Poštovane dame i gospodo zastupnici, poštovani gosti, otvaram 25. sjednicu Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti: predsjedatelj i članovi Predsjedništva BiH, predsjedatelj i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i veleposlanstava u Bosni i Hercegovini koji redovito prate rad našeg Doma i predstavnici medija. Srdačno pozdravljam sve nazočne zastupnike i goste. Zamjenik ministra vanjskih poslova BiH, gospodin Josip Brkić poslao je obavjest da nije u mogućnosti sudjelovati na 25. sjednici Doma. Odsutnost sa sjednice pravdali su: zastupnica Nermina Kapetanović, te zastupnici Hazim Rančić i Đorđo Krčmar. Prema informaciji Službe sjednici je u ovom trenutku nazočno 38 zastupnika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda sjednici želim napomenuti sljedeće. Sa ranijeg dnevnog reda, a sukladno zahtjevu Ustavnopravnog povjerenstva skinute su sljedeće točke: Točka 4. Prijedlog zakona o izmjeni Kaznenog zakona Bosne i Hercegovine – predlagatelj: zastupnici iz klubova SNSD-a i SDS-a, broj: 01,02-02-1-27/15, od 17.12.2015. (prvo čitanje). Točka 5. Prijedlog zakona o Ustavnom sudu Bosne i Hercegovine – predlagatelj: zastupnici iz klubova SNSD-a i SDS-a, broj: 01,02-02-1-28/15, od 17.12.2015. (prvo čitanje). Točka 6. Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o Vijeću ministara Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Povjerenstvo za ostvarivanje ravnopravnosti spolova Zastupničkog doma PSBiH, zakon broj: 01-02-1-79/16, od 05.01.2016. (prvo čitanje). Skinute su s dnevnog reda sjednice jer Vijeće ministara nije dostavilo traženo mišljenje o prijedlogu zakona. U dnevni red dodane su sljedeće točke: Točka 5. Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o izboru članova zajedničkih povjerenstava obaju domova Parlamentarne skupštine BiH – predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a BiH, broj: 01-50-1-552/16, od 15.02.2016. 2 Točka 11. Informacija Središnjeg izbornog povjerenstva BiH o mogućnostima testiranja (pilot-projekt) naprednih tehnologija u izbornom procesu na Lokalnim izborima 2016. godine – predlagatelj: zastupnik Damir Arnaut, broj: 01-50-1-522/16, od 12.02.2016. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Za raspravu se javio zastupnik Nikola Lovrinović. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Gospodo zamjenici, kolegice i kolege, svi nazočni, sve vas lijepo pozdravljam. Dakle, poštovane kolegice i kolege, dame i gospodo, kao predsjednik Kluba HDZ-a BiH i predsjednik Zajedničkog povjerenstva za evropske integracije želim izraziti zadovoljstvo što je Bosna i Hercegovina jučer podnijela zahtjev za članstvo u EU. Čestitam svima koji su na ovome radili. Pozivam da ovo bude motiv kako bismo što prije ispunili zadaću na ovome putu i postali punopravni članovi obitelji kojoj svakako pripadamo. Generacija smo političara za čije obnašanje dužnosti se to dogodilo, te još jednom čestitam svima u uvjerenju da dijelimo zajednički stav, te molim da ova čestitka bude ili, dakle kao dopuna dnevnog reda u vidu izjave, znači izjava o napretku Bosne i Hercegovine na evropskim integracijama, ali ne inzistiram. Dakle, prihvaćam i to da ovo bude, dakle tekst koji će se naći u zapisniku sa ove sjednice. Zahvaljujem i čestitam još jednom.
Hvala lijepa. Staša Košara, rasprava. Izvolite.
Hvala predsjedavajuća. Koristim priliku da pozdravim sve kolegice i kolege, članove Savjeta ministara, predsjedavajućeg Savjeta ministara i sve prisutne ovdje u sali Predstavničkog doma. Klub poslanika SNSD-a predlaže, u skladu sa članom 71. Poslovnika Predstavničkog doma, da se na sjednici Predstavničkog doma danas uvrsti tačka dnevnog reda koja bi glasila: – Informacija Savjeta ministara BiH o načinu donošenja odluke o sistemu koordinacije procesa evropskih integracija u Bosni i Hercegovini. Želim da kažem da je javnost u nekoliko proteklih dana imala priliku da čuje različite vrste informacija o tome na koji način je Savjet ministara donio odluku. Isto tako moram da kažem da smo svjedoci činjenice da na temelju informacija koje smo dobili iz medija, a to je da je odluka donesena 26. aprila, bili smo svjedoci da ovdje na sjednici, koja je održana 3. februara, nismo imali bar tačnu informaciju o tome od strane samog predsjedavajućeg Savjeta ministara. Ne ulazeći u meritum odluke mislim da je Parlament mjesto gdje bi svi poslanici u oba doma trebali da budu informisani o tome na koji način Savjet ministara donosi određene odluke, a ja bih rekao da je ova odluka isto tako važna za Bosnu i Hercegovinu ali isto tako itekako važna za ukupne odnose na našem unutrašnjem planu. Mislim da manipulacije, nedostatak informacija nam nisu saveznici za kreiranje nekih dobrih odnosa u ovoj zemlji. SNSD je više puta rekao da evropski put nema prepreku, ali uvažavajući veoma jasne stavove iznesene i kroz institucije Republike Srpske i predstavnike Republike Srpske u 3 institucijama Bosne i Hercegovine, i ot tog našeg elementarnog stava SNSD neće odstupiti. Ali bi veoma važno bilo zbog ukupnih odnosa i ubudućnosti, jer predpostavljam da ćemo izdržati kraj mandata u ovom sastavu, predpostavljam da će biti ljudi koji će biti u različitim nivoima vlasti u ovoj zemlji, ali mislim da bi dobro bilo da ipak Savjet ministara informiše Predstavnički dom o načinu donošenja takve odluke, da znamo gdje je sjednica održana, da li je održana, kako su ministri iz Republike Srpske glasali. Mislim da je to naše elementarno pravo i da poslanici Kluba poslanika SNSD-a imaju pravo da to podnesu i da traže od Savjeta ministara da podnese jednu takvu informaciju. Ja vas molim da se o tome izjasni Predstavnički dom. Hvala.
Zahvaljujem. Ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu po dnevnom redu. Što se tiče prijedloga gospodina Nikole Lovrinovića, ja sam to shvatila da je mislio da to bude kao neki prijedlog dnevnog reda, ali je na kraju rekao da je to ipak čestitka od strane Doma, tako da to ne idemo, zahvaljujemo se svi i također se pridružujemo čestitkama. Što se tiče prijedloga gospodina Staše Košarca, da traži da se na dnevni red današnje sjednice stavi Informacija Vijeća ministara BiH o načinu donošenja odluke o uspostavi mehanizma koordinacije, ja bih ovaj prijedlog stavila sad odmah na glasanje kako bi znali kakav bi imali dnevni red. Prema tome, stavljam prijedlog Staše Košarca za uvrštavenje u dnevni red – Informacija Vijeća ministara BiH o načinu donošenja odluke o uspostavi mehanizma koordinacije. Od ukupno nazočnih 38 – za je 15, protiv 18, suzdržanih 5. Federacija BiH 8 za, 13 protiv, 4 suzdržana, RS 7 za, 5 protiv, 1 suzdržan. Ne postoji opća većina. Konstatiram da prijedlog Staše Košarca nije ušao u dnevni red današnje sjednice. Konstatiram da 25. sjednica Doma ima sljedeći: Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 24. sjednice Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH; 2. Komentari na dobivene odgovore na zastupnička pitanja; 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o udrugama i zakladama Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-38/15, od 30.12.2015. (drugo čitanje); 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-26/15, od 17.12.2015. (prvo čitanje); 5. Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o izboru članova zajedničkih povjerenstava obaju domova Parlamentarne skupštine BiH – predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a BiH, broj: 01-50-1-552/16, od 15.02.2016.; 6. Obveze Bosne i Hercegovine po pitanju izrade pravnih propisa u domeni kibernetičke sigurnosti, u skladu s Konvencijom o kibernetičkom kriminalu i Sporazumom o 4 stabilizaciji i pridruživanju – predlagatelj: zastupnik Saša Magazinović, broj: 01-50-1- 418/16, od 03.02.2016.; 7. Razmatranje zastupničke inicijative Senada Šepića, podnesene na 21. sjednici, održanoj 10.12.2015., koja glasi: „Predlažem da u dnevni red sljedeće sjednice utvrstite točku pod nazivom: Osnivanje parlamentarne skupine za promicanje osiguranja prava na slobodu vjere i ubjeđenja, u skladu s člankom 18. Opće deklaracije o ljudskim pravima“, broj: 01- 50-1-1574/15; 8. Razmatranje zastupničke inicijative Senada Šepića, podnesene na 21. sjednici, održanoj 10.12.2015., koja glasi: „Predlažem da Kolegij Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH u dnevni red sljedeće sjednice uvrsti točku pod nazivom: Informacija o slobodi govora i stanju medijskih sloboda u Bosni i Hercegovini, s posebnim naglaskom na napade na novinare“, broj: 01-50-1-1575/15; 9. Razmatranje zastupničke inicijative Denisa Bećirovića, podnesene na 24. sjednici, održanoj 03.02.2016., koja glasi: „Na temelju članka 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, br. 79/14, 81/15 i 97/15), podnosim zastupničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da, najkasnije u roku od 120 dana od dana usvajanja ove inicijative u Zastupničkom domu PSBiH, izradi i usvoji Nacionalni program integracije Bosne i Hercegovine u Europsku uniju i dostavi ga Zastupničkom domu“, broj: 01-50-1-393/16; 10. Razmatranje zastupničke inicijative Monike Tomić, podnesene na 24. sjednici, održanoj 03.02.2016., koja glasi: „Na temelju članka 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH (''Službeni glasnik BiH'', br. 79/14, 81/15 i 97/15), podnosim zastupničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da, u roku od 90 dana od dana usvajanja ove incijative u Zastupničkom domu PSBiH, u parlamentarnu proceduru dostavi analizu reforme obrazovanja u Bosni i Hercegovini, s posebnim osvrtom na reformu srednjoškolskog obrazovanja i mogućnosti uvođenja obveznog srednjoškolskog obrazovanja”, broj: 01-50-1-415/16; 11. Informacija Središnjeg izbornog povjerenstva BiH o mogućnostima testiranja (pilot- projekt) naprednih tehnologija u izbornom procesu na Lokalnim izborima 2016. godine – predlagatelj: zastupnik Damir Arnaut, broj: 01-50-1-522/16, od 12.02.2016.; 12. Davanje suglasnosti za ratifikaciju Nota sporazuma između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Savezne Republike Njemačke o prihvaćanju projekta tehničke suradnje za razdoblje 2008.-2012., broj: 01,02-05-2-311/16, od 26.01.2016.; 13. Davanje suglasnosti za ratifikaciju Protokola između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Republike Grčke o provedbi Sporazuma između Europske zajednice i Bosne i Hercegovine o readmisiji osoba koja borave bez dozvole, broj: 01,02-05-2- 367/16, od 29.01.2016.; 14. Davanje suglasnosti za ratifikaciju Ugovora o zajmu (Projekt „Regionalni vodovod Plava voda“) između Bosne i Hercegovine i Europske banke za obnovu i razvoj, broj: 01,02-05- 2-383/16, od 01.02.2016. Prelazimo na točku jedan, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 24. sjednice Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Zapisnik ste dobili. Ima li primjedbi na Zapisnik? Nikola Lovrinović. Izvolite. 5
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Dakle, ja bih samo molio na stranici 11., pošto ste kod mojih opservacija o ne dobivanju odgovora postavljenih naveli 1, 2, 3, 4, a niste naveli 3 koji su takođe, dakle, upućeni svojedobno i mislim možda ih ja nisam spomenuo kada sam govorio, a možda i jesam, sad nisam siguran, ali da se navedu, dakle to su pitanja o postupcima prema svjedocima koji daju lažne iskaze, to su pitanja ratnih zločina u Bikošama i Miletićima, i to su pitanja istraga o ubojstvima travničkih povratnika i policajaca. Dakle, da se isto to navedu ta pitanja u zapisnik kao što ste naveli ova tri, odnosno četiri, koliko ste i naveli. Ništa više, hvala.
Zahvaljujem. Ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu po točki 1. Ove ćemo primjedbe, naravno, imati u vidu kada budemo glasali o usvajanju Zapisnika sa 24. sjednice Zastupničkog doma. Prelazimo na točku dva, Ad. 2. Komentari na dobivene odgovore na zastupnička pitanja U skladu sa člankom 170. Poslovnika do ove sjednice Doma pitanja i inicijative u pisanom obliku postavili su zastupnici: Senad Šepić postavio je pitanje Vijeću ministara BiH i Agenciji za rad i zapošljavanje i uputio inicijativu Zajedničkom kolegiju obaju domova Parlamentarne skupštine BiH; Denis Bećirović postavio 7 pitanja predsjedatelju Vijeća ministara BiH i Vijeću ministara BiH i uputio inicijativu Kolegiju Doma; Nikola Lovrinović postavio pitanje Zajedničkom kolegiju oba Doma Parlamentarne skupštine BiH; Dami Arnaut uputio dvije inicijative Kolegiju doma, postavio pitanje ministru vanjskih poslova BiH, postavio dopunsko zastupničko pitanje ministru civilnih poslova i postavio 6 pitanja Instituciji ombudsmena za ljudska prava BiH; Monika Tomić uputila inicijativu Kolegiju Doma; Mensura Beganović postavila pitanje Vijeću ministara BiH i ministru komunikacija i prometa BiH i Ministarstvu financija i trezora BiH, i uputila inicijativu Kolegiju Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH; Maga Gasal-Vražalica uputila inicijativu Kolegiju Doma. Do današnje sjednice dostavljeni su sljedeći odgovori: na pitanje Maje Gasal-Vražalica, postavljeno u usmenom obliku, dopunu odgovora dostavilo je Ministarstvo civilnih poslova BiH, a na pitanje postavljeno, u usmenom obliku, na 17. sjednici Vijeće ministara je dostavilo odgovor Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice BiH; na pitanje Jasmina Emrića, postavljeno u usmenom obliku, odgovor je dostavilo Ministarstvo komunikacija i prometa BiH; na pitanje Senada Šepića, postavljeno u pisanom obliku na 22. sjednici, odgovor Ministarstva gospodarstva Hercegovačko-neretvanske županije proslijedila je Vlada Hercegovačko-neretvanske županije Federacije BiH, na isto pitanje odgovor je dostavilo Ministarstvo privrede Unsko-sanskog kantona, na pitanje postavljeno u pisanom obliku na 23. sjednici odgovor je dostavilo Ministarstvo zdravstva, rada i socijalne skrbi Hercegovačko-neretvanske županije, a Vlada Federacije proslijedila je odgovor Federalnog ministarstva zdravstva, na pitanje postavljeno u pisanom obliku na 22. sjednici odgovor je dostavilo Vijeće ministara BiH, na pitanje postavljeno 6 na 24. sjednici odgovor je dostavila Agencija za rad i zapošljavanje BiH; na pitanje Denisa Bećirovića, postavljeno u pisanom obliku na 23. sjednici, odgovor je dostavilo Vijeće ministara BiH; na pitanje Hanke Vajzović, postavljeno u usmenom obliku na 23. sjednici, odgovor je dostavila Uprava za neizravno oporezivanje BiH, a isti odgovor proslijedilo je Vijeće ministara BiH; na pitanje Dušanke Majkić, postavljeno u pisanom obliku na 24. sjednici, odgovor je dostavio Kolegij Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH; na pitanje Lazara Prodanovića, postavljeno u usmenom obliku na 24. sjednici, odgovor je dostavila Agencija za lijekove i medicinska sredstva BiH; na pitanje Miroslava Milovanovića, postavljeno u pisanom obliku na 22. sjednici, odgovor je dostavilo Vijeće ministara BiH; na pitanje Safera Demirovića, postavljeno u pisanom obliku na 20. sjednici, odgovor je dostavilo Vijeće ministara BiH. Tko želi komentirati dobivene odgovore? Jasmin Emrić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Srdačan pozdrav svim prisutnima na današnjoj sjednici Doma. Ja sam postavio pitanje Ministarstvu komunikacija i prometa BiH a u vezi plana i aktivnosti za remont i rekonstrukciju Unske pruge, te stoga bih iznio kratak komentar na odgovor. Ministarstvo je u samom uvodu podsjetilo da se radi o veoma važnom Evropskom pravcu E751 Volinja – Dobrljin – Bihać – Ripač – Strmica, te podsjećaju da je u predratnom periodu cijela Unska pruga bila elektrificirana, moderno opremljena, te da se dnevno Unskom prugom prevozilo više od 70 vozova, prevozeći godišnje više od 4 miliona tona tereta i više od 1,5 miliona putnika. Danas nažalost Unskom prugom ne prolaze vozovi, niti ima prometa roba. Ministarstvo također konstatira da je sadašnje stanje infrastrukture veoma loše, a ja bih ovu konstataciju još proširio i dodao – i više nego loše, odnosno svima je poznato da je stanje nikakvo, jer nema prometa na Unskoj pruzi. Također Ministarstvo nagovještava i temelji ovu svoju prethodnu konstataciju gdje kažu da je glavni razlog za ovakvo loše stanje na Unskoj pruzi činjenica da je zanemarena obnova infrastrukture Unske pruge godinama. I to je tačno, slažem se s tim, potpuno zanemaren ovaj željeznički pravac koji ima jako velik utjecaj na razvoj sjeverozapadnog dijela Bosne i Hercegovine. Nažalost nije bilo projekata rekonstrukcije i obnove ovog željezničkog pravca, ali želim također podsjetiti da je do sada u elektrifikaciju i rement pruga u Bosni i Hercegovini uloženo više od 200 miliona eura. Unska pruga nije bila u tim sredstvima i zbog toga, između ostalog, ja i aktueliziram Unsku prugu na ovakav način, postavljajući pitanja. Preduslov za uspostavu i ograničnog željezničkog saobraćaja na Unsko-sanski kanton i dalje na uspostavu međuentitetskog saobraćaja je potpuna elektrifikacija Unske pruge i osposobljavanje sigurnosnih, signalizacionih i telekomunikacijskih uređaja na njoj. Naravno, to je prioritet. Slažem se i djelomično sam zadovoljan što je u planu investiranja za period od 10 godina od 2015. do 2025. uvrštena elektrifikacija Unske pruge, ali nisam zadovoljan nivoom zastupljenosti Unske pruge u planu investiranja, a kasnije ću obrazložiti i zašto. Ministarstvo također navodi – iako postoje neophodni uslovi do sada još uvijek nije bilo konkretnih rezultata na uspostavljanju redovnog željezničkog saobraćaja iz razloga što u Hrvatskoj, pa tako ni u Hrvatskim željeznicama, ne postoji interes za uspostavljanjem redovnog međunarodnog saobraćaja na navedenoj pruzi. Ja bih baš volio znati na osnovu kojih činjenica 7 Ministarstvo je zaključilo da Hrvatska nema interes za Unsku prugu. Ne znam da li vam je poznato da je u septembru 2014. godine na Okruglom stolu ... i eksciplitno iznijet stav i interes Hrvatskih željeznica o Unskoj pruzi, gdje su predstavnici i luka Zadar i Šibenik i Zadarske županije, kao i predstavnici Hrvatskih željeznica istaknuli važnost Unske pruge i pozvali vlasti u Bosni i Hercegovini da se uključe i da se zajednički traži način finansiranja rekonstrukcije Unske pruge. U Planu investiranja, kao se navodi u odgovoru, za period 2015. do 2020. godine, sa projekcijom do 2025. godine, koji je uradila Bosanskohercegovačka željeznička javna korporacija zajedno sa željeznicama kompanija za Unsku prugu planirana je rekonstrukcija elektroenergetskih postrojenja sa budžetom od 10 miliona eura, ili 20 miliona KM. Djelomično sam zadovoljan što ... konačno krenuti ka rekonstrukciji elektroenergetskih postrojenja i elektrifikaciji Unske pruge, ali moramo reći da su u 2009. i 2012. također bile aktivnosti i trebalo je završiti elektrifikaciju Unske pruge, a u ovom Planu investiranja nastaviti sa remonstom i modernizacijom Unske pruge. U Planu investiranja predviđena je samo jedna dionica Unske pruge za remont, a to je od Bosanskog Novog ili Novog Grada do Blatne i iznos od 10 miliona eura. Dalje nije predviđen remont, i mene to čuti. I ja zaključujem da su ipak Željeznice Federacije potpuno zanemarile Unsku prugu jer, kako vidimo, nisu je uvrstile u Plan remonta, a što je za Unsku prugu prioritet. U Planu investiranja primjera radi za ...
Samo da upozorim, članak 171. stavak 4., molim vas, to će vrijediti i za Vas i za sve druge, predsjedatelj Doma daje priliku zastupniku, koji na postavljeno pitanje traži odgovor u pisanom obliku, da se izjasni je li zadovoljan odgovorom. Ako zastupnik nije zadovoljan odgovorom može postaviti dopunsko zastupničko pitanje u pisanom obliku. Evo toliko.
Zahvaljujem. Na osnovu svega navedenog smatram da ima elemenata da pokrenem inicijativu za dopunu Plana investiranja, kako bi se Unska pruga u istom adekvatno zastupila i da se planiraju sredstva za rekonstrukciju iste. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zastupnik Damir Arnaut, komentar. Izvolite.
Zahvaljujem. Nažalost ne mogu komentarisati ništa jer nisam dobio odgovore, ali koristim priliku da podsjetim, tako da čekam evo tri odgovora od Ministarstva vanjskih poslova, od toga jedan tri mjeseca već čekam. Od Ministarstva vanjske trgovine također, i zaista malo je više dosadilo svaki put na sjednici podsjećati šta Poslovnik propisuje. Ja bih opet zamolio Kolegij da uđe u zapisnik i da se opet pošalje urgencija prema svim ministarstvima od kojih čekam odgovor. Ovo su samo neki primjeri, ali u biti ovo je konstantna pojava da se ništa od Vijeća ministara, nažalost, ne dostavlja u roku kada su poslanička pitanja u pitanju. Zahvaljujem. 8
Šemsudin Mehmedović, komentar. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Ja sam prošli put dobio odgovor na jedno od pitanja od Ministarstva prometa i komunikacija, nažalost na još dva pitanja još nikad nisam dobio odgovor. Iako sa ovim odgovorom nisam zadovoljan jer se zapravo odgovor opstruira u punom kapacitetu, jer sam dobio jedan neodređen odgovor. I ja ću iskoristiti svoje pravo da ponovo postavim pitanje kada se za to ukaže prilika, ali hoću da skrenem pažnju na povredu Poslovnika. Naime, dužnost onih kojima mi postavimo pitanje je da nam dostave odgovor. Ja evo već četvrtu sjednicu čekam odgovor od Ministarstva sigurnosti, odgovor na pitanje koje sam postavio vezano za status pomoćnika ministra Vjekoslava Vukovića. Podsjetiću da je sekretar Ministarstva suspendovan zbog prijave i lišenja slobode, a pomoćnik ministra sigurnosti je takođe lišen slobode i nepravomoćno osuđen na godinu dana zatvora, čini mi se, ali taj proces i dan danas traje i nije uopšte suspendovan. Je li to zakon ne vrijedi za sve isto ili je dotični gospodin pod zaštitom određene političke opcije. Ako jeste neka nam ministar to kaže i neka konačno dostavi odgovor na ovo pitanje, jer je očigledno da ona osoba koja ima nepravomoćnu presudu ne bi trebala imati ni pristup tajnim podacima, a kamo li da radi svoj posao neometano. Prema tome, ja očekujem od ministra sigurnosti odgovor na ovo pitanje i nadam se da ću ga već konačno dobiti na sljedeću sjednicu. Hvala.
Maja Gasal-Vražalica. Izvolite.
... i pozdravljam svew prisutne. Ja sam od uvaženog ministra finansija i trezora BiH dobila odgovor na usmeno postavljeno pitanje o situaciji sa izvršenjem presude Suda za ljudska prava u Strazburu o isplati stare devizne štednje bh štedišama Ljubljanske banke. I takođe poslije tog usmenog odgovora zatražila sam pisani odgovor koji sam dobila, i ovim putem se uvaženom ministru zahvaljujem. ... naime odgovor sadrži pregled aktivnosti koje su poduzete za otklanjanje prepreka za početak obračuna i isplata starih deviznih štednja, a koje se mogu svesti na formiranje ekspertne grupe. Dakle, aktivnosti koje je Vijeće ministara poduzelo jeste formiranje ekspertne grupe i inicijativu koju su uputili Slovenskoj strani za otpočinjanje pregovora za traženje rješenja ovog problema. Iz medija se dalo saznati da je Slovenija, Republika Slovenija obavijestila Vijeće Evrope da ima poteškoća sa verifikacijom podataka vlasnika stare devizne štednje Ljubljanske banke u Sarajevu, jer joj je dokumentacija o staroj deviznoj štednji Ljubljanske banke u Sarajevu nedostupna. Očigledno je da ove dvije strane se ne slažu oko toga da li su ispunjeni svi uvjeti koji se odnose na dostavljanje kompletne dokumentacije Republici Sloveniji od strane Bosne i Hercegovine. Budući da u Bosni i Hercegovini oko 130 hiljada štediša već 24 godine čekaju na povrat svoga novca, odnosno stare devizne štednje, ja, sukladno Poslovniku, nisam naišla na prepreke da, sukladno članu 171., ne mogu predložiti zaključak sukladno ovom odgovoru koji sam dobila, tako da ću ja uputiti zaključak ovome Domu, i nadam se da će kolege podržati, u kojem se traži od Vijeća ministara BiH da intenzivira napore za postizanje dogovora sa 9 Republikom Slovenijom oko isplate stare devizne štednje – Filijale Sarajevo, te da se obavezuje Vijeće ministara da svako dva mjeseca obavijesti ovaj Dom o naprecima koji su postignuti na ovom putu. Hvala.
Fehim Škaljić, komentar. Izvolite.
Gospođo predsjedavajuća, uvažene dame i gospodo zastupnici, gospodine predsjedavajući Vijeća ministara, gospodo ministri, dobar dan. Institut pitanja poslanika je važan demokratski institut i moramo ga stalno razvijati. Ja sam 28. avgusta postavio jedno pitanje vezano za imovinu Bosne i Hercegovine u inostranstvu i rekao sam ... na složenost pitanja ne očekujem odgovor prije decembarske sjednice. Evo, sad je druga polovica šestog mjeseca kako sam postavio pitanje, apsolutno sam ignorisan o tome šta se radi i kako se radi. Odgovor je – nemamo informacija, nismo u stanju, ne možemo, radimo, itd., ali potpuno jedno izostajanje bilo kakvog odgovora nije dobar za razlog ovog instituta. Ja sam znao da je to pitanje složeno i da traži vremena za odgovor, ali ipak 6 mjeseci je puno. Hvala.
Hvala. Miroslav Milovanović, komentar. Izvolite.
Hvala predsjedavajuća. Uvažene kolege, predstavnici Savjeta ministara, predstavnici medija, dame i gospodo. Dakle, moje pitanje se odnosilo Savjetu ministara, odnosno ministru financija u Savjetu ministara i glasilo je – kada su uvedene posebne takse na uvoz piva u Bosni i Hercegovini i kolika je od tada do danas, koliko je od tada do danas Uprava za indirektno oporezivanje naplatila sredstava. Svi ste vi dobili te podatke. Ukratko ja ću reći da je to, da je iznos tih sredstava nepunih 300 miliona KM, dakle na uvoz piva od 2006. godine. Ja sam prilično zadovoljan tim podacima, međutim nezadovoljan sam činjenicom zašto Savjet ministara, dakle na identičan ili sličan način ne zaštiti i druge proizvođače i prerađivače? Naravno, nije to bila samo vaša obaveza, svi dosadašnji sazivi Savjeta ministara su se manje više borili sa tim i niko od njih se nije izborio sa tim problemom da se zaštiti, dakle, na taj način domaća proizvodnja, poljoprivredna proizvodnja. A imajte u vidu činjenicu da su poljoprivrednici u Bosni i Hercegovini, dakle i u Federaciji i u Republici Srpskoj jedni od rijetkih populacija koje su na istim mukama i koje imaju identične stavove i slažu se po svim pitanjima. I oni upravo to traže, godinama, dakle, zajedno poljoprivrednici u Bosni i Hercegovini zajedno traže uvođenje posebnih taksi na uvoz prehrambenih poljoprivrednih proizvoda i to vrlo jasno su precizirali da se uvoz optereti za razliku podsticaja u EU koji su neuporedivo veći od podsticaja u Bosni i Hercegovini sa podsticajima i u Federaciji i u Republici Srpskoj, dakle za razliku tih viših podsticaja u odnosu na podsticaje u Bosni i Hercegovini. Prema njihovim procjenama oni su išli dotle da su napravili procjene na godišnjem nivou, dakle u Budžet Bosne i 10 Hercegovine bilo bi naplaćeno preko 400 miliona KM ako bi na taj način, dakle, opteretili uvoz potpuno legitimno za razliku podsticaja između EU i Bosne i Hercegovine. Hvala lijepo.
Hvala. Hanka Vajzović, komentar. Izvolite.
Hvala uvažena predsjedavajuća. Pozdravljam sve prisutne. Moje pitanje se odnosilo, zapravo bilo je upućeno Vijeću ministara, Upravi za indirektno oporezivanje, a odnosilo se na stanje na graničnim prijelazima i terminalima, konkretnije za odnos ulaznih sredstava po osnovu ubiranja na temelju gazdovanja graničnim prijelazima i terminalima i onog šta se ulaže. Razlog što sam postavila ovakvo pitanje jeste prigovor korisnika, a i inače stanje na graničnim prijelazima, i odgovor sam dobila u očekivanom roku, onom planiranom. Naravno, sadržinom odgovora, stanjem, ne da je teško biti zadovoljan, nego bi se na temelju dviju važnih činjenica moglo gotovo okarakterisati kao antidržavno djelovanje. Budući da su granični prijelazi i taj prostor koji pripada terminalima iznimno važno sigurnosno pitanje, s jedne strane, i onaj opći dojam nama važan na evropskom putu, opći dojam koji svako ima kad priđe graničnim prijelazima, nakon ovih podataka postaje jasno da je to katastrofalno stanje. Otud su bili i razni prigovori korisnika, dakle od ubranih sredstava za 6 godina 83 i nešto miliona uloženo je ni 2 miliona što ispada da, ili u 2015. godini 248.000 od 6 miliona, što ispada niti 2% da se ne ulaže u održavanje. Naravno, već 11-12 godina imamo Komisiju za integrisano upravljanje granicom, imamo, evo dato je Upravi za indirektno oporezivanje da to održava, da to uređuje, od tog nema ništa. I onda kad vidite ove cifre jasno je zašto nema ništa. Mislim da bi ovo važno pitanje trebalo sigurno da se nađe i na dnevnom redu ovih naših sjednica. Hvala lijepo.
Lazar Prodanović, komentar. Izvolite.
Hvala gospođo predsjedavajuća. Pozdravljam sve prisutne. Ja sam dobio odgovor od Agencije za lijekove BiH koji se odnosio na moje pitanje na prethodnoj sjednici, a odnosi se zapravo na Pravilnik o usvajanju, a potom objavljivanju u „Službenom glasniku“, Pravilnik o maksimalno dozvoljenoj veleprodajnoj cijeni lijekova u Bosni i Hercegovini. Zadovoljan sam ovim odgovorom i zahvaljujem se Agenciji, ali se nadam da ću biti u prilici na narednoj sjednici takođe isti odgovor imati za Savjet ministara. Dakle, očekujem da Savjet ministara u skladu sa ovim primjedbama koje bi se popravile, koje bi stiglo od nadležnog ministarstva u Savjetu ministara i da će biti u situaciji da usvoje ovaj Pravilnik, da ga objave u „Službenom glasniku BiH“, kako bi agencije na svojoj internet stranici objavile ovaj Pravilnik, dakle, o maksimalno dozvoljenoj veleprodajnoj cijeni lijekova, njihovom načinu formiranja i oblikovanja i izvještavanja o ovom i kako bi građani u Bosni i Hercegovini, a i fondovi zdravstva, bili u situaciji da ostvare značajne uštede, što bi bilo od izuzetnog značaja obzirom da znamo u kakvom ... zdravstvene ustanove u Bosni i Hercegovini. To bi bilo, dakle, 11 na nivou više od 90 miliona KM i kako bi dostupnost pravo za liječenje svih građana u Bosni i Hercegovini bilo makar u nivou zemalja u regionu. Hvala vam lijepa.
Senad Šepić, komentar.
Hvala lijepo gospođo predsjedavajuća. Ja sam postavio nekoliko poslaničkih pitanja, evo danas sam htio samo prokomentarisati odgovor na pitanje o Informaciji o svim imenovanjima koje je Parlamentarna skupština BiH i Vijeće ministara izvršilo u okviru svojih nadležnosti u 2015. godini. Danas ću samo onako ovlaš, okvirno, prokomentarisati ovaj, kako se zove, odgovor. Evidentno je da u ovome odgovoru, dakle, možemo vidjeti da Vijeće ministara, koje je državna vlada, predominantno je u ovoj godini imenovalo ljude i kadrove iz Sarajeva, zatim Mostara i vidljiv je recimo jedan malo drugačiji balans u odnosu Banja Luke i Istočnog dijela Republike Srpske. Ja neću danas govoriti o nekim drugim kvalifikacijama, kako se zove, ljudi, kadrova i svega ovoga što možemo vidjeti u ovome dopisu, ali ću, evo svima nama skrenuti pažnju na nekoliko ... Dakle, prvo je, mi ovdje svi govorimo kako hoćemo, kako se zove, zemlju koja je drugačija, bolja, pravednija, pismenija, zemlja koja je zemlja jednakih šansi, zemlja za sve, počesto, dakle, ne trebamo slušati samo ono što ljudi govore već trebamo gledati koje poteze povlače. Dakle, tu je suština onoga šta mi zapravo jesmo. Ako napravite sad analizu onda ćete vidjeti da to ne odgovara onome u šta se mi zaklinjemo i ono o čemu mi govorimo. Dakle, ja evo sugerišem Vijeću ministara da napravi analizu ovih imenovanja, dakle da mi dopuni u tom smislu odgovor na ovo pitanje, isto treba da uradi i Parlamentarna skupština BiH, dakle, i da kroz ta svoja naredna imenovanja zaista pokaže da uvažava zemlju u kojoj djeluje i u kojoj je to Vijeće ministara. Dakle ponavljam, neću govoriti danas o stručnosti, neću govoriti o kvalifikaciji ... ljudi zato što tu ima sjajnih ljudi, ali ja mislim da vi kao Vijeće ministara i kao državne institucije moramo pokazati da dajemo šansu svima, dajemo priliku svima, da smo spremni ovdje da pokažemo tu našu integraciju zemlje kroz poteze koje povlačimo na najvažnijim mjestima. Jer ja mislim da se tako gradi pravedna zemlja i da tako ustvari vlada treba da pridobije i da ima povjerenje svih nas. Da kroz svoje poteze pokaže da pravi zemlju jednakih šansi i da pravi zemlju koja će biti za nas sve. Evo samo još jedan primjer, u Mostaru je nedavno Vlada kantonalna raspisala konkurs za prijem 100 pripravnika i među 100 pripravnika se nije mogla naći osoba koja je proglašena od Univerziteta u Mostaru najboljim studentom generacije, pet nagrada, vidite pet nagrada, pet priznanja. Dakle, Univerzitet sav stane iza nje i ona se ne može naći među 100 pripravnika. Ja mislim da je to sistem koji je, dakle, štetan za ovu zemlju, ja mislim da je to stvar koju mi moramo mijenjati. Ja znam da postoji limit političkih stranaka, dakle imam ih i ja, svjestan sam i toga, ali sam isto tako, dakle pozivam ove ljude koji sjede ovdje, vi ste državna vlada, vi donosite odluke, i vi trebate u tom smislu da odgovarate za te svoje poteze, pozivam vas da utvrdite principe i da ispravite ovo zato što ta imenovanja i sveukupan taj, kako se zove, sveukupan raspored ljudi i raspored onih koji obnašaju najznačajnije funkcije, dakle mora biti profesionalan, stručan, itd., ali on mora i oslikavati zemlju koju mi predstavljamo. Ja tako doživljavam Evropu, uostalom to i jeste Evropa o kojoj mi svi pričamo. Ako hoćemo suštinski tu Evropu onda se suštinski moramo i mijenjati. 12 Dakle, i samo još kratko da prokomentarišem vezano za ovo drugo pitanje. Ja sam dostavio prije možda 2 mjeseca inicijativu vezano za Unsku prugu i vezano za ovu aktivnost koju treba poduzeti sa Hrvatskom. Podržavam sve ovo što je govorio moj kolega Emrić o suštini ovih informacija koje je on iznio. Dakle, znamo svi da postoji veliki interes od strane Republike Hrvatske, da postoji interes od Željeznica Republike Hrvatske da se ova stvar pokrene, sad je samo na nama da tu pokažemo i mi interes s naše strane. Očekujem da Vijeće ministara odgovori na tu inicijativu na način da kaže šta konkretno u kojim potezima je uradilo da bi se ova priča, dakle, pokrenula s mrtve tačke. Hvala lijepo.
Mirsad Isaković, komentar. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Pozdravljam sve prisutne. Moj komentar će biti vrlo kratak. Dakle, u januaru mjesecu sam postavio pitanje – kad možemo očekivati Zakon o internet trgovini ili kupovini na daljinu? Dobio sam istina odgovor koji nema veze sa postavljenim pitanjem. Dakle, ovako sam diskutovao i na prošloj sjednici, nadam se da ću dobiti odgovor, pravi odgovor na postavljeno pitanje. Naime, pitanje je bilo postavljeno predsjedavajućem Vijeća ministara, međutim vidim da je odgovorilo Ministarstvo za komunikacije i saobraćaj. Ono što je ovdje vrlo ... da je to evropski zakon i da taj zakon nas očekuje. Moglo je se odgovoriti, dakle, na to pitanje vrlo jednostavno – da ćemo u narednom periodu, ili nemamo nadležnosti, ili bilo šta, u ovom smislu. Ali kako je odgovoreno stvarno ničemu ne služi, sasvim, odgovor je glasio na zakup internet linija. Dakle, mislim da bi trebalo, krajnje je vrijeme da se odgovori na jedno takvo pitanje. I evo, koristim priliku da službe obnove to pitanje i da dobijemo odgovor na njega. Koliko je to pitanje ozbiljno najdrastičniji primjer je recimo prodaja sa Baščaršije, dakle, proizvoda. Kako će ljudi poslati fakturu. Dakle, moramo definisati neke stvari koje su vrlo jednostavne, ali činimo ih komplikovanim. Hvala lijepo.
Nikola Lovrinović, komentar. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, ja kao neko od prethodnika nemam komentare jer nisam dobio odogovore, ali ne mogu da propustim ni ovu sjednicu da kažem da sam izgleda rekorder po neodgovorenim pitanjima, koliko ja znam ovog trenutka 7 ili 8. Gospodin Arnaut, čini mi se gospodin Mehmedović su rekli da nisu dobili, dakle u mom slučaju je 7. Neki čekaju preko pola godine najviše do Tužiteljstva BiH, i, dakle, osjećam se diskriminiran zbog toga, a ja se iskreno nadam da to nije zato što sam pripadnik hrvatskog naroda, ja se nadam da ću te odgovore ipak dobiti.
Hvala lijepo. Ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. 13 Prelazimo na točku tri, Ad. 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o udrugama i zakladama Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH(drugo čitanje) Prijedlog zakona usvojen je u prvom čitanju na 24. sjednici Doma, održanoj 03.02.2016. Ustavnopravno povjerenstvo dostavilo je 15.02.2016. godine Izviješće o Prijedlogu zakona. Zastupnik Nikola Lovrinović je dana 15.02.2015.(?) dostavio u proceduru prijedlog amandmana koji će braniti u plenarnoj fazi u skladu sa člankom 124. Poslovnika. Otvaram raspravu. Nikola Lovrinović. Izvolite.
Zahvlajujem. Dakle, koleginice i kolege, ja sam jučer kao član Ustavnopravnog povjerenstva bio u prigodi da, sukladno Poslovniku, uložim dva amandmana, pa ću samo nešto reći o tome. Dakle, jedan od amandmana se odnosio na zahtjev predstavnika Crvenog križa koji je meni došao na mejl adresu kao zastupniku, a radi se o tomu da, dakle oni se na neki način boje, da tako kažem, da će se odredbe ovoga Zakona odnositi i na njih, a upozoravaju da imaju svoj specijalni zakon. I taj amandman sam ja jučer, na neki način ustvari on je pao i bio je dogovor sa Ministarstvom pravosuđa da mi do zasijedanja ove današnje sjednice kaže je li ono što sam u amandmanu predložio sporno, zašto je sporno, i unosi li konfuziju u odredbe ovoga Zakona? Nisam nažalost dobio jutros odgovor do sjednice, jer sam očekivao to, tako da nisam bio u prigodi nastaviti ovu priču o amandmanu te vrste, jer juče su kolege iz Ustavnopravnog povjerenstva, jedan dio njih koji su možda iskusniji od mene, rekli da bi možda taj moj amandman unio nekakvu konfuziju u ovaj Zakon, pa evo dogodilo se kako se dogodilo, međutim meni je žao sad što sam propustio tu prigodu, ali se gospodi iz Crvenog križa stavljam na raspolaganje da ukoliko misle da ipak treba ići sa inicijativom da se izmijeni ovaj Zakon kad su oni u pitanju ja ću to rado učiniti zato što, eto nije bilo onako kako smo se juče na Ustavnopravnom povjerenstvu dogovorili. Drugi amandman ste vi, ja se nadam, dobili ovdje na klupama kad ste došli na sjednicu i on se odnosi na, dakle izmjene i dopune, članak 2. članka 5. stavka (2). Naime, juče sam na Ustavnopravnom povjerenstvu takođe ovaj amandman uložio nije prošao, ja ga ponovo danas ulažem, doduše nešto malo u izmijenjenoj varijanti nego što je juče na Ustavnopravnom povjerenstvu, zato što je Ministarstvo juče dalo obrazloženje da su oni željeli da prošire bazu pojmova i termina koji se odnose na moguće diskriminacije, širenje mrženje ili neravnopravnost, podnošenja aplikacije za registraciju udruga ili fondova. Ja sam rekao i tada da, znači svako nabrajanje takve vrste, po meni, uvijek ostavlja mogućnost da neko bude izostavljen, tako da recimo po meni, kako su oni u izmjenama i dopunama rekli a to je da se, kaže, znači ravnopravnost, mržnja, netrpeljivost mogu po njima samo naći u pojmovima kao što su rasna, nacionalna, vjerska, spolna, fizička, psihička, itd. Ja mislim recimo da su izostavili pojmove kao što su, da se isto to može događati u pojmovima kao što su, dakle, regionalna pripadnost, gospodarsko stanje, finansijsko stanje, statusno, socijalno obilježje, obrazovno stanje. Dakle, puno pojmova je također izostavljeno u kojima se sve ovo može događati, i mržnja i, šta ja znam, neravnopravnost, itd. 14 Tako da mislim da je formulacija koju sam ja predložio ipak dovoljna da zamijeni sve ono što su oni željeli reći u nekakvoj javnoj raspravi, a osim toga, dakle pojam diskriminacije je obrađen u posebnom zakonu, mi imamo, potpisnici smo konvencija, dakle naš Ustav to nalaže. Prema tome, onaj ko se eventualno nađe u takvoj jednoj situaciji, onaj koji želi udrugu registrirati a nije mu udovoljeno može naći uporište i u tim zakonima. Tako da mislim da je ono što sam predložio u svom amandmanu je dovoljno za ono što su mislili predlagači. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Šefik Džaferović, zamjenik. Izvolite kolega.
Poštovana predsjedavajuća, koleginice i kolege, dame i gospodo, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara. Dobro je kada, dakle po mom mišljenju kada zastupnik ovako detaljno uđe u problematiku jednog zakona i kada nam se zapravo nude alternative i u pogledu nekih definicija koje su standardizirane, koje se standardno primjenjuju u praksi i ja tu stvar ne mogu a da ne ocijenim kao jedan korektan doprinos poboljšanju teksta Zakona o kojem mi raspravljamo. Mi smo o ovom pitanju kao i onom prethodnom pitanju, vezano za amandman kojeg Vi niste, koliko sam ja shvatio, obnovili, vodili juče raspravu na sjednici Ustavnopravne komisije. I nakon te rasprave ima argumenata i za ovo o čemu govori gospodin Lovrinović, ima argumenata i za ono o čemu govori Vijeće ministara i što je napisano u samom tekstu odredbe čija se izmjena predlaže. Ja mislim da je šire postavljena definicija koju je ponudilo Vijeće ministara. Dakle, to je moje mišljenje, jer je Vijeće ministara nabrojalo neke od oblika mržnje, netrpeljivosti, nije sve, jer ne može sve ni da nabroji, i kazalo je – i drugih oblika. Dakle, sve tom riječju – drugih, u dva navrata je obuhvaćeno sve ono što bi eventualno moglo da bude predmet ovoga zakona i ove odredbe o kojoj mi govorimo. Ukoliko se uđe u neku definiciju bez ove riječi – drugih, onda je to nešto što je uže postavljeno u odnosu na ono što je predložilo Vijeće ministara. Zbog toga ja predlažem da ovo danas usvojimo ovako kako je stiglo od Vijeća ministara, a da, evo Vijeće ministara, imajući u vidu ovu raspravu, prije svega Ministarstvo pravde, uzmu u obzir i u razmatranje ovo o čemu ste Vi govorili gospodine Lovrinoviću, pa ako može neka bolja definicija, ali da je ne usvajamo na prečac, da je ne usvajamo tek tako neistraženo. Radi se o vrlo osjetljivoj materiji gdje može bit nešto izostavimo i da nas to kasnije košta. Ja nisam za to. Toliko, hvala vam.
Hvala. Denis Bećirović, rasprava. Izvolite.
Ja moram reći da je očigledno da aktuelno Vijeće ministara BiH ne radi svoj dio posla. Barem ne radi onaj dio što je utvrdilo ili što je utvrdio jedan od domova Parlamentarne skupštine BiH. Podsjećam, za ovaj amandman, koji je dostavio uvaženi kolega Lovrinović, koji za mene i 15 za Klub SDP-a nije sporan, mi ćemo za njeg glasati, ali da je Vijeće ministara radilo ono što je Parlament dao u obavezu Vijeću ministara za ovakvim amandmanom ne bi ni bilo potrebe. O čemu se radi? Mi smo u februaru prošle godine usvojili zvanično poslaničku inicijativu kojom smo obavezali Vijeće ministara da do kraja 2015. godine na poslaničke klupe dostavi tekst Zakona o zabrani izazivanja nacionalne, vjerske, rasne ili bilo koje druge vrste mrženje u Bosni i Hercegovini. Danas je, evo počela druga polovina februara, mi tog zakona još uvijek nemamo na klupama. Očigledno, dakle, da Vijeće ministara ne radi i ne poštuje zaključke ovog Parlamenta i to je ključni problem.
Hvala lijepa. Damir Arnaut, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem se. Ja sam zaintrigiran ovim što je gospodin Lovrinović rekao, jer ja sam jučer takođe učestvovao u raspravi ... Ustavnopravnoj komisiji oko ovog njegovog predloženog prvog amandmana koji, ako sam vas dobro shvatio, danas ne branite pred Domom, koji se tiče Crvenog krsta. Ja sam dobio takođe, kao i svi članovi Parlamentarne skupštine, jer vidio sam, poslije sam provjerio i svi smo na zvanični e-mail Parlamentarne skupštine dobili pismo od Crvenog krsta u kojem se traži rješenje ovog pitanja na način na koji je gospodin Lovrinović predložio. I koliko sam ja shvatio raspravu na Ustavnopravnoj komisiji jučer plan je bio da predstavnici Ministarstva pravde, jel', kao nadležnog, odnosno kao predlagača, daju neko svoje mišljenje o tome. Ali ne znam, evo gospodine Lovrinoviću izvinite što Vas pitam jer prvi put sad čujem za ovo, znači Vi uopšte niste dobili od njih nikakvo mišljenje. I meni je to razočaravajuće, jer ono kakvo je pismo Crvenog krsta, odnosno kako je Crveni krst u svom pismu napisao čini se poprilično dobro obrazloženo i razumno. Ali ja sam takođe na Ustavnopravnoj komisiji juče bio stanovišta da bi bilo dobro čuti i šta Ministarstvo pravde, kao zvanični predlagač, misli o tome. I žao mi je što nemamo to i žao mi je što ćemo, dakle, zbog nedostatka tog mišljenja danas, evo čovjek je primoran, dakle da, odnosno onemogućeno mu je da ponovo brani svoj amandman, s obzirom da je zaključak otprilike juče na Ustavnopravnoj komisiji bio – hajmo čuti šta kaže Ministarstvo pravde pa ćemo se onda dalje očitovati o tom pitanju. Dakle, ja ostajem pri onome da je pismo Crvenog krsta dobro obrazloženo, čini se razuman njihov zahtjev i pogotovo, je li, uzimajući u obzir i poštujući specifičnu ulogu Crvenog krsta. Što se tiče ovog drugog amandmana, pridružujem se onome što je kolega Džaferović rekao, rekao sam to i juče, mi ne možemo podržati nešto što smanjuje definiciju, a definicija koju je Ministarstvo predložilo je poprilično široka, pogotovo što se radi o oblasti zaštite ljudskih prava. Zahvaljujem.
Hvala lijepa Damire. Saša Magazinović, rasprava. Izvolite. 16
Pa, vrlo kratko, pošto smo u drugom čitanju, imamo predložen amandman, ja ću samo malo prokomentarisati amandman kolege Lovrinovića. Smatram da je predložio dobro rješenje i pozdravljam to da je u amandmanu kojim se ograničava djelovanje organizacija, ... organizacija i fondacija u smislu zabranjenih aktivnosti za razliku od amandmana gdje se kaže da ciljevi i djelatnost, što je dio Statuta, organizacije ne mogu biti usmjereni u pravcu rušenja ustavnog poretka, itd., kolega Lovrinović je, po meni, dodao jednu ključnu riječ, a to je da ciljevi i program, što jeste dio Statuta, međutim on je dodao riječ i djelovanje, što unapređuje ovaj član. Dakle, ne samo da ne smijete u svojim programskim i statutarnim aktima imati propisane ove stvari nego ne smijete ni djelovati na ovaj način. Ja mislim da je to iskorak u odnosu na predloženo rješenje i vrlo rado ću ga podržati. A i ovaj dio gdje je, ne ulazeći u zamku da nabrajajući neku od mogućih neravnopravnosti ili kako ovdje u originalnom tekstu stoji kršenje ljudskih prava, mržnje, netrpeljivosti utemeljene na, pa se sad ovdje nabraja, on je u amandmanu rekao – opredjeljenje po bilo kom osnovu, što mislim da proširuje i, na neki način, daje nam mogućnost da bez neke namjere ne preskočimo neku od mogućih ograničenja. Stoga mislim da je ovaj amandman dobro formulisan i ja lično, a i Klub SDP-a, kao što je rekao kolega Bećirović, ćemo ga podržati.
Zahvaljujem. Ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na točku četiri, Ad. 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje) Prijedlog zakona dostavljen je u proceduru 17.12.2015. godine. Zakonodavno-pravni sektor je 23.12.2015. dostavio Mišljenje o usklađenosti Prijedloga zakona sa člankom 105. Poslovnika Zastupničkog doma i Jedinstvenim pravilima za izradu pravnih propisa u institucijama Bosne i Hercegovine kojim je utvrđeno da on nije u cjelosti usklađen sa člankom 105. Poslovnika Zastupničkog doma. Iz tog razloga je Kolegij Doma odlučio od predlagatelja zatražiti ispravak uočenih nedostataka u Prijedlogu zakona. Predlagatelj Vijeće ministara BiH je 28.01.2016. dostavio traženi ispravak Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama BiH. Nadležno Zajedničko povjerenstvo za obranu i sigurnost BiH je 15.02.2016. dostavilo Mišljenje o Prijedlogu zakona. Povjerenstvo je prihvatilo načela Prijedloga zakona. Otvaram raspravu. Dušanka Majkić, rasprava. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana predsjedavajuća, koleginice i kolege poslanici. 17 Imam potrebe zaista da kažem nešto o ovom Zakonu koji nam je često bio kamen spoticanja, dakle onim ljudima na koje se on odnosio. Istina da je on donesen 2005. godine poput, kao i Zakon o odbrani, ali isto tako nikada nismo smogli snage da to uredimo, da ne bude više problem kao što se dešavalo. O čemu se ustvari radi? Ja razumijem potrebu ministarstva da riješi neka pitanja kroz ove izmjene, i zaista to stoji, kao što je bliže uređenje upravljanja ljudskim resursima, specifičnosti vojne službe koja zaista je tu takva, nediskriminacija i transparentnost. I to je sve jasno i zaslužuje takav tretman, ali postoji onaj dio koji jeste sporan i opet će nam biti problematičan. Dakle, radi se o Glavi V, to je penzijsko-invalidsko osiguranje vojnih lica. To su članovi 44. i 45. Kao što vam je poznato nadležnost nad penzijsko- invalidskom zaštitom u cjelosti pripada entitetima. I oni su to riješili na odgovarajući način. Znači to je trebalo ispoštovati kod donošenja ovog Zakona. Republika Srpska je donijela Zakon o ostvarivanju prava na starosnu penziju profesionalnih vojnih lica i objavljen je u „Službenom glasniku“, broj 63/14. Šta sada to znači kada opet Savjet ministara, ... Ministarstva odbrane reguliše stvari koje nisu u njegovoj nadležnosti. Zakonodavac se ponovo bavi onim što se zove penzijsko-invalidska zaštita, ... osiguranika. Pa ja mislim da ... mislim 2, 3 amandmana kojim se je trebalo djelovati na ovaj Zakon da bi on dobio prohodnost, uvažavajući ono što je trebalo da se riješi a nismo. Pa prvo, dakle, smatram da bi članom 7. Prijedloga koji se odnosi na član 45. Zakona, pored stava (2) treba brisati i stav (3), s obzirom da se ... staža osiguranja sa uvećanim trajanjem ili propisuje Zakonom ili utvrđuje posebnom propisnom postupku. Dakle, to moramo vidjeti, ovo nam je ostalo otvoreno. Druga stvar je da u članu 8. Prijedloga zakona koji se odnosi na član 46. treba propisati uslove za ostvarivanje prava na starosnu penziju i to za oficire, za podoficire 55 godina života i 35 godina penzijskog staža, a za oficire 60 godina života i 35 godina penzijskog staža. Dakle, moramo da vodimo računa da se granica povećava, ali znamo kako dolazimo do, kakve su nam, koliko ljudi ostvaruje penziju i koliki nam je ukupan fond. I na kraju, u članu 14. Prijedloga koji se odnosi na član 101. treba propisati da je maksimalna dužina trajanja službe za oficire 30 godina, ali najduže do navršene 60-e godine života, a za podoficire 30 godina, ali najduže do navršene 55-e godine života. Takođe sve ovo, član 15. treba usaglasiti sa ovim prethodnim članovima i treba na kraju vidjeti koliko ljudi stiče pravo na, ukoliko dođe do ovih promjena, šta to znači kao finansijski dio Zakona koji je obavezno predvidjeti. Tako da, mi ćemo dati saglasnost na ovaj Zakon u prvoj fazi, ali mislim da ne bismo pravili ponovo problem, da trebamo usaglasiti ono što nije nadležnost Ministarstva odbrane i ne bavi se penzijsko-invalidskim osiguranjem, da to urade oni čiji je to posao, a da taj dio Zakona izbacimo iz Zakona. Hvala.
Šemsudin Mehmedović, rasprava. Izvolite.
Zahvljujem gospođo predsjedavajuća. Ja ću veoma kratko. Naime, ja sam juče na Komisiji bio protiv davanja saglasnosti na principe ovog Zakona, ali evo Komisija za odbranu i sigurnost je dala saglasnost i danas evo imamo raspravu. Zbog toga želim da ukažem na nekoliko stvari koje bi trebalo da u drugom čitanju budu malo drugačije definisani. Naime, u članu 2. čini mi se da pravimo Zakon 18 preciznijim i jasnijim, ali ne dozvoljavamo fleksibilnost u pogledu imenovanja komandanata na čelu puka. Naime, do sada se i čin pukovnika, odnosno OF4 kako se to vodi, mogao da nađe na čelu komande puka, međutim ovim Zakonom se to, ta mogućnost briše i ostavlja se OF5, to je brigadir, čini mi se, tako se definiše. Mislim da je to smanjenje fleksibilnosti Zakonom, odnosno ostavljanje manje mogućnosti za one koji budu eventualno vodili kadrovsku politiku u toj oblasti. Drugo pitanje se odnosi u članu 16. na član 116. osnovnog Zakona, gdje u tački f) na kraju teksta, iza riječi – zvanje magistra ili, znači to je stari Zakon kojim, odnosno stara zvanja, se dodaju riječi – visoko obrazovanje II ciklusa bolonjskog sistema studiranja u skladu sa potrebama odbrane prema propisu koji donosi ministar odbrane, a preostali dio teksta se briše. I takođe u tački g) na kraju teksta iza riječi – operativno-strategijski nivo usavršavanja ili, dodaju se riječi – visoko obrazovanje III ciklusa bolonjskog sistema studiranja u skladu sa potrebama odbrane, prema propisu koji donosi ministar odbrane, a preostali dio teksta se briše. Ovo zapravo je prijeko potrebno da ne bi osavilo nedoumice da li se sada uvodi samo bolonjski sistem, a ono po starom sistemu školovanja sve otpada, što ne bi bilo korektno i pošteno prema onima koji su završili sistem školovanja po starom sistemu. I takođe želim da ukažem na dio teksta u obrazloženju koji se zapravo, doduše u obrazloženju, ali nema u osnovnom tekstu Zakona, gdje stoji – izmjenama Zakona prijem lica u Oružane snage će biti odgođen u narednih pet godina. Je li to potpuno odgođen, što bi svakako ugrozilo sistem odbrane u Bosni i Hercegovini. Ja mislim da nije i da je ovo možda pogrešan pristup u obrazloženju, nego se kaže da će biti odgođen, osim ako ne bude izvršena popuna, odnosno produžen ugovor već postojećim vojnim licima u Oružanim snagama BiH. Prema tome, ja molim da se i u obrazloženju ovaj tekst popravi do sljedećeg čitanja, odnosno do sljedećeg teksta Prijedloga zakona. I naravno ja ću iskoristiti pravo uložim odgovorajući broj amandmana da bi eventualno ovaj tekst Zakona popravili. Hvala lijepo.
Hvala. Safer Demirović, rasprava. Izvolite.
Poštovana predsjedavajuća, uvažene kolegice i kolege. Obzirom da sam ja imao jedno pitanje vezano za ovo potručje koje tretira ovaj Zakon, a i da Zakon tretira jednu instituciju našu koja je možda u proteklom periodu pokazala baš najbolje rezultate, ako ne najbolje sigurno među boljim rezultatima na svim poljima, pogotovo u međunarodnim aktivnostima, gdje nismo imali, gdje smo uglavnom imali pozitivne pokazatelje učešća naših Oružanih snaga u međunarodnim misijama. I stoga bi mi bilo drago izuzetno da i ovo područje i ovaj Zakon koji tretira Oružane snage bude na adekvatan način urađen. Nemam ja nekih većih primjedbi na ovaj Zakon, ali bih želio da ukažem na tri stvari koje možda, evo volio bih da malo predlagač uzme u obzir. Vezano je znači za član 5., odnosno bivši član 13. gdje se govori o VII stepenu stručne spreme sada se dodaje to da to odgovara prvom ciklusu bolonje. Ako ostane ovako znači to je i ovo šest semestara i osam semestara, odnosno onih 180 ili 240 bodova. Možda bi, evo ako ćemo rangirati to po VII stepenu, to bi išlo na osam 19 semetara 240 bodova ili ako ostavimo ovaj sistem onda bi bila znači i jedna i druga stvar. Evo da imate to u fazi ,ovaj, razmišljanja. Slijedeća stvar, vezano je za član 58., govori se o godišnjem odmoru. Možda napraviti kompilaciju između starog i ovog novog Prijedloga. Mislim da je za ovakav broj uposlenika u Ministarstvu odbrane, u Oružanim snagama zapravo, mora se napraviti jedan plan godišnjih odmora, jer jako je teško ... da bez tog plana ne bi moglo ići, da se omogući naravno u dva dijela ko želi da iskoristi godišnji odmor, s tim da jedan dio ima pravo pripadnik Oružanih snaga da koristi na svoj zahtjev kada želi, a ovaj drugi, mislim da je to praksa u većini firmi gdje ima puno radnika i gdje je obim poslova jako veliki, a obzirom da opet pripadnici Oružanih snaga kroz neke druge povlastice imaju jako puno slobodnih dana, možda puno više nego u nekim drugim oblastima. I vezano samo za objašnjenje člana 14., obrazloženje zapravo za član 14., nešto što je gospodođa Majkić to rekla, vezano za ove godine penzionog staža. Slažem se sa ovim prvim dijelom da treba to povećati. Ovaj drugi dio s povećanjem da će se njima omogućiti da namire određene godine, ne mora biti da će biti tačno to, povećanje ... od pet godina da će on namiriti 40 godina, mislim da treba tačno definisati koje su to godine i staža i starosti kada pojedini pripadnik Oružanih snaga treba da ide i ispunjava uslove za penziju. Toliko vezano za ovaj zakon. Zahvaljujem se.
Hvala lijepa. Ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na točku pet, Ad. 5. Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o izboru članova zajedničkih povjerenstava obaju domova Parlamentarne skupštine BiH – predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a BiH Zastupnik Denis Bećirović je 16.09.2015. podnio ostavku na mjesto člana Zajedničkog povjerenstva za ljudska prava Parlamentarne skupštine BiH. Kolegij Zastupničkog doma je u dva navrata zatražio od Kluba SDP-a BiH da dostavi prijedlog novog člana Zajedničkog povjerenstva. Klub zastupnika SDP-a je 15.02.2016. dostavio prijedlog kojim predlaže zastupnika Sašu Magazinovića za novog člana Zajedničkog povjerenstva za ljudska prava. Prijedlog odluke ste dobili. Otvaram raspravu. Denis Bećirović. Izvolite.
Ovako kako je to formulisano čovjek bi rekao da je to neka rutinska rokada ili izmjena. Međutim, ne radi se o tome. Naime, ja sam prije nekoliko mjeseci ovdje na sjednici Predstavničkog doma, dakle govorim u svoje lično ime, vrlo jasno rekao da podnosim ostavku u Komisiji za zaštitu ljudskih prava i naveo jasne razloge koji nažalost nisu navedeni u obrazloženju. A šta su razlozi? Kao izabrani predstavnici građana Bosne i Hercegovine smatram da smo dužni da štitimo i branimo prava građana Bosne i Hercegovine i ljudska prava u ovoj 20 zemlji. Dakle, podnio sam ostavku na mjesto u ovoj Komisiji kao lični izraz protesta negiranja, Ustavom BiH i Dejtonskim mirovnim sporazumom, zagarantovanog prava građana Bosne i Hercegovine koji govore i pišu na bosanskom jeziku. To pravo se flagrantno krši u bh entitetu RS. I to želim i danas ponoviti, kao što sam rekao i prije tri mjeseca, riječ je o drskom negiranju bosanskog jezika na teritoriji bh entiteta RS, riječ je o planskoj smišljenoj negaciji i negiranju bosanskog jezika, a kao što znamo tome je prethodilo i iskorjenjivanje naziva prefiksa bosanski iz pojedinih naziva gradova u entitetu RS. A, moram reći da je katastrofalna poruka koja se time šalje cijeloj Bosni i Hercegovini, a poruka je – ne može bosanski jezik, ne može prefiks bosanski, ali može naziv škole „Srbija“ i na Palama i u Bosnskom Šamcu. Kakva je to poruka i kakva je to politika to je teško odgonetnuti. Ja ne znam o čemu u ovom trenutku priča kolega Džaferović dok ja o ovome govorim, ali ja želim vrlo jasno izraziti svoj stav po tom pitanju. Shodno tome, i iz tih razloga zašto ne želim, kao izraz svog ličnog protesta, biti u Komisiji za ljudska prava, želim vrlo jasno reći kao izabrani predstavnik građana Bosne i Hercegovine da je riječ o kršenju Ustava BiH. Shodno tome i shodno članu 92. Poslovnika Predstavničkog doma, stav (2), tražim da se ovo moje izlaganje u okviru ove tačke unese u zapisnik za narednu sjednicu Predstavničkog doma, dakle sa razlozima zašto ne želim biti u toj Komisiji i sa jasnim obrazloženjem da je u pitanju kršenje Ustava BiH.
Zahvaljujem. Ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Molim vas, zaključujem raspravu, niko se nije prijavio.
/nije uključen mikrofon/
Pa treba se na vrijeme prijaviti. Nije moje da ja tu, zaključena je rasprava po ovoj točki dnevnog reda.
/nije uključen mikrofon/
Kako mislite da ne mogu zaključiti raspravu ako ne vidim više prijavljenih?
/nije uključen mikrofon/
Nije bilo. Pa gledamo, svi ovdje smo da pogledamo. Ali evo, evo da ne bi ispali, da mi nemom uskraćujemo, evo i raspravu i ispravak.
[[nije uključen mikrofon]] 21
Imate, hajde da ... ipak smo zaključili raspravu, da ne dovodimo u situaciju i da ne pravimo nekakve presedane. Ipak prelazimo na točku šest, Ad. 6. Obveze Bosne i Hercegovine po pitanju izrade pravnih propisa u domeni kibernetičke sigurnosti, u skladu s Konvencijom o kibernetičkom kriminalu i Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju – predlagatelj: zastupnik Saša Magazinović Kolegij Doma odredio je Zajedničko povjerenstvo za obranu i sigurnost BiH nadležnim za razmatranje ove inicijative. Nadležno Povjernstvo dostavilo je Mišljenje o inicijativi 15.02.2016. Nadležno Povjerenstvo je dostavilo Mišljenje 15.02.2016., a Povjerenstvo je podržalo inicijativu i proslijedilo u daljnju proceduru. Zastupnik Saša Magazinović predložio je dva zaključka a oni glase: - Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH upozorava sve nadležne institucije u Bosni i Hercegovini, da je problem zlouporabe interneta i nepostojanja odgovarajućih pravnih propisa jedan od ključnih sigurnosnih problema u Bosni i Hercegovini, te poziva na njihovo hitno rješavanja osnaživanjem kapaciteta sigurnosnih agencija u Bosni i Hercegovini. - Zastupnički dom Parlamentrne skupštine BiH zadužuje Vijeće ministara BiH da, u roku od 60 dana, analizira neusklađenost pravnih propisa u domeni kibernetičke sigurnosti u Bosni i Hercegovini i u skladu s tim u parlamentarnu proceduru proslijedi izmjenu postojećih propisa, te eventualno nova zakonska rješenja. Otvaram raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Saša Magazinović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Evo, gledaću da uštedim vrijeme svima budući da smo i na prošloj sjednici Predstavničkog doma, a i na Komisiji za odbranu i sigurnost, govorili o ovom pitanju. Samo ću kratko reći kako je uopšte došlo do ove tačke dnevnog reda. Ja sam postavio poslaničko pitanje koje se odnosi na aktivnosti Ministarstva i sigurnosnih agencija u Bosni i Hercegovini po pitanju krivičnih djela počinjenih putem interneta, sa posebnim osvrtom na govor mržnje zasnovan na etničkoj, vjerskoj i drugim osnovama, pozive na nasilje, ubistva, podrška teriroizmu i drugo. Na ovo pitanje dobio sam odgovor koje je, od Ministarstva sigurnosti, koje je rađeno, naravno, sa djelatnicima SIPA-e, i ono što sam rekao prošli put želim da ponovim da je ovo jedan zaista kvalitetan i iscrpan odgovor. Volio bih da su odgovori na sva poslanička pitanja sadržajno ovako bogati. Druga je stvar što je porazno ono što je sadržaj samog odgovora, gdje stoji da je Bosna i Hercegovina potpisnica Konvencije o sajber kriminalu još 2001. godine, da je ratifikovano 2006. i da u ovih 10 godina nije baš puno učinjeno od onoga što su naše obaveze. Takođe tu stoji da tim za odgovor na računarske incidente koji je trebao biti formiran nažalost nije, da imamo probleme sa resursima, sa kapacitetima, sa kadrom. Pobrojano je i koje su to naše obaveze po Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju kada se, kada govorimo o ovoj oblasti i nama kao 22 parlamentarcima, kroz odgovor na poslaničko pitanje, je poslan niz upozoravajućih poruka. Jedna od njih je da svako dalje odlaganje usvajanja novih zakona i harmonizacije postojećih sa evropskom legislativom dodatno komplikuje situaciju, odgađa primjenu EU preporuka, podržava tehnološko zaostajanje zemlje i izlaže informacione sisteme u Bosni i Hercegovini a samim tim i podatke koje oni sadrže većim sigurnosnim rizicima. Da skratim, pročitaću samo zadnju rečenicu ovog materijala, koji ste i vi dobili u sklopu ove tačke dnevnog reda, a ona glasi – Minsitarstvo sigurnosti problem zloupotrebe interneta u terorističke i ekstremističke, ali i druge kriminalne svrhe, vidi jednim od ključnih sigurnosnih problema u Bosni i Hercegovini, te smatra kako se isključivo sveukupnim angažmanom svih relevantnih tijela, javnog i privatnog sektora može unaprijediti sigurnost interneta u Bosni i Hercegovini. Razgovarajući juče na Komisiji za odbranu i sigurnost, čijim se članovima zahvaljujem na podršci, definisalo se nekoliko, uslovno rečeno, problema koje pojedini ljudi imaju sa ovom tematikom. Jedan od njih koji je iznijela kolegica Dušanka Majkić je tvrdnja da je ovo isključivo entitetska nadležnost. To nije u potpunosti tačno. Budući da svi nivoi vlasti, a samim tim i državni nivo vlasti ima svoje ingerencije. Imali smo priliku da gospodin Vuković Vjekoslav iz Ministarstva sigurnosti bude prisutan na sjednici pa da nam da nekoliko informacija više u odnosu na ovo što već stoji u ovom, rekao bih, dramatičnom odgovoru Ministarstva sigurnosti na ovu pitanje, a to je da pravna legislativa, bio je prisutan i bivši ministar pravde, treba biti unaprijeđna i između ostalog i na državnom nivou, da ima niz obaveza koje se postavljaju pred Ministarstvo prometa i komunikacija, da Regulatorna agnecija za komunikacije ima svoju specifičnu ulogu, itd., itd. Takođe je tačno da je u Bosni i Hercegovini na različit način zakonska legislativa usklađena, odnosno neusklađena sa onim što bi trebala biti, tako da u entitetima postoji razlika u stepenu prilagodbe, i to je činjenica. Međutim, sama činjenica da smo mi imali obaveze koje smo trebali ispuniti 2001., 2006., '10., '12. i da puno toga nije urađeno je bio krazlog za pokretanje jedne ovakve inicijative. Kolega Bariša Čolak, član Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost, je kao neko ko je bio bivši ministar pravde, takođe govorio o ovome i istako da je ovo interresorno pitanje i da se tu treba uključiti i Ministarstvo sigurnosti i Ministarstvo pravde, Ministarstvo prometa i komunikacija, i ja apsolutno podržavam takav pristup. Zbog toga mi se čini neospornim predloženi zaključak da zadužujemo Vijeće ministara, a to su ljudi koji, vjerujem da će na najbolji način odgovoriti ovom zadatku, naravno ukoliko ga Parlament prihvati, i formiranjem Interresorne radne grupe reći nam gdje se nalazimo i šta su naše obaveze. I na kraju, reći ću samo da juče na samoj sjednici je bilo govora o mogućnosti, odnosno nemogućnosti da se u roku od 60 dana napravi i analiza neusklađenosti pravnih propisa i postojećeg stanja u domenu sajber sigurnosti i predlože zakon. Ljudi su rekli da im je to nedovoljno vremena. I zbog toga ja želim prihvatiti tu vrstu sugestije i predložiti, ako treba dostaviću i u pisanoj formi, samo malu tehničku izmjenu drugog zaključka koji bi u ovom smislu glasio da i dalje ostaje rok od 60 dana da se izvrši analiza neusklađenosti pravnih propisa i postojećeg stadnja u domenu sajber sigurnosti i umjesto riječi – i u skladu s tim da se pripreme zakoni, da se stavi – kako bi u skladu s tim bili pripremljeni zakoni. Naravno, analiza će pokazati. Nikakva namjera mi nije, i to želim unaprijed da kažem, pošto predpostavljam da ima različitih razmišljanja, ovdje više niko nikom ne vjeruje, da se na ovaj način diraju nadležnosti bilo kojeg nivoa vlsti. Ova analiza će pokazati da ima jako puno nezavršenog posla i na nivou Bosne i Hercegovine i na nivou entiteta, ne mjereći ko je bolji ili lošiji, tako da, evo dajte da damo ljudima priliku iz Ministarstva sigurnosti da naprave tu analizu, da nam kažu dokle smo, šta je čiji zadatak, pa poslije toga da idemo u izrade zakona. 23 Ja se, na kraju, zahvaljujem još jednom na prilici da razgovaram o ovoj temi i zahvaljujem se i ljudima iz Ministarstva sigurnosti koji su ocijenili ovo kao jako važnim pitanjem i njihovu spremnost da rade na tome. Hvala.
Hvala. Dušanka Majkić, rasprava. A ispravka, Borislav Bojić, ispravak krivog navoda, ispričavam se.
Uvažena predsjedavajuća, dame i gospodo. Vrlo kratko. Dakle, obzirom da ovo pitanje je riješeno u Republici Srpskoj, nije riješeno u Federaciji i sama analiza nije problem. Na bazi analize proizaće potreba šta je to neophodno, ali već sada kazati da je to zakon, mislim da je preuranjeno. Stoga ja smatram da ova inicijativa nije loša, zaista ima smisla, ali na koji način će to pitanje biti riješeno ostavimo da to uradimo poslije urađene analize koja će pokazati da postoje određeni propisi na određenim nivoima vlsti, da Federacija nema takvu vrstu propisa, i sigurno da Federacija treba da poradi na donošenju tog propisa, te onda da se pristupi onome što procijenimo, na bazi te analize, da je nepohodno da se uradi. Evo, to je kratko.
Saša Magazinović, ispravak krivog navoda.
Pa evo, da pojasnim. Kolega Bojić je u pravu, dakle to i jeste intencija. Da li će biti izmjena zakona ne znam. Budući da recimo Krivični zakon BiH, ako pitate Ministarstvo pravde, po njemu se mogu procesuirati krivična djela počinjena i na internetu. Ako pitate da li se to provodi, da li se procesuira, onda kaže – ne, zato što to baš nije na najbolji način definisano. I ovdje se kaže da nakon analize neusklađenosti postojećeg stanja, da se u skladu s tim u parlamentarnu proceduru proslijede izmjene postojeće legislative. Prije svega se misli na Krivični zakon, ako imaju još neki zakoni takođe, te eventualno i nova zakonska rješenja. Ko može tvrditi da možda neće biti neki zakon. Ali Vi ste kolege Bojiću u potpunosti u pravu, ja se slažem, to će pokazati analiza, da sada ne idemo u detalje.
Hvala. Dušanka Majkić, rasprava. Izvolite.
Hvala. Pa, ja sam to pokušavala da sugerišem juče na Komisiji za odbranu. Preduslov za bilo kakav početak bi trebalo, je formiranje Agencije za informatičko društvo. I Bosna i Hercegovina je svojevremeno pokušala to da uradi, ali zbog toga što je to isključiva nadležnost entiteta taj 24 pokušaj nije uspio. E sad, Republika Srpska je 2011. godine, dakle, formirala Agenciju za informatičko društvo i 2011. godine donijela Zakon o informatičkoj bezbjednosti. U skladu s tim napravila je Odjeljenje, dakle Odjeljenje za informacionu bezbjednost, čiji je zadatak koordinacija prevencije i zaštite od računarski bezbjednosnih incidenata i zaštita kibernetičke infrastrukture javnih organa i pravnih i fizičkih lica. To je ono o čemu govorimo sajber kriminal i govor na internetu i ostalo. Dakle, učinila je jedan napor i napravila je to. Zašto to nije urađeno u Federaciji to je drugi problem. Sada smo u neravnopravnom odnosu, i onda po pravilu slijedi ono – ako nešto ne postoji u Federaciji hajmo to prebaciti na nivo Bosne i Hercegovine, pa će to biti brže i bolje. E ne može biti brže i bolje. Jer na osnovu čega će napraviti analizu Bosna i Hercegovina kad nema nijednu predpostavku za to? Dakle, da ima ijednu predpostavku na osnovu koje ona može to raditi, šta bi moglo da se uradi? Da se pozovu institucije Reublike Srpske, koje su zadužene, dakle ova Agencija, odnosno Odjeljenje za informacionu bezbjednost i da kaže šta je na tom planu uradilo i šta namjerava da uradi. Da te sve stvari urade i u Federaciji, a da se na osnovu svega toga onda pokuša vidjeti šta to ostaje da bi se uradilo u okviru bezbjednosnog sektora kome bi bio zadatak kroz izmjenu Krivičnog zakona. Dakle, ozbiljna je stvar, ne može se analiza praviti bez ikakvih preduslova, ja sam samo to govorila. Poštujem inicijativu, ali svaka inicijativa je vrijedna onoliko koliko je ostvariva. Ako ne može se ostvariti onda nije vrijedna. Dakle, je li to najbolji način? Mi smo dali zadatak Savjetu ministara koji će se hvatati za glavu jer nema nijednog elementa odakle bi mogao da krene pa da počne da radi na tom planu. Kada bismo imali jednake uslove oba entiteta mi bismo to mogli jednostavno završiti. Onda bismo mogli sa entitetima reći, e da vidimo šta je to još ostalo da se riješi na nivou Bosne i Hercegovine kroz Krivični zakon, da tu sankciju napravimo. Dakle, sve ostalo bi bilo urađeno. Ovako mi idemo gladni i žedni, pa ne znamo gdje ćemo ni izaći ni šta će nas dočekati u svemu tome. Čak i ako se podrži danas efekat te inicijative je pod velikim upitnikom i ja se nadam, kolega Magazinoviću, da ćemo se sjetiti, jednom podsjetiti na ovo što sam rekla. Dakle, ja želim da se maksimalno uspije u tome, ali govorim o realnosti onoga što treba da se uradi prije nego što bi se ovakva analiza mogla dobiti na sto. Hvala.
Zahvaljujem. Damir Arnaut, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Mislim da je inicijativa izuzetno bitna i korisna. Što se tiče ustavnog osnova želim naglasiti, dakle, da apsolutno postoji ustavni osnov. Imate član III 1.h) Ustava BiH koji uspostavlja jasnu nadležnost Bosne i Hercegovine, odnosno institucija Bosne i Hercegovine za uspostavljanje i fukcionisanje međuentitetskih i međunarodnih sistema komunikacije. Dakle, to je jedna stvar. Onda prije toga imate stav u Ustavu BiH koji daje jasnu nadležnost državi, odnosno institucijama Bosne i Hercegovine za međuentitetska i međunarodna krivična djela. A, ova pitanja su među najviše regulisanim na međunarodnom nivou. Tako da, kada je ustavni osnov u pitanju, ja zaista ne vidim šta je sporno. Ovo je bez dileme, između ostalog, i u nadležnosti institucija Bosne i Hercegovine. Što se tiče prijedloga zaključaka nije ništa sporno, ali malo mi je čudno da Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH upozorava sve nadležne institucije u Bosni i Hercegovini na 25 nepostojanje odgovarajuće pravne legislative. Pa mi smo ti koji usvajamo pravnu legislativu, i sada mi upozoravamo ostale institucije da ne postoji odgovrajuća pravna legislativa. Ja apsolutno pozdravljam činjenicu da je uvaženi kolega tražio ove odgovore od Ministarstva sigurnosti, i očito je da je Ministarstvo sigurnosti tek ponukano njegovim pitanjima uzelo u obzir razmatranje ovog problema, ali dopustite mi da kažem da je Ministarstvo sigurnosti to koje je kao nadležni izvršni organ bilo obavezno i trebalo upozoriti Parlamentarnu skupštinu BiH na nepostojanje odgovarajuće pravne legislative. Dakle, komunikacija je trebala ići u tom smjeru, a ne da sada mi, koji donosimo to, upozoravamo izvršni organ, koji to gleda na terenu svaki dan, da ne postoji odgovarajuća pravna legislativa. Dakle, postavlja se pitanje šta je taj izvršni organ, odnosno nadležna osoba u tom izvršnom organu radila svo ovo vrijeme do Vašeg poslaničkog pitanja. I onda poziva na hitno rješavanje istih, putem osnaživanja kapaciteta sigurnosnih agencija u Bosni i Hercegovini. Pa evo, na državnom nivou ko osnažuje kapacitete sigurnosnih agencija nego Parlamentarna skupština kroz odgovarajuću legislativu i kroz budžet na kraju krajeva. Dakle, opet komunikacija je trebala ići od nadležnog Ministarstva sigurnosti, odnosno odgovorne osobe u tom Ministarstvu, prema Parlamentarnoj skupštini, a ne obrnuto. Dakle, ja apsolutno pozdravljam inicijativu, ali isto tako konstatujem da ovdje Ministarstvo sigurnosti i ovdje Ministarstvo sigurnosti nije uradilo svoj dio posla, tako da, nažalost, komunikacija treba ići prema njima kako bi im se konačno objasnilo šta im je posao. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Zaim Backović, rasprava. Izvolite.
Ne želeći ulaziti u ... problema koji je ogroman, kada je u pitanju, kada su u pitanju akta i remećenje zakona, odnosno kršenje zakona po nečemu što bi moralo biti, a moramo ... jezikom govoriti da nas razumiju, ne samo mi koji se eventualno tim bavimo ili koristimo sredstva, nego i oni koji slušaju, znači ono što ljudi zovu surfanjem, radom, kontrolom, pisanjem, itd., da je to problem koji je stavljen kao jedan od prioritetnih problema u svijetu. Mi zaboravljamo da se u okviru nečega što se zove elektronska pošta sada priznaju u svim sudskim postupcima i dokumenti. Pa tako, ono što naši sudovi nisu priznavali čak i elektronske transfere novca, danas se najnormalnije priznaju. Da ne govorim o sudskim procesima gdje sudovi nisu prihvatali, mislili su da se novac nosi u torbama. Govor mržnje je posebno ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Tako je Nikola, imam ja, ja mogu sada da navedem ovdje desetak tih sudskih procesa. Govor mržnje, terorizam, upad u vašu privatnost i tako redom. Ali je problem što je to vezano, ne samo za sredinu u kojoj vi živite ili za lokalnu sredinu, nego što odavde može biti vezano za Japan. Odavde može biti vezano za SAD, odavde može biti vezano za bilo koju tačku na ovoj planeti, obzirom na način na koji ovaj sistem, globalni sistem, funkcionira. I tu više nije samo Ministarstvo pravde, tu će trebati, to je puno kompleksniji problem, tu je Ministarstvo za rad i 26 socijalnu politiku, Ministarstvo transporta i komunikacija, Ministarstvo vanjskih poslova, Ministarstvo civilnih poslova, i tako redom. To je vrlo složen problem i ja predlažem da mi usvojimo ovaj prijedlog zaključaka, pa da onda, nakon analize koju dobijemo, vidimo šta je to što mi treba da uradimo, odnosno šta je to što Vijeće ministara, gospodine Denise, treba da uradi, da bismo imali kvalitetna rješenja na svim nivoima. Evo, mi možemo tako da razgovaramo. Uopšte me ne interesuje je li to nivo Republika Srpska, Federacija, kantoni, vjerovatno će se to svoditi na neke niže nivoe, ali eksterno mi ćemo morati da radimo na tome što se zove i mi kažemo međuentitetski, ustvari državni i međudržavni. Neki, nešto će se morati dešavati, jer je, vi to čitate, svi mi čitamo, danas nevjerovatno koliko onoga što se ne sankcionira, što se ne zaustavlja, od govora mržnje do terorizma, do blaćenja, pa između ostalog i do insinuiranja i stvaranja atmosfere koja može dovesti do velikih ružnih posljedica prema pojedinim osobama. Molim vas da uzmete, ukucate, samo ukucate – samoubistva, pa pogledajte koliko je samoubistava zbog komunikacije kroz elektronsku poštu. I niko ne odgovara. Hvala.
Momčilo Novaković, rasprava. Izvolite.
Uvažena predsjedavajuća, kolege, koleginice i kolege poslanici. I ja ću kao i ostali biti kratak u ovoj svojoj raspravi, s tim da prvo posmatram ovdje Mišljenje Komisije za odbranu i bezbjednost BiH koja je utvrdila, dakle, da postoji inicijativa, da je ona podnesena u skladu sa odredbama Poslovnika, podržala navedenu inicijativu i zaključila da se navedena inicijativa uputi Predstavničkom domu. Nemamo ovdje u Izvještaju da li je Komisija podržala prijedlog zaključaka kao dio ove inicijative. I ako nije, ili ako nije glasala onda bismo morali znati mi ovdje da nije bilo glasanja uopšte o ovim zaključcima i to je, značajno mijenja odnos prema zaključcima. Jer bi uobičajeno bilo da je Komisija, raspravljajući o ovoj inicijativi, podržala ili ne podržala predložene zaključke. Drugo, uz činjenicu da bih potpisao jedno 60% diskusije koleginice Majkić, ostaje i činjenica da je 2011. godine, 28.07., Savjet ministara, znači na svojoj 156. sjednici, usvojio Strategiju za uspostavu BiH CEFTA, znači 2011. godine. Tom Strategijom on je formirao radnu grupu, koja nije doduše završila svoj posao, nije nikada dostavila izvještaj o završenom poslu, ali jeste, znači, ovim aktom praktično, znači usvajanjem ove Strategije praktično je, na neki način, hajde da kažem pod navodnim znacima, se je priznalo da postoji dio nadleženosti unutar Bosne i Hercegovine u ovoj oblasti. I ja mislim da to čak i nije sporno da postoji nadležnost u nekim elementima u ovoj oblasti. Ponavljam, to je već potvrđeno, dakle, prihvatanjem ove Strategije 2011. godine. I da, sad ne želim naravno izazvati polemiku ovim, jednostavno želim zbog toga, sve sam ovo rekao da bih predložio korekcije zaključaka koje je kolega Magazinović dostavio, na sljedeći način. Naime, predlažem da se u prvom zaključku na kraju teksta doda, znači izbriše ova tačka zarez i doda tekst – u skladu sa postojećim zakonodavstvom. Jer pazite, osnaživanje kapaciteta sigurnosnih agencija se može vršiti samo u skladu sa postojećim zakonodavstvom. I važno je to napomenuti da ne bismo kasnije imali problem ako usvojimo ove zaključke, pa dobijemo analizu, pa prijedlog mjera, pa onda konstatujemo da taj prijedlog mjera nije usklađen sa onim 27 što mi danas imamo, ili sa onim što je čija nadležnost. Što se tiče drugog zaključka, takođe na kraju teksta bih brisao tačku i stavio – iz nadležnosti institucija Bosne i Hercegovine, ne ulazeći sada u ovom momentu šta je u nadležnosti institucija Bosne i Hercegovine. Naravno to će biti predmet i o tome ćemo raspravljati kada dobijemo tu analizu kompletnu, pa ćemo vidjeti u kojoj mjeri je ova oblast u nadležnosti i krivičnog zakonodavstva, pa ako hoćete i svega ostalog, o čemu je govorio i kolega Backović. Apsolutno smatram da je u pravu kada kaže da je ovo oblast koja se ne može riješiti na način da to bude zaduženje jednog ministarstva, nego se nalazi gotovo, kada pogledate, u svakom ministarstvu u jednom dijelu. Ja ću ove zaključke dostaviti svim kolegama, odnosno izmjene zaključaka. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak krivog navoda, Saša Magazinović. Izvolite.
Nemam drugi način da se kratko obratim na kraju. Dakle, kada je, ako analizirate ovo što je rečeno po ovoj tački dnevnog reda, svi smo u pravu i svi smo u krivu. Ali kada nakon rasprave o tome ko je u pravu a ko je u krivu, odeš kući i zaspeš, probudiš se opet u državi u kojoj ovo nije riješeno i koja je baš onakva kakva je opisana u odgovoru Ministarstva sigurnosti i SIPA-e. I onda imaš izbor, hoćeš li opet nastaviti na temu ko je u pravu, ko je u krivu, ili ćemo nešto uraditi da to bar malo unaprijedimo. I ovo danas je taj pokušaj, da probamo. Mi živimo u zemlji gdje imate svakodnevno otvorene pozive na terorističke akte, na ubistva, na mržnju na nacionalnoj, vjerskoj, ne znam ni ja kojoj osnovi, i svi svjedočimo tome, putem interneta. I živimo u državi gdje institucije koje bi trebale tome da se suprostave kažu, ili da nemaju odgovarajuću zakonsku osnovu, ili da nemaju kapacitet, ili da se spore s tim čiji je to zadatak, da li vlasnika portala ili da Tužilaštvo odmah reaguje, itd. Dakle, ima mnogo stvari neuređenih. Ne sporim, ne sporim, i to još jednom ponavljam, da je dio ovih nadležnosti, veći dio, izvan institucija Bosne i Hercegovine, odnosno van Vijeća ministara. Ali ono što su predstavnici Ministarstva sigurnosti kazali juče je meni ustvari zvijezda vodilja da trebamo ići u ovom pravcu. Oni kažu pustite nas da vam predstavimo gdje se nalazimo i šta je to što treba biti unaprijeđeno. I onda vi ste ti koji donosite zakon.
Vrijeme.
Što se tiče, evo ja završavamm, što se tiče prijedloga kolege Novakovića ja apsolutno podržavam. Dakle, da se doda – u skladu sa postojećim zakonom, slažem se, nećemo mimo zakona, da se doda – iz nadležnosti institucija, slažem se takođe.
Povreda Poslovnika, Hanka Vajzović. Izvolite.
Hvala predsjedavajuća. 28 Evo, i ja se slažem, kao i većina zastupnika, da je ovo interresorni problem, da se trebaju svi uključiti, da je važno pitanje, ali hoću skrenuti pažnju, kada već tako govorimo, da po članu 74. stav (2) članovi Vijeća Ministara BiH imaju obavezu prisustvovati sjednicama Doma. I sada je upućeno ne znam kojem sve ministarstvu, a ovdje može se steći dojam da jedino nemaju čime se drugim baviti uvaženi predsjedavajući Vijeća ministara i uporna uvažena ministrica Borovac, oni prisustvuju sjednici, ostalih nema. Ima li načina da Kolegij ili neko reagira na to. Ovo je već praksa, jel. Njih dvoje izdržavaju, a ostali.
Pa, na ovu opasku sada u ovom trenutku ne znam kako reagirati, jer tu imamo evo čitavo vrijeme od početka sjednice predsjedavajućeg Vijeća ministara, tako da, ako je on tu, mislim šta da kažem, a imamo i uvaženu ministricu takođe, tako da, evo nastavljamo dalje. Milica Marković, ispravak krivog navoda.
Hvala gospođo predsjedavajuća. Nadam se da niste zaključili raspravu prije nego što sam se ja javila za ...
Evo kako vidite da nisam.
krivi navod. Dakle, drago je nama u Klubu SNSD-a da je predsjedavajući prisutan u vrijeme rasprave o sajber kriminalu, mada smo željeli da danas njegovo prisustvo iskoristimo da nam odgovori na neka mnogo važnija pitanja koja se tiču mehanizma koordinacije i uopšte evropskih, euroatlanskih integracija Bosne i Hercegovine. Ali da kažem ono za šta sam se javila, za krivi navod. Dakle, odnosi se na zadnje izlaganje kolege Magazinovića koji je rekao da, parafraziraću, dakle da svi danas ovo što slušamo, pa odemo kući, građani Bosne i Hercegovine kada ujutro se probude opet će se probuditi u zemlji u kojoj ovo pitanje nije riješeno. Pa to je tačno kolega Magazinoviću, ali to ne možete tvrditi za sve građane u Bosni i Hercegovini, jer Republika Srpska, kao što je rekla kolegica Majkić, je riješila na najbolji mogući način i ono što Zakon dozvoljava ova pitanja. I sigurno da građani u Republici Srpskoj kada se probude ujutro neće se probuditi u društvu koje nije regulisalo ovo pitanje. To što nije Federacija regulisala ovo pitanje, to je neka druga priča. I naravno da mi iz Kluba SNSD-a podržavamo da i Federacija to uradi. Ali to nikako ne znači, dakle, da, ako jedan entitet u Bosni i Hercegovini nije riješio pitanja koja se tiču ove oblasti i iz ovog domena, treba tražiti da se ona rješavaju na nivou Bosne i Hercegovine, što nije njena nadležnost u ovom trenutku. Dakle, nemojte stvarati ambijent i situaciju, a ovo nije prva situacija da se neka pitanja koja nisu riješena u Federaciji automatski pokušavaju podići na nivo Bosne i Hercegovine, jer ćete nas dovesti u situaciju da zbog toga odbijemo i ono što je korisno i što je potrebno svim građanima u Bosni i Hercegovini. Dakle, treba prije svega apelovati na Vladu u Federaciji, i institucije koje su zadužene za to u Federaciji, da regulišu ovo pitanje i da se na taj način
Vrijeme. 29
pomogne građanima. Ali ja sam potpuno ubjeđena da taman i kada bismo ovo sve riješili na nivou Bosne i Hercegovine, i oba entiteta i Brčko Distrikta, uvijek će ostati prostora kao i u drugim oblastima da će građani u ovoj zemlji mati problema sa tim. Hvala.
Zaim Backović, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Moja prethodnica je stvarno rekla ono što treba. Da, jeste to riješeno, djelimično riješeno na papiru, ali da li se sprovodi i da li se radi na tome to je nešto drugo. Te bih vas zamolio da, ako ništa, uzmete pa otvorite web stranicu www.rsportali.com, www.telegraf.rs, www.rpublikasrpska.net, www.vesti-online.com i ja vam sad, www.navidiku.rs, pa pročitajte kako se i na koji način piše i komentariše. Ništa bolja situacija nije ovdje u Federaciji, da ne mislite, ništa. Ali pošto je tamo zakonski uređeno, vidim da je vanzakonski sve što se tamo piše, to je pitanje svih pitanja, gdje je Zaim Backović balija, a gdje mi je Bojić ovamo četnik. Ne, ne, evo ja govorim, Bojiću izvinjavam se što te spominjem pošto se dugo znamo, da ne misliš u ružnom kontekstu, molim te. Eh, ali dajte da mi počnemo stvarno o ovom problemu razgovarati. Znači, evo ja sam vam naveo samo neke portale poštovana gospođo. Sada ..., ne mogau trebalo bi mi dva sata da ih nabrojim. Hvala.
Denis Bećirović, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Pa kolega Saša Magazinović iz kluba SDP-a je bez sumnje predložio jednu dobronamjernu inicijativu od koje bi mogli imati koristi svi građani i narodi u Bosni i Hercegovini. I ja samo želim uz ovu argumentaciju koju je on već prezentirao reći da ne postoji apsolutno nikakva prepreka da mi to ovdje na odgovarajući način ne regulišemo kako bi ova oblast bila što bolje uređena. A ako već govorimo o ustavnim ovlastima onda želim reći da član III Ustava BiH, tačka 5. pod a) daje apsolutni ustavni osnov da država zaštiti sigurnost svih svojih građana.
Sadik Ahmetović, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Moram kazati nekoliko rečenica uvaženoj kolegici Marković i svakako pozdraviti inicijativu kolege Saše Magazinovića, jer ono što sam čuo je da je Republika Srpska riješila ovaj problem, i to je svakako za pohvaliti, ali kibernetski prostor nema granica, to mi imamo u našim glavama i on je opasnost za sve ljude, ne samo u Bosni i Hercegovini, nego u cijelom svijetu. I stoga pozdravljam ovu samu inicijativu i mislim da i krivična djela koja su regulisana i gdje nadležnost ima država Bosna i Hercegovina i Tužiteljstvo BiH mogu naći svoje utemeljenje u onome što se zove kibernetski prostor i šta on donosi kad su u pitanju ova krivična djela, da ne 30 spominjem razna pozivanja na terorističke aktivnosti, itd., i sve ono što možemo danas pratiti kroz internet i sve ono što vidimo na portalima koje otvaramo. Stoga mislim da je inicijativa jako dobra i mislim da iz svojih glava trebamo izbaciti tu činjenicu ima ovdje ili nema ondje, jer mislim da se trebamo fokusirati da ovaj problem riješimo na način da svi građani u našoj zemlji budu sigurni. A svakako da je, prozvali su i uvaženog predsjedavajućeg Vijeća ministara, ja mislim da je jučerašnja aplikacija Bosne i Hercegovine za članstvo u EU odgovor na sva pitanja koje ste danas imali ili trebali postaviti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu u ovom trenutku po ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na točku sedam, Ad. 7. Razmatranje zastupničke inicijative Senada Šepića, podnesene na 21. sjednici, održanoj 10.12.2015., koja glasi: „Predlažem da u dnevni red sljedeće sjednice utvrstite točku pod nazivom: Osnivanje parlamentarne skupine za promicanje osiguranja prava na slobodu vjere i ubjeđenja, u skladu s člankom 18. Opće deklaracije o ljudskim pravima“ Kolegij Doma odredio je Zajedničko povjerenstvo za ljudska prava nadležnim za razmatranje ove inicijative. Nadležno Povjerenstvo je dostavilo Mišljenje o inicijativi 15.02.2016. i prihvatilo inicijativu i proslijedilo je u daljnju proceduru. Otvaram raspravu. Senad Šepić, rasprava. Izvolite zastupniče.
Hvala lijepa gospođo predsjedavajuća. Dakle, pravo na slobodu vjere ili uvjerenja je jedno od temeljnih ljudskih prava. Svi naši akti koje imamo u državi Bosni i Hercegovini garantiraju to pravo. U praksi počesto se ponekad pojave neke nejasnoće. Dakle, zbog našeg historiskog iskustva možda je kod nas više nego u nekim drugim sredinama potrebno o ovome pitanju voditi raspravu ili na neki način da se legitimitetom na najvišem zakonodavnom nivou zaštite, a to je Parlamentarna skupština BiH. Brojne i velike međunarodne organizacije imaju svoje posebne izvjestioce izvještaja koje tretiraju upravo stanje u oblasti slobode vjere i uvjerenje. Dakle, to ima Evropski parlament, Britanski parlament, Norveški, Američki kongres, Američki Stejt department, UN također ima specijalnog izvjestitelja o stanju, ovaj, slobode vjere i uvjerenja. Također postoji više, postoji nekoliko globalnih međunarodnih inicijativa koje okupljaju parlamentarce iz cijelog svijeta koji se bave ovim pitanjem. Ja sam imao priliku u septembru mjesecu biti na jednom od ovih foruma i sresti se sa negdje preko 120 kolega parlamentaraca iz preko 70 zemalja iz cijelog svijeta. Dakle, to je međunarodni panel parlamentaraca za slobodu vjere ili uvjerenja. Dokumenti koji tretiraju pravo, odnosno slobodu vjere ili uvjerenja su Opća deklaracija o ljudskim pravima, Evropska konvencija o ljudskim pravima, Ustav BiH, Zakon o slobodi vjere i pravnom položaju 31 crkava, ovo samo nabrajam ovo što mi imamo već u našem zakonodavstvu, zatim Zakon o zabrani diskriminacije ... I ono što, evo želim ovom inicijativom da podstaknem i da postignem, ja sam ovo predložio 10.12. ovu inicijativu, dakle tad nije bilo priče ove što je malo uzburkala javnost vezano za određena tumačenja odluka koje je donosilo Visoko sudsko i tužilačko vijeće. Dakle, znamo o kojem zaključku govorimo. Ja mislim da niko s jednim onakvim zaključkom nije ništa dobio u državi, a mislim da smo svi pomalo izgubili, zato što smo se ponovo počeli baviti nekim temama za koje ja mislim da nam ne trebaju. Trošimo bespotrebno energiju na nešto što bi mogli nekim našim, ovaj, mehanizmima, u sistemu i u državi, koje imamo urediti. Dakle, mislim da je potrebno zaštititi, da bi na ovakav način, dakle, zaštitili i onemogućili nejasnoće, Parlament BiH je taj koji ima autoritet da, dakle, garantuje i zaštiti do kraja pravo na slobodu vjere ili uvjerenja. I ja bi predložio da mi, dakle, prije svega pozvao bih kolege da podrže današnju ovu inicijativu, zahvaljujem se Komisiji za ljudska prava koja je jednoglasno ovo podržala. A šta zapravo bi trebali, ovaj, postići? Dakle, da formiramo jednu otvorenu parlamentarnu grupu, nas evo ovdje ima 42, u Domu naroda ima 15 kolega, ovaj, delegata, to bi bila otvorena grupa u koju bi ulazili ljudi koji imaju interes, imaju želju i imaju, kako bih rekao, sklonost da se bave i ovim pitanjima, a ona bi otprilike imala mandat da predlaže potrebne izmjene i dopune zakona, da postavlja parlamentarna pitanja u vezi sa slobodom vjere ili uvjerenja, da šalje parlamentarna pisma određenim interesnim stranama u vezi sa konkretnim pitanjima i da sarađuje sa međunarodnim vladinim i nevladinim organizacijama. U tom smislu bih predložio i zaključak da danas zadužimo Komisiju za ljudska prava da, u saradnji sa Vijećem ministara BiH, pripremi jednu širu informaciju, ovo o čemu vam upravo sad ovdje govorim sam suzio maksimalno koliko mogu da budem što jasniji i što konkretniji, dakle ali da dobijemo jednu širu informaciju, da nam je pripremi Vijeće ministara i Komisija za ljudska prava u kojoj bi, ovaj, jasno predložili cjelokupnu informaciju i jasan okvir i mandat za djelovanje ove parlamentarne grupe o čijem bi se osnivanju onda izjasnili kao Predstavnički dom, odnosno kao Parlamentarna skupština nakon što budemo imali sve te informacije. A kako treba otprilike da izgleda ta parlamentarna grupa rekao sam maloprije. Ona, ovo jeste možda i jedan od prvih koraka kako bi mogli sveukupno djelovanje Parlamenta u narednom periodu mijenjati i kako bi mogli učiniti da Parlament ima više i funkcija, više i mogućnosti, više interesa, da bude stvarno ono što bi do kraja, po mom mišljenju, Parlament i Parlamentarna skupština trebala biti. Dakle, u sklopu, ovo bi se radilo, ovo bi bila otvorena grupa, kao što sam maloprije kazao, u nju bi se svako od nas parlamentaraca priključivao, odnosno uključivao prema svom interesu i prema svojim sklonostima, ona bi naravno bila u sklopu našeg već postojećeg angažmana i rada. Odmah da naznačimo da se ta, ovaj, učešće i rad u toj parlamentarnoj grupi ne bi plaćao, dakle to je dobrovoljno, honorarno se djeluje u sklopu te parlamentarne grupe i možda ne bi u tom, osim ovoga što sam maloprije spomenuo, u sklopu tog mandata bi jednom ili dva puta u toku godine imali informaciju o ovoj oblasti. Dakle, od onih ljudi koji bi imali mandat da se obrate svim institucijama, rekao sam maloprije, i vladinim, ali i međunarodnim da bi smo mogli na najbolji mogući način imati što bolju i kvalitetniju informaciju o ovome stanju. I rekao sam maloprije, kad sam ovo predlagao tad nije bilo ni u primisli nekakve, očito, priče o ovome što trenutno imamo kad je u pitanju ova uzburkanost cjelokupne scene, odnosno cjelokupne javnosti u Bosni i Hercegovini zaključkom Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Da imamo jednu ovakvu grupu gdje bi smo mogli to prodiskutirati i mi davati u tom smislu svoje prijedloge i svoja mišljenja i prije nego što bilo koja institucija države pošalje bilo kakav, rekao bih, stav ili mišljenje vezano za nešto što zadire u slobodu vjere 32 ili uvjerenja, oni bi trebali imati mišljenje i trebali bi imati stav od, ljudi koji su najdirektnije izabrani od naroda i predstavljaju do kraja volju naroda u cijeloj Bosni i Hercegovini. Tako bih vas zamolio, dakle, da podržite, evo uz ovaj zaključak, ja ću dati da se ovo iskopira za poslanike, uz ovu inicijativu i zaključka kojeg sam predložio, tako da bi mogli nakon što budemo imali cjelokupnu informaciju donijeti odluku o formiranju ove parlamentarne grupe. Hvala lijepo.
Damir Arnaut, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Dakle, što se same inicijative tiče o formiranju grupe, ja sam i juče na Komisiji izlagao, apsolutno nema ništa sporno ni po pitanju ove grupe konkretno i generalno po pitanju grupa. Parlamentarna skupština BiH kaska, ne samo za ostatkom svijeta, nego i za regionom, i vi ako samo pogledate zakonodavna tijela u regiji vidjećete da ima jako puno grupa ove vrste, dakle koje nisu zvanične komisije, već grupe koje imaju otvoreno članstvo ovisno o pojedinačnim interesima članova tog zakonodavnog tijela i članovi zakonodavnog tijela se pridružuju po svom nahođenju različitim grupama. Imate raznih, evo sloboda vjere jedno pitanje, imate grupe za dijasporu i slično. Međutim, ono što meni ovdje apsolutno nije jasno, i evo ja ću zvanično pitati i gospodina Bojića kao predsjedavajućeg Komisije, koji je potpisao Izvještaj, odnosno Mišljenje o poslaničkoj inicijativi, mi smo jučer, odnosno ja sam iznio primjedbu na činjenicu da inicijativa glasi – u skladu sa članom 18. Univerzalne deklaracije o ljudskim pravima. Ukazao sam na činjenicu da Univerzalna deklaracija kao takva, odnosno kao akt Skupštine UN-a nema međunarodno-pravno obavezujući karakter, nema nikakav međunarodno-pravni karakter kao deklaracija, te sam ukazao na činjenicu da bi bilo puno prikladinije pozvati se na dokument koji ima međunarodno-pravni karakter, a to je član 9. Evropske konvencije o ljudskim pravima, ne samo kroz činjenicu da je Bosna i Hercegovina potpisnica te Konvencije, već i kroz činjenicu da je ta Konvencija sastavni dio Ustava BiH. Predlagač gospodin Šepić, koji je bio prisutan na sjednici Komisije, se ukoliko se ja dobro sjećam, on je tu, je rekao da se potpuno slaže s tim i rekao je da je saglasan da se doda – u skladu sa članom 9. Evropske konvencije o ljudskim pravima i članom 18. Univerzalne deklaracije, ja sam se složio i Komisija je glasala o tome. I mene sad ovo, smeta mi i sa jednog opšteg principa zato što, mislim, možemo li vjerovati onome što dobijemo zvanično od Zajedničke komisije za ljudska prava, imate tonski zapis, ali mislim da čak u ovom slučaju nije ni potreban koliko je to jasno bilo jučer. Dakle, nisam samo ja učestvovao, predlagač gospodin Šepić se s tim složio, mislim da je i gospodin Genjac, ali nisam siguran, još neko je nešto o tome rekao. Bio je delegat jedan iz Doma naroda također je diskutovao o ovome i čitao član 9. Evropske konvencije o ljudskim pravima. Dakle, apsolutno nesporno i sad ja tražim da se nađe ovdje neki modalitet da se ovo Mišljenje ispravi u skladu s onim što je Zajednička komisija juče jasno usvojila. Dakle, ovo ovdje, apsolutno bez ikakve dileme tvrdim, nije ono što je Zajednička komisija usvojila. I ukoliko neko ko je bio prisutan na sjednici Zajedničke komisije želi da me ispravi ja ću vrlo rado učestvovati dalje u ovoj raspravi, ali mislim da svi znamo šta je jučer usvojeno. Zahvaljujem.
Borislav Bojić, ispravak krivog navoda. Izvolite. 33
Pa, uvaženi kolega, dakle, vrlo rado kratko obješnjenje. Ova inicijativa kao inicijativa prihvaćena je na Komisiji da ide u parlamentarnu raspravu, ne sporeći činjenice o kojima ste Vi govorili, no bi bilo mnogo bolje da smo pred sobom imali zaključke koje kolega Šepić sada predstavlja ovdje u Predstavničkom domu, te da se Komisija kao što je i u sljedećoj tačci izjasnila u vezi sa zaključkom koji ima sadržaj takav kakav ima. Ali Komisija nije razmatrala uopšte ove zaključke, te će sada Predstavnički dom da se bavi poslom koji je trebalo da se bavi sama Komisija, te da dođe sa potpuno jasnim zaključkom u vezi sa ovim pitanjima. Mi smo na Komisiji samo kazali da ovo može da ide kao tačka dnevnog reda. Da li je sada izostao taj dio, ne želim sada da se bavim pitanjem stenograma, vrlo rado ću uzeti i preslušati stenogram, u svakom slučaju i kolega Šepić jeste se saglasio da i to pitanje treba da bude sadržaj, ali to ne znači da tačka dnevnog reda treba da riješi pitanje cjelokupnog sadržaja. Nećemo u tačci dnevnog reda pisati sve ono što je bio sadržaj naših diskusija. Prema tome, bolje bi bilo da samo na Komisiji imali prijedlog zaključaka kolege Šepića, te da se Komisija izjasnila o prijedlogu zaključaka, onda bi ovaj Predstavnički dom lakše mogao da donese odluku. Ovako ćemo na brzinu ili ishitreno imati prijedlog zaključaka o kome će se sada Predstavnički dom izjasniti i postavlja se pitanje kako će ustvari ova inicijativa završiti. Svi smo kazali da postoji potreba da pričamo na ovu temu, da diskutujemo na ovu temu, ali u samom epilogu vidjećemo, evo pred nama je.
Senad Šepić, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Evo samo da, dakle, malo pomognem, ovaj, ja sam to zaboravio kazati, tačno je da je juče kolega Arnaut diskutovao na ovaj način i da sam ja prihvatio juče na Komisiji, ovaj, Zajedničkoj komisiji i evo ja ću to sada i predložiti da se u naslovu ove inicijative, osim u skladu sa članom 18. samo doda – i Evropskom konvencijom o ljudskim pravima. Jer Evropska konvencija o ljudskim pravima ima dva člana, prvi je identičan ovome članu 18. Povelje o ljudskim pravima UN-a, tako dakle da to ništa suštinski neće promjeniti. Ali koliko sam razumio, dakle, i gospodina predsjedavajućeg Bojića, on je samo načelno juče, s obzirom da nismo imali više informacija, proslijedio ovo kao podršku, a moja je bila obaveza da, na neki način, preuzmem na sebe ovaj dio, jer smo to i dogovorili juče sa Damirom. Tako da, evo nakon ove diskusije možemo onda imati, kako se zove, ono što želimo postić, a to je da imamo podršku i s jedne i s druge strane vezano za ovu inicijativu.
Ispravak krivog navoda, Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Upućena gospodinu Bojiću. Takođe koristim priliku da se zahvalim na ovome što je gospodin Šepić rekao, jer upravo je tako se desilo juče. Dakle, na Zajedničkoj komisiji mi smo glasali o inicijativi Senada Šepića, izmijenjenoj u skladu sa raspravom, dakle, izmijenjenoj. Poslušajte tonski zapis, dakle, dodano je, u nazivu inicijative dodato je – u skladu sa članom 9. Evropske konvencije i članom 18., ostatak teksta je ostao isti. 34 Dakle, ono što je meni sporno je vjerodostojnost akata Komisije uzimajući u obzir koliko je jasno bilo šta smo jučer usvojili. I ja bi molio da se ubuduće malo više pažnje posveti i da se ovakve stvari ne dešavaju. Zahvaljujem.
Ispravak krivog navoda, Borislav Bojić. Izvolite.
Vrlo kratko, bez namjere da opterećujem, dakle u suštini ništa se ne mijenja, pričaćemo, dakle, o sadržaju, a sadržaj će biti prijedlog zaključaka kolege Šepića. I ponovo ćemo doći pred Komisiju da razmatramo prijedlog zaključaka. Ako je bila greška ja se izvinjavam, recimo da je moja greška, što ja ne bih baš rekao da bih ja mogao da napravim takvu grešku da s namjerom nešto uradim, s namjerom nije urađeno ništa. Dakle, pričamo o inicijativi gospodina Šepića koju je on opisao tako kako je opisao. Predlagač nije predložio ni jedan zaključak, nije predložio materijal, niti bilo šta drugo. Dakle, ponovo ćemo trebati pričati i na Komisiji, pa moguće i angažovati druge institucije kako bi smo na ovu temu mogli razgovarati. Postavlja se pitanje, otvaramo jedan proces u Parlamentarnoj skupštini uvođenja ovakve vrste parlamentarnog rada. Dakle, trebaće sigurno, da li ćemo tu uzeti ovu praksu koja je prisutna, o kojoj je kolega Šepić govorio, ili nećemo, to je stvar Parlamenta i parlamentaraca. Dakle, o tome treba da razgovaramo. Ako uvedemo ovakvu vrstu pakse onda treba da vidimo šta su to sve, neće to biti samo ova Komisija, ova radna grupa, nego će biti spektar rznih komisija i sigurno da poslanici su zainteresovani za druga pitanja. Ja ovo smatram kao inicijativom koja otvara raspravu na ovu temu, ali i proširujem daleko šira pitanja kojih će biti sigurno desetak. Tako da Parlamentarna skupština treba da se opredijeli hoće li ovo biti način na koji ćemo, dakle, formirati ovakve vrste radnih, pošto mi imamo stalna radna tijela. Dakle, uvodimo radna tijela koja su nešto što nije obavezujuće, poslanici koji žele da rade u ovakvim vrstama radnih grupa će se sami javiti, postavlja se pitanje ... pravila, načina rada u tim radnim grupama, na koji način će radne grupe imati pravo da utvrđuju akta o kojima je kolega govorio. Dakle, nije ovo baš završeno, ovo je za diskusije, inicijativa je dobra, ali treba je prodiskutovati u Parlamentu, na stolu. Ja smatram da nismo napravili nikakvu grešku i dobro je što raspravljamo, e sada da li smo napisali rečenicu ili nismo, ovaj, nije s namjerom.
Milica Marković, rasprava. Izvolite.
Hvala gospođo predsjedavajuća. Pa evo, ja ću reći nekoliko svojih komentara u vezi sa ovom inicijativom. Prije svega želim reći da sam slušala prilično pažljivu kolegu Šepića, ali moram reći da nisam baš dobro razumjela koja je svrha i cilj osnivanja ovakvog, parlamentarne grupe koja ima u svom nazivu, dakle ona bi imala za cilj promovisanje obezbeđenja prava za slobodu vjere i ubjeđenja. Moram reći jednu generalnu stvar, dakle ovo je prilično nova inicijativa u našem Parlamentu, jer nije, nije bila praksa do sad da se osnivaju često ovakve parlamentarne grupe, što jeste slučaj u nekim drugim parlamentima i iz našeg okruženja i šire, ali kada se osnivaju ovako parlamentarne grupe ili parlamentarna mreža, kako se to još zove, onda se tu postavlja tačan cilj i namjera zašto se to osniva. Kada sam razmišljala o ovoj inicijativi, dakle ovdje mogu biti samo dvije stvari koje meni, mogla bi mi biti prva jasna, a druga ne potpuno. Dakle, ovo o čemu je govorio kolega 35 Arnaut, dakle ako se radi o povredi ljudskih prava iz ovog domena, ako su nekome uzurpirana prava na vjeru i vjeroispovjest i ubjeđenja koja on ima kao svoj svjetonadzor, onda je to jedno šire ozbiljnije pitanje kojim treba da se bavi i Parlament i druge institucije Bosne i Hercegovine. Ali mislim da možemo svi ovdje priznati i reći da bar u Bosni i Hercegovini danas, ili mi ne znamo za to, ali mislim da nije ta situacija da se danas vjeroispovjest i svetonadzor i ubjeđenja, koja svako od nas ima individualno, da se ona osporavaju i uzurpiraju. Ukoliko je to slučaj, dakle ukoliko postoje takvi slučajevi i takve pojave onda je to naravno pitanje za širi kontekst, dakle ne samo za ovakav parlamentarni odbor. Dakle, ja bih voljela da znam šta je konkretno. Ako kolega Šepić ima saznanja da bi ovakav parlamentarni odbor trebao da da svoj doprinos da se poboljša situacija, a pravo na vjeru i na ubjeđenja, vjeroispovjest su u domenu ljudskih prava, ako to postoji onda Bosna i Hercegovina ima ozbiljan problem sa različitih aspekta. Ukoliko ovo ima nešto drugo za cilj, a ja ću samo navesti nekoliko primjera, dakle poznato je da postoje parlamentarni odbori, recimo postoji u Parlamentu Srbije Ženski parlamentarni odbor, gdje su uključen sve poslanice koje, neovisno od političke pripadnosti, dakle one u tom Odboru rade na promovisanju i poboljšanju stanja ženske populacije, kako u vlasti tako i u sferi ljudskih prava i u drugim domenima društva. I to je njihov zadatak na kome one rade neovisno od toga. Postoji Parlamentarni odbor, recimo, za borbu protiv dječije pornografije, gdje grupa poslanika radi na tom domenu. Ali ovdje reći da postoji parlamentarni odbor, ako se želi uvesti neko novo tijelo onda je to neka nova priča. Dakle, onda se otvara neki drugi kontekst, i mi bi smo trebali to da znamo u inicijativi, dakle u stavu predlagača da li je to namjera da se uvodi neki novi, neko novo tijelo ovdje u sferi stalnih tijela. Ja to nisam razumjela ovdje iz inicijative, ali naravno o tome se može razgovarati. Bilo bi dobro da smo imali i u ovim zaključcima, koje je danas kolega Šepić predložio, da smo imali stav Komisije, ali naravno sve ono što nije, o čemu se ne izjasni parlamentarna komisija mogu se izjasniti poslanici i Parlament u cjelini. Dakle, ja ne sporim da svaki domen, svaku sferu jednog društva treba raditi na tome da se, tamo gdje postoje manjkavosti da se one poprave, da se tu situacija poboljša, ali naravno moramo imati jasnu situaciju, dakle koji je cilj i namjera sa tim. I ja sam, i ponovo ću reći, ubijeđena da sfera ljudskih prava u ovom domenu koja je, koji je naznačen i napisan u nazivu ovog parlamentarnog odbora, ja mislim da tu ne postoji, ili ne postoji u značajnoj mjeri, kršenje ljudskih prava u Bosni i Hercegovini. A ako ovo treba da bude neki debatni klub u našem Parlamentu gdje će se parlamentarci shodno svom, svojom interesovanju ili svom afinitetu uključivati, ne sporim ni to, dakle svako ima pravo da se uključi u različite forume i da razgovara o tome i daje svoje predloge i inicijative, Ali ako se radi o uvođenju nekog novog tijela i organa u stalna tijela Parlamenta onda naravno o tome moramo povesti posebnu raspravu i svakako odrediti se prema tome. Hvala.
Ispravak krivog navoda, Momčilo Novaković. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja ustvari želim replicirati svima onima koji su rekli da postoji izražena potreba za formiranjem ovakve parlamentarne grupe. Ja mislim da ne postoji. Naime, postojala bi kad bi mi imali ovdje podatke da ova oblast, a to je pravo na slobodu vjere i vjerskih ubjeđenja, u dovoljnoj mjeri u Bosni i Hercegovini nije i zakonski, ako hoćete, obrađena ... 36 ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] pa to je Ustavom definisano, svim konvencijama, itd., i ako u primjeni toga, onda postoji problem. Ja ne vidim da postoji problem i zaista ne vidim potrebu da osnivamo parlamentarnu grupu koja će promovisati pravo na slobodu vjere i ubjeđenja danas u Bosni i Hercegovini i u ovom Parlamentu. I zbog toga ja neću podržati ovu inicijativu jer smatram da je ovo nepotrebno, nepotrebno u Parlamentu, da mi ovu oblast imamo u potpunosti i obezbjeđenu zakonski i Ustavu, itd., ali i u praksi apsolutno. Naravno, ako ima pokriveno, ako ima pojedinačnih iskakanja nećemo valjda praviti radnu grupu za promociju zato što neki, u nekim pojedinačnim slučajevima imamo problem. To nije stvar za promovisanje, to je onda stvar nečeg drugog, odnosno stvar nadležnih institucija i organa koji to trebaju rješavati. Hvala.
Hvala. Rasprava, Zaim Backović. Izvolite.
Zahvaljujem se gospođo predsjedavajuća. Inicijativa gospodina Šepića prije svega, to je na samom početku rekao moj kolega iz SBB-a, treba da bude oslonjena na Evropsku konvenciju o ljudskim pravima i na član 9., s čim se u potpunosti slažem, jer je to ujedno, ujedno i ono na šta se oslanjamo u Ustavu BiH, znači ne na Konvenciju nego na ustavnu odredbu. I ja ovo, ovo što predlaže gospodin Šepić shvatam malo šire, ne samo kao temeljne slobode u smislu religijskog, nego u smislu svih opredjeljenja. Pa ću ići sa malim primjerima da bi nam bilo onako malo shvatljivije. SAD imaju piznatih, bilo je ako nije u međuvremenu šta se promjenilo, 240 i nešto religija, oficijelno, zvaničnih. Među tim religijama su i one relegije koje u svojim postulatima se kose sa američkim Ustavom ili zakonima država u kojima egzistiraju u okviru SAD. Međutim, kroz njihovo pravo na njihovo ubjeđenje i opredjeljenje oni se posmatraju kroz ono što mi zovemo lex specialis kao posebne odvojene zajednice gdje se njihova ubjeđenja, uvjerenja do kraja poštuju. Ja sam navodio ovdje primjer Amiša, samo se vi smijite, ali je to činjenica, ako je neko bio i to vidio sve mu je jasno, a veliki broj naših državljana se oslanja, recimo, na zajednicu kod Čikaga Amiša jer od njih nigdje ne smiju da kolju, od njih kupuju ovce, telad, i to rade kod njih na imanju, i to im ne može, a u američkom zakonu je zabranjeno, tamo niko zabraniti. Samo toliko da se zna, to rade zajednice i nema više je li jedna, druga, treća, nego i Bošnjaci i Hrvati i Srbi i svi kod Amiša vikendom da se snabdiju. Ovdje nije samo sad u pitanju ni druge vrste tolerancija, u smislu polne, u smislu seksualne orijentacije, u smislu, ne, zašto tu mi ne bi rekli da mi imamo mnoge koji su mrzci onih koji vole, ne znam, evo kao što moja kolegica voli, voli internet. I tako redom, svega i svačega ima. Prema tome, treba podržati kako bi smo mi ušli u suštinu ovog problema kroz član 9. Konvencije ili kroz naš Ustav i na taj način otvorili put, jer veliki broj zakona koje mi moramo donijeti, a u skladu sa Mapom puta, u skladu sa Agendom je upravo vezan za ovo, jednostavno je 37 vezan. Školstvo, kada ste čuli da je kod nas desetogodišnje dijete upisalo univerzitet, kada ste čuli? Kada ste čuli da je kod nas devedesetogodišnjak upisao univerzitet? Ja bih sad mogao ovako nabrajati u nedogled,. Prema tome, ovo je puno šire od konteksta religijskog, nacionalnog ubjeđenja ili bilo kog drugog, te ga treba podržati kako bi smo ušli u suštinu ovog problema. Hvala.
Lazar Prodanović, rasprava. Izvolite.
Hvala gospođo predsjedavajuća. Uvažene koleginice i kolege. Pa, jučer sam na komisiji, Zajedničkoj komisiji za ljudska prava takođe rekao i slažem se sa ovom primjedom koju je uvaženi kolega Arnaut napomenuo da je ovo isto ... da kolega Šepić koji sa ogromnim entuzijazmom se trudi da i ovu poslaničku inicijativu na neki način dobije podršku u Parlamentu. Ja smatram da mi nemamo nikakvih prepreka da neformalna parlamentarna tijela, i u skladu sa sadašnjim Poslovnikom o radu Predstavničkog doma, mogu apsolutno da se formiraju. Dakle, imamo takve oblike djelovanja, smatram da je nepotrebno da ovo poslovnički definišemo jer je definisano i ostala parlamentarna tijela, to je jedno. I drugo, dakle o tome nismo saglasni, ovo je vrlo važno pitanje iz oblasti ljudskih prava i imajući u vidu iskustvo kolege Šepića u smislu njegovog prisustva na određenim globalnim forumima, smatram da je moguće napraviti takvo parlamentarno tijelo bez ikakve odluke ovog Doma, dakle koje bi imalo svoj Poslovnik, kao što recimo u Parlamentarnoj skupštini ima parlamentarna grupa za populaciju i razvoj, ... iskustva UN Fonda za populaciju i razvoj i dakle Evropski parlament posjeduje ..., odnosno ... djeluje slična grupa i mi imamo neformalnu grupu koja ima svoj Poslovnik i ... ne obvezujećem, ne podnosi izvještaj ništa posebno domovima, dakle ima aktivnosti koje ostvaruju u skladu s ovim međunarodnim aktivnostima. /poslanik se vrlo teško razumije šta govori/ U tom smislu smatram da je nepotrebno da Savjet ministara priprema ovu informaciju, jer postoji zakon u Bosni i Hercegovini kojim se apsolutno dozvoljavaju slobodu vjere i vjeroispovijesti i vjerskih ubjeđenja. Takođe smatram da bi nakon toga, ove informacije, da bi se nakon toga, da se ... mandat, da se predloži djelovanje parlamentarne grupe za slobodu vjere i uvjerenja, čiju bi odluku o osnivanju nakon toga razmotrila i utvrdila Parlamentarna skupština. Mislim da je to stvarno nepotrebno. Ukoliko bude došlo do rada na eventualnim promjenama Poslovnika, svaki poslanik ima pravo da podnese inicijativu da se formiraju parlamentarna tijela, ukoliko to poslovnički prođe to nemam ništa protiv, ali mislim da nemamo sada nikakve prepreke da kao neformalna grupa u Parlamentarnoj skupštini se može djelovati na ovaj način i zadovoljiti svoje, dakle djelovanje unutar Bosne i Hercegovine, ali i na međunarodnoj sceni. Nema nikakve potrebe da se ovo oformljuje, niti da tražimo ovu informaciju od Savjeta ministara, oni već imaju određene obaveze i prema konvencijama i obaveze iz sporazuma, dakle sa vjerskim zajednicama, od Svete stolice, Pravoslavne crkve i vjerovatno u budućnosti sa Islamskom vjerskom zajednicom i drugim, da bi se ovi okviri i ovi dogovori mogli poštovati. Tako da mislim da je nepotrebno tražiti ovaj čvrst oblik uspostavljanja ovakvog rada i moram reći da mi to u toj formi ne možemo podržati. U toj formi. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 38 Bez ikakvih problema, ukoliko organizujete grupu, ukoliko postoji moj interes, ja nemam nikakve prepreke poslovničke, niti parlamentarne, da budem član neformalne grupe, kao što sam recimo 9 godina u parlamentarnoj grupi za populaciju i razvoj, i nisam imao nikakvih smetnji niti iz Kluba niti u bilo kom smislu, niti da nastupam u smislu djelovanja. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Nikola Lovrinović, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, ja u principu podržavam ovu ideju, da li će ona poprimiti razmjere neformalnog ... poslanika, zastupnika ili će dobiti neku formu ponašanja bar za početak, meni ovog trenutka to čak i nije važno. Drago mi je da je kolega Šepić pokrenuo ovo pitanje jer mi možda i bježimo od ... činjenice da je, pa ne znam hoću li reći istinu, 90% stanovnika ove države vjernici. Dakle, da i mi, među nama su, ne znam, većina vjerovatno vjernici, dakle i oni žele dobru komunikaciju sa vjerom. Dakle, nama je 100 pitanja pokrenuto na razne načine kad su u pitanju donošenje npr. propisa suradnje sa civilnim sektorom, a recimo nikad ne pitamo za mišljenje vjerskih zajednica o nekim pitanjima iz humanitarnog prava, iz ljudskih prava, itd., kako oni to vide. Dakle, jer mi smo njihov dio, ja jesam, ja vjerujem da veliki dio zastupnika ovdje također jeste. Koju će formu to i sadržinu dobiti ne znam, ali znam sasvim slučajno da su vjerske zajednice osim Međureligijskog vijeća nezadovoljne načinom suradnje sa državom. Dakle, to ja znam iz nekog ranijeg angažmana, npr. tražili su svojevremeno, i sad mislim da ne odustaju, da se pri Vijeću ministara formira ured za suradnju sa vjerskim zajednicama. Dakle, to nikad nije formirano. Nekakav oblik, da tako kažem, stalne i profesionalne suradnje sa njima. Recimo, oni imaju puno pitanja koja traže od nas ili od Vijeća ministara, a to je npr. zdravstveno osiguranje vjerskih službenika, npr. mirovinsko osiguranje, npr. njihovo mišljenje o zakonima, npr. povrat imovine. Dakle, puno je pitanja koje vjerske zajednice imaju šta pitati. I ja mislim da su oni vrlo značajan čimbenik u ovoj državi. I mislim da je kolega Šepić, da li je to sad dobro artikulirano ovdje, pokrenuo to pitanje dobro. I ja mislim da treba naći neko rješenje, da li je to za početak neformalna parlamentarna skupina koja ima ipak neka pravila ponašanja, pa ćemo vidjeti hoćemo li na taj način zadovoljiti interese i službenih predstavnika vjerskih zajednica da surađuju sa takvom parlamentarnom skupinom, odborom ili već kako ćemo ga zvati, i da ova pitanja možda i sa njima otvaramo. Zašto ne čuti i njihovo mišljenje o formalnim, dakle formalnim tijelima ovoga Parlamenta, a da ne kažem Vijeće ministara. Ja se nadam da ćemo naći rješenje. Mene što se osobno tiče, dakle inicijativu kao inicijativu mogu podržati i da vidim šta će nam donijeti taj prijedlog, ali sam za sigurno jednu 39 formaliziranu suradnju sa vjerskim zajednicama koji su značajan čimbenik u ovoj državi, dakle svakodnevnog života.
Zaim Backović, ispravak krivog navoda. Izvolite.
U biti samo mala dopuna, ne želeći da ostane nešto nedorečeno, poštovanom kolegi Lovrinoviću. Individualni čin svakog od nas je ko je vjernik ko nije vjernik. Samo onaj iznad nas, kad dignemo prst gore, zna ko je realni vjernik a ko nije, i jedini je on koji će nam suditi. Ali i oni za koje kažemo da su nevjernici, oni su veliki vjernici, ako ništa vjeruju u svoje ideale, principe životne i tako redom, te je čudno to opredjeljenje šta je to religijsko a šta je to ljudsko. Tako da ja ne bih tu gledao na taj način, jer ako Boga ima ili Alaha, a ja vjerujem da ima, za sve nas je jedan, jer da nije tako, ako je islam u pravu, sva ostala populacija na dunjaluku će otići u džehenem, ako je katolicizam samo upravu, sve ostalo će otići u pakao, ako je pravoslavlje samo upravu, sve će otići u pakao, a onda zaboravljamo da imamo hinduse, budiste raznih od kataraganisa pa nadalje, raznih ubjeđenja, da imamo religije koje su opstale, bez obzira što su pokušane biti uništene u sred, ne znam Perua, imate i dalje onih koji su ostali na principima staro, ono što zovemo mi indijanca, autohtonog stanovništva. I tako redom, i tako redom. Prema tome, Bog je za svu populaciju samo jedan, a to što smo ga na ovom svijetu učinili, izmiksali i u biti posvađali ljude, je nešto sasvim drugo. Hajmo mi učiniti da ljudi vjeruju u dobro, a ne u zlo.
Maja Gasal--Vražalica, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Pa evo, ja bih da ispravim kolegu Lovrinovića upravo zbog toga što se ne bih bavila procentima osobito zato što nema statističkih podataka ni na jednom nivou Bosne i Hercegovine, a i ne treba da budu jer je to zaista biti vjernik ili nevjernik jedna individualna stvar svakog građanina na ovome svijetu, pa zato ne znam odakle 90% neka lična procjena, osobito što u Bosni i Hercegovini danas svako sebi daje zapravo da tumači šta je to pravi vjernik, odnosno nevjernike, tako da ja bih rekla čak većina populacije se suzdržava da se izjasni o bilo kojoj vjeri jer je sve toliko iskrivljeno da neki od nas ostaju suzdržani da se izjasne po tom pitanju. Druga stvar jeste što ste Vi naveli da se vjerska zajednica, eto baš i ne pita u onoj mjeri u kojoj bi se trebala pitati, da se više pitaju neke, ako sam dobro shvatila, nevladine organizacije. Ja bih da vas podsjetim na prošli mandat gdje je u parlamentarnoj proceduri trebao biti Zakon o medicinski potpomognutoj oplodnji koji je vrlo značajan za građanke i građane Bosne i Hercegovine gdje se umiješala vjerska zajednica u Bosni i Hercegovini, čak zbog tog umiješanosti gdje su oni sebi dali za pravo da sude da li to treba građanima i građankama Bosne i Hercegovine, taj zakon nikad nije stupio, odnosno došao u parlamentarnu proceduru. Tako da ne bih zaista da podržim i da jednostavno to Vaše, ta sloboda da se kaže da se uvažavaju neki nevladini sektori a vjerska zajednica ne. Svako ima pravo da se oglasi po nekom pitanju i oni to zaist, ta vjerska zajednica u Bosni i Hercegovini čini onda kada to njima odgovara. Hvala. 40
Milica Marković, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Ispravak krivog navoda u diskusiji kolege Lovrinovića koji je, ako sam ga dobro razumjela, rekao da bi ovakvu inicijativu trebalo prihvatiti iz razloga da se poboljša saradnja i komunikacija sa vjerskim zajednicama, ako sam Vas dobro interpretirala. Hoću da kažem samo da u ovoj zemlji postoji Međureligijski savjet koji itekako dobro ima komunikaciju i sa entitetskim, i sa opštinskim, i sa državnim institucijama, i zato ne stoji ta Vaša konstatacija, jer taj Međureligijski savjet, u kome učestvuju predstavnici svih vjerskih konfesija u ovoj zemlji, ima pravo, i to i čini, da kao i svako drugo udruženje građana može da dostavi svaku inicijativu, ne samo inicijativu, nego i zahtjev za materijalnu, tehničku i svaku drugu podršku i pomoć, što vlasti u Bosni i Hercegovini i čine. A takva Vaša konstatacija bi nas zapravo, ako bismo sad razmišljali u tom pravcu, mogla dovesti na teren da otvoreno i spravom postavimo pitanje, unaprijed da se ogradim, dakle ovo što ću reći ja ću reći kao vjernik, vjernik otkako znam za sebe, dakle cijeli svoj život, ali hoću da kažem istine radi, dakle došli bismo na teren da postavimo pitanje ljudskih prava i odnosa građana u ovoj zemlji koji kažu sljedeće, a njih ima dosta, dakle koji kažu sljedeće – lijepo je to što institucije vlasti u Bosni i Hercegovini sarađuju, podržaju vjerske zajednice i materijalno, i komunikacijski, i svakako, ali bih ja kao majka ili kao otac u ovom društvu bio ili bila srećnija da su vlasti dale bar trećinu onih sredstava koje su dale vjerskim zajednicama da su dale za škole, za sportske terene, za centre kulture, za sportske sale i za ostalo, što treba naročito omladini i mladoj populaciji u ovoj zemlji. Dakle, ja sam srećna što vlasti u Republici Srpskoj podržavaju vjerske institucije i pomažum i trebam i neka to ostane i dalje, ali naravno ne smijemo ići u tom posmatranju i opservaciji tog domena ne smijemo otići u krajnost jer ćemo doći u situaciju da naravno nam drugi kažu – pa evo mi nismo dobili ni toliko koliko su dobili neki drugi u ovom društvu, a još se traži da se to još više i pojača. Mislim da moramo voditi računa i moramo imati balans u takvim stvarima. Dakle razumijem Vas ...,
Vrijeme.
ali morate voditi računa. Možda Vi, ja vjerujem da Vi to znate da postoji Međureligijski savjet koji apsolutno ima pravo da opservira i da daje svoj stav o svim pitanjima vezanim za vjerske zajednice.
Mirsad Đonlagić, ne pridržavanje utvrđenog dnevnog reda.
Ja zaista nemam ništa protiv ni jedne diskusije i ne osporavam pravo nikom na diskusiju, ali ja bih zamolio kolege da ostavimo svoju energiju i vrijeme za mnogo važnije stvari koje baš danas na dnevnom redu nemamo. Ja ne vjerujem i siguran sam da ovo nije najvažnije pitanje u Bosni i Hercegovini, naravno ne osporavajući da i tu postoje određeni problemi. Ovo se zaista može riješiti ukoliko ima dobre volje na koliko god hoćete načina, ali moramo priznati da smo se 41 mi na određen način odvojili od dnevnog reda. Ja bih pozvao sve kolege da se vrate u okvir dnevnog reda da oko toga raspravljamo, ako trebam evo još ćemo raspravljati, ali da se držimo dnevnog reda i da budemo što je moguće efikasniji. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Đonlagiću. Nikola Lovrinović, ispravak krivog navoda.
Pa dobro, sa kolegom Đonlagićem se slažem, dakle otišla je rasprava malo kud možda ne treba, na jednu dobru inicijativu, po meni. Samo ispravak, gospođo Gasal, dakle vjerske zajednice nisu sudile ni o čemu, one su iznosile svoje mišljenje. Što ih je neko uvažio to je neka druga priča. Dakle, ja sam apsolutno za sekularnu državu, ali sam siguran recimo u prethodnom Zakonu, koji smo danas razmatrali, o udrugama, dakle znam i na Ustavnopravnom povjerenstvu da se jedan dio udruženja civilnog društva itekako pitao, ali recimo se nije pitalo možda najvažnija organizacija civilnog društva, ako ćemo je možda tako zvati, je li, dakle, vjerska zajednica ili vjerske zajednice. Međureligijsko vijeće uglavnom raspravlja između sebe, koliko ja znam, pitanja koja ih se tiču i koje probleme imaju, ali nemaju dobar, koliko ja znam ja sam rekao, komunikacijski odnos niti sa izvršnim tijelima vlasti niti sa zakonodavnim. Ovo je možda pokušaj da se to popravi i ne znam, dakle što bi se dalje priča ta širila. Kad dođu neke konkretne teme možemo o njima razgovarati, ali ja mislim da sam samo bio jasan oko toga.
Hvala. Denis Bećirović, ispravak krivog navoda.
S obzirom da sam ja prvi među diskutantima, evo ako dozvolite da imam diskusiju.
A onda se odjavite sa ispravak krivog navoda zbog vremena. Denis Bećirović, rasprava.
Zahvaljujem. Dakle, bez obzira na određenu nepreciznost,
Vodićemo računa obzirom da je sad odjavljeno i sa rasprave, ali vodićemo računa o vremenu. Izvolite zastupniče.
dakle, bez obzira što je ovako formulirana inicijativa uvaženog kolege Šepića, dijelom neprecizna i nedovoljno konkretizirana, ali pretpostavljam da je i on planirao da kroz raspravu i 42 određene prijedloge dođe se do odgovarajućih adekvatnih zaključaka, ova inicijativa nam između redova, pa možemo reći i indirektno i direktno, govori, prije svega, o dvije stvari. Prva, mi živimo u zemlji u kojoj se ne poštuje Ustav BiH. Mi živimo u zemlji u kojoj aktuelne strukture vlasti ne poštuju zakone ove zemlje. Kad kažem zakone, s obzirom na temu o kojoj govorimo, posebno se ne poštuju odredbe Zakona o slobodi vjere i pravnom položaju crkava i vjerskih zajednica u Bosni i Hercegovini. Taj zakon je usvojen ovdje u Parlamentarnoj skupštini BiH. Da mi imamo poštivanje ustavnih odredbi i zakonskih odredbi ovakva inicijativa ne bi uopšte danas bila na dnevnom redu, ali mi očigledno nismo u takvoj situaciji. Jer da jesmo ova bi zemlja i strukture vlasti, prije svega na nižim nivoima, ispoštovale član 2. Zakona o slobodi vjere i pravnom položaju crkava i vjerskih zajednica u Bosni i Hercegovini, gdje se direktno zakonski propisuje zabrana diskriminacije zasnovane na vjeri ili uvjerenju, poštovao bi se i član 5., i član 7. tog Zakona, a odgovorni predstavnici vlasti imali bi u vidu i član 14. tog Zakona, tačka (3) koji kaže – ni jedna crkva ili vjerska zajednica u Bosni i Hercegovini ne može dobivati posebne privilegije od države, odnosno kroz cijeli Zakon promovirano je načelo jednakosti prema svim crkvama i vjerskim zajednicama u Bosni i Hercegovini. Dakle, u Bosni i Hercegovini se krše ljudska prava. Kolega Lovrinović je rekao da u Bosni i Hercegovini živi preko 90% vjernika. Ja nemam službene podatke objavljenog popisa stanovništva da mogu reći o kojem procentu je riječ, mada pretpostavljam da kolega Lovrinović nije daleko od cifre koja će vjerujem biti objavljena i nakon službene potvrde popisa stanovništva u Bosni i Hercegovini. Međutim, sama ta činjenica nam govori o jednom apsurdu, apsurd je u tome da ako je 90% građana koji se izjašnjavaju kao vjernici, kako to da 90% građana jedne zemlje koji se izjašnjavaju kao vjernici imaju strukture vlasti koje nisu u stanju da zaštite vjerska prava vjernika u Bosni i Hercegovini. Naravno to nije jedino pitanje kršenja ljudskih prava, jer gdje god pogledate vi ćete se suočiti sa flagrantnim oblicima kršenja ljudskih prava. Da odemo u sferu radnog zakonodavstva, masovno kršenje radničkih prava. Ko u ovoj zemlji brine o radnicima kada rade na plus 40 ili na minus 30. Šta je sa pravom na jezik, preko 2 miliona ljudi u ovoj zemlji, a to je Ustavom zagarantovano. Međutim, suština problema je u nepoštivanju Ustava, a kad kažem nepoštivanju Ustava mislim na nepoštivanje Evropske konvencije o ljudskim pravima i slobodama. Ona je u Ustavu BiH dobila nadustavni karakter, ima prioritet nad svim drugim zakonima. To nije pitanje hoćemo li ili nećemo to provoditi, to je propisano Dejtonskim mirovnim sporazumom i upisanou Aneksu broj IV. Dakle, ako budemo provodili Ustav, ako budemo provodili Evropsku konvenciju o ljudskim pravima i slobodama, a ponavljam ona ima nadustavni karakter u našem ustavnopravnom sistemu, mi nećemo biti u problemima u kojima jesmo danas. A zar nekoga treba podsjećati da imamo kršenja prava i vjernika u ovoj zemlji. Pa pogledajte samo u zadnjih nekoliko mjeseci, da ne govorim godina, koliko puta je bilo napada na ljude koji izlaze iz vjerskih objekata, koliko puta su kamenovani vjerski objekti, koliko puta je bilo provala u vjerske objekte, neprimjerenih grafita na vjerskim objektima, itd. Zašto da tu istinu sakrijemo? Tako da, ako i ova inicijativa kolege Šepića može makar malo da ukaže na taj problem, da osvijetli barem jedno polje u moru kršenja ljudskih prava u Bosni i Hercegovini, onda ova inicijativa ima smisla.
Borislav Bojić, rasprava. Izvolite.
Još jednom vas pozdravljam. 43 Ja imam potrebu da ovdje kažem nekoliko rečenica. Dakle, inicijativa kao inicijativa zaista bi bilo besmisleno da bilo ko na ovu i na bilo koju drugu temu kaže da ovo ne treba raspravljati u Parlamentu, a ja smatram da treba i mislim da je uredu da se u Parlamentu raspravlja na ovu temu. No, kada uzmemo, dakle, kvalitet pripremljene inicijative ja mislim da je ona nekvalitetno pripremljena, da sam zaključak je nekvalitetno pripremljen, jer on, između ostalog, kaže da se zaduži Zajednička komisija za ljudska prava i Vijeće ministara, ali ono što je još čudno – da Vijeće ministara odredi okvir djelovanja parlamentarne grupe. Ja koliko znam mi određujemo okvir djelovanja Vijeća ministara i ne bih ja baš sad postavio stvari da izvršni organ vlasti određuje okvir djelovanja parlamentaraca ili Parlamenta. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa ja čitam tako kako piše. Dakle, piše da u saradnji sa Vijećem ministara da se utvrdi, predloži okvir i mandat djelovanja parlamentarne grupe. Sad bi Vijeće ministara i Zajednička komisija trebali da utvrde okvir kako će djelovati parlamentarne grupe. Šta ja smatram da treba uraditi? Ja mislim da treba otvoriti diskusiju kao što mi diskutujemo, da Parlamentarna skupština oba doma procijeni da li su nam neophodne neformalne parlamentarne grupe? Da to bude predmet diskusije i rasprave. Ako procijenimo da treba da imamo neformalne parlamentarne grupe onda treba da odredimo pravila djelovanja neformalnih parlamentarnih grupa. Ko će uraditi ta pravila? Ne znam. Ja nisam sada u stanju da kažem ko treba da uradi tako jedan dokument u kome će se definisati, mi imamo svoj Poslovnik, imamo način djelovanja, imamo parlamentarne grupe koje smo utvrdili, ovo bi bile parlamentarne grupe koje nisu obavezujuće. Takva vrsta pravila ponašanja neformalnih parlamentarnih, ja smatram da i ono što će iznositi u javnost neformalne parlamentarne grupe, jer teško je kazati parlamentarcu da je neformalan. Ja mislim da je i formalan jer kad parlamentarac iznosi svoj stav i u neformalnoj parlamentarnoj grupi, nije to nebitna stvar, to je, po meni, jako važna stvar. Zato bi Parlament trebao da se odredi u vezi sa ovakvom vrstom inicijativa jer on otvara prostor za stvaranje novih neformalnih parlamentarnih grupa koja će obuhvatiti daleko širi spektar pitanja. Imam potrebu da kažem još nešto, naravno ja ću detaljno pregledati stenogram sa sjednice Komisija, ali kolega Arnaut ovdje, da Vam kažem da je gospodin Senad Šepić i u tačci 7. dnevnog reda kad predlaže zaključak on se uopšte ne poziva na Evropsku konvenciju i član 9., već se poziva na Opštu deklaraciju o ljudskim pravima i član 18. Dakle, bilo bi korektno da i kod predlaganja zaključka se pozove na obavezujuću Konvenciju o kojoj ste Vi govorili. Dakle, teško mi ga je pratiti i razumijevati šta misli, jednom kaže ovako, drugi put onako, pa ja ponekad ne razumijem, a najbolje je da pročitam ono što piše, a piše to što piše u uvodu zaključka. [[zajednička diskusija]]
Molim vas nemojte voditi dijalog.
Vi možete u zaključku da se pozovete, u uvodu ili u preambuli samog zaključka možete da se pozovete na ono što smatrate da treba da bude sadržaj Vašeg zaključka. 44 Tako da sve u svemu sama tema treba da bude predmet rasprave u Parlamentarnoj skupštini. Tačka dnevnog reda je nedovoljno pripremljena, nedovoljno pripremljena. Trebamo diskutovati o osnovi, da li nam trebaju ovakve vrste parlamentarnih grupa, vidim da ima opredjeljenja poslanika da treba, a neki misle da ne treba. Trebaju nam, ja bih, po meni, ja bih uradio sljedeće – dao bih Istraživačkom sektoru Parlamentarne skupštine zadatak da izvrši komparativnu analizu djelovanja neformalnih parlamentarnih grupa, kako u okruženju tako i na drugim mjestima, da takvu vrstu informacije imamo i to bi zadovoljilo, po meni, Parlamentarnu skupštinu i odatle bismo mogli da povučemo dio informacija kako djeluju neformalne parlamentarne grupe, pošto mi nemamo iskustva oko djelovanja neformalnih parlamentarnih grupa. Nadam se da nisam ništa kazao što će poremetiti ovaj način diskusije u Parlamentarnoj skupštini, već možda, na neki način, da usmjerim dalje aktivnosti. I mi nedovoljno koristimo Istraživački sektor u Parlamentarnoj skupštini BiH, tu imamo zaposlene ljude koji rade svoj posao. Da smo imali takvu vrstu pripremljene tačke dnevnog reda na način da postoji ovdje komparativna analiza, sigurno bi ova rasprava bila potpuno drugačija. Zahvaljujem.
Ispravak krivog navoda, Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Gospodinu Novakovići, nije poenta kad su, nije poenta je li Vi mislite treba li ova konkretno parlamentarna grupa ili ne, upravo je to bit neformalnih parlamentarnih grupa. I evo, kad pogledate Parlament, odnosno Narodnu skupštinu Republike Srbije, znači mimo, evo da kažemo neformalne, odnosno one koje nisu radne, mimo tih njihovih komisija, koje se kod njih zovu odbori, pododbori, radne grupe, anketni odbori i sl., oni imaju jedan čitav niz neformalnih parlamentarnih grupa gdje se ljudi priključuju, odnosno članovi Narodne skupštine Republike Srbije gdje se ljudi priključuju na osnovu svojih afiniteta, nahođenja, itd., po slobodnom izboru. Imaju npr. Parlamentarni forum za energetsku politiku Srbije, Parlamentarnu grupu za otvoreni Parlament, Parlamentarnu grupu za reformu političkog sistema, Ekonomski ... Dakle, ovo su sve, da budem vrlo precizan, to su sve te neformalne grupe, to nisu njihovi odbori koji su stalna radna tijela. I to je ono o čemu ovdje govorimo, to su te neformalne ili da tako kažem ne radne grupe koje egzistiraju mimo tih njihovih radnih tijela. Dakle, nije poenta da li iko od nas pojedinačno smatra treba li jedna ili više grupa ili ne treba konkretna. Ukoliko smatrate, ukoliko se ne nalazite u njoj nemojte se priljučiti. Evo, recimo, ova koju Šepić predlaže ja nemam tih afiniteta, ja se neću priključiti, ali isto tako hoću da pratimo evropsku, pa evo i regionalnu ..., sad sam vam citirao šta imamo u Narodnoj skupštini Republike Srbije. I ako se sutra formira neka grupa za koju ja imam interes i afinitet onda ću se priključiti. I poenta čitava je da svi imamo izbor, to je poenta cijele ove priče.
Senad šepić, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Dakle, da malo prokomentarišem ovo. Ja se zahvaljujem svima na diskusijama, samo nekoliko komentara. Dakle, kolegica Milica kaže – ako imamo mi potrebe da imamo ovu grupu 45 onda smo mi kao država u problemu. Ja sam citirao, ima Evropski parlament, ima Britanski, ima Norveški, ima Stejt department, ima Obama, Kanada, Norveška, itd., znači i oni su u problemima, ali traže načine kako mogu davati odgovor na taj problem. Ovo nije moj pokušaj da uvedem nikakva stalna tijela, mi ćemo ovdje odrediti trebaju li nam stalna tijela i mi donosimo odluku, kako se zove, o tome. Kolega Novaković je rekao da ne vidi nikakav problem u ovoj oblasti. Ja stvarno mislim kolega da imamo problem ka da je u pitanju sloboda vjere i ... Dakle, rekao sam maloprije jedan onako, neko bi rekao, bezazlen slučaj, ali znate koliko je, vidjeli ste koliko je proizveo turbulencija i problema vezano za zabranu nošenja, kako se zove, marame u ovim institucijama sudskim i tužilačkim. Dakle, u Americi, ja sam to govorio nedavno, u Americi imate sasvim normalnu situaciju da žena koja ima maramu ... sudi u Njujorku. I niko to ne dovodi kao problem zato što postoji sistem koji je omogućio ljudima pravo na tu vrstu slobode. Kolega Backović je dobro, dakle primijetio, ovdje se radi o širem kontekstu, vjera je jedno, mi, dakle, znamo šta podrazumijeva vjera, /vrlo teško se razumije jer se odmiče od mikrofona/, vjera, dakle na, to su različiti oblici ... uvjerenja. A druga uvjerenja su ona koja ljudi izaberu za sebe i smatraju ih važnim za svoj život, dijelom ili u cijelosti organiziraju u skladu sa ..., dakle ljudi koji nisu ... ... u tom smislu pravo na slobodu svog predstavljanja. I, dakle, još evo kratko vezano za komentar. Ja se zahvaljujem Lazaru, ako postoji sad mogućnost da mi ovo napravimo bez da dalje nešto ovo suštinski radimo, evo ja sam odmah za to, hajmo danas formirati na onaj način da se onaj ko želi da se bavi time da se bavi, da napravimo tu vrstu mandata i da počnemo to tako raditi, ok. Ali nemojte samo onemogućiti, kako bih rekao, mogućnost, jer da ne zadužimo Vijeće ministara i nadležne institucije da nam ovo sad, o čemu vam ja govorim, ja sam ovo sebi sam prikupio i pribavio od nekih ljudi koji se bave ovim, mogu ovo svima dostaviti što više informacija, a da nam to ...
Vrijeme.
Vijeće ministara uradi. Dakle, odgovorio sam, evo i Nikoli. I čitav koncept ovoga je, dakle, s jedne strane da omogućimo tu vrstu potpunih sloboda, dakle jednostavno da gradimo društvo u kojem ćemo afirmirati, ovaj, slobodu u svakom smislu, naravno poštivajući Ustav i, onaj, sve naše zakone o kojima je govorio Denis, a podržavam i prijedlog ... govorio kolega Bojić da ovo bude i prvi korak kako ćemo otvarati mogućnost preustroja našeg rada. Dakle, ja mislim da se mi kao Parlament trebamo otvarati više, da se trebamo ..., da trebamo biti, kako bih rekao, ozbiljniji i ići u korak s onim što jesu savremene mogućnosti, a ne da se, na neki način, držimo zakovani, znate, bilo je nešto prije 10 godina, mi ustanovili, i tako to mora ostati do kraja. Hvala lijepo.
Momčilo Novaković, ispravak krivog navoda.
Pa, ja ne znam da li mi govorimo o istoj tački dnevnog reda. Ja imam osjećaj kao da mi pričamo o dvije različite tačke. Naime, tačka dnevnog reda koju je kolega Senad Šepić, odnosno 46 inicijativa predložio, a koju je pojasnio u ovom dokumentu, odnosno papiru koji smo kasnije dobili, ne govori ni o kakvom formiranju neformalne grupe parlamentaraca. Ona čak vrlo ozbiljno, način na koji je on predložio, ukazuje da neće biti neformalne, nego itekako formalne prirode. Tu ulazi Savjet ministara, tu Parlament donosi odluku, o modalitetima rada, da ne kažem da će nam se pojaviti i pitanje nadoknada, itd., kada da radi, metod rada, i ne znam šta sve. U međuvremenu možda nekome neće pasti na pamet, ne kažem da je to palo predlagaču, ali nekome u toj ... Dakle, ja sam govorio o takvoj radnoj grupi i smatrao sam da nam takva radna grupa ne treba. Ako govorimo o neformalnoj radnoj grupi koju ćemo mi parlamentarci oba doma zajedno sa parlamentima entiteta, kantona, itd., napraviti s ciljem da i pojedinačne slučajeve svedemo na najmanju moguću mjeru, a ima pojedinačnih slučajeva ugrožavanja, to je nešto sasvim drugo. Onda to definišemo danas da će ta tačka tako glasiti i da ćemo o njoj voditi raspravu na sljedećoj sjednici, da će onaj ko je predlaže pripremiti kako treba da izgleda ta radna grupa, ko će je činiti, do kog broja može ići parlamentaraca, iz kojih parlamenata, i ona ima odmah moju podršku. Dakle, imam osjećaj da govorimo o različitim stvarima. A uporno se priča ovdje o neformalnoj ...,
Vrijeme.
izvinjavam se, a predlagač nije rekao da je neformalna. O tome se radi.
Milica Marković, ispravak krivog navoda.
Ispravak krivog navoda je na ovo što je maločas rekao kolega Šepić. Dakle, sama činjenica, gospodine Šepiću, da ste Vi na vrlo nekoncizan i neprecizan način postavili prijedlog Vaše inicijative upravo je i dovelo do svih ovih diskusija i do različitog gledišta na to što tražite u toj inicijativi, pa ste tako pogrešno interpretirali ono što sam ja rekla. A ono što sam rekla u diskusiji, dakle, odnosilo se na dvije stvari – pitanje šta Vi hoćete sa tom inicijativom. Da li, sa jedne strane, smatrate da postoji kršenje ljudskih prava u domenu koji definišete u toj inicijativi ili, s druge strane, ne mislite to, nego želite da se postojeće stanje još dodatno doradi i popravi. To je jedno pitanje. Drugo pitanje – da li želite formalnu ili neformalnu grupu da se ona napravi. I tako ste, to što sam ja rekla, dakle niste me pravilno citirali, niste dobro shvatili, ako Bosna i Hercegovina ima kršenje ljudskih prava u tom domenu onda ona ima ozbiljan problem i onda bi bilo za očekivati da Vi iz tog razloga tražite formiranje te grupe. Naravno, kad razgovaramo o samom osnivanju te grupe ako je ona neformalna, ja se slažem sa kolegom Bojićem ono što je rekao, onda Parlament treba i da, naravno, postavi određena pravila kako se osnivaju, jer mislim da je ovo možda prva ili jedna od prvih inicijativa za formiranje parlamentarne grupe. Ako je ona neformalna i tu se moraju znati pravila, a ako je formalna onda to nema podršku Kluba SNSD-a, da se potpuno razumijemo. Jer ako vi osnivate određenu grupu vi morate znati šta je cilj toga što vi osnivate. Recimo u nekim evropskim zemljama osnivanje parlamentarne grupe, npr. za zalaganje da se legalizuje kanabis u medicinske svrhe u tu grupu ulaze parlamentarci koji su ljekari, oni vode rasprave, debate i na kraju toga daju određene inicijative za poboljšanje ili za donošenje novog zakona kojim će se regulisati ta oblast. Ako dobiju većinu u svom parlamentu to prolazi, ako ne dobije džaba su pričali. Dakle, mora se znati šta je cilj i svrha, a ako Vi želite 47 da se mi samo ispričavamo, znači tu moraju biti pravila i nemojte interpretirati kolege onako kako Vama to odgovara u trenutku, nego ili slušajte dobro ili prihvatite činjenicu da ste na vrlo neprecizan i nekoncizan način postavili to što ste postavili i zato imamo danas ovakve diskusije.
Ispravak krivog navoda, Zaim Backović. Izvolite.
Ne želeći ulaziti u dubinu, samo gledajući ovo kao nešto što je stvarno potrebno sa svih aspekata, ali stvarno svih životnih aspekata, moram reagirati na ovo za mahramu. Sticajem okolnosti, imenima se ne želim igrati, to ću kada dođe vrijeme, poznajem i sudije i tužioce koji na svom rukama i ramenima imaju istetovirane križeve. Kada dođe do operacionalizacije ovoga ja ću ih javno objaviti imena i prezimena i oni će to morati da skinu, jer je zabranjeno nošenje vjerskih obilježja. Tako da su to čudne stvari, jer moja majka je danas nosi ne kao vjersko obilježje. Hvala.
Senad Šepić, nepridržavanje utvrđenog dnevnog reda. Ali molim Vas držite se Vi poslovničke odredbe.
Dozvolite mi samo jednu minutu, dakle da ne ode pogrešna odavde slika. Ja sam u uvodu odmah kazao, da to je, dakle otvorena grupa, prijavljuje se onaj ko hoće, nema nikakvih naknada i nemojte nikakvu tu dilemu da pravimo da bi ovo moglo proizvesti takve neke konotacije. Ali vas molim, dakle ovo je neka, kako se zove, ... koja je nova, bolja, zdravija, za koju vjerujem da će biti dobro za sve nas. I hoću da i u tom smislu svi mi otprilike razumijemo ovdje u Parlamentu. Dakle, što je govorio kolega Novaković, formulacija, hoće li ona biti grupa, parlamentarna grupa, otvorena, formalna, neformalna, sad svi lutamo, jer to je, ni mi nemamo u našem, kako se zove, Poslovniku najbolje riješeno. Ali inicijativu ja nisam namjerno ...
Kolega držite se poslovničke odredbe.
Da sam je, dakle, htio ja do kraja precizno napisati ja bi je danas do kraja tako precizno napisao pa bi onda možda rasprava otišla u drugom smjeru. Ja sam namjerno htio da danas načelno kažemo da smo spremni da prihvatimo inicijativu i da poslije toga onda sve zadužimo da prikupimo što više informacija da bismo poslije toga mogli konkretno, kako se zove, kazati i šta joj je mandat, kako radi, kako će poslije toga ona djelovati, na koji će način nas izvještavati, itd. Zato vas molim, mislim da je u onome zaključku sve sadržano. Ako usvojimo zaključak iza toga ćemo imati puno više informacija.
Maja Gasal-Vražalica, rasprava. Izvolite. 48
Iako ja cijenim rad i trud uvaženog kolege Šepića i njegova nastojanja da popravi stanje u Bosni i Hercegovini i da je na izvoru informacija i da prati što je aktuelno u Bosni i Hercegovini, pa da sukladno tome naravno i reagujem koristeći svoje poslovničko pravo. Ja zaista mislim da je ova inicijativa nekako preuranjena, odnosno nedovoljna iako sam dala svoj glas i podržala na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava, želeći upravo da se otvori na ovakav način ovo pitanje. Jer evo koliko smo mi sada energije i vremena potrošili na ovu inicijativu koja je definisana i ograničena samim tim što je definisana da je to pitanja vjere i vjerskih sloboda i ostalog, ja ipak mislim da kolega Šepić je mogao to pripremiti na drugi način, prije svega zato što je vrlo često odsutan van Bosne i Hercegovine i te prakse koje su u drugim parlamentima ima puno prilike da se upozna i da vidi kako to funkcioniše u nekom drugom razvijenijem, demokratičnijem svijetu. Ja bih na mjestu kolege Šepića, kada bih se upustila u ovo sve, zaista pripremila to na jedan način da kažem kakve su to neformalne grupe u tim parlamentima, što one nude, ko se može aktivirati, na koji način gdje bi, ja recimo nemam afiniteta za ovo i ja čak smatram da u Bosni i Hercegovini je baš ovo pitanje regulisano. Gdje god se u svom životu okrenem je neki vjerski objekat. Gdje god se u svom životu okrenem moje dijete nema zelenu površinu ali ima tu neku molitvenicu ili ne znam ni ja šta. Ulazim u neke institucije, javni sektor u Bosni i Hercegovini, znači na mom licu, na mom odijevanju ne piše ko sam ja i što sam ja, mene se već selami i pozdravlja na neki drugi neprimjeren način, rijetko ko više ozdravlja i govori dobar dan ili nešto što se nekada govorilo, jer se to valjda povezuje sa komunizmom ili ne znam ni ja već čim. Tako da ja, evo recimo ne mogu dati svoju saglasnost i podržati upravo zato što je ovo samo jedna ta neformalna grupa navedena ovako. Smatram da ovo pitanje bi trošilo našu energiju kao zastupnika i zastupnica, da bi nas odvelo ka nekom drugom putu, možda i skrenuo sa evropskog puta, bili bismo se dodatno negdje posvađali i neko bi rekao da više uvažava svoja prava nego tuđa. Ja čak mislim da, samo jedan prijdlog, ja bih ovo povukla, ovu inicijativu, razradila to i onda pobrojala da, između ostalog, te neformalne grupe mogu biti za roditelje i djecu s posebnim potrebama gdje bismo mi dali, aktivirali se po svom afinitetu, može biti vjera i vjerske slobode, može biti seksualna orijentacija i rodni identitet, zašto ne. Može biti sve što nekome padne napamet po svom afinitetu, da se, sukladno svim tim što je gospodin Bojić spomenuo o istraživanjima koje nam može pomoći Zakonodavnopravni sektor. Tako da ja lično neću podržati ovo. Hvala.
Zaključujem raspravu u ovom trenutku. Budući da je ovo točka dnevnog reda, znači zastupnička, mi smo imali intervenciju poštovane ministrice Semihe Borovac, ona se željela obratiti i evo na kraju ćemo joj dati riječ da se ona obrati pod ovom točkom. Izvolite ministrice.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Pozdravljam sve uvažene poslanike. Naime, zaista tačka dnevnog reda jeste nešto što se tiče ovog Parlamenta i što je pravo parlamentaraca da se izjasne o ovoj tački dnevnog reda. Međutim, u raspravi o samoj tački bilo je nekih konstatacija koje se odnose i na rad i Vijeća ministara i Ministarstva i nedovoljnog odnosa države prema uopšte vjerskim zajednicama. Samo znanja radi, ne mogu da sjedim ovdje i pratim sjednicu a da ne odgovorim na konstataciju da bi trebalo možda formirati još jedan ured 49 koji bi se bavio vjerskim pitanjima, odnosom sa vjerskim zajednica pored ustanovljenog Međureligijskog vijeća i pored ustanovljenih mješovitih komisija koje prate realizaciju ugovora koje je država potpisala sa Svetom stolicom i sa Pravoslavnom crkvom. Naime, Mješovita komisija od predstavnika Pravoslavne crkve i predstavnika Vijeća ministara već uveliko funkcioniše, radi već na nekim podzakonskim aktima, odnosno radi na dokumentima koji proizilaze iz tog ugovora, Mješovita komisija sa Pravoslavnom crkvom je u formiranju, a Vijeće ministara je predložilo, i prema Predsjedništvu uputilo, i osnovni ugovor sa Islamskom zajednicom na kojeg još evo nemamo odgovora, ali imamo mogućnost, odnosno predviđeno je programski da se formira i ta Mješovita komisija za odnose sa Islamskom zajednicom. Znači, sa aspekta države i praćenja provedbe i ugovora a i zakona postoje, znači, mehanizmi koji djeluju u tom pravcu. Takođe želim da kažem da Zakon o zabrani diskriminaciji čije je izvještavanje o njegovoj provedbi u nadležnosti Ministarstva za ljudska prava, da je ovo Ministarstvo pripremilo i prema Vijeću ministara, u skladu sa zaključcima sa zajedničke sjednice u Bijeljini, sa Zajedničkom komisijom za ljudska prava Parlamentarne skupštine pripremilo ovaj Izvještaj i bit će dostavljen ovoj Parlamentarnoj skupštini. Znači, radi se o pojavama diskriminacije konstatovanih po osnovu i primjeni Zakona o zabrani diskriminacije u onom dijelu koje Ministarstvo izvještava, a dio koji ostaje ombudsmenu ostaje da ombudsmen za ljudska prava izvijesti ovaj Parlament. Znači, mi ćemo izvršiti sve one obaveze koje smo preuzeli i kroz Akcioni plan koje je usvojilo Vijeće ministara za realizaciju obaveza sa Konferencije u Bijeljini, a koje je ovaj Parlament putem Zajedničke komisije dao u zadatak izvršnim organima, konkretno najviše Ministarstvu za ljudska prava i izbjeglice. Hvala.
Hvala uvažena ministrice. Prelazimo na točku osam ____________(?) [[mikrofon nije uključen]] Molim. ____________(?) Krivi navod, prijavljujem se.
/nije uključen mikrofon/
Povreda Poslovnika, je li pod ovom točkom?
Uvažena predsjedavajuća. Član 76. – predsjedavajući Doma daje riječ poslaniku koji želi govoriti o povredi Poslovnika odmah nakon što je zatraži. Dakle, prekršili ste član 76. Poslovnika. Do sada nije zabilježeno u radu ovog Parlamenta da poslanici nemaju pravo da u okviru jedne tačke, nakon izlaganja premijera, ministra ili bilo koga, nemaju pravo da komentarišu određene stvari. Vi ste to uradili. Mi iz Kluba SDP-a koristit ćemo isključivo ovaj Poslovnik i nećemo ništa raditi što je suprotno ovom Poslovniku, ali ako mislite da na takav način uskraćujete prava data ovim Poslovnikom, odmah da Vam kažem da to neće moći proći. Sada u ime Kluba SDP-a, u skladu s Poslovnikom, zbog Vašeg ponašanja, tražim pauzu od 30 minuta.
Ja dajem pauzu od 30 minuta na zahtjev Kluba SDP-a. A što se tiče povrede Poslovnika ja sam o tome rekla, Vi ste mene prekinuli, ja sam zaključila raspravu i prešla na novu točku dnevnog reda i nalazimo se na novoj točki dnevnog reda i po tom pitanju dajem raspravu(?) od pola sata, pauzu. 51 Molim vas poštovani zastupnici i zastupnice nakon pauze od pola sata mi još dajemo pauzu od pola sata. Znači, sad u ovom trenutku imate stanku sat vremena. Znači u 14:20 počinjemo sa sjednicom. Nastavljamo sa radom, točka 8. Rasprava, Senad Šepić. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo, ima malo molbe i nekih, kako se zove, kolega da budemo što kraći. Ja sam detektovao jednu od oblasti koja je u ovome Izvještaju za BiH, Izvještaju o napretku Evropske komisije. Mogli smo primijetiti da u nekoliko smo stvari imali korak unazad. Jedna od tih stvari je sloboda govora i stanje medijskih sloboda. Zato sam ja da bi išli sad mi korak unaprijed u narednom periodu, da se pripremimo da taj Izvještaj za 2016. godinu bude bolji, da već sada reagujemo i recimo da pripremimo informaciju o slobodi govora i stanju medijskih sloboda u BiH, sa posebnim akcentom na napade na novinare. I s obzirom da i juče imali smo ovo i na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava, podržala je Komisija i usvojila ovaj zaključak koji treba da zaduži institucije da nam dostave cjelokupnu ovu informaciju. Najkraće što sam mogao, eto.
Hvala. Denis Bećirović, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Dakle, sa stanovišta inicijative i sadržaja ove inicijative, koju je dostavio kolega Šepić, tu nemam nikakvih zamjerki. Međutim, povodom ove inicijative moram otvoriti nekoliko važnih sada pitanja. To je prije svega pitanje odnosa između zakonodavne vlasti i izvršne vlasti, odnosa između konkretno Predstavničkog doma i Vijeća ministara. Tu stvari očigledno ne funkcionišu. Da je to tako, da one zaista ne funkcionišu i ova inicijativa je još jedan u nizu dokaza koji o tome govori. Naime, o čemu se radi? Da Vijeće ministara BiH poštuje Parlament i provodi zaključke Parlamenta, mi sigurno danas na dnevnom redu ne bi imali određene tačke kao takve. Nažalost ta situacija nije takva. O čemu se radi? Prije manje od godinu dana, evo ovdje to ima, ja sam predložio tačku koja nosi isti naziv kao kolega Šepić koju danas predlaže. I tom prilikom usvojili smo dva zaključka. U drugom zaključku stoji 15. januar 2015., dakle godina dana, citiram – Predstavnički dom zadužuje Vijeće ministara da, najkasnije u roku od 30 dana, dostavi na razmatranje cjelovitu informaciju o pojavama pritisaka i zastrašivanja medija u Bosni i Hercegovini. I prošlo je 13 puta po 30 dana, a mi još uvijek takvu informaciju nismo dobili. I u kakvu smo sada mi poziciju dovedeni? U roku, dakle, od godinu dana dva puta ista tačka, isti prijedlozi, što je pomalo i nezabilježen presedan. 52 Imajući to u vidu, nemam dileme, dakle, da, ovo o čemu je govorio kolega Šepić i predložio, da mi u Klubu SDP-a podržimo. Ali, definitivno moramo razmisliti da, i ja pozivam sada Kolegij Predstavničkog doma, da to ne tražimo na dnevnom redu neke od narednih sjednica, da nam se dostavi jedna informacija o usvojenim zaključcima i inicijativama ovdje u Predstavničkom domu, a koje je trebalo realizirati Vijeće ministara i da dobijemo pregled šta je od toga realizirano a šta nije. Mislim da će to pomoći pored svih drugih razloga i zbog toga da vratimo, na neki način, dignitet i ovog Parlamenta. Ja ne znam šta u ovom trenutku neko misli o tome, ali želim reći da je jako važno da ono što usvojimo ovdje na Parlamentu da i mi ovdje u Parlamentu insistiramo da to uistinu bude i provedeno od strane Vijeća minsitara, jer ova pozicija koju trenutno imamo jednostavno nije primjerena pozicija našim ustavnim ovlastima, kao zakonodavnog organa. Postavlja se pitanje, i stim ću završiti, dokle ćemo doći ako na istu temu u roku od godinu dana dostavljamo zaključke ili zaboravljamo uopšte da smo o tome raspravljali. Zahvaljujem.
Zaim Backović, rasprava. Izvolite.
Obzirom da je ovo tema koja je neiscrpna i koja će se, izvinjavam se što imenujem Denise, opet ponoviti. I tako će ići ciklično i ona se stalno ponavlja. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Sadik, ja njega poznajem jako dugo, evo praktično 20 godina, odmah poslije rata sam ga upoznao, tako da, ali stvarno jesam. I ovo je neiscrpna tema i dalo bi se o ovome elaborirati na više načina i sve zavisi od toga iz kojeg ugla mi to posmatramo. No da li postoji sloboda medija i da li ima pritisaka, nepritisaka, itd., morali bi mi ovdje prvi da se zapitamo šta je, zbog čega, kako, na koji način se ostvaruje sloboda medija. Politički establišmenti su ti koji vrše najveći pritisak na medije, a onda imate tzv. poltronske medije, ja ovo direktno govorim, nemojte se smijati ništa, jer nećete mi reći da nebo koje je plavo, neko opisuje crnim, neko sivim, a neko kaže da plavuje. Pa se onda okrene situacija pa onda onaj što je govorio da je plavo, kaže nebo je crno, ovaj što je govorio sivo kaže plavo je, a onaj što je govorio plavo, kaže sada je sivo. Tih primjera mi možemo navesti ovdje koliko god hoćete. Ali mi nemamo reakciju institucija države na to što se dešava. To je naš problem. Jer mi smo ti koji bi trebali da stvore, kako u zakonskom okviru, tako i kodeksom ponašanja onih koji se bave, nazovimo politikom, jer kod nas ljudi čim uđu u nešto što se zove i približno političkim vodama, kandiduju se za opštinski nivo, kaže – ja sam političar. I to mu postaje profesija. I onda je on Bogom dat da može cijeniti i kvalitet rada nekog ko se zove novinar, i kvalitet medija, i vrštiti pritisak da medij uradi ono što on hoće. A onda imamo antipod tome, ovisnost novinara. Mi nemamo samostalno novinarstvo i zbog toga mi ... govoriti na ovu temu, ja sam rekao da ćemo do sutra. I biće tih, o tome da se govori koliko god hoćete. ..., to vam kao u porodici, onaj ko te hrani dužan si dobro da ga slušaš, inaće te neće hraniti. Tako naši mediji objektivno su mediji koji su kao na infuziji, a novinari su ustvari na infuziji. I oni svaki dan prime jednu flašicu infuzije i moraju da urade onako kako 53 gazda kaže. Pa htjeli mi to ili ne. Ja sam izlazio kao ... i kritikovao. I oni što se zovu u medijima elektronski, televizija, radio, pa do printanih, pa onda svrha javnog servisa pa na dole, su jako veliki ovisnici i onda imamo pošto ovisiš o jednom napada te drugi. Niko mi ne može reći da dvije entitetske televizije, tako se zovu, Federalna i Republike Srpske nisu debeli ovisnici, ili debelo od nekoga zavise, ili su debelo pod nečijim uticajem, jer je prosto nevjerovatno da ono što gledate svojim očima i vidite svojim očima, kada slušate i na jednom i na drugom mediju dobija sasvim desete konotacije, ekstremno različiti.
Uvaženi zastupniče, ja u ovom trenutku imam opravdane reakcije iz parlamentarnih klupa.
Recite, slušam vas.
Morate znati da mi vodimo raspravu o tome da li će ova inicijativa danas biti uvrštena. Pa kada bude, kada o njoj budemo raspravljali, pa Vas molim, evo ja Vas molim ipak.
Ovo govorim da bih zaključio u konačnosti, gospođo predsjedavajuća, i govorim po onome koliko mi je vremena dato, a kada bih samo rekao ja sam za da se uvrsti, ne treba nam vrijeme, mogli smo odmah glasati, znači nema diskusije. Pa ako ću samo suhoparno da kažem – da, treba je uvrstiti, onda evo ja sam za i ja ću glasati da se uvrsti. To je vrlo prosto. Ali, dajte da navedem razloge i zašto ću to da uradim. Zašto ću kao čovjek koji je prošao to, gospođo, jer ste zajedno sa mnom bili u klupama kad su me derale novine na sve strane kada sam bio protiv Zakona o privatizaciji, kada sam bio protiv Porodičnog zakon, zajedno smo ja i Vi sjedili u klupama poslaničkim. Sada ti isti mediji koji su mene derali što sam protiv deru privatizaciju. Vrlo zanimljivo, vrlo zanimljivo. Znači, ja vama govorim ovo kao čovjeku koji bi trebali da imate to razumjevanje, jer ste i vi doživljavali te iste stvari. Čak vam mogu navesti i koji su vas mediji vrlo ružno okarakterisali. Čudno pamćenje imam. A podsjetiću vas na '98. godinu. Pa se sjetite '98. godine i velike dvije strane o vama u sarajevskom „Oslobođenju“. Vidite da se ja toga sjećam. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Nije odobrovoljio, nego samo da kažem, da čudnu memoriju imam, vrlo čudnu. Ja predlažem da se ova tačka uvrsti i da se ide, i da mi pokušamo, jer nam je to jedan od uslova ka evropskom putu, uređenje medijskog prostora, ne kontrolu, nego uređenje. Ne uticaj i režimske medije, nego medije koje će dati građanima ove zemlje realnu, tačnu, preciznu informaciju. Mi danas nemamo serioznog medija. Sve se je svelo na bulevarsku štampu, na bulevarske televizije, sve je postalo cirkus, odnosno realiti šou kojih imamo i previše. Tako je i u medijima. A i Vi gospođo ministrice, pošto ste me gledali, i Vas ću podsjetiti, ne, ne, podsjetiću Vas, i Vas ću podsjetiti na '99. 54
Molim Vas, molim Vas, nije rasprava da Vi nekoga podsjećate ovdje osobno. Evo, zahvaljujemo u ovom trenutku. Zas raspravu se javio Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Evo, ja se, prije svega se slažem na ovo što je, sa konstatacijom gospodina Bećirovića koji nas je podsjetio da je prije više od godinu dana Predstavnički dom usvojio maltene identičan zaključak koji se danas predlaže, i gospodin Bećirović nije spomenuo, radilo se, to ste vi predložili, ako se dobro sjećam, povodom, mislim da je direktan povod bio upad policije u prostorije portala Klix, je li tako? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Tako je, i na još neki napad. U svakom slučaju, prošlo je više, to je bilo u decembru 2014. godine, odmah nakon što je ovaj saziv Parlamentarne skupštine formiran, i nikada nismo dobili izvještaj od Vijeća ministara koji je tim zaključkom tada zatražen. A u međuvremenu stanje medijskih sloboda je postalo još gore. Jer u Klix su upali sa kratkim cijevima, ako se dobro sjećam, a u prostorije Dnevnog avaza su upadali ali sa dugim cijevima. Dakle, stanje medijskih sloboda je, a i u oba slučaja je postojao neki nalog. Dakle i u slučaju Klix-a je postojao nalog za pretres, nije to bio samo samovoljni upad policije. E sada se tu vraćam na zaključak, odnosno Izvještaj Zajedničke komisije za ljudska prava, i ovo je gospodine Bojiću danas drugi put, i ja ću zbog toga zatražiti od nadležnih službi da urade stenogram tonskih zapisa Zajedničke komisije za ljudska prava, s obzirom da smo juče usaglasili tekst koji kaže – da se obavezuje Vijeće ministara da, u saradnji sa svim relevantnim međunarodnim organizacijama i na osnovu izvještaja tih međunrodnih organizacija, na osnovu izvještaja tih međunarodnih organizacija, jer ti izvještaji postaju sve gori i gori. Prema tome, ne da Vijeće ministara samo po svom nahođenju sačinjava Izvještaj o stanju medijskih sloboda u Bosni i Hercegovini, a u saradnji sa relevantnim međunarodnim organizacijama oni mogu organizovati sastanak sa njima pa napisati svoj izvještaj. Dakle, ja sam posebno insistirao da u zaključku stoji – a na osnovu izvještaja relevantnih međunarodnih organizacija. I sada toga nema. I sada mene zanima zaista po čemu vi pripremate mišljenja za Dom? Jer ovo nije ono o čemu smo mi juče glasali. Dakle, ja više nikada, ovo je drugi put danas, ja više nikada na Zajedničkoj komisiji neću pristati dok ne vidim napismeno šta će to otići na Dom, jer ovo je ključna rečenica. I dakle, ja bih zamolio gospodina Šepića, koji je bio prisutan i predpostavljam da se sjećate da sam insistirao na tome da kažu – u saradnji sa svim međunarodnim organizacijama i na osnovu izvještaja tih organizacija sačini Izvještaj o stanju medijskih sloboda. Jer ja ću vjerovati Izvještaju o stanju medijskih sloboda samo ako je zasnovan na izvještajima relevantnih međunarodnih organizacija, a te relevantne međunarodne organizacije, u svim svojim izvještajima u zadnjih 12-13 mjeseci, vrlo jasno ukazuju da je stanje medijskih sloboda i slobode govora u Bosni i Hercegovini sve gore i gore. A mi smo juče predali aplikaciju za članstvo u EU. 55 Dakle, ja, evo, zamolio bih predlagača, ukoliko se slaže, ukoliko ne ja onda insistiram da nakon dijela rečenice koji kaže – u saradnji sa svim relevantnim međunarodnim organizacijama, se ubaci ono što smo juče izglasali na Komisiji, – i na osnovu izvještaja tih međunarodnih organizacija, itd., sačini cjelokupan Izvještaj o stanju medijskih sloboda. Zahvaljujem.
Ispravak krivog navoda, Maja Gasal-Vražalica. Izvolite.
Pošto sam i ja, zahvaljujem predsjedavajuća, pošto sam i ja članica Zajedničke komisije za ljudska prava kao i moj uvaženi kolega Arnaut, mi nismo glasali o ovome o čemu gospodin Arnaut govori. Mi smo se jednoglasno svojom potvrdom, glavom, odnosno usmenim izjašnjavanjem dogovorili da, budući da je bilo raznih prijedloga od članica i članova Zajedničke komisije za ljudska prava, a predlagač gospodin Senad Šepić je bio svo vrijeme prisutan, mi smo se dogovorili da će sekretarka Zajedničke komisije formirati baš na ovaj način kako je formirano i nismo ponavljali jer je bilo različitih prijedloga. Dostavljeno je svima nama na uvid kako je formiran ovaj zaključak, tako da smo mogli reagovati, bilo mailom ili direktno gospođi sekretarki Emini Jahić. Tako da apsolutno nije bilo glasanja o tom zaključku, niti je zaključak bio formiran da bi se glasalo o njemu i sve se iz stenograma naravno može pročitati. A to što Vi potencirate da je glasano, nije glasano. Hvala.
Damir Arnaut, ispravak krivog navoda.
Uvažena kolegice Gasal-Vražalica, je li Vi hoćete da kažete da je odluka donesena mimo Komisije? Kažete dostavljeno vam je na uvid. Meni ništa nije dostavljeno na uvid. Je li mi nešto dostavljeno na uvid? Evo sekretarka potvrđuje da meni ništa nije dostavljeno na uvid. Vi ste sada rekli, je li hoćete da kažete da ste nešto, neku odluku donijeli nakon što je sjednica Komisije okončana? Jer u tom slučaju, tek imamo problem. A Vi ste otvorili sada jedno vrlo interesantno pitanje, sada mene zanima kako je ta odluka donesena? Kažete da vam je nešto dato na uvid. Je li vam to dato na uvid tokom sjednice Komisije? Ako vam, evo kolegica Gasal-Vražalica kaže da je usvojeno nešto što je njoj dato na uvid, a potvrđuje da joj to nije dato na uvid tokom sjednice Komisije. Ja iz toga izvlačim zaključak da joj je to dato na uvid nakon sjednice Komisije, što znači da mi imamo ovdje zaključak koji uopšte nije usvojen na zvaničnoj sjednici Komisije. Jer meni ništa nije dato na uvid. Izgleda da imamo neke grupice kojima se nešto daje na uvid. Evo i sekretarka potvrđuje da ja na uvid ništa nisam dobio. Prema tome, ja ne znam šta ste vi radili nakon sjednice Komisije. Ali ako ste nešto usvajali, odnosno ako je gospodin Bojić potpisivao neki zaključak koji ste vi dogovorili nakon sjednice Komisije, ja vam kažem da to apsolutno onda nije validan zaključak. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Ispravak krivog navoda, Maja Gasal-Vražalica. 56
Vi kažete da smo mi glasali. E sada ja Vas pitam o čemu smo mi glasali na toj sjednici Zajedničke komisije za ljudska prava? Za Vašu informaciju, dok ste Vi imali u istom trenutku kada Zajednička komisija odlučuje da ide u posjet Ministarstvu civilnih poslova, Vi ste imali sastanak vašeg Klub SBB-a, i Vi niste kao član te, punopravni član Zajedničke komisije za ljudska prava bili prisutni na tom sastanku. Mi smo sat i po razgovarali sa ministrom, imali konstruktivan razgovor. Na sjednici Zajedničke komisije za ljudska prava mi smo se usuglasili da će iz stenograma biti izvučeno sve ono što su članovi i članice, kao i predlagač Senad Šepić, izrekli povodom te inicijative gospodina Šepića i da ćemo sročiti jedan, na osnovu stenograma, jedan zaključak koji će biti dostavljen u takvoj formi kako je dostavljen. Znači Vi tvrdite da smo mi glasali, a ja Vam kažem da nismo glasali. To je cijela poenta. A Vi sada ako hoćete da populizirate ovo sve i da se hvatate za riječi, ja Vam kažem grupica u Zajedničkoj komisiji za ljudska prava apsolutno nema, a sve i da ima itencije za formiranje bez Vas bi to bilo apsolutno nemoguće formirati. Hvala.
Rasprava, Borislav Bojić. Izvolite.
Evo mene da nekoliko riječi kažem u vezi sa ovom predmetnom raspravom. Naime, ja se nadam da nećemo doći u situaciju da nas pristigne ona naroda – da Bogda se bavili sami sa sobom, ja mislim da nećemo doći,
A nismo daleko, je li.
da nećemo doći u tu poziciju. Dobar je ovo zaključak. I mislim da bi krajnje korektno, na kraju krajeva ako nešto u zaključku ne stoji kako ste smatrali da stoji, vrlo lako se može uzeti olovka i kazati, izmjeniti zaključak u tom dijelu u kome treba dodati riječ tu, podržimo i završimo raspravu u ... Potpuno korektna rasprava na Komisiji, usaglašen stav, ostalo obaveza na meni da zajedno sa Sekretarijatom pripremim sadržaj zaključka. Ni sam nisam bio u stanju da ponovim sve ono što sam kazao na samoj sjednici, kako bi istog trernutka bio napisan zaključak. Nemoguće je to uraditi, ja ne znam da li neko može od vas parlamentaraca, ali ja ne mogu, ja priznajem da nisam u stanju da istog časa zapamtim svaku riječ koju neko kaže. Ja ne mogu, mnogi mogu. Prema tome, ima stenogram, ima zapisnik, ima zaključak. I zaključak je krajnje korektan. Na kraju krajeva imamo Izvještaj o napretku koji kaže da smo otišli korak nazad kada je u pitanju sloboda medija. Ovdje neću danas govoriti ništa o medijima, a imam šta da kažem o medijima, jer ovdje nije, danas na dnevnom redu nisu mediji, nego na dnevnom redu je uvrštavanje tačke dnevnog reda. Predlažem da se ova tačka uvrsti poslije obavljene rasprave, kako je predloženo u zaključku, a ne da ide na sljedeću sjednicu, jer ćemo tada imati tematsku sjednicu upravo povodom stanja u medijima, kada je u pitanju sloboda medija. I na kraju krajeva Zajednička komisija je planirala u svom Orijentacionom planu rada upravo ovo pitanje. Ova Šepićeva inicijativa je dobro došla da samo još dodatno, da kažem, pokrene ovo pitanje, da ono možda 57 bude ranije nego što smo ga planirali. Tako da ove male nedostatke, ja mislim da ne treba ih, ne treba se njima previše opterećivati. Ja mislim da ima dovoljno prostora da kroz ovaj zaključak realizujemo ovo važno pitanje. A jako je važno govoriti o pitanju medija i ja smatram da u ovom zaključku ima sasvim dovoljno sadržaja da se može sve ono što kolege poslanici žele da kažu, da se kaže onda kada ta tačka dnevnog reda dođe pred Parlament, a predlažem da ne ide na sljedeću sjednicu, već da ide poslije obavljene tematske sjednice Zajedničke komisije za ljudska prava, na osnovu izvještaja koji će pripremiti Savjet ministara jer znam da se već djelimično taj dio priprema. Hvala.
Ispravak krivog navoda, Damir Arnaut.
Zahvaljujem predsjedavajuća. Pa evo, gospođo Gasal-Vražalica, dakle, Vi ste sada potvrdili da niste glasali o tome, i govorite o nekom sastanku kojeg ste vi imali u Ministarstvu civilnih poslova, spočitavate meni što sam imao sjednicu kluba, apsolutno sam imao sjednicu kluba, išao sam na sjednicu kluba, Vi ste poslije otišli, neki članovi na, niste imali ni kvorum, dakle, da odlučujete. Dakle, hoćete da kažete da je zaključak donesen mimo zvanične sjednice Komisije. To je meni zaista poražavajuće da se to tako može raditi. U svakom slučaju ja bih zamolio predlagača gospodina Šepića, ovo je vrlo dobra inicijativa i mi je podržavamo, samo ako možete reći da li se slažete da u skladu s onim što smo juče rekli na Komisiji, dakle – u saradnji sa svim relevantnim međunarodnim organizacijama, da se tu doda – te na osnovu izvještaja tih organizacija, i tekst da ide dalje.
Ispravak krivog navoda, Borislav Bojić.
Ja sam zamolio Eminu da mi dostavi stenogram, pa ću vam pročitati kako stoji u rečenici, da bi prosto mogli da zaključite sami. Kaže između ostalog u tačci dnevnog reda govori gospodin Senad Šepić i kaže – ali ako dozvolite ja ću i sutra predložiti da se to možda malo modificira, da se kaže u skladu sa članom 18. i 19. Evropske povelje o ljudskim pravima, jer Evropska konvencija o ljudskim pravima, dakle, prvi član je identičan članu 19. Univerzalne deklaracije, itd., itd. Dakle, ja ne znam ko je u stanju da izvuče zaključak na bazi svega ovoga što se govorilo na Komisiji. Prema tome, prosto da kažem ...
/nije uključen mikrofon/
to je prošla tačka naravno, samo Vama da kažem, dakle, da komplikujete previše kolega Arnaut. Dakle, nepotrebno je da komplikujemo nešto što smo krajnje korektno utvrdili na samoj Komisiji. 58
Ispravak krivog navoda, Senad Šepić.
Ja bih stvarno da pomognem. Ako ste vidjeli ja sam kao predlagač govorio 25 sekundi, zato što sam mislio da ćemo vrlo brzo ovo završiti. Sada da ne ulazimo u same te procedure kako je do svega ovoga došlo, ali je za mene u potpunosti prihvatljivo. Ovaj zaključak je uredu, uredu je dakle ovo o čemu govori kolega Arnaut, jedno drugo ne isključuje, to samo, kako bih rekao, poboljšava tekst, odnosno precizira tekst ovoga zaključka i da se kaže nakon ove rečenice – i na osnovu izvještaja tih međunarodnih organizacija, i to je onda sasvim korektno i sasvim kompletno ovo o čemu govorimo. Hvala.
Zahvaljujem. Rasprava, Mirsad Đonlagić.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Ma, vrlo interesantno da je kolega Šepić ovako aktivan i da šalje ove prijedloge na raspravu, ali takođe je vrlo interesantno da svaki njegov prijedlog izaziva dodatne zabune i dodatna nerazumjevanja ili potrebu za dodatnim objašnjavanjem. Prema tome, ja bih ga zamolio, ako već ne može Komisija da to uradi, za ljudska prava, ja bih ga zamolio, pošto uglavnom idu ovi prijedlozi na Komisiju za ljudska prava, da ubuduće bude jasan i precizan u formulaciji svog prijedloga, da bi izbjegli ovakve ove neugodne situacije. Jer vidite nešto, molim vas, kako ja shvatam ovaj prijedlog. Ja ovaj prijedlog shvatam da se ovdje radi o dvije stvari, o pravu da govorim, dakle ljudskim slobodama, a to podrazumjeva i moje pravo da govorim, i da se radi o problemima, kako je ovdje rečeno, medijskim pravima, itd. Dakle, ja bih želio da mi govorimo uopšte o ljudskim pravima, o pravu na govor, o pravu na javno iznošenje svog mišljenja. Ali ovaj Dom je davno prestao biti institucija koja se tim ozbiljnim stvarima bavi. Mi smo ovdje pod pritiscima i ovdje o tim pritiscima niko ne govori. Dva puta se odavde nose listinzi glasanja. Mi o tome ništa ne govorimo. Ja očekujem da sada se počne i na nas vršiti pritisak i tražiti kako je ko diskutovao. Dakle, elementarno pravo da diskutujemo i da glasamo je ugroženo. Pa valjda ja odgovaram, samo odgovaram biračima, ukoliko nisam naravno, prema određenim zakonima načinio neke određene prekršaje. I ja ne mogu da prihvatim samo, činjenica jeste da su novinari u vrlo nezahvalnom položaju i da njihova zadaća koju oni obavljaj nimalo nije ni lagana ni naivna, nego naprotiv da je vrlo teška i vrlo odgovorna. Ali isto tako svi mi koji imamo pravo u ovoj Bosni i Hercegovini da govorimo javno, dakle bez obzira da li bili članovi parlamenta ili bili govorili negdje na ulici, ili u restoranu, kafani, u šetnji, imamo pravo da iznosimo svoje mišljenje, a da pri tome ne razmišljamo da li će od toga glava da nas zaboli. Ja mislim da mi treba da imamo taj izvještaj o tim ljudskim pravima i pravima na iznošenje, i pravima na djelovanje, a da to ne bude predmet istražnih organa ili zahtjeva prema ovoj instituciji. Da i to se uvrsti u izvještaj, ako nemate ništa protiv. Nego ovdje sad Komisija za ljudska prava se bavi stvarima koje, ja ne mogu reći da su beznačajne, ali u svakom slučaju ta prava su samo dio 59 onoga o čemu bi mi trebali da raspravljamo. I ja predlažem da zaista raspravljamo ozbiljno o ugroženim ljudskim pravima u Bosni i Hercegovini. Evo, hvala.
Ispravak krivog navoda, Senad Šepić.
Eto imam zaista potrebu. Dakle, ja sam, govorio sam to i možda sam trebao duže govoriti u samom obrazlaganju ove inicijative. Ja sam samo htio da budem proaktivan i da mi kao Parlament budemo proaktivni. ..., evo danas smo svi potpisali smo, predali aplikaciju, to je divno, to je super, samo moraćemo nešto početi raditi. Evropska komisija je rekla prošle, za 2015. godinu, sve ste uradili, hrpu ste tamo stvari napravili korak naprijed, u medijskim slobodama imate korak unazad. I ja sad samo razmišljam kako ćemo mi recimo sada, šta treba da uradimo kao država da se pripremimo kada se bude pravio ovaj izvještaj za 2016. godinu, da i tu imamo neku pozitivnu ocjenu. Ja ne mislim sada da je išta to posebno nejasno šta ustvari želim postići. Sve međunarodne organizacije, Evropska komisija, razvijene zemlje imaju indeks kako mjere slobodu medija u zemljama. Ako mi ne znamo kako se to pravi, uzmemo pa vidimo recimo kako to radi OSCE, Evropska komisija, itd. I dakle, evo još samo kratko komentar kolegi Đonlagiću. Dakle, ja mislim profesore da ste Vi mene u tom smislu razumjeli. Ovo sam tražio, dakle, ovaj, i pokušavam da budem, kako bih rekao, da nešto konkretno napravimo. A kada je u pitanju neko posebno obrazloženje, evo obrazlažemo i diskutujemo na samoj sjednici. Meni je žao ako sam u nekim stvarima neshvaćen, ali nije tajna da su mnogi važni ljudi kroz istoriju bili neshvaćeni u svom vremenu. Dakle, ali nakon određenog perioda sve dođe na svoje vrijeme i to je važno.
Aleksandra Pandurević, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajuća. Ma to nije ispravak krivog navoda, to je podrška inicijativi i kolege Đonlagića jer evo kroz ovu diskusiju o inicijativi kolege Šepića, se rodila još jedna inicijativa. I da znate imaćete našu podršku. Formulišite inicijativu, evo ako hoćete možemo to i zajedno. Hajde da vidimo ko je sve ovdje odgovarao za ono što je rekao u svojstvu poslanika, ko je sve pozivan u tužilaštva za nešto što mu Ustav garantuje. Ja evo imam 50.000 maraka tužbi za klevetu, za ono što sam ovdje u Parlamentu rekla. Vi se sjećate da sam pokrenula inicijativu da ombudsmeni sačine specijalni izvještaj o poštovanju prava radnika u kompaniji Boksit. I zato što sam to uradila dobila sam tužbu za klevetu od vlasnika i medij koji je to prenio dobio je tužbu za klevetu, traže 50.000. Kada kažem ovdje da Željka Cvijanović ne radi svoj posao, bila je riječ o zaštiti Zakona o potrošačima, ona me tuži, traži, kaže urušila sam joj ugled i traži 10.000 maraka. Znači preko 50.000 maraka za ono što sam rekla ovdje. Naravno, to će sve pasti na sudu, ali to je jedna vrsta pritiska da ne govorite, izazivanje straha. I ja vas molim zaista, to je dobra inicijativa, formulišite je i imaćete našu punu podršku.
Rasprava, Mirsad Mešić. Izvolite. 60
Hvala gospođo predsjedavajuća. Evo, želim sa vama da podjelim nekakvu svoju tjeskobu. Baš se nešto glupo osjećam na ovoj raspravi, gdje veliki dio, veliki broj poslaničkih glava i glavica sasvim bezveze raspravlja. I tu ću se zaustaviti. Ono što želim da kažem je da ovaj Dom ima veliki problem sa Vijećem ministara iz jednostavnog razloga što imam utisak, a niko me nije demantirao, o tome smo započeli priču na Kolegiju u proširenom sastavu, gotovo da ne znam koji je baš zaključak realiziran u vremenima koji su ovdje usvojeni. Iz tog razloga predlažem donošenje zaključka koji kaže: – Da se zadužuje Kolegij Predstavničkog doma da izvrši analizu donesenih a nerealiziranih zaključaka usvojenih na ovom Domu, te o tome sačini izvještaj. Sa ovim izvještajem treba naravno upoznati nas i svakako one koji su uzročnici ovakve situacije, Vijeće ministara. Hvala.
Hvala. Mirsad Isaković, rasprava. Izvolite.
Hvala predsjedavajuća. Pa naime, pored svih ovih diskusija jasno je da je ugrožena sloboda govora i medijska sloboda. U odnosu na prošli Izvještaj, odnosno prijedlog koji smo trebali da imamo, je li, te razlike su, odnosno poboljšala se situacija kada su u pitanju te medijske slobode. Čuli smo da su zastupnici u nekoliko navrata pozvani da daju izjave kada su u pitanju i glasanje za Sutorinu i glasanje gospođice, mislim da to, to vodi nečemu drugom i da idemo u nekom pravcu koji nije zaista dobar. Ono što je za mene još zabrinjavajuće jeste činjenica da je upad u novinske agencije, odnosno medije, zaista neprihvatljiv. To su osudili čak i mnoge inostrane organizacije koje su prisutne u Bosni i Hercegovini i to sigurno nije način na koji treba da se radi. Ovom prilikom, dakle, želim da dam punu podršku prijedlogu gospodina Đonlagića i naravno Šepića. Evo toliko sad zasad.
Hvala lijepa. Ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na točku devet, Ad. 9. Razmatranje zastupničke inicijative Denisa Bećirovića, podnesene na 24. sjednici, održanoj 03.02.2016., koja glasi: „Na temelju članka 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, br. 79/14, 81/15 i 97/15), podnosim zastupničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da, najkasnije u roku od 120 dana od dana usvajanja ove inicijative u Zastupničkom domu PSBiH, izradi i usvoji Nacionalni program integracije Bosne i Hercegovine u Europsku uniju i dostavi ga Zastupničkom domu“ 61 Kolegij Doma odredio je Zajedničko povjerenstvo za evropske integracije nadležnim za razmatraje ove inicijative. Zastupnik Mirsad Mešić modificirao je ovu inicijativu u ime predlagatelja, te ona sada glasi – „Na temelju članka 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, podnosim zastupničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da, najkasnije u roku od 150 dana od dana usvajanja ove inicijative u Zastupničkom domu Parlamentarne skupštine BiH, izradi i usvoji Program integracije Bosne i Hercegovine u EU, te ga dostavi i Zastupničkom domu.“ Nadležno Povjerenstvo dostavilo je Mišljenje o modificiranoj inicijativi 15.02.2016. Povjerenstvo je prihvatilo inicijativu i proslijedilo je u daljnju proceduru. Otvaram raspravu. Denis Bećriović, rasprava. Izvolite.
Dakle, ja se zahvaljujem Zajedničkoj komisiji za evropske integracije Parlamentarne skupštine BiH koja je dala pozitivno Mišljenje, i to jednoglasno, o ovom inicijativi. Inicijativa je vrlo jasno i precizno formulirana, sa jasnim zadatkom i rokovima, i ona je modificirana samo u tome što je izbačen Nacionalni program integracije, tako da ostaje Program integracije u EU Bosne i Hercegovine i rok koji je prvobitno planiran od 120 dana, proširen je još za 30, tako da ostaje 150 dana. Ja mislim da Parlament ima vrlo važnu ulogu u procesu evropskih integracija Bosne i Hercegovine, ne samo naš bosanskohercegovački već i svi drugi parlamenti, naročito poslije potpisivanja čuvenog Lisabonskog ugovora. Tu našu važnu ulogu u tom procesu, dakle ulogu Parlamenta trebamo, po mom sudu, još vije afirmirati u narednom periodu i insistirati na tome da ono što mi zaključimo i usvojimo, kao Parlament, da to uistinu bude i provedeno. Podsjećam uz to još kolege da i Vijeće ministara BiH u martu 2008. godine još za vrijeme dok je predsjedavajući Vijeća ministara bio gospodin Nikola Špirić, usvojilo jedan sličan zaključak kojim je tražilo da se izradi jedan ovakav program. 2010. godine u avgustu određene obaveze je dobila i Direkcija za evropske integracije po ovom pitanju, međutim do današnjeg dana nije ništa urađeno. Očekujem da, i nadam se da ako ova inicijativa bude usvojena danas, pogotovo u svjetlu predaje ove aplikacije, da bi zaista o ovom pitanju ovaj zaključak Parlamenta trebao biti realiziran, kako bismo i mi dali svoj skromni doprinos kao Parlament, sada govorim, dakle, o procesu evropskih integracija Bosne i Hercegovine.
Hvala lijepa. Momčilo Novaković, rasprava. Izvolite.
Pa, prije svega želim reći da podržavam raspravu na ovom Domu o nekom sličnom dokumentu koji bi govorio o Programu integracije Bosne i Hercegovine u EU, ali ovaj zaključak koji smo dobili kao prijedlog Komisije za evropske integracije mislim da ne vodi u tom pravcu. Naime, mi mislim da vrlo teško možemo zadužiti, odnosno možemo zadužiti ali Savjet ministara vrlo teško može ispoštovati to da mi njega zadužimo da sačini i usvoji Program integracije Bosne i Hercegovine u EU. Dobro znamo, vidjeli smo kroz mehanizam koordinacije, da je to mnogo 62 složeniji proces u Bosni i Hercegovini, u odnosu na druge države u regionu. Da su nadležnosti na različitim nivoima u ovom procesu i da svaki nivo je Reformskom agendom zadužen za određene poslove. Ako se to ima u vidu, onda jednostavno Savjet ministara ne može sam usvojiti Program integracije Bosne i Hercegovine u EU. On to mora uraditi zajedno sa vladama entiteta i kantona, u skladu sa nadležnostima koje koji nivo ima. Zbog toga ja mislim da ovaj zaključak bi trebalo preformulisati i tek ako bi se on preformulisao, možda bi se moglo raspravljati o njemu na sljedećoj sjednici, odnosno nakon što ova inicijativa evo dobije ovdje podršku, pa da se zaduži Savjet ministara. A moguće ga je jedino izmjeniti u pravcu da Savjet ministara sačini program, ne i usvoji, Program integracija Bosne i Hercegovine u EU, zajedno sa drugim institucijama koja je svaka na svom nivou zadužena za pojedine oblasti. Bojim se da ako zadužimo ovako Savjet ministara da ćemo ga dovesti u vrlo nezogdnu situaciju jer neće moći izvršiti naša zaduženja, a onda će kolege koji su ovo predložili, ovdje naravno ustati i kritikovati Savjet ministara, jer ne izvršava odluke ovog Doma. Hvala lijepo.
Ispravak krivog navoda, Saša Magazinović.
Ovo što je predloženo to je naša obaveza i razlog zašto je Komisija za evropske integracije jednoglasno ovo usvojila je zato što tu sjede ljudi koji su malo ušli u materiju i znaju da je to obaveza. Naravno, naravno, da se kao i u svemu ostalom, razgovarali smo na ovoj tački o sajber kriminalu, moraju uvažavati nadležnosti, jer ne postoji drugi način da se to učini, ali na koncu to jeste zadaća i odluka Vijeća ministara. E sad, ja razumijem nepovjerenje, jasno mi je u potpunosti. Evo da se zaustavim da ne navodim skore primjere toga, ali u konačnici da li mi ovo danas usvojili ili ne usvojili ovo je naša zadaća i konačan produkt Vijeća ministara i zadatak jeste, evo predsjedavajući Komisije za evropske integracije suflira o SSP-u, dakle jeste. I svi koji smo sjedili na Komisiji za evropske integracije smo na ovaj način rezgovarali, a ja mislim da smo se naučili tome da moramo jedni druge poštovati, da moramo poštovati nadležnosti, jer mislim nema smisla usvajati to a da nije usaglašeno i da je to dokument radi dokumenta. Jer ovo je dokument koji treba provoditi, a ne dokument koji imamo da bi ga pokazali u Briselu kao što je mehanizam koordinacije. Hvala.
Zahvaljujem. Denis Bećirović, ispravak krivog navoda.
Evo, ja prvo želim reći da naš put ka evropskim integracijama, i duboko sam u to ubjeđen, nije pitanje ni pozicije, ni opozicije, iz prostog razloga što je taj proces pokrenut još prije 10 godina, on će još trajati, mijenjaće se struktura, mijenjaće se različite vlasti, ali taj put je put u ime svih građana i naroda ove zemlje. Hoću samo da pojasnim kod ove poslaničke inicijative, dakle postoji rok od 150 dana, to nije mali rok. Ako je potrebno da produžimo taj rok, ja ne bježim ni od toga, ali u slučaju ovog dokumenta želim samo podijeliti informaciju sa vama da ovdje ne krećemo od nule, što kažu, na ovom pitanju je već rađeno, radila je i Direkcija za 63 evropske integracije određene stvari, postoje iskustva iz susjedne Hrvatske, uostalom evo i kolega Lovrinović je o tome govorio, ne postoji ni jedna zemlja koja je postala članica EU a da nije imala jedan ovakav ... Dakle, da te elemente imamo u vidu. U okviru ove inicijative uopšte nije sporno, štaviše stoji u tekstu da ovakav jedan program integracije se mora uraditi u koordinaciji svih nivoa vlasti u Bosni i Hercegovini i tu, dakle, nema nikakve dileme. Stoga, evo da eventualno ako postoje dileme te prirode da ih prije glasanja otklonimo, tako da znamo precizno o čemu je riječ i o čemu glasamo.
Senad Šepić, ispravak krivog navoda. Izvolite. Uklonili ste, sad je Senad Šepić, diskusija, rasprava, je li?
Dakle, vrlo kratko, ovaj, i već je to rekao i kolega Saša, ovo ništa nije novo, ovo je ustvari taj prirodni sad slijed, onaj prirodni naredni korak, dakle da sad nakon što smo evo podnijeli aplikaciju da napravimo program šta ćemo konkretno u narednom periodu raditi i da ustvari imamo jedan dokument po kojem se ponašamo i na osnovu kojega preuzmemo odgovornost. I on je dobro rekao, to nije, ovo neće biti da mi prvi radimo, to je radila sve i jedna zemlja u zadnjih 15 godina kako su pristupale EU, sve i jedna zemlja je imala taj svoj program integrisanja. Dakle, to je pozitivna praksa pristupanja i mi na osnovu tih pozitivnih iskustava zemalja koje su to prije uradile trebamo uraditi i mi. I ja podržavam samo ovu modifikaciju zaključkom u kojem ćemo kazati, jer to se, u suštinskom smislu se to neće ni moći napraviti da se ne uključe vlade entiteta, kantona i Brčko Distrikta, tako da se, ovaj, u zaključku da stoji: – Da se zadužuje Vijeće ministara u saradnji sa entitetskim, kantonalnim vladama i Vladom Brčko Distrikta da pripreme ovaj program integrisanja u EU. Hvala lijepo.
Hvala ljepa. Sadik Ahmetović, rasprava. Izvolite.
Uvažena predsjedavajuća, poštovane kolegice i kolege. Ponekad imam osjećaj da nema ovih inicijativa uvaženog kolege Denis Bećirovića da mi ovdje ništa ne bi znali raditi, niti bi znalo Vijeće ministara, ne znam da li bi bila i sjednica. Tako da ja mislim, dakle, da je ova inicijativa jako dobra i mislim da je potrebna Bosni i Hercegovini, ali mislim da uvaženi kolega Bećirović ima viška koraka. Mislim da bi bilo logično, da obzirom da samo tek jučer uputili ovu, podnijeli aplikaciju, da dobijemo odgovore na sva pitanja koja tek treba, na sva pitanja koja dobijemo iz Brisela trebamo odgovoriti i nakon toga mislim da možemo napraviti kvalitetnije, bolje i odgovornije ovo što uvaženi kolega Denis Bećirović predlaže. Stoga mislim da je podnošenje inicijativa zbog inicijativa nepotrebno bilo kome, mislim da treba sačekati taj trenutak, i mislim da je to trenutak kada budemo imali jednu sliku Bosne i Hercegovine od onih kojima se želimo pridružiti, a oni će nam je vjerovatno najbolje znati kazati. Iz te slike i svega toga što budemo imali pred sobom trebamo napraviti ovo što je definisano ovom samom inicijativom. Bio bih jako sretan da je do ovakve inicijative došlo prije nekoliko godina kad je uvaženi kolega sjedio u pročelju ovog Parlamenta, kada smo dobijali 64 svake godine negativne izvještaje o napretku Bosne i Hercegovine, i ni jedan put nije bilo takve inicijative od uvaženog kolege Bećirovića. I sad mi ovdje, sad evo mi ćemo svašta nešto naučiti od uvaženog doktora Bećirovića i nadam se da će njegova, ovaj mandat potrajati još bar dva puta, jer u suprotnom bojim se da ćemo kaskati za ulaskom u EU. Hvala lijepo.
Denis Bećirović, ispravak krivog navoda.
Pa, kolega Sadik Ahmetović, po običaju, se nešto uzbdio i uzrujao bez potrebe, mislim normalna poslanička rasprava. On bi prvo trebao biti zahvalan SDP-u jer izgleda da nema prijedloga od strane SDP-a on se inače ne bi znao ni javiti za diskusiju kako stvari stoje. Dobro, ali treba biti korektan, razumijemo mi i njegove frustracije, on je dvostruko frustriran u političkom smislu, SDP ga je smijenio s mjesta ministra, SDA sa mjesta podpredsjednika i to su duševni bolovi. Ali da pređemo sad na ozbiljniji dio ovaj o kome je govorio kolega Šepić. Dakle, uvaženi kolega Šepiću sve ste potpuno u pravu o čemu ste govorili, s tim da nakon usvojenog Mehanizma koordinacije o kojem smo govorili i koji je sada objavljen i u „Službenom glasniku BiH“ to sada podrazumijeva se u skladu sa strukturom tog dokumenta da kada, je li, dođe ovakav jedan dokument da se on konsultira od strane svih onih nivoa koji su predviđeni u Mehanizmu koordinacije. Tako da tu stvar objasnimo da nema nikakve dileme. A drago mi je, podsjećam još jednom, da ljudi koji se razumiju u problematiku evropskih integracija, i prije svega Komisija za evropske integracije, da su oni dali svoje pozitivno mišljenje o tome i mi iz opozicije imamo namjeru dati svoj konstruktivan doprinos, a nikako razvijati ovdje neki svađalački mentalitet i svoditi to na neke personalne animozitete kako to neki žele. Oni mogu da nastave tim putem, ali neće imati sagovornika na tom poslu. Zahvaljujem.
Ispravka krivog navoda, Sadik Ahmetović. Izvolite.
Nisam, uvaženi kolega Bećiroviću, uopće isfrustriran i drago mi je što nisam sjedio sa, onaj, u tom Vijeću ministara koje je imalo iz godine u godinu negativan napredak ka EU. Ovdje sam rekao tad da je bolje što duže ostane SDA, jer ćete vi manje pokvariti. I nažalost evo ispostavilo se da je to tačno. I vi ćete vjerovatno za nekoliko dana, možda i za najdalje mjesec dana, bilo bi dobro da uvaženi kolega, ... nije on u godinama da ne mora izlaziti često na polje, ovaj, bilo bi dobro da je ostao u sali da, da me sluša, ali vjerovatno će u narednih dana vidjeti, čuti gdje je i ko je bio u društvu kad se donosila odluka o smjeni ministara iz SDA, i da to društvo nije iz Bosne i Hercegovine i da će i Denis Bećirović i javnost u Bosni i Hercegovini biti jako iznenađena kad to sazna. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. 65 Senad Šepić, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Dakle, evo ako pogledam stenogram vidjećemo da ovo nije ništa novo. Kad smo diskutovali o ovome izvještaju, ovaj, Evropske komisije za 2015. godinu, imali smo identičan zaključak. Dakle, samo što smo tamo u naslovu umjesto, ovaj, – program integrisanja, imali – državni program integrisanja, pa su mi neke kolege iz Republike Srpske prigovorile, rekli su da nije bilo u njemu – državni program integrisanja, eto mi bi ga podržali. Dakle, to smo već imali. Ali zašto sam se javio danas samo da, onaj, šta sam htio prokomentarisati? Dakle, ne slažem se s kolegom Sadikom Ahmetovićem, tebi se obraćam poslušaj me, dakle ne trebamo, da mi trebamo čekati, pazite da mi trebamo čekati da nam neko odozgo nešto javi da je u redu, pa da mi tad počnemo raditi, ja ne mislim da je to, to je pristup kakav smo do sada imali u Bosni i Hercegovini, manje-više, zato smo sad ovdje gdje jesmo. Ja mislim da mi trebamo biti proaktivni, mi dugo pričamo o EU.
Valja se vratiti u bazu jel'?
Pa valja se vratiti, tako je, ne samo u bazu, tako da, onaj, ja mislim da previše smo mi u tom smislu čekali. Da je bilo više poraktivnog pristupa mi smo već sad mogli, recimo, imati 90% popunjenog upitnika. Manje-više to će isti biti upitnik kao što su imale zemlje koje su, kao što je imala Hrvatska, u 90% slučajeva će biti otprilike ista pitanja. Da smo bili proaktivni i da smo išli korak naprijed sad smo mogli biti puno spremniji. Tako da, dakle, i ovo vam je na neki način veza i sa onim prethodnom mojom inicijativom, da već sada se pripremimo da nam, onaj, informacija, odnosno stav Evropske komisije o stanju mediskih sloboda u Bosni i Hercegovini u izvještaju za 2016. bude bolji. To je bila moja intencija i ja vjerujem da tako trebamo nadalje raditi.
Ispravak krivog navoda, Momčilo Novaković.
Ovo što reče kolega Šepić nećemo morati čekati, ovaj, da dobijemo odgovore na sva ta pitanja, ali ćemo morati čekati da profunkcioniše Mehanizam koordinacije. Naime, odlukom koja je usvojena je jasno definisan Kolegij za evropske integracije kao najviše političko tijelo. Ovakva pitanja, dakle pitanja evropskih integracija će se morati, znači, provoditi kroz Kolegij za evropske integracije, odnosno nije moguće da Savjet ministara usvoji taj program, koji, na kraju krajeva, će usvojiti jednog dana, nije moguće da ga uradi na ovaj način. Ja ništa drugo nisam osporio nego mogućnost da Savjet ministara to usvoji imajući u vidu sve ove nadležnosti i da će ga on tek usvojiti kad ga Kolegij pripremi, odnosno šta je moguće u ovoj fazi. Moguće je da on pripremi taj program koji će ići na Kolegij i koji će Kolegij za evropske integracije usvojiti, izmijeniti, dotjerati, itd. Da pojasnim malo, s obzirom da je kolega to protumačio kao da, ono što sam rekao, kao da postoji sad pozicija, opozicija u procesu evropsku integracija. Naravno da nema pozicije i opozicije, to je interes svih i ne samo sada, taj proces, koliko vidim, trajaće mnogo duže nego što i mi mislimo da će trajati, i puno će se toga promjeniti i opozicije i pozicije 66 i svi ćemo vjerovatno biti u pozicijama i opozicijama, ali procesi će teći, ponekad možda i mimo nas, odnosno i mimo, ovaj, brzine koju bi mu mi najrađe dali.
Nikola Lovrinović, rasprava. Izvolite.
Ma samo kratko, dakle, da bi smo izašli iz ove situacije doista je Povjerenstvo odlučilo ovako kako je odlučilo i mi nemamo namjeru, dakle, da bilo kakvu dobru inicijativu u Povjerenstvu, ja se bar nadam da djelim mišljenje i drugih kolega, da zaustavljamo. Dakle, ako je izlaz iz ove situacije samo da iz naslova brišemo – usvoji, dakle, samo da kažemo – izradi program integracija Bosne i Hercegovine, i da tako idemo, dakle, imamo suglasnost i predlagača i da izađemo iz ove situacije. Dakle, da je izradi, a vidjećemo šta, evo ne znam kolegu Novakovića ...
Zahvaljujem. Ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na točku 10., Ad. 10. Razmatranje zastupničke inicijative Monike Tomić, podnesene na 24. sjednici, održanoj 03.02.2016., koja glasi: „Na temelju članka 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH (''Službeni glasnik BiH'', br. 79/14, 81/15 i 97/15), podnosim zastupničku inicijativu kojom se zadužuje Vijeće ministara BiH da, u roku od 90 dana od dana usvajanja ove incijative u Zastupničkom domu PSBiH, u parlamentarnu proceduru dostavi analizu reforme obrazovanja u Bosni i Hercegovini, s posebnim osvrtom na reformu srednjoškolskog obrazovanja i mogućnosti uvođenja obaveznog srednjoškolskog obrazovanja” Kolegij Doma odredio je Ustavnopravno povjerenstvo nadležnim za razmatranje ove inicijative. Nadležno Povjerenstvo dostavilo je Mišljenje o inicijativi 15.02.2016. i usvojilo inicijativu, te proslijedilo na daljnju proceduru. Otvaram raspravu. Monika Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsjedavajuća, kolegice i kolege, sve vas srdačno pozdravljam nakon jednog ovako teškog dana. Ja mislim da ovu temu, ovo inicijativu ne treba nešto posebno predstavljati, ali moram priznati da osjećam negdje potrebu da kažem neki par razloga zbog kojih sam se ja odlučila za ovo. A to je, mislim da svi znamo da bi trebalo podići pismenost našeg stanovništva, na taj način omogućiti bolje uvjete za zapošljavanje i nastavak školovanja. Ako bi smanjili broj učesnika, učenika koji nemaju svoje zanimanje 67
Molim vas.
mislim da bi se smanjilo, ono što smo na zadnjoj sjednici razgovarali, i maloljetnička delikvencija jer bi takvi učenici duže ostajali u tom edukativnom procesu. Dalje, ta reforma bi trebala biti usklađena sa potrebama modernog društva. A ono što je isto jako bitno da bi uvuđenjem ovog srednjoškolskog obrazovanja veliki broj profesora, koje svi mi znamo da su nezaposleni, bar ih ja u svom okruženju imam jako puno, da bi na taj način ti mladi ljudi dobili posao, znači dobili priliku za svoj život. Zato drage kolege, evo ja vas molim da podržite ovu inicijativu. Hvala.
Hvala. Zaim Backović, rasprava. Izvolite.
Ma više je ovo podrška gospođo nego rasprava. Jer u ukupnoj reformi koja se radila u Bosni i Hercegovini kada je u pitanju obrazovni program, od osnovne do visokog obrazovanja, napravljeno je niz katastrofalnih grešaka koje za posljedicu imaju povlačenje ovog društva niz neku veliku liticu, odnosno strmoglavi pad, jer samo intelektualna nadgradnja, kvalitet osoba, može dati ovoj zemlji poticaj da ide naprijed. Naravno, nisam se školovao po ovom sistemu pa mogu samo da ... govorim o iskustvima sa ljudima koji su se školovali po ovom i ovakvom sistemu i na ovaj način, i ukupnoj količini znanja naročito iz onoga za šta se oni obrazuju. I mogu da kažem da je to katastrofa, govorim sa aspekta struke u kojoj sam ja. Kada je u pitanju srednje obrazovanje volio bi da ste ovdje išli sa osnovnim obrazovanjem iz prostog razloga što je temelj ličnosti osnovno i srednje obrazovanje, temelj svakog čovjeka, ali ne temelj na koji, na način na koji se to danas radi. I ja ću Vašu inicijativu gospođo podržati, i nadam se da će biti pameti u zemlji u kojoj ja živim i koja je moja, u Bosni i Hercegovini da se opća anarhija u načinu obrazovanja zaustavi i da školujemo, odnosno obrazujemo osobe koje će činiti da ova zemlja iz ovog polumraka, mi smo sad u polumraku, bili smo u svjetlu, pa smo došli u polumrak, pa se bojim da ne odemo u puni mrak, možda kao ono 6 mjeseci noć 6 mjeseci dan u skandinavskim zemljama, ali oni su u obrazovanju napravili da im je cijelo vrijeme svijetlo. A ja se bojim da mi idemo prema mraku, vjerujte mi, prema debelom mraku. Podržaću ovu inicijativu.
Hvala ljepa. Saša Magazinović, rasprava. Izvolite.
Vrlo kratko predsjedavajuća. Evo da odmah na početku kažem i u svoje ime i u ime Kluba da ćemo podržati ovu inicijativu, smatramo je izezetno važnom, iako je uvažena kolegica 68 stavila akcenat na reformu srednjoškolskog obrazovanja to nikako ne znači da će biti samo skoncentrisana na tu temu, pa biće za nas vrlo interesantno da razgovaramo i o osnovnom i visokom obrazovanju. Tema obaveznog srednjoškolskog obrazovanja je nešto o čemu se i u stručnim krugovima već duže vremena govori, pa ima različitih mišljenja, i mislim da će ovo doprinijeti da se možda i iskristališe neki stav. Ovo je posebno važna tema jer ćemo na pitanju obrazovanja i gdje različiti nivoi vlasti imaju različite ingerencije vidjeti i možda u praksi kako izgleda Mehanizma koordinacije. I to je ovako jedan ogledni primjer za ono što je vrlo važan alat na našem evropskom putu. A ne sumnjam da ćemo svi u Parlamentu, pa evo i članovi kluba iz kojeg dolazi uvažena kolegica Tomić, dati svoj doprinos, jer evo ima tu i stručnjaka za obrazovanje, jel'. Hvala.
Zahvaljujem. Denis Bećirović, rasprava. Izvolite.
U najkraćem, želim da potpuno podržim ovu poslaničku inicijativu uvažene poslanice. Ona ima puni smisao i značaj i mislim da ako je realiziramo do kraja da nismo ni svjesni koliko ovo zaista može imati značaj za sve ljude u ovoj zemlji. Prije nešto više od 65 godina ondašnja država Federativna Narodna Republika Jugoslavija i u njoj Narodna Republika Bosna i Hercegovina su prvi put donijeli zakone kojima su propisali da je osnovno školstvo obavezno u tadašnjoj Jugoslaviji i Bosni i Hercegovini. Bila je to bez sumnje velika važna odluka koja je ostavila ogromne pozitivne posljedice. Ubijeđen sam da ako ova inicijativa zaživi, i ako se mi potrudimo da i ova i druge korisne inicijative budu pretočene i konkretno realizirane, da će ona imati ogroman značaj u narednom periodu za sve ljude u ovoj zemlji, a pogotovo za mlade naraštaje. Zahvaljujem.
Hvala. Mirsad Đonlagić, rasprava. Izvolite.
Hvala gospođo predsjedavajuća. Ja zaista kolegici čestitam na ovoj inicijativi i želim još jednom da naglasim, po ko zna koji put, Bosna i Hercegovina bez obzira na sve slabosti koje u njoj postoje, pa i u načinu organiziranja obrazovnog sistema, ima potpuno devastiran obrazovni sistem. I ja želim još jednom da upozorim, i evo svaki put kad budem imao priliku ja ću upozoravati, da ovako više Bosna i Hercegovina ne može dalje. Ja u tom smislu očekujem da ova informacija bude temelj za sve ono što ćemo poduzeti u reformi obrazovanja, ali i visokog obrazovanja. Ali evo, ja sam zadovoljan za početak da imamo ovakvu informaciju, jel' iz ovih škola osnovnih i srednjih izlazi svake godine sve lošiji kadar, odnosno sve lošije obrazovan kadar, i naravno taj kadar ili učenici budući studenti su sa neuporedivo nižim nivoom znanja nego što je potrebno za visoko obrazovanje. I onda se samim tim urušava i nivo znanja koje oni stječu na visokoobrazovnim institucijama. I zasita još jednom zahvaljujem kolegici na ovakvoj inicijativi. 69
Hvala lijepa. U ovom trenutku ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na točku 11., Ad. 11. Informacija Središnjeg izbornog povjerenstva BiH o mogućnostima testiranja (pilot-projekt) naprednih tehnologija u izbornom procesu na Lokalnim izborima 2016. godine – predlagatelj: zastupnik Damir Arnaut Zastupnik Damir Arnaut je 12.02.2016. uputio Kolegiju prijedlog za dopunu dnevnog reda 25. sjednice Doma. Kolegij Zastupničkog doma je na 26. sjednici, održanoj 15.02.2016., i Kolegi Zastupničkog doma u proširenom sastavu na 24. sjednici, održanoj 15.02.2016., dali suglasnost za dopunu dnevnog reda sa ovom točkom. Materijale ste dobili. Otvaram raspravu. Damir Arnaut, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća. Dakle, radi se o vrlo jednostavnom, prije svega zahvaljujem se Kolegiju i Kolegiju u proširenom sastavu što su odlučili da uvrste ovu tačku u dnevni red ove sjednice Doma, s obzirom da je zaista bitno da se što prije pristupi ovom pitanju, jer se tiče nečega što bi trebalo, ukoliko je to moguće, implementirati na lokalnim izborima koji će se evidentno i održati ove godine, dakle evidentno je sada već da neće doći do bilo kakvog odgađanja lokalnih izbora, dakle radi se o tome da Dom danas usvoji predloženi zaključak koji je predložen u sklopu tačke, ove tačke dnevnog reda i koji jednostavno obavezuje Centralnu izbornu komisiju BiH da u roku od 30 dana dostavi informaciju o mogućnostima primjene pilot projekta na reprezentativnom i statistički relevantnom broju biračkih mjesta, s ciljem testiranja različitih naprednih tehnologija u izbornom procesu, pojednostavljeno tehnologija koje se tiču elektronskog glasanja na lokalnim izborima ove godine, a u okviru postojećih budžetskih srestva. Dakle, bez bilo kakvog izdvajanja dodatnih budžetskih sredstava da nas Centralna izborna komisija obavijesti je li moguće izvršiti to testiranje, kao i da nas Centralna izborna komisija obavijesti da li je tako testiranje moguće uraditi u skladu sa postojećim zakonodavstvom ili su potrebne bilo kakve izmjene i dopune Izbornog zakona Bosne i Hercegovine. Svima je poznato koliko je SBB, a i ja lično, koliko smo potencirali ovo pitanje elektronskog glasanja i izuzetno smo zahvalni Centralnoj izbornoj komisiji što je prošle sedmice organizovala jedno zaista poučno i korisno, korisnu i poučnu demonstraciju različitih elektronskih tehnologija u izbornom postupku ovdje u Velikoj sali Parlamentarne skupštine BiH. Različite kompanije, koliko sam shvatio predstavnika CIK-a, bez bilo kakve, bez bilo kakvih troškova po budžet BiH su organizovali prezentaciju različitih elektronskih sistema glasanja od upotrebe EPM tehnologije do drugih metoda elektronskog glasanja. Praksa u svijetu je sve više da se sa sistema glasanja kakav mi imamo u Bosni i Hercegovoni od uvođenja izbora, dakle papir i olovka, birački odbor i kutije, da se sve više prelazi na različite forme elektronskog 70 glasanja. Bilo je koliko ova rasprava u Bosni i Hercegovini traje, bilo je različitih argumenata protiv uvođenja takve tehnologije i neki koji su najglasniji bili uključuju npr. građani Bosne i Hercegovine su informatički neiskusni. Apsolutno ne stoji i apsolutno netačna tvrdnja, na kraju krajeva 600 miliona građana Indije već decenijama glasa isključivo elektronskim putem, 600 miliona. Preko 150 miliona građana Brazila već decenijama glasa isključivo elektronskim putem. Da se razumijemo samo, ovdje se apsolutno ne radi o internet glasanju, već elektronskom glasanju, osoba dođe na glasačko mjesto i glasa različitim metodama i ti glasovi se odmah prikupljaju na jednom mjestu. Druge, druga argumentacija je bila da je skupo. Međutim često se zaboravlja da preko 50% budžeta svake izborne godine, dakle preko 4,5 miliona maraka svake dvije godine koliko mi imamo izbore, se potroši na naknade, samo na naknade članovima biračkih odbora. A članovi biračkih odbora, odnosno birački odbori kao takvi su identifikovani od strane Centralne izborne komisije i niza relevantnih organizacija kao najslabija karika. Ovi podaci nam pokazuju takođe da su i najskuplja karika u izbornom procesu. U svakom slučaju, također praksa u svijetu u svim zemljama koje imaju elektronsko glasanje, praksa je uvijek bila da se prvo uradi testiranje različitih tehnologija na reprezentativnom i statistički relevantnom broju biračkih mjesta kako bi se onda moglo pristupiti odabiru najpogodnije tehnologije za datu zemlju, uključujući naravno i njenu cijenu, prilagođenost lokalnim uslovima, brzinu prikupljanja rezultata, itd. Sada opet se vraćam na ono, dakle ukoliko podrži ovaj zaključak Predstavnički dom niti uvodi pilot-projekat, niti uvodi elektronsko glasanje, jednostavno zamolio bi sve da se fokusiraju na činjenicu da se ovdje jednostavno traži informacija od Centralne izborne komisije da li je u okviru postojećeg budžeta i postojeće zakonske regulative moguće na lokalnim izborima 2016. godine organizovati pilot-projekat, odnosno testiranje različitih metoda elektronskog glasanja, na osnovu toga Predstavnički dom može poduzeti dalje korake. Ali mislim da niko od nas nije ekspert u izbornim tehnologijama i zbog toga je najbolje ovu informaciju prvo zatražiti od Centralne izborne komisije, gdje ljudi rade, koji su eksperti na ovim pitanjima, da nam je dostave, a onda će Predstavnički dom, u skladu sa svojim nadležnostima, dalje djelovati, ovisno naravno i od toga šta bude sadržano u toj informaciji. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Saša Magazinović, rasprava. Izvolite.
Ja bih prije svega da se zahvalim kolegi Arnautu jednako kao i kolegi Šepiću, gospođi Tomić, kolegi Bećiroviću, bez kojih ova sjednica osim Zapisnika i ratifikacija bi imala dvije tačke dnevnog reda. Dakle, hvala što imamo sadržaj ove sjednice. I mislim da su sve inicijative bile prilično korisne i da iz rasprave o njima će biti nekakav rezultat. Što se tiče ove inicijative, ja mislim da je pretenciozno očekivati da to može biti čak i pilot-projekat za ove izbore. Jer kada date tih 30 dana za izradu, pa da li će se pogoditi sa sjednicom Parlamenta ili neće, otprilike će se doći u cajtnot ako čak i postoje finansijska sredstva, tehničke mogućnosti, da se to do raspisivanja izbora završi. Međutim, smatram da je ovo dobra inicijativa, ja da sam je dao ne bih toliko forsirao sa datumom i ovim lokalnim izborima, ali smatram da je treba podržati i da vidimo u ovom finansijskom i tehnološkom smislu da li smo blizu toga da se nešto ovako možda održi. 71 E sad ima druga strana priče, a ona se zove povjerenje. Vjerovatno ukoliko se aktuelizira ova priča da će biti onih kojima neće biti teško napraviti neku mini anketu šta ljudi misle i da li imaju povjerenje u takav način glasanja. Što se mene tiče ja bih imao povjerenje ili bih imao jednako nepovjerenje kao prema biračkim mjestima gdje nestanu čitave kutije sa glasačkim listićima pa onda ostanu negdje prosuti listići po livadama, to bude u medijima ali se ništa na koncu ne desi. Ja ću vam reći i nešto što nije uporedivo, ali može poslužiti kao primjer. Vi znate da se u SDP-u predsjednik partije bira na način da svi članovi izađu na izbore i glasaju, u potpunosti je preuzeta praksa CIK-a i to izgleda isto kao da smo izašli na lokalne ili opšte izbore od kutija, biračkih spiskova, biračkih odbora, nadzora, itd. Bila je jedna ideja u procesu pripreme da se ide u elektronsko glasanje. Čak je i tehnološki obezbijeđeno da se nabavi, iznajmi, kupi, kako god hoćete, softver koji garantuje tajnost, dakle to je renomirana svjetska firma koja radi svog imena neće dozvoliti da se desi neka nepravilnost. Ali ipak kod ljudi je još uvijek razvijeno to nepovjerenje u moderne tehnologije. Da zaključim, ja podržavam ovu inicijativu, sutra bi bio spreman podržati da se i Izborni zakon i način glasanja u Bosni i Hercegovini mijenja u ovom pravcu, samo skrećem pažnju na nekoliko elemenata kojih trebamo biti svjesni i o njima razgovarati i jednostavno procijeniti. Ne treba nama nikakav izborni proces koji će se započeti i završiti sa nepovjerenjem. Dakle, čitava je ovo priča u kojoj ne treba žuriti, treba graditi, ovaj, tu prču, pitati ljude šta misle o tome, da li to žele, i na koncu ako se ide tim putem ja mislim da ne postoji prepreka da ovo zaživi, ne 2016. sigurno, ali u nekom narednom izbornom ciklusu.
Damir Arnaut, ispravak krivog navoda. Izvolite.
Ako SDP nije izabrao elektronsko glasanje onda sigurno znamo da je to ipak dobra metoda za Bosnu i Hercegovinu. Ovaj, ali vraćam se na ovo što ste rekli, dakle primjećujete u prijedlogu zaključka stoji da se od CIK-a traži informacija koje vrste testiranja su moguće u skladu sa postojećim zakonodavstvom, a za koje bi eventualno bile potrebne izmjene i dopune Izbornog zakona. Ono o čemu je gospodin Magazinović govorio je tačno, sve izmjene i dopune Izbornog zakona je neophodno završiti 6 mjeseci prije raspisivanja, odnosno 6 mjeseci prije održavanja izbora, dakle, do raspisivanja izbora. Dakle, ukoliko su potrebne promjene izbornog zakonodavstva vrlo je moguće da nećemo to moći uraditi u ovom ciklusu. Međutim, prema nezvaničnim informacijama, koje imam od nekih članova CIK-a, postojeće zakonodavstvo je sasvim dostatno da se uradi pilot-projekat. Drugi pak nisu sigurni i zbog toga se ljudima daje kao komisiji, kao tijelu, 30 dana da nas zvanično obavijeste je li se pilot projekat, odnosno testiranje može uraditi u skladu sa postojećim zakonodavstvom ili ne može. Ukoliko može nek nam kažu šta je reprezentativan i statistički relevantan broj biračkih mjesta, ukoliko takođe kažu da je, da se to može uraditi u skladu sa postojećim budžetom, Predstavnički dom onda može dalje preduzeti mjere, može, recimo, zadužiti CIK da provede takav pilot-projekat, može odlučiti da to ne uradi na ovim lokalnim izborima. Dakle, ono o čemu želim zaista, da ne bude dileme danas, je da se mi danas apsolutno ne izjašnjavamo, dakle prijedlog zaključka ni od koga ne traži da se izjasni o tome da li da se organizuje pilot-projekat, odnosno testiranje naprednih tehnologija ili ne. Ovim zaključkom samo tražimo od CIK-a informaciju o dvije stvari, može li se to uraditi na ovim izborima u skladu sa postojećim budžetom i jesu li za to potrebne izmjene i dopune Izbornog zakona ili su postojeća zakonska rješenja dostatna da se to uradi. Dakle, to je sve što danas, o čemu se danas izjašnjavamo u skladu sa ovim zključkom. Ovisno od odgovora CIK-a 72 Predstavnički dom i Dom naroda također mogu preduzeti ili ako odluče da nisu potrebne preduzete druge radnje ili ne preduzete druge radnje. Zahvaljujem.
Ispravka krivog navoda, Saša Magazinović. Izvolite.
Ja pokušam biti konstruktivan, pokušam pored podrške reći šta mislim o tome, a kolega Arnaut ima potrebu da reaguje. Njegova reakcija gdje spominje ono o čemu sam ja govorio je kratka i nerazumljiva. I ja ću se tu zaustaviti, mislim da nema potrebe na ovoj tački dnevnog reda da, i na ovoj inicijativi, koja sama po sebi nije loša, da idemo u tom pravcu.
Hvala. Lazar Prodanović, ispravak krivog navoda.
Gospođo predsjedavajuća hvala. Odgovor za uvaženog kolegu Arnauta. Dakle, nemoguće je u sadašnjem Izbornom zakonu, jedan broj ... primjenjivati druge metode od postojećih. I ukoliko bi se išlo ka tome da se uvedu nove metode moralo bi se zakonom definisati. Takođe samo sam htio lično da upozorim, dakle Predstavnički dom, da odluka o ovom može da bude veoma specifična koja bi mogla da dovede u pitanje neke slučajeve koji su se u drugim zemljama dešavali, napomenuću samo recimo da je, ne smatram da bi se mi trebali tako povoditi, ali Ustavni sud Njemačke je stavio van snage elektronski način glasanja u Njemačkoj. Dakle, samo da, ovo je vrlo osjetljivo pitanje. I drugo pitanje, ako u Bosni i Hercegovini budemo imali, recimo, eksperiment koji provodimo po određenom pitanju, onda ukoliko bi neko osporio ovaj metod u odnosu na druge, recimo lokalne sredine, to bi moglo da bude, da dovede, dovedeno u smislu legitimnosti izbornog procesa u pitanje. Tako da je ovo vrlo osjetljivo pitanje iako treba ... za svim onim što bi eliminisalo bilo kakve zloupotrebe u izbornom procesu. Hvala.
Damir Arnaut, ispravak krivog navoda.
Zahvaljujem se gospodine Prodanoviću. Upravo o tome govorimo, da dobijemo informaciju, sveobuhvatnu informaciju od CIK-a šta ovo podrazumijeva. Dakle, mi danas, opet podcrtavam, ne odlučujemo da to uvedemo, samo tražimo od CIK-a da nas obavjesti o svim relevantnim detaljima, a onda ćemo, naravno, na osnovu te informacije preduzimati ili nećemo preduzimati daljnje radnje. Ali mislim da ne možemo nikako ni otpočeti ako ne počnemo sa tom nekom informacijom od ljudi koji su zaista jedini stručni i relevantni u Bosni i Hercegovini da nam tu informaciju daju. To je čitav i jedini cilj ove današnje inicijative. 73
Zahvaljujem. Ne vidim više prijavljenih. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. I prije no što pređemo na razmatranje točke 12., ja predlažem da se ovaj Dom izjasni o objedinjavanju rasprave o točkama 12. do 14. dnevnog reda, jer se radi o davanju suglasnosti za ratifikaciju sporazuma, protokola i ugovora. Stavljam ovaj prijedlog na glasovanje. Od ukupno 33 nazočna – za 30, nema protiv, suzdržana 3. Federacija BiH 21 za, nema protiv, 1 suzdržan, RS 9 za, nema protiv, 2 suzdržana. Uz opću i entitetsku većinu konstatiram da smo objedinili raspravu o točkama 12. zaključno sa točkom 14. Ad. 12. do Ad. 14. Davanje suglasnosti za ratifikaciju sporazuma, protokola i ugovora Mišljenje nadležnog Povjerenstva za vanjske poslove ste dobili. Otvaram raspravu po ove dvije točke dnevnog reda 12., 13., zaključno sa 14. zapravo. Ne vidim prijavljenih. Zaključujem raspravu. Ovim smo iscrpili dnevni red. Koliko želite za glasanje, u koliko se možemo usuglasiti? Možete se barem na razini klubova nekako dogovoriti da je to, evo 10 minuta može, nije. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
/nije uključen mikrofon/
Samo prijedlog zaključka?
[[nije uključen mikrofon]] 78
Pa, da, imamo mi zaključak ali zato pitam zbog dileme da ne bi ispalo da nismo. Znači, imamo mi, to jeste naš prijedlog da glasujemo o prijedlogu zaključka zastupnika Damira Arnauta koji glasi, da li treba da ga čitam. Glasujemo o prijedlogu zaključka zastupnika Damira Arnauta. Od ukupno 35 nazočnih – za 28, protiv ništa, suzdržanih 7. Federacija BiH 23 za, ništa protiv, ništa suzdržanih, RS 5 za, ništa protiv, 7 suzdržanih. Uz opću i entitetsku većinu konstatiram da smo usvojili prijedlog zaključka zastupnika Damira Arnauta. Sada prelazimo na glasanje o prijedlogu, stoga prije svega stavljamo da se izjasnimo o točkama 13. i 14. u paketu, odnosno 12., je li tako, 12., 13. i 14. Znači, stavljamo na glasanje da se izjasnimo o paketu u tačkama 12., 13. i 14. Od ukupno 35 nazočnih – za je 35, nema protiv, nema suzdržanih. Federacija BiH 23 za, nema protiv, ne suzdržanih, RS 12 za, nema protiv, nema suzdržanih. Uz opću i entitetsku većinu konstatiram da smo objedinili izjašnjavanje po točkama 12., 13. i 14. A sada se izjašnjavamo o točkam 12., 13. i 14. – Davanje suglasnosti za ratifikaciju. Molim vas da se izjasnite. Od ukupno 35 nazočnih – za 35, protiv ništa, nema suzdržanih. Federacija BiH 23 za, nema protiv, ne suzdržanih, RS 12 za, nema protiv, nema suzdržanih. Uz opću i entitetsku većinu konstatiram da smo dali suglasnost za ratificiranje materijala iz točaka 12. zaključno sa točkom 14. Zaključujem 25. sjednicu Zastupničkog doma. Napominjem da je naredna sjednica Doma planirana za 17. ožujka 2016. godine. Zahvaljujem na suradnji današnje sjednice. Sjednica završena u 16:40 sati.