftsutgifter, nedsettes med5 567 000fra kr 327 262 000 til kr 321 695 000410Tingrettene og lagmannsrettene1Driftsutgifter, forhøyes med31 460 000fra kr 1 590 677 000 til kr 1 622 137 000414Forliksråd og andre domsutgifter1Driftsutgifter, nedsettes med10 000 000fra kr 135 310 000 til kr 125 310 000430Kriminalomsorgens sentrale forvaltning1Driftsutgifter, nedsettes med16 500 000fra kr 3 318 708 000 til kr 3 302 208 000440Politidirektoratet - politi- og lensmannsetaten1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 441 post 1, forhøyes med53 397 000fra kr 9 298 192 000 til kr 9 351 589 00021Spesielle driftsutgifter, forhøyes med9 100 000fra kr 164 389 000 til kr 173 489 000441Oslo politidistrikt1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 440 post 1, forhøyes med500 000fra kr 1 893 926 000 til kr 1 894 426 000445Den høyere påtalemyndighet1Driftsutgifter, forhøyes med3 000 000fra kr 134 250 000 til kr 137 250 000451Samfunnssikkerhet og beredskap1Driftsutgifter, nedsettes med9 500 000fra kr 568 597 000 til kr 559 097 000452Sentral krisehåndtering1Driftsutgifter, forhøyes med4 300 000fra kr 10 175 000 til kr 14 475 000455Redningstjenesten1Driftsutgifter, forhøyes med11 750 000fra kr 657 652 000 til kr 669 402 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med4 000 000fra kr 6 498 000 til kr 2 498 000456Direktoratet for nødkommunikasjon1Driftsutgifter, forhøyes med50 900 000fra kr 240 970 000 til kr 291 870 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med27 400 000fra kr 474 500 000 til kr 501 900 000466Særskilte straffesaksutgifter m.m.1Driftsutgifter, forhøyes med30 000 000fra kr 886 567 000 til kr 916 567 000467Norsk Lovtidend1Driftsutgifter, forhøyes med1 786 000fra kr 3 179 000 til kr 4 965 000470Fri rettshjelp71Fritt rettsråd, forhøyes med5 000 000fra kr 199 559 000 til kr 204 559 00072Tilskudd til spesielle rettshjelptiltak, nedsettes med8 500 000fra kr 36 815 000 til kr 28 315 000471Statens erstatningsansvar72Erstatning i anledning av straffeforfølging, overslagsbevilgning, forhøyes med10 000 000fra kr 18 904 000 til kr 28 904 000472Voldsoffererstatning og rådgiving for kriminalitetsofre70Erstatning til voldsofre, overslagsbevilgning, forhøyes med15 000 000fra kr 185 270 000 til kr 200 270 000473Statens sivilrettsforvaltning1Driftsutgifter, forhøyes med838 000fra kr 31 584 000 til kr 32 422 000476Førstelinjerettshjelp1[[Ny]] Driftsutgifter, bevilges med8 337 000480Svalbardbudsjettet50Tilskudd, nedsettes med2 750 000fra kr 91 086 000 til kr 88 336 000490Utlendingsdirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med53 013 000fra kr 707 569 000 til kr 760 582 00021Spesielle driftsutgifter, statlige mottak, kan nyttes under post 60, nedsettes med7 813 000fra kr 1 935 875 000 til kr 1 928 062 00022Spesielle driftsutgifter, tolk og oversettelse, forhøyes med2 000 000fra kr 51 000 000 til kr 53 000 00060Tilskudd til vertskommuner for statlige mottak for asylsøkere og flyktninger, nedsettes med9 505 000fra kr 239 885 000 til kr 230 380 00070Økonomiske ytelser til beboere i asylmottak, kan nyttes under post 60, forhøyes med3 512 000fra kr 507 187 000 til kr 510 699 00072Retur av asylsøkere med avslag og tilbakevending for flyktninger, kan overføres, nedsettes med1 500 000fra kr 111 857 000 til kr 110 357 00073Gjenbosetting av flyktninger, støttetiltak, kan nyttes under kap. 821 post 60, forhøyes med1 836 000fra kr 6 330 000 til kr 8 166 00075Reiseutgifter for flyktninger til og fra utlandet, kan overføres, forhøyes med1 825 000fra kr 13 137 000 til kr 14 962 000551Regional utvikling og nyskaping60Tilskudd til fylkeskommuner for regional utvikling, nedsettes med40 500 000fra kr 1 552 350 000 til kr 1 511 850 000552Nasjonalt samarbeid for regional utvikling21Kunnskapsutvikling, informasjon, mv., kan overføres, forhøyes med3 000 000fra kr 13 000 000 til kr 16 000 00062Nasjonale tiltak for lokal samfunnsutvikling, kan overføres, nedsettes med30 000 000fra kr 30 000 000 til kr 072Nasjonale tiltak for regional utvikling, kan overføres, nedsettes med3 000 000fra kr 459 750 000 til kr 456 750 000571Rammetilskudd til kommuner60Innbyggertilskudd, nedsettes med9 340 700 000fra kr 94 929 757 000 til kr 85 589 057 00069[[Ny]] Kommunal selskapsskatt, bevilges med9 200 000 000572Rammetilskudd til fylkeskommuner60Innbyggertilskudd, nedsettes med317 200 000fra kr 25 934 249 000 til kr 25 617 049 000580Bostøtte70Bostøtte, overslagsbevilgning, nedsettes med378 500 000fra kr 4 148 500 000 til kr 3 770 000 000581Bolig- og bomiljøtiltak61Husleietilskudd, nedsettes med1 000 000fra kr 4 500 000 til kr 3 500 000582Rentekompensasjon for skole- og svømmeanlegg og kirkebygg60Rentekompensasjon - skole- og svømmeanlegg, kan overføres, nedsettes med15 200 000fra kr 673 000 000 til kr 657 800 00061Rentekompensasjon - kirkebygg, kan overføres, nedsettes med3 600 000fra kr 47 000 000 til kr 43 400 000586Tilskudd til omsorgsboliger og sykehjemsplasser63Tilskudd til kompensasjon for utgifter til renter og avdrag, nedsettes med72 300 000fra kr 1 273 700 000 til kr 1 201 400 00064Investeringstilskudd, kan overføres, forhøyes med111 000 000fra kr 1 377 400 000 til kr 1 488 400 000587Statens bygningstekniske etat1Driftsutgifter, forhøyes med7 700 000fra kr 55 800 000 til kr 63 500 000600Arbeidsdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med2 400 000fra kr 164 690 000 til kr 167 090 000601Utredningsvirksomhet, forskning m.m.21Spesielle driftsutgifter, nedsettes med1 400 000fra kr 61 950 000 til kr 60 550 00022Tiltak mot ufrivillig deltid, nedsettes med25 000 000fra kr 25 000 000 til kr 070Tilskudd, forhøyes med3 000 000fra kr 23 420 000 til kr 26 420 000604Utviklingstiltak i arbeids- og velferdsforvaltningen21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, kan nyttes under post 45, forhøyes med31 000 000fra kr 34 620 000 til kr 65 620 000605Arbeids- og velferdsetaten1Driftsutgifter, forhøyes med76 700 000fra kr 9 565 210 000 til kr 9 641 910 00070Tilskudd til helse- og rehabiliteringstjenester for sykemeldte, kan overføres, nedsettes med4 000 000fra kr 227 730 000 til kr 223 730 000611Pensjoner av statskassen1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med1 900 000fra kr 20 900 000 til kr 19 000 000612Tilskudd til Statens Pensjonskasse1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med61 000 000fra kr 8 966 600 000 til kr 8 905 600 00022[[Ny]] Sluttoppgjør, overslagsbevilgning, bevilges med17 000 00070For andre medlemmer av Statens Pensjonskasse, overslagsbevilgning, nedsettes med1 000 000fra kr 100 000 000 til kr 99 000 000613Arbeidsgiveravgift til folketrygden1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med52 000 000fra kr 773 000 000 til kr 825 000 000614Boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse1Driftsutgifter, forhøyes med8 000 000fra kr 40 000 000 til kr 48 000 00090Utlån, overslagsbevilgning, forhøyes med5 200 000 000fra kr 10 000 000 000 til kr 15 200 000 000615Yrkesskadeforsikring1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med18 000 000fra kr 72 000 000 til kr 90 000 000616Gruppelivsforsikring1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med14 000 000fra kr 156 000 000 til kr 142 000 000621Tilskudd til sosiale tjenester og sosial inkludering70Frivillig arbeid, kan overføres, forhøyes med20 000 000fra kr 52 760 000 til kr 72 760 000634Arbeidsmarkedstiltak21Forsøk, utviklingstiltak mv., kan overføres, forhøyes med7 000 000fra kr 78 350 000 til kr 85 350 00076Tiltak for arbeidssøkere, kan overføres, nedsettes med427 000 000fra kr 7 253 490 000 til kr 6 826 490 00077[[Ny]] Yrkesopplæring på arbeidsplassen, bevilges med10 000 000635Ventelønn1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med9 000 000fra kr 155 000 000 til kr 164 000 000640Arbeidstilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med15 000 000fra kr 427 500 000 til kr 442 500 000664Pensjonstrygden for sjømenn70Tilskudd, forhøyes med5 000 000fra kr 395 270 000 til kr 400 270 000666Avtalefestet pensjon[[AFP]] [[Ny]] Regelråd, kan overføres, bevilges med30 000 000904Brønnøysundregistrene1Driftsutgifter, forhøyes med6 500 000fra kr 308 300 000 til kr 314 800 000905Norges geologiske undersøkelse1Driftsutgifter, forhøyes med17 666 000fra kr 151 350 000 til kr 169 016 000906Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard1Driftsutgifter, nedsettes med3 000 000fra kr 16 800 000 til kr 13 800 000909Tiltak for sysselsetting av sjøfolk73Tilskudd til sysselsetting av sjøfolk, overslagsbevilgning, nedsettes med549 000 000fra kr 1 646 600 000 til kr 1 097 600 000920Norges forskningsråd50Tilskudd, forhøyes med75 000 000fra kr 1 337 000 000 til kr 1 412 000 000928Ulønnet forskningsinnsats71[[Ny]] Tilskudd, kan overføres, bevilges med40 000 000950Forvaltning av statlig eierskap70[[Ny]] Utbetaling – garantiordning, Eksportfinans ASA, bevilges med106 400 000960Raufoss ASA71[[Ny]] Refusjon for miljøtiltak, bevilges med8 000 0001000Fiskeri- og kystdepartementet21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med4 000 000fra kr 4 860 000 til kr 8 860 0001020Havforskningsinstituttet1Driftsutgifter, forhøyes med23 666 000fra kr 316 300 000 til kr 339 966 0001062Kystverket1Driftsutgifter, kan nyttes under post 45, forhøyes med140 000 000fra kr 1 376 508 000 til kr 1 516 508 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med64 000 000fra kr 304 350 000 til kr 368 350 0001100Landbruks- og matdepartementet45Store utstyrskjøp og vedlikehold - ordinære forvaltningsorganer, kan overføres, kan nyttes under post 50, forhøyes med4 040 000fra kr 2 595 000 til kr 6 635 0001147Reindriftsforvaltningen1Driftsutgifter, forhøyes med2 100 000fra kr 41 289 000 til kr 43 389 00045Store utstyrskjøp og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med1 300 000fra kr 6 958 000 til kr 5 658 00082Radioaktivitetstiltak, kan overføres, nedsettes med800 000fra kr 2 500 000 til kr 1 700 0001150Til gjennomføring av jordbruksavtalen m.m.50Fondsavsetninger, nedsettes med70 000 000fra kr 1 083 153 000 til kr 1 013 153 00070Markedsregulering, kan overføres, nedsettes med25 000 000fra kr 197 900 000 til kr 172 900 00077Utviklingstiltak, kan overføres, nedsettes med12 000 000fra kr 211 230 000 til kr 199 230 0001300Samferdselsdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med3 000 000fra kr 128 000 000 til kr 131 000 00070Tilskudd til internasjonale organisasjoner, forhøyes med2 300 000fra kr 26 700 000 til kr 29 000 0001320Statens vegvesen29Vederlag til OPS-prosjekter, kan overføres, kan nyttes under post 23 og post 30, forhøyes med30 000 000fra kr 443 000 000 til kr 473 000 00030Riksveginvesteringer, kan overføres, kan nyttes under post 23, post 29, post 31 og post 72, forhøyes med210 000 000fra kr 5 498 400 000 til kr 5 708 400 00061Rentekompensasjon for transporttiltak i fylkene, nedsettes med13 800 000fra kr 103 800 000 til kr 90 000 00072Kjøp av riksvegferjetjenester, kan overføres, kan nyttes under post 23 og post 30, forhøyes med20 000 000fra kr 446 400 000 til kr 466 400 0001330Særskilte transporttiltak60Særskilt tilskudd til kollektivtransport, kan overføres, forhøyes med100 000 000fra kr 513 600 000 til kr 613 600 00061[[Ny]] Tilskudd til kollektivtransporttiltak i storbyområder, kan overføres, bevilges med100 000 00062[[Ny]] Belønningsordning, sykkelveier, kan overføres, bevilges med50 000 00075Kompensasjon til distriktene for forskjeller i drivstoffpriser, nedsettes med20 600 000fra kr 20 600 000 til kr 01350Jernbaneverket23Drift og vedlikehold, kan overføres, kan nyttes under post 30, forhøyes med90 000 000fra kr 4 923 000 000 til kr 5 013 000 00030Investeringer i linjen, kan overføres, kan nyttes under post 23, forhøyes med250 000 000fra kr 3 875 200 000 til kr 4 125 200 0001370Posttjenester70Kjøp av post- og banktjenester, nedsettes med150 000 000fra kr 345 000 000 til kr 195 000 0001380Post- og teletilsynet1Driftsutgifter, nedsettes med5 300 000fra kr 167 300 000 til kr 162 000 0001400Miljøverndepartementet21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med750 000fra kr 153 405 000 til kr 154 155 00076Støtte til nasjonale og internasjonale miljøtiltak, kan overføres, nedsettes med4 500 000fra kr 20 696 000 til kr 16 196 0001410Miljøvernforskning og miljøovervåking51Forskningsprogrammer m.m., nedsettes med750 000fra kr 167 518 000 til kr 166 768 0001426Statens naturoppsyn1Driftsutgifter, forhøyes med600 000fra kr 117 244 000 til kr 117 844 0001427Direktoratet for naturforvaltning21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med107 200 000fra kr 279 644 000 til kr 386 844 00031Tiltak i friluftsområder, kan overføres, forhøyes med20 000 000fra kr 24 500 000 til kr 44 500 0001429Riksantikvaren50Tilskudd til Samisk kulturminnearbeid, forhøyes med3 000 000fra kr 3 000 000 til kr 6 000 00072Vern og sikring av fredete og verneverdige kulturminner og kulturmiljøer, kan overføres, kan nyttes under post 21, forhøyes med45 000 000fra kr 216 212 000 til kr 261 212 0001441Klima- og forurensningsdirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med1 000 000fra kr 331 982 000 til kr 332 982 00039Oppryddingstiltak, kan overføres, forhøyes med25 000 000fra kr 83 560 000 til kr 108 560 0001465Statens kartverk, arbeid med tinglysing og nasjonal geografisk infrastruktur21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med14 666 000fra kr 411 066 000 til kr 425 732 0001500Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med1 000 000fra kr 55 829 000 til kr 56 829 0001502Tilskudd til kompetanseutvikling21[[Ny]] Spesielle driftsutgifter, kan overføres, bevilges med2 000 00070Tilskudd, kan overføres, nedsettes med2 000 000fra kr 15 000 000 til kr 13 000 0001504Kompensasjon til Opplysningsvesenets fond70[[Ny]] Kompensasjon, bevilges med235 000 0001510Fylkesmannsembetene1Driftsutgifter, nedsettes med30 000 000fra kr 1 308 785 000 til kr 1 278 785 0001520Departementenes servicesenter1Driftsutgifter, nedsettes med10 000 000fra kr 362 886 000 til kr 352 886 0001534Tilskudd til samiske formål72Samisk språk, informasjon m.m., nedsettes med300 000fra kr 11 081 000 til kr 10 781 0001550Konkurransetilsynet23Klagenemnda for offentlige anskaffelser, forhøyes med2 000 000fra kr 5 554 000 til kr 7 554 0001560Direktoratet for forvaltning og IKT1Driftsutgifter, forhøyes med27 650 000fra kr 176 265 000 til kr 203 915 00023Elektronisk ID, kan overføres, forhøyes med3 200 000fra kr 75 850 000 til kr 79 050 0001561IKT-politikk22Samordning av IKT-politikken, kan overføres, nedsettes med350 000fra kr 13 019 000 til kr 12 669 0001570Datatilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med270 000fra kr 32 051 000 til kr 32 321 0001580Byggeprosjekter utenfor husleieordningen30Prosjektering av bygg, kan overføres, forhøyes med61 000 000fra kr 84 000 000 til kr 145 000 00033Videreføring av byggeprosjekter, kan overføres, nedsettes med30 000 000fra kr 462 000 000 til kr 432 000 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med6 790 000fra kr 12 100 000 til kr 18 890 0001584Eiendommer utenfor husleieordningen1Driftsutgifter, forhøyes med2 500 000fra kr 15 893 000 til kr 18 393 0001602Finanstilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med1 900 000fra kr 293 900 000 til kr 295 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med1 800 000fra kr 10 000 000 til kr 11 800 0001610Toll- og avgiftsetaten1Driftsutgifter, forhøyes med500 000fra kr 1 362 300 000 til kr 1 362 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med500 000fra kr 87 300 000 til kr 86 800 0001618Skatteetaten1Driftsutgifter, nedsettes med53 900 000fra kr 4 297 100 000 til kr 4 243 200 00021Spesielle driftsutgifter, forhøyes med10 000 000fra kr 127 600 000 til kr 137 600 00022Større IT-prosjekter, kan overføres, forhøyes med25 400 000fra kr 147 400 000 til kr 172 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med50 000 000fra kr 92 400 000 til kr 142 400 0001632Kompensasjon for merverdiavgift61Tilskudd til kommuner og fylkeskommuner, overslagsbevilgning, forhøyes med500 000 000fra kr 14 500 000 000 til kr 15 000 000 0001634Statens innkrevingssentral1Driftsutgifter, forhøyes med4 780 000fra kr 253 700 000 til kr 258 480 0001638Kjøp av klimakvoter21Kvotekjøp, generell ordning, kan overføres, nedsettes med215 000 000fra kr 415 000 000 til kr 200 000 0001700Forsvarsdepartementet73Forskning og utvikling, kan overføres, forhøyes med2 685 000fra kr 17 446 000 til kr 20 131 0001710Forsvarsbygg og nybygg og nyanlegg1Driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med64 982 000fra kr 2 608 550 000 til kr 2 673 532 00046Ekstraordinært vedlikehold, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 60 239 000 til kr 90 239 0001719Fellesutgifter og tilskudd til foretak under Forsvarsdepartementet1Driftsutgifter, nedsettes med8 317 000fra kr 229 483 000 til kr 221 166 00043Til disposisjon for Forsvarsdepartementet, kan overføres, nedsettes med1 000 000fra kr 18 000 000 til kr 17 000 00071Overføringer til andre, kan overføres, forhøyes med3 825 000fra kr 66 267 000 til kr 70 092 00078Norges tilskudd til NATOs driftsbudsjett, kan overføres, nedsettes med50 000 000fra kr 265 000 000 til kr 215 000 0001720Felles ledelse og kommandoapparat1Driftsutgifter, nedsettes med64 704 000fra kr 2 592 246 000 til kr 2 527 542 0001723Nasjonal sikkerhetsmyndighet1Driftsutgifter, forhøyes med5 400 000fra kr 141 985 000 til kr 147 385 0001725Fellesinstitusjoner og -utgifter under Forsvarsstaben1Driftsutgifter, forhøyes med64 912 000fra kr 1 913 817 000 til kr 1 978 729 00050Overføring Statens Pensjonskasse, kan overføres, nedsettes med7 380 000fra kr 73 984 000 til kr 66 604 0001731Hæren1Driftsutgifter, forhøyes med167 298 000fra kr 5 288 514 000 til kr 5 455 812 0001732Sjøforsvaret1Driftsutgifter, forhøyes med50 128 000fra kr 3 282 481 000 til kr 3 332 609 0001733Luftforsvaret1Driftsutgifter, forhøyes med28 867 000fra kr 3 968 358 000 til kr 3 997 225 0001734Heimevernet1Driftsutgifter, forhøyes med44 457 000fra kr 1 048 559 000 til kr 1 093 016 0001735Etterretningstjenesten21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med18 182 000fra kr 966 010 000 til kr 984 192 0001740Forsvarets logistikkorganisasjon1Driftsutgifter, nedsettes med57 970 000fra kr 2 377 209 000 til kr 2 319 239 0001760Nyanskaffelser av materiell og nybygg og nyanlegg1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 1760, post 45, nedsettes med34 052 000fra kr 1 006 530 000 til kr 972 478 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med94 408 000fra kr 8 131 884 000 til kr 8 037 476 00048Fellesfinansierte bygge- og anleggsarbeider, fellesfinansiert andel, kan overføres, nedsettes med100 000 000fra kr 134 000 000 til kr 34 000 0001790Kystvakten1Driftsutgifter, nedsettes med6 343 000fra kr 977 565 000 til kr 971 222 0001791Redningshelikoptertjenesten1Driftsutgifter, nedsettes med6 287 000fra kr 491 502 000 til kr 485 215 0001792Norske styrker i utlandet1Driftsutgifter, forhøyes med264 048 000fra kr 1 187 463 000 til kr 1 451 511 0001795Kulturelle og allmennyttige formål1Driftsutgifter, nedsettes med2 765 000fra kr 239 877 000 til kr 237 112 0001800Olje- og energidepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med1 000 000fra kr 149 600 000 til kr 150 600 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, nedsettes med1 000 000fra kr 40 920 000 til kr 39 920 0001810Oljedirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med2 000 000fra kr 228 500 000 til kr 230 500 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med10 000 000fra kr 88 100 000 til kr 98 100 0001820Norges vassdrags- og energidirektorat1Driftsutgifter, nedsettes med1 000 000fra kr 420 450 000 til kr 419 450 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med3 000 000fra kr 80 250 000 til kr 83 250 00074[[Ny]] Kompensasjon for tapt produksjon, bevilges med533 0001825Omlegging av energibruk og energiproduksjon50Overføring til Energifondet, forhøyes med158 600 000fra kr 976 000 000 til kr 1 134 600 00060[[Ny]] Tilskudd til utvikling av varmeenergi, kan overføres, bevilges med50 000 00070Tilskudd til elektrisitetssparing i husholdninger, kan overføres, nedsettes med40 000 000fra kr 40 000 000 til kr 01833CO2-håndtering21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, nedsettes med890 000 000fra kr 1 530 000 000 til kr 640 000 0002309Tilfeldige utgifter1Driftsutgifter, forhøyes med2 580 000 000fra kr 9 773 000 000 til kr 12 353 000 0002410Statens lånekasse for utdanning1Driftsutgifter, kan nyttes under post 45, forhøyes med1 224 000fra kr 320 115 000 til kr 321 339 00050Avsetning til utdanningsstipend, overslagsbevilgning, forhøyes med202 828 000fra kr 4 661 211 000 til kr 4 864 039 00070Utdanningsstipend, overslagsbevilgning, forhøyes med115 519 000fra kr 2 793 512 000 til kr 2 909 031 00071Andre stipend, overslagsbevilgning, forhøyes med59 604 000fra kr 532 741 000 til kr 592 345 00072Rentestønad, overslagsbevilgning, nedsettes med66 390 000fra kr 1 105 890 000 til kr 1 039 500 00073Avskrivninger, overslagsbevilgning, forhøyes med30 280 000fra kr 404 420 000 til kr 434 700 00090Økt lån og rentegjeld, overslagsbevilgning, forhøyes med834 011 000fra kr 17 889 849 000 til kr 18 723 860 0002421Innovasjon Norge50Innovasjon - prosjekter, fond, forhøyes med30 000 000fra kr 480 000 000 til kr 510 000 00051Tapsfond, såkornkapitalfond, forhøyes med66 000 000fra kr 10 000 000 til kr 76 000 00071Nettverk, profilering og reiseliv - programmer, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 372 800 000 til kr 402 800 00072Forsknings- og utviklingskontrakter, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 285 000 000 til kr 315 000 00073Tilskudd til innkjøpskonsortium for kjøp av kraft, kan overføres, nedsettes med20 000 000fra kr 20 000 000 til kr 091[[Ny]] Lån til såkornkapitalfond, bevilges med200 000 0002445Statsbygg24Driftsresultat1 Driftsinntekter, overslagsbevilgning-3 565 492 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning1 398 155 0003 Avskrivninger678 077 0004 Renter av statens kapital55 000 0005 Til investeringsformål923 509 0006 Til reguleringsfondet -23 248 000Sum -533 999 00030Prosjektering av bygg, kan overføres, forhøyes med66 000 000fra kr 263 000 000 til kr 329 000 00032Igangsetting av kurantprosjekter, kan overføres, forhøyes med12 000 000fra kr 91 000 000 til kr 103 000 00033Videreføring av ordinære byggeprosjekter, kan overføres, nedsettes med76 000 000fra kr 1 253 570 000 til kr 1 177 570 00034Videreføring av kurantprosjekter, kan overføres, nedsettes med96 000 000fra kr 770 990 000 til kr 674 990 0002460Garanti-instituttet for eksportkreditt24Driftsresultat1 Driftsinntekter, refusjon av driftsutgifter fra risikoavsetningsfond-100 000 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning100 000 000Sum 02470Statens pensjonskasse24Driftsresultat1 Driftsinntekter, overslagsbevilgning-521 420 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning412 040 0003 Avskrivninger93 764 0004 Renter av statens kapital25 393 0005 Til investeringsformål18 070 000Sum 27 847 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med18 000 000fra kr 347 930 000 til kr 329 930 0002530Foreldrepenger70Foreldrepenger ved fødsel, overslagsbevilgning, forhøyes med257 000 000fra kr 14 163 000 000 til kr 14 420 000 0002540Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn70Tilskudd, overslagsbevilgning, forhøyes med9 600 000fra kr 30 000 000 til kr 39 600 0002541Dagpenger70Dagpenger, overslagsbevilgning, nedsettes med1 030 000 000fra kr 12 900 000 000 til kr 11 870 000 0002542Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv.70Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv., overslagsbevilgning, nedsettes med210 000 000fra kr 850 000 000 til kr 640 000 0002620Stønad til enslig mor eller far70Overgangsstønad, overslagsbevilgning, nedsettes med120 000 000fra kr 2 680 000 000 til kr 2 560 000 00072Stønad til barnetilsyn, overslagsbevilgning, nedsettes med45 000 000fra kr 415 000 000 til kr 370 000 00076Forskuttering av underholdsbidrag, forhøyes med59 800 000fra kr 801 200 000 til kr 861 000 0002650Sykepenger70Sykepenger for arbeidstakere mv., overslagsbevilgning, nedsettes med260 000 000fra kr 31 980 000 000 til kr 31 720 000 00071Sykepenger for selvstendige, overslagsbevilgning, forhøyes med90 000 000fra kr 1 830 000 000 til kr 1 920 000 00072Omsorgs- og pleiepenger ved barns sykdom m.m., overslagsbevilgning, forhøyes med37 500 000fra kr 555 000 000 til kr 592 500 00073Tilretteleggingstilskudd, kan overføres, nedsettes med27 000 000fra kr 281 880 000 til kr 254 880 00075Feriepenger av sykepenger, overslagsbevilgning, nedsettes med60 000 000fra kr 1 790 000 000 til kr 1 730 000 0002651Arbeidsavklaringspenger70Arbeidsavklaringspenger, overslagsbevilgning, nedsettes med1 550 000 000fra kr 36 750 000 000 til kr 35 200 000 0002655Uførhet71Tilleggspensjon, overslagsbevilgning, nedsettes med1 079 000 000fra kr 33 190 000 000 til kr 32 111 000 00073[[Ny]] Foreløpig uførepensjon, overslagsbevilgning, bevilges med13 000 0002661Grunn- og hjelpestønad, hjelpemidler mv.74Tilskudd til biler, nedsettes med125 000 000fra kr 995 000 000 til kr 870 000 0002670Alderdom70Grunnpensjon, overslagsbevilgning, forhøyes med900 000 000fra kr 45 915 000 000 til kr 46 815 000 00071Tilleggspensjon, overslagsbevilgning, forhøyes med2 000 000 000fra kr 76 500 000 000 til kr 78 500 000 0002690Diverse utgifter77Pasienter fra gjensidighetsland mv., nedsettes med30 000 000fra kr 130 000 000 til kr 100 000 0002751Legemidler mv.70Legemidler, nedsettes med40 000 000fra kr 7 910 000 000 til kr 7 870 000 0002752Refusjon av egenbetaling70Egenandelstak 1, forhøyes med195 900 000fra kr 3 948 700 000 til kr 4 144 600 0002755Helsetjeneste i kommunene mv.70Allmennlegehjelp, nedsettes med66 000 000fra kr 3 490 000 000 til kr 3 424 000 00071Fysioterapi, kan nyttes under post 62, nedsettes med61 000 000fra kr 1 748 100 000 til kr 1 687 100 0003100Utenriksdepartementet2Gebyrer for utlendingssaker ved utenriksstasjonene, nedsettes med2 200 000fra kr 62 400 000 til kr 60 200 0003200Kunnskapsdepartementet5Refusjon utdanningsbistand NORAD mv., nedsettes med1 805 000fra kr 1 805 000 til kr 03225Tiltak i grunnopplæringen4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, forhøyes med5 285 000fra kr 67 437 000 til kr 72 722 0003280Felles enheter1Inntekter ved oppdrag, nedsettes med10 000fra kr 10 000 til kr 02Salgsinntekter m.v., nedsettes med900 000fra kr 2 010 000 til kr 1 110 0003281Felles tiltak for universiteter og høyskoler2Salgsinntekter mv., nedsettes med37 240 000fra kr 37 250 000 til kr 10 0003288Internasjonale samarbeidstiltak4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, nedsettes med689 000fra kr 4 794 000 til kr 4 105 0003440Politidirektoratet - politi- og lensmannsetaten4Gebyr - vaktselskap, nedsettes med10 000 000fra kr 11 207 000 til kr 1 207 0006Gebyr - utlendingssaker, nedsettes med15 218 000fra kr 88 756 000 til kr 73 538 0008Gebyr - ID-kort, nedsettes med14 250 000fra kr 14 250 000 til kr 03451Samfunnssikkerhet og beredskap3Diverse inntekter, nedsettes med9 500 000fra kr 31 960 000 til kr 22 460 0003456Direktoratet for nødkommunikasjon1Brukerbetaling, forhøyes med21 850 000fra kr 18 819 000 til kr 40 669 0003473Statens sivilrettsforvaltning1Diverse inntekter, nedsettes med162 000fra kr 162 000 til kr 03490Utlendingsdirektoratet3Reiseutgifter for flyktninger til og fra utlandet, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med1 789 000fra kr 13 006 000 til kr 14 795 0004Statlige mottak, ODA-godkjente utgifter, nedsettes med6 534 000fra kr 1 274 400 000 til kr 1 267 866 0006Gjenbosetting av flyktninger – støttetiltak, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med1 836 000fra kr 6 330 000 til kr 8 166 0003605Arbeids- og velferdsetaten6Gebyrinntekter for fastsettelse av bidrag, forhøyes med1 500 000fra kr 19 500 000 til kr 21 000 0003614Boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse1Gebyrinntekter, lån, forhøyes med7 000 000fra kr 26 000 000 til kr 33 000 00090Tilbakebetaling av lån, forhøyes med1 600 000 000fra kr 4 500 000 000 til kr 6 100 000 0003615Yrkesskadeforsikring1Premieinntekter, forhøyes med6 000 000fra kr 153 000 000 til kr 159 000 0003616Gruppelivsforsikring1Premieinntekter, forhøyes med3 000 000fra kr 91 000 000 til kr 94 000 0003635Ventelønn1Refusjon statlig virksomhet mv., forhøyes med9 000 000fra kr 40 000 000 til kr 49 000 00085Innfordring av feilutbetaling av ventelønn, forhøyes med200 000fra kr 1 600 000 til kr 1 800 0003711Ernæring og mattrygghet2[[Ny]] Diverse inntekter, bevilges med200 0003715Statens strålevern2Diverse inntekter, nedsettes med2 000 000fra kr 40 494 000 til kr 38 494 0004Gebyrinntekter, forhøyes med1 000 000fra kr 3 100 000 til kr 4 100 0005Oppdragsinntekter, forhøyes med1 000 000fra kr 4 221 000 til kr 5 221 0003732Regionale helseforetak86Driftskreditter, forhøyes med1 600 000 000fra kr 550 000 000 til kr 2 150 000 0003821Bosetting av flyktninger og tiltak for innvandrere1Integreringstilskudd for overføringsflyktninger, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med41 299 000fra kr 79 887 000 til kr 121 186 0002Særskilt tilskudd ved bosetting av enslige, mindreårige flyktninger, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med4 212 000fra kr 21 447 000 til kr 25 659 0003822Opplæring i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere1Norskopplæring i mottak, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med19 275 000fra kr 94 320 000 til kr 113 595 0003855Statlig forvaltning av barnevernet60Kommunale egenandeler, nedsettes med52 000 000fra kr 923 648 000 til kr 871 648 0003856Barnevernets omsorgssenter for enslige, mindreårige asylsøkere4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, forhøyes med69 930 000fra kr 136 900 000 til kr 206 830 0003904Brønnøysundregistrene1Gebyrinntekter, nedsettes med50 000 000fra kr 397 800 000 til kr 347 800 0004100Landbruks- og matdepartementet40[[Ny]] Salg av eiendom, bevilges med1 190 0004380Post- og teletilsynet1Diverse gebyrer, nedsettes med6 000 000fra kr 162 100 000 til kr 156 100 0004441Klima- og forurensningsdirektoratet7Gebyrinntekter[[Kvotesystemet]] [[Ny]] Tilbakeføring av kapitalinnskudd fra IT Fornebu Holding AS, bevilges med40 800 0005440Statens direkte økonomiske engasjement i petroleumsvirksomheten24Driftsresultat1 Driftsinntekter167 500 000 0002 Driftsutgifter-31 200 000 0003 Lete- og feltutviklingsutgifter-2 500 000 0004 Avskrivninger-16 500 000 0005 Renter av statens kapital -6 700 000 000Sum 110 600 000 00030Avskrivninger, forhøyes med100 000 000fra kr 16 400 000 000 til kr 16 500 000 00080Renter av statens kapital, nedsettes med200 000 000fra kr 6 900 000 000 til kr 6 700 000 0005460Garanti-instituttet for eksportkreditt50[[Ny]] Tilbakeføring fra risikoavsetningsfond for SUS/Baltikum-ordningen, bevilges med142 000 0005491Avskrivning på statens kapital i statens forretningsdrift30Avskrivninger, nedsettes med10 126 000fra kr 798 373 000 til kr 788 247 0005501Skatter på formue og inntekt72Fellesskatt, nedsettes med1 001 000 000fra kr 169 091 000 000 til kr 168 090 000 0005506Avgift av arv og gaver70Avgift, nedsettes med70 000 000fra kr 1 800 000 000 til kr 1 730 000 0005508Avgift på utslipp av CO2 i petroleumsvirksomhet på kontinentalsokkelen70CO2-avgift i petroleumsvirksomheten på kontinentalsokkelen, forhøyes med125 000 000fra kr 2 300 000 000 til kr 2 425 000 0005511Tollinntekter70Toll, nedsettes med15 000 000fra kr 2 350 000 000 til kr 2 335 000 0005521Merverdiavgift70Merverdiavgift, nedsettes med296 300 000fra kr 206 700 000 000 til kr 206 403 700 0005526Avgift på alkohol70Avgift på alkohol, nedsettes med40 000 000fra kr 12 325 000 000 til kr 12 285 000 0005531Avgift på tobakkvarer mv.70Avgift på tobakkvarer mv., forhøyes med500 000 000fra kr 8 000 000 000 til kr 8 500 000 0005536Avgift på motorvogner mv.71Engangsavgift, nedsettes med16 000 000fra kr 19 700 000 000 til kr 19 684 000 0005538Veibruksavgift på drivstoff71Veibruksavgift på autodiesel, nedsettes med120 000 000fra kr 9 400 000 000 til kr 9 280 000 0005542Avgift på mineralolje mv.70Grunnavgift på mineralolje mv., forhøyes med580 000 000fra kr 1 700 000 000 til kr 2 280 000 0005543Miljøavgift på mineralske produkter mv.70CO2-avgift, forhøyes med522 000 000fra kr 4 755 000 000 til kr 5 277 000 0005560Avgift på plastposer70[[Ny]] Avgift, bevilges med400 000 0005565Dokumentavgift70Dokumentavgift, nedsettes med105 000 000fra kr 5 700 000 000 til kr 5 595 000 0005568Sektoravgifter under Kulturdepartementet72[[Ny]] Vederlag fra TV2, bevilges med10 000 0005572Sektoravgifter under Helse- og omsorgsdepartementet71Vinmonopolavgift, nedsettes med8 000 000fra kr 44 100 000 til kr 36 100 0005575Sektoravgifter under Fiskeri- og kystdepartementet71Kontrollavgift fiskeflåten, forhøyes med6 000 000fra kr 24 820 000 til kr 30 820 00074Sektoravgifter Kystverket, forhøyes med69 200 000fra kr 639 425 000 til kr 708 625 0005580Sektoravgifter under Finansdepartementet70Finanstilsynet, bidrag fra tilsynsenhetene, forhøyes med3 700 000fra kr 294 900 000 til kr 298 600 0005603Renter av statens kapital i statens forretningsdrift80Renter av statens faste kapital, nedsettes med2 257 000fra kr 86 190 000 til kr 83 933 0005605Renter av statskassens kontantbeholdning og andre fordringer87Renteinntekter mv. fra Statens finansfond, nedsettes med27 000 000fra kr 159 400 000 til kr 132 400 0005607Renter av boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse80Renter, nedsettes med96 000 000fra kr 1 229 000 000 til kr 1 133 000 0005617Renter fra Statens lånekasse for utdanning80Renter, nedsettes med500 250 000fra kr 4 606 550 000 til kr 4 106 300 0005618Aksjer i Posten Norge AS85[[Ny]] Utbytte, bevilges med138 000 0005622Aksjer i Avinor AS85Utbytte, forhøyes med189 000 000fra kr 315 000 000 til kr 504 000 0005623Aksjer i Baneservice AS85Utbytte, nedsettes med15 800 000fra kr 18 000 000 til kr 2 200 0005625Renter og utbytte fra Innovasjon Norge86Utbytte fra investeringsfond for Nordvest-Russland og Øst-Europa, nedsettes med1 900 000fra kr 3 000 000 til kr 1 100 0005631Aksjer i AS Vinmonopolet85Statens overskuddsandel, forhøyes med40 000 000fra kr 39 500 000 til kr 79 500 0005651Aksjer i selskaper under Landbruks- og matdepartementet85Utbytte, forhøyes med11 830 000fra kr 750 000 til kr 12 580 0005652Renter og utbytte Statskog SF85Utbytte, forhøyes med6 300 000fra kr 5 000 000 til kr 11 300 0005656Aksjer i selskaper under NHDs forvaltning85Utbytte, forhøyes med6 587 100 000fra kr 9 946 200 000 til kr 16 533 300 0005680Innskuddskapital i Statnett SF85Utbytte, nedsettes med146 000 000fra kr 461 000 000 til kr 315 000 0005685Aksjer i Statoil ASA85Utbytte, forhøyes med535 000 000fra kr 12 818 000 000 til kr 13 353 000 0005700Folketrygdens inntekter71Trygdeavgift, nedsettes med103 000 000fra kr 94 620 000 000 til kr 94 517 000 00072Arbeidsgiveravgift, nedsettes med405 000 000fra kr 135 100 000 000 til kr 134 695 000 0005701Diverse inntekter2Diverse inntekter, forhøyes med55 000 000fra kr 295 100 000 til kr 350 100 00073Refusjon fra bidragspliktige, forhøyes med19 600 000fra kr 381 400 000 til kr 401 000 0005704Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv.2Dividende, nedsettes med15 000 000fra kr 170 000 000 til kr 155 000 0005705Refusjon av dagpenger1Refusjon dagpenger, statsgaranti ved konkurs, nedsettes med20 000 000fra kr 80 000 000 til kr 60 000 0003Refusjon av dagpenger fra EØS-land, forhøyes med5 000 000fra kr 1 000 000 til kr 6 000 000» Forslag nr. 56 lyder: «Stortinget ber regjeringen snarest, og senest i forbindelse med statsbudsjettet for 2012, utrede og fremme lovforslag om 20 pst. fradrag i skatt for personlige, varige investeringer i selskap inntil 500 000 kroner.» Forslag nr. 57 lyder: «Stortinget ber regjeringen, senest i forbindelse med statsbudsjettet for 2012, komme tilbake til Stortinget med forslag til en lovendring slik at selvstendig næringsdrivende kan benytte minstefradrag på samme måte som privatpersoner.» Forslag nr. 58 lyder: «Stortinget ber regjeringen, senest i forbindelse med statsbudsjettet for 2012, komme tilbake til Stortinget med et lovforslag om innføring av regler om avsetning til en fondsordning for enkeltpersonforetak etter mønster av den svenske ordningen med «expansionsmedel».» Forslag nr. 59 lyder: «Stortinget ber regjeringen, senest i forbindelse med statsbudsjettet for 2012, om å legge fram en ordning med skattefradrag for energieffektiviseringstiltak i private bygg[[materiellkostnader og arbeidskostnader]] på inntil 50 000 kroner.» Forslag nr. 60 lyder: «Det gjøres følgende endring i Stortingets vedtak 25. november 2010 om CO2-avgift i petroleumsvirksomheten på kontinentalsokkelen: Fra 1. juli 2011 skal det i henhold til lov 21. desember 1990 nr. 72 om avgift på utslipp av CO2 i petroleumsvirksomhet på kontinentalsokkelen betales CO2-avgift til statskassen etter følgende satser: a) for gass 80 øre per standardkubikkmeter b) for olje eller kondensat 80 øre per liter.» Forslag nr. 61 lyder: «Stortinget ber regjeringen øke grensen for tollfri import av varer fra utlandet til 500 kroner, samt etablere en ordning der beløpet jevnlig justeres med prisveksten.» Forslag nr. 62 lyder: «I I Stortingets vedtak 25. november 2010 om særavgifter til statskassen for budsjetterminen 2011 Om avgift på alkohol[[kap. 5526 post 70]] gjøres følgende endring:
Det voteres over forslagene nr. 45–54, fra Kristelig Folkeparti. Forslag nr. 45 lyder: «I statsbudsjettet for 2011 gjøres følgende endringer: 1H.M. Kongen og H.M. Dronningen51[[Ny]] Særskilte prosjekter ved Det kongelige hoff, bevilges med6 190 00061Høyesterett1Driftsutgifter, forhøyes med1 884 000fra kr 75 018 000 til kr 76 902 000100Utenriksdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med6 800 000fra kr 1 691 595 000 til kr 1 698 395 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med5 000 000fra kr 7 670 000 til kr 12 670 000150Bistand til Afrika78Regionbevilgning for Afrika, kan overføres, nedsettes med21 100 000fra kr 2 618 500 000 til kr 2 597 400 000151Bistand til Asia78Regionbevilgning for Asia, kan overføres, nedsettes med7 000 000fra kr 370 000 000 til kr 363 000 000152Bistand til Midtøsten78Regionbevilgning for Midtøsten, kan overføres, nedsettes med10 000 000fra kr 500 000 000 til kr 490 000 000160Sivilt samfunn og demokratiutvikling72Demokratistøtte/partier, kan overføres, nedsettes med3 500 000fra kr 8 000 000 til kr 4 500 00077Utvekslingsordninger gjennom Fredskorpset, kan overføres, nedsettes med4 600 000fra kr 135 000 000 til kr 130 400 000161Næringsutvikling70Næringsutvikling, kan overføres, nedsettes med2 400 000fra kr 309 000 000 til kr 306 600 000163Nødhjelp, humanitær bistand og menneskerettigheter70Naturkatastrofer, kan overføres, nedsettes med6 000 000fra kr 458 000 000 til kr 452 000 00071Humanitær bistand, kan overføres, nedsettes med15 500 000fra kr 2 075 600 000 til kr 2 060 100 000164Fred, forsoning og demokrati70Fred, forsoning og demokratitiltak, kan overføres, nedsettes med5 500 000fra kr 647 725 000 til kr 642 225 00073Andre ODA-godkjente OSSE-land, kan overføres, nedsettes med3 800 000fra kr 340 000 000 til kr 336 200 000166Miljø og bærekraftig utvikling mv.70Ymse tilskudd, kan overføres, nedsettes med6 292 000fra kr 7 595 000 til kr 1 303 00071Internasjonale prosesser og konvensjoner mv., kan overføres, nedsettes med6 000 000fra kr 33 000 000 til kr 27 000 00072Internasjonale miljøprosesser og bærekraftig utvikling, kan overføres, nedsettes med8 200 000fra kr 235 000 000 til kr 226 800 000167Flyktningtiltak i Norge, godkjent som utviklingshjelp[[ODA]] [[Ny]] Kapitaltilskudd friskoler, bevilges med50 000 000231Barnehager21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, kan nyttes under post 51, forhøyes med12 000 000fra kr 146 168 000 til kr 158 168 00061Investeringstilskudd, overslagsbevilgning, nedsettes med37 000 000fra kr 137 000 000 til kr 100 000 000253Folkehøyskoler70Tilskudd til folkehøyskoler, forhøyes med2 000 000fra kr 659 685 000 til kr 661 685 000255Tilskudd til freds- og menneskerettssentre mv.72Stiftelsen Arkivet, forhøyes med1 500 000fra kr 5 696 000 til kr 7 196 00076Raftostiftelsen, forhøyes med500 000fra kr 2 000 000 til kr 2 500 000256Vox, nasjonalt fagorgan for kompetansepolitikk1Driftsutgifter, forhøyes med3 500 000fra kr 45 416 000 til kr 48 916 000257Program for basiskompetanse i arbeidslivet70Tilskudd, kan overføres, forhøyes med20 000 000fra kr 81 278 000 til kr 101 278 000258Tiltak for livslang læring1Driftsutgifter, nedsettes med1 000 000fra kr 3 896 000 til kr 2 896 00021Spesielle driftsutgifter, kan nyttes under post 1, forhøyes med3 500 000fra kr 41 523 000 til kr 45 023 000260Universiteter og høyskoler50Statlige universiteter og høyskoler, forhøyes med122 954 000fra kr 24 155 242 000 til kr 24 278 196 00070Private høyskoler, forhøyes med17 465 000fra kr 879 958 000 til kr 897 423 000270Studium i utlandet og sosiale formål for studenter74Tilskudd til velferdsarbeid, forhøyes med5 000 000fra kr 70 249 000 til kr 75 249 000280Felles enheter1Driftsutgifter, nedsettes med900 000fra kr 57 161 000 til kr 56 261 00021Spesielle driftsutgifter, nedsettes med78 789 000fra kr 78 789 000 til kr 051[[Ny]] Drift av nasjonale fellesoppgaver, bevilges med97 932 00073Tilskudd til NORDUnet, kan overføres, forhøyes med1 747 000fra kr 19 579 000 til kr 21 326 000281Felles tiltak for universiteter og høyskoler1Driftsutgifter, nedsettes med56 393 000fra kr 310 795 000 til kr 254 402 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 15 849 000 til kr 45 849 000283Meteorologiformål72Internasjonale samarbeidsprosjekter, nedsettes med28 043 000fra kr 57 595 000 til kr 29 552 000285Norges forskningsråd52Forskningsformål, forhøyes med20 000 000fra kr 1 181 930 000 til kr 1 201 930 000286Forskningsfond95Fondskapital - Fondet for forskning og nyskaping, forhøyes med25 000 000 000fra kr 3 000 000 000 til kr 28 000 000 000288Internasjonale samarbeidstiltak72Internasjonale grunnforskningsorganisasjoner, forhøyes med7 004 000fra kr 203 312 000 til kr 210 316 00073EUs rammeprogram for forskning, kan overføres, nedsettes med61 005 000fra kr 1 136 673 000 til kr 1 075 668 00074Det europeiske instituttet for innovasjon og teknologi, kan overføres, nedsettes med488 000fra kr 8 627 000 til kr 8 139 00075UNESCO, nedsettes med2 812 000fra kr 19 393 000 til kr 16 581 000315Frivillighetsformål83[[Ny]] Vikersund nasjonalanlegg, bevilges med18 000 000320Allmenne kulturformål73Nasjonale kulturbygg, kan overføres, forhøyes med7 000 000fra kr 164 000 000 til kr 171 000 00074Tilskudd til tiltak under Norsk kulturråd, kan overføres, nedsettes med14 112 000fra kr 224 258 000 til kr 210 146 00077Prosjekt- og utviklingstiltak på museums- og arkivfeltet, kan nyttes under post 1, forhøyes med9 403 000fra kr 24 894 000 til kr 34 297 00079Til disposisjon, kan nyttes under post 1, nedsettes med5 385 000fra kr 19 277 000 til kr 13 892 000321Kunstnerformål75Vederlagsordninger, forhøyes med2 685 000fra kr 135 204 000 til kr 137 889 000322Billedkunst, kunsthåndverk og offentlig rom73Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, forhøyes med30 000 000fra kr 252 414 000 til kr 282 414 00078Ymse faste tiltak, nedsettes med570 000fra kr 38 206 000 til kr 37 636 000326Språk-, litteratur- og bibliotekformål1Driftsutgifter, kan nyttes under post 77, forhøyes med8 148 000fra kr 471 384 000 til kr 479 532 000328Museums- og andre kulturvernformål70Det nasjonale museumsnettverket, forhøyes med16 500 000fra kr 859 277 000 til kr 875 777 00078Ymse faste tiltak, forhøyes med3 093 000fra kr 19 674 000 til kr 22 767 000334Film- og medieformål51[[Ny]] Audiovisuelle produksjoner, bevilges med10 000 000400Justisdepartementet1Driftsutgifter, nedsettes med5 267 000fra kr 327 262 000 til kr 321 995 000410Tingrettene og lagmannsrettene1Driftsutgifter, forhøyes med31 460 000fra kr 1 590 677 000 til kr 1 622 137 000414Forliksråd og andre domsutgifter1Driftsutgifter, nedsettes med10 000 000fra kr 135 310 000 til kr 125 310 000430Kriminalomsorgens sentrale forvaltning1Driftsutgifter, forhøyes med19 500 000fra kr 3 318 708 000 til kr 3 338 208 000440Politidirektoratet - politi- og lensmannsetaten1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 441 post 1, forhøyes med54 697 000fra kr 9 298 192 000 til kr 9 352 889 00021Spesielle driftsutgifter, forhøyes med9 100 000fra kr 164 389 000 til kr 173 489 000441Oslo politidistrikt1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 440 post 1, nedsettes med19 500 000fra kr 1 893 926 000 til kr 1 874 426 000445Den høyere påtalemyndighet1Driftsutgifter, forhøyes med3 000 000fra kr 134 250 000 til kr 137 250 000451Samfunnssikkerhet og beredskap1Driftsutgifter, nedsettes med9 500 000fra kr 568 597 000 til kr 559 097 000452Sentral krisehåndtering1Driftsutgifter, forhøyes med4 300 000fra kr 10 175 000 til kr 14 475 000455Redningstjenesten1Driftsutgifter, forhøyes med11 750 000fra kr 657 652 000 til kr 669 402 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med4 000 000fra kr 6 498 000 til kr 2 498 000456Direktoratet for nødkommunikasjon1Driftsutgifter, forhøyes med50 900 000fra kr 240 970 000 til kr 291 870 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med27 400 000fra kr 474 500 000 til kr 501 900 000466Særskilte straffesaksutgifter m.m.1Driftsutgifter, forhøyes med30 000 000fra kr 886 567 000 til kr 916 567 000467Norsk Lovtidend1Driftsutgifter, forhøyes med1 786 000fra kr 3 179 000 til kr 4 965 000470Fri rettshjelp71Fritt rettsråd, forhøyes med5 000 000fra kr 199 559 000 til kr 204 559 00072Tilskudd til spesielle rettshjelptiltak, nedsettes med8 500 000fra kr 36 815 000 til kr 28 315 000471Statens erstatningsansvar72Erstatning i anledning av straffeforfølging, overslagsbevilgning, forhøyes med10 000 000fra kr 18 904 000 til kr 28 904 000472Voldsoffererstatning og rådgiving for kriminalitetsofre70Erstatning til voldsofre, overslagsbevilgning, forhøyes med15 000 000fra kr 185 270 000 til kr 200 270 000473Statens sivilrettsforvaltning1Driftsutgifter, forhøyes med838 000fra kr 31 584 000 til kr 32 422 000476Førstelinjerettshjelp1[[Ny]] Driftsutgifter, bevilges med8 337 000480Svalbardbudsjettet50Tilskudd, nedsettes med2 750 000fra kr 91 086 000 til kr 88 336 000490Utlendingsdirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med33 013 000fra kr 707 569 000 til kr 740 582 00021Spesielle driftsutgifter, statlige mottak, kan nyttes under post 60, nedsettes med7 813 000fra kr 1 935 875 000 til kr 1 928 062 00022Spesielle driftsutgifter, tolk og oversettelse, forhøyes med2 000 000fra kr 51 000 000 til kr 53 000 00060Tilskudd til vertskommuner for statlige mottak for asylsøkere og flyktninger, nedsettes med9 505 000fra kr 239 885 000 til kr 230 380 00070Økonomiske ytelser til beboere i asylmottak, kan nyttes under post 60, forhøyes med3 512 000fra kr 507 187 000 til kr 510 699 00072Retur av asylsøkere med avslag og tilbakevending for flyktninger, kan overføres, nedsettes med1 500 000fra kr 111 857 000 til kr 110 357 00073Gjenbosetting av flyktninger, støttetiltak, kan nyttes under kap. 821 post 60, forhøyes med1 836 000fra kr 6 330 000 til kr 8 166 00075Reiseutgifter for flyktninger til og fra utlandet, kan overføres, forhøyes med1 825 000fra kr 13 137 000 til kr 14 962 000551Regional utvikling og nyskaping60Tilskudd til fylkeskommuner for regional utvikling, nedsettes med120 500 000fra kr 1 552 350 000 til kr 1 431 850 000552Nasjonalt samarbeid for regional utvikling21Kunnskapsutvikling, informasjon, mv., kan overføres, forhøyes med3 000 000fra kr 13 000 000 til kr 16 000 00072Nasjonale tiltak for regional utvikling, kan overføres, nedsettes med3 000 000fra kr 459 750 000 til kr 456 750 000571Rammetilskudd til kommuner60Innbyggertilskudd, forhøyes med711 500 000fra kr 94 929 757 000 til kr 95 641 257 00064Skjønnstilskudd, kan nyttes under kap. 572 post 64, nedsettes med30 000 000fra kr 2 097 000 000 til kr 2 067 000 000572Rammetilskudd til fylkeskommuner60Innbyggertilskudd, forhøyes med24 000 000fra kr 25 934 249 000 til kr 25 958 249 000580Bostøtte70Bostøtte, overslagsbevilgning, nedsettes med378 500 000fra kr 4 148 500 000 til kr 3 770 000 000581Bolig- og bomiljøtiltak61Husleietilskudd, nedsettes med1 000 000fra kr 4 500 000 til kr 3 500 000582Rentekompensasjon for skole- og svømmeanlegg og kirkebygg60Rentekompensasjon – skole- og svømmeanlegg, kan overføres, nedsettes med90 200 000fra kr 673 000 000 til kr 582 800 00061Rentekompensasjon - kirkebygg, kan overføres, nedsettes med3 100 000fra kr 47 000 000 til kr 43 900 000586Tilskudd til omsorgsboliger og sykehjemsplasser63Tilskudd til kompensasjon for utgifter til renter og avdrag, nedsettes med72 300 000fra kr 1 273 700 000 til kr 1 201 400 000587Statens bygningstekniske etat1Driftsutgifter, forhøyes med7 700 000fra kr 55 800 000 til kr 63 500 000600Arbeidsdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med2 400 000fra kr 164 690 000 til kr 167 090 000601Utredningsvirksomhet, forskning m.m.21Spesielle driftsutgifter, nedsettes med1 400 000fra kr 61 950 000 til kr 60 550 00070Tilskudd, forhøyes med3 000 000fra kr 23 420 000 til kr 26 420 000604Utviklingstiltak i arbeids- og velferdsforvaltningen21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, kan nyttes under post 45, forhøyes med31 000 000fra kr 34 620 000 til kr 65 620 000605Arbeids- og velferdsetaten1Driftsutgifter, forhøyes med88 700 000fra kr 9 565 210 000 til kr 9 653 910 00070Tilskudd til helse- og rehabiliteringstjenester for sykemeldte, kan overføres, nedsettes med4 000 000fra kr 227 730 000 til kr 223 730 000611Pensjoner av statskassen1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med1 900 000fra kr 20 900 000 til kr 19 000 000612Tilskudd til Statens Pensjonskasse1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med61 000 000fra kr 8 966 600 000 til kr 8 905 600 00022[[Ny]] Sluttoppgjør, overslagsbevilgning, bevilges med17 000 00070For andre medlemmer av Statens Pensjonskasse, overslagsbevilgning, nedsettes med1 000 000fra kr 100 000 000 til kr 99 000 000613Arbeidsgiveravgift til folketrygden1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med52 000 000fra kr 773 000 000 til kr 825 000 000614Boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse1Driftsutgifter, forhøyes med8 000 000fra kr 40 000 000 til kr 48 000 00090Utlån, overslagsbevilgning, forhøyes med5 200 000 000fra kr 10 000 000 000 til kr 15 200 000 000615Yrkesskadeforsikring1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med18 000 000fra kr 72 000 000 til kr 90 000 000616Gruppelivsforsikring1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med14 000 000fra kr 156 000 000 til kr 142 000 000621Tilskudd til sosiale tjenester og sosial inkludering63Sosiale tjenester og tiltak for vanskeligstilte, kan overføres, forhøyes med5 000 000fra kr 179 150 000 til kr 184 150 00070Frivillig arbeid, kan overføres, forhøyes med8 000 000fra kr 52 760 000 til kr 60 760 000634Arbeidsmarkedstiltak21Forsøk, utviklingstiltak mv., kan overføres, nedsettes med3 000 000fra kr 78 350 000 til kr 75 350 00076Tiltak for arbeidssøkere, kan overføres, nedsettes med252 000 000fra kr 7 253 490 000 til kr 7 001 490 000635Ventelønn1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med9 000 000fra kr 155 000 000 til kr 164 000 000640Arbeidstilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med10 000 000fra kr 427 500 000 til kr 437 500 000664Pensjonstrygden for sjømenn70Tilskudd, forhøyes med5 000 000fra kr 395 270 000 til kr 400 270 000666Avtalefestet pensjon[[AFP]] [[Ny]] Utbetaling – garantiordning, Eksportfinans ASA, bevilges med106 400 000960Raufoss ASA71[[Ny]] Refusjon for miljøtiltak, bevilges med8 000 0001000Fiskeri- og kystdepartementet21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med4 000 000fra kr 4 860 000 til kr 8 860 0001020Havforskningsinstituttet1Driftsutgifter, forhøyes med23 666 000fra kr 316 300 000 til kr 339 966 0001062Kystverket1Driftsutgifter, kan nyttes under post 45, forhøyes med140 000 000fra kr 1 376 508 000 til kr 1 516 508 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med34 000 000fra kr 304 350 000 til kr 338 350 0001100Landbruks- og matdepartementet45Store utstyrskjøp og vedlikehold – ordinære forvaltningsorganer, kan overføres, kan nyttes under post 50, forhøyes med4 040 000fra kr 2 595 000 til kr 6 635 0001147Reindriftsforvaltningen1Driftsutgifter, forhøyes med2 100 000fra kr 41 289 000 til kr 43 389 00045Store utstyrskjøp og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med1 300 000fra kr 6 958 000 til kr 5 658 00082Radioaktivitetstiltak, kan overføres, nedsettes med800 000fra kr 2 500 000 til kr 1 700 0001300Samferdselsdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med3 000 000fra kr 128 000 000 til kr 131 000 00070Tilskudd til internasjonale organisasjoner, forhøyes med2 300 000fra kr 26 700 000 til kr 29 000 0001320Statens vegvesen23Trafikktilsyn, drift og vedlikehold av riksveger m.m., kan overføres, kan nyttes under post 29, post 30, post 31 og post 72, forhøyes med4 000 000fra kr 7 170 100 000 til kr 7 174 100 00029Vederlag til OPS-prosjekter, kan overføres, kan nyttes under post 23 og post 30, forhøyes med30 000 000fra kr 443 000 000 til kr 473 000 00030Riksveginvesteringer, kan overføres, kan nyttes under post 23, post 29, post 31 og post 72, forhøyes med110 000 000fra kr 5 498 400 000 til kr 5 608 400 00061Rentekompensasjon for transporttiltak i fylkene, nedsettes med13 800 000fra kr 103 800 000 til kr 90 000 00072Kjøp av riksvegferjetjenester, kan overføres, kan nyttes under post 23 og post 30, forhøyes med20 000 000fra kr 446 400 000 til kr 466 400 0001330Særskilte transporttiltak71[[Ny]] Belønningsordning gang- og sykkelvei, bevilges med50 000 0001350Jernbaneverket23Drift og vedlikehold, kan overføres, kan nyttes under post 30, forhøyes med50 000 000fra kr 4 923 000 000 til kr 4 973 000 00030Investeringer i linjen, kan overføres, kan nyttes under post 23, forhøyes med10 000 000fra kr 3 875 200 000 til kr 3 885 200 0001380Post- og teletilsynet1Driftsutgifter, nedsettes med5 300 000fra kr 167 300 000 til kr 162 000 0001400Miljøverndepartementet21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med2 750 000fra kr 153 405 000 til kr 156 155 00076Støtte til nasjonale og internasjonale miljøtiltak, kan overføres, nedsettes med4 500 000fra kr 20 696 000 til kr 16 196 0001410Miljøvernforskning og miljøovervåking21Miljøovervåking og miljødata, forhøyes med3 000 000fra kr 159 958 000 til kr 162 958 00051Forskningsprogrammer m.m., nedsettes med750 000fra kr 167 518 000 til kr 166 768 0001426Statens naturoppsyn1Driftsutgifter, forhøyes med600 000fra kr 117 244 000 til kr 117 844 0001427Direktoratet for naturforvaltning21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med72 200 000fra kr 279 644 000 til kr 351 844 00074Tilskudd til friluftslivstiltak, kan overføres, forhøyes med2 500 000fra kr 23 693 000 til kr 26 193 0001429Riksantikvaren50Tilskudd til Samisk kulturminnearbeid, forhøyes med3 000 000fra kr 3 000 000 til kr 6 000 00072Vern og sikring av fredete og verneverdige kulturminner og kulturmiljøer, kan overføres, kan nyttes under post 21, forhøyes med47 000 000fra kr 216 212 000 til kr 263 212 0001441Klima- og forurensningsdirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med1 000 000fra kr 331 982 000 til kr 332 982 0001465Statens kartverk, arbeid med tinglysing og nasjonal geografisk infrastruktur21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med14 666 000fra kr 411 066 000 til kr 425 732 0001500Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med1 000 000fra kr 55 829 000 til kr 56 829 0001502Tilskudd til kompetanseutvikling21[[Ny]] Spesielle driftsutgifter, kan overføres, bevilges med2 000 00070Tilskudd, kan overføres, nedsettes med2 000 000fra kr 15 000 000 til kr 13 000 0001504Kompensasjon til Opplysningsvesenets fond70[[Ny]] Kompensasjon, bevilges med235 000 0001534Tilskudd til samiske formål72Samisk språk, informasjon m.m., nedsettes med300 000fra kr 11 081 000 til kr 10 781 0001550Konkurransetilsynet23Klagenemnda for offentlige anskaffelser, forhøyes med2 000 000fra kr 5 554 000 til kr 7 554 0001560Direktoratet for forvaltning og IKT1Driftsutgifter, forhøyes med650 000fra kr 176 265 000 til kr 176 915 00023Elektronisk ID, kan overføres, forhøyes med3 200 000fra kr 75 850 000 til kr 79 050 0001561IKT-politikk22Samordning av IKT-politikken, kan overføres, nedsettes med350 000fra kr 13 019 000 til kr 12 669 0001570Datatilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med270 000fra kr 32 051 000 til kr 32 321 0001580Byggeprosjekter utenfor husleieordningen30Prosjektering av bygg, kan overføres, forhøyes med61 000 000fra kr 84 000 000 til kr 145 000 00033Videreføring av byggeprosjekter, kan overføres, nedsettes med30 000 000fra kr 462 000 000 til kr 432 000 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med6 790 000fra kr 12 100 000 til kr 18 890 0001584Eiendommer utenfor husleieordningen1Driftsutgifter, forhøyes med2 500 000fra kr 15 893 000 til kr 18 393 0001590Kirkelig administrasjon71Tilskudd til kirkelige formål, forhøyes med3 000 000fra kr 203 430 000 til kr 206 430 00072Tilskudd til kirkelig virksomhet i kommunene, forhøyes med10 000 000fra kr 10 000 000 til kr 20 000 00074Tilskudd til Oslo domkirke, forhøyes med2 000 000fra kr 1 000 000 til kr 3 000 00075Trosopplæring, kan overføres, kan nyttes under post 1, forhøyes med10 000 000fra kr 177 870 000 til kr 187 870 00076[[Ny]] Lokal omstilling ifm stat/kirkeforliket og styrking av gravferdsforvaltningens kompetanse, bevilges med2 000 0001591Presteskapet1Driftsutgifter, forhøyes med15 000 000fra kr 858 285 000 til kr 873 285 0001592Nidaros domkirke m.m.1Driftsutgifter, forhøyes med15 000 000fra kr 53 023 000 til kr 68 023 0001600Finansdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med2 000 000fra kr 297 600 000 til kr 299 600 0001602Finanstilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med1 900 000fra kr 293 900 000 til kr 295 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med1 800 000fra kr 10 000 000 til kr 11 800 0001610Toll- og avgiftsetaten1Driftsutgifter, forhøyes med500 000fra kr 1 362 300 000 til kr 1 362 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med500 000fra kr 87 300 000 til kr 86 800 0001618Skatteetaten1Driftsutgifter, nedsettes med53 900 000fra kr 4 297 100 000 til kr 4 243 200 00021Spesielle driftsutgifter, forhøyes med10 000 000fra kr 127 600 000 til kr 137 600 00022Større IT-prosjekter, kan overføres, forhøyes med25 400 000fra kr 147 400 000 til kr 172 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med50 000 000fra kr 92 400 000 til kr 142 400 0001632Kompensasjon for merverdiavgift61Tilskudd til kommuner og fylkeskommuner, overslagsbevilgning, forhøyes med500 000 000fra kr 14 500 000 000 til kr 15 000 000 0001634Statens innkrevingssentral1Driftsutgifter, forhøyes med4 780 000fra kr 253 700 000 til kr 258 480 0001700Forsvarsdepartementet73Forskning og utvikling, kan overføres, forhøyes med2 685 000fra kr 17 446 000 til kr 20 131 0001710Forsvarsbygg og nybygg og nyanlegg1Driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med103 882 000fra kr 2 608 550 000 til kr 2 712 432 00046Ekstraordinært vedlikehold, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 60 239 000 til kr 90 239 0001719Fellesutgifter og tilskudd til foretak under Forsvarsdepartementet1Driftsutgifter, nedsettes med8 317 000fra kr 229 483 000 til kr 221 166 00043Til disposisjon for Forsvarsdepartementet, kan overføres, nedsettes med1 000 000fra kr 18 000 000 til kr 17 000 00071Overføringer til andre, kan overføres, nedsettes med1 175 000fra kr 66 267 000 til kr 65 092 00078Norges tilskudd til NATOs driftsbudsjett, kan overføres, nedsettes med50 000 000fra kr 265 000 000 til kr 215 000 0001720Felles ledelse og kommandoapparat1Driftsutgifter, nedsettes med64 704 000fra kr 2 592 246 000 til kr 2 527 542 0001723Nasjonal sikkerhetsmyndighet1Driftsutgifter, forhøyes med5 400 000fra kr 141 985 000 til kr 147 385 0001725Fellesinstitusjoner og -utgifter under Forsvarsstaben1Driftsutgifter, forhøyes med64 912 000fra kr 1 913 817 000 til kr 1 978 729 00050Overføring Statens Pensjonskasse, kan overføres, nedsettes med7 380 000fra kr 73 984 000 til kr 66 604 0001731Hæren1Driftsutgifter, forhøyes med167 298 000fra kr 5 288 514 000 til kr 5 455 812 0001732Sjøforsvaret1Driftsutgifter, forhøyes med50 128 000fra kr 3 282 481 000 til kr 3 332 609 0001733Luftforsvaret1Driftsutgifter, forhøyes med28 867 000fra kr 3 968 358 000 til kr 3 997 225 0001734Heimevernet1Driftsutgifter, forhøyes med44 457 000fra kr 1 048 559 000 til kr 1 093 016 0001735Etterretningstjenesten21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med18 182 000fra kr 966 010 000 til kr 984 192 0001740Forsvarets logistikkorganisasjon1Driftsutgifter, nedsettes med57 970 000fra kr 2 377 209 000 til kr 2 319 239 0001760Nyanskaffelser av materiell og nybygg og nyanlegg1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 1760, post 45, nedsettes med34 052 000fra kr 1 006 530 000 til kr 972 478 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med94 408 000fra kr 8 131 884 000 til kr 8 037 476 00048Fellesfinansierte bygge- og anleggsarbeider, fellesfinansiert andel, kan overføres, nedsettes med100 000 000fra kr 134 000 000 til kr 34 000 0001790Kystvakten1Driftsutgifter, nedsettes med6 343 000fra kr 977 565 000 til kr 971 222 0001791Redningshelikoptertjenesten1Driftsutgifter, nedsettes med6 287 000fra kr 491 502 000 til kr 485 215 0001792Norske styrker i utlandet1Driftsutgifter, forhøyes med264 048 000fra kr 1 187 463 000 til kr 1 451 511 0001795Kulturelle og allmennyttige formål1Driftsutgifter, nedsettes med2 765 000fra kr 239 877 000 til kr 237 112 0001800Olje- og energidepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med1 000 000fra kr 149 600 000 til kr 150 600 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, nedsettes med1 000 000fra kr 40 920 000 til kr 39 920 0001810Oljedirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med2 000 000fra kr 228 500 000 til kr 230 500 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med110 000 000fra kr 88 100 000 til kr 198 100 0001820Norges vassdrags- og energidirektorat21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med3 000 000fra kr 80 250 000 til kr 83 250 00074[[Ny]] Kompensasjon for tapt produksjon, bevilges med533 0001825Omlegging av energibruk og energiproduksjon50Overføring til Energifondet, forhøyes med108 600 000fra kr 976 000 000 til kr 1 084 600 00070Tilskudd til elektrisitetssparing i husholdninger, kan overføres, nedsettes med40 000 000fra kr 40 000 000 til kr 01833CO2-håndtering21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, nedsettes med940 000 000fra kr 1 530 000 000 til kr 590 000 0002309Tilfeldige utgifter1Driftsutgifter, forhøyes med2 350 000 000fra kr 9 773 000 000 til kr 12 123 000 0002410Statens lånekasse for utdanning1Driftsutgifter, kan nyttes under post 45, forhøyes med1 224 000fra kr 320 115 000 til kr 321 339 00050Avsetning til utdanningsstipend, overslagsbevilgning, forhøyes med170 628 000fra kr 4 661 211 000 til kr 4 831 839 00070Utdanningsstipend, overslagsbevilgning, forhøyes med100 419 000fra kr 2 793 512 000 til kr 2 893 931 00071Andre stipend, overslagsbevilgning, forhøyes med57 404 000fra kr 532 741 000 til kr 590 145 00072Rentestønad, overslagsbevilgning, nedsettes med66 090 000fra kr 1 105 890 000 til kr 1 039 800 00073Avskrivninger, overslagsbevilgning, forhøyes med30 280 000fra kr 404 420 000 til kr 434 700 00090Økt lån og rentegjeld, overslagsbevilgning, forhøyes med808 611 000fra kr 17 889 849 000 til kr 18 698 460 0002421Innovasjon Norge50Innovasjon - prosjekter, fond, forhøyes med10 000 000fra kr 480 000 000 til kr 490 000 0002445Statsbygg24Driftsresultat1 Driftsinntekter, overslagsbevilgning-3 565 492 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning1 398 155 0003 Avskrivninger678 077 0004 Renter av statens kapital55 000 0005 Til investeringsformål923 509 0006 Til reguleringsfondet -23 248 000Sum -533 999 00030Prosjektering av bygg, kan overføres, forhøyes med6 000 000fra kr 263 000 000 til kr 269 000 00032Igangsetting av kurantprosjekter, kan overføres, forhøyes med12 000 000fra kr 91 000 000 til kr 103 000 00033Videreføring av ordinære byggeprosjekter, kan overføres, nedsettes med26 000 000fra kr 1 253 570 000 til kr 1 227 570 00034Videreføring av kurantprosjekter, kan overføres, nedsettes med96 000 000fra kr 770 990 000 til kr 674 990 0002460Garanti-instituttet for eksportkreditt24Driftsresultat1 Driftsinntekter, refusjon av driftsutgifter fra risikoavsetningsfond-100 000 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning100 000 000Sum 02470Statens pensjonskasse24Driftsresultat1 Driftsinntekter, overslagsbevilgning-521 420 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning412 040 0003 Avskrivninger93 764 0004 Renter av statens kapital25 393 0005 Til investeringsformål18 070 000Sum 27 847 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med18 000 000fra kr 347 930 000 til kr 329 930 0002530Foreldrepenger70Foreldrepenger ved fødsel, overslagsbevilgning, forhøyes med227 000 000fra kr 14 163 000 000 til kr 14 390 000 00071Engangsstønad ved fødsel og adopsjon, overslagsbevilgning, forhøyes med154 000 000fra kr 405 000 000 til kr 559 000 0002540Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn70Tilskudd, overslagsbevilgning, forhøyes med9 600 000fra kr 30 000 000 til kr 39 600 0002541Dagpenger70Dagpenger, overslagsbevilgning, nedsettes med800 000 000fra kr 12 900 000 000 til kr 12 100 000 0002542Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv.70Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv., overslagsbevilgning, nedsettes med200 000 000fra kr 850 000 000 til kr 650 000 0002620Stønad til enslig mor eller far70Overgangsstønad, overslagsbevilgning, nedsettes med120 000 000fra kr 2 680 000 000 til kr 2 560 000 00072Stønad til barnetilsyn, overslagsbevilgning, nedsettes med45 000 000fra kr 415 000 000 til kr 370 000 00076Forskuttering av underholdsbidrag, forhøyes med59 800 000fra kr 801 200 000 til kr 861 000 0002650Sykepenger70Sykepenger for arbeidstakere mv., overslagsbevilgning, nedsettes med100 000 000fra kr 31 980 000 000 til kr 31 880 000 00071Sykepenger for selvstendige, overslagsbevilgning, nedsettes med50 000 000fra kr 1 830 000 000 til kr 1 780 000 00073Tilretteleggingstilskudd, kan overføres, nedsettes med27 000 000fra kr 281 880 000 til kr 254 880 00075Feriepenger av sykepenger, overslagsbevilgning, nedsettes med60 000 000fra kr 1 790 000 000 til kr 1 730 000 0002651Arbeidsavklaringspenger70Arbeidsavklaringspenger, overslagsbevilgning, nedsettes med1 550 000 000fra kr 36 750 000 000 til kr 35 200 000 0002655Uførhet71Tilleggspensjon, overslagsbevilgning, nedsettes med1 079 000 000fra kr 33 190 000 000 til kr 32 111 000 00073[[Ny]] Foreløpig uførepensjon, overslagsbevilgning, bevilges med13 000 0002661Grunn- og hjelpestønad, hjelpemidler mv.74Tilskudd til biler, nedsettes med125 000 000fra kr 995 000 000 til kr 870 000 0002670Alderdom70Grunnpensjon, overslagsbevilgning, forhøyes med900 000 000fra kr 45 915 000 000 til kr 46 815 000 00071Tilleggspensjon, overslagsbevilgning, forhøyes med2 000 000 000fra kr 76 500 000 000 til kr 78 500 000 0002690Diverse utgifter77Pasienter fra gjensidighetsland mv., nedsettes med30 000 000fra kr 130 000 000 til kr 100 000 0002751Legemidler mv.70Legemidler, nedsettes med40 000 000fra kr 7 910 000 000 til kr 7 870 000 0002752Refusjon av egenbetaling70Egenandelstak 1, forhøyes med195 900 000fra kr 3 948 700 000 til kr 4 144 600 0002755Helsetjeneste i kommunene mv.70Allmennlegehjelp, nedsettes med66 000 000fra kr 3 490 000 000 til kr 3 424 000 00071Fysioterapi, kan nyttes under post 62, nedsettes med61 000 000fra kr 1 748 100 000 til kr 1 687 100 0003200Kunnskapsdepartementet5Refusjon utdanningsbistand NORAD mv., nedsettes med1 805 000fra kr 1 805 000 til kr 03225Tiltak i grunnopplæringen4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, forhøyes med5 285 000fra kr 67 437 000 til kr 72 722 0003280Felles enheter1Inntekter ved oppdrag, nedsettes med10 000fra kr 10 000 til kr 02Salgsinntekter m.v., nedsettes med900 000fra kr 2 010 000 til kr 1 110 0003281Felles tiltak for universiteter og høyskoler2Salgsinntekter mv., nedsettes med37 240 000fra kr 37 250 000 til kr 10 0003288Internasjonale samarbeidstiltak4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, nedsettes med689 000fra kr 4 794 000 til kr 4 105 0003440Politidirektoratet – politi- og lensmannsetaten4Gebyr – vaktselskap, nedsettes med10 000 000fra kr 11 207 000 til kr 1 207 0006Gebyr – utlendingssaker, nedsettes med5 618 000fra kr 88 756 000 til kr 83 138 0008Gebyr – ID-kort, nedsettes med14 250 000fra kr 14 250 000 til kr 03451Samfunnssikkerhet og beredskap3Diverse inntekter, nedsettes med9 500 000fra kr 31 960 000 til kr 22 460 0003456Direktoratet for nødkommunikasjon1Brukerbetaling, forhøyes med21 850 000fra kr 18 819 000 til kr 40 669 0003473Statens sivilrettsforvaltning1Diverse inntekter, nedsettes med162 000fra kr 162 000 til kr 03490Utlendingsdirektoratet3Reiseutgifter for flyktninger til og fra utlandet, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med1 789 000fra kr 13 006 000 til kr 14 795 0004Statlige mottak, ODA-godkjente utgifter, nedsettes med6 534 000fra kr 1 274 400 000 til kr 1 267 866 0006Gjenbosetting av flyktninger - støttetiltak, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med1 836 000fra kr 6 330 000 til kr 8 166 0003605Arbeids- og velferdsetaten6Gebyrinntekter for fastsettelse av bidrag, forhøyes med1 500 000fra kr 19 500 000 til kr 21 000 0003614Boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse1Gebyrinntekter, lån, forhøyes med7 000 000fra kr 26 000 000 til kr 33 000 00090Tilbakebetaling av lån, forhøyes med1 600 000 000fra kr 4 500 000 000 til kr 6 100 000 0003615Yrkesskadeforsikring1Premieinntekter, forhøyes med6 000 000fra kr 153 000 000 til kr 159 000 0003616Gruppelivsforsikring1Premieinntekter, forhøyes med3 000 000fra kr 91 000 000 til kr 94 000 0003635Ventelønn1Refusjon statlig virksomhet mv., forhøyes med9 000 000fra kr 40 000 000 til kr 49 000 00085Innfordring av feilutbetaling av ventelønn, forhøyes med200 000fra kr 1 600 000 til kr 1 800 0003711Ernæring og mattrygghet2[[Ny]] Diverse inntekter, bevilges med200 0003715Statens strålevern2Diverse inntekter, nedsettes med2 000 000fra kr 40 494 000 til kr 38 494 0004Gebyrinntekter, forhøyes med1 000 000fra kr 3 100 000 til kr 4 100 0005Oppdragsinntekter, forhøyes med1 000 000fra kr 4 221 000 til kr 5 221 0003732Regionale helseforetak86Driftskreditter, forhøyes med1 600 000 000fra kr 550 000 000 til kr 2 150 000 0003821Bosetting av flyktninger og tiltak for innvandrere1Integreringstilskudd for overføringsflyktninger, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med20 099 000fra kr 79 887 000 til kr 99 986 0002Særskilt tilskudd ved bosetting av enslige, mindreårige flyktninger, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med4 212 000fra kr 21 447 000 til kr 25 659 0003822Opplæring i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere1Norskopplæring i mottak, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med19 275 000fra kr 94 320 000 til kr 113 595 0003855Statlig forvaltning av barnevernet60Kommunale egenandeler, nedsettes med52 000 000fra kr 923 648 000 til kr 871 648 0003856Barnevernets omsorgssenter for enslige, mindreårige asylsøkere4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, forhøyes med69 930 000fra kr 136 900 000 til kr 206 830 0004100Landbruks- og matdepartementet40[[Ny]] Salg av eiendom, bevilges med1 190 0004380Post- og teletilsynet1Diverse gebyrer, nedsettes med5 300 000fra kr 162 100 000 til kr 156 800 0004441Klima- og forurensningsdirektoratet7Gebyrinntekter[[Kvotesystemet]] [[Ny]] Tilbakeføring av kapitalinnskudd fra IT Fornebu Holding AS, bevilges med40 800 0005440Statens direkte økonomiske engasjement i petroleumsvirksomheten24Driftsresultat1 Driftsinntekter167 500 000 0002 Driftsutgifter-31 200 000 0003 Lete- og feltutviklingsutgifter-2 500 000 0004 Avskrivninger-16 500 000 0005 Renter av statens kapital -6 700 000 000Sum 110 600 000 00030Avskrivninger, forhøyes med100 000 000fra kr 16 400 000 000 til kr 16 500 000 00080Renter av statens kapital, nedsettes med200 000 000fra kr 6 900 000 000 til kr 6 700 000 0005460Garanti-instituttet for eksportkreditt50[[Ny]] Tilbakeføring fra risikoavsetningsfond for SUS/Baltikum-ordningen, bevilges med142 000 0005491Avskrivning på statens kapital i statens forretningsdrift30Avskrivninger, nedsettes med10 126 000fra kr 798 373 000 til kr 788 247 0005501Skatter på formue og inntekt72Fellesskatt, nedsettes med1 166 200 000fra kr 169 091 000 000 til kr 167 924 800 0005511Tollinntekter70Toll, nedsettes med15 000 000fra kr 2 350 000 000 til kr 2 335 000 0005521Merverdiavgift70Merverdiavgift, nedsettes med3 300 000fra kr 206 700 000 000 til kr 206 696 700 0005526Avgift på alkohol70Avgift på alkohol, forhøyes med140 000 000fra kr 12 325 000 000 til kr 12 465 000 0005531Avgift på tobakkvarer mv.70Avgift på tobakkvarer mv., forhøyes med100 000 000fra kr 8 000 000 000 til kr 8 100 000 0005536Avgift på motorvogner mv.71Engangsavgift, forhøyes med149 000 000fra kr 19 700 000 000 til kr 19 849 000 00072Årsavgift, nedsettes med50 000 000fra kr 8 900 000 000 til kr 8 850 000 0005538Veibruksavgift på drivstoff71Veibruksavgift på autodiesel, nedsettes med95 000 000fra kr 9 400 000 000 til kr 9 305 000 0005541Avgift på elektrisk kraft70Avgift på elektrisk kraft, forhøyes med165 000 000fra kr 7 700 000 000 til kr 7 865 000 0005542Avgift på mineralolje mv.70Grunnavgift på mineralolje mv., forhøyes med60 000 000fra kr 1 700 000 000 til kr 1 760 000 0005543Miljøavgift på mineralske produkter mv.70CO2-avgift, forhøyes med264 000 000fra kr 4 755 000 000 til kr 5 019 000 0005560Avgift på plastposer70[[Ny]] Avgift på plastposer, bevilges med400 000 0005568Sektoravgifter under Kulturdepartementet72[[Ny]] Vederlag fra TV2, bevilges med10 000 0005572Sektoravgifter under Helse- og omsorgsdepartementet71Vinmonopolavgift, nedsettes med8 000 000fra kr 44 100 000 til kr 36 100 0005575Sektoravgifter under Fiskeri- og kystdepartementet71Kontrollavgift fiskeflåten, forhøyes med6 000 000fra kr 24 820 000 til kr 30 820 00074Sektoravgifter Kystverket, forhøyes med69 200 000fra kr 639 425 000 til kr 708 625 0005580Sektoravgifter under Finansdepartementet70Finanstilsynet, bidrag fra tilsynsenhetene, forhøyes med3 700 000fra kr 294 900 000 til kr 298 600 0005603Renter av statens kapital i statens forretningsdrift80Renter av statens faste kapital, nedsettes med2 257 000fra kr 86 190 000 til kr 83 933 0005605Renter av statskassens kontantbeholdning og andre fordringer87Renteinntekter mv. fra Statens finansfond, nedsettes med27 000 000fra kr 159 400 000 til kr 132 400 0005607Renter av boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse80Renter, nedsettes med96 000 000fra kr 1 229 000 000 til kr 1 133 000 0005611Aksjer i NSB AS85Utbytte, nedsettes med53 000 000fra kr 53 000 000 til kr 05617Renter fra Statens lånekasse for utdanning80Renter, nedsettes med500 550 000fra kr 4 606 550 000 til kr 4 106 000 0005618Aksjer i Posten Norge AS85[[Ny]] Utbytte, bevilges med138 000 0005622Aksjer i Avinor AS85Utbytte, forhøyes med189 000 000fra kr 315 000 000 til kr 504 000 0005623Aksjer i Baneservice AS85Utbytte, nedsettes med15 800 000fra kr 18 000 000 til kr 2 200 0005625Renter og utbytte fra Innovasjon Norge86Utbytte fra investeringsfond for Nordvest-Russland og Øst-Europa, nedsettes med1 900 000fra kr 3 000 000 til kr 1 100 0005631Aksjer i AS Vinmonopolet85Statens overskuddsandel, forhøyes med40 000 000fra kr 39 500 000 til kr 79 500 0005651Aksjer i selskaper under Landbruks- og matdepartementet85Utbytte, forhøyes med11 830 000fra kr 750 000 til kr 12 580 0005652Renter og utbytte Statskog SF85Utbytte, forhøyes med6 300 000fra kr 5 000 000 til kr 11 300 0005656Aksjer i selskaper under NHDs forvaltning85Utbytte, forhøyes med7 345 400 000fra kr 9 946 200 000 til kr 17 291 600 0005680Innskuddskapital i Statnett SF85Utbytte, forhøyes med74 500 000fra kr 461 000 000 til kr 535 500 0005685Aksjer i Statoil ASA85Utbytte, forhøyes med535 000 000fra kr 12 818 000 000 til kr 13 353 000 0005700Folketrygdens inntekter72Arbeidsgiveravgift, nedsettes med53 000 000fra kr 135 100 000 000 til kr 135 047 000 0005701Diverse inntekter2Diverse inntekter, forhøyes med55 000 000fra kr 295 100 000 til kr 350 100 00073Refusjon fra bidragspliktige, forhøyes med19 600 000fra kr 381 400 000 til kr 401 000 0005704Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv.2Dividende, nedsettes med15 000 000fra kr 170 000 000 til kr 155 000 0005705Refusjon av dagpenger1Refusjon dagpenger, statsgaranti ved konkurs, nedsettes med20 000 000fra kr 80 000 000 til kr 60 000 0003Refusjon av dagpenger fra EØS-land, forhøyes med5 000 000fra kr 1 000 000 til kr 6 000 000» Forslag nr. 46 lyder: «Stortinget ber regjeringen om å sikre at mindre tros- og livssynssamfunn blir omfattet av ordningen med skattefradrag for gaver til frivillige organisasjoner.» Forslag nr. 47 lyder: «Stortinget ber regjeringen fastsette en endringsforskrift til forskrift 19. november 1999 nr. 1158 til utfylling og gjennomføring mv. av skatteloven av 26. mars 1999 nr. 14, herunder en eventuell presisering av hva som regnes som nullutslippsbil.» Forslag nr. 48 lyder: «Stortinget slutter seg til regjeringens forslag til skattevedtak for inntektsåret 2011 kapittel 6 med følgende endringer:
Det voteres over forslagene nr. 39–44, fra Kristelig Folkeparti og Venstre. Forslag nr. 39 lyder: «Stortinget ber regjeringen styrke Skattefunn-ordningen ved at regelen om maksimal timesats på 500 kroner fjernes, styrke Skattefunn-ordningen ved å fjerne regelen om at ved personal- og indirekte kostnader, begrenses antall timer for egne ansatte til maksimalt 1 850 timer per år.» Forslag nr. 40 lyder: «Stortinget ber regjeringen heve grensen for lønnsoppgaveplikt i frivillige organisasjoner til 10 000 kroner pr. ansatt.» Forslag nr. 41 lyder: «Fra 1. juli 2011 gjøres følgende endringer i Stortingets vedtak 25. november 2010 om miljøavgifter på mineralske produkter mv. A. CO2-avgift på mineralske produkter for budsjetterminen 2011:
Det voteres over forslagene nr. 32–38, fra Høyre. Forslag nr. 32 lyder: «I statsbudsjettet for 2011 gjøres følgende endringer: 1H.M. Kongen og H.M. Dronningen51[[Ny]] Særskilte prosjekter ved Det kongelige hoff, bevilges med6 190 00061Høyesterett1Driftsutgifter, forhøyes med1 884 000fra kr 75 018 000 til kr 76 902 000100Utenriksdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med6 800 000fra kr 1 691 595 000 til kr 1 698 395 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med5 000 000fra kr 7 670 000 til kr 12 670 000150Bistand til Afrika78Regionbevilgning for Afrika, kan overføres, nedsettes med21 100 000fra kr 2 618 500 000 til kr 2 597 400 000151Bistand til Asia78Regionbevilgning for Asia, kan overføres, nedsettes med96 000 000fra kr 370 000 000 til kr 274 000 000152Bistand til Midtøsten78Regionbevilgning for Midtøsten, kan overføres, nedsettes med10 000 000fra kr 500 000 000 til kr 490 000 000153Bistand til Latin-Amerika78Regionbevilgning for Latin-Amerika, kan overføres, nedsettes med5 000 000fra kr 190 500 000 til kr 185 500 000160Sivilt samfunn og demokratiutvikling72Demokratistøtte/partier, kan overføres, nedsettes med3 500 000fra kr 8 000 000 til kr 4 500 00073Kultur, kan overføres, nedsettes med30 000 000fra kr 106 000 000 til kr 76 000 00075Internasjonale organisasjoner og nettverk, kan overføres, nedsettes med26 000 000fra kr 172 500 000 til kr 146 500 00077Utvekslingsordninger gjennom Fredskorpset, kan overføres, nedsettes med14 600 000fra kr 135 000 000 til kr 120 400 000161Næringsutvikling70Næringsutvikling, kan overføres, nedsettes med2 400 000fra kr 309 000 000 til kr 306 600 000163Nødhjelp, humanitær bistand og menneskerettigheter70Naturkatastrofer, kan overføres, nedsettes med6 000 000fra kr 458 000 000 til kr 452 000 00071Humanitær bistand, kan overføres, nedsettes med15 500 000fra kr 2 075 600 000 til kr 2 060 100 000164Fred, forsoning og demokrati70Fred, forsoning og demokratitiltak, kan overføres, nedsettes med5 500 000fra kr 647 725 000 til kr 642 225 00073Andre ODA-godkjente OSSE-land, kan overføres, nedsettes med3 800 000fra kr 340 000 000 til kr 336 200 000166Miljø og bærekraftig utvikling mv.70Ymse tilskudd, kan overføres, nedsettes med6 292 000fra kr 7 595 000 til kr 1 303 00071Internasjonale prosesser og konvensjoner mv., kan overføres, nedsettes med6 000 000fra kr 33 000 000 til kr 27 000 00072Internasjonale miljøprosesser og bærekraftig utvikling, kan overføres, nedsettes med8 200 000fra kr 235 000 000 til kr 226 800 000167Flyktningtiltak i Norge, godkjent som utviklingshjelp[[ODA]] [[Ny]] Drift av nasjonale fellesoppgaver, bevilges med97 932 00073Tilskudd til NORDUnet, kan overføres, forhøyes med1 747 000fra kr 19 579 000 til kr 21 326 000281Felles tiltak for universiteter og høyskoler1Driftsutgifter, nedsettes med56 393 000fra kr 310 795 000 til kr 254 402 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 15 849 000 til kr 45 849 000283Meteorologiformål72Internasjonale samarbeidsprosjekter, nedsettes med28 043 000fra kr 57 595 000 til kr 29 552 000288Internasjonale samarbeidstiltak72Internasjonale grunnforskningsorganisasjoner, forhøyes med7 004 000fra kr 203 312 000 til kr 210 316 00073EUs rammeprogram for forskning, kan overføres, nedsettes med61 005 000fra kr 1 136 673 000 til kr 1 075 668 00074Det europeiske instituttet for innovasjon og teknologi, kan overføres, nedsettes med488 000fra kr 8 627 000 til kr 8 139 00075UNESCO, nedsettes med2 812 000fra kr 19 393 000 til kr 16 581 000315Frivillighetsformål82Merverdiavgiftskompensasjon ved bygging av idrettsanlegg, forhøyes med50 000 000fra kr 60 000 000 til kr 110 000 00083[[Ny]] Vikersund nasjonalanlegg, bevilges med18 000 000320Allmenne kulturformål74Tilskudd til tiltak under Norsk kulturråd, kan overføres, nedsettes med14 112 000fra kr 224 258 000 til kr 210 146 00077Prosjekt- og utviklingstiltak på museums- og arkivfeltet, kan nyttes under post 1, forhøyes med9 403 000fra kr 24 894 000 til kr 34 297 00079Til disposisjon, kan nyttes under post 1, nedsettes med5 385 000fra kr 19 277 000 til kr 13 892 000321Kunstnerformål75Vederlagsordninger, forhøyes med2 685 000fra kr 135 204 000 til kr 137 889 000322Billedkunst, kunsthåndverk og offentlig rom73Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, forhøyes med30 000 000fra kr 252 414 000 til kr 282 414 00078Ymse faste tiltak, nedsettes med570 000fra kr 38 206 000 til kr 37 636 000326Språk-, litteratur- og bibliotekformål1Driftsutgifter, kan nyttes under post 77, forhøyes med8 148 000fra kr 471 384 000 til kr 479 532 000328Museums- og andre kulturvernformål78Ymse faste tiltak, forhøyes med3 093 000fra kr 19 674 000 til kr 22 767 000334Film- og medieformål51[[Ny]] Audiovisuelle produksjoner, bevilges med10 000 000335Pressestøtte71Produksjonstilskudd, nedsettes med50 000 000fra kr 281 374 000 til kr 231 374 000400Justisdepartementet1Driftsutgifter, nedsettes med5 267 000fra kr 327 262 000 til kr 321 995 000410Tingrettene og lagmannsrettene1Driftsutgifter, forhøyes med31 460 000fra kr 1 590 677 000 til kr 1 622 137 000414Forliksråd og andre domsutgifter1Driftsutgifter, nedsettes med10 000 000fra kr 135 310 000 til kr 125 310 000430Kriminalomsorgens sentrale forvaltning1Driftsutgifter, forhøyes med19 500 000fra kr 3 318 708 000 til kr 3 338 208 00070Tilskudd, forhøyes med5 000 000fra kr 22 271 000 til kr 27 271 000440Politidirektoratet - politi- og lensmannsetaten1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 441 post 1, forhøyes med129 697 000fra kr 9 298 192 000 til kr 9 427 889 00021Spesielle driftsutgifter, forhøyes med4 100 000fra kr 164 389 000 til kr 168 489 000441Oslo politidistrikt1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 440 post 1, forhøyes med5 500 000fra kr 1 893 926 000 til kr 1 899 426 000445Den høyere påtalemyndighet1Driftsutgifter, forhøyes med3 000 000fra kr 134 250 000 til kr 137 250 000451Samfunnssikkerhet og beredskap1Driftsutgifter, nedsettes med9 500 000fra kr 568 597 000 til kr 559 097 000452Sentral krisehåndtering1Driftsutgifter, forhøyes med4 300 000fra kr 10 175 000 til kr 14 475 000455Redningstjenesten1Driftsutgifter, forhøyes med11 750 000fra kr 657 652 000 til kr 669 402 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med4 000 000fra kr 6 498 000 til kr 2 498 000456Direktoratet for nødkommunikasjon1Driftsutgifter, forhøyes med50 900 000fra kr 240 970 000 til kr 291 870 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med27 400 000fra kr 474 500 000 til kr 501 900 000466Særskilte straffesaksutgifter m.m.1Driftsutgifter, forhøyes med30 000 000fra kr 886 567 000 til kr 916 567 000467Norsk Lovtidend1Driftsutgifter, forhøyes med1 786 000fra kr 3 179 000 til kr 4 965 000470Fri rettshjelp71Fritt rettsråd, forhøyes med5 000 000fra kr 199 559 000 til kr 204 559 00072Tilskudd til spesielle rettshjelptiltak, nedsettes med8 500 000fra kr 36 815 000 til kr 28 315 000471Statens erstatningsansvar72Erstatning i anledning av straffeforfølging, overslagsbevilgning, forhøyes med10 000 000fra kr 18 904 000 til kr 28 904 000472Voldsoffererstatning og rådgiving for kriminalitetsofre70Erstatning til voldsofre, overslagsbevilgning, forhøyes med15 000 000fra kr 185 270 000 til kr 200 270 000473Statens sivilrettsforvaltning1Driftsutgifter, forhøyes med838 000fra kr 31 584 000 til kr 32 422 000476Førstelinjerettshjelp1[[Ny]] Driftsutgifter, bevilges med8 337 000480Svalbardbudsjettet50Tilskudd, nedsettes med2 750 000fra kr 91 086 000 til kr 88 336 000490Utlendingsdirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med23 013 000fra kr 707 569 000 til kr 730 582 00021Spesielle driftsutgifter, statlige mottak, kan nyttes under post 60, nedsettes med45 813 000fra kr 1 935 875 000 til kr 1 890 062 00022Spesielle driftsutgifter, tolk og oversettelse, nedsettes med4 750 000fra kr 51 000 000 til kr 46 250 00060Tilskudd til vertskommuner for statlige mottak for asylsøkere og flyktninger, nedsettes med14 505 000fra kr 239 885 000 til kr 225 380 00070Økonomiske ytelser til beboere i asylmottak, kan nyttes under post 60, nedsettes med7 788 000fra kr 507 187 000 til kr 499 399 00072Retur av asylsøkere med avslag og tilbakevending for flyktninger, kan overføres, forhøyes med8 500 000fra kr 111 857 000 til kr 120 357 00073Gjenbosetting av flyktninger, støttetiltak, kan nyttes under kap. 821 post 60, forhøyes med1 836 000fra kr 6 330 000 til kr 8 166 00075Reiseutgifter for flyktninger til og fra utlandet, kan overføres, forhøyes med1 825 000fra kr 13 137 000 til kr 14 962 000551Regional utvikling og nyskaping60Tilskudd til fylkeskommuner for regional utvikling, nedsettes med465 500 000fra kr 1 552 350 000 til kr 1 086 850 00063[[Ny]] Petroleum i nord, bevilges med50 000 000552Nasjonalt samarbeid for regional utvikling21Kunnskapsutvikling, informasjon, mv., kan overføres, forhøyes med3 000 000fra kr 13 000 000 til kr 16 000 00072Nasjonale tiltak for regional utvikling, kan overføres, forhøyes med2 000 000fra kr 459 750 000 til kr 461 750 000571Rammetilskudd til kommuner60Innbyggertilskudd, nedsettes med560 300 000fra kr 94 929 757 000 til kr 94 369 457 000572Rammetilskudd til fylkeskommuner60Innbyggertilskudd, nedsettes med75 000 000fra kr 25 934 249 000 til kr 25 859 249 000580Bostøtte70Bostøtte, overslagsbevilgning, nedsettes med378 500 000fra kr 4 148 500 000 til kr 3 770 000 000581Bolig- og bomiljøtiltak61Husleietilskudd, nedsettes med1 000 000fra kr 4 500 000 til kr 3 500 000582Rentekompensasjon for skole- og svømmeanlegg og kirkebygg60Rentekompensasjon – skole- og svømmeanlegg, kan overføres, nedsettes med90 200 000fra kr 673 000 000 til kr 582 800 00061Rentekompensasjon - kirkebygg, kan overføres, nedsettes med3 600 000fra kr 47 000 000 til kr 43 400 000586Tilskudd til omsorgsboliger og sykehjemsplasser63Tilskudd til kompensasjon for utgifter til renter og avdrag, nedsettes med50 800 000fra kr 1 273 700 000 til kr 1 222 900 000587Statens bygningstekniske etat1Driftsutgifter, forhøyes med7 700 000fra kr 55 800 000 til kr 63 500 000600Arbeidsdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med7 400 000fra kr 164 690 000 til kr 172 090 000601Utredningsvirksomhet, forskning m.m.21Spesielle driftsutgifter, nedsettes med1 400 000fra kr 61 950 000 til kr 60 550 00070Tilskudd, forhøyes med3 000 000fra kr 23 420 000 til kr 26 420 000604Utviklingstiltak i arbeids- og velferdsforvaltningen21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, kan nyttes under post 45, forhøyes med31 000 000fra kr 34 620 000 til kr 65 620 000605Arbeids- og velferdsetaten1Driftsutgifter, forhøyes med41 700 000fra kr 9 565 210 000 til kr 9 606 910 00070Tilskudd til helse- og rehabiliteringstjenester for sykemeldte, kan overføres, nedsettes med4 000 000fra kr 227 730 000 til kr 223 730 000611Pensjoner av statskassen1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med1 900 000fra kr 20 900 000 til kr 19 000 000612Tilskudd til Statens Pensjonskasse1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med61 000 000fra kr 8 966 600 000 til kr 8 905 600 00022[[Ny]] Sluttoppgjør, overslagsbevilgning, bevilges med17 000 00070For andre medlemmer av Statens Pensjonskasse, overslagsbevilgning, nedsettes med1 000 000fra kr 100 000 000 til kr 99 000 000613Arbeidsgiveravgift til folketrygden1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med52 000 000fra kr 773 000 000 til kr 825 000 000614Boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse1Driftsutgifter, forhøyes med8 000 000fra kr 40 000 000 til kr 48 000 00090Utlån, overslagsbevilgning, forhøyes med5 200 000 000fra kr 10 000 000 000 til kr 15 200 000 000615Yrkesskadeforsikring1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med18 000 000fra kr 72 000 000 til kr 90 000 000616Gruppelivsforsikring1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med14 000 000fra kr 156 000 000 til kr 142 000 000634Arbeidsmarkedstiltak21Forsøk, utviklingstiltak mv., kan overføres, forhøyes med7 000 000fra kr 78 350 000 til kr 85 350 00076Tiltak for arbeidssøkere, kan overføres, nedsettes med271 000 000fra kr 7 253 490 000 til kr 6 982 490 00077[[Ny]] Yrkesopplæring på arbeidsplassen, bevilges med10 000 000635Ventelønn1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med9 000 000fra kr 155 000 000 til kr 164 000 000640Arbeidstilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med15 000 000fra kr 427 500 000 til kr 442 500 000664Pensjonstrygden for sjømenn70Tilskudd, forhøyes med5 000 000fra kr 395 270 000 til kr 400 270 000666Avtalefestet pensjon[[AFP]] [[Ny]] Støtte til kontingentbetaling til deltakelse i fritidsaktiviteter, bevilges med10 000 000855Statlig forvaltning av barnevernet1Driftsutgifter, kan nyttes under post 22 og post 60, nedsettes med52 000 000fra kr 3 411 000 000 til kr 3 359 000 000856Barnevernets omsorgssenter for enslige, mindreårige asylsøkere1Driftsutgifter, forhøyes med73 730 000fra kr 229 077 000 til kr 302 807 000857Barne- og ungdomstiltak60Barne- og ungdomstiltak i større bysamfunn, kan overføres, forhøyes med5 000 000fra kr 48 537 000 til kr 53 537 000858Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet21Spesielle driftsutgifter, nedsettes med14 000 000fra kr 19 662 000 til kr 5 662 000904Brønnøysundregistrene1Driftsutgifter, forhøyes med6 500 000fra kr 308 300 000 til kr 314 800 000905Norges geologiske undersøkelse1Driftsutgifter, forhøyes med17 666 000fra kr 151 350 000 til kr 169 016 000906Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard1Driftsutgifter, nedsettes med3 000 000fra kr 16 800 000 til kr 13 800 000909Tiltak for sysselsetting av sjøfolk73Tilskudd til sysselsetting av sjøfolk, overslagsbevilgning, nedsettes med200 000 000fra kr 1 646 600 000 til kr 1 446 600 000928Skattefunn71[[Ny]] Tilskudd til ulønnet forskningsinnsats gjennom Skattefunn, bevilges med40 000 000950Forvaltning av statlig eierskap70[[Ny]] Utbetaling – garantiordning, Eksportfinans ASA, bevilges med106 400 000960Raufoss ASA71[[Ny]] Refusjon for miljøtiltak, bevilges med8 000 0001000Fiskeri- og kystdepartementet21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med4 000 000fra kr 4 860 000 til kr 8 860 0001020Havforskningsinstituttet1Driftsutgifter, forhøyes med23 666 000fra kr 316 300 000 til kr 339 966 0001062Kystverket1Driftsutgifter, kan nyttes under post 45, forhøyes med140 000 000fra kr 1 376 508 000 til kr 1 516 508 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med34 000 000fra kr 304 350 000 til kr 338 350 00070Tilskudd Redningsselskapet, forhøyes med15 000 000fra kr 43 300 000 til kr 58 300 0001100Landbruks- og matdepartementet45Store utstyrskjøp og vedlikehold – ordinære forvaltningsorganer, kan overføres, kan nyttes under post 50, forhøyes med4 040 000fra kr 2 595 000 til kr 6 635 0001147Reindriftsforvaltningen1Driftsutgifter, forhøyes med2 100 000fra kr 41 289 000 til kr 43 389 00045Store utstyrskjøp og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med1 300 000fra kr 6 958 000 til kr 5 658 00082Radioaktivitetstiltak, kan overføres, nedsettes med800 000fra kr 2 500 000 til kr 1 700 0001150Til gjennomføring av jordbruksavtalen m.m.50Fondsavsetninger, nedsettes med40 000 000fra kr 1 083 153 000 til kr 1 043 153 00073Pristilskudd, overslagsbevilgning, nedsettes med150 000 000fra kr 2 283 500 000 til kr 2 133 500 00074Direkte tilskudd, kan overføres, nedsettes med310 000 000fra kr 7 810 119 000 til kr 7 500 119 0001300Samferdselsdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med3 000 000fra kr 128 000 000 til kr 131 000 00070Tilskudd til internasjonale organisasjoner, forhøyes med2 300 000fra kr 26 700 000 til kr 29 000 0001320Statens vegvesen29Vederlag til OPS-prosjekter, kan overføres, kan nyttes under post 23 og post 30, forhøyes med30 000 000fra kr 443 000 000 til kr 473 000 00030Riksveginvesteringer, kan overføres, kan nyttes under post 23, post 29, post 31 og post 72, forhøyes med310 000 000fra kr 5 498 400 000 til kr 5 808 400 00061Rentekompensasjon for transporttiltak i fylkene, nedsettes med13 800 000fra kr 103 800 000 til kr 90 000 00063[[Ny]] Fylkesveier, tilskudd til fylkeskommunene, bevilges med100 000 00072Kjøp av riksvegferjetjenester, kan overføres, kan nyttes under post 23 og post 30, forhøyes med20 000 000fra kr 446 400 000 til kr 466 400 0001330Særskilte transporttiltak60Særskilt tilskudd til kollektivtransport, kan overføres, forhøyes med200 000 000fra kr 513 600 000 til kr 713 600 00095[[Ny]] Infrastrukturfond, kapitalinnskudd, bevilges med50 000 000 0001350Jernbaneverket23Drift og vedlikehold, kan overføres, kan nyttes under post 30, forhøyes med40 000 000fra kr 4 923 000 000 til kr 4 963 000 0001370Posttjenester70Kjøp av post- og banktjenester, nedsettes med100 000 000fra kr 345 000 000 til kr 245 000 0001380Post- og teletilsynet1Driftsutgifter, nedsettes med5 300 000fra kr 167 300 000 til kr 162 000 0001400Miljøverndepartementet21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med750 000fra kr 153 405 000 til kr 154 155 00076Støtte til nasjonale og internasjonale miljøtiltak, kan overføres, nedsettes med4 500 000fra kr 20 696 000 til kr 16 196 0001410Miljøvernforskning og miljøovervåking51Forskningsprogrammer m.m., nedsettes med750 000fra kr 167 518 000 til kr 166 768 0001426Statens naturoppsyn1Driftsutgifter, forhøyes med600 000fra kr 117 244 000 til kr 117 844 0001427Direktoratet for naturforvaltning21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med57 200 000fra kr 279 644 000 til kr 336 844 0001429Riksantikvaren50Tilskudd til Samisk kulturminnearbeid, forhøyes med3 000 000fra kr 3 000 000 til kr 6 000 00072Vern og sikring av fredete og verneverdige kulturminner og kulturmiljøer, kan overføres, kan nyttes under post 21, forhøyes med45 000 000fra kr 216 212 000 til kr 261 212 0001441Klima- og forurensningsdirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med1 000 000fra kr 331 982 000 til kr 332 982 00090[[Ny]] Fond for miljøvennlig teknologi, kapitalinnskudd, bevilges med5 000 000 0001465Statens kartverk, arbeid med tinglysing og nasjonal geografisk infrastruktur21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med14 666 000fra kr 411 066 000 til kr 425 732 0001500Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med1 000 000fra kr 55 829 000 til kr 56 829 0001502Tilskudd til kompetanseutvikling21[[Ny]] Spesielle driftsutgifter, kan overføres, bevilges med2 000 00070Tilskudd, kan overføres, nedsettes med2 000 000fra kr 15 000 000 til kr 13 000 0001504Kompensasjon til Opplysningsvesenets fond70[[Ny]] Kompensasjon, bevilges med235 000 0001534Tilskudd til samiske formål72Samisk språk, informasjon m.m., nedsettes med300 000fra kr 11 081 000 til kr 10 781 0001550Konkurransetilsynet23Klagenemnda for offentlige anskaffelser, forhøyes med2 000 000fra kr 5 554 000 til kr 7 554 0001560Direktoratet for forvaltning og IKT1Driftsutgifter, forhøyes med650 000fra kr 176 265 000 til kr 176 915 00023Elektronisk ID, kan overføres, forhøyes med3 200 000fra kr 75 850 000 til kr 79 050 0001561IKT-politikk22Samordning av IKT-politikken, kan overføres, nedsettes med350 000fra kr 13 019 000 til kr 12 669 0001570Datatilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med270 000fra kr 32 051 000 til kr 32 321 0001580Byggeprosjekter utenfor husleieordningen30Prosjektering av bygg, kan overføres, forhøyes med61 000 000fra kr 84 000 000 til kr 145 000 00033Videreføring av byggeprosjekter, kan overføres, nedsettes med30 000 000fra kr 462 000 000 til kr 432 000 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med6 790 000fra kr 12 100 000 til kr 18 890 0001584Eiendommer utenfor husleieordningen1Driftsutgifter, forhøyes med2 500 000fra kr 15 893 000 til kr 18 393 0001602Finanstilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med6 900 000fra kr 293 900 000 til kr 300 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med1 800 000fra kr 10 000 000 til kr 11 800 0001610Toll- og avgiftsetaten1Driftsutgifter, forhøyes med500 000fra kr 1 362 300 000 til kr 1 362 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med500 000fra kr 87 300 000 til kr 86 800 0001618Skatteetaten1Driftsutgifter, nedsettes med53 900 000fra kr 4 297 100 000 til kr 4 243 200 00021Spesielle driftsutgifter, forhøyes med10 000 000fra kr 127 600 000 til kr 137 600 00022Større IT-prosjekter, kan overføres, forhøyes med25 400 000fra kr 147 400 000 til kr 172 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med50 000 000fra kr 92 400 000 til kr 142 400 0001632Kompensasjon for merverdiavgift61Tilskudd til kommuner og fylkeskommuner, overslagsbevilgning, forhøyes med500 000 000fra kr 14 500 000 000 til kr 15 000 000 0001634Statens innkrevingssentral1Driftsutgifter, forhøyes med4 780 000fra kr 253 700 000 til kr 258 480 0001700Forsvarsdepartementet73Forskning og utvikling, kan overføres, forhøyes med2 685 000fra kr 17 446 000 til kr 20 131 0001710Forsvarsbygg og nybygg og nyanlegg1Driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med103 882 000fra kr 2 608 550 000 til kr 2 712 432 00046Ekstraordinært vedlikehold, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 60 239 000 til kr 90 239 0001719Fellesutgifter og tilskudd til foretak under Forsvarsdepartementet1Driftsutgifter, nedsettes med8 317 000fra kr 229 483 000 til kr 221 166 00043Til disposisjon for Forsvarsdepartementet, kan overføres, nedsettes med1 000 000fra kr 18 000 000 til kr 17 000 00071Overføringer til andre, kan overføres, forhøyes med3 825 000fra kr 66 267 000 til kr 70 092 00078Norges tilskudd til NATOs driftsbudsjett, kan overføres, nedsettes med50 000 000fra kr 265 000 000 til kr 215 000 0001720Felles ledelse og kommandoapparat1Driftsutgifter, nedsettes med64 704 000fra kr 2 592 246 000 til kr 2 527 542 0001723Nasjonal sikkerhetsmyndighet1Driftsutgifter, forhøyes med5 400 000fra kr 141 985 000 til kr 147 385 0001725Fellesinstitusjoner og -utgifter under Forsvarsstaben1Driftsutgifter, forhøyes med64 912 000fra kr 1 913 817 000 til kr 1 978 729 00050Overføring Statens Pensjonskasse, kan overføres, nedsettes med7 380 000fra kr 73 984 000 til kr 66 604 0001731Hæren1Driftsutgifter, forhøyes med167 298 000fra kr 5 288 514 000 til kr 5 455 812 0001732Sjøforsvaret1Driftsutgifter, forhøyes med50 128 000fra kr 3 282 481 000 til kr 3 332 609 0001733Luftforsvaret1Driftsutgifter, forhøyes med28 867 000fra kr 3 968 358 000 til kr 3 997 225 0001734Heimevernet1Driftsutgifter, forhøyes med94 457 000fra kr 1 048 559 000 til kr 1 143 016 0001735Etterretningstjenesten21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med18 182 000fra kr 966 010 000 til kr 984 192 0001740Forsvarets logistikkorganisasjon1Driftsutgifter, nedsettes med57 970 000fra kr 2 377 209 000 til kr 2 319 239 0001760Nyanskaffelser av materiell og nybygg og nyanlegg1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 1760, post 45, nedsettes med34 052 000fra kr 1 006 530 000 til kr 972 478 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med94 408 000fra kr 8 131 884 000 til kr 8 037 476 00048Fellesfinansierte bygge- og anleggsarbeider, fellesfinansiert andel, kan overføres, nedsettes med100 000 000fra kr 134 000 000 til kr 34 000 0001790Kystvakten1Driftsutgifter, forhøyes med18 657 000fra kr 977 565 000 til kr 996 222 0001791Redningshelikoptertjenesten1Driftsutgifter, nedsettes med6 287 000fra kr 491 502 000 til kr 485 215 0001792Norske styrker i utlandet1Driftsutgifter, forhøyes med264 048 000fra kr 1 187 463 000 til kr 1 451 511 0001795Kulturelle og allmennyttige formål1Driftsutgifter, nedsettes med2 765 000fra kr 239 877 000 til kr 237 112 0001800Olje- og energidepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med1 000 000fra kr 149 600 000 til kr 150 600 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med19 000 000fra kr 40 920 000 til kr 59 920 0001810Oljedirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med2 000 000fra kr 228 500 000 til kr 230 500 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med110 000 000fra kr 88 100 000 til kr 198 100 0001820Norges vassdrags- og energidirektorat1Driftsutgifter, nedsettes med1 000 000fra kr 420 450 000 til kr 419 450 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med3 000 000fra kr 80 250 000 til kr 83 250 00074[[Ny]] Kompensasjon for tapt produksjon, bevilges med533 0001825Omlegging av energibruk og energiproduksjon50Overføring til Energifondet, forhøyes med108 600 000fra kr 976 000 000 til kr 1 084 600 00070Tilskudd til elektrisitetssparing i husholdninger, kan overføres, nedsettes med40 000 000fra kr 40 000 000 til kr 01833CO2-håndtering21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, nedsettes med940 000 000fra kr 1 530 000 000 til kr 590 000 0002309Tilfeldige utgifter1Driftsutgifter, forhøyes med2 315 000 000fra kr 9 773 000 000 til kr 12 088 000 0002410Statens lånekasse for utdanning1Driftsutgifter, kan nyttes under post 45, forhøyes med1 224 000fra kr 320 115 000 til kr 321 339 00050Avsetning til utdanningsstipend, overslagsbevilgning, forhøyes med170 628 000fra kr 4 661 211 000 til kr 4 831 839 00070Utdanningsstipend, overslagsbevilgning, forhøyes med100 419 000fra kr 2 793 512 000 til kr 2 893 931 00071Andre stipend, overslagsbevilgning, forhøyes med53 404 000fra kr 532 741 000 til kr 586 145 00072Rentestønad, overslagsbevilgning, nedsettes med66 090 000fra kr 1 105 890 000 til kr 1 039 800 00073Avskrivninger, overslagsbevilgning, forhøyes med30 280 000fra kr 404 420 000 til kr 434 700 00090Økt lån og rentegjeld, overslagsbevilgning, forhøyes med808 611 000fra kr 17 889 849 000 til kr 18 698 460 0002421Innovasjon Norge51Tapsfond, såkornkapitalfond, forhøyes med125 000 000fra kr 10 000 000 til kr 135 000 00091[[Ny]] Lån til såkornkapitalfond, bevilges med500 000 0002445Statsbygg24Driftsresultat1 Driftsinntekter, overslagsbevilgning-3 565 492 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning1 398 155 0003 Avskrivninger678 077 0004 Renter av statens kapital55 000 0005 Til investeringsformål923 509 0006 Til reguleringsfondet -23 248 000Sum -533 999 00030Prosjektering av bygg, kan overføres, forhøyes med16 000 000fra kr 263 000 000 til kr 279 000 00032Igangsetting av kurantprosjekter, kan overføres, forhøyes med12 000 000fra kr 91 000 000 til kr 103 000 00033Videreføring av ordinære byggeprosjekter, kan overføres, nedsettes med26 000 000fra kr 1 253 570 000 til kr 1 227 570 00034Videreføring av kurantprosjekter, kan overføres, nedsettes med96 000 000fra kr 770 990 000 til kr 674 990 0002460Garanti-instituttet for eksportkreditt24Driftsresultat1 Driftsinntekter, refusjon av driftsutgifter fra risikoavsetningsfond-100 000 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning100 000 000Sum 02470Statens pensjonskasse24Driftsresultat1 Driftsinntekter, overslagsbevilgning-521 420 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning412 040 0003 Avskrivninger93 764 0004 Renter av statens kapital25 393 0005 Til investeringsformål18 070 000Sum 27 847 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med18 000 000fra kr 347 930 000 til kr 329 930 0002530Foreldrepenger70Foreldrepenger ved fødsel, overslagsbevilgning, forhøyes med227 000 000fra kr 14 163 000 000 til kr 14 390 000 0002540Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn70Tilskudd, overslagsbevilgning, forhøyes med9 600 000fra kr 30 000 000 til kr 39 600 0002541Dagpenger70Dagpenger, overslagsbevilgning, nedsettes med800 000 000fra kr 12 900 000 000 til kr 12 100 000 0002542Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv.70Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv., overslagsbevilgning, nedsettes med210 000 000fra kr 850 000 000 til kr 640 000 0002620Stønad til enslig mor eller far70Overgangsstønad, overslagsbevilgning, nedsettes med120 000 000fra kr 2 680 000 000 til kr 2 560 000 00072Stønad til barnetilsyn, overslagsbevilgning, nedsettes med45 000 000fra kr 415 000 000 til kr 370 000 00076Forskuttering av underholdsbidrag, forhøyes med59 800 000fra kr 801 200 000 til kr 861 000 0002650Sykepenger70Sykepenger for arbeidstakere mv., overslagsbevilgning, nedsettes med100 000 000fra kr 31 980 000 000 til kr 31 880 000 00071Sykepenger for selvstendige, overslagsbevilgning, nedsettes med50 000 000fra kr 1 830 000 000 til kr 1 780 000 00073Tilretteleggingstilskudd, kan overføres, nedsettes med27 000 000fra kr 281 880 000 til kr 254 880 00075Feriepenger av sykepenger, overslagsbevilgning, nedsettes med60 000 000fra kr 1 790 000 000 til kr 1 730 000 0002651Arbeidsavklaringspenger70Arbeidsavklaringspenger, overslagsbevilgning, nedsettes med1 550 000 000fra kr 36 750 000 000 til kr 35 200 000 0002655Uførhet71Tilleggspensjon, overslagsbevilgning, nedsettes med1 079 000 000fra kr 33 190 000 000 til kr 32 111 000 00073[[Ny]] Foreløpig uførepensjon, overslagsbevilgning, bevilges med13 000 0002661Grunn- og hjelpestønad, hjelpemidler mv.74Tilskudd til biler, nedsettes med125 000 000fra kr 995 000 000 til kr 870 000 00075Bedring av funksjonsevnen, hjelpemidler, forhøyes med20 000 000fra kr 2 870 000 000 til kr 2 890 000 0002670Alderdom70Grunnpensjon, overslagsbevilgning, forhøyes med900 000 000fra kr 45 915 000 000 til kr 46 815 000 00071Tilleggspensjon, overslagsbevilgning, forhøyes med2 000 000 000fra kr 76 500 000 000 til kr 78 500 000 0002690Diverse utgifter77Pasienter fra gjensidighetsland mv., nedsettes med30 000 000fra kr 130 000 000 til kr 100 000 0002751Legemidler mv.70Legemidler, forhøyes med500 000fra kr 7 910 000 000 til kr 7 910 500 0002752Refusjon av egenbetaling70Egenandelstak 1, forhøyes med195 900 000fra kr 3 948 700 000 til kr 4 144 600 0002755Helsetjeneste i kommunene mv.70Allmennlegehjelp, nedsettes med66 000 000fra kr 3 490 000 000 til kr 3 424 000 00071Fysioterapi, kan nyttes under post 62, nedsettes med61 000 000fra kr 1 748 100 000 til kr 1 687 100 0003200Kunnskapsdepartementet5Refusjon utdanningsbistand NORAD mv., nedsettes med1 805 000fra kr 1 805 000 til kr 03225Tiltak i grunnopplæringen4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, forhøyes med5 285 000fra kr 67 437 000 til kr 72 722 0003280Felles enheter1Inntekter ved oppdrag, nedsettes med10 000fra kr 10 000 til kr 02Salgsinntekter m.v., nedsettes med900 000fra kr 2 010 000 til kr 1 110 0003281Felles tiltak for universiteter og høyskoler2Salgsinntekter mv., nedsettes med37 240 000fra kr 37 250 000 til kr 10 0003288Internasjonale samarbeidstiltak4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, nedsettes med689 000fra kr 4 794 000 til kr 4 105 0003440Politidirektoratet - politi- og lensmannsetaten4Gebyr - vaktselskap, nedsettes med10 000 000fra kr 11 207 000 til kr 1 207 0006Gebyr - utlendingssaker, nedsettes med5 618 000fra kr 88 756 000 til kr 83 138 0008Gebyr - ID-kort, nedsettes med14 250 000fra kr 14 250 000 til kr 03451Samfunnssikkerhet og beredskap3Diverse inntekter, nedsettes med9 500 000fra kr 31 960 000 til kr 22 460 0003456Direktoratet for nødkommunikasjon1Brukerbetaling, forhøyes med21 850 000fra kr 18 819 000 til kr 40 669 0003473Statens sivilrettsforvaltning1Diverse inntekter, nedsettes med162 000fra kr 162 000 til kr 03490Utlendingsdirektoratet3Reiseutgifter for flyktninger til og fra utlandet, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med1 789 000fra kr 13 006 000 til kr 14 795 0004Statlige mottak, ODA-godkjente utgifter, nedsettes med58 034 000fra kr 1 274 400 000 til kr 1 216 366 0006Gjenbosetting av flyktninger - støttetiltak, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med1 836 000fra kr 6 330 000 til kr 8 166 0003605Arbeids- og velferdsetaten6Gebyrinntekter for fastsettelse av bidrag, forhøyes med1 500 000fra kr 19 500 000 til kr 21 000 0003614Boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse1Gebyrinntekter, lån, forhøyes med7 000 000fra kr 26 000 000 til kr 33 000 00090Tilbakebetaling av lån, forhøyes med1 600 000 000fra kr 4 500 000 000 til kr 6 100 000 0003615Yrkesskadeforsikring1Premieinntekter, forhøyes med6 000 000fra kr 153 000 000 til kr 159 000 0003616Gruppelivsforsikring1Premieinntekter, forhøyes med3 000 000fra kr 91 000 000 til kr 94 000 0003635Ventelønn1Refusjon statlig virksomhet mv., forhøyes med9 000 000fra kr 40 000 000 til kr 49 000 00085Innfordring av feilutbetaling av ventelønn, forhøyes med200 000fra kr 1 600 000 til kr 1 800 0003711Ernæring og mattrygghet2[[Ny]] Diverse inntekter, bevilges med200 0003715Statens strålevern2Diverse inntekter, nedsettes med2 000 000fra kr 40 494 000 til kr 38 494 0004Gebyrinntekter, forhøyes med1 000 000fra kr 3 100 000 til kr 4 100 0005Oppdragsinntekter, forhøyes med1 000 000fra kr 4 221 000 til kr 5 221 0003732Regionale helseforetak86Driftskreditter, forhøyes med1 600 000 000fra kr 550 000 000 til kr 2 150 000 0003821Bosetting av flyktninger og tiltak for innvandrere1Integreringstilskudd for overføringsflyktninger, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med20 099 000fra kr 79 887 000 til kr 99 986 0002Særskilt tilskudd ved bosetting av enslige, mindreårige flyktninger, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med4 212 000fra kr 21 447 000 til kr 25 659 0003822Opplæring i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere1Norskopplæring i mottak, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med19 275 000fra kr 94 320 000 til kr 113 595 0003855Statlig forvaltning av barnevernet60Kommunale egenandeler, nedsettes med52 000 000fra kr 923 648 000 til kr 871 648 0003856Barnevernets omsorgssenter for enslige, mindreårige asylsøkere4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, forhøyes med58 730 000fra kr 136 900 000 til kr 195 630 0004100Landbruks- og matdepartementet40[[Ny]] Salg av eiendom, bevilges med1 190 0004380Post- og teletilsynet1Diverse gebyrer, nedsettes med5 300 000fra kr 162 100 000 til kr 156 800 0004441Klima- og forurensningsdirektoratet7Gebyrinntekter[[Kvotesystemet]] [[Ny]] Tilbakeføring av kapitalinnskudd fra IT Fornebu Holding AS, bevilges med40 800 0005440Statens direkte økonomiske engasjement i petroleumsvirksomheten24Driftsresultat1 Driftsinntekter167 500 000 0002 Driftsutgifter-31 200 000 0003 Lete- og feltutviklingsutgifter-2 500 000 0004 Avskrivninger-16 500 000 0005 Renter av statens kapital -6 700 000 000Sum 110 600 000 00030Avskrivninger, forhøyes med100 000 000fra kr 16 400 000 000 til kr 16 500 000 00080Renter av statens kapital, nedsettes med200 000 000fra kr 6 900 000 000 til kr 6 700 000 0005445Statsbygg30[[Ny]] Salg av eiendom, bevilges med200 000 0005460Garanti-instituttet for eksportkreditt50[[Ny]] Tilbakeføring fra risikoavsetningsfond for SUS/Baltikum-ordningen, bevilges med142 000 0005491Avskrivning på statens kapital i statens forretningsdrift30Avskrivninger, nedsettes med10 126 000fra kr 798 373 000 til kr 788 247 0005501Skatter på formue og inntekt72Fellesskatt, nedsettes med385 000 000fra kr 169 091 000 000 til kr 168 706 000 0005506Avgift av arv og gaver70Avgift, nedsettes med71 000 000fra kr 1 800 000 000 til kr 1 729 000 0005511Tollinntekter70Toll, nedsettes med15 000 000fra kr 2 350 000 000 til kr 2 335 000 0005521Merverdiavgift70Merverdiavgift, nedsettes med1 000 000fra kr 206 700 000 000 til kr 206 699 000 0005531Avgift på tobakkvarer mv.70Avgift på tobakkvarer mv., forhøyes med100 000 000fra kr 8 000 000 000 til kr 8 100 000 0005536Avgift på motorvogner mv.71Engangsavgift, nedsettes med1 000 000fra kr 19 700 000 000 til kr 19 699 000 0005538Veibruksavgift på drivstoff71Veibruksavgift på autodiesel, nedsettes med2 000 000fra kr 9 400 000 000 til kr 9 398 000 0005542Avgift på mineralolje mv.70Grunnavgift på mineralolje mv., forhøyes med60 000 000fra kr 1 700 000 000 til kr 1 760 000 0005543Miljøavgift på mineralske produkter mv.70CO2-avgift, nedsettes med26 000 000fra kr 4 755 000 000 til kr 4 729 000 0005556Avgift på alkoholfrie drikkevarer mv.70Avgift på alkoholfrie drikkevarer mv., nedsettes med35 000 000fra kr 1 883 000 000 til kr 1 848 000 0005568Sektoravgifter under Kulturdepartementet72[[Ny]] Vederlag fra TV2, bevilges med10 000 0005572Sektoravgifter under Helse- og omsorgsdepartementet71Vinmonopolavgift, nedsettes med8 000 000fra kr 44 100 000 til kr 36 100 0005575Sektoravgifter under Fiskeri- og kystdepartementet71Kontrollavgift fiskeflåten, forhøyes med6 000 000fra kr 24 820 000 til kr 30 820 00074Sektoravgifter Kystverket, forhøyes med69 200 000fra kr 639 425 000 til kr 708 625 0005580Sektoravgifter under Finansdepartementet70Finanstilsynet, bidrag fra tilsynsenhetene, forhøyes med3 700 000fra kr 294 900 000 til kr 298 600 0005603Renter av statens kapital i statens forretningsdrift80Renter av statens faste kapital, nedsettes med2 257 000fra kr 86 190 000 til kr 83 933 0005605Renter av statskassens kontantbeholdning og andre fordringer87Renteinntekter mv. fra Statens finansfond, nedsettes med27 000 000fra kr 159 400 000 til kr 132 400 0005607Renter av boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse80Renter, nedsettes med96 000 000fra kr 1 229 000 000 til kr 1 133 000 0005617Renter fra Statens lånekasse for utdanning80Renter, nedsettes med500 550 000fra kr 4 606 550 000 til kr 4 106 000 0005618Aksjer i Posten Norge AS85[[Ny]] Utbytte, bevilges med138 000 0005622Aksjer i Avinor AS85Utbytte, forhøyes med189 000 000fra kr 315 000 000 til kr 504 000 0005623Aksjer i Baneservice AS85Utbytte, nedsettes med15 800 000fra kr 18 000 000 til kr 2 200 0005625Renter og utbytte fra Innovasjon Norge86Utbytte fra investeringsfond for Nordvest-Russland og Øst-Europa, nedsettes med1 900 000fra kr 3 000 000 til kr 1 100 0005631Aksjer i AS Vinmonopolet85Statens overskuddsandel, forhøyes med40 000 000fra kr 39 500 000 til kr 79 500 0005651Aksjer i selskaper under Landbruks- og matdepartementet85Utbytte, forhøyes med11 830 000fra kr 750 000 til kr 12 580 0005652Renter og utbytte Statskog SF85Utbytte, forhøyes med6 300 000fra kr 5 000 000 til kr 11 300 0005656Aksjer i selskaper under NHDs forvaltning85Utbytte, forhøyes med7 106 000 000fra kr 9 946 200 000 til kr 17 052 200 0005680Innskuddskapital i Statnett SF85Utbytte, nedsettes med146 000 000fra kr 461 000 000 til kr 315 000 0005685Aksjer i Statoil ASA85Utbytte, forhøyes med535 000 000fra kr 12 818 000 000 til kr 13 353 000 0005701Diverse inntekter2Diverse inntekter, forhøyes med55 000 000fra kr 295 100 000 til kr 350 100 00073Refusjon fra bidragspliktige, forhøyes med19 600 000fra kr 381 400 000 til kr 401 000 0005704Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv.2Dividende, nedsettes med15 000 000fra kr 170 000 000 til kr 155 000 0005705Refusjon av dagpenger1Refusjon dagpenger, statsgaranti ved konkurs, nedsettes med20 000 000fra kr 80 000 000 til kr 60 000 0003Refusjon av dagpenger fra EØS-land, forhøyes med5 000 000fra kr 1 000 000 til kr 6 000 000» Forslag nr. 33 lyder: «Fra 1. juli 2011 gjøres følgende endringer i Stortingets vedtak 25. november 2010 om CO2-avgift på mineralske produkter: § 1 annet ledd nr. 2 og § 1 annet ledd oppheves. Gjeldende tredje ledd blir nytt annet ledd.» Forslag nr. 34 lyder: «I Stortingets vedtak 25. november 2010 om avgift på alkoholfrie drikkevarer mv. for budsjetterminen 2011 gjøres følgende endring:
Det voteres over forslag nr. 31, fra Høyre og Venstre. Forslaget lyder: «Fra 1. juli 2011 gjøres følgende endringer i Stortingets vedtak 25. november 2010 om veibruksavgift på autodiesel for budsjetterminen 2011:
Det voteres over forslag nr. 30, fra Høyre og Kristelig Folkeparti. Forslaget lyder: «Fra 1. juli 2011 gjøres følgende endringer i Stortingets vedtak 25. november 2010 om grunnavgift på mineralolje mv. for budsjetterminen 2011:
Det voteres over forslagene nr. 14–29, fra Fremskrittspartiet. Forslag nr. 14 lyder: «I statsbudsjettet for 2011 gjøres følgende endringer: 1H.M. Kongen og H.M. Dronningen51[[Ny]] Særskilte prosjekter ved Det kongelige hoff, bevilges med6 190 00061Høyesterett1Driftsutgifter, forhøyes med1 884 000fra kr 75 018 000 til kr 76 902 000100Utenriksdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med6 800 000fra kr 1 691 595 000 til kr 1 698 395 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med5 000 000fra kr 7 670 000 til kr 12 670 000150Bistand til Afrika78Regionbevilgning for Afrika, kan overføres, nedsettes med21 100 000fra kr 2 618 500 000 til kr 2 597 400 000151Bistand til Asia78Regionbevilgning for Asia, kan overføres, nedsettes med7 000 000fra kr 370 000 000 til kr 363 000 000152Bistand til Midtøsten78Regionbevilgning for Midtøsten, kan overføres, nedsettes med10 000 000fra kr 500 000 000 til kr 490 000 000160Sivilt samfunn og demokratiutvikling72Demokratistøtte/partier, kan overføres, nedsettes med3 500 000fra kr 8 000 000 til kr 4 500 00077Utvekslingsordninger gjennom Fredskorpset, kan overføres, nedsettes med4 600 000fra kr 135 000 000 til kr 130 400 000161Næringsutvikling70Næringsutvikling, kan overføres, nedsettes med2 400 000fra kr 309 000 000 til kr 306 600 000163Nødhjelp, humanitær bistand og menneskerettigheter70Naturkatastrofer, kan overføres, nedsettes med6 000 000fra kr 458 000 000 til kr 452 000 00071Humanitær bistand, kan overføres, nedsettes med15 500 000fra kr 2 075 600 000 til kr 2 060 100 000164Fred, forsoning og demokrati70Fred, forsoning og demokratitiltak, kan overføres, nedsettes med5 500 000fra kr 647 725 000 til kr 642 225 00073Andre ODA-godkjente OSSE-land, kan overføres, nedsettes med3 800 000fra kr 340 000 000 til kr 336 200 000166Miljø og bærekraftig utvikling mv.70Ymse tilskudd, kan overføres, nedsettes med6 292 000fra kr 7 595 000 til kr 1 303 00071Internasjonale prosesser og konvensjoner mv., kan overføres, nedsettes med6 000 000fra kr 33 000 000 til kr 27 000 00072Internasjonale miljøprosesser og bærekraftig utvikling, kan overføres, nedsettes med8 200 000fra kr 235 000 000 til kr 226 800 000167Flyktningtiltak i Norge, godkjent som utviklingshjelp[[ODA]] [[Ny]] Drift av nasjonale fellesoppgaver, bevilges med97 932 00073Tilskudd til NORDUnet, kan overføres, forhøyes med1 747 000fra kr 19 579 000 til kr 21 326 000281Felles tiltak for universiteter og høyskoler1Driftsutgifter, nedsettes med56 393 000fra kr 310 795 000 til kr 254 402 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 15 849 000 til kr 45 849 000283Meteorologiformål72Internasjonale samarbeidsprosjekter, nedsettes med28 043 000fra kr 57 595 000 til kr 29 552 000288Internasjonale samarbeidstiltak72Internasjonale grunnforskningsorganisasjoner, forhøyes med7 004 000fra kr 203 312 000 til kr 210 316 00073EUs rammeprogram for forskning, kan overføres, nedsettes med61 005 000fra kr 1 136 673 000 til kr 1 075 668 00074Det europeiske instituttet for innovasjon og teknologi, kan overføres, nedsettes med488 000fra kr 8 627 000 til kr 8 139 00075UNESCO, nedsettes med2 812 000fra kr 19 393 000 til kr 16 581 000315Frivillighetsformål83[[Ny]] Vikersund nasjonalanlegg, bevilges med18 000 000320Allmenne kulturformål74Tilskudd til tiltak under Norsk kulturråd, kan overføres, nedsettes med14 112 000fra kr 224 258 000 til kr 210 146 00077Prosjekt- og utviklingstiltak på museums- og arkivfeltet, kan nyttes under post 1, forhøyes med9 403 000fra kr 24 894 000 til kr 34 297 00079Til disposisjon, kan nyttes under post 1, nedsettes med5 385 000fra kr 19 277 000 til kr 13 892 000321Kunstnerformål75Vederlagsordninger, forhøyes med2 685 000fra kr 135 204 000 til kr 137 889 000322Billedkunst, kunsthåndverk og offentlig rom73Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, forhøyes med30 000 000fra kr 252 414 000 til kr 282 414 00078Ymse faste tiltak, nedsettes med570 000fra kr 38 206 000 til kr 37 636 000326Språk-, litteratur- og bibliotekformål1Driftsutgifter, kan nyttes under post 77, forhøyes med8 148 000fra kr 471 384 000 til kr 479 532 000328Museums- og andre kulturvernformål78Ymse faste tiltak, forhøyes med3 093 000fra kr 19 674 000 til kr 22 767 000334Film- og medieformål51[[Ny]] Audiovisuelle produksjoner, bevilges med10 000 000400Justisdepartementet1Driftsutgifter, nedsettes med5 267 000fra kr 327 262 000 til kr 321 995 000410Tingrettene og lagmannsrettene1Driftsutgifter, forhøyes med31 460 000fra kr 1 590 677 000 til kr 1 622 137 000414Forliksråd og andre domsutgifter1Driftsutgifter, nedsettes med10 000 000fra kr 135 310 000 til kr 125 310 000430Kriminalomsorgens sentrale forvaltning1Driftsutgifter, forhøyes med19 500 000fra kr 3 318 708 000 til kr 3 338 208 000440Politidirektoratet – politi- og lensmannsetaten1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 441 post 1, forhøyes med226 439 000fra kr 9 298 192 000 til kr 9 524 631 00021Spesielle driftsutgifter, forhøyes med9 100 000fra kr 164 389 000 til kr 173 489 000441Oslo politidistrikt1Driftsutgifter, kan nyttes under kap. 440 post 1, forhøyes med30 500 000fra kr 1 893 926 000 til kr 1 924 426 000445Den høyere påtalemyndighet1Driftsutgifter, forhøyes med3 000 000fra kr 134 250 000 til kr 137 250 000448Grensekommissæren1Driftsutgifter, forhøyes med23 000 000fra kr 5 447 000 til kr 28 447 000451Samfunnssikkerhet og beredskap1Driftsutgifter, forhøyes med20 500 000fra kr 568 597 000 til kr 589 097 000452Sentral krisehåndtering1Driftsutgifter, forhøyes med4 300 000fra kr 10 175 000 til kr 14 475 000455Redningstjenesten1Driftsutgifter, forhøyes med11 750 000fra kr 657 652 000 til kr 669 402 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med4 000 000fra kr 6 498 000 til kr 2 498 000456Direktoratet for nødkommunikasjon1Driftsutgifter, forhøyes med50 900 000fra kr 240 970 000 til kr 291 870 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med27 400 000fra kr 474 500 000 til kr 501 900 000466Særskilte straffesaksutgifter m.m.1Driftsutgifter, forhøyes med30 000 000fra kr 886 567 000 til kr 916 567 000467Norsk Lovtidend1Driftsutgifter, forhøyes med1 786 000fra kr 3 179 000 til kr 4 965 000470Fri rettshjelp71Fritt rettsråd, forhøyes med5 000 000fra kr 199 559 000 til kr 204 559 00072Tilskudd til spesielle rettshjelptiltak, nedsettes med8 500 000fra kr 36 815 000 til kr 28 315 000471Statens erstatningsansvar72Erstatning i anledning av straffeforfølging, overslagsbevilgning, forhøyes med10 000 000fra kr 18 904 000 til kr 28 904 000472Voldsoffererstatning og rådgiving for kriminalitetsofre70Erstatning til voldsofre, overslagsbevilgning, forhøyes med15 000 000fra kr 185 270 000 til kr 200 270 000473Statens sivilrettsforvaltning1Driftsutgifter, forhøyes med838 000fra kr 31 584 000 til kr 32 422 000476Førstelinjerettshjelp1[[Ny]] Driftsutgifter, bevilges med8 337 000480Svalbardbudsjettet50Tilskudd, nedsettes med2 750 000fra kr 91 086 000 til kr 88 336 000490Utlendingsdirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med31 713 000fra kr 707 569 000 til kr 739 282 00021Spesielle driftsutgifter, statlige mottak, kan nyttes under post 60, nedsettes med7 813 000fra kr 1 935 875 000 til kr 1 928 062 00022Spesielle driftsutgifter, tolk og oversettelse, forhøyes med2 000 000fra kr 51 000 000 til kr 53 000 00060Tilskudd til vertskommuner for statlige mottak for asylsøkere og flyktninger, nedsettes med9 505 000fra kr 239 885 000 til kr 230 380 00070Økonomiske ytelser til beboere i asylmottak, kan nyttes under post 60, forhøyes med3 512 000fra kr 507 187 000 til kr 510 699 00072Retur av asylsøkere med avslag og tilbakevending for flyktninger, kan overføres, nedsettes med1 500 000fra kr 111 857 000 til kr 110 357 000551Regional utvikling og nyskaping60Tilskudd til fylkeskommuner for regional utvikling, forhøyes med10 000 000fra kr 1 552 350 000 til kr 1 562 350 000552Nasjonalt samarbeid for regional utvikling21Kunnskapsutvikling, informasjon, mv., kan overføres, forhøyes med3 000 000fra kr 13 000 000 til kr 16 000 00072Nasjonale tiltak for regional utvikling, kan overføres, nedsettes med1 000 000fra kr 459 750 000 til kr 458 750 000571Rammetilskudd til kommuner60Innbyggertilskudd, forhøyes med23 500 000fra kr 94 929 757 000 til kr 94 953 257 00065[[Ny]] Midler til samhandling, øremerket, bevilges med500 000 00069[[Ny]] Styrking av eldreomsorgen, drift av institusjonsplasser, øremerket, bevilges med1 000 000 000572Rammetilskudd til fylkeskommuner61[[Ny]] Finansiering av fagskoler, øremerket, bevilges med25 000 00068[[Ny]] Veivedlikehold, bevilges med1 500 000 000580Bostøtte70Bostøtte, overslagsbevilgning, nedsettes med378 500 000fra kr 4 148 500 000 til kr 3 770 000 000581Bolig- og bomiljøtiltak61Husleietilskudd, nedsettes med1 000 000fra kr 4 500 000 til kr 3 500 000582Rentekompensasjon for skole- og svømmeanlegg og kirkebygg60Rentekompensasjon – skole- og svømmeanlegg, kan overføres, nedsettes med90 200 000fra kr 673 000 000 til kr 582 800 00061Rentekompensasjon - kirkebygg, kan overføres, nedsettes med3 600 000fra kr 47 000 000 til kr 43 400 000586Tilskudd til omsorgsboliger og sykehjemsplasser63Tilskudd til kompensasjon for utgifter til renter og avdrag, nedsettes med72 300 000fra kr 1 273 700 000 til kr 1 201 400 000587Statens bygningstekniske etat1Driftsutgifter, forhøyes med7 700 000fra kr 55 800 000 til kr 63 500 000600Arbeidsdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med5 000 000fra kr 164 690 000 til kr 169 690 000601Utredningsvirksomhet, forskning m.m.21Spesielle driftsutgifter, nedsettes med1 400 000fra kr 61 950 000 til kr 60 550 00022Tiltak mot ufrivillig deltid, nedsettes med25 000 000fra kr 25 000 000 til kr 070Tilskudd, forhøyes med4 000 000fra kr 23 420 000 til kr 27 420 000604Utviklingstiltak i arbeids- og velferdsforvaltningen21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, kan nyttes under post 45, forhøyes med69 000 000fra kr 34 620 000 til kr 103 620 000605Arbeids- og velferdsetaten1Driftsutgifter, forhøyes med76 700 000fra kr 9 565 210 000 til kr 9 641 910 00070Tilskudd til helse- og rehabiliteringstjenester for sykemeldte, kan overføres, nedsettes med4 000 000fra kr 227 730 000 til kr 223 730 000611Pensjoner av statskassen1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med1 900 000fra kr 20 900 000 til kr 19 000 000612Tilskudd til Statens Pensjonskasse1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med61 000 000fra kr 8 966 600 000 til kr 8 905 600 00022[[Ny]] Sluttoppgjør, overslagsbevilgning, bevilges med17 000 00070For andre medlemmer av Statens Pensjonskasse, overslagsbevilgning, nedsettes med1 000 000fra kr 100 000 000 til kr 99 000 000613Arbeidsgiveravgift til folketrygden1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med52 000 000fra kr 773 000 000 til kr 825 000 000614Boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse1Driftsutgifter, forhøyes med8 000 000fra kr 40 000 000 til kr 48 000 00090Utlån, overslagsbevilgning, forhøyes med5 200 000 000fra kr 10 000 000 000 til kr 15 200 000 000615Yrkesskadeforsikring1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med18 000 000fra kr 72 000 000 til kr 90 000 000616Gruppelivsforsikring1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, nedsettes med14 000 000fra kr 156 000 000 til kr 142 000 000621Tilskudd til sosiale tjenester og sosial inkludering70Frivillig arbeid, kan overføres, forhøyes med5 000 000fra kr 52 760 000 til kr 57 760 000634Arbeidsmarkedstiltak21Forsøk, utviklingstiltak mv., kan overføres, forhøyes med7 000 000fra kr 78 350 000 til kr 85 350 00076Tiltak for arbeidssøkere, kan overføres, nedsettes med296 000 000fra kr 7 253 490 000 til kr 6 957 490 000635Ventelønn1Driftsutgifter, overslagsbevilgning, forhøyes med9 000 000fra kr 155 000 000 til kr 164 000 000640Arbeidstilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med10 000 000fra kr 427 500 000 til kr 437 500 000642Petroleumstilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med7 000 000fra kr 185 950 000 til kr 192 950 000664Pensjonstrygden for sjømenn70Tilskudd, forhøyes med5 000 000fra kr 395 270 000 til kr 400 270 000666Avtalefestet pensjon[[AFP]] [[Ny]] Omstillingsmidler for sykehus, bevilges med550 000 000733Habilitering og rehabilitering21Spesielle driftsutgifter, kan nyttes under post 79, forhøyes med1 000 000fra kr 18 633 000 til kr 19 633 00070Behandlingsreiser til utlandet, nedsettes med1 000 000fra kr 106 651 000 til kr 105 651 00079Andre tilskudd, kan nyttes under post 21, nedsettes med1 600 000fra kr 16 552 000 til kr 14 952 000734Særskilte tilskudd til psykisk helse og rustiltak21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med2 000 000fra kr 9 200 000 til kr 11 200 00072Utviklingsområder innen psykisk helsevern og rus, nedsettes med2 000 000fra kr 47 674 000 til kr 45 674 000761Omsorgstjeneste67Utviklingstiltak, forhøyes med2 100 000fra kr 189 988 000 til kr 192 088 000762Primærhelsetjeneste21Spesielle driftsutgifter, kan nyttes under post 70, forhøyes med10 000 000fra kr 41 202 000 til kr 51 202 00073Forebygging av uønskede svangerskap og abort, kan overføres, nedsettes med5 000 000fra kr 29 896 000 til kr 24 896 000764Psykisk helse60Psykisk helsearbeid, kan overføres, nedsettes med6 000 000fra kr 200 712 000 til kr 194 712 000781Forsøk og utvikling mv.21Spesielle driftsutgifter, nedsettes med7 400 000fra kr 70 066 000 til kr 62 666 00079Andre tilskudd, forhøyes med6 000 000fra kr 37 394 000 til kr 43 394 000820Integrerings- og mangfoldsdirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med540 000fra kr 179 939 000 til kr 180 479 000821Bosetting av flyktninger og tiltak for innvandrere60Integreringstilskudd, kan overføres, nedsettes med86 293 000fra kr 4 304 872 000 til kr 4 218 579 00061Særskilt tilskudd ved bosetting av enslige, mindreårige flyktninger, overslagsbevilgning, forhøyes med39 471 000fra kr 258 504 000 til kr 297 975 000822Opplæring i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere60Tilskudd til opplæring i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere, nedsettes med55 355 000fra kr 1 628 069 000 til kr 1 572 714 000844Kontantstøtte70Tilskudd, overslagsbevilgning, nedsettes med82 000 000fra kr 1 437 000 000 til kr 1 355 000 000845Barnetrygd70Tilskudd, overslagsbevilgning, nedsettes med30 000 000fra kr 14 950 000 000 til kr 14 920 000 000846Forsknings- og utredningsvirksomhet, tilskudd mv.21Spesielle driftsutgifter, kan nyttes under post 50, forhøyes med2 000 000fra kr 23 967 000 til kr 25 967 000854Tiltak i barne- og ungdomsvernet21Spesielle driftsutgifter, kan nyttes under post 71, forhøyes med8 000 000fra kr 73 432 000 til kr 81 432 00060Kommunalt barnevern, nedsettes med8 000 000fra kr 240 000 000 til kr 232 000 000855Statlig forvaltning av barnevernet1Driftsutgifter, kan nyttes under post 22 og post 60, nedsettes med52 000 000fra kr 3 411 000 000 til kr 3 359 000 000856Barnevernets omsorgssenter for enslige, mindreårige asylsøkere1Driftsutgifter, forhøyes med88 830 000fra kr 229 077 000 til kr 317 907 000857Barne- og ungdomstiltak60Barne- og ungdomstiltak i større bysamfunn, kan overføres, forhøyes med5 000 000fra kr 48 537 000 til kr 53 537 000858Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet21Spesielle driftsutgifter, nedsettes med14 000 000fra kr 19 662 000 til kr 5 662 000904Brønnøysundregistrene1Driftsutgifter, forhøyes med6 500 000fra kr 308 300 000 til kr 314 800 000905Norges geologiske undersøkelse1Driftsutgifter, forhøyes med17 666 000fra kr 151 350 000 til kr 169 016 000906Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard1Driftsutgifter, nedsettes med3 000 000fra kr 16 800 000 til kr 13 800 000950Forvaltning av statlig eierskap70[[Ny]] Utbetaling - garantiordning, Eksportfinans ASA, bevilges med106 400 000960Raufoss ASA71[[Ny]] Refusjon for miljøtiltak, bevilges med8 000 0001000Fiskeri- og kystdepartementet21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med4 000 000fra kr 4 860 000 til kr 8 860 0001020Havforskningsinstituttet1Driftsutgifter, forhøyes med23 666 000fra kr 316 300 000 til kr 339 966 0001062Kystverket1Driftsutgifter, kan nyttes under post 45, forhøyes med140 000 000fra kr 1 376 508 000 til kr 1 516 508 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med34 000 000fra kr 304 350 000 til kr 338 350 00070Tilskudd Redningsselskapet, forhøyes med16 000 000fra kr 43 300 000 til kr 59 300 0001100Landbruks- og matdepartementet45Store utstyrskjøp og vedlikehold – ordinære forvaltningsorganer, kan overføres, kan nyttes under post 50, forhøyes med4 040 000fra kr 2 595 000 til kr 6 635 0001147Reindriftsforvaltningen1Driftsutgifter, forhøyes med2 100 000fra kr 41 289 000 til kr 43 389 00045Store utstyrskjøp og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med1 300 000fra kr 6 958 000 til kr 5 658 00082Radioaktivitetstiltak, kan overføres, nedsettes med800 000fra kr 2 500 000 til kr 1 700 0001300Samferdselsdepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med3 000 000fra kr 128 000 000 til kr 131 000 00070Tilskudd til internasjonale organisasjoner, forhøyes med2 300 000fra kr 26 700 000 til kr 29 000 0001320Statens vegvesen23Trafikktilsyn, drift og vedlikehold av riksveger m.m., kan overføres, kan nyttes under post 29, post 30, post 31 og post 72, forhøyes med2 000 000 000fra kr 7 170 100 000 til kr 9 170 100 00029Vederlag til OPS-prosjekter, kan overføres, kan nyttes under post 23 og post 30, forhøyes med30 000 000fra kr 443 000 000 til kr 473 000 00030Riksveginvesteringer, kan overføres, kan nyttes under post 23, post 29, post 31 og post 72, forhøyes med110 000 000fra kr 5 498 400 000 til kr 5 608 400 00061Rentekompensasjon for transporttiltak i fylkene, nedsettes med13 800 000fra kr 103 800 000 til kr 90 000 00072Kjøp av riksvegferjetjenester, kan overføres, kan nyttes under post 23 og post 30, forhøyes med20 000 000fra kr 446 400 000 til kr 466 400 0001350Jernbaneverket23Drift og vedlikehold, kan overføres, kan nyttes under post 30, forhøyes med240 000 000fra kr 4 923 000 000 til kr 5 163 000 0001380Post- og teletilsynet1Driftsutgifter, nedsettes med5 300 000fra kr 167 300 000 til kr 162 000 0001400Miljøverndepartementet21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med750 000fra kr 153 405 000 til kr 154 155 00076Støtte til nasjonale og internasjonale miljøtiltak, kan overføres, nedsettes med4 500 000fra kr 20 696 000 til kr 16 196 0001410Miljøvernforskning og miljøovervåking51Forskningsprogrammer m.m., nedsettes med750 000fra kr 167 518 000 til kr 166 768 0001426Statens naturoppsyn1Driftsutgifter, forhøyes med600 000fra kr 117 244 000 til kr 117 844 0001427Direktoratet for naturforvaltning21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med57 200 000fra kr 279 644 000 til kr 336 844 0001429Riksantikvaren50Tilskudd til Samisk kulturminnearbeid, forhøyes med3 000 000fra kr 3 000 000 til kr 6 000 00072Vern og sikring av fredete og verneverdige kulturminner og kulturmiljøer, kan overføres, kan nyttes under post 21, forhøyes med45 000 000fra kr 216 212 000 til kr 261 212 0001441Klima- og forurensningsdirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med1 000 000fra kr 331 982 000 til kr 332 982 0001465Statens kartverk, arbeid med tinglysing og nasjonal geografisk infrastruktur21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med14 666 000fra kr 411 066 000 til kr 425 732 0001500Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med1 000 000fra kr 55 829 000 til kr 56 829 0001502Tilskudd til kompetanseutvikling21[[Ny]] Spesielle driftsutgifter, kan overføres, bevilges med2 000 00070Tilskudd, kan overføres, nedsettes med2 000 000fra kr 15 000 000 til kr 13 000 0001504Kompensasjon til Opplysningsvesenets fond70[[Ny]] Kompensasjon, bevilges med235 000 0001534Tilskudd til samiske formål72Samisk språk, informasjon m.m., nedsettes med300 000fra kr 11 081 000 til kr 10 781 0001550Konkurransetilsynet23Klagenemnda for offentlige anskaffelser, forhøyes med2 000 000fra kr 5 554 000 til kr 7 554 0001560Direktoratet for forvaltning og IKT1Driftsutgifter, forhøyes med650 000fra kr 176 265 000 til kr 176 915 00023Elektronisk ID, kan overføres, forhøyes med3 200 000fra kr 75 850 000 til kr 79 050 0001561IKT-politikk22Samordning av IKT-politikken, kan overføres, nedsettes med350 000fra kr 13 019 000 til kr 12 669 0001570Datatilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med270 000fra kr 32 051 000 til kr 32 321 0001580Byggeprosjekter utenfor husleieordningen30Prosjektering av bygg, kan overføres, forhøyes med61 000 000fra kr 84 000 000 til kr 145 000 00033Videreføring av byggeprosjekter, kan overføres, nedsettes med30 000 000fra kr 462 000 000 til kr 432 000 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med6 790 000fra kr 12 100 000 til kr 18 890 0001584Eiendommer utenfor husleieordningen1Driftsutgifter, forhøyes med2 500 000fra kr 15 893 000 til kr 18 393 0001590Kirkelig administrasjon71Tilskudd til kirkelige formål, forhøyes med2 500 000fra kr 203 430 000 til kr 205 930 00074Tilskudd til Oslo domkirke, forhøyes med2 000 000fra kr 1 000 000 til kr 3 000 00075Trosopplæring, kan overføres, kan nyttes under post 1, forhøyes med10 000 000fra kr 177 870 000 til kr 187 870 00076[[Ny]] Oppgradering og sikring av kirker som kulturminner, bevilges med52 000 0001602Finanstilsynet1Driftsutgifter, forhøyes med1 900 000fra kr 293 900 000 til kr 295 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med1 800 000fra kr 10 000 000 til kr 11 800 0001610Toll- og avgiftsetaten1Driftsutgifter, forhøyes med500 000fra kr 1 362 300 000 til kr 1 362 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med500 000fra kr 87 300 000 til kr 86 800 0001618Skatteetaten1Driftsutgifter, nedsettes med53 900 000fra kr 4 297 100 000 til kr 4 243 200 00021Spesielle driftsutgifter, forhøyes med10 000 000fra kr 127 600 000 til kr 137 600 00022Større IT-prosjekter, kan overføres, forhøyes med25 400 000fra kr 147 400 000 til kr 172 800 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, forhøyes med50 000 000fra kr 92 400 000 til kr 142 400 0001632Kompensasjon for merverdiavgift61Tilskudd til kommuner og fylkeskommuner, overslagsbevilgning, forhøyes med500 000 000fra kr 14 500 000 000 til kr 15 000 000 0001634Statens innkrevingssentral1Driftsutgifter, forhøyes med4 780 000fra kr 253 700 000 til kr 258 480 0001700Forsvarsdepartementet73Forskning og utvikling, kan overføres, forhøyes med2 685 000fra kr 17 446 000 til kr 20 131 0001710Forsvarsbygg og nybygg og nyanlegg1Driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med103 882 000fra kr 2 608 550 000 til kr 2 712 432 00046Ekstraordinært vedlikehold, kan overføres, forhøyes med30 000 000fra kr 60 239 000 til kr 90 239 0001719Fellesutgifter og tilskudd til foretak under Forsvarsdepartementet1Driftsutgifter, nedsettes med8 317 000fra kr 229 483 000 til kr 221 166 00043Til disposisjon for Forsvarsdepartementet, kan overføres, nedsettes med1 000 000fra kr 18 000 000 til kr 17 000 00071Overføringer til andre, kan overføres, nedsettes med1 175 000fra kr 66 267 000 til kr 65 092 00078Norges tilskudd til NATOs driftsbudsjett, kan overføres, nedsettes med50 000 000fra kr 265 000 000 til kr 215 000 0001720Felles ledelse og kommandoapparat1Driftsutgifter, nedsettes med64 704 000fra kr 2 592 246 000 til kr 2 527 542 0001723Nasjonal sikkerhetsmyndighet1Driftsutgifter, forhøyes med5 400 000fra kr 141 985 000 til kr 147 385 0001725Fellesinstitusjoner og -utgifter under Forsvarsstaben1Driftsutgifter, forhøyes med64 912 000fra kr 1 913 817 000 til kr 1 978 729 00050Overføring Statens Pensjonskasse, kan overføres, nedsettes med7 380 000fra kr 73 984 000 til kr 66 604 0001731Hæren1Driftsutgifter, forhøyes med167 298 000fra kr 5 288 514 000 til kr 5 455 812 0001732Sjøforsvaret1Driftsutgifter, forhøyes med50 128 000fra kr 3 282 481 000 til kr 3 332 609 0001733Luftforsvaret1Driftsutgifter, forhøyes med28 867 000fra kr 3 968 358 000 til kr 3 997 225 0001734Heimevernet1Driftsutgifter, forhøyes med49 457 000fra kr 1 048 559 000 til kr 1 098 016 0001735Etterretningstjenesten21Spesielle driftsutgifter, forhøyes med18 182 000fra kr 966 010 000 til kr 984 192 0001740Forsvarets logistikkorganisasjon1Driftsutgifter, nedsettes med57 970 000fra kr 2 377 209 000 til kr 2 319 239 0001790Kystvakten1Driftsutgifter, forhøyes med8 657 000fra kr 977 565 000 til kr 986 222 0001791Redningshelikoptertjenesten1Driftsutgifter, nedsettes med6 287 000fra kr 491 502 000 til kr 485 215 0001792Norske styrker i utlandet1Driftsutgifter, forhøyes med264 048 000fra kr 1 187 463 000 til kr 1 451 511 0001795Kulturelle og allmennyttige formål1Driftsutgifter, nedsettes med2 765 000fra kr 239 877 000 til kr 237 112 0001800Olje- og energidepartementet1Driftsutgifter, forhøyes med1 000 000fra kr 149 600 000 til kr 150 600 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med19 000 000fra kr 40 920 000 til kr 59 920 0001810Oljedirektoratet1Driftsutgifter, forhøyes med2 000 000fra kr 228 500 000 til kr 230 500 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med110 000 000fra kr 88 100 000 til kr 198 100 0001820Norges vassdrags- og energidirektorat1Driftsutgifter, nedsettes med1 000 000fra kr 420 450 000 til kr 419 450 00021Spesielle driftsutgifter, kan overføres, forhøyes med3 000 000fra kr 80 250 000 til kr 83 250 00074[[Ny]] Kompensasjon for tapt produksjon, bevilges med533 0001825Omlegging av energibruk og energiproduksjon50Overføring til Energifondet, forhøyes med108 600 000fra kr 976 000 000 til kr 1 084 600 00070Tilskudd til elektrisitetssparing i husholdninger, kan overføres, nedsettes med40 000 000fra kr 40 000 000 til kr 01833CO2-håndtering21Spesielle driftsutgifter, kan overføres, nedsettes med940 000 000fra kr 1 530 000 000 til kr 590 000 0002309Tilfeldige utgifter1Driftsutgifter, forhøyes med2 900 000 000fra kr 9 773 000 000 til kr 12 673 000 0002410Statens lånekasse for utdanning1Driftsutgifter, kan nyttes under post 45, forhøyes med1 224 000fra kr 320 115 000 til kr 321 339 00050Avsetning til utdanningsstipend, overslagsbevilgning, forhøyes med182 228 000fra kr 4 661 211 000 til kr 4 843 439 00070Utdanningsstipend, overslagsbevilgning, forhøyes med100 419 000fra kr 2 793 512 000 til kr 2 893 931 00071Andre stipend, overslagsbevilgning, forhøyes med59 604 000fra kr 532 741 000 til kr 592 345 00072Rentestønad, overslagsbevilgning, nedsettes med64 890 000fra kr 1 105 890 000 til kr 1 041 000 00073Avskrivninger, overslagsbevilgning, forhøyes med30 280 000fra kr 404 420 000 til kr 434 700 00090Økt lån og rentegjeld, overslagsbevilgning, forhøyes med834 011 000fra kr 17 889 849 000 til kr 18 723 860 0002421Innovasjon Norge74[[Ny]] Markedsføring av Norge, bevilges med55 000 0002445Statsbygg24Driftsresultat1 Driftsinntekter, overslagsbevilgning-3 565 492 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning1 398 155 0003 Avskrivninger678 077 0004 Renter av statens kapital55 000 0005 Til investeringsformål923 509 0006 Til reguleringsfondet -23 248 000Sum -533 999 00030Prosjektering av bygg, kan overføres, forhøyes med16 000 000fra kr 263 000 000 til kr 279 000 00032Igangsetting av kurantprosjekter, kan overføres, forhøyes med12 000 000fra kr 91 000 000 til kr 103 000 00033Videreføring av ordinære byggeprosjekter, kan overføres, nedsettes med26 000 000fra kr 1 253 570 000 til kr 1 227 570 00034Videreføring av kurantprosjekter, kan overføres, nedsettes med96 000 000fra kr 770 990 000 til kr 674 990 0002460Garanti-instituttet for eksportkreditt24Driftsresultat1 Driftsinntekter, refusjon av driftsutgifter fra risikoavsetningsfond-100 000 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning100 000 000Sum 02470Statens pensjonskasse24Driftsresultat1 Driftsinntekter, overslagsbevilgning-521 420 0002 Driftsutgifter, overslagsbevilgning412 040 0003 Avskrivninger93 764 0004 Renter av statens kapital25 393 0005 Til investeringsformål18 070 000Sum 27 847 00045Større utstyrsanskaffelser og vedlikehold, kan overføres, nedsettes med18 000 000fra kr 347 930 000 til kr 329 930 0002530Foreldrepenger70Foreldrepenger ved fødsel, overslagsbevilgning, forhøyes med227 000 000fra kr 14 163 000 000 til kr 14 390 000 0002540Stønad under arbeidsledighet til fiskere og fangstmenn70Tilskudd, overslagsbevilgning, forhøyes med9 600 000fra kr 30 000 000 til kr 39 600 0002541Dagpenger70Dagpenger, overslagsbevilgning, nedsettes med800 000 000fra kr 12 900 000 000 til kr 12 100 000 0002542Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv.70Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv., overslagsbevilgning, nedsettes med200 000 000fra kr 850 000 000 til kr 650 000 0002620Stønad til enslig mor eller far70Overgangsstønad, overslagsbevilgning, nedsettes med120 000 000fra kr 2 680 000 000 til kr 2 560 000 00072Stønad til barnetilsyn, overslagsbevilgning, nedsettes med45 000 000fra kr 415 000 000 til kr 370 000 00076Forskuttering av underholdsbidrag, forhøyes med59 800 000fra kr 801 200 000 til kr 861 000 0002650Sykepenger70Sykepenger for arbeidstakere mv., overslagsbevilgning, nedsettes med100 000 000fra kr 31 980 000 000 til kr 31 880 000 00071Sykepenger for selvstendige, overslagsbevilgning, nedsettes med50 000 000fra kr 1 830 000 000 til kr 1 780 000 00073Tilretteleggingstilskudd, kan overføres, nedsettes med7 000 000fra kr 281 880 000 til kr 274 880 00075Feriepenger av sykepenger, overslagsbevilgning, nedsettes med60 000 000fra kr 1 790 000 000 til kr 1 730 000 0002651Arbeidsavklaringspenger70Arbeidsavklaringspenger, overslagsbevilgning, nedsettes med1 550 000 000fra kr 36 750 000 000 til kr 35 200 000 0002655Uførhet71Tilleggspensjon, overslagsbevilgning, nedsettes med1 079 000 000fra kr 33 190 000 000 til kr 32 111 000 00073[[Ny]] Foreløpig uførepensjon, overslagsbevilgning, bevilges med13 000 0002661Grunn- og hjelpestønad, hjelpemidler mv.74Tilskudd til biler, nedsettes med125 000 000fra kr 995 000 000 til kr 870 000 0002670Alderdom70Grunnpensjon, overslagsbevilgning, forhøyes med900 000 000fra kr 45 915 000 000 til kr 46 815 000 00071Tilleggspensjon, overslagsbevilgning, forhøyes med2 000 000 000fra kr 76 500 000 000 til kr 78 500 000 0002690Diverse utgifter77Pasienter fra gjensidighetsland mv., nedsettes med30 000 000fra kr 130 000 000 til kr 100 000 0002751Legemidler mv.70Legemidler, nedsettes med18 000 000fra kr 7 910 000 000 til kr 7 892 000 0002752Refusjon av egenbetaling70Egenandelstak 1, forhøyes med195 900 000fra kr 3 948 700 000 til kr 4 144 600 0002755Helsetjeneste i kommunene mv.70Allmennlegehjelp, nedsettes med66 000 000fra kr 3 490 000 000 til kr 3 424 000 00071Fysioterapi, kan nyttes under post 62, nedsettes med61 000 000fra kr 1 748 100 000 til kr 1 687 100 0003200Kunnskapsdepartementet5Refusjon utdanningsbistand NORAD mv., nedsettes med1 805 000fra kr 1 805 000 til kr 03225Tiltak i grunnopplæringen4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, forhøyes med5 285 000fra kr 67 437 000 til kr 72 722 0003280Felles enheter1Inntekter ved oppdrag, nedsettes med10 000fra kr 10 000 til kr 02Salgsinntekter m.v., nedsettes med900 000fra kr 2 010 000 til kr 1 110 0003281Felles tiltak for universiteter og høyskoler2Salgsinntekter mv., nedsettes med37 240 000fra kr 37 250 000 til kr 10 0003288Internasjonale samarbeidstiltak4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, nedsettes med689 000fra kr 4 794 000 til kr 4 105 0003440Politidirektoratet – politi- og lensmannsetaten4Gebyr - vaktselskap, nedsettes med10 000 000fra kr 11 207 000 til kr 1 207 0006Gebyr – utlendingssaker, nedsettes med5 618 000fra kr 88 756 000 til kr 83 138 0008Gebyr - ID-kort, nedsettes med14 250 000fra kr 14 250 000 til kr 03451Samfunnssikkerhet og beredskap3Diverse inntekter, nedsettes med9 500 000fra kr 31 960 000 til kr 22 460 0003456Direktoratet for nødkommunikasjon1Brukerbetaling, forhøyes med21 850 000fra kr 18 819 000 til kr 40 669 0003473Statens sivilrettsforvaltning1Diverse inntekter, nedsettes med162 000fra kr 162 000 til kr 03490Utlendingsdirektoratet3Reiseutgifter for flyktninger til og fra utlandet, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med1 789 000fra kr 13 006 000 til kr 14 795 0004Statlige mottak, ODA-godkjente utgifter, nedsettes med6 534 000fra kr 1 274 400 000 til kr 1 267 866 0003605Arbeids- og velferdsetaten6Gebyrinntekter for fastsettelse av bidrag, forhøyes med1 500 000fra kr 19 500 000 til kr 21 000 0003614Boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse1Gebyrinntekter, lån, forhøyes med7 000 000fra kr 26 000 000 til kr 33 000 00090Tilbakebetaling av lån, forhøyes med1 600 000 000fra kr 4 500 000 000 til kr 6 100 000 0003615Yrkesskadeforsikring1Premieinntekter, forhøyes med6 000 000fra kr 153 000 000 til kr 159 000 0003616Gruppelivsforsikring1Premieinntekter, forhøyes med3 000 000fra kr 91 000 000 til kr 94 000 0003635Ventelønn1Refusjon statlig virksomhet mv., forhøyes med9 000 000fra kr 40 000 000 til kr 49 000 00085Innfordring av feilutbetaling av ventelønn, forhøyes med200 000fra kr 1 600 000 til kr 1 800 0003711Ernæring og mattrygghet2[[Ny]] Diverse inntekter, bevilges med200 0003715Statens strålevern2Diverse inntekter, nedsettes med2 000 000fra kr 40 494 000 til kr 38 494 0004Gebyrinntekter, forhøyes med1 000 000fra kr 3 100 000 til kr 4 100 0005Oppdragsinntekter, forhøyes med1 000 000fra kr 4 221 000 til kr 5 221 0003732Regionale helseforetak86Driftskreditter, forhøyes med1 600 000 000fra kr 550 000 000 til kr 2 150 000 0003821Bosetting av flyktninger og tiltak for innvandrere1Integreringstilskudd for overføringsflyktninger, ODA-godkjente utgifter, nedsettes med1 151 000fra kr 79 887 000 til kr 78 736 0002Særskilt tilskudd ved bosetting av enslige, mindreårige flyktninger, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med4 095 000fra kr 21 447 000 til kr 25 542 0003822Opplæring i norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere1Norskopplæring i mottak, ODA-godkjente utgifter, forhøyes med19 275 000fra kr 94 320 000 til kr 113 595 0003855Statlig forvaltning av barnevernet60Kommunale egenandeler, nedsettes med52 000 000fra kr 923 648 000 til kr 871 648 0003856Barnevernets omsorgssenter for enslige, mindreårige asylsøkere4Refusjon av ODA-godkjente utgifter, forhøyes med69 930 000fra kr 136 900 000 til kr 206 830 0004100Landbruks- og matdepartementet40[[Ny]] Salg av eiendom, bevilges med1 190 0004380Post- og teletilsynet1Diverse gebyrer, nedsettes med5 800 000fra kr 162 100 000 til kr 156 300 0004441Klima- og forurensningsdirektoratet7Gebyrinntekter[[Kvotesystemet]] [[Ny]] Tilbakeføring av kapitalinnskudd fra IT Fornebu Holding AS, bevilges med40 800 0005440Statens direkte økonomiske engasjement i petroleumsvirksomheten24Driftsresultat1 Driftsinntekter167 500 000 0002 Driftsutgifter-31 200 000 0003 Lete- og feltutviklingsutgifter-2 500 000 0004 Avskrivninger-16 500 000 0005 Renter av statens kapital-6 700 000 000Sum 110 600 000 00030Avskrivninger, forhøyes med100 000 000fra kr 16 400 000 000 til kr 16 500 000 00080Renter av statens kapital, nedsettes med200 000 000fra kr 6 900 000 000 til kr 6 700 000 0005460Garanti-instituttet for eksportkreditt50[[Ny]] Tilbakeføring fra risikoavsetningsfond for SUS/Baltikum-ordningen, bevilges med142 000 0005491Avskrivning på statens kapital i statens forretningsdrift30Avskrivninger, nedsettes med10 126 000fra kr 798 373 000 til kr 788 247 0005501Skatter på formue og inntekt72Fellesskatt, nedsettes med100 000 000fra kr 169 091 000 000 til kr 168 991 000 0005511Tollinntekter70Toll, nedsettes med15 000 000fra kr 2 350 000 000 til kr 2 335 000 0005521Merverdiavgift70Merverdiavgift, nedsettes med75 000 000fra kr 206 700 000 000 til kr 206 625 000 0005526Avgift på alkohol70Avgift på alkohol, nedsettes med345 000 000fra kr 12 325 000 000 til kr 11 980 000 0005531Avgift på tobakkvarer mv.70Avgift på tobakkvarer mv., nedsettes med235 000 000fra kr 8 000 000 000 til kr 7 765 000 0005536Avgift på motorvogner mv.71Engangsavgift, nedsettes med101 000 000fra kr 19 700 000 000 til kr 19 599 000 0005537Avgifter på båter mv.71Avgift på båtmotorer, nedsettes med117 000 000fra kr 233 000 000 til kr 116 000 0005543Miljøavgift på mineralske produkter mv.70CO2-avgift, nedsettes med6 000 000fra kr 4 755 000 000 til kr 4 749 000 0005555Avgift på sjokolade- og sukkervarer mv.70Avgift på sjokolade- og sukkervarer mv., nedsettes med90 000 000fra kr 1 236 000 000 til kr 1 146 000 0005568Sektoravgifter under Kulturdepartementet72[[Ny]] Vederlag fra TV2, bevilges med10 000 0005572Sektoravgifter under Helse- og omsorgsdepartementet71Vinmonopolavgift, nedsettes med8 000 000fra kr 44 100 000 til kr 36 100 0005575Sektoravgifter under Fiskeri- og kystdepartementet71Kontrollavgift fiskeflåten, forhøyes med6 000 000fra kr 24 820 000 til kr 30 820 00074Sektoravgifter Kystverket, forhøyes med69 200 000fra kr 639 425 000 til kr 708 625 0005580Sektoravgifter under Finansdepartementet70Finanstilsynet, bidrag fra tilsynsenhetene, forhøyes med3 700 000fra kr 294 900 000 til kr 298 600 0005603Renter av statens kapital i statens forretningsdrift80Renter av statens faste kapital, nedsettes med2 257 000fra kr 86 190 000 til kr 83 933 0005605Renter av statskassens kontantbeholdning og andre fordringer87Renteinntekter mv. fra Statens finansfond, nedsettes med27 000 000fra kr 159 400 000 til kr 132 400 0005607Renter av boliglånsordningen i Statens Pensjonskasse80Renter, nedsettes med96 000 000fra kr 1 229 000 000 til kr 1 133 000 0005611Aksjer i NSB AS85Utbytte, forhøyes med93 500 000fra kr 53 000 000 til kr 146 500 0005617Renter fra Statens lånekasse for utdanning80Renter, nedsettes med500 550 000fra kr 4 606 550 000 til kr 4 106 000 0005618Aksjer i Posten Norge AS85[[Ny]] Utbytte, bevilges med138 000 0005623Aksjer i Baneservice AS85Utbytte, nedsettes med15 800 000fra kr 18 000 000 til kr 2 200 0005625Renter og utbytte fra Innovasjon Norge86Utbytte fra investeringsfond for Nordvest-Russland og Øst-Europa, nedsettes med1 900 000fra kr 3 000 000 til kr 1 100 0005631Aksjer i AS Vinmonopolet85Statens overskuddsandel, forhøyes med40 000 000fra kr 39 500 000 til kr 79 500 0005651Aksjer i selskaper under Landbruks- og matdepartementet85Utbytte, forhøyes med11 830 000fra kr 750 000 til kr 12 580 0005652Renter og utbytte Statskog SF85Utbytte, forhøyes med6 300 000fra kr 5 000 000 til kr 11 300 0005656Aksjer i selskaper under NHDs forvaltning85Utbytte, forhøyes med6 356 000 000fra kr 9 946 200 000 til kr 16 302 200 0005680Innskuddskapital i Statnett SF85Utbytte, nedsettes med146 000 000fra kr 461 000 000 til kr 315 000 0005685Aksjer i Statoil ASA85Utbytte, forhøyes med535 000 000fra kr 12 818 000 000 til kr 13 353 000 0005701Diverse inntekter2Diverse inntekter, forhøyes med55 000 000fra kr 295 100 000 til kr 350 100 00073Refusjon fra bidragspliktige, forhøyes med19 600 000fra kr 381 400 000 til kr 401 000 0005704Statsgaranti for lønnskrav ved konkurs mv.2Dividende, nedsettes med15 000 000fra kr 170 000 000 til kr 155 000 0005705Refusjon av dagpenger1Refusjon dagpenger, statsgaranti ved konkurs, nedsettes med20 000 000fra kr 80 000 000 til kr 60 000 0003Refusjon av dagpenger fra EØS-land, forhøyes med5 000 000fra kr 1 000 000 til kr 6 000 000» Forslag nr. 15 lyder: «I I Stortingets vedtak 25. november 2010 om særavgifter til statskassen for budsjetterminen 2011 Om avgift på alkohol[[kap. 5526 post 70]] gjøres følgende endring:
Det voteres over forslagene nr. 11–13, fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Forslag nr. 11 lyder: «Fra 1. juli 2011 gjøres følgende endringer i Stortingets vedtak 25. november 2010 om avgift på tobakkvarer mv. for budsjetterminen 2011:
Jeg stemte feil!
Representanten Marianne Aasen vil forandre sin stemmegivning i protokollen. Da foreslår sekretæren at vi tar en ny votering. Han antyder at det kan være flere som har vært noe ute å sykle. Det voteres på nytt over forslagene nr. 11–13.
Det voteres over forslagene nr. 9 og 10, fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. Forslag nr. 9 lyder: «Stortinget ber regjeringen øke prosentandelen i det statlige stimuleringstilskuddet til bygging av omsorgsboliger og sykehjemsplasser til 50 pst. i forbindelse med fremleggelsen av statsbudsjettet for 2012.» Forslag nr. 10 lyder: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag om skatteincentiver for energieffektiviseringstiltak i boliger.»
Det voteres over forslag nr. 8, fra Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Forslaget lyder: «Stortinget ber regjeringen om å komme tilbake til Stortinget med sak om å utvide studiestøtten til 11 måneder.»
Det voteres over forslagene nr. 1–7, fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Forslag nr. 1 lyder: «Stortinget ber regjeringen sørge for at overgangsregelen for skatt for pensjonister gjelder alle alderspensjonister, også de som ikke hadde skattebegrensning i 2010, med virkning fra 1. januar 2011.» Forslag nr. 2 lyder: «Stortinget ber regjeringen etablere en ordning som indeksregulerer beløpene for hhv. egenutført og innkjøpt FoU i Skattefunn-ordningen hvert år.» Forslag nr. 3 lyder: «Stortinget ber regjeringen evaluere hvordan Skattefunn-ordningen kan innrettes for å bidra bedre til forskning og utvikling også for større virksomheter.» Forslag nr. 4 lyder: «Stortinget ber regjeringen innføre nulltoll for varer fra Vietnam, Pakistan og Nigeria fra 1. juli 2011.» Forslag nr. 5 lyder: «Stortinget ber regjeringen ta initiativ overfor Storbritannia med sikte på å endre praktiseringen av såkalte «overseas fees» for norske studenter som studerer i Storbritannia. » Forslag nr. 6 lyder: «Stortinget ber regjeringen i statsbudsjettet for 2012 foreslå en modell som gir forutsigbarhet i beregningen av pensjonskostnader i virksomheter med ytelsesbaserte pensjonsordninger.» Forslag nr. 7 lyder: «Stortinget ber regjeringen i forbindelse med statsbudsjettet for 2012 legge frem en gjennomgang av statens forsinkelsesgebyrer og legge frem forslag som sikrer en likebehandling av forsinkelsesgebyr mellom private og offentlige kreditorer.»
Når vi nå skal votere over innstillingens forslag til vedtak, er partigruppene innstilt på å avstå fra å følge opp sine primærstandpunkter, sånn at vi slipper en oppsplittet og vanskelig votering. Det er under den klare forutsetning at det ikke blir brukt mot dem ved en senere anledning. Vi voterer da samlet over innstillingens forslag til vedtak, og det strekker seg fra og med side 388 til og med side 415.
Under debatten er det satt fram to forslag. Det er forslag nr. 1, fra Ulf Leirstein på vegne av Fremskrittspartiet forslag nr. 2, fra Hans Olav Syversen på vegne av Kristelig Folkeparti Forslag nr. 1, fra Fremskrittspartiet, lyder: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag om å innføre skattefradrag for renhold, omsorg, håndverkertjenester og andre serviceoppdrag i hjemmet, et såkalt ROS- og ROT-fradrag, for å bekjempe svart arbeid og tilrettelegge for økt sysselsetting.» Det voteres alternativt mellom dette forslaget og komiteens innstilling.
Forslag nr. 2, fra Kristelig Folkeparti, tas opp til votering. Forslaget lyder: «Stortinget ber regjeringen utrede og fremme forslag om skattefradrag for renholds- og omsorgstjenester i hjemmet, for eksempel tilsvarende det svenske RUT-fradraget.» Presidenten antar at Fremskrittspartiet subsidiært vil støtte forslaget fra Kristelig Folkeparti.
Under debatten har Jan Tore Sanner satt fram et forslag, forslag nr. 1, på vegne av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Forslaget lyder: «Stortinget ber regjeringen snarest sette ned en ny «grønn skattekommisjon» med sikte på å utrede en grønn skattereform som kan tre i kraft fra 2016.» Det voteres alternativt mellom dette forslaget og komiteens innstilling.
De etterfølgende sakene, fra og med sak nr. 6 til og med sak nr. 18, er alle andre gangs behandling av lovvedtak. Presidenten foreslår at vi behandler dem samlet, og regner med å ha salens tilslutning til det. – Det anses vedtatt. Votering i sakene nr. 6–18
Det foreligger ingen forslag til anmerkning til noen av sakene. Stortingets lovvedtak er dermed bifalt ved andre gangs behandling og blir å sende Kongen i overensstemmelse med Grunnloven.
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen sørge for at en avtale mellom helseforetak og kommuner om tilbudet til rusmiddelavhengige sikrer at det er utarbeidet et ettervernstilbud fra første dag.»
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen igangsette arbeid med en forskrift som presiserer innhold i kommunalt psykisk helsearbeid. Det forutsettes at blant annet psykologtjeneste forskriftsfestes som nødvendig del av tverrfaglig helse- og omsorgstjeneste, og at det utarbeides en plan for å gjøre denne kompetansen tilgjengelig i alle landets kommuner.»
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag om innføring av bemanningsnormer for legedekningen ved sykehjem fra 2012.»
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen legge frem egen sak hvor Kompetanseløftet 2015 endres og styrkes for å ta høyde for de utfordringene samhandlingsreformen innebærer.»
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen legge til rette for at det kan drives ulike pilotforsøk mellom samarbeidende kommuner og helseforetak for å prøve ut ulike samhandlingsordninger, oppgaveoverføring, ansvarsdeling og finansiering. Det forutsettes at det legges til rette for å drive følgeforskning på forsøksordningene.»
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag om å etablere en ordning med eldreombud.»
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen gjennom forskrift regulere at Helsetilsynet i fylket videresender melding til Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten om de forhold som har ført til skade på pasient, eller kunne ha ført til skade på pasient.»
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen utvide kravet om politiattest slik at det også omfatter personer som skal jobbe med eldre i pleie- og omsorgssektoren, etter modell fra kravet om vandelsattest for personer som jobber i yrker som yter tjenester til barn og psykisk utviklingshemmede.»
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen gjennom forskrift til § 16 i helsepersonelloven regulere at helsepersonell kan melde direkte til Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten.»
Det voteres over forslag framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen utrede videre de økonomiske og administrative konsekvensene og raskt komme tilbake til Stortinget med et forslag om rettighetsfesting av brukerstyrt personlig assistanse for brukere med stort behov innenfor den samme økonomiske rammen som gjelder i dag.» Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet står bak forslaget. Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre har varslet at de støtter forslaget subsidiært.
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen legge frem en vurdering av mulighetene for rehabiliteringstilbud i utlandet og hvilken finansiering som kan legges til grunn.»
Det voteres over forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen gjennomføre en høring om lovendringen i skatteloven § 16-22 om fradrag for utenlandsk skatt. Lovendringen fremmes på nytt i statsbudsjett for 2012 om regjeringen velger å holde fast på lovendringen etter høringen.»
Det voteres over forslag fra Høyre framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen komme tilbake til Stortinget på egnet måte med forslag på hvordan et meldesystem der den som blir søkt på får melding om hvem som søker på ens navn i skattelistene, kan innføres gjennom bruk av MinID.»
Det voteres over forslag fra Høyre framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen begrense den offentlig allmenne tilgjengelighet for søk i skattelistene gjennom Skattedirektoratets hjemmesider til de i dag gjeldende tre uker.»
Det voteres over forslag fra Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen om å sikre at pressen får mulighet til å identifisere skattyteres kjønn og fødselsdato i skattelistene.»
Det voteres over forslag fra Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen gjøre det mulig for frilansjournalister å få den samme tilgangen til skattelistene som fast ansatte journalister.»
Det voteres over forslag fra Høyre framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen i forskrift fastsette overskuddsfordelingen mellom bingoformålene og tippenøkkelen til en fast prosentandel, slik at andelen overført tippenøkkelen ikke overskrider 15 pst.»
Det voteres over forslag fra Kristelig Folkeparti framsatt i Stortingets møte 14. juni 2011: «Stortinget ber regjeringen gjenoppta forhandlingene med ESA om krav til rettighetshaveres organisasjon og ledelse av petroleumsvirksomheten på norsk sokkel og bruk av baser mv.»
Det voteres over det forslaget som ligger i Dokument 8:163 S for 2010–2011, fra sidene 1 til og med 11 i det omdelte dokumentet. Presidenten gjør oppmerksom på at under punkt 4 Ulv skal punktene være 4.1, 4.2, 4.3 og 4.4. Forslaget lyder: «Stortinget ber regjeringen gjennomføre følgende tiltak i forvaltningen av gaupe, jerv, ulv og bjørn: Norsk rovviltforvaltning skal skje innenfor rammen av bestemmelsene i naturmangfoldloven og Stortingets behandling av denne, Bernkonvensjonen og den todelte målsettingen etter rovviltforliket av 2004, og den videre oppfølging av dette. All forvaltning av rovdyr skal bygge på vitenskapelig og erfaringsbasert kunnskap. Videre skal det legges vekt på regional forvaltning, respekt for eiendomsretten, og enkeltmenneskers og lokalsamfunns livskvalitet. Norge har etter Bern-konvensjonen en forpliktelse til å sikre overlevelsen til alle de store rovviltartene i norsk natur. Flere av våre store rovdyr er en del av større skandinaviske stammer, forlikspartene ser det som naturlig å samarbeide med våre naboland om forvaltning av relevante rovdyr, noe som også er i tråd med Bernkonvensjonens formuleringer om internasjonalt samarbeid. Dyr på utmarksbeite har mange positive kvaliteter, og det er viktig å sikre levedyktig næringsvirksomhet i landbruket i områder med rovvilt. Forlikspartene viser til den todelte målsettingen etter rovviltforliket fra 2004, og at utfordringen ligger i å ivareta begge deler uten at konfliktene mellom dem blir større enn nødvendig. Det er et mål at den regionale myndigheten i rovviltforvaltningen skal styrkes. Rovdyrforvaltningen må baseres på en politikk der hensynet til å sikre overlevelse til alle de store rovviltartene i norsk natur, må kombineres med en forvaltning som totalt sett bidrar til å dempe konfliktene og motvirke utrygghet innenfor den todelte målsettingen. 1. Bestandsovervåking og registrering1.1 Konflikter rundt innrapportering og registrering av rovvilt samt skader forvoldt av rovvilt må reduseres. Dette krever at den lokale kompetansen i arbeidet med bestandsovervåking og registrering styrkes. Alle observasjoner som lar seg kontrollere og som er overvåkningsmessig interessante følges opp raskt. I den grad det er hensiktsmessig skal rovviltforvaltningen benytte seg av ny kommunikasjonskteknologi i kontakten med publikum i bestandsovervåkings- og registreringsarbeidet. 1.2 Fagrådet for Nasjonalt overvåkingsprogram for rovvilt skal ha ansvaret for å foreta den løpende vurderingen av best mulig overvåkingsmetodikk. Rovdata er sekretariat for Fagrådet. 1.3 Kursing av lokale rovviltkontakter skal prioriteres, og det skal vektlegges at representanter fra rein- og sauenæringen er sterkt representert blant de lokale rovviltkontaktene. 1.4 Forvaltningskompetansen hos rovviltnemndene skal styrkes og kapasiteten i sekretariatet for rovviltnemndene bør økes. 1.5 Kommunene i rovviltområdene oppfordres til å ha kompetanse i rovdyrspørsmål. Staten skal bidra til opplæring for å sikre dette. 1.6 Videre skal beitenæring og lokalbefolkning for øvrig involveres mer aktivt i bestandsregistreringene av rovvilt, og det skal i større grad tilrettelegges for slike muligheter gjennom blant annet innsamling av DNA-materiale. 1.7 Rovdata og Statens naturoppsyn[[SNO]] skal styrkes. Rovdata skal ha det overordnde ansvar for drift av overvåkingsprogrammet for rovvilt og sammenstilling, kvalitetssikring og rapportering på nasjonalt nivå, samt rapportering av avstand mellom bestandsmål og faktisk måloppnåelse. 1.8 Kongeørn må inngå i overvåkingsprogrammet på lik linje med de øvrige rovviltartene, og kartlegging av kongeørnbestanden må ferdigstilles så raskt som mulig. Det er viktig å redusere usikkerheten knyttet til antall hekkende par av kongeørn og skadeomfanget forvoldt av kongeørn på husdyr og tamrein. 2. Konfliktdempende og forebyggende tiltak2.1.1 De regionale rovviltnemndene har ansvaret for rovviltforvaltningen innenfor sin region. Nemndene har myndighet til selv å fastsette forvaltningsplan, til å fordele midler til forebyggende og konfliktdempende tiltak. Nemdene har myndighet til å fastsette kvoter for lisensfelling, kvotejakt og kvoter for betinget skadefelling for bestander der regionalt bestandsmål er nådd. Også i tilfeller der bestandsmål ikke er nådd, skal rovviltnemdenes syn tillegges betydelig vekt i Miljøverndepartementets beslutning i saken. 2.1.2 Stortingsflertallet i 2004 la til grunn at de regionale rovviltnemndene skulle fatte de årlige vedtak for kvotejakt, lisensfelling og skadefelling for å nå de nasjonale målsettinger som ble satt for de ulike arter. Måltall som også la til grunn en balansert forvaltning der hensynet til beiteinteressene ble hensyntatt innenfor rammen av de internasjonale forpliktelser Norge har. Prinsippet om at klage på de vedtak som de regionale rovviltnemnder fattet skulle avgjøres av et overordnet politisk organ, dvs. Miljøverndepartementet, var en viktig forutsetning for å realisere en mer konfliktdempende forvaltning av artene. 2.1.3 Forlikspartnerne konstaterer at vi nå har nådd bestandsmålene for ulv, jerv og gaupe, og at forvaltningen av disse artene i tråd med stortingsflertallets innstilling i 2004 ligger hos de regionale rovviltnemndene. Forlikspartnerne er enige om regional forvaltning, og at vedtak i første instans skal fattes av de regionale rovviltnemndene. Forlikspartnerne er enige om at bestandsmålet på ynglende bjørn er 13. Der bestandsmålet ikke er nådd skal oppbyggingstakten ta hensyn til nødvendig tid til tilpasninger for beitebrukerne og lokalsamfunnene generelt. Rovviltnemndene skal ha myndighet når de regionale bestandsmålene er nådd. Men selv om ikke de nasjonale bestandsmål er nådd, overføres forvaltningen av bjørn til de regionale rovviltnemndene, når 10 ynglinger er nådd, med mindre det foreligger særskilte grunner for noe annet. Det påhviler Miljøverndepartementet et særskilt ansvar å følge opp at vedtak gjort av rovviltnemndene er innenfor våre internasjonale forpliktelser. Miljøverndepartementet skal gi retningslinjer til de regionale rovviltnemndene der bestandsmålene ikke er nådd. Klagevedtak på beslutninger fattet av de regionale rovviltnemndene skal ligge i Miljøverndepartementet. 2.1.4 Det skal være en rask behandling av skadefellingssøknader i beitesesongen. For søknader og klager knyttet til lisensfelling, kvotejakt og skadefellinger utenfor beitesesongen skal forvaltningen så langt det er mulig gjennomføre en så rask behandling at saken ikke mister aktualitet. 2.1.5 Forlikspartnerne ber regjeringen pålegge miljøforvaltningen å utarbeide konkrete tidsfrister for besvarelse på hendvendelser og klager knyttet til skadefelling og regjeringen bes komme tilbake til Stortinget med dette. 2.1.6 Forvaltning av gaupe og jerv2.1.7 Bestandsmålene for jerv og gaupe er etter rovviltforliket i 2004 på henholdsvis 39 og 65 årlige ynglinger. Antallet ynglinger av jerv og gaupe har de siste årene ligget betydelig over bestandsmålet. Rovviltforvaltningen skal skje på en slik måte at antallet ynglinger holdes så nær bestandsmålet som mulig, og forvaltningen iverksetter de tiltak som er nødvendig i tråd med teksten nedenfor. 2.1.8 Rovviltnemndenes myndighet for gaupe og jerv baseres på gjennomsnittet av dokumenterte data om ynglinger de tre siste årene fra Nasjonalt overvåkingsprogram for rovvilt. 2.1.9 Forlikspartnerne er enige om at den regionale forvaltningen og de regionale bestandsmålene av rovvilt skal evalueres innen fem år. 2.2 Uttak av rovvilt2.2.1 Det legges til grunn at kommunene etablerer godt skolerte, lokale fellingslag der det er aktuelt, og opplæringen av disse skal styrkes. Det skal etableres kurstilbud og prioriteres midler til jevnlig kursing av kommunale/ interkommunale skadefellingslag med mål om å øke effektiviteten ved skadefelling av rovvilt ved akutte skadesituasjoner. 2.2.2 Det skal arbeides aktivt med kompetansehevende tiltak for lisensfelling, og etableres et bedre kurstilbud med sikte på å effektivisere lisensfellingen. Slike tiltak bør gjennomføres i nært samarbeid med frivillige organisasjoner. 2.2.3 Det offentliges økonomiske ansvar for skadefelling skal forsterkes og klargjøres. Deltakere i kommunale fellingslag skal som i dag få økonomisk kompensasjon fra første dag. 2.2.4 I de tilfeller der lisensfelling ikke gir tilfredsstillende uttelling, skal miljøforvaltningen så langt det er mulig sørge for at resterende kvote tas ut i de områdene lisensfellingskvote er gitt. Uttak i det som av rovviltnemndene er definert som prioriterte beiteområder i de enkelte regionene blir prioritert. 2.2.5 Direktoratet for naturforvaltning har myndighet til å fatte vedtak om hvordan og hvor ekstraordinære uttak skal igangsettes for så langt som mulig å få tatt ut resterende lisensfellingskvote. Dette skal skje etter drøfting med rovviltnemndene. Rovviltnemndene skal også selv kunne ta initiativ til en slik drøfting. 2.2.6 Det skal iverksettes tiltak herunder felling, overfor dyr med unormal/sosialisert atferd, for å forhindre skade eller for å ivareta helse- og sikkerhetshensyn. 2.2.7 Det legges til grunn at rovdyrforvaltningen utøves på en slik måte at det ikke er behov for beitenekt etter dyrevelferdsloven i prioriterte beiteområder. Ved vedtak om beiterestriksjoner grunnet rovvilt skal dyreeier ha rett til full økonomisk kompensasjon etter nærmere regler. Kompensasjonen skal gis fra dag én. 2.2.8 Det skal iverksettes nødvendige tiltak både innenfor rovdyrforvaltningen og reindriften med sikte på å sikre situasjonen for sørsamisk tamreindrift. Gaupe 2.2.9 Kvotejakt er et effektivt virkemiddel for regulering av gaupebestanden, og dette bør være hovedvirkemiddelet også i tiden fremover. Jerv 2.2.10 Når det gjelder jerv konstateres det at lisensfelling per i dag ikke fungerer tilfredsstillende. Det skal fortsatt være målsetting om at lisensfelling skal bli hovedvirkemiddelet i bestandsreguleringen av jerv, slik at ekstraordinære uttak av ynglelokaliteter over tid kan reduseres til et minimum. 2.2.11 Uttak av jerv gjennomført av miljøforvaltningen skal så langt det er mulig gjennomføres under lisensfellingsperioden, men likevel slik at uttak gjennomføres på en kostnadseffektiv måte. Bjørn 2.2.12 Når det gjelder bjørn konstateres det at lisensfelling i flere av forvaltningsregionene ikke fungerer tilfredsstillende per i dag. Det skal fortsatt være målsetting om at lisensfelling skal være hovedvirkemiddelet i bestandsreguleringen av bjørn. 2.2.13 Det skal arbeides aktivt med kompetansehevende tiltak for lisensfelling av bjørn, og etableres et godt kurstilbud med sikte på å effektivisere lisensfellingen. Kursing av jegere som deltar på lisensfelling av bjørn vurderes også som svært viktig for å redusere faren for at det oppstår farlige situasjoner mellom bjørn og jeger. 2.2.14 Det legges til grunn at virkeliggjøring av bestandsnivå for bjørn ikke vil kreve areal ut over omfanget av dagens yngleområder. En økt tetthet av bjørn vil forsterke behovet for omstilling i landbruket i disse områdene. Det skal iverksettes nødvendige tiltak for å gjennomføre dette. Nivået på bevilgningene bestemmes i det enkelte års budsjett. 2.2.15 Lisensfellingsperioden for bjørn utvides på en slik måte at fellingsperiodens start endres til 21. august og på den måten samordnes med jaktstart for bjørn i Sverige. Dette vil gi en periode før elgjakta hvor bjørn kan jaktes mer spesielt. Det vil også gjøre at lisensfelling av bjørn kan kombineres med reinsjakt i de områder hvor dette er aktuelt. 2.2.16 Norge ligger i dag i randsonen for den skandinaviske bjørnestammen, følgelig har vi en skjev kjønnsfordeling i den norske bjørnestammen med vesentlig flere hannbjørner enn binner. Vandrende hannbjørn er ansvarlig for en stor andel av bjørnens skade på beitedyr. Det er viktig å øke forutsigbarheten for beitenæringen. 2.2.17 For å øke forutsigbarheten i beitenæringen skal det, utenfor prioriterte yngleområder for bjørn, gis økt adgang til lisensfelling av hannbjørner slik at forekomsten av hannbjørner i prioriterte beiteområder reduseres. 2.2.18 Ekstraordinære uttak etter endt lisensfellingsperiode for bjørn, skal kunne tillates i enkelttilfeller hvor det er sannsynliggjort et konkret skadepotensiale på husdyr eller tamrein. 2.2.19 Det er et felles mål at tapstallene for beitenæringen må ned. Soneinndelingen må forvaltes tydelig. I prioriterte beiteområder skal uttak av dyr som gjør skade på beitedyr gjøres raskt, og i slike områder skal miljøforvaltningen i større grad enn i dag bidra til å effektivisere slikt uttak, uavhengig av om bestandsmålet er nådd. I prioriterte rovviltområder skal saueproduksjon og andre produksjoner basert på utmarksbeite tilpasses gjennom forebyggende tiltak og omstilling, med utgangspunkt i forekomsten av rovvilt i beiteområdet. Det skal ikke være rovdyr som representerer et skadepotensial i prioriterte beiteområder for husdyr og kalvingsområde for tamrein. 2.2.20 Snøscooter kan brukes ved skadefelling. Skadefelling bør ikke unødig hindres av geografisk jaktområde og av at tidsrammen ikke gjøres for snever. 2.2.21 Ved beslutning om uttak av et dyr skal det vurderes om det er mulig med flytting dersom individet er særlig verdifullt. 2.3 Erstatningsordninger2.3.1 Det vises til de nedsatte utvalg som gjennomgår erstatningsordningene for tap av husdyr og tamrein. Etter at utvalgene har lagt fram sine innstillinger, vil regjeringen følge disse opp overfor Stortinget på egnet måte. Regjeringspartiene vil drøfte endringer og søke enighet med forlikspartene om en ny og mer konfliktdempende erstatningsordning, før forslag legges fram for Stortinget. 2.4 Nødverge2.4.1 Nødvergebestemmelsene endres, slik at rovdyr kan avlives for å beskytte hund ved direkte angrep av rovdyr. Forlikspartnerne skal tas med på råd før lovforslaget fremmes for Stortinget. 2.5 Informasjon2.5.1 Det er viktig at informasjonen om rovdyrs atferd og hvordan man skal forholde seg til dem blir tilrettelagt og presentert på en god måte til målgruppene[[barn, voksne, interessegrupper etc.]] [[antallet ynglinger]] skal ses over flere år i sammenheng. På denne bakgrunn skal det foretas en ny vurdering av bestandsmålet for ulv. 4.2 Vi ønsker en avtale med Sverige og inntil det er oppnådd ligger dagens bestandsmål fast. Forhandlingene med Sverige skal starte umiddelbart etter at Sverige er ferdig med sin utredning. Forlikspartnerne er enige om at det skal tas stilling til endelig bestandsmål for ulv når en avtale med Sverige er på plass, senest innen 2013. Stortinget skal holdes orientert om forhandlingene. Det søkes å få dette på plass senest innen 2013. 4.3 Dersom avtale med Sverige ikke oppnås, skal partene drøfte bestandsmål for ulv på nytt. 4.4 Det settes ned et utvalg som skal evaluere ulvesonen.»
President!
Representanten Hofstad Helleland får ordet.
Høyre la frem to forslag ved møtestart i dag som jeg ikke kan se er referert. Det kan være en god grunn til at de ikke er det, men jeg vil gjerne ha et svar på hvorfor jeg ikke ser dem i referatet.
De vil bli referert i første møte til høsten. Sannsynligvis blir det ikke noe komitéarbeid i saken i løpet av sommeren, men de er altså ikke rotet bort – i hvert fall ikke foreløpig. Vi skal sørge for at de blir referert på behørig måte, men det er bra at det ble nevnt. Vi skal nå avslutte vårsesjonen for i år, og vi har behandlet mange store saker. Vi har i fellesskap håndtert ettervirkninger av finanskrisen også i dette året. Mange har sagt fra denne talerstolen at Norge er et godt land å bo i. Jeg tror det er uttalt av samtlige partier i salen – ofte fulgt av et «men». Vi har behandlet store saker nå helt på slutten, ikke minst store saker på helseområdet, som kommer til å få stor betydning for utviklingen av landet vårt framover. Vi har til behandling den siste delen av det store komplekset av pensjonsreform, i form av at uførepensjonsordningen skal diskuteres til høsten. Ikke minst har vi bare i løpet av de to siste dagene, eller mer presist sagt, i natt og i dag, behandlet store saker økonomisk, som kjøp av jagerfly, der vi snakker om en størrelsesordenen på rundt 4 mrd. kr. En annen stor sak som fikk avslutte denne sesjonen, var forliket om rovviltpolitikken, som altså ikke har den samme størrelsen økonomisk, men jeg er overbevist om at den saken kommer til å bli debattert mer i løpet av den første helga enn de store investeringene vi vedtok i natt. Jeg synes de sakene står seg godt som eksempel på det viktige arbeidet som Stortinget har gjort i den stortingssesjonen vi nå går ut av. Jeg synes ikke minst at det forliket som skjedde i forbindelse med den siste saken, og den arbeidsformen, tjener Stortinget til ære. Jeg er glad for at den saken fikk avslutte årets sesjon, der en viser at i store nasjonale spørsmål går det an å finne løsninger på tvers av de etablerte blokkene. Når vi nå går til sommerferie, har dere, som meg, lest i aviser og andre steder at vi nå skal ut i 15 ukers ferie. Dere vet like godt som meg at flertallet av stortingsrepresentantene kommer til å ha problemer med å få tre ukers sammenhengende ferie. Jeg kikket for moro skyld på det som skal skje nå de første ukene når det gjelder internasjonale møter, der representanter for Stortinget deltar, og det er mye. Jeg har sett på hva som skal foregå, og som nå er godkjent av komitéreiser før vi samles igjen i slutten av september, og det er mange. Jeg vet at mange alt har sagt ja til mange fylkesoppdrag, mange har sikkert allerede fullbooket dagen i morgen og den første helga. Jeg vet at mange skal ut på mange partioppdrag, og vi skal vel alle sammen bidra noe i den lokalvalgkampen vi skal inn i fram mot høstens valg. Så myten om den lange fritiden er ufortjent, men den ferien representantene nå skal ut i, og får anledning til å ta, den er veldig velfortjent. Jeg ønsker alle representanter en riktig god ferie og en god arbeidsperiode fram til vi igjen samles i plenum i slutten av september og begynnelsen av oktober. Forlanger noen ordet før møtet heves? – Møtet er hevet.[[Representantene applauderte.]]