Poštovani…/Govornik isključen/…privredu. Pitanje je ovo teško nekoliko milijardi kuna. Zašto je trenutna ponuđena cijena pšenica najniža u okruženju? Poljoprivrednicima se nudi tek 2,20 kuna za kilogram pšenice vrhunske kvalitete, mnogima i niže, uz odbitke i troškove manipulacije bit će to mnogima i ispod 2 kune. Istovremeno se kilogram pšenice u Sloveniji plaća 3 kune, a nešto malo manje od toga i u Mađarskoj. Otkupna cijena s obzirom na uvjete i cijenu na burzama u Hrvatskoj je iznenađujuće niska, najniža u Europi i svijetu, ne znamo koji je razlog tome. Otkupljivači će zaraditi 5 do 10 puta više dok proizvođači neće imati zarade što će se odrazit na novu sjetvu, ali i kućne proračune naših poljoprivrednika. Mnogi od njih su se kreditno zadužili kako bi nabavili umjetno gnojivo za prihranu, neki drugu prihranu pšenice uopće nisu niti mogli obaviti zbog nedostataka financijskih sredstava, pa su stoga prinosi na poljima niži za 15 do 20% u odnosu na prošlu godinu, ali je pšenica ipak kvalitetna i zdrava. Podsjećam kako su naši poljoprivrednici prije same sjetve trpeći poskupljenja repromaterijala, gnojiva i goriva i za do 400% otvoreno pitali ministricu što im je činiti, ići u sjetvu ili čuvati novac i ne zaduživati se. Ministrica ih je tada hrabro bodrila a samo sijte. Danas ministrica hrabro brani stav otkupljivača i tvrdi kako u Hrvatskoj cijenu pšenice određuje tržište, koje tržište i što to uopće u Hrvatskoj znači? U Hrvatskoj trenutno cijenu pšenice određuje kartel, otkupljivači udruženi u kartel, gospoda su sjela za stol i dogovorili otkupnu cijenu pšenice, dogovorena otkupna cijena pšenice nije rezultat kretanja na burzama, ona nije rezultat ponude i potražnje jer onda ne bi bila najniža upravo u Hrvatskoj. Cijena koje je ponuđena našim poljoprivrednicima nije utemeljena na realnim kalkulacijama koštanja same proizvodnje, što bi trebalo biti jedino ispravno. Postavlja se pitanje zašto zemlje u okruženju u svakom trenutku imaju dostupne kalkulacije vrijednosti troškova proizvodnje, a Hrvatska to nema. Po meni bi to trebao biti jedini posao kojeg treba odraditi Ministarstvo poljoprivrede. Kada bismo imali javno dostupne i službeno objavljene vrijednosti koštanja proizvodnje po uzoru na moderne razvijene zemlje članice EU tada nam ne bi propao kompletan stočarski sektor, cijenu mlijeka ne bi određivao stranac otkupljivač, vlasnik strane kompanije, cijenu mesa ne bi određivao nakupac ili prekupac već doista tržište, cijenu pšenice ne bi dogovarali karteli uz punu podršku Ministarstva poljoprivrede nego ponuda i potražnja, a rad poljoprivrednika bi se prestao obezvrjeđivati do granice robovlasničkog sustava i nemojmo zaboraviti činjenicu da je cijena koja se nudi našim poljoprivrednicima dogovorena između onih koji su vrlo povoljno dobili silose za skladištenje pšenice i time selu oteli iz ruku jedino sredstvo kojim su poljoprivrednici mogli utjecati na trenutak kad će prodati svoje usjeve. Danas se ratare ucjenjuje, otkupljivači ne žele primiti na skladištenje pšenicu ukoliko nemaju pristanak ratara da će vlasniku silosa skladištenu pšenicu i prodati. Iz ministarstva na ovu pojavu nitko nije reagirao, ali su zato iz ministarstva najavili izvoz pšenice, nastavno na izvoz sigurna sam da je našim građanima jasno sutra nam slijedi uvoz polugotovog i gotovog kruha, peciva, brašna, tjestenine i sličnog, a po kojim cijenama, vrlo brzo ćemo to osjetiti na vlastitoj koži i vlastitim novčanicima, zahvaljujem.
U ime kluba HDZ-a sad će govoriti poštovani zastupnik Goran Ivanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče HS-a, uvažene kolegice i kolege. Prije nego što progovorim u ovom svom slobodnom govoru o onome što i je bila nakana moram reći jednu stvar za koju smatram da je vrlo bitna. Čuli smo od g. Pavličeka da je HS mjesto koje ima svoj dignitet i kojem se treba sukladno tome i odijevati i ponašati. I prečesto se ovdje izgovaraju riječi koje nisu primjerene ovom visokom domu, tako je kolegica Ahmetović ovdje čovjeka nazvala kriminalcem, a da uopće o tome ne zna apsolutno ništa, pa bi ja nju pitao kolika bi kriminalna situacija u Hrvatskoj bila i to ona energetska da nismo izgradili LNG terminal na Krku? Prema tome, nemojte olako izgovarati riječi, Hrvatska je država koja ima svoje institucije i ja mislim da one rade to svoj posao i to su dokazale i danas, a o tome ko je kriv i za što će odgovarati će naravno iste te institucije reći svoj pravorijek. Danas cijeli dan ćemo govoriti o poljoprivredi i mislim da je poljoprivreda jedna od bitnijih tema za Hrvatsku državu, Hrvatska uistinu je poljoprivredna država i tema svih tema koja se ovdje povlači kada je riječ o poljoprivredi je naravno ta dodana vrijednost i cijena proizvoda koje mi možemo proizvesti. Da li bi mali dobru cijenu, da bi naši proizvođači bili konkurentni, da bi mogli ostvariti prihod moramo raditi na dvije stvari, to su kapaciteti u kojima će naši proizvođači moć skladištiti svoju robu i čekati bolju cijenu i drugo naravno moraju se udruživati, bez udruživanja nema poljoprivrede. Mene žalosti kada se ovdje često govori o reliktu prošlosti kako su zadruge nešto što je stigma za poljoprivrednike, to nije istina. Europski prosjek udruživanja je 34,5%, a hrvatski prosjek je 0,5% prema tome tu bitno zaostajemo. I ja ću upravo potrošiti ove dvije i pol minute da progovorimo o jednom projektu koji se događa na prostoru grada Osijeka, Osječko-baranjske županije, a to je izgradnja regionalnog distribucijskog centra za voće i povrće kapaciteta 3.000 tona u prvoj fazi i još dodatnih 1.500 tisuća doma u drugoj fazi. Čak i nije bitna vrijednost samog objekta, ona je negdje oko 108 milijuna kuna, evo ja mislim da negdje početkom rujna će prvi proizvođači moći početi skladištiti svoju robu, znači nije riječ samo o skladištenju riječ je i o hlađenju, o pakiranju, o sušenju, o svemu onome što može proizvod držati zaštićenim do one bolje cijene koju toliko svi želimo. Fokus stavljam na ono što je i županija prepoznala, naravno i Ministarstvo poljoprivrede koje je partner u ovom projektu zajedno sa gradom Osijekom i Osječko-baranjskom županijom, a to je da se stvori udruga malih proizvođača koji su zainteresirani svoje voće i povrće skladištiti u jednom takvom prostoru. Za sada taj posao ide jako dobro, mali proizvođači su pokazali veliki interes i naravno da tu županija kroz osnivanje svoje ustanove ne želi ostvarivati dohodak nego upravo suprotno, želi raditi na tom udruživanju, naravno određeni troškovi koji se pokazuju u proizvodnji moraju biti, biti plaćeni, ali nakana nam je da pokažemo da poljoprivreda Hrvatske može ići naprijed jedino pod ovim uvjetima da stvorimo dovoljno kapaciteta koji male proizvođače moraju štititi upravo do ovoga što, o čemu je govorila i gospođa uvažena zastupnica Vukovac, da ne budu prepušteni tzv. tržištu i da mi ovog trenutka u Hrvatskoj možda imamo najnižu cijenu pšenice, to nije, to nije dobro, a to je razlog i posljedica upravo ovoga o čemu govorim, mislim da je ovo pravi put, mislim da je ovo put koji prepoznaje i Ministarstvo poljoprivrede i Vlada RH, naravno i regionalne i područne samouprave koji su i nositelji ovakvih investicija i mislim da je to uz sve ono što nas čeka kao izazov vremena u globalnom poretku možda jedan od koraka kojim i jedan od puteva kojim bi trebali krenuti da bi sutra hrvatska poljoprivreda bila ono što bi trebala biti, bogato hrvatsko selo i bogati hrvatski ljudi koji se žele baviti proizvodnjom hranom jel hrana uistinu je strateški proizvod, hvala lijepo.
Hvala. Sada će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Uvaženi zastupnici i zastupnice, jučer sam sa velikim gnušenjem, da ne kažem sa gađenjem slušala svaki komentar i svaku repliku od strane HDZ-a koji se ticao nove gradske vlasti na temu bolnice Srebrenjak. Jučer se namjerno nisam htjela uplesti u njihovu mrežu i govoriti o ovoj temi zato što je jučer tema bila povjerenje ministru zdravstva Viliju Berošu, a ne Grad Zagreb. Stoga ću vam ono što vas ide reći danas. Govorit ću o Srebrnjaku zato što je to ne samo interes Grada Zagreba nego i vitalni i nacionalni interes ako nam je uistinu domoljubno stalo do dobrobiti i prava svakog bolesnog djeteta. Dakle bolnica Srebrnjak je naš najveći i znanstveni, ali i zdravstveni projekt, projekt za koji je EU odobrila 60 milijuna eura zato što cijeni izvrsnost, no naravno da pokvarenoj što državnoj, što bivšoj gradskoj vlasti izvrsnost ne vrijedi, ne cijeni ju apsolutno ništa, dapače samo je smetnja. Međutim taj model bivše pokvarene gradske vlasti, a još uvijek slične takve na državnoj razini nažalost nastavlja se i u režiji nove, ali ne njihovom krivnjom. Dakle, ja novoj gradskoj vlasti želim pomoći jer doista vjerujem da za razliku od HDZ-a nisu pokvareni i da doista imaju najbolje namjere, međutim možda nekih okolnosti i nekih činjenica nisu svjesni. Bolnica Srebrnjak ima već 3.g. rješenje kojim je toj ustanovi zdravstvenoj priznat status klinike, dakle i od strane Ministarstva zdravstva i Ministarstva znanosti, pa čak i EU, priznat im je taj status klinike, međutim bolnica Srebrnjak nije statutarno i po svojim internim aktima na taj način uređena. Ona ima izvrsnost, ona ima kvalitetu, ona po svom sadržaju već jest klinika međutim dan danas nema zavoda, dan danas nema pročelnike, dan danas nema predstojnike svojih odjela kao što to imaju primjerice neke druge klinike, Klaićeva, zarazna, Klinika za psihijatriju i neke druge. Zašto to govorim i zašto je tome tako? Pa zato što po postojećem statutu za ravnatelja, za ravnatelja ne postoji uvjet da se za tu funkciju i za to mjesto može imenovati samo neka osoba koja ima nastavno i znanstveno znanje, e to je taj ključ, to je taj ključ kojeg ovog trena može riješiti nova gradska vlast samo im na to treba ukazati i na to ih pozvati. Po postojećem statutu za ravnatelja bolnice Srebrnjak doslovno se može javiti, šta ja znam, profesor likovne kulture. Kada bi se to promijenilo, kada bi se promijenili interni akti mogli bi se poništiti svi trenutni natječaji na koje su se ponovno javili isti oni ljudi s Rebra, iz akademske zajednice, svi oni koji podrivaju projekt kako bi on doista propao, a trenutno je u fazi pred, pred samim bankrotom. Naime, činjenica je da su HDZ-ovi pune 2.g. opstruirali ovaj projekt jer su se htjeli dočepati plodnih nekretnina, pogodovati privatnim interesima, a i akademska zajednica je pokazala koliko je ljubomorna, koliko je pohlepna, koliko se želi dočepati ne samo ovog glavnog projekta, bolnica Srebrnjak pored ovog glavnog odobrenog od EU ima i 5 drugih i po tome je naprednija od razvikanih bolničkih pedijatrija, ali oni koji nemaj vlastitu izvrsnost žele se dočepati tuđe i tu je ključ trenutnog kritičnog stadija pred samim bankrotom bolnice Srebrnjak i tome treba stati na kraj, tome treba stati na kraj. Isti oni koji nemaju što za ponuditi i ne znaju se boriti za hrvatske interese, za interese hrvatskog čovjeka, osporavaju da je projekt neodrživ, što nije točno jel postoje fizibiliti i cost-benefit studije davnih dana, tvrde da su ljudi nekompetentni, pa su ljudi poput dr. Plaveca morali demonstrativno dati otkaze jer su bili od strane ovih interesnih struktura poniženi u svom radu. Dakle, novi statut, novi javni natječaji, ne birati ljude koji dolaze iz interesnih krugova što akademske zajednice, što s Rebra koje se tu bore za svoje interese, a protivno onom općem i javnom i projekt Srebrnjak se još uvijek može spasiti. Hvala.
Hvala. Sad ćemo zastati s rasprava o ovoj točci jer je 1 sat već prošao pa ćemo ovaj, ići na iznošenje stajališta u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika i prvi će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govoriti poštovani zastupnik Marijan Pavliček. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Pojedini saborski zastupnici će me vrlo vjerojatno nakon ovog slobodnog govora napasti, okarakterizirati da sam zatucan, da me vrijeme pregazilo, da sam tipičan primjer hrvatske desnice, međutim, neke stvari čovjek treba jasno i glasno reći. Stara narodna poslovica kaže odijelo čini čovjeka. Mnogi će se s tim složiti, pojedini pak ne, no činjenica je da određeni protokoli, određena događanja i određene institucije zahtijevaju i prikladno odijevanje pa tako nije prikladno da odete kod nekoga na vjenčanje u kratkim hlačama, nije prikladno da odrete u crkvu u majici bez rukava, a isto tako nije prikladno da se u ovoj sabornici pojavljujemo svakako odjeveni. Naime, ova zgrada je stara više, gotovo 3 stotine godina. Upravo u ovoj zgradi se od 1737. g. donose najviši zakonodavni akti naše države, bilo kao samostalne ili unutar nekadašnje Austro-Ugarske, Kraljevine Jugoslavije, novije Jugoslavije, ali na ovom mjestu od 1737. g. se donose najviši zakonodavni akti. Ovdje su brojne povijesne ličnosti održale povijesne govore, Ante Starčević, Ivan Kukuljević Sakcinski, Josip Juraj Strossmayer, Ivan Mažuranić, Stjepan Radić, Franjo Tuđman i niz drugih. Međutim, u posljednje vrijeme upravo pojedini saborski zastupnici nemaju poštovanja prema instituciji u kojoj se nalaze, bar što se odijevanja tiče. Naime, upravo za ovom govornicom dolaze pojedini saborski zastupnici u zasukanim rukavima kao da idu, što mi kažemo u Slavoniji, na svinjokolju. Pojedine zastupnice u majicama bez rukava. Pojedini zastupnici ili zastupnice u startarsicama, tenisicama kao da idu na neki trening. Neki dan je kolegica Benčić za ovom govornicom bila u sunčanim naočalama, kao da je na plaži. Pa zar je to prikladno instituciji u kojoj se nalazimo? Pa pogledajte uposlenike u Saboru. Pogledajte saborsku stražu. Pogledajte konobare, pogledajte spremačice. Svi su obučeni, kako se ono kaže, po PS-u, a imaju trostruko manju plaću od nas saborskih zastupnika. Ali oni za razliku od nekih poštuju instituciju u kojoj se nalaze i mislim da je krajnje vrijeme, potpredsjedniče HS-a, da Predsjedništvo HS-a donese dress code, kodeks odijevanja u HS-u. Moramo poštivati instituciju u kojoj se nalazimo. I moramo pokušati vratiti ugled ovoj instituciji. Nemamo osobno ništa protiv bilo kakvog stila odijevanja, ali zna se gdje je što prikladno, a gdje nije. Hvala vam lijepo.
U ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta sad će govorit poštovani zastupnik Stephen Nikola Bartulica, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege, sinoć na, u ovoj raspravi o ministru Berošu dotaknuo sam pitanje održivosti financiranja našeg zdravstva po aktualnom modelu. Mislim da svima treba bit jasno da zdravstvo nije besplatno, ni 30 milijardi kuna nije dovoljno, dugovi se stvaraju, prema tome postavlja se pitanje da li aktualni model upravljanja štiti interese onih koji ga financiraju. Pored, preko tisuću privatnih zdravstvenih ustanova redovi čekanja su i dalje jako dugački, usluga je spora i ljudi sa pravom se bune, pa plaćaju ako mogu 2 ili 3 puta za osnovne usluge jer ne mogu doć na red. Međutim, postavio bi pitanje danas, načelno pitanje, kome služi zapravo hrvatsko članstvo u EU, zašto to pitam? Sutra je rasprava o novom Zakonu o znanosti i visokom obrazovanju i osvrnuo bi se na čl. 79. koji govori o obvezama, pravima i obvezama studenata. Dakle, i to se gleda kao nešto što mora biti besplatno, međutim proračun tog ministarstva iznosi preko 17 milijardi kuna ne nula kuna nego 17 milijardi kuna. I mislim da trebamo se zapitati na koji način se taj novac troši. Prvo, studij, razne studije dakle nije za svaki studij ista situacija, ali recimo medicina, strani studenti plaćaju školarinu otprilike 10.000 eura za godinu studija na medicini, to znači studirati medicinu košta otprilike nešto više od 400.000 kuna. Redovni studenti naši koji pohađaju medicinske fakultete ne plaćaju ništa i na kraju kad završe studij nemaju nikakve obaveze prema državi koja je to omogućila, štoviše ako odluče o slobodi napustiti Hrvatsku jer sustav im ne omogućava napredovanje, znamo kako izgledaju natječaji za razne specijalizacije i sl. ako niste povezani sa vladajućim strukturama možete biti najbolji opet teško ćete proći ako ti studenti mladi, mladi liječnici primjerice ili stomatolozi odluče otić u inozemstvo njihovi budući poslodavci nemaju nikakve obaveze prema Hrvatskoj, drugim riječima dobivaju gotove ljude, izvrsne ljude, možda među u našem društvu najbolje ljude i mi ih šaljemo u svijet. Ja smatram da je to neodrživo stanje. Dakle, postavlja se još jedno pitanje, da li ovaj model služi interesima naših ljudi, naših poreznih obveznika koji sve to plaćaju? Jer ja razumijem da vlada pravilo mobilnosti i sloboda kretanja i nitko ne može spriječiti mladim ljudima da idu u inozemstvo tražiti sreću jer ovdje je teško nažalost ostvariti, ali što je sa računima, što je sa troškovima? Headhunter iz Irske iz drugih zemalja, Njemačke i drugih bogatih zemalja dolaze u Hrvatsku aktivno tražiti nove radnike. Prema tome, mi smo već prepoznati kako zemlja sa izvrsnim ljudima, sa talentiranim pojedincima koje država školuje njima zapravo bez da imaju obaveze prema Hrvatskoj i onda slobodno idu u svijet. To se najbolje vidi u medicini gdje je ministar Beroš priznao da postoji ogroman nedostatak liječnika i sadašnji model sigurno ih ne motivira da ostanu, to vrijedi isto dapače za medicinske sestre. Znači ne možemo očekivati da u ovom okruženju gdje vladaju bolji uvjeti da ostanu svi ovdje ako se nešto hitno ne promijeni. Dakle, Domovinski pokret će predložiti više amandmana na ovaj zakon koji ćemo sutra raspravljati. Mislim da trebamo razmisliti o novoj formi tipa državne stipendije dobrim studentima, redovnim studentima koji ispunjavaju obavezu, ali da oni sami znaju koliko to školovanje košta i vrijedi jer ne znaju. Ako ne promijenimo taj način funkcioniranja, mentalitet skupo će nas koštati, ostat ćemo ljudi bez stručnog kadra i bit ćemo još ranjiviji nego što smo danas. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Mosta govorit će poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Nema je, gubi pravo na govor pa će onda u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovana zastupnica Mirela Ahmetović, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Kako postati uhićen? Budite prvo ministar u Vladi Andreja Plenkovića i taj ćete cilj vrlo lako ostvariti. Radari Andreja Plenkovića očito ni ovaj put nisu bili dobro podešeni jer mu ministri padaju naprosto jedan za drugim. I to samo dokazuje kriminalnu narav pa, Plenkovićeve agende, iako se on pokušava odmaknuti, iako je on, eto, rekao da je tu, da zapravo od HDZ-a napravi bolju stranku i ne, neće mu se prišivati ono što se prišilo njegovu prethodniku Ivi Sanaderu. Ja se usuđujem reći da je korupcija pod Andrejem Plenkovićem nadrasla korupciju iz vremena Ive Sanadera i time je učenik nadrastao svog učitelja. Ovo danas što se događa, uhićenje Tomislava Tolušića, to je sramota Andreja Plenkovića. Izgleda da čovjek naprosto nije sposoban izbrati poštenog ministra, a možda ni nema tu namjeru i pogrešno je kako se u javnosti govori da Tolušić, eto, nije izbor Andreja Plenkovića nego je on naslijeđen od Karamarka, pa eto, tu se traži prostor zapravo iskupljenja Plenkovića zbog ovog uhićenja. Znate zašto? A kime je to Plenković zamijenio Tolušića? Gabrijelom Žalac. Sjajnom ministricom. Uhićenom i prije Tomislava Tolušića. Plenković tako, naprosto pokazuju to indicije, dokazi, stalna uhićenja svih njegovih ministara, koliko ih je ostalo, troje? Troje. Mastermind zaštite korupcije u Hrvatskoj. Naprosto promovira takve ministre. Postavlja ih na takva mjesta i na taj način građanima pokazuje, šalje poruku da on može što hoće. Za Tolušića smo i mi saborski zastupnici upozoravali godinama. Na njega su se lijepile afere, novinari su otkrivali sve nečasne radnje, ali je morao proraditi Ured europskog tužitelja da bi se reagiralo. Toliko o hrvatskom pravosuđu, o hrvatskom DORH-u. HDZ-ov projekt Slavonija pretvara se u projekt pogodovanja u stranačkoj boraniji i zaslužnim stranačkim veteranima. Hvali se premijer Plenković o tome kako se projektom Slavonija revitalizirala Slavonija, eto sjajni su rezultati postignuti, međutim tim se novcem, europskim novcem i novcem hrvatskih građana grade roštilji i vinarije, dakle hrvatski građani plaćaju hobije rashodovanih ministara koji su bili izbor Andreja Plenkovića, krade se iz oka da bi pojedinci i HDZ-ova elita mogla oplođivati novac i nažalost netočno je kako se pokušava relativizirati ova krađa da je to krađa eu novca, a ne, ne, to je krađa novca hrvatskih građana i ako baš hoćete prvo iz hrvatskog proračuna jer je upravo ova pljačka hrvatskih građana počinjena iz hrvatskog državnog proračuna, a onda se to refundira iz eu sredstava, pa ako nešto ne valja kao što tu ne valja onda se taj novac mora vratiti, a odakle se vraća, iz džepova hrvatskih građana. Hrvatski građani, ponavljam, plaćaju unosne hobije HDZ-ovih ministara i činjenica je da zato jer je ovakav kriminalac izvukao 2,5 milijuna kuna znači da netko tko je pošten, netko tko je stvarno zaslužio taj poticaj, taj poticaj nije dobio i ovdje više nije pitanje kome najviše odgovaraju ili ne odgovaraju izbori. Izbori su ljudi moji u ovom trenutku postali minimum civilizacijskog poimanja ovog društva. Ovakvi razmjeri krađe više se ne mogu ničim pravdati. Svaki put kada je HDZ u drugom mandatu oni prestaju krasti, oni kradu lopatama kako bi namirili sebe i svoje jatake. HDZ je stranka kriminalnih namjera i svaki njihov postupak ima razarajuću posljedicu na Hrvatsku.
Poštovani zastupnik Kapulica digao je povredu Poslovnika, u čem je povrijeđen Poslovnik?
Kolegica Ahmetović je imala kriminalne izjave na koje se mora reagirati. Prvo ne branim nikoga, o tome će ko je kriv, ko nije odlučit institucija, al vi ste ovdje za govornicom rekli za nekoga da je kriminalac, a da to još niko nije utvrdio, čovjek je osumnjičen vjerojatno i možda i priveden, nisam pratio, a ako idemo logikom SDP-a onda ko vaš predsjednik Peđa Grbin, ako mu se dokaže da je to nešto bilo nezakonito nek u humanitarne svrhe uplati to za što ga terete, pa će onda bit sve u redu ko vaš predsjednik sa svojom naknadu koju je uzimao, a na koju nije imao pravo.
Dobro, hvala, ovaj to baš nije bila povreda Poslovnika, pa moram dat opomenu. Sad idemo dalje, u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista govorit će poštovana zastupnica Natalija Martinčević, nema je, pa gubi pravo na govor, pa će onda u ime Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika govorit poštovana zastupnica Ermina Lekaj Prljeskaj, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Posljednjih tjedana pristižu mi upiti brojnih obrtnika i malih poduzetnika koji muku muče s poslovanjem opterećenim brojnim poskupljenjima. Iako je vlada donijela mjere kojima nastoji ublažiti posljedice poskupljenja kako građanima tako i poduzetništvu očito sve to nažalost nije dovoljno, već se naši obrtnici i poduzetnici suočavaju s neizvjesnošću budućeg poslovanja. Poskupljenje energenata struje i goriva kao i poskupljenje cijena sirovina neimenovno se prelijeva i na konačne cijene finalnih proizvoda i usluga i to za 20 do 30%. Istraživanje je naime pokazalo da je u proteklom periodu čak 9 od 10 obrtnika bilo primorano podići cijene svojih usluga, također cijene hrane koje čine četvrtinu potrošačke košarice ubrzale su rast na preko 12% na godišnjoj razini, te su gotovo 35% doprinjele godišnjoj stopi rasta potrošačkih cijena u travnju. Nažalost, usporedna evidencija pojedinih artikala primjerice ulja i masti pokazala je da nakon vladine odluke o smanjenju PDV-a s 13 na 15%, na 5% nije došlo do očekivanog smanjenja, zapravo gotovo da i nema proizvoda koje je pojeftinio. S druge strane poduzetnici ističu da će poskupljenje struje i ostalih energenata dugoročno utjecati na povećanje troškova proizvodnje odnosno povećanje cijena proizvoda od 3 do 7%. Iako država potporama donekle amortizira financijske poremećaje na tržištu sve to skupa nije i neće biti dovoljno. Poduzetnici i obrtnici primorani su zbog niz faktora na koje direktno ne mogu utjecati povisiti cijene svojih proizvoda i usluga što nas neminovno uvodi u spiralu inflacije poskupljenja, a u konačnici i do nestabilnosti poslovanja, pa i gašenja određenih tvrtki koje te financijske udare neće moći preživjeti dalje. Naime, samo je cijena struje višekratno porasla, što obrtnike doslovce stavlja u nezavidnu poziciju jer čak i višestrukim poskupljenjem finalnog proizvoda primjerice toplih napitaka i pekarskih proizvoda neće moći anulirati postojeće troškove. Možda je i vrijeme da se ozbiljnije pristupi traženju mehanizma koji bi našim obrtnicima pomogli u prevladavanju ovih izazovnih i nestabilnih vremena. Jedna od mogućnosti je i svakako zamrzavanje cijene električne energije na određeni vremenski rok, kao što je učinjeno i sa cijenom goriva. Također ne smijemo izostaviti ni primjere naših susjednih država kao primjer Slovenije gdje poduzetnici imaju nižu cijenu, cijenu struje jer upravo su poduzetnici i obrtnici ti koji stvaraju dodanu vrijednost, ti koji proizvode, ti koji zapošljavaju, a i u konačnici ti koji pune državni proračun. Prostor je sužen trenutno, no vjerujemo da još uvijek ima dovoljno mogućnosti da se kreiraju mehanizmi pomoći i potpora obrtnicima i malim poduzetnicima kako bi spriječili najgori scenarij, a to je zatvaranje obrta i gubitak radnih mjesta, hvala lijepa.
Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU 2021/784 EU Parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2022. '21. pardon o borbi protiv širenja terorističkog sadržaja na internetu. Predlagatelj je bila Vlada RH, je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika Domovinskog pokreta, Klub zastupnika SDP-a, Klub zeleno-lijevoga bloka. Gospodin državni tajnik Juro Martinović je s nama. Znači 1. amandman na čl. 3. … [[Upadica se ne razumije.]] Odbora za zakonodavstvo, da, 1. amandman Odbora za zakonodavstvo. Ispričavam se. Hvala lijepa g. tajniče.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. 2. amandman na čl. 4 istoga odbora.
2. se prihvaća, ali u izmijenjenom obliku. U čl. 4. st. 6. iza riječi mišljenje dodaju se riječi iz st. 5. ovog članka.
Izvolite.
Hvala lijepo. Obzirom na obrazloženje prihvaćamo ovako amandman u izmijenjenom obliku.
Hvala lijepa. Amandman br. 3 na čl. 5. istog odbora.
Prihvaća se.
4. amandman na čl. 9.
Vlada prihvaća i ovaj amandman.
Prihvaća se znači. 5. na čl. 10. istog odbora.
Vlada prihvaća i ovaj amandman.
Prihvaća se. 6. na čl. 11. istog odbora.
Vlada prihvaća i ovaj amandman.
I taj se prihvaća. Hvala vam lijepa. I sad idemo na amandmane Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, amandman br. 1. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne Domovinski pokret.
Amandman se ne prihvaća.
Dobro, izvolite g. Dretar.
Hvala.
Imajući u vidu organizaciju i način rada Vijeća za elektroničke medije mišljenja smo da je rok od 48 sati za dostavu mišljenja vijeća policiji realan i opravdan. Naime, za razliku od MUP-a vijeće nema dostupnu točku za kontakt za obradu zahtijeva 24 sata na dan, sedam dana u tjednu pa je ovo razlog da smo stavili. … [[Govornik se ne razumije.]]
Gospodin Dretar.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Gospodine državni tajniče amandmanom smo samo htjeli upozoriti na činjenicu da pri procjeni predstavlja li materijal pružatelja sadržaja nekakav potencijalno teroristički sadržaj treba vrlo hitno reagirati pa smo zato predložili rok od 24 sata što ćemo na koncu vidjeti u idućem amandmanu. I molim lijepo glasovanje.
Tražite glasovanje. Amandman br. 2 na čl. 5.
I ovaj se amandman ne prihvaća. Iz već navedenih dakle ne prihvaća se ovaj amandman iz razloga što smo samo malo to je čl. 5. st. 4.
Vijeće za elektroničke medije dužno je dostaviti MUP-u, ne, ne.
Mišljenje, dakle da, ja sam kad sam taj zapravo obrazlagao [[Upadica Radin: Aha 24 sata jedan i drugi, dobro u redu.]] Da, nema razloga da MUP u takvim situacijama odugovlači postupak i da traži mišljenje drugog upravnog tijela onda kada oni ne procijene da im je mišljenje nekoga ko bi trebao biti u tom segmentu stručniji od njih. Dakle, zato je ostala predložena varijanta dakle može, a ne mora.
Gospodin Dretar.
Hvala lijepa. Naravno prihvaćamo obrazloženje no tražit ćemo da se o amandmanu glasuje. Hvala lijepa.
Hvala i vama, znači glasovanje. Prelazimo na amandmane Kluba zastupnika SDP-a samo jedan amandman na čl. 4. st. 5.
Dakle, i ovaj amandman Vlada ne prihvaća iz istih razloga koje sam naveo u obrazloženju prethodnog amandmana jer se radi o istom prijedlogu kako bi bilo obligatorno obraćanje ovoj agenciji, a ne prema potrebi.
Izvolite gospođa Ban Vlahek.
Zahvaljujem. Smatramo kako je radi zaštite slobode izražavanja i informiranja, uključujući slobodu i pluralizam medija potrebno da MUP pri procjeni predstavlja li materijal pružatelja sadržaja teroristički sadržaj obavezno zatražiti prethodno mišljenje Vijeća za elektroničke medije. Hvala.
Tražite glasovanje.
Tražim glasanje.
Dobro. I sada amandmani Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka amandman br. 1 na čl. 5.
Ne prihvaća se i ovaj amandman iz razloga kako smo to naveli u prethodnom obrazloženju.
Izvolite g. Matanić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Državni tajniče, da mi na isti način kao i kolegica znači u st. 3. ovoga članka riječ ovlašteno zamjenjuje se sa riječi dužno i to je to. Mi mislimo da bi se tako uveo dodatan osigurač za svaku odluku MUP-a o mogućem terorističkom sadržaju na internetu. Ovim amandmanom se osigurava upravo to, da je MUP dužan, a ne samo ovlašten zatražiti prethodno mišljenje Vijeća za elektroničke medije u svojoj odluci. Tražimo glasanje o amandmanu.
Znači glasovanje. Amandman br. 2 na čl. 8.
I ovaj amandman ne prihvaćamo. Dakle, smatramo da u zakon nije potrebno uvesti obvezu MUP-a da o provedbi ovoga zakona podnosi izvješće HS-u budući HS sukladno pozitivnim propisima ustvari MUP jednom godišnje sukladno pozitivnim propisima podnosi i raspravlja o izvješću o radu policije, a koje izvješće će ubuduće sadržavati i ovu informaciju o provedbi uredbe koja se provodi ovim zakonom.
Gospodin Matula.
Da, mi znači na taj čl. 8. dodajemo st. 6. gdje je naš amandman to da godišnji izvještaj upravo o ovome mislimo da težina samog terorističkog sadržaja na internetu uopće takva zaslužuje to da se to jednom godišnje obavijesti o tome sabor i tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Znači traži se glasovanje. Idemo na sljedeću točku dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. Ne, uspjeli ste i mene zbuniti. … [[Upadica se ne razumije.]] Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe Vijeća EU 2019. 1111 od 25. lipnja 2019.g. o nadležnosti priznavanju izvršenju odluka o bračnim sporovima, što je interesantno i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću te o međusobnoj te o međunarodnoj pardon otmici djece. Komplicirano, ali interesantno. Predlagatelj Vlada RH, rasprava je zaključena. Domovinski pokret također ima amandmane. Gospođa Marija Pletikosa, izvolite. Amandman br. 1.
Čl. 10. st. nadopunjuje se i glasi, dakle Klub zastupnika Domovinskog pokreta u slučajevima iz st. 2. ovog članka … imenovati djetetu posebnog skrbnika iz centra za posebno skrbništvo bez vremenske odgode i u najkraćem mogućem roku, a najduže do 30 dana. Amandman se ne prihvaća. Postupak imenovanja posebnog skrbnika iz centra za posebno skrbništvo djetetu u postupcima o roditeljskoj skrbi i drugim postupcima radi zaštite djeteta je uređen nacionalnim zakonodavstvo. Radi se o žurnim postupcima te nije potrebno uvoditi dodatno rokove za postupanje nadležnih tijela u postupku imenovanja posebnog skrbnika.
Jeste uhvatili ovaj tempo? Izvolite.
Želio bi samo obrazložiti da evo ovaj stavak kolikogod to bilo i nacionalno sve ipak ne propisuje vremenski rok u kojem se skrbnika treba imenovati pa smo samo željeli da to možda eto uđe i u zakon. Naravno tražimo da se glasuje.
Dobro. Amandman br. 2. izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Kada se dijete odlikom nadležnih tijela RH smještava u udomiteljsku obitelj ili ustanovu socijalne skrbi u drugoj državi članici u skladu s uredbom vijeća 2010/1111 u postupak praćena i pružanja pomoći udomiteljskoj obitelji i djetetu uključuje se nadležna socijalna služba države u kojoj je dijete smješteno u skladu s propisima te države i skrbi o djetetu tijekom njegovog boravka u toj državi. Redovito jednom godišnje potrebno je pribaviti izvješće o djetetu kako bi nadležni zavodu za socijalnu skrb procjenjivao potrebu daljnjeg boravka djeteta u drugoj državi članici. S obzirom da u slučaju potrebe sve zaštitne i privremene mjere radi zaštite dobrobiti i interesa djeteta donose nadležna tijela države u kojoj je dijete smješteno te postoji kontinuirana suradnja i po potrebi razmjena informacija između dviju država tijekom čitavog boravka djeteta u drugoj državi, dovoljno je redovno jednom godišnje pribaviti izvješće o djetetu radi procjene potrebe daljnjeg boravka djeteta u drugoj državi.
Hvala lijepa. Izvolite.
Ispričavam se, hvala vam na odgovoru. Jedino što smo htjeli ovim amandmanom promijeniti je jednostavno češća obaveza izvještavanja ne bi li se eventualno naravno neke problematične situacije vezane uz dijete i njegovu dobrobit mogle kvalitetnije i brže prijaviti odnosno primijetiti. Hvala vam najljepša i tražit ćemo naravno glasanje.
Tražite glasanje, da. Hvala lijepa gospođo Pletikosa. Sada prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o kulturnim vijećima i financiranju javnih potreba u kulturi. Amandmane je podnio zastupnik Zlatko Hasanbegović, Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka i zastupnica Katarina Peović. S nama je državni tajnik g. Ivica Poljičak i sada prelazimo na amandmane, prvo Klub zastupnika Domovinskog pokreta odnosno Klub zastupnika piše obadvije stvari, … [[Upadica se ne razumije.]] piše obadvije … [[Upadica se ne razumije.]] I onako nema nikoga iz Domovinskog pokreta pa nema ni g. Hasanbegovića pa onda, ali vi se očitujte, očitujte se.
Amandman se ne prihvaća. Prema Zakonu o upravljanju državnom imovinom nekretninama se može raspolagati javnim natječajem i neposrednom pogodbom te sukladno tomu i ovim zakonom uređuje raspolaganje nekretninama na isti način, a kriterij za dodjelu propisuju se uredbom Vlade RH odnosno općim aktom predstavničkog tijela jedinice lokalne ili područne samouprave. Prema tome, ovaj zakon mora biti usklađen sa zakonom koji uređuje upravljanje državnom imovinom.
Nema nikoga, piše i Klub zastupnika Domovinskog pokreta također. Nema nikoga i ide se na glasovanje. Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, amandman br. 1.
Ne prihvaća se. Predloženim zakonom na cjelovit način se uređuje cijelo područje financiranja javnih potreba u kulturi i upravljanja javnim ustanovama u kulturi s ciljem unapređenja i pojednostavljenja načina njihovog financiranja i upravljanja. Nije potrebno dopunjavati naziv zakona s obzirom da je čl. 1. predloženog zakona se uređuje predmet i obuhvat zakona.
Hvala lijepa. Gospodin Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Da, mi ipak mislimo da naziv zakona treba mijenjati i da on treba glasiti Zakon o kulturnim vijećima, financiranju javnih potreba u kulturi i upravljanju javnim ustanovama u kulturi, zbog toga što u samom tom nazivu zakona nije navedeno upravljanje javnim ustanovama u kulturi i ljudi to svi ljudi koji su u kulturi … naravno vi vjerujete da će to ljudima postati normalno, ali ljudi traže odredbe o tome kako se upravlja što je bivši zakon o upravljanju javnim ustanovama u kulturi. Mi smatramo da je područje upravljanja ustanovama u kulturi izuzetno važno i da je potrebno u nazivu zakona jasno naznačiti i tu temu. Dakako tražimo i glasanje o …
Hvala lijepa. Glasovanje dobro. Amandman br. 2 na čl. 15.
Prihvaća se, evo drago nam je što je uočena ta jedna doista slučajna greška, amandman se prihvaća.
Zahvaljujemo.
Opći pljesak, obadva i zastupnik i zastupnica …/Govornici govore u isto vrijeme./…
… to je nomotehnički to je baš ono tipfeler.
Budući da vas ima samo dvoje sa mnom tri i ja ću pljeskati. Amandman br. 3.
Amandman se ne prihvaća. Čl. 19. st. 4. propisuje se da član vijeća stavlja mandat na raspolaganje ako prestane mandat ministru nadležnom za kulturu koji je donio odluku o njegovom imenovanju. Međutim, stavljanjem mandata na raspolaganje nije izjava kojom član vijeća traži da ga se razriješi, tako da i dalje ostaje na svojoj dužnosti. Navedenom odredbom daje se mogućnost novom ministru nadležnom za kulturu da razmotri profesionalnost i stručnost u radu člana kulturnog vijeća te da ga eventualno razriješi ukoliko je bilo propusta u njegovom radu.
Hvala lijepa. Gospodin Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Mi ipak kažem tražim da se taj st. 4. briše. Mislimo da kulturna vijeća novim zakonom postaju vezana previše uz mandat ministra ili ministrice čime se u mnogome oslabljuje njihova neovisna pozicija, to je jedna od točaka evidentne politizacije u strukama odlučivanja u kulturi što smatramo neprihvatljivim te predlažemo brisanje st. 4. ovoga članka i tražimo glasanje o amandmanu.
Amandman br. 4 na čl. 37.
Ne prihvaća. Predloženim čl. 37. st. 2. uređuju se osnovne zadaće upravnog vijeća, međutim aktom o osnivanju i statutom može se urediti obavljanje drugih poslova.
Gospodin Matula.
Mi smo bili zadovoljni, zahvaljujem potpredsjedniče, što se između dva čitanja ipak krenulo u definiranje što sve upravno vijeće čini, ali ipak smo to dodali i ja ću to sada ipak pročitati, a bit će vremena. Upravno vijeće donosi program rada i razvitka ustanove u kulturi na prijedlog ravnatelja, usvaja financijski plan i godišnji obračun, nadzire ostvarivanje programa te njegovo financijsko i kadrovsko izvršavanje, razmatra i usvaja programska i financijska izvješća ravnatelja, daje osnivaču i ravnatelju prijedloge i mišljenja, donosi statut uz prethodnu suglasnost osnivača, donosi druge opće ustanove u kulturi sukladno statutu, te obavlja druge poslove određene zakonima, aktom o osnivanju i statutom. Evo u st. 6. riječ izvršno zamjenjuje se riječju predstavničko. Evo imam još vremena i za obrazloženje. Mi stvarno smatramo da je potrebno još konkretnije propisati ovlasti i zadatke upravnih vijeća kako bi se izbjegle bilo kakve nedoumice nedovoljno jasne ingerencije. Dobar odnos ingerencija ravnatelja i upravnih vijeća doprinosi boljem upravljanju ustanovama u kulturi. Upravna vijeća koja prate rad ravnatelja ne moraju biti shvaćena samo kao kruti nadzor, nego dapače kao pomoć ravnatelju u njegovom radu i zajednička nastojanja za napredovanje i razvitak same ustanove. Također smatramo da nije dobro da i ravnatelje i upravna vijeća biraju izvršna tijela osnivača, dakle kod jedinice lokalne samouprave imenuju gradonačelnici ili načelnici. Kad samo jedna osoba bira oba tijela upravljanja ustanova u kulturi otvaramo vrata visokoj politizaciji upravljanja, gubimo uključivanje šire društvene zajednice, transparentnost upravljanja i tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Iako nam državni tajnik nešto šapče da to ulazi sad u peti amandman, ali vi slušajte pa vidite. Amandman broj pet.
Amandman broj pet evo sad ćemo to riješiti definitivno. Naime, ima svoja dva amandmana unutar jednog na članak 40. što je isto bilo i u prethodnom slučaju ali smo se razumjeli da se ne prihvaća u prethodnom, tako da u odnosu na članak 40. ne prihvaća se jer u postupku imenovanja ravnatelja ustanove u kulturi prijedlog Upravnog vijeća u velikoj mjeri smanjuje ovlasti ministra da imenuju stručnu osobu posebno izvan ustanove, pa je iz tog razloga davanje mišljenja daleko prihvatljivije. A imajući u vidu da Upravno vijeće mora imati stručnu ocjenu i mišljenje o svim kandidatima i u stavku dva ne prihvaća se jer u postupku imenovanja ravnatelja ustanove u kulturi prijedlog Upravnog vijeća u velikoj mjeri, joj ja se sad ovdje ispričavam zato što su meni zapravo u stavku 3. isto ima ne prihvaća se. Kompletan amandman, ovdje je samo dodatno obrazloženje stavka po stavka ali se zapravo cijeli amandman ne prihvaća uz ono prvo obrazloženje.
Gospodin Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Jesam li ja dobro razumio da se stavak tri prihvaća?
Ne prihvaća se, ali nema potrebe da idem sad stavak po stavak. Dakle, cijeli amandman se ne prihvaća u svim stavcima.
U svim stavcima? O.k. Onda sam razumio. Ali ja imam potrebe vidjeti koliko ću uspjeti, dosta je to veliko. Znači naš prijedlog je u stavku 1. riječi: „uz prethodno mišljenje“ mijenjaju se riječima „na prijedlog“. Stavak dva mijenja se i glasi: „Ako je Republika Hrvatska suosnivač ustanove u kulturi, ravnatelja imenuje i razrješuje ministar nadležan za kulturu na prijedlog upravnog vijeća ako je ono osnovano i uz prethodno pribavljeno mišljenje suosnivača, a sukladno aktu o osnivanju. U stavku 3. uz prethodno mišljenje mijenja se riječima na prijedlog, a iza riječi natječaja za imenovanje ravnatelja dodaju se riječi kao i razrješenja ravnatelja. Sada ću ipak priječi na obrazloženje zato što neću stići sve. Smatramo da se pokazalo da je dosadašnja odredba da upravna vijeća raspisuju i provode natječaj za izbor ravnatelja dobro zaživjela u praksi i ukoliko bi ustanova provodila natječaj što je prijedlog ovog zakona lako može dovesti do situacije da postojeći ravnatelj provodi natječaj na koji će se sam javiti. Tako postaje upitno kako će se u takvoj situaciji održati na primjer intervju sa kandidatima koji su se pokazali kao vrlo dobar način provjere i upoznavanja kandidata i njihovog programa i kako će se donijeti odluka bez evidentnog sukoba interesa. Jednako tako smatramo da treba zakonom odrediti kako se raspisuje i provodi natječaj u ustanovama u kojima nije osnovano upravno vijeće. Smatramo također da je potrebno osnažiti ulogu upravnog vijeća u provođenju natječaja za ravnatelja na način da daje prijedloge, a ne mišljenje. Prijedlozi imaju veću odgovornost i ingerenciju od samog mišljenja. Eto tražimo svakako glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman na kraju broj 6.
… [[Govornik isključen, ne čuje se.]] propisuje se da vijeća osnovana sukladno Zakonu o kulturnim vijećima nastavljaju sa radom do isteka mandata, odnosno razrješenja. Ukoliko bi se članovi kulturnih vijeća razriješili stupanjem na snagu predloženog zakona to bi onemogućilo redovito funkcioniranje i obavljanje propisanih zadaća vijeća, te time i provođenje postupka financiranja javnih potreba u kulturi.
Gospodin Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Znači dakle na članak 47. briše se članci 48.,49., 50., 51., 52., 53. postaju članci 47., 48., 49., 50., 51. i 52. U ovom završnom prijedlogu su izmijenjene stavke koje u nacrtu prije javnog savjetovanja nisu bile ni predviđene. Točnije propisuje se da kulturna vijeća izabrana po starom Zakonu o kulturnim vijećima i nakon donošenja novog zakona ostaju u mandatu. S obzirom na to da je kako ističe ministarstvo osnovni razlog za donošenje novog zakona promjena obuhvata kulturnih vijeća i izmjena njihovih naziva aktualni članovi vijeća zaista nemaju nikakav temelj za ostanak u mandatima i zato predlažemo brisanje članka 47. i tražimo glasovanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Prelazimo na amandmane zastupnice Katarine Peović. Amandman broj 1. na članak 19.
Ne prihvaća se. Kulturno vijeće je stručno savjetodavno tijelo koje se osniva za pojedina područja kulturnog i umjetničkog stvaralaštva te sukladno tome ministar nadležan za kulturu ima diskrecijsko pravo birati svoje savjetodavno tijelo čije je djelovanje usklađeno sa trajanjem mandata ministra.
Gospođa Peović.
Hvala. Evo mi smo živjeli u uvjerenju da su kulturna vijeća sastavljena od stručnjaka i da stručna javnost treba tamo sjediti, ali u raspravi sa ministricom u prvom čitanju ovog zakona smo čuli da je to jedno kolektivno tijelo koje se sastaje jednom mjesečno i odlučuje o nečemu tko zna čemu, odnosno da je to relikt nekog drugog vremena, citat završen. Ono što je ovdje naša intencija bila, znači negdje u skladu sa onim što ste vi htjeli obrazložiti da su članovi kulturnih vijeća odabrani temeljem diskrecionog prava ministra ili ministrice pa da se izbjegne sukob interesa i njihova povezanost da se oni sa odlaskom ministrice ili ministra povlače, pa smo sugerirali ako se želi izbjeći nekakav sukob interesa da se predlaže imenovanje članova vijeća na dvije godine, a to će biti povezano znači sa idućim amandmanom u kojem de facto pokušavamo elaborirati da je to znači stručna praksa, praksa onih koji tamo dolaze po svojoj stručnosti i da nikako ne bi trebala biti vezana uz političnost pogotovo u polju kulture jel, nije to ekonomija, znači u polju kulture imamo ljude koji su tu imenovani zbog nekih svojih kompetencija i oni bi trebali po tim kompetencijama se i birati, a onda susjedno tome i ostati u tom vijeću bez obzira da li je ministar promijenio se ministar ili ministrica. Tražit ću da se glasa o tom amandmanu.
Tražite glasovanje. Amandman br. 2 također u čl. 19.
Ne prihvaća se. Čl. 19. st. 4. propisuje se da član vijeća stavlja mandat na raspolaganje ako prestane mandat ministru nadležnom za kulturu koji je donio odluku o njegovom imenovanju. Međutim, stavljanje mandata na raspolaganje nije izjava kojom član vijeća traži da ga se razriješi tako da i dalje ostaje na svojoj dužnosti. Navedenom odredbom daje se mogućnost novom ministru nadležnom za kulturu da razmotri profesionalnost i stručnost u radu člana kulturnog vijeća te da ga eventualno razriješi ukoliko je bilo propusta u njegovom radu.
Gospođa Peović.
Pa da ovdje mogu samo ponoviti da je ustvari i funkcija ministra ovdje pogrešno shvaćena jer ministar nije taj koji treba i koji može imati ekskluzivno pravo da procjenjuje stručnost i to pazite članova vijeća kulturnih i to u svakom segmentu. Pa koji bi to ministar uopće bio stručno sposoban da procijeni njihove kvalifikacije u svim mogućim poljima i segmentima kulture nego je riječ o upravljačkom kadru i u tom smislu nema baš pretjerano smisla ovo vezanje uz politički mandat. Ja ću samo ovdje napomenuti da su ovi uopće amandmani koje sam predala jedan ono kap u moru, ne da je u savjetovanju bilo 451 komentar i uistinu je bilo teško proći kroz cijeli ovaj zakon i napraviti sve preinake koje bi bile ovdje potrebne, ali u svakom slučaju ono što je negdje naša kritika temeljna da uopće Zakon o upravljanju javnim ustanovama u kulturi možda nije trebao ući u ovaj megazakon koji je zapravo spojio tri vrlo važna zakona, pa bilo bi mudro da je recimo taj zakon bio izostavljen jer kao što je i kolega Matula rekao niti ga nema u naslovu pa to negdje i sugerira da je to nešto što se naklopilo na postojeću prijedlog zakona naknadno je. Utoliko evo mala ograda ovo što ćemo ovdje mi predložiti stav RF-a je nekakav kap u moru onoga što bi se ovdje trebalo napraviti, ali ovdje smo vidjeli najproblematičnije dijelove. Tražit ću da se o amandmanu glasa.
Hvala, glasovanje znači. I amandman br. 3.
Ne prihvaća se. Čl. 20. st. 8. predloženog zakona već je propisano da se na vijeće jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave primjenjuju odredbe zakona kojima se uređuju pitanja vezana uz njihovo osnivanje, zadaće i rad te se odgovarajući primjenjuje i na odredbe čl. 17., 18. i 19. te odredbe glave 8. zakona. Tako bi dodavanje novih odredbi predstavljalo dupliciranje sadržaja zakona.
Gospođa Peović.
Dobro. Moguće da je to moja greška. Ono što sam ja iščitala iz zakona ovdje nemam pred sobom jer da je za razliku od nacionalne razine gdje se jasno definira način osnivanja vijeća na razini jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave izostalo, ali vjerovat ću vam na riječ da je to propisano člancima kako ste rekli 17. do … [[Upadica se ne razumije.]] 9 19. pa povlačim amandman.
Povlačite amandman znači, dobro. Hvala lijepa. Nemamo više amandmane. Zaključujem današnju sjednicu i nastavljamo ju sutra u 10,00 glasanjem. Hvala lijepa. Gospodin Matula, gospođa Peović doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 18:30 SATI
Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici dobro jutro! Samo vas želim obavijestiti da ćemo danas nakon rasprave o točkama koje smo planirali provesti izjašnjavanje o amandmanima koji su podneseni na prijedloge zakona raspravljenih ovaj tjedan, tako da si planirate vrijeme. Sada ćemo prijeći na današnji dnevni red. Prvo je - Prijedlog zakona o zdravlju životinja, prvo čitanje, P.Z.E. br. 299. Predlagatelj je Vlada na temelju članka 85. Ustava i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, a sada bih pozvao poštovanog državnog tajnika Šimu Mršića da predstavi navedeni prijedlog zakona. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o zdravlju životinja. Područje zdravlja životinja trenutno je regulirano Zakonom o veterinarstvu i podzakonskim aktima donesenim na temelju Zakona o veterinarstvu. Ovim prijedlogom zakona osigurava se provedba Uredbe EU 2016/429 o prenosivim bolestima životinja koja je stupila na snagu 21. travnja 2021. godine zajedno sa nizom sekundarnih delegiranih i provedbenih uredbi. Predmetna uredba dio je novog zakonodavnog paketa EU, te daje jedinstveni zakonodavni okvir za zdravlje životinja kojim se zamijenilo cjelokupno dosadašnje europsko zakonodavstvo iz područja zdravlja životinja, te ukinulo gotovo 400 pravnih akata, a sve s ciljem izravne ujednačene primjene zakonodavstva u svim državama članicama. Područje zdravlja životinja uključuje sljedeće: iskorjenjivanje i kontrolu bolesti životinja, registraciju, označavanje i sljedivost životinja i proizvoda životinjskog porijekla, promet životinjama i proizvodima životinjskog porijekla unutar EU između država članica EU i trećih zemalja, te nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca. Ovim prijedlogom zakona će se cjelokupno dosadašnje nacionalno zakonodavstvo vezano na područje zdravlja životinja staviti izvan snage što uključuje pojedine odredbe Zakona o veterinarstvu, te ukupno 59 pravilnika. Ovim prijedlogom zakona utvrđuju se nadležna tijela, te njihove obveze u području zdravlja životinja uključujući postupanje i određivanje mjera sprječavanja, nadziranja, kontrole, iskorjenjivanje praćenja bolesti, registraciju, označavanje sljedivost životinja i proizvoda životinjskog porijekla, promet životinjama i proizvodima životinjskog porijekla unutar EU između država članica EU i trećih zemalja, nekomercijalno premještanje kućnih ljubimaca, obveze laboratorija u području zdravlja životinja, subjekata držatelja kućnih ljubimaca i veterinara, te prekršajne odredbe u svim područjima koja su obuhvaćena uredbom 2016/429. Ovim se prijedlogom zakona stvaraju pretpostavke za stručno i učinkovitije provođenje obveza Republike Hrvatske u području zdravlja životinja u skladu sa ciljevima novog zakonodavnog okvira EU. Evo za početak. Hvala.
Idemo onda na replike. Prvi na redu je kolega Brčić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo sve više se susrećemo posebno na lokalnim jedinicama općina da imamo sve više nečipiranih, tzv. životinja lutalica koji na kraju spadaju pod skrb samih lokalnih jedinica da bi ih oni zbrinjavali, jer oni su jasno velika potencijalna opasnost od prenošenja zaraznih bolesti. I pošto se radi o životinjama nepoznatih vlasnika, znači nisu čipirani uglavnom trošak zbrinjavanja padne na leđa lokalnih jedinica, tako da evo primjerice zbrinjavanje jednog psa po ugovoru sa ustanovama koje se bave tim djelatnostima je negdje oko 4000 kuna, tako da je to jedan veliki teret za lokalne jedinice, pa ne znam u tom kontekstu jel' se što može učiniti. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo poštovani saborski zastupniče Brčić, dakako da Ministarstvo poljoprivrede i na tom području radi određene pomake, te uvodi obvezno čipiranje kućnih ljubimaca. Isto tako obveza je svih držatelja domaćih životinja da te životinje budu propisno označene. Ono što je novost, a to je da će i skloništa za životinje bilo da se radi o domaćim životinjama ili kućnim ljubimcima biti moguće financirati iz programa ruralnog razvoja, pa ćemo i na takav način omogućiti jedinicama lokalne, odnosno regionalne samouprave da se što kvalitetnije skrbe o tim napuštenim životinjama.
Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Zaštita životinja u biti tereti koji padaju na nečipirane životinje lokalnu samoupravu to su kućni ljubimci. Međutim, mi smo imali problem koji se pojavljivao i u Sinju i u Neretvi i na drugim područjima to su nezbrinuti … [[Govornik se ne razumije.]] tj. oni koji su imali vlasnika, primali poticaje, živjeli u nikakvim uvjetima, pili kanalizaciju i imamo takva goveda koje jednostavno lokalna samouprava nije mogla po tome zakonu preuzeti ili je regionalna samouprava bila dužna imati jedno sklonište na cijelom području. Nekakav korak smo učinili nakon toga što se dogodilo u Sinju sa tim kravama koje su čak primale i poticaje. I naravno da me zanima dokle se stiglo sa povlačenjem tih sredstava, da li je na primjer Splitsko-dalmatinska županija se javila. Mi, jedinice lokalne samouprave smo spremni financirati za papkare, krave i ostale napuštene životinje smo spremni sufinancirati. Ali nemoguće da jedna jedinica lokalne samouprave sama financira takva skloništa [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] Ako imate kakvu informaciju o Splitsko-dalmatinskoj županiji.
Hvala lijepa, izvolite, izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Saborski zastupniče Bulj, imamo intenzivnu komunikaciju kako sa Splitsko-dalmatinskom županijom tako i sa drugim županijama vezano za izgradnju tih skloništa, međutim još nije ovaj otvoren natječaj tako da nisu ni imali mogućnost povlačiti odnosno javljati se na te natječaje za izgradnju skloništa.
Kolega Dretar izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovani gospodine Mršić, evo kad bacimo pogled na Uredbu 2016/429 ne mogu a da vas ne pitam. Što mislite o Člancima 126. do 161. Poglavlja od 3 do 6 u Glavi 1, jer je očigledno da su nedorečena. U usporedbi sa Člancima 221. i 222. u Poglavlju 3, Glava 2, dio 4 te je nedovoljno precizna u odnosu na Članak 251. Poglavlja 3 u dijelu 6. Htio sam vas u stvari pitati, inkorporiramo jednu ogromnu količinu europske zakonodavne prakse, hoće li se ministarstvo potruditi barem nekakvim priručnikom kojeg će izraditi naravno o vlastitom trošku da se ljudima na koje se ovaj zakon odnosi ipak približi malo materija. Samo e-savjetovanje dalo nam je do znanja više od 703 odredbe ovoga zakona, direktno nas usmjeravaju na te odredbe. Zakon je izuzetno nečitljiv i običnom čovjeku nerazumljiv. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo poštovani saborski zastupniče Dretar. Dakle, ovim prijedlogom zakona se cijelo dosadašnje nacionalno zakonodavstvo vezano za područje zdravlja životinja stavlja van snage samim time i 59 različitih pravilnika što će u određenoj mjeri ipak smanjiti taj administrativni dio tako da se i ne bi složio baš s vama jer idemo možda u pojednostavljenje odnosno u smanjivanje toga, tog dijela. Hvala.
Kolegice Ban Vlahek izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče u okruženju nekih novih naših životnih okolnosti svakodnevno smo bili izloženi medijskim sadržajima pa je tako malo kome uspjela promaknuti informacija kako je prema jednom od zastupljenijih objašnjenja korona virus prešao sa zaraženog šišmiša. Sukladno tome s vremena na vrijeme u medijskom prostoru se reaktualizira to pitanje rizika po zdravlje čovjeka u svim okolnostima i koji je utjecaj životinja na zdravlje čovjeka. Moje pitanje vama je u kojoj mjeri je veterinarska profesija bila uključena u borbu protiv korona virusa te u kojim područjima? Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa poštovana saborska zastupnice. Korona virus dakle postoji puno duže nego što smo ga mi, većina nas upoznali, a to, to mogu slobodno reći najbolje poznaje veterinarska struka s obzirom da različiti sojevi virusa su odavno prisutni kod peradi i kod drugih životinja stoga itekako je veterinarska struka uključena u borbu protiv korona virusa i samo ovaj samoidentifikaciju korona virusa. Hvala lijepo.
Kolega Hajduković, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Državni tajniče ja moram ponoviti pitanje koje je kolega Dretar postavio zato što me odgovor nije zadovoljio jer zaista, a imali ste to i u javnom savjetovanju. Kaže vam jedna gospođa ja koja imam 3 grla što ja znam što je kategorija A, B, C, D, E ili uzgajivači životinjama vam kažu da je zakon nečitljiv, da ne znaju iako ga žele primjenjivati da je jednostavno tako pravno napisan da ga ne mogu tumačiti odnosno da bi trebali provesti valjda dane tumačeći zakon i iščitavajući ga. Ja shvaćam da neke pravne odredbe moraju biti jednostavno tako formulirane, ali postoje dva načina ili da pojednostavimo jezik samoga zakona ili da zaista napravimo neki priručnik, upute i slično uzgajivačima kako bi se znale kako postupati u kojem trenutku jer zaista iščitavajući ovaj zakon ako niste pravni stručnjak ako ste možda čak i samo veterinar, puno stvari vam neće biti jasno.
Izvolite odgovor.
Pa moram se ne složiti s vama. Činjenica je da je ovim prijedlogom zakona i novim europskim zakonodavstvom po prvi puta su utvrđeni jasni kriteriji za prioritizaciju i kategorizaciju bolesti prije svega na ovih 5 skupina što ste rekli A, B, C, D i E. One su kategorizirane po svojoj ekonomskoj važnosti na bolesti, bolesti životinja. I svako postupanje u svezi tih bolesti se provodi na osnovu te kategorizacije.
Kolegice Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Poštovani državni tajniče, imamo situacije u kojoj je po hitnom postupku donesen ovaj zakon i provedeno je odnosno provedeno je javno savjetovanje u studenom prošle godine. Nakon pola godine zakon ulazi u saborsku proceduru te je očito bilo određenih poteškoća oko usaglašavanja zakona. Moj upit je čemu je to tako i kako kažete mijenja se sveobuhvatni zakonodavni okvir vezano za zdravlje životinja, a da se pritom nije potrebno izdvojiti niti jednu kunu dodatnih proračunskih sredstava. Što je konkretno da će se mijenjati vezano za zdravlje životinja i obveze naših uzgajivača poglavito tu mislim na stočare, a dosada da to nije regulirano? Da nam konkretno kažete evo barem 3 stvari što je to konkretno, a da nije dosada bilo regulirano ako se mijenja sveobuhvatni zakonodavni okvir. Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo poštovana saborska zastupnice. Kao što sam malo pre odgovorio vašem kolegi Hajdukoviću, po prvi puta se dakle utvrđuju jasni kriteriji za prioritizaciju i kategorizaciju bolesti životinja te je uspostavljen popis bolesti životinja koje su relevantne za EU. Isto tako mijenja se još sukladno dakle Uredbi 2016/429 o prenosivim bolestima životinja, mijenja se još niz drugih članaka. Sad konkretno, konkretno bi trebalo možda malo više vremena od ovih predviđenih jedne minute da uđemo u pojedinačno u svaki članak i da kažemo što se promijenilo u odnosu na prijašnji zakonodavni okvir. Uglavnom, zamjenjujemo dosadašnji zakon i 59 pravilnika sa ovom uredbom i … [[Govornik se ne razumije]] zakonom i 20-tak novih pravilnika … [[Govornik se ne razumije]]
Hvala lijepa. Kolega Kolarek, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS. Državni tajniče, lijepo ste rekli da prijedlogom ovog Zakona o zdravlju životinja puno dokumenta se ukida. Ono što mene interesira, znači svi mi znamo da su najveća opasnost za zdravlje životinja i zdravlje ljudi je nekontrolirani promet odnosno plutajuće životinje koje nisu pod nadzorom i one su u stvari opasnost za zdravlje kako životinja, tako i ljudi. Da li će ovim zakonom biti jače, bolje, sigurnije i jednostavnije, jednostavnija kontrola upravo takvih životinja koja, koji nam predstavljaju opasnost, već sam rekao kakvo, za zdravlje životinja tako i zdravlje ljudi. Evo u susjednoj državi imamo jedan problem slučaj da li je to medijski napuhano ili nije i mene baš upravo to zanima.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče Kolarek, dakle ovim zakonom su propisane osnovne odgovornosti kako subjekata tako i veterinara u pogledu i zdravlja životinja, ali i mjera bio sigurnosti, te kontrola, kontrole bolesti. Što se tiče dakle plutajući, plutajućih goveda, ona je svakako jedan od problema, međutim brojka tih plutajućih goveda je negdje 1% na godišnjoj razini ako znamo da je nekih 350 tisuća goveda u prometu godišnje, plutajućih goveda je nekih 3.500-600.
Kolegice Petir, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Državni tajniče, ja bih se nadovezala na ovo pitanje kolege Kolareka jer mislim da je izuzetno važno razjasniti zbog čega se u javnosti barata sa 60 tisuća nedovršenih migracija odnosno taj podatak se odnosi na plutajuća goveda za koja se smatra da postoje. Prema podacima uprave za veterinarstvo taj podatak je 3.850, zbog čega onda dolazi u stvari do razlike u tim brojevima, tko to kontrolira i hoće li donošenje ovog zakona, posebice oni članci od 58. nadalje koji se odnose na označavanje sljedivost kopnenih životinja i detaljno propisuju u stvari točno postupanje zajedno sa računalnom bazom i identifikacijskim dokumentima, te dokumentima o premještanju možda dati drugačije rezultate.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Poštovana saborska zastupnice Petir, dakle brojka od 60 tisuća i ovih 3.800 razlika je što je 60 tisuća je kumulativna brojka od negdje 2003., 2003.g. dosada, međutim ta brojka na godišnjoj razini varira od nekih, od tada, znači od 10-tak tisuća do prošlogodišnjih 3 tisuće, 3.800. Ministarstvo poljoprivrede je zbog toga, jedan od razloga je dakle pokrenulo veterinarski pregled gospodarstava za što je izdvojilo ove godine 15 milijuna kuna što će biti dostatno za djelomični pregled gospodarstava, a nadamo se u skoroj budućnosti da ćemo napraviti kompletan pregled kako bi doista imali realnu sliku stanja na terenu.
Kolega Sobota, izvolite.
Hvala g. predsjedniče. Uvaženi državni tajniče, u ovom prijedlogu Zakona o zdravlju životinja uredba daje i neke nove elemente nužne za ujednačeno postupanje u borbi protiv bolesti životinja u svim državama članica, pa tako su utvrđeni jasni kriteriji za prioritizaciju i kategorizaciju bolesti koje su kategorizirane kao a, b, c, d i e. Mene sad zanima jel to novina će zapravo biti u praksi u RH ili smo mi već kroz nadležne institucije te prevencije imali i dosada u praksi?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Poštovani saborski zastupniče, dakle veterinarska struka i veterinarske službe u RH dosada su odrađivale doista vrhunski posao kad je u pitanju kontrole bolesti i širenje tih bolesti na području RH, što dokazuje i status da smo slobodna država od gotovo svih bolesti, od ovih naj, ekonomski najznačajnijih bolesti na, na životinjama. Ovakav način kategorizacije će nam još samo više povećati i poboljšati tu kontrolu.
I zadnja replika, kolega Matula izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Uvaženi državni tajniče, nismo razumjeli argumentaciju koja je dana na primjedbu Udruga prijatelja životinja o tome gdje oni traže da se označavanje pasa mikročipom najkasnije bude 60 dana od dana štenjenja, zbog čega se to spaja sa 90 dana i sa onom odredbom o cijepljenju o bjesnoći? Mislim da jako dobro dali argumente o tome, svi znamo što se događa sa neodgovornim vlasnicima ljubimaca koje neko vrijeme vole i onda kada se ti štenci dogode znamo da se to i prije drugog mjeseca vrlo često okolo dijeli i time se opterećuje lokalna zajednica i opterećuju se volonteri skloništa za napuštene životinje.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Poštovani saborski zastupniče Matula, dakle bit će uz sve do sada objekte koji su bili, koji su se trebali registrirati, isto tako bit će, morat će se registrirati i objekti koji se bave uzgojem, uzgojem kućnih ljubimaca koji su za daljnju prodaju, isto tako i pasa i mačaka te dakle njihovo obavezano čipiranje. Isto tako moramo svi skupa raditi na svijesti naših sugrađana kako bi te svoje kućne ljubimce na zakonski prihvatljiv način i označavali, a i brinuli se njima. Hvala.
Hvala državni tajniče, možete se vratiti na svoje mjesto pa ćete kasnije ako bude potrebe intervenirati. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da, predsjednica Odbora za poljoprivredu poštovana kolegica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala vam g. predsjedniče. Državni tajniče, ravnateljice. Odbor za poljoprivredu HS-a raspravio je na svojoj 69. sjednici u svojstvu matičnog radnog tijela Prijedlog zakona o zdravlju životinja uz predloženo ukidanje statusa Uprave za veterinarstvo i sigurnost hrane kao nacionalnog nadležnog tijela za zdravlje životinja i prenošenje ove nadležnosti na Ministarstvo poljoprivrede rečeno je kako to nije dobar prijedlog te bi isto moglo izazvati probleme u provedbi aktivnosti. Čl. 25. Uredbe 2016/429 definirani su veterinarski pregledi pa je uz navedeno zatraženo obrazloženje o razlozima zbog kojih je u čl. 17. ovog akta korišten izraz veterinarski posjeti te su zatražene informacije o planiranoj provedbi učestalosti i rokovima veterinarskih pregleda koji će se propisati pravilnikom. Uz odredbe o označavanju i sljedivosti kopnenih životinja upitano je hoće li isti rezultirati smanjenjem broja plutajućih goveda u RH. Upitano je i hoće li odluka o određivanju jedinica područne i regionalne samouprave kao regija za obavješćivanje, izvješćivanje o izbijanju bolesti imati utjecaja na provođenje aktivnosti o zaraženom području. Pri usklađivanju nacrta prijedloga ovog akta Ministarstvo pravosuđa i uprave izrazilo je stav da je poslove Uprave za veterinarstvo i sigurnost hrane kao nadležnog tijela za zdravlje hrane zbog izdvajanja inspekcija iz sastava Ministarstva poljoprivrede u Državni inspektorat RH potrebno staviti u nadležnost Ministarstva poljoprivrede. Uredbom je određeno da zaraženo područje pokriva područje od 3 km od objekta u kojem je utvrđena zaraza te da se ugroženim područjem smatra područje koje pokriva 7 km od objekta u kojem je određena zaraza, pa određivanje jedinice područje i regionalne samouprave kao regija obavješćivanja, izvješćivanja neće imati utjecaja na aktivnosti koje će se provoditi na zaraženim područjima. Pregledi poljoprivrednih gospodarstava provodit će se i u kombinaciji s drugim pregledima, a u skladu s procjenom biosigurnosnog rizika. U registru farmi dostupne su sve informacije o životinjama koje se drže na farmama, a kroz veterinarske preglede gospodarstava utvrdit će se razlozi zbog kojih dolazi do pojave plutajućih goveda u RH i planirati mjere za sprječavanje njihova nastanka. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova šest glasova za i jedan suzdržan odlučio predložiti HS-u sljedeće zaključke, prihvaća se Prijedlog zakona o zdravlju životinja, primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona o zdravlju životinja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sada ćemo prijeći na raspravu, prvi na redu je Klub zastupnika Mosta govorit će dvojica zastupnika kolega Miletić i kolega Bulj. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a g. Jandrokoviću, poštovani g. Bukarica, poštovani g. državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Ja ću bit kratak, a onda će naš gradonačelnik Miro Bulj i kolega saborski zastupnik progovoriti tu detaljnije. Dakle, samo nekoliko stavki, Zakonom o zdravlju životinja čuli smo ostavlja se izvan snage cjelokupno dakle potpuno nacionalno zakonodavstvo vezano na područje iskorjenjivanja kontrole bolesti životinja, registraciju, označavanje, sljedivo život i proizvoda životinjskog porijekla. Kolega Kolarek je iz vladajućih postavio pitanje promet životinja i kontrolu pa evo vidimo da je i ta stavka unutra, proizvodima životinjskog porijekla unutar EU između država članica EU i trećih zemalja te nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca. Ono što mi u klubu Mosta sigurno ćemo pohvaliti je nekako uvijek nam je drago kada god na stotine neki akata ili zakona se ukida pa se zamjenjuje s nečim korisnijim i logičnijim onda ćemo mi to svakako podržati. Dakle, čuli smo da se ukida preko 400 pravnih akata i 59 pravilnika se stavlja izvan zakona, dakle sa ovim Prijedlogom zakona o zdravlju životinja i to ćemo sigurno poduprijeti. Ono što kolege iz oporbe kolega Hajduković, kolega Dretar dobro uočili i rekli da zakon nije posve jasno čitljiv i to je to. A mi znamo da zakoni u RH da svaki zakon bi trebao bit pisan da ga baš razumije svaki građanin, o bilo kojoj stavki. Dakle, svaki građanin kad uzme neki zakon i kad ga pročita on njemu mora biti jasan, dakle što znači taj zakon i kamo on smjera. Pa evo dakle ovdje smo čuli da li možda neki dodatni materijal napraviti gdje bi se ljudima to razjasnilo ili ovo je prvo čitanje pa bit će još razgovora na ovu temu. Ono isto tako što bih ja na kraju ovog svog dijela izlaganja rekao, upozorio je i kolega Bulj o lokalnoj samoupravi i kako pada teret na lokalnu samoupravu što se tiče životinja ne čipiranih životinja, napuštenih pasa itd., a čuli smo od kolega iz vladajućih da su rekli da mjesečno to košta 4.000 kuna, dakle 4.000 kuna na održavanje npr. za jednog psa. Ja svakako bi predložio onima koji imaju legitimitet jer vode ovu državu da se pomogne više azile. Mnogi naši azili su u velikim problemima i mi koji ono odemo malo po tim azilima dakle vidimo koliko ti ljudi se na dnevnoj razini bore i ovise ustvari od donacija građana RH koji onda npr. u skloništima za životinje psima nose hranu sve, jer, jer su nerijetko prepušteni dakle brizi samo građana. I bilo bi dobro da te u stvari oaze jer u mnogim azilima rade ljudi koji vole životinje, baš vole životinje, e onda bi bilo logično da se njima usmjere kakva sredstva, s time se rastereti lokalnu samoupravu i pomogne se ljudima dakle koji brinu o životinja. Toliko od mene za ovaj dio. Miro.
Izvolite kolega Bulj.
Državni tajniče, gospođo Karačić, ja bi ovdje govorio ono što je u praksi bitno. Mi donosimo često zakone, mijenjamo zakone, međutim u provedbi je to na vrlo niskoj razini. Tako što se tiče kad govorimo i o zdravlju životinja i zaštiti životinja to je još uvijek u praksi, u provedbi, mi evo saborski zastupnici dnevno razgovaramo o 4, 5 zakona, usklađivanja s uredbama i direktivama, ali to nije dovoljno, a toga je svjesna i gospođa Karačić i državni tajnik. Ja imam primjer čak i brojne kazne od veterinarske inspekcije zbog nerada i nemara institucija, a kad sam tek postao gradonačelnik imali smo problem sa kravama tj. govedima na samom rubu grada, u samom naselju gdje jednostavno krave nisu napuštene bile jer su imale vlasnika, ali nije se vodila briga o njima. Jednostavno iz kanalizacije su doslovno otvorene pili vodu. I naravno na to sam ukazao i na kraju inspektorat i država došla do toga da je lokalna samouprava kriva za to. Međutim, to nisu bile nenapuštane životinje, ali zakonom je bilo kao da trebamo imati sklonište ne području županije jedno do 50 minimalno ovaj za 50 životinja, 50 grla. Ne govorimo ovdje o kućnim ljubimcima, govorim o kravama. Nakon toga što je se dogodilo medijski, imali smo sastanak u ministarstvu bili ste svi, evo državni tajnik, bila je gospođa Karačić, bili su ministrica i tada je pokrenuta inicijativa da će se iz europskih sredstava graditi skloništa za te probleme, ali to su ogromni problemi. Imamo primjera u Neretvi, u dolini Neretve gdje su također krave uništavale koje nitko nije vodio brigu, ali vjerojatno je neko primao poticaje. U ovome slučaju u Sinju također čovjek prima poticaje, znači krave nisu nenapuštene. Međutim kad ga je zaposlilo, u tom trenutku su one napuštene, ali kad izađe iz bolnice više nisu napuštene. Tako da ne znate kad ćete reagirati, kad ne, kad je lokalna samouprava u biti odgovorna, kad je regionalna samouprava jer regionalna samouprava uglavnom pilatovski pere ruke. Tako da jedinice lokalne samouprave nemaju dovoljno kapaciteta financijskih da bi oni mogli sami izgraditi sklonište za životinje, za goveda i za ove, čak za kućne ljubimce to je ogroman, troškovi ogromni, ogromni ovi kapaciteti. Tu imamo volontere koji pomažu međutim na tome triba što se tiče azila raditi. Ali ovo su ključni problemi. Znači mi prepisivamo zakona i sve prebacujemo perući pilatovski ruke na lokalnu samoupravu. Regionalna samouprava koja bi tribala imati obavezu i koja po zakonu ima određenu obavezu imati povjerenstva koja se uglavnom i ne sazivaju, da naprave takva skloništa za napuštene životinje koje nisu kućni ljubimci, govorim o kravama, govorim o konjima, govorim o, jednostavno tu država je, tu je sustav zakazao. Tu je zakonodavstvo zakazalo. Ali ja bi ovdje napomenuo još jednom da je vrlo bitno u praksi naći rješenja kako provest ove zakone nego samo dignut ruku za njega, prepisat uredbu, pohvalit se evo mi smo donili uredbe, donili smo direktive ako u praksi imamo problema. A kad dođe problem svi pilatovski peru ruke. Mene taj problem dočekao, 20 godina ga niko nije niti spominjao. Ja kad sam ga spomenuo onda su poslali veterinarsku inspekciju da kazni osnovno mene jel, jel oni pilatovski peru ruke ono nisu znali za to ovi veterinarski inspektori. Imamo tu problema i sa izdvajanjem inspekcija, kontrolom inspekcija, tko kontrolira, tko je vertikala, što tu ima Ministarstvo poljoprivrede, što ima uprava za veterinarstvo. Tako da imamo brojne probleme, a uglavnom bi rekao da zaštita životinja da, isključivo i samo prepisivati direktive i uredbe da ih prepišemo i da dignemo ruku da bi zadovoljili formu, ne, ne, i sve isključivo prebacivanje na lokalnu samoupravu, a regionalna i država da peru pilatovski ruke također ne jer to su ogromni gubici. Neke lokalne samouprave nemaju ni financijske kapacitete da jednu životinju zaštite, nemaju financijske kapacitete da otvore za jedno dijete vrtić i sad ćemo mi sve na lokalnu samoupravu. Znači treba to raditi na regionalnoj razini gdje će sufinancirati sve jedinice lokalne samouprave zajedno sa ministarstvom i na taj način naći rješenja, a ne samo donositi ovdje zakone i lipo bit mi ovdje ukravaćeni u toplu, držati predike, a u biti jednostavno većina lokalnih samouprava u RH nema financijskih kapaciteta da ima skloništa i da financira skloništa ili da da koncesiju. Grad Sinj ima koncesiju koju daje temeljem javnog poziva. Ali da bi ovaj problem riješili i državna razina i regionalna razina i ovaj lokalna razina moraju ove zakone provoditi, a da bi se provodili ne može se sve prebaciti isključivo i samo na jedinice lokalne samouprave jer ponavljam većina jedinica lokalne samouprave nema financijske kapacitete za dijete jedno, a kamoli za da osigura životinjama nekakav smještaj i da ga plaća, a vidimo o kolkim se to cijenama radi. Stoga prenormiranost nije dobra, dobro što će se ugasiti, što će se brojni zakoni koji su i čak i nemaju nikakvih doticaja, a radi se o istoj temi te uredbe usuglasiti, međutim o ovome zakonu treba raspravljati o provedbi. Da li smo spremni ga provesti kad ga izglasamo, a vjerujete mi da nismo. Hvala lijepo.
Druga rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrati, poštovani kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Moram na početku reći da nisam zadovoljan sa ovim što nam je državni tajnik rekao jer nitko ne spori da mi ovo moramo unijeti u naše zakonske propise, to nije sporno, niti kategorizacija bolesti, sporan je pravni izričaj, sporno je kako će to ljudi koji drže životinje tumačiti i kako će moći znati što u zakonu piše jer zaista ako iščitavate tekst vidjet ćete da je on prilično teško razumljiv, pa čak i pravnoj struci. No nadam se da ćemo do drugog čitanja to doraditi ili barem da će se ministarstvo obavezati izdati neki priručnik za uzgajivače koji bi onda lakše mogli pratiti koje su njihove obveze. Dozvolite mi da se osvrnem na nekoliko stvari u ovoj zakonu. Složit ću se sa raspravom prije mene o problemu napuštenih životinja. Rekli su mi ljudi, puno, puno je ovdje spominjano goveda i slično, ali rekli su mi ljudi da je Velebit pun konja koji lutaju, nitko ne znaju čiji su, čine štetu, sve ih je više, razmnožavaju se, podivljali, a netko za njih nećete vjerovati prima poticaje jer smo svojevremeno odlučili poticati autohtona grla, ljudi su ta grla kupili i doslovno poslali u planinu i onda u pitanje ne dolaze samo dakle čuvanje odnosno zbrinjavanje napuštenih životinja nego dolazi u pitanje i naše, naši poticaji odnosno kome plaćamo poticaje i za što. No vratimo se na zakon. Prije svega ispis iz upisnika kućnih ljubimaca koje se označavaju mikročipom mislim da je dobro da je čl. 66. st. 3. prijedloga zakona određeno da se svi označeni psi, mačke i pitome vretice moraju biti upisani u upisnik kućnih ljubimaca, a st. 4. istog članka je određeno da se prilikom označavanja obavezno izdaje i ispis iz upisnika kućnih ljubimaca. Ja se samo nadam da će veterinari to dosljedno provoditi i tako riješiti problem mikročipiranih životinja, no bez podataka o posjedniku jer je i na primjeru označavanja životinja obavezno izvan prostora ambulante. U situaciji da se ispis iz upisnika ne uruči odmah tijekom označavanja kućnog ljubimca odgovornost za navedeno ne bi smjela biti isključivo na posjedniku životinje koji ne poznaje detaljno zakonske propise već na ovlaštenom veterinaru koji to nije napravio odnosno koji rutinski provodi takve mjere i upoznat je sa zakonskim obavezama i obavezom izdavanja ispisa životinje. Vjerujem da nije svatko tko donosi životinje na čipiranje niti treba znati niti sigurno ne zna da bi ispis trebao dobiti odmah. Iako čl. 66. st. 1. prijedloga Zakona o zdravlju životinja propisuje da svi psi moraju biti označeni injektibilnim transponderom prije premještanja u svrhu promjene vlasništva, a najkasnije 90 dana od dana štenjenja, smatram da ne postoje prepreke da se prošiše da taj rok bude kraći kako su predložili prijatelji životinja odnosno da bude 60 dana od dana štenjenja. Cilj je da zbog dobrobiti životinja iz drugih razloga taj datum bude što kraći odnosno da se svi psi nakon štenjenja označe mikročipom. Isto podržava i Odjel veterinara male prakse Hrvatske koji je mišljenja da je optimalno vrijeme da štenci, da se štenci označe najkasnije, s najkasnije 8 tjedana starosti, a da im se pri tom ne ugrozi dobrobit. Također predložio bih da se u čl. 66. doda odredba, dakle da se ovo ne odnosi samo na pse nego da se i sve mačke u uzgoju kućnih ljubimaca namijenjenih prodaji također moraju biti označene injektibilnim transponderom prije premještanja u svrhu promjene vlasništva. Naime, trenutačno označavanje mačaka njektibilnim transponderom nije zakonski obvezno, prepušteno je volji posjednika i obavlja se jedino na zahtjev vlasnika kao što je i propisano čl. 66. st. 2.. Prijedlog predmetnog zakona, prijedlogom predmetnog zakona, pardon, praksa pokazuje da zbog neoznačenosti mačaka veliki broj posjednika napušta ili ubija potomstvo svojih kućnih mačaka, a prekršiteljima zakona ne može se ući u trag jer mačke nisu označene injektibilnim transponderom. Također mnogo je slučajeva da se mačka izgubi ili odluta, te bi podaci na injektibilnom transponderu omogućili brzo nalaženje skrbnika i smanjili troškova udruga za zaštitu životinja odnosno JLS svih onih koje odlutale životinje zbrinjavaju. Također smatramo da je važno da se zakonom propiše obaveza preventivnih zaštitnih cijepljenja za štence i mačiće u uzgoju, ali možda i za neke druge vrste poput kunića u uzgoju radi zaštite zdravlja životinja kao što to slično propisuju odredbe Pravilnika o uzgoju i upisu pasa HKS-a, te Uzgojnog pravilnika Saveza felinoloških društava Hrvatske. Čl. 63. prijedlogom Zakona o zdravlju životinja propisano je također i obvezno označavanje kopitara u RH injektibilnim transponderom, a osim kopitara koji su označeni u drugoj državi članici predložili bi izmjenu čl. 63. st. 1. tako da se riječ, iza riječi „označavaju“, a prije riječi „injektibilnim“ doda riječ „isključivo“, te bih onda glasilo, subjekti koje drže životinje koje pripadaju vrstama kopitara osiguravaju da se te životinje pojedinačno označavaju isključivo injektibilnim transponderom sukladno čl. 114. Uredbe EU 216/429 i čl. 58. delegirane Uredbe EU 219/2035, osim kopitara koji su označeni u drugoj državi. Time bi se izbjegla primjena bolnih alternativnih metoda označavanja kakve primjenjuju uzgojna udruženja kao što su vruće paljenje žigom, hladno žigosanje, tetoviranje i slično. U Hrvatskoj je od 2009.g. propisano označavanje kopitara mikročipom, stupilo je na snagu 1. siječnja 2010., no i dalje je dopušteno vruće paljenje žigom iako je to nepouzdan, nepotreban, zastarjeli i na kraju nehuman način označavanja životinja i dokazivanja vlasništva. Također iako se goveda označavaju ušnim markicama dopušten je izuzetak za označavanje bikova namijenjenih za sudjelovanje na kulturnim i sportskim događanjima za koje se propisuje uz označavanje ušnim markicama istovremeno označavanje paljenjem žigom. Za ovu iznimku nema nikakvih medicinskih i znanstvenih opravdanja, a izuzetno narušava dobrobit životinja. Žigosanje se odvija bez primjene analgeze odnosno anestezije i uzrokuje životinjama jaku bol i patnju, ne samo u trenutku žigosanja nego i u danima nakon toga. Užareni žig pritišće se na površinu kože oko 5 sekundi, a izlaže kožu enormnoj vrućini, ovisno o spretnosti osoba koje provode žigosanje postoji opasnost od nekontroliranog širenja vatre s usijanog željeza na ostatak dlake, a žigosana životinja na dan kad je žigosana ima povišenu temperaturu za 4 stupnja te sljedećih 6 dana povišenu temperaturu za 2 do 4 stupnja. Dakle, osim što životinje trpe bol i povišenu temperaturu još barem tjedan nakon žigosanja, u pitanje dovodimo dobrobit životinje, zdravlje životinje, a to je zapravo cilj ovoga Zakona. Na kraju, volio bih reći da, jasno je da je ovo dio europske pravne stečevine, jasno je da mi to trebamo unijeti u naše zakonodavstvo, no još bih jedanput naglasio potrebu da Zakon bude pisan u takvom, na takav način da će uzgajivači zaista moći znati što se od njih očekuje i koje su njihove obaveze. Tijekom javnog savjetovanja bilo je puno primjedbi, koje su otprilike glasile i sad ću vam ja parafrazirati da, kako ja se mogu snaći u tom Zakonu koji držim par grla stoke ili koji imam par kokica, kako ću ja znati koje su moje obaveze, što trebam učiniti sa životinja, koje su bolesti a, b, c, d, e, f ili koje kategorije, itd., itd. I zaista, pogotovo ako ste laik, ali čak i ljudi koji se bave uzgojem, ako čitate Zakon, vidjet ćete da je prilično, prilično nejasan. Uz neke izmjene koje se nadam da će se dogoditi, koje su, kako sam naveo, neke od njih sam sada i naveo, dakle koje su, ja bih rekao, karaktera da se poboljša zakonodavstvo, dakle to nam nitko ne brani niti može braniti jer ovime bi samo poboljšali zakonski prijedlog, nadam se da će se Ministarstvo, ako već ne možemo promijeniti tekst Zakona, barem obavezati prilikom donošenja ovoga Zakona u drugom čitanju, izdati jedan popratni dokument koji će jasno, jasnim jezikom, recimo to tako, objasniti uzgajivačima što se od njih očekuje, koje su njihove obaveze i kako trebaju postupati sa svojim životinjama iz uzgoja, bilo da se radi o uzgoju kućnih ljubimaca, o uzgoju stoke, peradi ili slično. Jer, na kraju dana može zakon biti dobro napisan, može biti napisan u dobroj namjeri, ako oni koji, na koje se zakon odnosi ga ne razumiju i ne shvaćaju što se od njih očekuje, kako ga onda očekujemo primjenjivati. Siguran sam da umjesto kažnjavanja onih koji Zakon ne poštuju zapravo se prvo dobro trebamo zamisliti i reći jesmo li sve učinili da taj Zakon zaista bude razumljiv onima kojima je namijenjen. Hvala.
Kao treća, govorit će u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovana kolegica Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovani kolegice, poštovani kolege. Prije same analize prijedloga ovog Zakona koji je danas pred nama, kojem smatramo vrlo važnim jer se direktno radi o zdravlju životinja, a samim tim i zdravlju svih nas, ne mogu se ne pitati zašto je prijedlog došao baš danas. A zašto to pitam? Pa upravo zato što je javno savjetovanje provedeno od 23. studenog 2021., a zatvoreno do 8. prosinca 2021. g. i trajalo je svega 15 dana. U obrazloženju za skraćeni rok stoji da je to bilo zbog hitnosti. Kratki rok za savjetovanje i hitno donošenje, tako je bilo obrazloženje, ali to očito nije tako važan i hitan zakon kada nije bilo potrebe za kratkim rokom, već se očito bojite jer je, da ne dobijete još jedan od u nizu lavine komentara na tako loš zakon. Napominjem, Zakon je upućen u Sabor 30. lipnja ove godine, a toliko o hitnosti i ažurnosti jer ovdje možemo konstatirati da je Zakon povezan sa uredbama i direktivama EU koje datiraju iz 2016. g. do zadnje s kojom se usklađuje iz lipnja 2021. g. Moram napomenuti i Zakon o veterinarstvu koji je donesen prije godinu dana da bi danas raspravljali kako gotovo pola tog Zakona neće važiti kada se ovaj Zakon usvoji, a 50 pravilnika donesenih temeljem Zakona o veterinarstvu također, neće vrijediti. I prošle godine je vrijedila ova Uredba na koju, na kojoj se danas predlaže ovaj Zakon, a uvodili smo niz izmjena u Zakonu o veterinarstvu. Dakle, današnji Zakon je upućen u prvo čitanje, a bez posebnih obrazloženja, pogotovo ako se zna da je na njih pristiglo svega 7 komentara od kojih 5 nije prihvaćeno, a dva su primljena na znanje. Čemu takav dugi rok i zašto nismo ranije raspravljali o tom Zakonu ako je bilo hitna procedura vezano za javno savjetovanje? Zakon je koncipiran i tu se slažem sa kolegama koje su govorili prije mene, na način da se poziva na niz uredbi te stoga je vrlo složen i nerazumljiv, o čemu govori i primjedbe onih na koje se Zakon odnose i na koji će zapravo zakoni provoditi. Smisao zakona je da građani koji ga trebaju poštivati razumiju te da im budu jasna njihova prava i obveze. Ovaj Zakon to nije, stoga je prijetnja pravnoj sigurnosti, a u praksi će sigurno izazvati puno konfuzija. Slažemo se sa komentarima iz javnog savjetovanja da se ovaj Zakon treba povući i doraditi jer nije donesen na način kako smo ovdje donosili zakone i uvelike se poziva, gotovo u svakom članku na primjenu Uredbi i vrlo je komplicirano za shvatiti i pratiti. Zakon je nužan za osiguravanje provedbe Uredbe 2016/429, a koje je opet nužno provesti da bi se uspostavio zajednički regulatorni okvir u području zdravlja životinja na cijelom području EU. Kako stoji u Zakonu, trebalo bi biti regulirano područje iskorjenjivanja i bolesti životinja, registracija, označavanje i sljedivost životinja i proizvoda životinjskog podrijetla, promet životinjama i proizvodima životinjskog porijekla unutar EU, između država članica EU i trećih zemalja te nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca. Ukoliko ovako koncipiran tekst se usvoji u primjeni u subjektima koji su obvezni uskladiti se sa odredbama ovog zakona i preuzetim uredbama bit će gotovo nemoguće prepoznati svoje obveze i Ministarstvo poljoprivrede treba preuzeti obvezu izrade vodiča za subjekte slično kako to stoji i u čl. 24. prijedloga zakona za objavu vodiča za odobravanje zasebnih epidemioloških jedinica, pa predlažem da se obveze također Ministarstvo poljoprivrede za objavu vodiča za subjekte i to najmanje za radno otkrivanje, obavješćivanje, i izvješćivanje o bolestima za … nadziranje, za status slobodno od bolesti, mjere u slučaju bolesti, registracija i odobravanje subjekata i objekata za kopnene životinje te označavanje i sljedivost kopnenih životinja. Svaki članak kao što sam i uvodno rekla ovog zakona o svom sadržaju se poziva na uredbu ili neku od osam delegiranih uredbi i zahtijeva cijeli tim za praćenje. Navest ću nekoliko primjera, primjerice čl. br. 9. subjekti i stručnjaci za životinje moraju posjedovati odgovarajuće znanje o zdravlju životinja sukladno čl. 11. uredbe, subjekti koji prodaju ili na neki način prenose vlasništvo budućih kućnih ljubimaca dužni su pružiti osnovne informacije budućem držatelju kućnog ljubimca sukladno čl. 11. st. 4. uredbe. Čl. 10. primjerice pri obavljanju svojih aktivnosti obuhvaćenih područjem primjene ovog zakona veterinari su dužni postupati sukladno čl. 12. uredbe i odredbama ovog zakona. Dakle, nigdje ne stoji precizirano koje su to obaveze i vrlo je teško pratiti provoditeljima ovog zakona zakon. Za provedbu ovog zakona kako stoji u prijedlogu nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu iako je određeno niz aktivnosti. Primjerice, uzmimo samo izradu kriznih planova, operativnih planova koje uključuju i izradu detaljnih priručnika na kojima treba raditi stručno povjerenstvo, predstavnici Veterinarske inspekcije, nacionalnih referentnih laboratorija te drugi relevantni dionici. Već smo navikli da su ti relevantni dionici vrlo često ministarstvo odredi svoje partnere koje kasnije čije poslove kasnije se naplaćuje i to po pozamašnim svotama. Tako se osnivaju i krizni stožeri na nacionalnoj, lokalnoj ili po potrebi i regionalnoj razini. Ovo su te sve novosti koje se uvode iza kojih ne slijedi uopće financijski pokazatelj i koje su to aktivnosti koliko je to zapravo ozbiljan ovaj zakon i koliko možemo smatrati ozbiljnim provedbu ovog zakona ako nemamo planirana sredstva. Također prestaju važiti uvelike odredbe Zakona o veterinarstvu i na temelju njega donesenih 50-ak pravilnika. Kao što sam rekla prošle godine smo Zakon o veterinarstvu donijeli i ovo je apsurd jer sad više od pola zakona zapravo neće vrijediti, a i tad smo znali o postojanju ove uredbe. Očito koordinacija u Ministarstvu poljoprivrede izostaje. U svrhu ispunjenja obveze iz čl. 13. Uredbe 2016/429 Vlada RH na prijedlog ministarstva donosi odluku o donošenju Strategije zdravlja životinja za razdoblje od sedam godina kojom se u skladu sa nacionalnim prioritetima određuju ciljevi u području zdravlja životinja, aktivnosti koje je potrebno provesti za dostizanje tih ciljeva te se određuju ljudski, materijalni i financijski resursi za provedbu planiranih aktivnosti. Moj upit se ovdje odnosi koliko ćemo uopće čekati za izradu ove strategije kad evo ovu uredbu primjenjujemo od 2016. kada je ona zapravo donesena odnosno i osam delegiranih uredbi na koje se pozivamo. Tako da i ovu strategiju vrlo ćemo izvjesno čekati dugo vrijeme. I sada na kraju da zaključim, ovaj zakon iako idejno ima smisla reguliranjem prioriteta u području zdravlja životinja štitimo i sami sebe, ali realnost u kojoj živimo je da je ovaj zakon kompliciran svima na koje se odnosi, nažalost ništa bitno neće promijeniti osim što će višegodišnjim kašnjenjem se zadovoljiti EU direktiva. Ukoliko ministarstvo bude i u buduće kasnilo kao i do sada možda ćemo se naći u situaciji da nećemo imati one koji trebaju zakonski provoditi ove smjernice, a i sve manje je onih na koje se odnosi ovaj zakon, posebice kad se tiče uzgoja životinja i naših stočara. Zahvaljujem.
4. klub zastupnika je onaj Domovinskog pokreta u čije će ime govoriti poštovani kolega Dretar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče HS-a. Kolegice i kolege. Na početku naravno imamo jedno veliko pitanje, o njemu u e-Savjetovanju vrlo lijepo kaže jedan čovjek kojega ću citirati „Predloženi tekst nacrta Prijedloga zakona o zdravlju životinja ima 112 članaka, a na 703 mjesta pojašnjenje je potrebno potražiti u člancima neke od uredbi EU.“ Odgovor predlagatelja odnosno njegovo očitovanje je razumno i potpuno legalno, a ono glasi „Odredbe uredbi ne smiju se mijenjati ili ponovno propisivati odnosno prepisivati u nacionalno zakonodavstvo“. Dakle, sad smo u startu na neki način između dvije vatre odnosno nalazimo se u škripcu ili kakogod želimo to metaforički figurativno reći. Zakon je sam izuzetno nečitljiv, nejasan, pretpostavljam da niti u ministarstvu predlagatelj ne postoji niti jedna jedina osoba koja bi ga mogla sad sjesti ovdje i protumačiti svima nama, čak 27 uredbi, direktiva i odluka EU unose se u ovaj zakon. Sa jedne strane pozdravljamo činjenicu da se ovim zakonom smanjuje volumen, da se donosi jedinstveni zakonodavni okvir i protiv toga nitko razuman nema ništa, ali sa druge strane imamo stvaran rašomon uredbi, direktiva i odluka koje recimo izgledaju ovako, u čl. 6. st. 1. ovoga zakona definira se popis bolesti na koje se odnose pravila za sprječavanje i kontrolu. Tu piše pogledajte Uredbu EU 2016/429 pa će vam sve biti jasno. E sad zamislite vi ako stvarno imate vremena da na internetu pronađete tu uredbu, pa pronađete gdje je ona prevedena na hrvatski jezik, pa u kojem ćete ju formatu pročitati, ja ću vam dragi ljudi to malo uštedjeti vrijeme pa ću vam to ja pročitati. Evo, kratko i jasno samo jedna mala odredba iz ove uredbe. Bolesti su slinavka i šap, klasična svinja kuga, afrička svinjska kuga, visokopatogena influenca ptica, afrička konjska kuga, goveđa kuga, kuga malih preživača, vezikularna bolest svinja, bolest plavog jezika, tješinska bolest, ovčje boginje ili kozje boginje, groznica Riftske doline, bolest kvrgave kože, vezikularni stomatitis, venecuelski virusni encefalitis kopitara, epizodska hemoragijska bolest jelena, zarazna pleuropneumonija goveda, newcastelska bolest, tuberkuloza goveda, bruceloza goveda, bruceloza ovaca i koza, bedevenica, bjesnoća, ehinokokoza, transmisivna spongiforna encefalopatija, kambilo bakterioloza, listerioza, salmoneloza, trihineloza, verotoksična escherichia coli, virusna hemoragijska septokemija, zarazna hematopoetska nekroza, epizodska nekroza riba, epizodski ulcerativni sindrom riba, infekcija zbonamia egzitioza, infekcija perkinsus marinus, infekcija mikrositosmakini, taurski sindrom rakova, bolest žute glave rakova, bolest koju uzrokuje koji virus herpes, zarazna anemija lososa, infekcija … [[Govornik se ne razumije.]] infekcija sabonamia ostre, te bolest bijelih pjega rakova. Eto, to bi vi sve trebali znati, čudi me da ne znate. Već u slijedećem stavku u Članku 6. stavak 2. definiraju se vrste životinja na koje se opet odnosi ovaj zakon, popisa naravno nema, tekst zakona kaže, pogledajte na uredbu, ja imam vremena. U dijelu A navode se psi, mačke i pitome vretice. Za one koji ne znaju to su vam tvorovi, no i ja sam moramo pogledati moram priznati jel. Dio B kaže da su to beskralježnjaci osim pčela, mekušaca iz koljena moluska, rakova iz potkoljena krusta sea, ukrasne akvatičke životinje, vodozemci, gmazovi. Što se tiče ptica primjerci ptičjih vrsta osim kokoši, pura, biserki, pataka, gusaka, prepelica, golubova, fazana, jarebica i bezgrebenki. Sisavci su glodavci i zečevi koji nisu namijenjeni proizvodnji hrane, vjerovali ili ne ovaj se zakon odnosi još i na tapire, nosoroge, rašljoroge, antilope, šupljorošce, gazele, deve, ljame, vikunje, jelene, žirafe, okapije, vodenkonje, prave svinje, pekarije, obične i patuljaste moškavce te slonove. To bi sve trebali znati. Još jedan lijepi rašomon, dozvolite da ga još jednom naglasim je u Članku 102. ovoga zakona, a on definira prekršajne odredbe. Evo, zamislite sada da vam dođe inspektor i kaže ovo ne valja. Kaznit ću vas novčanom kaznom od 50 do 100.000 kuna jer ste kao pravna osoba svojim postupanjem ugrozili zdravlje držanih životinja nerazborito ili neodgovorno koristili veterinarske lijekove, niste sveli rizik širenja bolesti na najmanju moguću mjeru i ne obavljate dobar uzgoj životinja. Sad vi kažete kao i zašto, zbog čega. A on kaže vrlo jednostavno. U skladu sa odredbama Članka 8. ovoga zakona i Članka 9. stavka 1. točka E te A podtočaka I do I V uredbe 2016/6429, oprostite vi morate platiti kaznu. Hoćete po slijedećem Članku da vas rebnem? Evo ovaj jedan je ako se ne varam uvjerljivo najzanimljiviji. Možete dobiti kaznu od 10 do 50.000 kuna jer ste subjekt odgovoran za objekte koji su odobreni u članku, sa Člankom 54. ovoga zakona, ne vodite evidencije i ne obavještavate ministarstvo o svim promjenama u skladu Člankom 54. stavkom 5. ovoga zakona, Člankom 96. stavkom 2. i Člankom 97. stavkom 1. točkama A do I I I Uredbe EU 2016/429, Člancima 33., 35., 36. i 37. delegirane Uredbe EU 2019/2035 te Člancima 8. i 9. delegirane Uredbe EU 2020/686 te pravilnikom iz Članaka 57. stavka 12. ovoga zakona. Dakle, no, no, no, no ne to raditi. Eto, ono što sam htio reći ovim ipak malim satiričnim karikiranjem nadam se da mi ga nećete zamjeriti samo sam htio naglasiti činjenicu da stvarno jest problem. Da prosječan državljanin ove zemlje bio on, bavio se on uzgojem kakvih god životinja ili ne, jednostavno ne može pojmiti svu širinu ove ogromne, ogromne zakonodavne materije te svakako preporučujemo imamo vremena do drugoga čitanja i molimo poštovane predlagatelje da ipak u zakonski prijedlog stave odnosno u prijedlog ovog zakona da stave neku mogućnost odnosno da se barem obavežu u nekom razumnom roku od 30, 60, 90 ili 120 dana po donošenju zakona izraditi priručnik koji bi mogli naravno dostaviti svim osobama bile one fizičke ili pravne na koje će se u budućnosti odnositi ovaj zakon. Očigledno taj zakon ima izuzetno širok obuhvat i vjerujem da bi takav jedan dokument koji ne bi trebao pretpostavljam koštati previše novaca ipak morao postojati i da nam ipak može malo pomoći da se u ovom silno širokom zakonodavnom materijalu ipak lakše snalazimo. Kako mi tako naravno i oni koji bi se u budućnosti mogli naći po udarom određenih odredbi ovog zakona naročito onih koje su prekršajne. Kazne nisu male. Naravno htio bih evo samo za kraj, proći ćemo još nešto i kroz pojedinačno izlaganje reći, budući da ćemo od 9. mjeseca uvesti euro svakako, a vjerujem da je to i predlagatelj već sam uočio da bi naravno u prijedlog zakona gdje imamo prekršajne odredbe trebalo staviti i euro pa da ne moramo onda opet to mijenjati tamo negdje na jesen ili početkom iduće godine. U svakome slučaju ja vas srdačno pozdravljam u ime Uredbe 2016/429 te točke A, B, C, D, E, F, G, H, I i I i J, JKL i IJKLMNNJ. Hvala lijepa.
Kolega Dretar, podsjetili ste me na najsvjetlije trenutke vašeg vođenja radijskih emisija, sjećam se i glas me je podsjetio i sve na to vrijeme [[Upadica: Hvala]] , molim. Dobro, idemo sada dalje, Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Kolarek, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS, uvaženi tajniče, poštovani kolege i kolegice. Kao i kod niza zakonskih prijedloga i akata o kojima smo ovdje puno puta raspravljali i ovim, prijedlogom ovog Zakona o zdravlju životinja uređuje se i usklađuje naša zakonska regulativa sa onom europskom. RH u obvezi je preuzeti svoje zakonodavstvo, europske propise odnosno stvoriti pravnu osnovu za donošenje podzakonskih akata koji proizlaze iz uredbe EU, znači 21. travnja 2021.g. sa primjenom je započela uredba EU 2016/429 Europskog parlamenta i vijeća od 9. ožujka 2016.g. o prenosivim bolestima životinja, te izmjene i stavljanju izvan snage određenih akata u području zdravlja životinje i sa njime povezanih uredbe. Ovo je, ova uredba je ishod Strategije zdravlja životinja provedene u EU od 2007. do 2013.g. čiji je osnovni princip bio prevencija je bolja od liječenja, a ujedno je i dio paketa mjera komisije zajedno sa novom uredbom o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima kojima se ojačava primjena standarda zdravlja i sigurnosti u cijelom lancu poljoprivrede. Uredba 2016/429 daje jedinstveni zakonodavni okvir koji objedinjuje odnosno ukida više od rekli smo 400 europskih pravnih akata, uredbi, direktiva i odluka kako bi se ujednačila primjena odredbi o zdravlju životinja u svim državama članicama, te obuhvaća slijedeća područja, iskorjenjivanje i kontrolu bolesti, registraciju, označavanje i sljedivost životinja i proizvoda životinjskog porijekla, promet životinja i proizvoda životinjskog porijekla unutar EU između država članica EU i trećih zemalja, te nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca, ta primjena ide od 2026.g.. Većina odredbi i pravila bila su na snazi i prije ove uredbe, neke i više od, više 10-ljeća jer su bile ključne u borbi protiv određenih bolesti životinja i osiguravanja sigurnosnog i nesmetanog unutarnjeg tržišta za žive životinje i njihove proizvode. Kao što sam već i rekao budući da se, da su uredbe EU izravno primjenjive u svim državama članicama, RH mora izmijeniti svoje nacionalno zakonodavstvo što znači da se odredbe trenutnog Zakona o veterinarstvu koje obuhvaćaju odredbe o zdravlju životinja i odredbe o označavanju i registraciji moraju dodatno urediti u svrhu omogućavanja provedbe uredbe u RH zbog čega je pred nama ovaj zakon. Zakonom se uređuje primjena pravila o sprječavanju i kontroli bolesti životinja koje su prenosive na životinje i ljude, a koji uključuju utvrđivanje prioriteta i kategorizacije bolesti koje su, koje se tiču unije RH, te se utvrđuju odgovornosti za zdravlje životinje, rano otkrivanje, obavještavanje i izvještavanje o bolestima, nadziranje, programi, iskorjenjivanja i status slobodno od bolesti, svijest, pripravnost i kontrolu bolesti, registracija, odobravanje objekata i prijevoznika, premještanje i sljedivost životinja, zametnih proizvoda, te proizvoda životinjskog podrijetla unutar unije, ulazak životinja, zametnih proizvoda i proizvoda životinjskog podrijetla u uniju, te izvoz takvih pošiljaka iz RH, nekomercijalno premještanje kućnih ljubimaca u državu članicu iz druge države članice ili iz treće zemlje ili područja koje, kao i hitne mjere koje treba poduzeti u slučaju izvanrednog stanja zbog bolesti, te druge mjere primjenjive na nacionalnoj razini. Tako su utvrđeni jasni kriteriji za prioritizaciju i kategorizaciju bolesti životinja kao i popis … [[Govornik se ne razumije]] vrsta životinja, te je na temelju tih kriterija uspostavljen novi popis bolesti relevantnih za EU. Na tom popisu su bolesti kategorije A, ja ću ih skratiti jer to su bolesti životinje koje nisu prisutne EU, te je u slučaju njihove pojave potrebno poduzeti hitne mjere za njihovo iskorjenjivanje. B, kategorija bolesti životinje koje se moraju kontrolirati u svim državama članicama sa kojima, kojima, koje treba iskorjenjivati diljem EU. C, bolesti životinje koje su relevantne za neke države članice, te za koje su potrebne mjere kako bi se spriječilo njihovo širenje u ostale dijelove EU koje su službeno slobodne od tih bolesti. Također i bolesti kategorije D, to su bolesti životinje koje su, za koje su potrebne mjere kako bi se spriječilo njihovo širenje zbog njihovog ulaska u EU iz trećih zemalja ili premještanja između država članica. I bolesti kategorije E, bolesti sa popisa koje je potrebno nadzirati unutar EU. Subjekti i stručnjaci za životinje moraju posjedovati odgovarajuće znanje o zdravlju životinja. Nadalje, oni koji prodaju ili na neki drugi način prenose vlasništvo budućih kućnih ljubimaca dužni su pružiti osnovne informacije budućem držatelji. Ostali novi elementi zakonodavnog paketa povezani su sa proširivanjem zakonske mogućnosti za mjere, za prevenciju i kontrolu bolesti u divljih životinja. Zaključno. Zakonom o zdravlju životinja će se u cijelosti odnosno cjelokupno nacionalno zakonodavstvo vezano na područje iskorjenjivanja i kontrole bolesti životinja, registraciju označavanja i sljedivost životinja i proizvoda životinjskog porijekla, promet životinja i proizvoda životinjskog porijekla unutar EU između država članica EU i trećih zemalja, te nekonvencionalno kretanje kućnih ljubimaca koje je do sada bilo propisano Zakonom o veterinarstvu, te onim silnim pravilnicima staviti iznos snage i biti u ovom Zakonu o zdravlju životinja.
Idemo dalje. Sada je na redu Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovani kolega Vili Matula. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Ja vas neću zadržavati. Kolega Hajduković i kolegica Vlašić Iljkić su uglavnom izgovorili sve one argumente, ja ću samo podsjetiti na to o čemu su oni govorili. Referirali su se na primjedbe Udruge prijatelji životinja koji su jako dobro po nama izanalizirali i koji stvarno ukazuju na jedan od najvećih problema sa kojim se lokalna samouprava između ostalog susreće, a to je veliki broj pasa lutalica i nakon toga onda volonteri koji u tim skloništima za životinje se brinu. Sama riječ kaže „volonteri“. Međutim, nema niti dovoljno prostora za te pse, nema hrane, nema novca za hranu. To je sve problem onda, a vi ste meni državni tajniče se referirali na to i vi ste govorili o uzgoju i o objektima. Razumijemo lako je za registrirane uzgajatelje pasa. Mi govorimo o neodgovornim pojedincima koji puste prije svega štenad, da sad ne govorimo o mačićima i to znate to su mješanci to istovremeno tu štenad, hajde lijepo je da ih ne ubijaju. Međutim, ta štenad ako ono krene lutati ljudi uzimaju i to je iskustvo o kojem govore. I ipak se ta štenad preprodaje. Lažno se čak govori da su to dok su mali, ljudi koji ne znaju, a žele jeftinije kupiti to čak budu i oglašavani i prodavani kao da su nekakvi rasni psi. Međutim, osobno sigurno nisam opterećen time da bi pas morao biti. Bilo bi važno da ti brojni ljubimci na kraju ne žive te nemoguće živote i da ne padnu na skrb volonterima koji zbilja to rade zdušno koliko mogu, ali ne mogu zbog toga što ovakav jednostavan prijedlog da se označavanje pasa mikročipom najkasnije 60 dana od dana štenjenja ne postoji nikakav razlog, postoje čipovi, postoji sve ostalo da se to ne smanji. I prijatelji životinja su se o tome konzultirali i sa belgijskim iskustvom i pišu vam o tome, finsko iskustvo, slovensko iskustvo i svuda se pokazalo da ako se to spusti na ranije da imamo puno manje tih prije svega pasa, ali i mačaka okolo lutajućih. Onda to smanjuje ljudima trošak kastracije , sterilizacije i automatski se cijeli taj problem bitno, bitno smanjuje i to se u Europi pokazalo da je moguće. I ja ću sa ovime završiti, neću, nemam potrebu sada iskorištavati cijeli govor zato što je sve rečeno o tome kako je s jedne strane fingirano i da je to jako hitna i važna procedura da bi se na kraju očito zbog hrpe zakona i izvještaja koji ovdje nisu uopće uspjeli doći na dnevni red onda se to pomaklo. Jezik je unutra nemoguć, a ljudi koji to rade svakodnevno vrlo vrijedna udruga. I sami znate koliko često i po klubovima sa svima vama raspravljaju o tome, daju konkretan prijedlog. I ja želim vjerovati da ćete ipak o tome razmisliti i da ćete do drugog čitanja uvažiti ovu njihovu vrlo jasnu primjedbu kao što isto ne razumijem što to točno znači primljeno na znanje oko toga da se životinjama nakon svega kod nas ipak i dalje taj običaj da im se mora onaj žig zaviti jer se valjda gazda bolje osjeća. I to je takav običaj, valjda i stoka voli.
Sedmi klub zastupnika „Za pravednu Hrvatsku“ govorit će poštovana kolegica Ružica Vukovac. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, ravnateljice uprave, kolegice i kolege. Dakle, Zakonom o zdravlju životinja će se staviti izvan snage cjelokupno nacionalno zakonodavstvo vezano na područje iskorjenjivanja i kontrole bolesti životinja, registraciju, označavanje i sljedivost životinja i proizvoda životinjskog podrijetla, promet životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla unutar EU između država članica EU i trećih zemalja, te nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca koje je do sada bilo propisano pravilnicima. Iznimno odredbe koje se odnose na nekomercijalno premještanje kućnih ljubimaca stupaju na snagu 22. travnja 2026. godine do kada je na snazi Uredba 576/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. godine o nekomercijalnom premještanju kućnih ljubimaca i stavljanju izvan snage Uredbe 998/2003. Predloženim zakonom o zdravlju životinja utvrđuju se nadležna tijela i njihove obveze vezano uz područje zdravlja životinja, dakle mjere sprječavanja, nadziranja kontrole, iskorjenjivanja i praćenja bolesti, zatim registraciju, označavanje i sljedivost životinja i proizvoda životinjskog podrijetla, promet životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla unutar EU između država članica EU i trećih zemalja, nekomercijalno premještanje kućnih ljubimaca, obveza laboratorija uključenih u provedbu mjera u području zdravlja životinja, subjekata, držatelja kućnih ljubimaca i veterinara, te prekršajne odredbe u svim područjima koja su obuhvaćena Uredbom 2016/429 čime se, kako tvrde sami predstavnici Ministarstva poljoprivrede, stvaraju pretpostavke za stručno i učinkovito provođenje obveza RH u području zdravlja životinja u skladu s ciljevima novog zakonodavnog okvira EU. Poštovane kolegice i kolege, iz navedenog je vidljivo kako se radi o prilično ozbiljnim izmjenama postojeće zakonodavne regulative. Ovome ću dodati da se ovim izmjenama ukida oko 50-tak članaka trenutno važećeg zakona, zatim se ukida 56 podzakonskih akata odnosno pravilnika donesenih na temelju Zakona o veterinarstvu, zatim prestaje važiti podzakonski akt donesen na temelju Zakona o zdravstvenoj zaštiti životinja i veterinarskoj djelatnosti, dakle Pravilnik o mjerama za suzbijanje i iskorjenjivanje bedrenice kod životinja i sve ove izmjene su stavljene u jedan jedini oblik komunikacije kojeg između ostalih predviđa Zakon o procjeni učinaka propisa gdje bi se mogao čuti glas struke, pa i glas razuma, a to je e-savjetovanje i to u potpuno neprihvatljivih samo 15 dana rasprave. Što je s Okruglim stolovima na ovu temu, što je s komunikacijom s dionicima na koje se izmjene odnose, što je s glasom struke za uvažavanje samih primjerice stočara, a ne moram ni pitati? Nacrt u word formatu na e-savjetovanju bio je tek od 3.12.2021., dakle tek 10-ti dan od objave, a pitala bih vladajuće, a čega se vi bojite? Ako se bojite stočara odnosno farmera reći ću vam jedan podatak kojeg možda niste upratili, broj goveda je najbolji pokazatelj kretanja proizvodnje, a on je u 10.g. prilično umanjen. Unatoč velikom uvozu teladi za tov udio stočarstva u ukupnoj poljoprivrednoj proizvodnji u Hrvatskoj kontinuirano pada, proizvodnja mlijeka nezaustavljivo pada, zapravo najteže je stanje u proizvodnji mlijeka, a izuzetno je zabrinjavajuće što Hrvatska proizvodi prilično manje od čak 50% vlastitih potreba. Kontinuirano pada broj mliječnih krava, smanjuje se broj farmi, broj isporučitelja mlijeka, smanjuju se količine proizvedenog mlijeka i količine mlijeka koje se isporučuju prerađivačko mljekarskoj industriji. Konkretno, posljednjih godinu dana broj farmi je dodatno smanjen za 630 farmi, preživjelih je danas tek nešto više od 2 tisuće, u proteklih 10.g. od 2012. do 2021. broj muznih krava pao je sa 180.500 na 102.000, što znači da smo izgubili više od 40% muznih krava. U 2012.g. proizvodnja mlijeka bila je 786 milijuna litara, a u 2021. 511 milijuna litara i to je golem pad od čak 34,9%. Od 602 milijuna kilograma mlijeka u 2012. isporuka mlijeka industriji u prošloj je godini pala na 429 kilograma što je pad od 28,7%. Odnosi u vertikalnom lancu opskrbe nisu do kraja uređeni, a nije kvalitetno riješena ni organizacija otkupa. Razlika između proizvodnje i potrošnje se namiruje iz uvoza, tako samo u 2021.g. uvezli sve vrste mliječnih proizvoda u količini od 276,512 tona u vrijednosti od 255 milijuna eura, a izvoz mliječnih proizvoda iznosio je samo 94 milijuna eura. Neminovno je da će Hrvatska uz ovakve negativne trendove za nekoliko godina ostati bez vlastite proizvodnje mlijeka. Unatoč svemu u Ministarstvu poljoprivrede nemaju potrebu išta pitati stočare, čuti njihova promišljanja, saznati koji ih problemi muče, unatoč svemu donosimo i dalje zakone bez njih, to činimo 30.g., vladajući gledaju propast i ne pitaju stočara baš ništa jer i zašto bi, njihove plaće i njihova radna mjesta nisu upitni. No vratit ću se na obvezu označavanja životinja ušnim markicama propisanu i ovim izmjenama. Sredinom 2019.g. Ministarstvo poljoprivrede se pohvalilo da je ukinulo cijeli niz različitim administrativnih troškova, točnije njih 190 koji su do tada bili obvezni za hrvatske stočare. Unutar sustava Ministarstva poljoprivrede od 1. siječnja 2019.g. ukinute su Hrvatska poljoprivredna agencija, Hrvatska agencija za hranu i Hrvatska poljoprivredno šumarska savjetodavna služba. Hrvatsku poljoprivredno šumarsko savjetodavnu službu u cijelosti, kao i dio poslova Hrvatske poljoprivredne agencije preuzelo je Ministarstvo poljoprivrede, dok je bivši Hrvatski centar za poljoprivredu, hranu i selo uz promjenu imena u Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu preuzeo preostali dio poslova Hrvatske poljoprivredne agencije i Hrvatsku agenciju za hranu u cijelosti. No iako se očekivalo da će HAPIH preuzeti i posao distribucije ušnih markica to se na kraju nije dogodilo nego je to potpuno neočekivano stavljeno u resor Uprave za stočarstvo i kvalitetu hrane. Ministarstvo jednostavno nema dovoljno ljudi na terenu koji bi mogli kvalitetno odraditi i taj posao, ali ovako je očito bio otvoren put prema potencijalnim manipulacijama s markicama, a pogotovo ako se zna da se već godinama gotovo markice isključuju, isključivo nabavljaju preko tvrtke Natura d.o.o.. Riječ je o milijunima kuna koliko je od ulaska u EU otišlo na markice, kliješta i drugu opremu za označavanje, a na koju zahvaljujući određenim osobama u samom ministarstvu gotovo ekskluzivitet ima tvrtka Natura d.o.o.. Vrh Ministarstva poljoprivrede nekoliko puta je upozorena na ovu praksu, ali do danas se ništa nije promijenilo. Ignoriranje stvarnog stanja i prekobrojnih problema na terenu, poslušno prepisivanje europskih pravila bez ikakvih kratkoročnih i dugoročnih analiza, pogodovanje i korupcija u ministarstvu očito vodi hrvatsko selo u nezaustavljivu propast. Nacrtom prijedloga Zakona o zdravlju životinja upravi za veterinarstvo i sigurnost hrane ukida se status Nacionalnog nadležnog tijela za zdravlje životinja. Od osnutka RH odnosno od donošenja prvog Zakona o veterinarstvu do danas u Zakonu o veterinarstvu stajalo je da je uprava nadležno tijelo za zdravlje životinja te je ravnatelj uprave imao status CVO-a. Ista je praksa i u drugim zemljama npr. u Sloveniji nadležno tijelo za zdravlje životinja je Veterinarska uprava Republike Slovenije. Nacrtom prijedloga novog Zakona o zdravlju predviđeno da nadležno nacionalno tijelo zdravlje životinja bude Ministarstvo poljoprivrede unatoč tome što je povjerenstvo koje je radilo nacrt prijedloga zakona zauzelo stav da to bude ipak i dalje Uprava za veterinarstvo i sigurnost hrane. Zakon o zdravlju životinja donosi se radi provedbe Uredbe 2016/429 o prenosivim bolestima životinja, Zakon EU o zdravlju životinja koja određuje da svaka država članica mora imati središnje nacionalno veterinarsko tijelo koje je zapravo stručno tijelo na čelu kojega se nalazi CVO. Struka je zauzela stav kako im je neprihvatljiva činjenica da se struci ukida status CVO-a odnosno da se ukida status uprave u odnosu na njenu nadležnost za stručno upravljanje sustavom kontrole zdravlja životinja. No, čini mi se da je ministarstvo ovim osim stočara ipak ignoriralo i struku. Žao mi je zbog toga. I još samo jedna stvar. Iako je obveza općine i gradova da se brinu i skrbe za napuštene životinje sa svog područja propisano Zakonom o dobrobiti životinja, smatram važnim spomenuti kako veliki JLS-a tu obvezu zanemaruje i to očito uz odobravanje institucija, a onda o dobrobiti i zdravlju životinja brinu pojedinci koji umjesto sa javnim novcem za životinje brinu vlastitim sredstvima. I ja pripada toj grupaciji pa mogu [[Upadica: Hvala vam.]] s pravom pitati državnog tajnika do kada [[Upadica: Hvala lijepo.]] tako? Zahvaljujem.
Sada će, sada ćemo započeti s pojedinačnim raspravama, prvi je na redu poštovani kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Evo nekoliko primjedbi koje želim ponoviti, podcrtati i u pojedinačnoj raspravi. Prva zamjerka zakonu je nerazumljivost. Dakle, napisan je vrlo komplicirano što može onda dovesti do problema u provedbi i ja bih čak sugerirao da u drugom čitanju jedan od članaka zakona bude taj da je ministarstvo dužno izraditi, hoćemo reći vodič, upute kako god želite za uzgajivače odnosno da točno znaju koje su njihova, njihove obaveze kako kasnije ne bi bilo zabune i kako se kasnije ne bi doveli u situaciju da nažalost mnogi plaćaju kazne ne zbog toga što su htjeli kršiti zakon nego jednostavno nisu znali što trebaju činiti. Druga stvar koju želim prisnažiti i podcrtati je čipiranje mačaka. Dakle, koje nije obavezno bilo ni prošlim zakonom, a ni ovim. Čipiranjem mačaka riješili bi čitav niz problema mačaka lutalica i olakšali bi traženje odlutalih mačaka odnosno lakše bi ih mogli vratiti njihovim vlasnicima. To predstavlja, mislim da bi to dovelo i do ušteda u proračunu jedinica lokalne samouprave koje onda moraju skrbiti o napuštenim životinjama odnosno olakšalo bi i rad nevladinim organizacijama i entuzijastima koji brinu o životinjama. Lakše bi se locirao njihov, njihov vlasnik. I treća ne manje važna stvar koju želim ovoga još naglasiti je napuštanje nehumanih praksi. Živimo u 21. stoljeću, postoje bezbolne ili minimalno traumatične alternative za označavanje životinja, dakle mislim da je stvarno žigosanje je nešto što bi trebalo pripadati prošlosti. To je vrlo nehumani postupak visokotraumatičan za životinju što je štetno za životinju iz više razloga ako ćemo ju kasnije iskorištavati bilo mlijeko, meso itd., također može ostaviti neželjene učinke ali je potencijalno i kobno odnosno može imati puno veća oštećenja ako onaj tko to žigosanje provodi nije u tome vješt. Prema tome, postoje alternative, postoje metode od ušnih markica do injektibilnih transon, transpondera, pardon, prema tome zaista ne vidim zašto ne bi mogli koristiti naprednije tehnologije u čipiranju i označavanju životinja i napustiti neke nehumane prakse. Ukoliko zakon bude reflektirao ova tri zahtjeva koja imam spreman sam ga i podržati naravno u drugom čitanju jer u ovom ne možemo direktno utjecati niti amandmanima, možemo samo raspravljati pa ćemo vidjeti što će predlagatelj do drugog čitanja učiniti. Hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Puljak.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolega ja ću se zapravo pridružiti ovog vašoj primjedbi i evo još iskoristiti ovu repliku, još jedanput naglasit onima koji su predlagateljima dakle ovog zakona i ono što je rečeno i u javnoj raspravi, evo pročitat ću ovdje i od Retriver kluba Hrvatske, da je zakon zapravo jako nerazumljiv napisan na taj način, dakle trebao bi služiti onima koji bi iščitati ovaj zakon da im da jasne upute, smjernice evo i da ne trebaju trošiti evo mjeseca za čitati direktive, uspoređivati i gleda dakle što im je za raditi i kako se ponašati. Dakle, evo još jedanput apeliram da ovaj zakon zaista se napiše na način koji će biti na korist onima kojima je zakon namijenjen. Evo, samo toliko o tome, dakle pridružujem se vašoj primjedbi i svima onima koji su to rekli ovdje u javnoj raspravi i evo poruka zakonodavcu. Hvala.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala kolegice Puljak, slažem se naravno sa vama. Naime, i prije smo uvodili europsku pravnu stečevinu naše zakonske propise i nisu ovako izgledale. Zaista kad vam se ljudi koji su uzgajivači tuže da ne mogu iščitati taj zakon, da ni pravna struka ne može iščitati zakon dakle doslovno bi trebali valjda listati svake direktive na koje se i uredbe na koje se ovoga referira zakon i iščitavati ih, proučavati i onda valjda promišljati što je zakonodavac htio reći. Dakle, u ovakvom tekstu mislim da nećemo postići ništa. Ili treba radikalno promijeniti tekst da on bude čitljiv ili kako sam rekao u jednom od prvih članaka ministarstvo se treba obavezati napraviti ne možemo reći pročišćeni tekst, ali upute, vodič ili nešto slično koje bi omogućilo ona uzgajivačima da lakše iščitavaju svoja prava i obaveze dakle da ne moraju gubiti vrijeme na iščitavanje europskih pravnih dokumenata.
Poštovana zastupnica Ban Vlahek. Nema je, gubi pravo na govor. Poštovana zastupnica Vukovac.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, kolega stvarno vas moramo podržati u vašoj raspravi drago mi je da pokazujete empatiju prema životinjama, ali mi je prilično neobično da oni koji su za taj posao plaćeni je ne pokazuju. I meni je isto osobno neprihvatljivo žigosanje, ne u 21. stoljeću, ne u vremenu kad imamo potpuno druge metode modernije, manje invazivne, manje napadne za samu životinju. Inače kažu da je društvo razvijeno, da je društvo civilizirano i empatično upravo onoliko s koliko se empatije odnosimo prema najranjivijima, a za mene su najranjiviji djeca, osobe s invaliditetom, stari i nemoćni pa i životinje, dakle ovo je jedan test za naše društvo ili ćemo prihvatiti manje invazivne metode prema životinjama ili smo doista pali na testu empatičnosti cjelokupno kao društvo. Hvala.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala kolegice na podršci. Pa nažalost vladajući često padaju na empatičnosti, ne samo prema životinjama nego i prema našim građanima odnosno prema ugroženim skupinama koje ste nabrajali. Ali još bih dodao jednu stvar, dakle ako i niste empatični evo stavimo i to po strani, žigosanje osim što je izuzetno traumatično za životinju, pa zamislite koliko je vama traumatično kad se opečete, a ovo je namjerno izlaganje vrelom metalu kože životinje, ono može potencijalno nanijeti štetu životinji i veću, dakle može zapaliti krzno, može životinja imati opekline od toga se oporavlja doslovno tjednima, dakle dobrobit životinja koju vi želite eventualno komercijalno iskorištavati je na kocki. Prema tome, zaista ne vidim budući da imamo na raspolaganju tehnologiju koja nije invazivna i nije tako traumatična za životinju zašto je ne bi koristili.
Poštovani zastupnik Dretar.
Hvala predsjedavajući. Poštovani zastupniče Hajduković, evo jedan mali primjer u ožujku ove godine smo iz Ukrajine u Hrvatsku vozili jedan kombi u kojem su naravno bile izbjeglice, ali i njihovi kućni ljubimci, dakle to je bio transfer životinja koji bi se možda mogao negdje i pronać u ovom zakonu, ali u ovom zakonu nisam uopće vidio ništa o trećim zemljama, pa bi možda evo poštovanog tajnika zamolio da nam imate pravo malo se obratit da nam malo to pojasnite, nisam nigdje vidio taj prijenos iz treće zemlje na područje EU. Znam da smo ih vozili da smo satima čekali na granicama i ma mađarskoj i na hrvatskoj jer carinsko osoblje jednostavno uopće nije znalo što učiniti i po kojim zakonima. Ukrajinci naime uglavnom ne čipiraju svoje kućne ljubimce niti pse niti mačke, prateća dokumentacija bila je gotovo nikakva i sami naši carinici da budem iskren progledali su nam kroz prste i negdje u tri ujutro su nam jednostavno rekli ljudi ne znam šta da radimo s božjom pomoću vozite naprijed. Hvala.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala kolega Dretar, to je svakako bila jedna posebna situacija, ali evo i Ukrajina je sada kandidat za članstvo u EU tako da vjerujem da će polagano i oni početi unositi europsku pravnu stečevinu, uključujući i u ovome. Negdje mi zvoni da sam pročitao nešto o trećim zemljama, ali ne mogu biti siguran prilično je dug tekst zakona odnosno jako je teško čitljiv, ali ne mogu se zakleti. No postoje pravila koja doduše nisam siguran da su regulirana ovim zakonom, ali postoje pravila uz životinje svakako državni tajnik o tome nešto više može reći.
Sada će govoriti poštovana zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Državni tajniče, ravanteljice, zastupnice i zastupnici. Evo proteklih nešto više od godinu dana raspravljamo o setu zakona koji se odnose na pitanje zdravlja životinja, na veterinarstvo na službene kontrole i nadam se da i sa ovim današnjim zakonom i sa raspravom kada će biti zakon u konačnom čitanju ćemo taj posao usklađivanja sa EU polako privesti kraju, da ćemo pojednostavit procedure, smanjiti broj podzakonskih akata kako bi provođenje samih zakona bilo jednostavnije na terenu i nadležnim državnim službama, ali i onima koji su važan dionik u provedbi tih zakona, a to su sami poljoprivrednici. Željela bih na početku pohvaliti reakciju koja je uslijedila nakon posljednjeg pomora pčela u Međimurju, reakciju Ministarstva poljoprivrede i nadležnih inspekcija Državnog inspektorata koje su doista promptno reagirale i utvrdile naravno ne samo pomor pčela u Međimurju već i u Varaždinskoj i u Virovitičko-podravskoj županiji. Nakon što je uzrokovanje provedeno utvrđeno je da nije riječ o bolestima, već da je riječ o nedozvoljenom korištenju zaštitnih sredstava odnosno pesticida što je ukupno usmrtilo preko 1400 pčelinjih zajednica i izazvalo štetu za 35 pčelara. Kao što sam istaknula Državni inspektorat je putem Veterinarske i Poljoprivredne inspekcije izvršio uzrokovanje, ono što je sreća u nesreći da se pokazalo da med nije bio onečišćen, ali ostaci pesticida koji su pronađeni kod uginulih pčela i u samim košnicama jesu alarm za uzbunu. I ja bih htjela i ovu raspravu iskoristiti kako bi ih pozvala da se počinitelji pronađu ako već nisu i da se primjereno kazne jer smo mi iz tog razloga i mijenjali Zakon o održivoj upravi pesticida i propisali strože kazne. To govorim u kontekstu da mi možemo s jedne strane brinuti o zdravlju životinja, kao što to radimo i mislim da tu doista ulažemo velike napore i financijska sredstva, ali ako s druge strane postoji neodgovornost pojedinaca na terenu onda kako se to kaže na selu, ode mast u propast. Dakle, u tom smislu vjerujem da se tu i drugi kolege slažu, očekujemo i jasne sankcije ovih postupaka. Moram reći da nam se dosta pritužuju ne samo poljoprivrednici sa terena koji su na neki način izazvani zbog neodgovornog ponašanja pojedinih vlasnika stoke, već nam se obraćaju lokalne jedinice uprave i samouprave kojima je na leđa pao teret brige o stoci, domaćim životinjama čiji vlasnici jednostavno ne poštuju pravila igre. Pa ću ja ovdje samo pokazati evo da vidite to je dio tih predstavki koje je Odbor za poljoprivredu rješavao, o kojima Odbor za poljoprivredu raspravlja gdje smo mi tražili očitovanja i gdje smo tražili postupanja nadležnih i izmjenu određenih regulativa jer mislim da je svima ovdje jasno da jedinice lokalne samouprave ne mogu same iznijeti takav teret na svojim leđima posebno ako govorimo evo primjerice nedavno mi se obratila načelnica općine Majur to je jedna mala općina na području Banovine koja je strada u potresu gdje ona nakon što vlasnik nije brinuo o svojoj stoci, da li je on bio bolestan, da li je negdje opravdano odsutan to se ne zna, dolazila danima kao načelnica općine hranit i napajat njegovu stoku, što naravno uz njen posao nije baš održivo. A obaveza koja je zakonom nametnuta je da bi ona kao načelnica općine trebala uspostaviti sklonište. To je naravno uz njen proračun, uz sve nedaće koje su to područje zadesile jednostavno nemoguće. U tom smislu ja pozdravljam fleksibilnost ministarstva koje ste i vi državni tajniče najavili ali smo mi u prijašnjoj komunikaciji s ministricom to pitanje adresirali kad se dogodio onaj problem na Neretvi, u Opuzenu pa oko Sinja, odbor je tu promptno reagirao. Drago mi je da je ministarstvo odustalo od nekih radikalnih mjera koje su bile u početku zamišljene i što ćete kroz natječaj sufinancirat izgradnju tih skloništa. To je jedino održivo rješenje jer općine i gradovi, evo ja vas uvjeravam, a to ste mogli čuti ovdje i od nekih čelnika lokalne samouprave to nisu u mogućnosti. Nemam više vremena, a voljela bih se dotaknuti i divljači koja radi štetu i koja je potencijalni izvor zaraze za naše domaće životnije. Na sreću [[Upadica: Hvala vam lijepo.]] nemamo naprosto svinjsku kugu, ali ako se ovako nastavi nisam sigurna da ćemo ostati … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala, jako ste premašili vrijeme, molim vas, molim vas, nemojmo toliko pogotovo premašivati vrijeme, ja sam sklon ovaj zažmiriti na nekoliko sekundi, ali malo, malo šta je pretjerano je pretjerano. Ovaj, poštovana zastupnica Ban Vlahek digla je povredu Poslovnika. Izvolite.
Ja se unaprijed ispričavam i znam da me slijedi opomena, ali poštovana kolegice Petir, znam da mi ne možete odgovoriti ali bi vas molila ako možete nekom kroz repliku dotakli ste se mog Međimurja i pomora pčela. Ono što mene konkretno zanima rekli ste da se zna uzrok, kakve su sankcije za one koji su to napravili i da li se uopće ti počinitelji mogu naći. Hvala lijepa.
Naravno da vam moram dati opomenu jer je to ovaj replika bila, a ne može vam, a ne može vam ni kolegica Petir ništa reći. Ovaj, idemo na stvarne replike. Prvo poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice, evo ja ću se osvrnuti na nalaz europskih revizora koji su imali vrlo velike primjedbe na rad Ministarstva poljoprivrede koje su vezane za označavanje ovaca prvenstveno gdje se ustanovilo kako tvrde koeficijent u Hrvatskoj trebalo iznositi barem 1,0. Ovaj službeni hrvatski koeficijent što se tiče janjadi iznosi 0,6. Drugim riječima to znači da preko 40% janjadi se manje prijavljivao u sustav i prodavalo na crno što rezultira vrlo izvjesnim da će Hrvatska dobiti značajno manje sredstva odnosno moći povući ali će i se takvim postupanjima može utjecati i na zdravlje životinja odnosno na prijenos bolesti. Evo, koji je vaš komentar i da li ste upoznati s tim slučajem.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Vlašić Iljkić. Nisam upoznata sa ovim nalazom revizije tako da ne znam točno o čemu se radi, no ono za što se ja zalažem jeste apsolutno da svaka životinja bude evidentirana, da bude u sustavu jer nam je to važno i zbog sljedivosti hrane koja se pred nas stavlja na stol. Važno nam je i zbog nadzora i same sigurnosti koju želimo postići od polja do stola. U tom smislu je bilo i moje pitanje jučer na odboru i danas ovdje vezano uz plutajuća goveda jer su brojke dosta različite da vidimo kako postići određeni balans u samoj evidenciji i kako i taj dio ili goveda ili janjadi ili svinja koje nisu u sustavu evidentirati i pratiti od početka do kraja dakle od polja do stola kao bi osigurali potrošačima kvalitetu i sigurnost, ali isto tako na taj način maknuli nelojalnu konkurenciju jer ako netko prodaje na crno to je nelojalna konkurencija.
Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana kolegice Petir, pa evo u svom govoru i sami ste istaknuli problem jedinica lokalne samouprave koje su na neki način sada zadužene za zbrinjavanje odnosno skrb o napuštenim životinjama prije svega psima lutalicama itd. koji se pojavljuju na terenu. Ovaj tu se doista susrećemo sa ogromnim problemima. Prije svega komunalni redar jednostavno ne može, vrlo teško mu je utvrditi da li je neka životinja čipirana ili nije jer on jednostavno ne može ući u tuđe dvorište, u privatni posjet provjeriti da li je taj pas čipiran ili nije. Ovaj, drugo, drugi realan problem je taj što često puta u ovim ustanovama za zbrinjavanje, veterinarskim stranicama itd. koje su registrirane su potkapacitirani odnosno jednostavno nemaju dovoljno kapaciteta za zbrinjavanje svih tih životinja, svih tih pasa, jednostavno nemate kuda, to, to je, to je drugi problem. Treći problem je često puta taj i kad se zbrine životinja tamo praktički moramo plaćati ogromne troškove njenog liječenja, čipiranja, cijepljenja svega toga dokle god ta životinja odnosno taj pas ne nađe trajnog udomitelja itd. To često puta zaista financijski jako opterećuje jedinice lokalne samouprave koje to jednostavno ne mogu podnijeti. Hvala.
Poštovana zastupnica Petir.
Pa sve ste točno rekli kolega Šašlin jer vi kao čelnik lokalne samouprave sigurno iz vlastitog iskustva najbolje možete posvjedočiti sa kojim izazovima se susrećete. I to je ono što ja često znam reći mi možda ovdje ili ljudi u ministarstvu ili oni koji u Bruxellesu osmišljavaju uredbe mogu zamisliti kako bi idealno situacija trebala izgledati. Ali život nije idealan i puno je izazova sa kojima se jedinice lokalne samouprave susreću. Ovdje je riječ o vrlo velikim izdacima zato bi trebalo pronaći model kako vlasnike koji imaju ili domaće životinje ili kućne ljubimce privoliti da se drže zakona i da sami brinu o svojim životinjama. Jer čini mi se da ukoliko teret ostane isključivo na jedinici lokalne samouprave to neće biti izvedivo. Ovo jest pomak što je ministarstvo najavilo izgradnju i financiranje regionalnih skloništa. No, obzirom na to koliko se načelnici, gradonačelnici obraćaju, adresiraju taj problem bojim se da ta skloništa neće biti dostatna.
Poštovana zastupnica Zmaić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana kolegice Petir. Slušajući vašu raspravu, znači govorili ste da je Odbor za poljoprivredu zaprimio dosta prigovora na vlasnike domaćih životinja, hajmo reći kućnih ljubimaca i sad smo danas dosta o tome raspravili koje su to sve obveze i nas u jedinicama lokalne samouprave za napuštene životinje, za lutalice, za pozive građana itd. Pa evo niste uspjeli još u vašoj raspravi reći nešto vezano za divlje životinje, tj. zaštitu pa sad evo molim vas da malo to kažete nešto o tome.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Zmaić. Pa da, mi u odboru smo taj problem detektirali jer vidimo da štete od divljači vidno rastu, da se divljač namnožila, čak negdje iskrižala sa domaćim životinjama, da se toliko udomaćila da ulazi u dvorišta ljudi posebno tamo gdje su ruralne sredine slabije naseljene. I u tom smislu smo pozvali Ministarstvo poljoprivrede i Hrvatski lovački savez da u jednom dijalogu pronađu održivo rješenje za taj problem, jer strahujemo da bi se naš status zemlje slobodne od zaraznih bolesti mogao ugroziti obzirom da znamo da u okruženju postoje države koje su imale problem sa afričkom svinjskom kugom. Mi na sreću nismo imali, ali te životinje migriraju i ukoliko se ne uvede red, a to sigurno ne mogu mala lokalna društva na terenu ili sami poljoprivrednici već se to mora sinergijski raditi sa državne razine bojimo se da će takvo razmnožavanje divljači, njihova invazija u stvari utjecati i na zdravlje domaćih životinja što bi bilo pogubno jer dovoljno je što već sad rade ogromnu štetu na usjevima i nasadima.
Hvala. Poštovani zastupnik Brčić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice pa evo u zaleđu Dalmacije sve više imamo na žalost primjera da vukovi ulaze u naselja, rade ogromne štete i čak su prijetnja i za sigurnost i zdravlje ljudi na poseban način djece, a jasno one su i potencijalna opasnost za donošenje zaraze. A znamo od 2014. godine da je zabranjen izlov divljači. Do tada je bilo 4 na razini jedne godine. Stočarske udruge i udruge lovaca kažu da zasigurno ima više od 200 jedinki, vukova na području Republike Hrvatske nego što se to u javnosti spominje. Evo, pa zanima me vaše mišljenje u tom kontekstu. Hvala.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolega Brčiću. Pa mi smo upravo na tom ako možemo tako reći saslušanju koje smo sazvali vezano uz štete koje divljač počini na usjevima i nasadima pozvali i Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja, jer je u njihovoj nadležnosti zaštita prirode i isplata tih šteta koju čine zaštićene životinje. Ono što smo adresirali, a to smo jučer na odboru ponovno otvorili kao temu i ponovili jako smo nezadovoljni sa iznosom koji se plaća poljoprivrednicima čija stoka je ubijena od strane zaštićenih životinja. I u tom smislu smatramo da se moraju učiniti neki pomaci. Državni tajnik je najavio razgovor Ministarstva poljoprivrede sa Ministarstvom gospodarstva i održivog razvoja, no slažem se sa vama da je broj tih jedinki bitno porastao i da u tom smislu nadležno ministarstvo treba izraditi novi akcijski plan u kojem taj broj jedinki mora odgovarati stvarnom stanju i u tom smislu i postupanje mora biti u skladu sa stvarnim stanjem.
Hvala. Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice, evo vi ste govorili o pomoru pčela i svakako da bi pčele trebale biti u prioritetu naših interesa s obzirom na ulogu koju imaju u oprašivanju i stvaranju novih vrijednosti. I sad ovdje se postavlja pitanje odgovornosti pojedinca. Mi možemo napisati savršene zakone ako je pojedinac nemaran, odnosno ako se loše odnosi prema tim zakonskim normama onda zapravo nismo napravili ništa. I moje pitanje vama koje bi to trebale biti sankcije da mi možemo doista preodgojiti u pedagoškom smislu mislim odgojiti čovjeka da više ne čini takva zlodjela u prirodi, a da ne govorim ovako što se radilo napravio toliki pomor pčela, a da nitko za to nije odgovarao. Znači možemo raditi šta hoćemo, zakon je napisan, neće nas kazniti nitko. Moramo mijenjati praksu.
Marijana Petir.
Hvala vam kolega Šimičeviću. Pa vi kao čovjek koji dolazi iz pedagoške struke sigurno bi se prvo založili da se pokuša s ljubavlju preodgajati pojedince i mijenjati svijest. No, mi smo vidjeli da ovdje takve pedagoške metode na žalost ne daju rezultate i to je bio razlog zašto smo mijenjali nedavno Zakon o održivoj uporabi pesticida, gdje su kazne za prekršaje ovog tipa kakve smo vidjeli u Međimurju i za fizičke i za pravne osobe dosta visoke. No evo, ja nemam sad konačne podatke je li počinitelj utvrđen. Inspekcije su utvrdile da nedozvoljeni pesticidi jesu razlog tog pomora i nadam se da će istraga doći do onih koji su doista počinili takvo ja ne bih rekla samo prekršajno, nego i kazneno djelo. Jer kad pobiješ toliko pčelinjih zajednica ti narušavaš biološku ravnotežu i dovodiš cijeli prehrambeni lanac u pitanje.
Hvala. Poštovana zastupnica Vukovac.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovana kolegice Petir, dakle vama je poznato da sve životinje na farmi moraju biti označene ušnim markicama. Za taj posao do nedavno je bila zadužena zapravo Hrvatska poljoprivredna agencija. Kada je ta agencija ukinuta i to početkom 2019. godine bilo je za očekivati da će taj posao preuzeti Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu. Međutim, nadležnost za ušne markice prebačena je na Ministarstvo poljoprivrede točnije na Upravu za stočarstvo i kvalitetu hrane pri Ministarstvu poljoprivrede. E tim potezom je Hrvatska postala jedina zemlja članica EU u kojoj je nadležnost za izdavanje ušnih markica direktno pod Ministarstvom poljoprivrede, a ne pod zasebnom agencijom. Kasnije smo slušali i o određenim pogodovanjima i to višemilijunskim pogodovanjima jednoj tvrtki koja je konstantno nabavljala ušne markice i zapravo se time nanosila šteta čitavom ministarstvu. Ja znam da je pitanje teško, ali kako utjecati na takve stvari i kako to promijeniti? Zahvaljujem.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Vukovac na pitanju, pa kad govorimo općenito o nadzoru zdravlja životinja i cijelom sustavu vidimo da dosta postoje podijeljena mišljenja za pojedine službe gdje bi one trebale biti. Sjećate da smo imali i tematsku sjednicu sa Hrvatskom veterinarskom komorom, da smo dobivali dosta prigovora zato što je veterinarska inspekcija izdvojena u Državni inspektora. Bilo je jučer prigovora na sjednici odbora zato što se pojedini poslovi izdvajaju iz Uprave za veterinarstvo, meni je tu doista teško biti sudac. Ono što mene kao zastupnicu zanima jest da sustav funkcionira. Dakle, da li će to raditi ovaj ili ona služba agencija ili ministarstvo mislim da to nije toliko bitno ako će sustav funkcionirati i ako je sve određeno po zakonu. Dakle, ono što mi možemo u ovom slučaju koji vi adresirate provjeriti je li javna nabava provedena u skladu sa zakonom i da li je onaj koji te ušne markice izdaje doista odabran po svim procedurama. Evo mislim da to [[Upadica: Hvala.]] kao odbor možemo zatražiti.
Poštovani zastupnik Dretar.
Hvala poštovani predsjedavajući, premda trebali ste nas možda malo opomenuti budući da pčele nisu predmet ovog zakona, ali naravno o njima moramo raspravljati. Pa ću ja evo odmah, evo opet nam nema naše drage Boške, poštovane zastupnice Ban Vlahek nastaviti njeno pitanje, budući da ovo što sam ja spremio nije toliko bitno, a njeno je ostalo neodgovoreno. Pa dakle evo, da prođemo još jednom vrlo teška situacija, što je najgore ponovila se. Što se trenutno radi, rekli ste da sustav funkcionira dobro, bio je to gotovo pa panegirik ali gdje smo trenutno sankcije, istraga kako s time stojimo? I hvala vam na odgovoru.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala kolega Dretar, moram vas ispraviti, pčele su životinje i to domaće životinje, znači mi smo mijenjali zakon ako se sjećate nedavno, a ako govorimo o zdravlju životinja onda isto tako trebamo govoriti i o pčelama. Kako sam rekla dakle nemili slučaj se ponovio, imali smo 2020. sličnu situaciju gdje smo se usuglasili da postupak nije doveden do kraja i da ne bi voljeli da se to kod ovog novog slučaja ponovo ponovi i doista treba reći da i veterinarska i poljoprivredna inspekcija i nadležne uprave u Ministarstvu poljoprivrede jesu promptno reagirali. Izuzeti su svi uzorci, kontrolirano je ne samo stanje u pčelinjaku i na pčelama nego i stanje meda. Učinkovita i brza reakcija je bila. Mi očekujemo da se utvrdi počinitelj da se on kazni. Ministarstvo je obećalo obeštetiti pčelare i također kroz mjeru 5 programa ruralnog razvoja pomoći im u obnavljanju njihovog potencijala [[Upadica: Hvala.]] koji je ovdje uništen.
Poštovani zastupnik Dretar dignuo je povredu Poslovnika. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Poštovani predsjedavajući Članak 238. Poštovana zastupnica Petir desetljećima radi u poljoprivredi i svi priznajemo vašu stručnost. No, kada smo rekli u raspravi oko ovoga zakona da je nejasan i da je nečitak, vi ste sami, sama poštovana gospođo Petir napravili grešku. Naime, niste dobro pročitali Uredbu 2016/429 koja precizno definira vrste životinja na koje se ovaj zakon odnosi, a u dijelu V piše beskralježnjaci zagrada osim pčela. Ispričavam se niste u pravu.
Znate i sami da je to bila replika, a ne ovaj povreda Poslovnika pa dobijate opomenu. Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice Petir apsolutno se slažem u svemu što ste rekli o pčelama to je problem na koji ćemo tek morati naći efikasnije odgovore, ograničiti uporabu pesticida, možda i zabraniti potpuno barem one koji utječu na pčele jer kažu, možda malo patetično ali istina je kako ne bude pčela neće biti ni nas. Drago mi je da ste apostrofirali problem stoke, ja isto također iz svog kraja, ali i iz nekih drugih krajeva Hrvatske imam čitav niz pritužbi o vlasnicima koji ne vode brigu o stoci i najgore od svega je što se zna čija je to stoka, ali često se ne može reagirati odnosno nema nikakvih prekršajnih mjera što u pitanje dovodi imovinu drugih ljudi i naravno proračune općina. No, budući da vas izuzetno cijenim kroz vaš rad u poljoprivredi htio bih čuti vaše mišljenje o jeziku ovog zakona jer to niste spomenuli. Je li po vama zaista ovaj zakon čitljiv i razumljiv ili ga treba doraditi u tom smislu?
Poštovana zastupnica Petir.
Pa evo ako se mogu samo dotaknuti ovog dijela oko pčela, prema mojim saznanjima ovdje vrlo vjerojatno prema javnom pogovoru jer kažem nemam konačnu, konačno izvješće inspekcije bila riječ o unosu iz drugih država pesticida koji nisu dozvoljeni na području Hrvatske. Ja mislim da smo mi već tu dosta ograničili upotrebu pesticida i po izvješću Europske komisije Hrvatska relativno dobro odnosno puno bolje stoji kad je riječ o upotrebi pesticida nego druge države članice. Isto tako antimikrobnih sredstava. Kad je riječ o stoci i neodgovornim vlasnicima ja mislim da bi tu doista se trebalo povezati s Agencijom za plaćanje u poljoprivredi jer ako stoka ima ušne markice i zna se tko je vlasnik onda taj vlasnik ne može primati potpore, a da općina ili grad njegovu stoku hrane, zbrinjavaju i moraju za to izdvajati sredstva.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena gospođo Petir, ja neću o pčelama, ja ću na nešto krupnije životinje prijeći. Jedan od problema koji se artikulirao kroz sjednice Odbora za poljoprivredu su također i ta tzv. plutajuća goveda. To je nešto što je problem, a onako malo mi se čini da prolazi ispod, ispod radara. Većina zastupnika ovdje i dolazi iz područja lokalnih samouprava i ovaj problem je stvarno tema ove cijele rasprave o zbrinjavanju tih životinja. No smatram da je i ovo jedan veliki problem gdje se u cijelom procesu nabavke jednostavno dolazimo do toga da životinje nestaju, jednostavno ih, brojevi nisu sukladni onome što, što je na terenu, pa prema tome to je možda jedna stvar o kojoj bi mogli reći par riječi i uvodno ste nešto o tome govorili, al mislim da je dobro da javnost zna o čemu se radi jel sam pojam „plutajuća goveda“ je dosta ovako apstraktna rekao bih.
Hvala. Poštovana, poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolega Ivanoviću, dakle riječ je o stoci koja nije evidentirana, a nekako se našla u sustavu i ono što bi mi voljeli da imamo ulaz i izlaz za svako grlo koje se nađe u sustavu jer time onda možemo biti sigurni da će zdravlje tih životinja o čemu danas raspravljamo biti pod nadzorom, da će biti kontrolirano, čuli smo na kraju krajeva i da je državni tajnik najavio da će ministarstvo izdvojiti 15 milijuna kuna za veterinarske preglede što pozdravljamo jer znamo da cijene veterinarskih usluga nisu baš male i vjerujemo da će se i kroz takve nadzore i sustav koji postoji evidentirati apsolutno sva stoka koja je danas očigledno izvan sustava jer onda to otvara pitanje je li nešto od te stoke završilo možda u nekoj mesnici, pa kako je završilo, da li je ispitano na pravi način, da li je zdravstveno ispravno, da li ono što se onda stavlja na tanjur također primjereno za potrošače.
Hvala. Poštovani zastupnik Kolarek.
Poštovani predsjedavajući i kolegice Petir, pa tu smo danas mnogo puta čuli da je prijedlog zakona glomazan, nejasan itd., niko do sada nije spomenuo ulogu savjetodavne službe, pa savjetodavna, da li vi smatrate da savjetodavna služba mora biti ta spona između ministarstva odnosno tumačenja zakona, novog zakona, prijedloga zakona i OPG-ova, vlasnika životinja, da u njihovoj komunikaciji i u njihovim savjetima da se taj zakon približi njima.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala kolega Kolarek. Savjetodavna služba sasvim sigurno jest važna karika i kad govorimo o edukaciji poljoprivrednika koje će pesticide koristiti i kako do toga da znaju koje su njihove obaveze kad je riječ o brizi o zdravlju životinja. Naravno da se mi uvijek trebamo potrudit da zakoni koje pišemo budu razumljivi, ovim zakonom se pojednostavljuje i taj jezik i broj podzakonskih akata i možda ta nejasnoća i nesljedivost koja je dosad postojala. No ono što bih ja rekla i što je Odbor za poljoprivredu više puta pozvao jest važnost u kapacitiranju savjetodavne službe. Danas nam jedan savjetnik dolazi na 585 poljoprivrednih gospodarstava, oni da su supermeni i superžene ne mogu stić obavit sav posao koji se pred njih stavnja, zato je važno da se savjetodavna služba kapacitira, da ih se stalno educira i da se financijska sredstva izdvoje osim za javnu i za privatno savjetodavnu službu.
Poštovani zastupnik Ljubomir Kolarek će sada govoriti.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa obzirom da sam po struci veterinar moram se osvrnuti na jednu činjenicu da Nacrt prijedloga Zakona o zdravlju životinja Upravi za veterinarstvo i sigurnost hrane ukida status nacionalnog nadležnog tijela za zdravlje i životinje to daje i to predlaže da bude Ministarstvo poljoprivrede, naravno to je u stvari bio i preporuka Ministarstva uprave da to ne može biti uprava nego ministarstvo, vjerujem da i nadam se da će u drugom čitanju možda doći do kakvih promjena. Zašto sam to rekao? Veterinarska struka je u svojoj povijesti, ali vratimo se tamo početkom ovog stoljeća, borili smo se protiv kravljeg ludila, svinjske kuge, ptičje gripe, afričke svinjske kuge itd. i sve je to išlo u onaj dio koji je trebalo odraditi preko veterinara, preko veterinarskih stanica i tu je odrađen jedan veliki, veliki dio svega toga i zato mislim da Uprava za veterinarstvo bi trebala imati taj status i dalje. Drugo, osvrnuo bi se na jednu činjenicu, na jednu konstataciju, svi mi pričamo je Zakon o zaštiti životinja u brizi, azili, sve je to jedna lijepa priča, al ja ću vam sad reć jedan podatak, možda ćete biti malo iznenađeni. Maribor je grad koji ima negdje 110-113 tisuća stanovnika, ima azil životinja gdje se, gdje kad bi danas išli u azil našli bi 30 pasa i 30 mačaka, godišnje se tamo ukupno okrene oko 180 pasa i negdje 330 mačaka. Da li vi znate koliko je trenutno pasa u azilu u Čakovcu, 509 pasa, umjesto da nam broj pada nama broj raste i to je ta odgovornost vlasnika pasa ili malih životinja itd., svi mi volimo životinje i mi smo jednostavno zarobili ministarstvo da financira čipiranje, da financira cijepljenje, da financira kastriranje, gdje su ti vlasnici psa, pasa ili mačaka i ako volim svog psa onda ću se brinuti i poduzimati sve mjere. To je jedna vrlo vrlo bitna činjenica jer kad sve to skupa zbrojimo i oduzimamo, ja sam gradonačelnik jednog grada sa 7,5 do 8.000 ljudi, mi godišnje oko 60.000 kuna dajemo pa velimo da smo još dobro prošli za održavanje azila, a gdje su tu ostale općine koje su puno manje imaju manji proračun i gdje je tu na koncu konca i grad Čakovec i Međimurska županija. I zato podizanje svijesti i edukacija i na kraju ne smijemo bježati od činjenice da moraju biti i kazne. Imamo s jedne strane mrkvu, s druge strane imamo batinu jer moramo već i tako razmišljati jer niti proračuni ministarstva, niti proračuna jedinice lokalne samouprave ne mogu to trpjeti. I ja se nadam da će … upravo i što je kolegica Petir rekla Odbor za poljoprivredu sada ima ako se ne varam 69 sjednica i raspravljamo o mnogim problemima na taj način i na neki način i vršimo pritisak i na ministricu i na kompletno cijelo ministarstvo da čim prije ažurira sve probleme i počinje ih rješavat. Što se tiče pčela, pazite drugi put se desilo u Međimurju pomor pčela i kada sam saznao kako se to skupa desilo ne znam da li bi pustio suzu ili ne znam što da napravim, jedna tipična neodgovornost poljoprivrednih proizvođača. Tako da podizanje svijesti, odgovornost i kontrole, jačanje savjetodavne službe će biti to koji će ako želimo da taj zakon saživi punim plućima morat ćemo svi skupa dignuti na višu razinu.
Imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Zmaić.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Poštovani kolega Kolarek. Ovim prijedlogom novog Zakona o zdravlju životinja temeljni je zakon kojim će se stručno i učinkovitije provoditi zdravlje životinja, a nadamo se da ćemo njim ipak riješiti i nekontrolirani promet životinja koji ima jako puno na terenu. Vi ste trenutno čelnik jedinice lokalne samouprave, a po zvanju ili struci veterinar, smatrate li vi da su ovim zakonom još strožije propisane obveze i odgovornosti za veterinare kojih je kod nas na terenu u Slavoniji sve manje?
Poštovani zastupnik Kolarek.
Hvala lijepa. Pa ja ću vam reći neke brojke koje ja znam, kolegica Ružica je rekla da smo imali u onim najboljim vremenima 180.000 goveda. Znate koliko je onda bio postotak plutajućih i nekontroliranih? Preko 30%. Danas je to svedeno na jednu jako malu mjeru, na koncu konca i broj goveda je smanjen i nadam se da će i vjerujem da će ovaj prijedlog zakona i danas se to dosta kontrolira. Nekad su granice bile puno mekše i bilo je puno ilegalnog uvoza i goveda i svinja i drugih životinja i čak i divljih životinja. Vjerujem da će se to smanjiti još na manju mjeru, a time naravno i ostaje više novaca kao što ste sami rekli za jedinice lokalne samouprave, ali prije svega opet bi apelirao [[Upadica Reiner: Hvala.]] na svijest vlasnika životinja.
Poštovani zastupnik Sobota.
Hvala g. potpredsjedniče. U ovom prijedlogu zakona podosta se piše o brizi i o suzbijanju i širenju zaraznih bolesti, kolegica je sama rekla vi ste veterinar po struci, pa koja je uloga zapravo veterinarske struke i u suzbijanju i širenju zaraznih bolesti kako životinja tako i ljudi, prvenstveno mislim na zoonozu?
Poštovani zastupnik Kolarek.
Hvala lijepa. Pa uloga nas veterinara je velika, ogromna. Sjećam se samo kada je 2007.g. pukla svinjska kuga, mislim da je tada u našoj županiji, ja ću reći županiji koja je između dvije rijeke eutanazirano negdje blizu 4.000 svinja, da se spriječi da se upravo svim mjerama koje su tada bile propisane pravilnikom o suzbijanju odnosno sprječavanju, suzbijanju, iskorjenjivanju zaraznih bolesti tada svinjske kuge, radilo od slova do slova kako bi se spriječilo širenje bolesti. I nakon moram priznati pola godine velike iscrpljujuće borbe jel je svakih 19. ili 21. dan [[Upadica Reiner: Hvala.]] inkubacije pa je se opet pojavljivao.
Poštovani zastupnik Brčić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani kolega, evo nalazimo se u vremenu kada se pomalo zahuktava turistička sezona, a poznato je da mnogi turisti imaju svoje kućne ljubimce, nekada se radi i o egzotičnim vrstama kao što su razne vrste zmija i tako slično i po povratku često puta tko zna zbog kojih razloga ostave te životinje na milost i nemilost našim prostorima. Ja se sjećam jednog događaja prije dvije, tri godine kada je u Jezeru Peruća viđena jedna ogromna zmija, jedan dio ljudi potpomognut raznim maštama i pričama se je uplašio, drugi dio se zabavljao u svakom slučaju i lokalno stanovništvo je toj navodno zvijeri dalo i svoje lokalno ime Karakondžola čini mi se, zna Miro da se je tako nekako nazvalo, u svakom slučaju vjerujem da sve te životinje koje se unose prilikom ulaska u Hrvatsku da se evidentiraju i shodno tome trebalo bi se pratiti i njihov izlaz. Hvala.
Poštovani zastupnik Kolarek.
Hvala lijepa. Pa naravno sve takove životinja prati određena dokumentacija koju oni moraju imati prilikom ulaska u RH, znači dokumentacija u kojoj je jasno evidentirano da li su one zdrave i naravno ta dokumentacija se unosi i prilikom izlaska iz RH ona se jednostavno onda isto tako mora pokazati da se iz evidencije ukine.
Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani kolega Kolarek. Pa evo čuli smo ovdje primjedbe da ovaj prijedlog zakona je sveobuhvatan, odnosno da je preširok možda u nekim segmentima. Ali s obzirom da on obuhvaća preko 400 uredbi i direktiva EU doista onda on i ne može biti drugačiji. No, ja bih se vratio na razinu lokalnu, odnosno mi na razini jedinica lokalne samouprave imamo obvezu izrade programe zaštite od divljači i to su velika većina jedinica lokalne samouprave napravile. To su otprilike kao neke male lovno-gospodarske osnove, vrlo kvalitetni dokumenti, definiraju sve uloge i zadaće svih čimbenika u tom lancu. Međutim, isto tako oni su često puta nerealni, jer jednostavno ne možete imati situaciju kad jednostavno ne možete postupiti sukladno tim odredbama. Imali smo konkretan slučaj, ušla je divlja svinja doslovno u dvorišta ljudi, probila je tri, četiri ograde, jedan plastenik itd. I sad bi mi trebali praktički odnosno prvo obavijestiti policijsku postaju. Policijska postaja određuje lovo ovlaštenika nadležnog za, mislim to je nemoguće, to bi trajalo pet minuta i gotovo.
Hvala. Poštovani zastupnik Kolarek.
Hvala lijepa. Mislim da bi te procedure trebale biti puno jednostavnije, te procedure biti puno jednostavnije i tako da se čim u kraćem vremenu takve životinje jednostavno uklone, zbrinu i da se spriječi ne samo kod nekih životinja širenje zaraznih bolesti, nego da se spriječi i fizički nasrtaj takvih životinja na ljude, djecu. Ja osobno smatram da bi tu trebalo donijeti nekakve akte, podzakonske akte o izvanrednim mjerama, izvanrednim situacijama.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Kolarek kao veterinar dobro ste upoznati sa funkcioniranjem veterinarske službe na terenu. Mi smo i raspravljali sa Hrvatskom veterinarskom komorom o izazovima sa kojima se oni susreću. Postoje neka područja Republike Hrvatske koja nisu pokrivena veterinarskom službom. Ima tu više različitih razloga, pa je moje pitanje na koji način osigurati dostupnost veterinara svim poljoprivrednicima jer znamo da su veterinari ključna karika u procesu brige o zdravlju životinja. I drugo pitanje, često dobivamo pritužbe da su te veterinarske usluge izuzetno skupe. Da li one trebaju biti toliko skupe i može li se na neki način kroz određene modele doći do možda manjih cijena za poljoprivrednike.
Poštovani zastupnik Kolarek.
Pa hvala lijepa. Evo nedavno sam bio na proslavi 30 godina Hrvatske veterinarske komore i tamo susreo mnogo kolega i naravno odmah je priča i rasprava o problemima. Naravno da još uvijek odnosno smo kao što je kolegica rekla sa smanjenjem broja stoke pogotovo govedarske proizvodnje i svinjogojske proizvodnje smanjio se broj i veterinara. Ja ću samo navesti primjer kad sam ja upisivao veterinu '86. nas je bilo 360 upisanih na prvu godinu. Sada kad upisujete veterinu tamo je nekakvih 50 do 70 studenata koji se usmjeravaju ili na zdravlje, zaštitu zdravlja ili na veliku ili malu praksu. Mislim da treba omogućiti svakom poljoprivrednom proizvođaču, odnosno uzgajivaču životinja da bude mu dostupna veterinarska struka [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] i u čim financijski povoljnijim uvjetima.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega zakon je u naravi dobar, međutim mi imamo strašno puno neodgovornih pojedinaca koji se ne ponašaju sukladno zakonu i imamo sve zbog toga sve više napuštenih životinja. Kad to pretvorimo u hrvatske kune, onda govorimo o cijeloj Republici Hrvatskoj, onda je to strašno puno novaca, a trošimo puno novaca, ne vidimo baš dobre rezultate upravo zato što ne sankcioniramo te pojedince. Kad bismo imali odgovorne pojedince onda bismo mi te novce mogli uložiti i u škole i u vrtiće i u neke druge stvari koje su možda nužnije u Republici Hrvatskoj danas. Hvala.
Poštovani zastupnik Kolarek.
Hvala lijepa. Pa na žalost meni je jednostavno neshvatljivo da u pojedinim dijelovima RH ima napuštenih životinja pogotovo goveda, krava, konja. Dolazim sa sjevera Hrvatske gdje toga nema, moram to priznati. Imamo problema sa napuštenim psima, od toga ne bježimo. Ali zbog specifične situacije koje imamo sa romskim naseljima to se svelo čak i na manju mjeru jer je 2018. provedena akcija kastriranja pasa u romskim naseljima. Ali ovo što ste rekli da još jedanput ponavljam, da treba biti i sankcija i kazni prema takvim pojedincima kako bi se, jednostavno ne bi novac trošio na takove stvari nego usmjeravao u poticaje u poljoprivredi pogotovo stočare kojih ovoga trenutka ima sve manje i manje.
Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega zastupniče područje koje se pojavljuje svako toliko gdje je zatečena ptičja gripa na različitim područjima Hrvatske, to su bolesti koje su opasne za ptice, a ne za ljude. I također navela bih zapravo influencu zadnju koja se dogodila kod domaće peradi u Osječko-baranjskoj županiji ali i ptičju gripu kod divljih ptica u Lonjskom polju, na Varaždinskom jezeru i obali srednjeg Jadrana, te domaće peradi u okolici Siska. Sve su to velike štete koje se mogu dogoditi uzgajivačima. I po vama koliko će odredbe ovog novog zakona promijeniti dosadašnja postupanja, odnosno što mislite o osnivanju kriznih stožera na nacionalnoj, lokalnoj i regionalnoj razini.
Poštovani zastupnik Kolarek.
Hvala lijepa. Jako dobro pitanje, moram priznati. Influenca ptica ili ptičja gripa, ona je vrlo specifična i interesantna. Ona neće i vrlo rijetko će pogoditi organiziranu peradarsku proizvodnju jer su peradarski objekti zatvoreni. Oni će upravo pogoditi ova područja koja ste i vi naveli, otvorene prostore, itd. ... [[Govornik se ne razumije.]] odnosno poljoprivredna gospodarstva koja imaju 20 i 30 ili 50 kokoši i pataka ili ne znam čega, tu postoje mjere, onda moraju zatvarati, ne smiju biti vani, itd. u to vrijeme, ali s obzirom da sve te bolesti dolaze, ptice selice to kod nas najčešće dođe iz drugih zemalja i onda smo mi tu nažalost jedna meta i mislim da osnivanje kriznih stožera, pa bilo je toga i kad je bila i svinjska kuga i kravlje ludilo, sastajali smo se skoro pa i svaki dan [[Upadica: Hvala. Poštovani…]] tako da to je…
Hvala. Hvala. Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, kolega, želio sam samo prisnažiti vaš argument koji ste iznijeli u raspravi o napuštenim životinjama, ali tu smo pomalo, čini mi se, u začaranom krugu jer ako se životinje ne čipiraju, nikad nećemo moći naći njihove vlasnike, a kad nađemo vlasnike, slažem se sa vama, apsolutno, da ih treba sankcionirati. Budući da ste gradonačelnik, pričali ste u pravilu o kućnim ljubimcima, dakle psima, mačkama, ali puno ozbiljniji problem je stoka, pogotovo u ruralnim dijelovima, dakle ne moramo pričati. I još bih jedanput ponovio ovaj slučaj koji je zaista nečuven. Dakle Velebit vam je pun divljih konja. Divlji konji koji stvaraju štetu na poljoprivrednim područjima, izazivaju prometne nesreće, itd. Znači to su grla koja su puštena u divljinu, koja su podivljala, koji su se počela razmnožavati tamo nekontrolirano i sada stvaraju probleme. A zanimljivo je da vlasnici u isto vrijeme primaju poticaje po ta grla jer to su autohtone hrvatske pasmine, odnosno vrste konja.
Poštovani zastupnik Kolarek.
Pa gledajte, šta reći na to? Apsolutno se slažem da prvo treba zbrinuti sve konje, a nakon toga kazniti vlasnike. Vrlo jasno bez puno filozofiranje i držanje fige u džepu.
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo, kolega, uglavnom, svi zakoni, ove direktive, uredbe koje mi unosimo u ovaj Zakon smanjujući znači norme koje su bile prenormirane, nejasne, dovele su do toga da je sve spalo na jedinice lokalne samouprave, od financijskih troškova do organiziranja ili koncesionara po pitanju skloništa za nezbrinute životinje. Međutim, da, činjenica je da mi u Dalmaciji imamo ogroman problem i u Lici sa govedima, konjima koji su napuštani, u biti čak koji nisu napuštani nego se ne vodi dovoljna briga o njima, čak ti vlasnici koji ne vode skrb o tim životinjama dobivaju legalno poticaje od Hrvatske iz EU sredstava tako da imamo jedan problem provedbe zakona. Mi možemo donijeti još bolji zakon, međutim, na terenu je stvarno sve spalo na lokalnu samoupravu, a tu su ogromni tereti i financijski i tehnički i tu je problem, provedba.
Hvala. Poštovani zastupnik Kolarek.
Pa hvala lijepa. Pa isto ću odgovoriti k'o i kolegi Hajdukoviću, gledajte. Državni inspektorat, odnosno veterinarska inspekcija tu mora odraditi taj dio i prijava i nema tu, mislim da mi tu moramo biti, postati, nema više sentimentalnosti, ljudi dragi. Zakon mora vrijediti isto i za Sjever Hrvatske, isto i za ostali dio Hrvatske. Mislim da, ja sam radio kao veterinarski inspektor. Vjerujte da mi je bilo najteže napisati nekome kaznu, ali ako ga nekog 4, 5 puta upozoriš i još ako za to što ste vi rekli, da prima poticaj, onda je to još lošije.
Poštovani zastupnik Bulj dignuo je povredu Poslovnika, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo. Povrijedio je čl. 238, svjestan sam da ću dobiti opomenu, inspektorat je, kad sam ukazao na to kaznio mene kao gradonačelnika, 20 godina je tolerirao i poticaje i nebrigu od tim kravama koja je pila kanalizaciju, prodavalo im se meso, mlijeko, evo, kad sam ja ukazao na to, evo, tu su svjedoci, državni tajnik, tu je i gđa. koja je bila na sastanku, znate koga je kaznila veterinarska inspekcija? Mene što sam ukazao na to. Zašto? Zato što su u igri s tim ljudima koji imaju krave, koji tako korist, koji je puštaju bez skrbi ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Kao što ste i sami rekli, znate da ćete dobiti opomenu pa vam je moram dati. Poštovana zastupnica Vukovac.
Zahvaljujem predsjedavajući, poštovani kolega Kolarek, da, evo, spomenuli smo više puta danas i taj naš Državni inspektorat. Ja osobno smatram da ne rade dovoljno predano, nisu dovoljno angažirani jer sam i osobno imala iskustva i to nekoliko puta, prijavila sam situaciju gdje sam bila slučajno svjedokom na ulici gdje je vlasnik pretukao svog psa pred očima nas nekoliko prolaznika, ja sam to isti ... [[Govornik se ne razumije.]] prijavila i sve što sam dobila od Inspektorata, iako sam potpisala prijavu, navela adresu, sve informacije koje sam u tom trenutku imala, samo mi je stigla automatski generirana poruka da je moja prijava zaprimljena. Nikad nikakva reakcija se nije nakon toga odigrala. Slično je i kada bi prijavljivali krave, po recimo, ovoj vrućini u sustavu krava-tele, mnoge su puštene bez nadzora vlasnika i onda se susjedi okupljaju ili neke empatične duše pa nose vodu, nose hranu jer vlasnik to očito neće činiti. Naravno da se prijavljuje Inspektoratu, reakcija Inspektorata konstantno izostaje. Kako to promijeniti? Hvala.
Poštovani zastupnik Kolarek.
Hvala lijepa. Pa kako to promijeniti? Internim nadzorom državnog inspektora nadležnog za to područje. Sankcionirati i njega ako nije poduzeo određene mjere koje su propisane zakonom. Ja sam kao veterinarski inspektor u Međimurskoj županiji, u onoj najtežim trenucima kada je Hrvatska prelazila na legislativu i u EU imao barem 10-ak, imali smo barem 10-ak nadzora inspektora EU. Ja nisam spavao po 2, 3 noći kada su dolazili, kontrolirali naš rad, naše postupanje i naše subjekte u poslovanju sa hranom, a to su klaonice peradi, goveda itd. Taj inspektor sigurno nije savjestan i neradi posao po zakonu.
Poštovani zastupnik Lerotić.
Poštovani kolega, pa dobro ste rekli i iznenadili ste s onim brojkama kad ste spomenuli odnosno usporedili Maribor i Čakovec, pa me zanima po vašem mišljenje očigledno nešto ne radimo kako treba da bi stigli taj primjer poput Maribora ili očigledno nemamo dovoljno dobro uređene zakone, pa me zanima po vašem mišljenju što bi trebalo učiniti i na koji način se možemo približiti brojkama koje ima recimo Maribor u slučaju kojeg ste i sami spomenuli.
Poštovani zastupnik Kolerek.
Hvala lijepa. Mislim da smo mi kada smo krenuli u formiranje azila morali krenuti od nulte točke. Mi nismo krenuli od nule, mi smo krenuli u Čakovcu sa 250 ili 300 pasa, ako shvaćate šta hoćem reći. Slovenci su to napravili, krenuli su od nule, educirali vlasnike, pse da ih moraju cijepiti, prvo čipirati, cijepiti, a onda po potrebi i kastrirat. Mi moramo naše vlasnike sad dovesti do te razine da se broj pasa u azilu smanjuje isto kao što u Mariboru. Nismo krenuli od nulte točke, krenuli smo odmah od velkih brojki i zato nam se, vi si sad možete zamisliti da nije pokrenuta i napravljena akcija kastracija pasa u romskim naselja tamo bi bilo preko 1.500 pasa, vjerujte mi.
Poštovani zastupnik Bulj zatražio je u ime Kluba zastupnika MOST-a stanku.
Hvala lijepo. Tražim stanku u ime Kluba MOST-a 10 minuta jer je ovo zaista bitna tema. I slušam ovdje evo i kao gradonačelnik i čelnik jedne lokalne samouprave koji je dočekao brojne probleme po pitanju životinja, ovdje govorim o kravama koje nitko nije napajao, koje zimi nemaju hrane, koje su zavezane konapom, koje umiru u, koje jednostavno piju kanalizaciju, ali imaju vlasnika. I ja sam na to ukazao i to je počelo brojiti cila država međutim inspektora i ovdje je problem veterinarska inspekcija. Ona umjesto da je riješila problem s tim vlasnikom koji je dobijao poticaje na ta goveda koja su držana o ajme uvjetima, doslovno govorim pili su kanalizaciju ta goveda i prodavalo ih se meso. I znate što je veterinarski inspektor napravio, kažnjavao mene jer kao ja dosada su svi u redu radili je su to puštali i gledali kroz prste i šurovali sa tim vlasnikom čovjekom kojeg su doveli i u zabludu i u tisuće problema, koji ugrožava promet na tom području te krave nije to samo u Sinju, ali ja sam ukazao međutim inspektorat je bezbroj puta dolazio i piše kazne meni. A županija pilatoski pere ruke jer to bi kao grad trebao preuzet, a ne može nit preuzet jer životinje nisu nezbrinute imaju vlasnika Slavko Domazet zove se i koji prima poticaje direktno priko države ej europske, pa to je za USKOK, to je OLAF. I na kraju inspektorat naravno dođe Andrija Mikulić reče telefonom slušaj daj ti toga Bulja kazni svakako on nama smeta, jer nam ukaziva na to. I još su inspektoru tu potkupljeni sa tom smrdljivom načinom funkcioniranja države tom ljigavom i zbog toga ovdje dajem još jednom ne opasku nego vapaj. Ovi zakoni ništa [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]] meni ne znače u provedbi zato što nikoga nije briga.
Naravno, stanka će biti odobrena. Sukladno Članku 293b. mi ćemo nastaviti pa ovaj će sada govoriti u ime Kluba zastupnika HDZ-a završno poštovani zastupnik Darko Sobota. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege danas smo evo dopodne u nekoliko navrata čuli da je Uredba EU 2016/429 o prenosivim bolestima životinja te u izmjeni i stavljanju izvan snage određenih akata u području zdravlja životinja stupila na snagu 21. travnja 2021. godine zajedno s nizom sekundarnih, delegiranih i provedbenih uredbi. Predmetna uredba dio je novog zakonodavnog paketa EU te daje jedinstveni zakonodavni okvir za zdravlje životinja kojim se zamijenilo cjelokupno dosadašnje zakonodavstvo iz područja zdravlja životinja te ukinulo više od 400 pravnih akata, uredbi, direktiva i odluka, a sve s ciljem izravne i ujednačene primjene odredbi koje se odnose na zdravlje životinja u svim državama članicama. U RH područja zdravlja životinja regulirano je Zakonom o veterinarstvu te podzakonskim aktima donesenim na temelju istog zakona. Zbog složenosti i sveobuhvatnosti područja te međusobne povezanosti Uredbe EU i sekundarnih delegiranih i provedbenih uredbi izrađen je i zasebni cjelovit nacrt prijedloga Zakona o zdravlju životinja kojim će se zapravo osigurati provedba europskih uredbi te regulirati nacionalne odredbe u području zdravlja životinja. Ovim zakonom će se cjelokupno nacionalno zakonodavstvo vezano na području zdravlja životinja koje uključuje iskorjenjivanje i kontrolu bolesti životinja, registraciju označavanje i sljedivost životinja i proizvoda životinjskog porijekla, promet životinjama i proizvodima životinjskog porijekla unutar EU između država članica EU i trećih zemalja te nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca staviti izvan snage. Ovim zakonom utvrđuju se i nadležna tijela te njihove obveze uključujući postupanje i određivanje mjera sprječavanja nadziranja kontrole, iskorjenjivanja i praćenja bolesti, registracije, označavanja i sljedivosti životinja i proizvoda životinjskog porijekla, prometa životinjama i proizvodima životinjskog porijekla unutar EU između država članica EU i trećih zemalja, nekomercijalno premještanje kućnih ljubimaca, obveze laboratorija u području zdravlja životinja, subjekata držatelja kućnih ljubimaca i veterinara te prekršajne odredbe u svim područjima koje su obuhvaćene ovom uredbom. Nacrtom ovog prijedloga zakona stvaraju se zapravo pretpostavke za stručno i učinkovitije provođenje obveza RH u području zdravlja životinja u skladu s ciljevima novog zakonodavnog okvira EU. Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog Zakona o zdravlju životinja.
Završno će u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata sada govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege, neke stvari samo još na kraju rasprave da razjasnimo. Dakle, nema dvojbe da ovaj europsku direktivu odnosno uredbu treba ugraditi u naše zakonodavstvo, u tome se apsolutno slažemo, međutim ne slažemo se u visokom, ja bih rekao narodski fiškalskom pristupu koje je ministarstvo odabralo, jednom vrlo teško čitljivom i nerazumljivom prijedlogu zakona i zapravo to je ono što je glavna zamjerka i što najviše trebamo popraviti. Također iznijeli smo neke prijedloge u raspravi, voljeli bi ih do drugog čitanja vidjeti ugrađene u zakon jer zapravo suštinski ne mijenjaju ništa odnosno nisu u koliziji sa europskom pravnom stečevinom, a mislimo da bi ovaj zakon učinile puno kvalitetnijima, tu govorimo o čipiranju mačaka, o, znači da se rok sa 90 dana skine na 60 dana od štenjenja za čipiranje pasa itd., itd., koje smo iznijeli u raspravi, a mislimo da bi bili značajan i kvalitativni pomak u našem zakonodavstvu, tim više što se kao što smo imali prilike čuti potpuno mijenja zakonodavstvo što se tiče zdravlja životinja. Stoga ove odredbe, kao i napuštanje nehumanih praksi poput žigosanja mislimo da bi kvalitativno popravilo zakon i da bi u drugom čitanju imali puno kvalitetniji zakon. Isto tako plediramo na predlagatelja, u ovom slučaju Ministarstvo poljoprivrede, da ili detaljno preradi zakon odnosno njegov izričaj ili da se u zakon izrijekom unese dakle članak, možda u prijelaznim i završnim odredbama, da ukoliko se ne odustane od ovakvog jezika da se ministarstvo obaveže na jedan vodič ili upute za uzgajivače kako bi im bilo jasnije koje su njihove obaveze sukladno ovim zakonom jer vjerujte mi nisam pravne struke, ali mislim da i pravnici bi se itekako namučili čitajući i tumačeći ovaj zakon. Prema tome, da ljudima koji se bave djelatnošću maksimalno, uzgojem dakle bilo kućnih ljubimaca, bilo kopitara, stoke, domaćih životinja, maksimalno olakšamo provedbu ovoga zakona baš da bi postigli onaj učinak zakona, a to je da se on provodi jer ako inzistiramo na ovakvom izričaju bojim se da će to stvoriti jako puno problema u provedbi i da će na kraju inspekcija imati pune ruke posla, u pravilu kažnjavanja naših građana, a to nije smisao, smisao zakona je zapravo osigurati zdrave životinje, bilo domaće, bilo kućne ljubimce, a bojim se da ako inzistiramo na ovome da će taj cilj nam izbjeći, hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika Mosta završno će sad govorit poštovani zastupnik Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Evo prošla je rasprava, uredbe direktive EU smo uključili u ovaj prijedlog, međutim ja ću izraziti još jednom ogromno nezadovoljstvo ne samo pisanim zakonom, nerazumijevanjem zakona onih što se bune nego jednostavno govorit ćemo o realnosti, govorit ćemo o ljudima koji žive stvarni život na terenu s ovim problemima i obavezama i odgovornostima, pilatovskom pranju ruku od razine ministarstva, inspektorata veterinarske inspekcije do svih nadležnih i pribačeno je isključivo i samo na lokalne čelnike je neprihvatljivo. Da spreman sam preuzeti odgovornost, da inspektorat zato što sam ukazao nije kažnjavao 20.g. nikoga zbog goveda koje su u vlasništvu, a koje su maltretirani i koji jednostavno ne vodi se briga u središtu grada Sinja, ne u samom središtu, uz samo središte grada Sinja, niko nije vodio brigu, niti je ko spomenuo, niti veterinarska inspekcija, niti Ministarstvo poljoprivrede, niti je koga bilo briga, jednostavno nismo odradili zadaću u provedbi i tu je kraj i početak priče. I ova besmislena priča cili dan ako ostane samo na priči onda imamo ogroman problem, imamo ogroman problem pčela, imamo zaštite životinja, kućnih ljubimaca, međutim ako mi samo to napišemo, ako mi i dalje budemo dozvolili glifosat, da koristimo cidokor, ako i dalje pesticide bacamo, pa pčele će nestati jel nikoga nije briga za tim osim što mi ovdje pričamo priču, to je teren, to su ljudi pčelari. Ako govorimo o peradi, bolesti peradi, pa najveća je bolest sad što je 5 kuna kilogram kukuruza ovim peradarima tj. proizvođačima jaja, pa znate li da dva milijuna mi proizvodimo jaja dnevno tj. dva milijuna kokošiju imamo nesilica, znate li da je 600 tisuća ove godine već čovjek neće ih proizvoditi jedan od najvećih proizvođača, zbog čega, jer se ne isplati, tako da mi u ovome problemu imamo još veći problem od samog ovoga problema. Međutim, o samom ovome zakonu moram kazati da sve što ste vi ovo napisali u provedbi je nula, ništa, ne postoji. Ja sam osobno zbog te reakcije moje i traženje rješenja gdje se djelomično i riješio problem, gdje su se raspisala ova sredstva za skloništa koje županije mogu se kandidirati, gdje jedinice sve lokalne samouprave zajedno sa županijom imaju obavezu imat sklonište za životinje, poglavito za životinje, ne kućne ljubimce, to je obaveza već koju je lokalna samouprava preuzela i koja će lokalnu samoupravu koštati milijune i milijune nego govorimo o životinjama kao što su goveda, konji i ostale domaće životinje. I ako ostane samo slovo na papru … [[Govornik se ne razumije]] smisao ovoga zakona, provedba je problem, toga ste svjesni državni tajniče, toga je uprava za veterinarstvo svjesna i kontrolu hrane poglavito o hrani kad govorimo, evo sad će slijedi Zakon o GMO-u, pa ima 3-4 godine u ovome mandatu sad je u proceduri moj zakon o zabrani GMO-a uvoza, pa što mi uvozimo kroz hranu i to životinjsku hranu. Pogledajte svinjetinu koja se hrani sojom koja je isključivo tretirana glifosatom. Uvozimo, a naše svinjogojstvo propada, u nas sve propada, ne samo što imamo nezbrinute životinje u porastu, to nema nigdi, imamo nezbrinute životinje u porastu domaće, a nikad manje nemamo stoke i životinja. To vam govori sve. Da na terenu sve uredbe, sve ove direktive, svi ti europski činovnici, birokrati i sve to što mi prepisivamo apsolutno ništa ne znači za selo i seljaka, apsolutno jer je činjenica da smo selo uništili i sad kada dođemo o ovome zakonu razgovarati i o zaštiti životinja, govorim sad domaćih životinja, a da ih jednostavno neće imati što štititi. Moremo slobodno reći ne tribaju nam ovi zakoni jer selo izumire. Izumire zbog provedbe zakona poglavito ruralna područja, a Zakon o zaštiti životinja će biti besmislen kao i ovaj prethodni. Ako veterinarski inspektori isključivo kažnjavaju one koji upozoravaju i koji su tražili rješenja, pa meni je nakon sastanka u ministarstvu uvažena gospođo Karačić, državni tajniče, 10 puta veterinarska inspekcija dolazila, a ja sam tražio rješenje, ja i oni kažnjavaju mene kao gradonačelnika [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]] odgovornu osobu, a da šutim i da šurujem s njima … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Ja time zaključujem raspravu o ovoj točci, mi ćemo glasovati o njoj kad se steknu uvjeti. i prelazimo na slijedeću točku, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu, drugo čitanje, P.Z.E. 255 Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 85. Ustava RH i Članka 172. u svezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su podnijeli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede Šime Mršić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovane i uvažene saborske zastupnice, saborski zastupnici pred vama je Konačni prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. U izmjenu postojećeg zakona krenulo se s ciljem usklađivanja njegovih odredbi s odredbama Zakona o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja usvojenog u svibnju 2021. godine, a nastavno na ustrojavanje Državnog inspektorata. Tako je uz Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravstva, Državni inspektorat u okviru ovog zakona novo nadležno tijelo u području provedbe politika i sigurnosti higijene hrane odnosno nadležno tijelo u provođenju službenih kontrola. Novi zakon prvenstveno je zakon kojim se osigurava provedba europskog zakonodavstva kroz zakonodavstvo RH i to kroz osiguravanja provedbe ukupno 11 uredbi i prenošenja u pravni poredak RH jedne direktive. Na ovaj način osigurana je i provedba europskog zakonodavstva koje je stupilo na snagu nakon što je 2013. godine usvojen trenutno važeći Zakon o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. Konačnim prijedlogom zakona utvrđuje se obveze subjekata u poslovanju s hranom u pogledu mikrobioloških kriterija kojima mora udovoljavati hrana koju proizvode i stavljaju na tržište kao i postupci u slučaju kada se dokaže odstupanje od propisanih mikrobioloških kriterija. Osigurava se zakonska osnova za donošenje nacionalnih propisa u području higijene hrane kao i zakonska osnova za izradu i provođenje godišnjeg plana praćenja hrane životinjskog podrijetla, državnog plana monitoringa rezidua u proizvodima životinjskog podrijetla koji su namijenjeni prehrani ljudi, programa državnog monitoringa za praćenje antimikrobne rezistencije u životinja i u hrani životinjskog podrijetla, plana praćenja kakvoće mora i školjkaša na proizvodima, područjima za ponovno polaganje živih školjkaša te nacionalnih programa kontrole salmonele. On također objedinjava politiku higijene i sigurnosti hrane na način da su u ovaj zakon uključene određene odredbe Zakona o veterinarstvu pri čemu će te iste odredbe prestati važiti u Zakonu o veterinarstvu danom stupanja na snagu ovog konačnog prijedloga zakona. U odnosu na prvo čitanje s ciljem jačanja učinkovitosti provedbe službenih kontrola u provedbi ovog zakona uvršteni su i ribarski inspektori Ministarstva poljoprivrede kao osobe ovlaštene za provedbu službenih kontrola. Dodatno, uređene su novčane kazne za prekršaje iskazane u eurima u skladu sa Zakonom o uvođenju eura kao službene valute u RH. Konačni prijedlog zakona nomotehnički je dorađen odnosno usklađen sa primjedbama Odbora za zakonodavstvo te prema pribavljenim mišljenjima tijela državne uprave. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici pred nama je Konačni prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu kroz čiju će se primjenu unaprijediti postojeći sustav sigurnosti i higijene hrane i kojim će se osigurati cjelovitost zakonodavstva u području sigurnosti i higijene hrane. Hvala lijepo.
Ima cijeli niz replika, neki su već digli pločicu i prije nego što ste počeli govoriti, ali krenimo redom. Prva je poštovani zastupnik Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kad govorimo o hrani poznato je da u Hrvatskoj je duplo skuplja hrana nego u ostalim članicama EU. Drugo o kvaliteti te hrane možemo govoriti, spominjao sam maloprije svinjetinu koja se proizvodi u drugim državama, mi uvozimo, a hrani se svinjetina sa sojom GMO sojom koja se tretira isključivo glifosatom ili cidokorom. I zbog toga, tko to kontrolira? Tko kontrolira to meso koje uvozimo, koje nanosi štete našim stočarima? Rekao sam primjer svinja, ali i svih ostalih poglavito životinjskih prehrambenih proizvoda mi samo uvozimo. Tko to radi? Uvozni lobij. Kako je moguće da je u Mađarskoj, Austriji pet puta nešto jeftinije a u nas skuplje. I to čiji proizvod? Njihov proizvod, preko njihovih trgovačkih lanaca upitne kvalitete zbog čega imamo povećanje bolesti, karcinoma, tumora, svih drugih bolesti. Zbog čega? Jer koristimo njihov škart. Prodajemo na policama, a nikoga nije briga.
Hvala. Nema baš veze sa ovim zakonom, ali ako državni tajnik želi nešto reći izvolite.
Hvala lijepo poštovani saborski zastupniče Bulj. Ovo je na neki način više bio komentar nego pitanje. Naravno da su svi prehrambeni proizvodi podložni kontrolama, tako i meso koje se uvozi u Republiku Hrvatsku.
Zastupnik Bulj je dignuo povredu Poslovnika. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Uvaženi potpredsjedniče, viteže Jeruzalemskog groba, gospodine Reiner vi ste povrijedili članak 238. jer ste me omalovažili. Rekli ste da ne govorim o zakonu. Da, govorim o zakonu ne govorim samo o prepisivanju vaših briselskih činovnika koji vam šalju ove direktive, nego rekao sam istinu. Rekao sam golu istinu. Rekao sam istinu i svi koji govore istinu vama smetaju, a istina je da uvozni lobij preko hrane poglavito životinjskog porijekla uništava …
Hvala lijepo. Naravno da to nije … … [[Upadica Bulj, ne čuje se.]] Dajte se sjednite kolega Bulj! Dobivate opomenu [[Upadica Bulj: Zbog čega opomena? Šta vi kršite Poslovnik?]] Zato jer to nema veze sa povredom Poslovnika [[Upadica Bulj: Šta ste vi faraon nekakvi jel'? Vi ste umislili nešto! Vi samo ste isti među nama jednakima.]] Kolega Bulj temeljem članka 240. stavak 1. izričem vam opomenu drugi puta [[Upadica Bulj: Nećete zaštititi te uvozne lobije koji uništavaju hrvatski narod.]] Temeljem članka 240. stavak 2. izričem vam opomenu sa oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi. Ne možete se derati sa mjesta. …/Upadica Bulj: Nemojte vi upadati u riječ i komentirati. Vi ste predsjedavajući i svakom isti, a uvozni lobij kojima vi pogodujete zbog toga što ne date govoriti istinu u Saboru dovedeno je i selo i seljak i zdravlje ljudi …/… Temeljem članka 240. stavak 1. izričem vam mjeru udaljenja sa sjednica [[Upadica Bulj: Pogodujete GMO-vima, Monsantu, svima pogodujete.]] Poštovani zastupnik Kirin ima repliku, izvolite.
Poštovani dopredsjedniče, poštovani tajniče. Primarni proizvođači hrane životinjskog podrijetla prilikom uporabe veterinarsko-medicinskog proizvoda i drugih tvari moraju se pridržavati propisanih preventivnih mjera i određenih rokova karencije kako bi se spriječila prisutnost rezidua naravno iznad granica koje nisu dopuštene. Ja vjerujem da je na hrvatskom tržištu kontrola dobra onoga što se proizvodi u Hrvatskoj, ali molim vas da li je kontrola proizvoda iz EU adekvatna jer se radi o unutrašnjem tržištu EU i mnogi proizvodi bez kontrole na granici ulaze, a znamo da sva roba koja ulazi iz trećih zemalja se na granici mora kontrolirati jer imamo informacije. To znate sami da je bilo nezgoda. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Poštovani saborski zastupniče Kirin u RH kad je u pitanju kontrola hrane ona se redovito obavlja, a svjedočimo i danas su neki proizvodi prehrambeni povučeni s polica stoga što je dakle u njima otkrivena tvar u količini ili nedopuštena tvar ili u količini većoj od dozvoljene. Stoga to nam itekako potvrđuje da se vodi briga o kontroli hrane na policama, odnosno i hrane za ljudsku prehranu, ali i hrane za prehranu životinja.
Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Kolega Kirin uzeli ste mi repliku, ali nismo dobili odgovore. Znači pretpostavljam da … [[Govornica se ne razumije.]] nisam čula dobro. Ono što i mene zanima kako se kontrolira? Rekli ste da se kontrolira, ali mene zanima kako se kontrolira ono što nam dolazi iz uvoza i koje ide na tržište Republike Hrvatske iz drugih država članica. Jer zapravo hrana iz uvoza nije, ne podrazumijeva se samo hrana, podrazumijeva se samo hrana iz trećih zemalja. Pa vas molim, zanima me na koje načine i kako se kontrolira ta hrana. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo poštovana saborska zastupnice. Dakle, s obzirom da se nalazimo na zajedničkom tržištu EU podložni smo svi, dakle pridržavat se i zakona koji su u određenim dijelovima zajednički, a to se odnosi na upotrebu određenih lijekova koji se koriste u liječenju životinja, domaćih životinja koje idu dakle kasnije u ljudsku prehranu. S obzirom da se, mislim pretpostavljam da mislite na hranu za ljudsku prehranu jel' tako?
Poštovana zastupnica Vukovac.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovani državni tajniče ja ću vas sada pitati nešto što je zapravo staro desetak godina, ali bez obzira nije to tako dug vremenski period da stvari ne bi trebale biti jasne. Dakle, govorim o aferi aflatoksina gdje se našim proizvođačima mlijeka otkazao otkup mlijeka bez ikakvih analiza. Dakle, niti je uzorkovano mlijeko, niti su oni dobili rezultate nekakvih službenih kontrola čak ni za svoje krmivo, pa ni za samo mlijeko. Ali je svejedno uz podršku ministarstva obustavljen otkup mlijeka na nekoliko tisuća OPG-ova. Tu je krenula propast hrvatskog sela. Kako smo mi to uopće mogli dozvoliti. Evo deset godina je prošlo meni još uvijek to nije jasno. Mi smo i tada imali i zakon i pravilnike koji su definirali na koji način se uzimaju uzorci i kako se mora proizvođača o rezultatima analiza obavijestiti. Sve to je palo u vodu kao da nemamo ništa, a cijeli teret te krize podnijelo naravno naše hrvatsko selo odnosno proizvođači mlijeka. Hvala.
Prije nego što dam riječ državnom tajniku, poštovana zastupnica Ban Vlahek je digla povredu poslovnika. U čem je povrijeđen poslovnik?
Unaprijed se ispričavam, riskiram opomenu, ali samo vi ste postavili pitanje pa vam nisam mogla reći. Pitanje je bilo ne kako se kontrolira hrana koja dolazi iz članica EU nego koja jer se uvozom podrazumijeva hrana koja dolazi iz trećih zemalja, to je bilo moje pitanje. Pa ako budete imali prilike čisto za odgovor kako se kontrolira hrana. Hvala. Za ljude.
Ko što i sami znate nažalost moram vam dati opomenu. Imate dvije opomene, pazite. Odgovor na repliku poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo. Poštovana saborska zastupnice Vukovac, doista ne znam kako se prije 10 godina provodila kontrola na aflatoksine u mlijeku i meni je isto tako nepojmljivo da se nekom odbio prijem tog mlijeka ako doista nema dokaza da se u njemu nalaze aflatoksini. Samo to vam mogu reć.
Poštovani zastupnik Klasić.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče HD-a, poštovani državni tajniče. U provedbi ovim zakonom još uvijek nisu javno propisane nadležnosti između institucija Ministarstva poljoprivrede i Ministarstva zdravstva i Državnog inspektorata. Kako bi se izbjegle moguće prebacivanje odgovornosti s jednog ministarstva na drugo i situaciju da su svi odgovorni, a u stvarnosti zapravo nitko nije odgovoran, kako ste to zamislili da se regulira?
Poštovani državni tajnik.
Dakle, hvala lijepo na postavljenom pitanju. Raspodjela dodatnih odgovornosti odnosno poslova između Državnog inspektorata te Ministarstva poljoprivrede će se dodatno urediti sa podzakonskim aktima.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, donošenjem ovog zakona osigurava se provedba EU zakonodavstva sa zakonodavstvom RH, ujedno će se donošenjem ovog zakona omogućiti donošenje nacionalnih pravilnika i propisa. Cilj je naravno osigurati da se na tržište RH stavlja sigurno i zdravstveno ispravna hrana, a ujedno će se osigurati nesmetan nastavak prometa i trgovine hranom životinjskog porijekla unutar zajedničkog tržišta. Svjesni da nesigurna hrana predstavlja globalnu prijetnju, pa stoga je moje pitanje vama, je li raspolažemo s dovoljno ljudskih resursa za kontrolu istog?
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepa na pitanju. S obzirom da u procesu donošenja zakona Državni inspektora nije se izjasnio da su potrebna dodatna financijska sredstva, pretpostavljamo da ima dovoljne ljudske kapacitete za provedbu ovog zakona.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Sasvim sigurno je da je za potrošače vrlo važna sigurnost hrane i ovim zakonom se ta ista propisuje, ali da li je omogućeno i da vlasnici klaonica, a znamo koliko je stočarstvo i proizvodnja mesa za nas bitna, koliko oni imaju mogućnosti transformirati se i prilagoditi novim uvjetima koji se ovim zakonom propisuju, pogotovo s obzirom na to da su ti uvjeti odnosno kriteriji vrlo visoko postavljeni, možda među najvišima u Europi. Tako da su oni te klaonice u dosta nezavidnom položaju, a samim tim i mi potrošači koji želimo potrošiti hrvatsko meso.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepo. Dakle, u tijeku je provedba natječaja za male fleksibilne i pokretne klaonice što će omogućiti širu rasprostranjenost klaonica i na takav način omogućiti našim poljoprivrednicima da u biti na svojim gospodarstvima vrše klanje svojih životinja, na takav način će biti i dostupnije na tržištu.
Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, nastavno na kolegicu koja je uputila zapravo repliku i ono što sam i ja mislila pa možda da nadopunite odgovor. Naime, taj natječaj koji je propisan za ulaganja u male klaonice prihvatljivi korisnici su fizičke i pravne osobe, mikro, mala i srednja poduzeća te velika poduzeća koja imaju odobren objekt kojim su registrirane za preradu poljoprivrednih proizvoda. Kako ćete zapravo takvim natječajem osigurati da to zaista bude dostupno malim i mikro i srednjim poduzećima ako tu navodite da su zapravo prihvatljivi i velika poduzeća i kome će se zapravo odrediti tko ima prioritet jer znamo da ulaganja u mala, srednja i mikro poduzeća trebaju biti prioritet djelovanja ministarstva?
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Mislim da je u samom natječaju da su prioritizirani mikro, mali i srednje u odnosu na velika tako da na takav način će dobiti veći broj bodova i bit će prioritetni u tom natječaju.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče. Sigurnost hrane je definitivno jedna od bitnijih tema i evo više kolega je već i raspravljalo zapravo i uzelo mi repliku na neki način, ali onda bih iskoristio i rekao bih imali smo Hrvatsku agenciju za hranu, sada smo ju spojili sa Agencijom za poljoprivredu. Koliko zapravo možemo govoriti o sigurnosti hrane kada govorimo o uvozu iz trećih zemalja jer EU ne bi trebala biti problem, dakle kontrole, certificiranje i sl. su ist, ali kada govorimo o trećim zemljama možemo? I što ministarstvo konkretno radi kako bi se minimalizirale uvoz hrane koja je štetna odnosno koja ne zadovoljava kriterije koje su inače u Hrvatskoj odnosno EU?
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepo. Djelomično smo već i odgovorili na ovo pitanje, dakle doista smo svjedoci u posljednje vrijeme da se redovito kontrolira što je i rezultat ovih brojnih povlačenja proizvoda sa polica, tu prvenstveno mislim na poljoprivrednu agenciju za, Hrvatsku agenciju za poljoprivredu i hranu koja ima ključnu ulogu u tome.
Poštovani zastupnik Dretar.
Hvala vam lijepa. Poštovani državni tajniče. Hoće li mali OPG-ovi imati problema sa ovim Zakonom, odnosno hoće li ga moći ispoštovati? Evo, na jednom vrlo jednostavnom primjeru, gđa. Marija iz Bedekovčine ima mali OPG, ima purice, ima racice, pored toga se nalazi jedan lijepi seoski turizam. Hoće li ona imati problema, imala ili nemala HASAP sustav u prodaji tamo? Hoće li ona moći zadovoljiti sve odredbe ovog Zakona u budućnosti i na koncu konca imati i neki smisao svog komercijalnog poslovanja? Hvala vam.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepo. Ovim Zakonom doista se relaksiraju mjere na neki način upravo zbog primjera kakve ste naveli, da što lakše ti ljudi na svojim OPG-ovima zadovolje te kriterije koji su zadani kako bi, na kraju krajeva, mogli prodavati proizvode na svom kućnom pragu.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče, državni tajniče. Higijena hrane nam je važna, no, isto tako, već smo više puta naglasili kroz raspravu da je važno i naše poljoprivrednike rasteretiti, postaviti im uvjete koji će biti razumljivi, koji će biti prihvatljivi i primjenjivi i ono što je ključno pitanje je hoćemo li kroz ovaj Zakon možda ispraviti neke greške koje smo napravili u prošlosti jer mi se čini da smo tijekom pregovora u toj velikoj želji da što prije prihvatimo sva pravila možda prestrogo zadali okvire našim poljoprivrednicima, dok primjerice, u Austriji vi možete na istom imanju imati i proizvodnju odnosno farmu i klaonicu i prerađivački kapacitet, kod nas to nije slučaj pa evo sad imamo puno više posla da bi te neke greške ispravili. U ovom Zakonu vidim da predlažete i donošenje nekih pravilnika koji bi cijelu tu situaciju trebali relaksirati pa me [[Upadica: Hvala.]] zanima koji će biti ishod?
Državni tajnik.
Hvala lijepo. Slažem se sa vama da je možda u pretpristupnim pregovorima kod ulaska u EU doista bilo nekih mjera koje su eliminirale određeni dio proizvodnje, međutim, evo, nadam se da ćemo i ovim Zakonom određeni dio, da se tako izrazim, nepravde koja je tada učinjena, ispraviti te da će se relaksirati ta i prodaja na kućnom pragu, odnosno gospodarenje slično austrijskom modelu.
Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, uvijek se pitam, kad se objavi da se povlači sa polica određeni prehrambeni proizvod koji ne zadovoljava kriterije sigurnosti hrane jesmo li mi u Hrvatskoj konzumirali neki proizvod iste vrste, a koji nije prije toga uzorkovan i koji nije prošao analizu da bi se utvrdila neispravnost te hrane. Možemo li mi zapravo biti u Hrvatskoj sigurni kad kupujemo prehrambene proizvode da nemaju ovo što se najviše nalazi kao etilen oksid i njegovi preteče, aluminij u samoj hrani, možemo li biti sigurni u sigurnost takve hrane? Evo, recimo, Ferrero je povukao sam dakle iz polica radi mjere opreza Kinder Surprise Maxi. To su naša djeca vjerojatno konzumirala prije toga. Da li možemo biti sigurni za nas i našu djecu kad konzumiramo te prehrambene proizvode sa polica? Hvala lijepo.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo na pitanju. Po treći put već djelomično odgovaramo na jedno te isto pitanje, dakle da li u potpunosti možemo biti sigurni, vjerojatno nešto promakne, a konzumiramo i nešto što nije sigurno, ono što je sigurno je da kontrole pojačavaju i da se sve više takvih nesukladnih proizvoda povlači sa naših polica.
Hvala vam lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Poštovana predsjednica Odbora za poljoprivredu, Marijana Petir, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, državni tajniče, ravnateljice, zastupnice i zastupnici. Odbor za poljoprivredu raspravio je na svojoj 69. sjednici Konačni prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu kao matično radno tijelo. U raspravi je pozitivnim ocijenjena dopuna čl. 10 st. 17 kojim se osigurava mogućnost donošenja pravilnika kojim bi se malim subjektima u poslovanju s hranom omogućila smanjena učestalost uzorkovanja vezano uz mikrobiološke kriterije. Upozoreno je kako bi rok za njegovo, ali i donošenje drugih podzakonskih akata trebalo skratiti, rečeno je kako neprihvaćanje većine prijedloga iznijetih u raspravi o prijedlogu Zakona, uz obrazloženje da isto nije regulirala ni EU, poput primjerice, roka trajanja zamrznutog mesa ili da se uvozom ne smatra hrana koja se na tržište stavlja iz drugih država članica pa zato ne podliježe nacionalnim kontrolama, nije prihvatljivo. Kako je prije ulaska u EU zbog neispunjavanja uvjeta za rad zatvoreno puno klaonica, rečeno je da bi se u provedbi natječaja za izgradnju, rekonstrukciju ili opremanje objekata malih klaonica trebala voditi briga o teritorijalnoj komponenti ove potpore, a uzimajući u obzir da u RH postoje područja na kojima su klaonice zbog velike udaljenosti, nedostupne ili je postupak prijevoza prekompliciran. Postavljen je i upit o mogućnostima financiranja izgradnje klaonice za divljač, kako bi se zaustavio izvoz mesa divljači u susjedne države, zatraženo je očitovanje o problematici roka trajanja smrznutog mesa i postavljen upit o kadrovskoj kapacitiranosti Državnog inspektorata RH za sve poslove koji se ovim aktom stavljaju u njegovu nadležnost. U tijeku je postupak izmjene i dopune Pravilnika o fleksibilizaciji uvjeta za male subjekte u poslovanju s hranom, a u naredne dvije godine u potpunosti će se uskladiti i ostali podzakonski akti, odgovorila je predstavnica predlagatelja. Izvijestila je i kako je stalno predstavništvo RH državama članicama Unije proslijedila upit o roku trajanja smrznutog mesa te kako prema zaprimljenim odgovorima ovo pitanje nisu regulirane niti druge države članice. Zakonom o informiranju potrošača o hrani regulirano je pitanje označavanja hrane, rokovi trajanja kao i obavezne i dobrovoljne informacije o hrani. Kategorizacija objekata koji posluju sa hranom započela je 2008. godine. Za unapređenje i prilagodbu ovih objekata, postavljenim kriterijima korištena su sredstva iz IPARD-a i SAPARD-a a osigurano je i prijelazno razdoblje do 2015. godine za njihovo usklađivanje, odgovorilo je te je kao glavni cilj raspisanog natječaja navela pokrivenost svih hrvatskih područja klaoničkim kapacitetima. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova 6 glasova za, 1 glas suzdržan odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HSLS-a i reformista govoriti poštovani zastupnik Darko Klasić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Brojne afere koje se posljednjih godina povezivale sa hranom od aflatoksina u mlijeku do kravljeg ludila, ptičje gripe, svinjske kuge i zaraženog konjskog mesa u gotovim mjerilima dovele su do porasta nepovjerenja potrošača u sigurnost hrane koja se u Europi prodaje. Stoga iz dana u dan raste s jedne strane zaštita interesa potrošača, a sa druge strane zahtjevi potrošača u pogledu kvalitete i sigurnosti hrane koju kupuju. Potrošači žele znati što više o hrani koju svakodnevno kupuju i konzumiraju i to kako zbog zdravstvenih sigurnosti, tako i zbog mogućnosti izbora. U Hrvatskoj su interesi potrošača zaštićeni ponajprije Zakonom o hrani kojima se na nacionalnoj razini utvrđuje nadležna tijela i njihove zadaće, obaveze subjekta u poslovanju sa hranom kao i službene kontrole, upravne mjere i prekršajne odredbe. Unatoč tome na našem tržištu postoji određeni nered u odnosu između proizvođača i trgovaca, a u kojem često zakonski propisi se ne poštuju, a umjesto njihovog provođenja svaka strana postavlja svoja pravila. Zbog toga se u buduće treba usredotočiti na striktnu provedbu i transparentnu primjenu postojećeg zakonodavstva. Obaveza je svake države članice EU da na svojem državnom području osigura provedbu prava EU. Što se tiče direktive države članice moraju ih prenijeti u nacionalno zakonodavstvo i o tome obavijestiti Europsku komisiju. Konkretno ovim zakonom omogućuje se usklađenje provedbe deset uredbi EU kojim se uređuje pitanje higijene hrane i mikro bioloških kriterija za hranu koje su izravno primjenjive u svim državama članicama na istovjetan način. Pri tome nacionalni zakonodavac ima široku diskrecijsku ovlast autonomnog reguliranja, ali nužno uspostavljajući sustav kontrole koja omogućuje identifikaciju, procjenu i uspostavu, kontrolu nad kemijskim, fizikalnim i biološkim opasnostima u hrani koje su važne za sigurnost hrane u svim fazama proizvodnje i prerade i distribucije hrane, tj. tzv. HASAP sustav. Taj sustav je instrument kojima se subjektima pomaže u poslovanju sa hranom koji bi postigli viši standard sigurnosti hrane i obaveza na razini svih država članica. Na taj način subjektima se omogućuje da u poslovanju hranom sami na temelju vrste, opsega svoje proizvodnje, te utvrđenih kontrolnih i kritičnih kontrolnih točaka izrade jedan takav dokument. Potrošač time postaje siguran da kupuje zdravstveno ispravnu hranu, meso, proizvode od mesa koji udovoljavaju zakonskim zahtjevima, te su prošli kontrole i prikladni su za prehranu ljudi. S druge strane unatoč najboljoj namjeri Europske komisije pokazale su se i slabosti takvog sustava unutar EU koji se u velikoj mjeri oslanja na samokontrolu proizvođača. Zašto? Zbog toga što subjekti u poslovanju sa hranom ovise o kapacitetima godišnje proizvodnje, dodatno smanjuju učestalost uzorkovanja u odnosu na mikrobiološke kriterije doduše uz preduvjete da rezultati prethodnih mikro bioloških analiza u određenom razdoblju budu zadovoljavajući. Na taj način omogućeno im je smanjenje troškova u njihovom poslovanju, ali to neizravno dovodi do slabljenja kontrole sigurnosti hrane. Kako bi Hrvatska u ovaj zakon postao životniji naš temeljni prioritet mora biti usklađenje postojećih pravilnika sa odredbama drugih propisa uzimaju u obzir to da je uspostavljeno novo nadležno tijelo Državni inspektorat. Ovim zakonom još uvijek nije jasno propisana nadležnost između mjerodavnih institucija, pa je potrebno izbjeći moguće prebacivanje odgovornosti sa jednog na drugo ili treće upravno tijelo, te boljom suradnjom i komunikacijom unaprijediti postojeći sustav kako bi sustav kontrole hrane što efikasnije skrbio o zdravlju građana u tom segmentu. Sigurnost hrane zasigurno je jedan od zahtjevnijih područja obuhvaćeno poglavljem 12 - Sigurnost hrane, veterinarstvo i fitosanitarna politika. U svakom slučaju predloženim zakonom dodatno se osnažuju i ujednačavaju politike sigurnosti i higijene hrane u Republici Hrvatskoj, te se usklađuje Hrvatska sa europskim zakonodavstvom osiguravajući pritom da naši građani i dalje konzumiraju sigurno i zdravstveno ispravnu hranu životinjskog i biljnog porijekla zbog čega podržavamo ovaj zakon. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata sad će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Sigurnost hrane zasigurno je jedna od tema koja nas dosta zaokuplja i u javnom diskursu, ali i zbog jasne činjenice da na žalost dosta smo imali prilike čitati o tome kako nezdravo jedemo, kako uvozimo hranu koja je stara, koja ne udovoljava svim kriterijima, a na žalost neki naši građani su i prisiljeni kupovati takvu hranu sumnjivog porijekla zbog njezine niske cijene, a njihove slabe kupovne moći. No u svakom slučaju zakon koji je pred nama bi trebao osigurati veći standard sigurnosti hrane, ali u isti tren pokušati ne komplicirati život našim ugostiteljima, onim koji se bave pripremom hrane itd. Zbog toga bih rekao da je dopuna članka 10. stavka 17. pozitivna. Naime, njime se osigurava mogućnost donošenja pravilnika kojim bi se malim subjektima u poslovanju sa hranom omogućila smanjena učestalost uzorkovanja vezana za mikrobiološke kriterije ne zato da to bude neka ugroza našega zdravlja, nego baš zbog toga da mali subjekti koji ne mogu biti tako konkurentni i koji nemaju tolike kapacitete da ih se ne oštećuje u njihovom poslovanju, a opet da se s druge strane maksimalizira sigurnost hrane u ovom segmentu. Nažalost moram reći da između dva čitanja smo vidjeli da je većina prijedloga iznijetih u raspravi o prijedlogu zakona nisu prihvaćena uz obrazloženje da to nije regulirala ni EU, pa ni neka države članice EU. Recimo, govorimo tu o roku trajanja smrznutog mesa ili da se uvozom ne smatra hrana koja se na tržište stavlja iz drugih država članica pa zato ne podliježe nacionalnim kontrolama. To ne bi bio problem kao što sam rekao u replici državnom tajniku, ukoliko hrana dolazi iz zemalja članica EU dakle ona bi trebala biti sigurna, udovoljavati svim kriterijima kojima udovoljava i hrana proizvedena u Hrvatskoj. Međutim, kada se radi o uvozu iz trećih zemalja tada već imamo problem i zbog toga se mogu otvoriti određeni problem, posebice zbog nedosljednosti u provedbi standarda sigurnosti hrane i higijene hrane u određenim zemljama članicama. Također istaknuo bih ovdje i problem izgradnje rekonstrukcije ili opremanja objekata malih klaonica. Naime, tu treba voditi brigu o teritorijalnoj raspodijeljenosti ovakvih projekata koje će financirati RH. Nažalost poučeni dosadašnjim iskustvom često smo financirali projekte koji nisu imali značaj ili nisu imali strateški značaj onakav kakav bi trebali imati. Evo dat ću vam samo jedan primjer, tu vam je veliko vodocrpilište koje je trebalo služiti za navodnjavanje Veliškovci-Gat od ne znam koliko pumpi koje su trebale izvlačiti vodu iz Drave, trenutno je u funkciji samo jedna ili dvije i koje opskrbljuju pitkom vodom grad Belišće i to samo dio grada Belišća, drugi se opskrbljuje sa drugog vodocrpilišta. Zašto vam ovo govorim? Ušli smo u taj veliki projekt koji je isfinanciran hrvatskim novcem bez da smo ranije utvrdili koliko je zapravo potrebe za tako nečim ima na tom području. Izgradili smo jedan mega projekt koji na kraju ne služi ničem. Zato sada treba voditi brigu o teritorijalnoj zastupljenosti malih klaonica, također izgradnje klaonica za divljač kako bi se zaustavio izvoz mesa, mesa divljači u susjedne države, ali isto tako da klaonice ne budu preudaljene za neke dijelove Hrvatske jer ako su preudaljene onda vam se jednostavno ne isplati, logistički troškovi postaju previsoki i ne isplati se voziti u te klaonice. Prema tome, one bi trebale biti relativno lako dostupne svima u svim dijelovima Hrvatske gdje je to potrebno. Također imali smo prilike čuti i da je u postupku su izmjene i dopune Pravilnika o fleksibilizaciji uvjeta za male subjekte u poslovanju s hranom, no ne znamo što znači to u postupku je. Znači u postupku je može biti da je u već u visokoj fazi i pred kraj, a može biti da smo tek počeli inicijalne konzultacije ili što to točno znači. Mislim da bi to da je to jako važno za male subjekte u poslovanju hranom kako sam i rekao na početku rasprave. Također argument da druge zemlje članice nisu nešto regulirale u ovom slučaju konkretno rok trajanja zamrznutog mesa, nas ne sprječava da nešto reguliramo. Dakle, moramo shvatiti jednu činjenicu, a to je da EU postavlja neki minimum, minimum ispod kojega ne možete ići, ali iznad minimuma uvijek možete. I nažalost imali smo jako loših iskustava sa smrznutom hranom, mislim da je bila uvezena iz Brazila i sl. i smrznutim mesom konkretno, tako da mislim da bi zaista trebali odnosno da smo trebali razmisliti o uvođenju ovakvih regulacija. Također Zakonom o informiranju potrošača o hrani regulirano je pitanje označavanje hrane, rokove trajanja, kao i obavezna i dobrovoljna informacija o hrani. No mislim da bi i tu trebalo razmisliti o izmjeni predmetnog zakona i povećati te standarde. Nažalost, našim potrošačima često dajemo premalo informacija, a u slučaju smrznutog mesa kažem nema niti rokova. Nažalost, moram konstatirati da predlagatelj nije imao sluha za većinu prijedlog i sugestija koje su se odnosile na ovaj zakon, previše ih je da bi ih popravljali amandmanima tako da ovakav oblik zakona mislimo da neće biti kvalitetan u nekim segmentima, posebice dakle u podizanju standarda higijene hrane mikrobiološkim kriterijima za hranu koje mislim da bi bili na korist našim građanima. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika SDP-a govorit će poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Konačni prijedlog ovog zakona kolikogod čuli i nekoliko puta se ta činjenica osporavala, ja ću još jednom istaknuti da je to još jedno u nizu kašnjenja u Ministarstvu poljoprivrede. Zašto to kažem? Jer ovaj zakon kasni tri godine sa usklađenjem, 2019.g. osnovan je Državni inspektorat, sad smo u srpnju 2022. i tek sada se zakon usklađuje sa Državnim inspektoratom. Klub SDP-a cijelu prošlu godinu upozoravao je na značajno kašnjenje usklađivanja propisa iz područja sigurnosti hrane, a ovime je to službeno i potvrđeno. I ne samo to, do sada još uvijek nisu jasno propisane nadležnosti između institucija. Novi zakon navode zamijenit će i staviti van snage trenutno važeći, a obzirom na ustrojavanje Državnog inspektorata koji je uz Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravstva novo nadležno tijelo u području sigurnosti i higijene hrane. Skrenula bih pozornost na čl. 5. prijedloga kojim je regulirano izravno stavljanje hrane na tržište u svrhu provedbe čl. 1. st. 3. Uredbe EZ 852/2004 kojim je propisano da države članice utvrđuju u okviru svojeg nacionalnog prava, pravila koja uređuju izravnu opskrbu malim količinama primarnih proizvoda kojima proizvođač opskrbljuje krajnjeg potrošača ili lokalni maloprodajni objekt koji izravno opskrbljuje krajnjeg potrošača. Primarni proizvod, definiranje istom uredbom kao proizvod primarne proizvodnje, uključujući proizvode tla, stočarstva, lova i ribolova. U hrvatskom zakonodavstvu je primarna proizvodnja regulirana i kroz Zakon o poljoprivredi gdje je primarna poljoprivredna proizvodnja definirana kao proizvodnja definirana kao proizvodnja proizvoda bilinogojstva ili stočarstva navedenih u Prilogu 1 Ugovora o funkcioniranju EU bez obavljanja dodatnih radnji kojima bi se promijenila priroda tih proizvoda. U podzakonskom aktu, Pravilniku o registraciji i odobravanju objekata te o registraciji subjekata u poslovanju s hranom, izravna opskrba malim količinama primarnih proizvoda kojima proizvođač opskrbljuje krajnjeg potrošača ili lokalni maloprodajni objekt koji izravno opskrbljuje krajnjeg potrošača, regulirana je samo za hranu životinjskog podrijetla iako se navedeni pravilnik, kao i čl. 5 Prijedloga odnosi na svu hranu iz primarne proizvodnje biljnog i životinjskog podrijetla. Čl. 75 st. 4 Zakona o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja, propisano je da subjekti u poslovanju s hranom koji su obiteljska poljoprivredna gospodarstva, a koja prodaju primarne proizvode na mjestu proizvodnje, na štandovima i klupama na tržnicama namalo, na štandovima i klupama izvan tržnica na malo, na štandovima i klupama unutar trgovačkih centara i ustanova te pokretnom prodajom nisu dužni upisivati se u upisnike Državnog inspektorata i zavedene nema propisane odredbe u vezi izravne opskrbe malim količinama primarnih proizvoda kojima proizvođač opskrbljuje krajnjeg potrošača ili lokalni maloprodajni objekt. Zaključak je da bez obzira što je u raznim zakonima propisana primarna proizvodnja, primarnim proizvođačima hrane životinjskog podrijetla u RH nije adekvatno omogućeno i stavljanje na tržište te hrane, a kamoli kratki lanci opskrbe kao takvi. Također, skrećem pozornost na čl. 7 koji daje temelj za donošenje nacionalnih mjera kako je omogućeno Uredbom EZ br. 852/2004 i Uredbom EZ 853/2004 te odstupanje od zahtjeva iz čl. 7 Uredbe EZ br. 2074/2005 za proizvođače hrane s tradicionalnim obilježjima. Za proizvođače tradicionalnih mesnih proizvoda, do sada u RH nisu omogućeni nikakvi posebni uvjeti koji se ne primjenjuju na sve ostale odobrene objekte sa uvjetima prilagodbe i odobrene u potpunosti. Skrenula bih pozornost na apsolutnu novost u propisima o hrani kako je navedeno u čl. 10 st. 3 i 4 prijedloga koji se odnosi na obvezu dostave analitičkih izvješća o ukupnom broju uzoraka i broju uzoraka pozitivnih na salmonelu i kampilobakter otisaka za koje su subjekti u poslovanju s hranom samostalno financirali uzorkovanje u okviru vlastitih samokontrola. Sličan sustav u EU imaju jedino Italija i Slovenija. Vjerojatno se radi o smanjenju troškova službenog uzorkovanja na način da se prikupljaju podaci koje su subjekti u poslovanju s hranom sami prikupili, što je dobro za državu radi smanjenja troškova, međutim, obzirom da je u čl. 21 st. 1 toč. 6 Prijedloga, propisana kaznena odredba za subjekte koji ne osiguraju higijenski proces proizvodnje i stavljanja na tržište hrane te njezino rukovanje prema kriterijima hrane iz Priloga 1 Uredbe EZ br. 2073/2005, dvojbeno je prisiljava li se navedenom odredbom subjekte da prijavljuju sami sebe. Također, skrećem pozornost da sigurnost hrane i nije na zavidnoj razini, a to pokazuje nekoliko situacija o kojima smo već pričali. Povlačenje cijelog niza proizvoda zbog nedozvoljenih aditiva, u svježem mesu u Hrvatskoj, utvrđena je povećana količina opasnog šiga-toksina kojeg uzrokuje bakterija Escherichia coli, zatim nedavne afere s piletinom, ali i danas možemo često pročitati da se proizvodi povlače, ali nikoga to nije briga. Možda ako kažem da će neke od tih proizvoda pojesti i naša djeca, možda vladajući razmisle rade li dobro. S obzirom da je ovaj Zakon u drugom čitanju, očekivala sam barem neke konkretnije smjernice, bar na području sigurnosti hrane. Ali, kako je tekst Zakona gotovo identičan, možemo zaključiti da sigurnost hrane i dalje nije prioritet. Nažalost po svih nas, ovaj Zakon apsolutno ništa ne mijenja. Zdravstveno ispravna hrana mora biti dostupna svim ljudima u svakom trenutku i fizički i ekonomski. Važno je preventivno djelovanje jer se velik broj bolesti, čak 40% onko-bolesti time može spriječiti. Zadatak svih nas je smanjiti količinu rizika koji utječu na zdravlje pa i one koje unosimo hranom, a ne bi li sačuvali zdravlje stanovništva. Ministarstvo poljoprivrede kao jedno od nadležnih tijela u području politike sigurnosti hrane ima strateški cilj osigurati zdravstvenu ispravnost hrane potrošačima u RH. Kako Ministarstvo to radi? Tako da ne radi na vrijeme. Ne donosi zakone koji su razumni i ono što i predlaže, demantira svakim novim zakonom i ništa zapravo ne radi kako bi ostavili dojam da brine, osim da niti će dodatno ojačati i objediniti politika sigurnosti hrane, niti će se ovim Zakonom dobiti povjerenje da jedemo sigurnu i zdravstveno ispravnu hranu. I na kraju da zaključim, još jednom napominjem da se ovakvim predloženim zakonodavnim okvirom i postavljanjem pravila koja nisu jasna koče prije svega, investicije i poslovanje malih i srednjih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i poduzetnika zbog nedostatka informacija i nemogućnosti praćenja svih tih zakonskih promjena. Vrijeme je da se promijeni pristup ovoj tematici i zakonodavni okvir bude što jednostavniji te da se donosi zbog proizvođača i potrošača, a ne samo da bi se ispunila forma. Hvala lijepa.
Sada ćemo se vratiti na naš zakon, Konačni prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu i u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta prvi će govoriti poštovani zastupnik Davor Dretar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani g. predsjedavajući. Dakle, evo da se vratimo nakon ove male stanke pa da krenemo malo kroz ovaj zakon. U njemu se u dijelu zakona u kojem se definiraju pojmovi subjekt objašnjava kao svaka fizička ili pravna osoba koja je odgovorna za životinje, između ostalog u ograničenom razdoblju izuzev držatelja kućnih ljubimaca i izuzev veterinara. Već u samom startu ovo je jako, jako, jako široko i neprecizno objašnjenje, što znači da je to osoba koja je odgovorna za životinje između ostalog u ograničenom razdoblju. Niti određujemo odgovornost, niti razdoblje odgovornosti nego eto to se samo ovako navodi. No, pitanje koje bi postavio g. Mršiću da je ovdje, je li sve spomenuta gospođa Marija iz Bedekovčine koja ima OPG na kojem uzgaja patke i purice subjekt u poslovanju sa hranom. Pretpostavljam da jest. Ako jest onda se na poštovanu gospođu koja ima OPG u malom zagorskom mjestu odnosi i čl. 9. st. 1. ovog zakona koji kaže, „u skladu sa čl. 5. st. 1. Uredbe EZ 852/2004 subjekti u poslovanju sa hranom dužni su uspostaviti provoditi i održavati sustave i postupke temeljene na načelima HACCP sustava.“ Nije bilo veliki trud pogledati uredbu i u čl. 5. st. 1. pronaći sljedeća objašnjenja. Subjekti u poslovanju sa hranom ovo je direktno prepisano, uspostavljaju, provode i održavaju tajni postupak ili postupke temeljene na načelima sustava HACCP. E sad u st. 2. se precizno obrazlaže koja su to načela sustava HACCP dakle sve bi ovo već spomenuta gospođa Barbara, Marija ili Ankica morala provoditi. Utvrđivanje svih opasnosti koje se moraju spriječiti, ukloniti ili smanjiti na prihvatljivu razinu. Opet nevjerojatna nepreciznost utvrđivanje svih opasnost. Što to znači? Mora li gospođa Marija uvesti proturaketni štit iznad svojeg OPG-a? Znači opasnosti od čega molim vas, vrlo širok opis. Alineja b utvrđivanje kritičnih kontrolnih točaka na razini ili razinama na kojima je kontrola bitna za sprečavanje ili uklanjanje opasnosti ili za njezino smanjivanje na prihvatljivu razinu. Određivanje kritičnih granica na kritičnim kontrolnim točkama koje razdvajaju prihvatljivo od neprihvatljivoga radi sprječavanja, uklanjanja ili smanjivanja uočenih opasnosti. Ovaj dio zakona možemo mirno prepisati i u našu raspravu od utorka kada smo razgovarali o terorizmu, evo da stoji ovakva u odredbi u sprečavanju od terorizma potpuno se može bez problema staviti. Dakle, široko, nejasno, neprecizno. I naravno ono što nam je ovdje g. državni tajnik rekao, lagano i jednostavno i trebalo bi pomoći OPG-ovcima. Osobno smatram da ne, pa ćemo se eto još jednom naravno i kroz amandmane, a i kroz niz moram ovoga puta reći, niz zastupničkih pitanja ministrici obratiti sa željom da nam to ipak malo preciznije obrazloži. Što se tiče nekih sljedećih stavaka zakona, pa budemo lagano i kroz njih prošli. Čl. 6. st. 3. govori o tome da ministarstvo nadležno za poljoprivredu i ministarstvo nadležno za zdravstvo svatko u svome djelokrugu potiču izradu nacionalnih vodiča za dobru higijensku praksu i primjenu načela HACCP sustava. Dakle, u čl. 3. st. 6. kaže se vodiče iz st. 1. ovoga članka potrebno je redovito usklađivati s propisima o hrani i novim spoznajama o rizicima u hrani ili okolišu. Izraz redovito nema nikakvo precizno vremensko određenje. Nije isto redovito prati zube ili redovito posjećivati pulmologa i jedno i drugo znači redovito, ali kod pulmologa možemo slobodno otići svakih pet godina, a ako ćemo prati zube svakih pet godina imat ćemo ozbiljnih problema. Dakle, mi ćemo u amandmanu ovdje predložiti da se iza riječi redovito doda, a najmanje svake dvije godine, budući da treba postaviti precizno vremensko određenje jer rok za izradu vodiča sektora prehrambene industrije moramo vremenski odrediti. Industrija prehrambenih proizvoda grana je koja se vrlo brzo razvija i plementira mnoge znanstvene spoznaje pa bi novi vodiči svakako trebali dolaziti u razmaku od najviše dvije godine, a po mogućnosti i češće. Čl. 12. st. 2. subjekt u poslovanju s hranom obavezan je ministarstvu nadležnom za poljoprivredu obavijestiti pisanim putem o svakoj promjeni koja se odnosi na objekt nastaloj nakon registracije u roku od 30 dana od nastale promjene. I ovdje je naravno članak vrlo nejasno napisan, što to znači svaka promjena? Treba li dakle ministarstvu dojaviti da smo promijenili ulazna vrata, treba li reći da smo stavili novi dimnjak, pretpostavljam da ne. Zato ćemo predložiti dopunu ovoga stavka pa bi on trebao glasiti da se o svakoj promjeni kojom se mijenjaju uvjeti i načini poslovanja sa hranom ili proizvodnji iste mora dostaviti spomenuto izvješće. To svakako mora biti slučaj da bi ljudima koji će doći pod udar ovog zakona to ipak donekle bilo i jasnije. Samo molim vas ima ovdje jako, jako, jako puno materije pa se kroz sve to dosta teško … e da čl. 14. st. 3. životinje namijenjene klanju mogu se otpremati u klaonicu samo ako postoji pisano jamstvo posjednika da životinje nisu bile tretirane zabranjenim tvarima, a u slučaju da životinje nisu bile tretirane zabranjenim tvarima, a u slučaju liječenja da je proteklo propisano vrijeme karencije. Dakle, osnovni originalni izgled ovog stavka nema u sebi riječ pisano, nego samo kaže da vlasnik odnosno posjednik treba imati jamstvo. Kakvo je to jamstvo? Pretpostavljam da bi ipak zakon to trebao precizno navesti pisano, ovjereno, vjerodostojno ili u ovom slučaju možemo slobodno reći da li je to usmeno jamstvo. Eto mi smo pitali čovjeka jesu li vaše životinje tretirane zabranjenim tvarima. On je rekel nisu i sad je to nama u redu. Znači tu zakon mora biti precizan. Eto dakle imamo jedan popriličan niz amandmana. Ono što je apsolutna činjenica ovoga zakona jest da se izrazito treba paziti na kvalitetu hrane kao čovjek koji je svojedobno imao neke male pokušaje u ugostiteljstvu. Znam kolike su cjenovne razlike ako pokušate nabaviti recimo svježu piletinu uzgojenu u Hrvatskoj, koliko je u stvari skuplja od katastrofalne kvalitete smrznute piletine koja vam u ovom slučaju, barem mojem najčešće dolazi iz Brazila i uvijek se naravno mora postaviti pitanje i mi kada smo koristili smrznutu piletinu iz Brazila isključivo naravno poslije podne dok lokal nije radio išli smo je probati pripremiti da vidimo smijemo li to uopće pokušati poslužiti našim gostima. Kupili smo, to je jako velika jedna kutija od skoro petnaestak kilograma. Pripremili smo nekih 300, 400 grama i moram vam osobno priznati da smo ostatak bacili jer jednostavno toliko je niske kvalitete da nas bi bilo sram uopće to staviti na stol u našem lokalu. Pretpostavljam da takva smrznuta piletina dan danas čini popriličan dio jelovnika hrvatskih restorana koji u želji da ipak malo pojačaju svoju profitnu marginu posegnu za jeftinijim sirovinama, jeftinijim namirnicama što svakako nije dobro i ni malo ne predstavlja nikakav baš pomak naprijed niti u kvaliteti ishrane niti u naravno poštenoj trgovačkoj praksi. U svakom slučaju Klub zastupnika Domovinskog pokreta ima ovdje neke amandmane pa ćemo vidjeti kako će oni proći budući da se radi gotovo o nomotehničkim ili barem nekakvim smislenim izmjenama u zakonu ne vidim razloga da niti jedan od njih n bude prihvaćen. Hvala vam lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici. Svima nam je potrebna hrana za život, a za hranu koju jedemo želimo da bude kvalitetna, zdravstveno ispravna i sigurna u svim faza proizvodnog procesa od polja do stola. Sigurnost hrane počiva na pravovremenom prepoznavanju opasnosti i rizika, a zdravstvena ispravnost hrane jamstvo je da hrana neće ugroziti zdravlje osobe koja je konzumira, ako je konzumira u skladu sa njezinom namjenom, odnosno zdravstveno ispravna hrana ne sadržava zarazne tvari i neće prouzročiti štetu, ozljedu ili bolest. Ključno načelo je da svatko tko radi u poslovanju sa hranom mora osigurati da se sa hranom postupa na higijenski i siguran način bez kontaminacije o opasnosti koja se prenose hranom i to u svakoj fazi proizvodnog procesa. To se postiže dobrom higijenskom praksom i postupcima temeljenim na načelima analize opasnosti i određivanja kritičnih kontrolnih točaka. Tijekom 2020. godine 27 država članica EU prijavilo je 3086 epidemija uzrokovanih hranom što je 47% manje u odnosu na prethodnu godinu i 20 017 slučajeva oboljenja ljudi što je smanjenje od 61,3% što govori o učinkovitosti funkcioniranja sustava nadzora sigurnosti hrane. Salmonela je ostala kao i prethodnih godina najčešći uzročnik epidemija koje se prenose hranom. Naravno salmonela u jajima i proizvodima od jaja, norovirus u rakovima, školjkama, mekušcima i proizvodima koji ih sadrže ili sterija u ribi i ribljim proizvodima bili su najčešći uzročnici epidemija koje se prenose hranom i koji su najviše prijavljivani tijekom 2020. godine u EU. Od malih nogu nas uče da prije jela operemo ruke, da ne jedemo hranu sa poda, da pazimo na rok trajanja nekih proizvoda koje kupujemo. Tijekom godina naučili smo i kako čitati deklaracije sa namirnica, kako čuvati hranu da se ne pokvari ili kako i kada prepoznati da neku namirnicu ne bi smjeli jesti posebno tijekom ljeta i visokih vrućina. Pandemija nas je pak osim iznimne važnosti, osobne higijene upozorila i na to koliko hrana može biti idealna podloga za rast mikro organizama i time prijenosnik bolesti. Postoji čitav niz zaraznih bolesti koje se prenose hranom, odnosno trovanje hranom a da ih nismo niti svjesni. I nisu te bolesti rezervirane samo za higijenski upitne uvjete ili neke druge dijelove svijeta. Dapače i zapadni svijet je sklon pojavnosti ovih bolesti što zbog postupaka uzgoja, proizvodnje i transporta, ali i rukovanja sa hranom. Znamo da je sigurnost hrane jedan od najvažnijih prioriteta EU, utječe na sve građane, usko je povezana sa trgovinskim politikama. Ali svjesni smo i razlika između standarda koje moraju poštivati europski poljoprivrednici i oni koji provode proizvođači iz trećih država. Zato se sve češće u zadnje vrijeme govori i o reviziji tih trgovinskih sporazuma. No isto tako znamo da kao država članica u obavezi smo svoj zakonski okvir uskladiti sa europskim, a ovim aktom osigurava se provedba ukupno 10 europskih uredbi i prenosi jedna direktiva, te se van snage stavlja važeći zakon i usklađuje podjela nadležnosti i aktivnosti u provođenju službenih kontrola u odnosu na novelirani zakon o službenim kontrolama. Osigurava se i zakonska osnova za donošenje nacionalnih odredbi u područjima izravne opskrbe malim količinama primarnih proizvoda proizvedenih na vlastitom gospodarstvu za opskrbu krajnjeg potrošača ili lokalnog objekta u maloprodaji koji opskrbljuje malog potrošača. Također iz Zakona o veterinarstvu ovaj akt izmješta se područje praćenja rezidua u hrani životinjskog podrijetla. Kao što sam rekla higijena hrane je važna. No isto tako je važno pred naše poljoprivrednike postaviti uvjete koji su im razumljivi, prihvatljivi i primjenjivi, dopustimo im da farmu, klaonicu i preradu imaju u istom dvorištu, olakšajmo im procedure kao što su to napravile i druge članice unije. Upravo na tom tragu i na tragu naših rasprava koje već duže vrijeme vodimo zahvaljujem Ministarstvu poljoprivrede na dopuni čl. 10. novim st. 17. kojim se osigurava mogućnost donošenja pravilnika koji bi malim subjektima u poslovanju sa hranom omogućio smanjenu učestalost uzorkovanja vezano uz mikrobiološke kriterije i skrećem još jednom pažnju da rok od 2.g. predviđen za donošenje tog pravilnika, ali i drugih pravilnika kao što sam već istaknula i u prvom čitanju je ipak malo predugačak i nadamo se da će taj posao biti završen i u kraćem vremenu. Jedan dio prijedloga koji su izneseni tijekom prvog čitanja nije prihvaćen uz obrazloženje da određena pitanja nije regulirala niti EU, pa ne trebamo onda niti mi ili da se ono što dolazi iz drugih država članica ne smatra uvozom, pa ne podliježe nacionalnim kontrolama. To je naravno točno, no postoji uvijek i druga strana medalje. Ako EU nije nešto regulirala ne znači da mi to ne trebamo regulirati bez obzira što je EU naše zajedničko tržište. Ukoliko sumnjamo da je hrana koja se stavlja pred naše potrošače potencijalno štetna za njihovo zdravlje imamo pravo provesti nacionalne kontrole. Zato smatramo da u donošenju zakona i u djelovanju nadležnih službi prioritet trebaju biti naši građani i njihova dobrobit, a mentalitet koji obično prevladava kako se nešto ne može treba zamijeniti mentalitetom kako se može, a da se može govori i činjenica da je 1. srpnja raspisan natječaj za izgradnju, rekonstrukciju i opremanje objekata malih klaonica, te kupnju pokretnih klaonica sa ukupnom vrijednošću sredstava od 20 milijuna kuna i intenzitetom potpore od 50% i vrijednošću projekata od 15 do 200 tisuća eura. Pohvaljujem objavu ovog natječaja i želim skrenuti pažnju Agenciji za plaćanje i Ministarstvu poljoprivrede da u kriterije za odabir projekata uvrste teritorijalnu komponentu ove potpore, a posebno uzimajući u obzir da imamo područja u RH na kojima su klaonice zbog velike udaljenosti nedostupne ili je postupak prijevoza primjerice na otoke prekompliciran. Istraživanje koje je prošle godine proveo Europski centar izvrsnosti potrošača iz Zagreba na 5.465 osoba pokazalo je temu sigurnosti hrane za potrošače kao najvažniju temu. Druga tema bila je zaštita zdravlja i obitelji. Kroz svoje komentare u svezi hrane potrošači su u Hrvatskoj isticali da se ne osjećaju dovoljno sigurni, ni dovoljno informirani, ni educirani kad je riječ o zaštiti njihovih prava kao potrošača hrane koju svakodnevno koriste. Uz navedeno potrošači hrane ističu kako je informiranost o sljedivosti hrane još uvijek mala, a posebno smatraju zabrinjavajućim problematičan odnos trgovaca prema potrošačima kada recimo na razna tzv. sniženja stavljaju voće i povrće upitne kvalitete, meso i mesne prerađevine sa skorim istekom roka trajanja, mlinsko pekarske proizvode sa sastojcima koji su onečišćeni raznim kemijskim tvarima i pesticidima, mlijeko i mliječne proizvode iz trećih zemalja i tu su oni nabrojili još mnoge druge primjere. Da to nije slučaj samo kod nas govori istraživanje slične tematike koje je pod nazivom „Što vam je najvažnije kad kupujete hranu?“ tijekom prosinca 2020. provela Europska komisija. Iz tog istraživanja vidljivo je da je i drugim Europljanima je tako uz okus hrane najvažniji čimbenik kod odabira hrane sigurnost hrane. Iako se to ponekad po objavama u medijima ne bi moglo tako zaključiti, potrošači su i u EU, a i u Hrvatskoj više zabrinuti za sigurnost hrane nego primjerice za okolišna pitanja. To dodatno potvrđuje istraživanje Nezavisne norveške grupacije za osiguranja i upravljanje rizicima koja je na uzorku od 4.500 anketiranih potrošača diljem svijeta sigurnost hrane i zdravstvene teme ocijenila važnijima od širih vanjskih čimbenika kao što su primjerice okoliš i socijalni aspekti. Imajući u vidu sve to jako je važno da sigurnosti hrane posvetimo puno više pažnje nego do sada, a mi vjerujemo da će i ovaj zakon tome pripomoći, zbog toga će ga naš klub zastupnika podržati, hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku govorit će poštovana zastupnica Ružica Vukovac, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani, konačnim prijedlogom ovog zakona osigurava se zakonska osnova za donošenje nacionalnih propisa u području higijene hrane, kao i zakonska osnova za izradu i provođenje prvenstveno Godišnjeg plana praćenja hrane životinjskog podrijetla, Državnog plana monitoringa rezidua u proizvodima životinjskog podrijetla koji su namijenjeni prehrani ljudi, zatim Programa državnog monitoringa za praćenje antimikrobne rezistencije u životinja i u hrani životinjskog podrijetla, prijašnjih godina ovaj se plan donosio temeljem Zakona o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, te plana praćenja kakvoće mora i školjkaša na proizvodnim područjima i područjima za ponovno polaganje živih školjkaša, te nacionalnih programa kontrole salmonele. Vezano uz odredbe ovog zakona željela bih napomenuti da je sustav HACCP sustav kontrole koji ima za cilj utvrditi kritične točke proizvodnje i izbjeći mogućnost kontaminacije hrane u tim kritičnim točkama. HACCP sustav nije zadani obrazac već vodič za proizvođače kako poboljšati kontrolu. Taj sustav je preventivan i on uopće ne mora biti jednoobrazan. Tijekom proteklih godina proizvođači su skupo plaćali uspostavu sustava da bi na kraju vidjeli kod proizvođača izvan RH da to može biti i znatno jednostavnije i puno puno jeftinije. Nemojmo od HACCP sustava raditi veliku važnost jer kao i kod svakog prenormiranja na kraju se izgubi smisao i onda se ne poštuju niti osnove. Vezano na Uredbu 852 i 853 iz 2004.g. željela bih napomenuti da su iste u primjeni skoro 20 godina i da su upravo te uredbe omogućile nizu malih proizvođača da svoje mjesto na tržištu, a da pri tom ne moraju imati velike objekte za preradu. Nama je takav prilagođen sustav potreban kako bi vratili male proizvođače na tržnice i u sam … sustav. Mudro bi bilo da se primjerice omogući proizvođačima janjaca na otocima da u malim klaonicama, a koje su sve prisutne recimo u Austriji, Njemačkoj i koje se sastoje dvije prostorije mogu zakladi slobodno svoje janje i plasirati u lokalni restoran. Nemojmo više tražiti uvjet da nešto ne napravimo već krenimo već jednom i to u suradnji sa samim proizvođačima, a ne protiv njih. I dalje smatram nepotrebnim i otežavajućim tražiti od poljoprivrednika koji ima stoku da ima i rashodna vozila i sl. jer njemu to ne treba, a posebice ako je restoran udaljen nekoliko kilometara pa to u sezoni i nije više od 30-ak minuta transporta ili ako to već ne može onda barem dajte mogućnost da jedan poljoprivrednik ima klaonicu, a da drugim stočarima uslužno kolje i dovozi u restoran, ali onda na godinu ograničite broj takvih klanja kako bi se onda taj sustav i razlikovao od onog velikog. Iznijela bih nekoliko promišljanja vezano uz temu kratkih lanaca opskrbe hranom. Moram odmah na početku razjasniti određene zabune koje su prisutne u javnosti. Naime, pojam kratki lanci opskrbe označava skup trgovačkih partnerskih odnosa i transakcija koje isporučuju prehrambene proizvode od proizvođača do potrošača i nije vezan za udaljenost, dok pojam lokalne hrane uključuje udaljenost od mjesta proizvodnje do potrošača. Pa onda pozdravljam otvaranje Ministarstva poljoprivrede prema proizvođačima s temom malih i lokalnih klaonica i smatram da je upravo sada vrijeme kada otvaramo ovakve teme da uz minimalne i realne uvjete onda omogućimo proizvođačima da u lokalne prodavaonice i u lokalne restorane u krugu od 100km mogu plasirati svoje proizvode iz tih istih klaonica. I ne moram spomenuti da i dalje jedan dio problema leži u sljedećim propisima, ja ću ovdje sada namjerno izdvojiti pravilnik o registraciji i odobravanju objekata te registraciji subjekata u poslovanju hranom u kojem stoji da je objekt za klanje malih papkara na gospodarstva podrijetla objekt koji se nalazi na vlastitom gospodarstvu na kojemu su mali papkari, znači svinja, koza, ovca, uzgojena divljač uzgojeni odnosno boravili najmanje tri mjeseca. Ako se radi o prasadi ili janjadi odnosno jaradi do 20kg težine da su rođeni na vlastitom gospodarstvu te u kojima se kolje do 12 uvjetnih grla godišnje namijenjenih isključivo za pripremu hrane u vlastitoj turističkoj ponudi, dok definicija za objekt za klanje peradi i lagomorfa na gospodarstvu podrijetla ne traži da perad i lagomorf iz gospodarstva podrijetla budu za pripremu hrane u vlastitoj turističkoj ponudi iskorišteni. Ovo konkretno znači da uzgajivač janjadi ili ovaca ili drugih mali papkara mora uz uzgoj imati klanje kao i vlastitu turističku ponudu, recimo restoran, što vrlo često, primjerice na Jadranu, a posebice na otocima uopće nije slučaj. U protivnom janjad mora slati u odobrenu klaonicu koje nemaju na otoku, a onda to poskupljuje i čini zapravo i nemogućim pojam lokalne hrane. Ova nelogičnost bi se vrlo lako riješila brisanjem odredbi vlastitoj turističkoj ponudi konkretnih odredbi, a i u konačnici bi bila više u skladu sa eu fleksibilitijem. Nadalje ako se malo maknemo s otoka i mora i dođemo u sjeverni dio ruralne Hrvatske susrećemo se s još jedno nelogičnošću. Naime, istim pravilnikom je definirano da objekt za klanje peradi i lagomorfa na gospodarstvu podrijetla je objekt koji se nalazi na gospodarstvu na kojemu se perad ili lagomorfi i uzgajaju u tom objektu dozvoljeno je klanje do 5.000 jedinica vlastitih životinja godišnje. Jedinica životinje određuje se po sljedećem izračunu dakle pile, kokoš, uzgojen jedan kljun pernati divljači predstavlja jednu jedinicu, patka dvije, pura, guska, lagomorf tri jedinice iz čega proizlazi da netko tko ima objekt za klanje peradi i lagomorfa na gospodarstvu podrijetla može uzgojiti i zaklati 2.500 patki ili 1.666 purana što opet postaje problematično jel prosječna veličina posjeda na sjeveru Hrvatske je 1,62 do 2 hektra što onda uključuje i vrt i oranice i vinograd, pa tako prosječni OPG ima otprilike do 500 kljunova iz razloga što nema veću površinu za prehranu i ispust. Nadalje, uzgoj patki i purana traje sedam mjeseci, tako da ne može uopće imati dva ciklusa godišnje već tek jedan ciklus. To su isto važne stvari. A da ne spominjem da je perad sezonski proizvod pa onda priprema se za Božić što znači da OPG koji ima jedan ciklus godišnje treba u deset dana koliko traje prodaja zaklati 1.666 purana odnosno 160 purana dnevno. To je potpuno nemoguće. Godišnji trošak tog pogona samo za analize o kojima danas govorimo je otprilike 8.000 kuna to znači da je trošak imanja klaonice više od jedne petine ukupnih prihoda i onda ako tome još dodamo trošak radne snage i prodajnog mjesta, pod uvjetom da je svih 500 preživjelo trošak ide i do tri petine ukupne zarade i na kraju sukladno čl. 40. spomenutog pravilnika on to ne smije prodati u trgovini, ugostiteljstvu i drugim turističkim objektima ni ustanovama socijalne skrbi, zdravstva, odgoja, obrazovanja i dr. sličnih ustanova što znači da ostaje samo prodaja na kućnom pragu i na tržnicama, ali isključivo potrošačima, a cijeli bi se navedeni problem riješio kada bi se po ovim istim uvjetima dozvolilo uslužno klanje peradi drugim lokalnim uzgajivačima pa bi onda i OPG-i koji uzgajaju kokoši mogli uslužno klati na toj istoj klaonici i klaonica bi radila cijele godine i još bi se naravno onda otvorila potreba za zapošljavanjem nekoliko ljudi. I zaključno, mogu razumjeti cilj kojeg nam zagovara Ministarstvo poljoprivrede, a to je kako navode provedbom navedenih planova odnosno programima osigurati da se na tržište RH stavlja samo sigurna i zdravstveno ispravna hrana životinjskog podrijetla, no prateći događanja na hrvatskom selu i odnos institucija prema njemu mogu samo zaključiti kako smo očito svih ovih godina išli u smjeru osiguranja visokih kriterija i kvalitete što je u redu, ali apsolutno na uštrb kvantitete za razliku od nekih zemalja članica EU, primjerice poput Poljske i time devastirali hrvatsko selo, pa vjerujem i da s pravom smijem reći otjerali mnoge mlade ljude van iz države, meni je to inače neprihvatljiva spoznaja. I za kraj izdvojit ću samo primjere, nalaganja obustave isporuke mlijeka od strane inspektora koji kod onih OPG-a gdje bi se našle primjerice rezidue od deterdženata kojima su proizvođači mlijeka ispirali sustave za mužnju, je li bilo rješenje obustaviti isporuku i time zaustaviti jedini dotok novca stočarima čije su obveze prema državi i dobavljačima i dalje tekle, odakle se uopće očekivalo da će takav proizvođač mlijeka podmirivati svoje obveze, znalo se da ih se time uništava, ali se sve jednom čizmom po njihovoj muci gazilo, to nije bilo u redu, zahvaljujem.
Idemo na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek, izvolite.
Hvala lijepa. Zdravstveno ispravna hrana mora biti dostupna svim ljudima u svakom trenutku i fizički i ekonomski. Kao što sam rekla važno je preventivno djelovanje jer se velik broj bolesti čak 40% onko bolesti može spriječiti. Zadatak svih nas je smanjiti količinu rizika koji utječu na zdravlje, pa i one koje unosimo hranom ne bi li tako sačuvali zdravlje stanovništva. S ciljem osiguranja visoke razine zaštite zdravlja ljudi i interesa potrošača u vezi sa hranom Ministarstvo poljoprivrede i AKD u svibnju 2020.g. razvili su mobilnu aplikaciju „Hrana“. Riječ je o besplatnoj aplikaciji koja građanima tijekom 24 sata svih dana u godini omogućava informacije o povlačenju proizvoda ili opozivu proizvoda s tržišta za koje postoji rizik ili opasnost za zdravlje ljudi i životinja ili mogu štetno utjecati na okoliš, a nalaze se na tržištu i u roku trajanja. Namijenjena je svim građanima kako bi pružila jednostavne i pravovremene informacije o neuskladnim proizvodima za koje se radi opoziv s tržišta, a nalaze se na tržištu i u roku trajanja. Aplikacija nudi dva izbornika, sustav brzog uzbunjivanja za hranu i hranu za životinje u čijem se izborniku nalaze obavijesti na razini EU i Ministarstvo poljoprivrede u čijem su izborniku dostupne informacije koje se odnose samo na hrvatsko tržište. Aplikacija sadrži i edukativne informacije poput toga što znači povećana količina olova u ribi i kako to utječe na zdravlje ljudi, što učiniti ako je meso zaraženo salmonelom, te slične informacije koje zanimaju građane. Ono što sam uočila, vrlo malen broj građana zna za aplikaciju „Hrana“. Zadnji podatak u sustavu brzog uzbunjivanja za hranu i hranu za životinje na razini EU datira od 1. srpnja 2022.g. dok je zadnji podatak u izborniku Ministarstva poljoprivrede iz listopada 2021.g.. Ono što mene zanima da li od listopada prošle godine nije bilo informacija s hrvatskog tržišta o povlačenju proizvoda ili opozivu proizvoda s tržišta? Procjenjuje se da oko milijun ljudi u razvijenim zemljama svake godine doživi bolest koja se prenosi hranom, hrana postaje nesigurna kada je kontaminirana bakterijama, virusima, parazitima ili kemikalijama koje uzrokuju bolesti. Osiguranje sigurnosti i higijene hrane izuzetno je važno jer pomaže u zaštiti zdravlja potrošača od bolesti koje se prenose hranom i trovanja hranom. I zaključno, samo zdravstveno ispravna hrana je preduvjet zdrave prehrane, hvala.
Ima nekoliko replika, poštovani zastupnik Dretar, najprije.
Hvala lijepa poštovani. Poštovana zastupnice Ban Vlahek, evo kada ste već spomenuli ovu aplikaciju koja je naravno putem mobilnih uređaja dostupna svim građanima, jeste li možda tijekom tog istraživanja vidjeli koliko košta razvoj, održavanje i nadogradnja te aplikacije? Naime, za nekoliko sati ćemo ovdje razgovarati o još jednoj aplikaciji, pa me čisto zanima budući da ja nemam nikakve podatke, imate li možda nekakav podatak koliko to u stvari košta? Hvala.
Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Poštovani kolega Dretar, nemam informacije, one su i mene zanimale s obzirom da u zadnjih nekoliko dana i u nekoliko prethodnih rasprava koje smo imali i kad smo govorili o razno raznim aplikacijama koje niču u, u Ministarstvu i poljoprivrede i ostalim ministarstvima, ali ono što mogu pretpostaviti da nije koštala malo. Ono što mene zabrinjava u ovom slučaju što se tiče te aplikacije kad sam prošla u zadnjih nekoliko dana u nekakvim razgovorima sa građanima nitko nije čuo za tu aplikaciju. Moram iskreno priznati čak niti ja koji bi se, mi koji bi se trebali time baviti osim kad je došla ova točka na dnevni red i kad sam proučavala ovaj zakon tako da eto ne znam čiji je to propust, da li je to možda naš propust, da li mi nismo čuli i nismo dovoljno pročitali, ali evo nitko od onih koje sam pitala nije čuo za tu aplikaciju, hvala.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Poštovana zastupnice govorite o važnosti i sigurnosti hrane za potrošače, važnost je i uvođenje i aplikacije ukoliko će ona biti korisna i neće toliko koštati, međutim važno je i ono što je odgovoreno da će biti omogućeno malim proizvođačima da meso u klaonicama bude sigurno i da mi imamo dovoljno klaonica koje će omogućavati konzumaciju hrvatskog mesa. E da li vi mislite da li da 20 milijuna koliko je u tom fondu predviđeno sredstava može zadovoljiti potrebe svih onih koji će se prijaviti, zadovoljiti nas da ćemo imati mogućnost kupovati hrvatsko meso u hrvatskim klaonicama jer ne možemo doć do mesa ukoliko se ne zakolje i ovoga 20 milijuna za koje će moći aplicirati i veliki i mali i time ćemo sa tih 20 milijuna zaštiti one male i [[Upadica Reiner: Hvala.]] Male u Zagorju itd. Da li je to moguće? To je čarolija.
Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
20 milijuna koliko spominjete ako se transparentno dodijele možda bi i moglo biti dovoljno. Ono što je bitno da zaista ta sredstva dođe do malih proizvođača, da mali proizvođači plasiraju svoje proizvode, da nisu svi proizvodi iz uvoza. Ono što sam ja danas pitala državnog tajnika da li se kontrolira ta hrana iz uvoza jer hrana iz uvoza je u biti hrana koja je dovedena, uvezena iz zemalja trećih zemalja, pardon i nisam dobila pravi odgovor. Znači ono to je najbitnije da mali proizvođači u RH imaju prilike da se kupuju njihovi proizvodi i da se kuju po poštenim cijenama, a ne da im se snizuju cijene i da oni nemaju nikakvu isplativost što se tiče svojih proizvoda.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice, evo imamo uskoro isto jedan zakon koji se odnosi i na hranu znači na prisustvo GMO-a što naravno ne dopuštamo, važno je zapravo da ste spomenuli ovu aplikaciji i činjenicu da svi mi skupa, pogotovo naši građani i oni koji se ne koriste i web-om i aplikacijama zapravo ne znaju dovoljno o tome kako prepoznati zdravstveno neispravnu hranu, kako reagirati na to, pa čisto evo moje pitanje vama na koji način bi mi svi skupa kao društvo mogli biti više informirani? Koliko tu uopće ovaj zakon može pridonijeti i koliko može samo ministarstvo pridonijeti tome da se javnost više i na vrijeme obavješćuje o ovakvim aplikacijama i o načinima kako prepoznati zapravo neispravnu hranu? Dakle, što možemo svi skupa učiniti? Hvala.
Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Ono što sam rekla u svojoj raspravi vrijeme je da Ministarstvo poljoprivrede objedini sve zakone iz područja sigurnosti hrane u jedan krovni zakon i upravo time izbjegne te kaotične situacije. Ja pozdravljam ovu aplikaciju da me se ne shvati krivo, mislim da je ona odlična i gledala sam zaista puno znači, ali ono što mene zanima znači spomenula sam da od listopada 2021. u izborniku Ministarstva poljoprivrede nije bilo nikakvih informacija o povlačenju proizvoda ili opoziva proizvoda s tržišta. Da li to znači da mi zaista nismo imali povlačenje s tržišta? Ali nisam sigurna jer koliko čitam u medijima dosta često se povlače proizvodi s tržišta. Potrošači očekuju da će biti zaštićeni od opasnosti koje se pojavljuju duž cijelog prehrambenog lanca od samog proizvođača do potrošača, tako da pozdravljam ovu aplikaciju i nadam se da će ona koristiti svim građanima.
Sada će govoriti poštovana zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Državni tajniče, ravnateljice, zastupnice i zastupnici. Sasvim sigurno kad govorimo o hrani to je tema koja se tiče svakog od nas, svih naših građana i ovaj zakon je izuzetno važan jer osim što ima za cilj pojednostaviti procedure, uskladiti naše zakonodavstvo sa onim EU ima i za cilj doista kontrolirati uvjete na tržištu kad je riječ o mikrobiološkim uvjetima i higijeni hrane. Naravno, bilo bi najpoželjnije i to je ono što uvijek ja preporučam, a i sama se nastojim toga držati, kupovati lokalno proizvedenu hranu od poznatih proizvođača jer time bi ustvari sami sebi nekako garantirali da ne kupujemo mačka u vreći. To naravno ne osporava sustav nadzora kontrola i svega onog što se stavlja na tržište, no više bi trebali raditi na promociji kratkih lanaca opskrbe hranom i to pokazivati svojim primjerom, to bi bilo dobro i za nas jer kažu ono si što jedeš, pa treba pripaziti kakvu hranu jedemo. A lokalno domaća proizvedena hrana sigurno ima svoju kvalitetu, a time bi pomogli i poljoprivrednim proizvođačima jer su istraživanja Europske komisije pokazala da oni proizvođači koji sudjeluju u kratkim lancima opskrbe hranom zarađuju 8.000 eura više od onih proizvođača koji su u dugim lancima opskrbe hranom. Pa evo početak ove moje rasprave nekako je poticaj svima nama da kupujemo lokalno, domaće, hrvatsko. Isto tako vidjeli smo kroz različita istraživanja koje provode udruge potrošača, ali i nadležna tijela na europskoj razini da je sigurnost hrane potrošačima jako važna i da su oni dosta često nepovjerljivi odnosno sumnjičavi da li nadležna tijela poduzimaju sve potrebne aktivnosti pri kontrolama onog što se stavlja na naše tržište. Ja se slažem sa ministarstvom kad ogovara na naše upite da je Hrvatska dio zajedničkog tržišta i da to onda nije uvoz, ali isto tako bih htjela reći da smo mi imali situacije u ne tako davnoj prošlosti kad se točno znalo iz kojih to država EU primjerice stiže piletina koja je onda nama izazivala određene probleme jer je bila zaražena salmonelom. I moje osobno mišljenje da mi tu trebamo posegnuti za mehanizmima koje nam stoje na raspolaganju, osim sustava povjerenja koji je uspostavljen, mi imamo pravo kad sumnjamo da bi neka pošiljka hrane koja stiže na naše tržište iz drugih država EU mogla biti opasna za zdravlje naših potrošača tu pošiljku zaustavit, prekontrolirati i kad vidimo da ona ne odgovara standardima onda je i vratiti. Vjerujem da bi par takvih poteza koji možda ovako zvuče radikalno, ali su dozvoljeni europskim direktivama na neki način više skrenuli pažnju rekla bih onim dobavljačima za koje postoji ozbiljna sumnja da više mešetare nego što se ozbiljno bave svojim poslom stavljanja hrane na tržište i zadovoljavanjem standarda. Također kad sam prošli put u pojedinačnoj raspravi govorila o tome da je važno utvrditi rok zamrznute hrane, to je bio samo jedan od primjera, pa je došao odgovor ali to nema ni jedna druga država članica i to EU ne traži od nas. Ma dobro, neka ne traže ali ne zabranjuju to. Za nas bi to bilo dobro zbog toga što u tom segmentu posebno kad govorimo o mesu doista bilježimo niz nepriličnih situacija koje su rekla bih na rubu zakona gdje smo o tome je izvještavala naša Agencija za hranu nalazili meso koje je zamrznuto nekoliko godina. To nije u interesu potrošača i bez obzira što Ministarstvo upućuje da bi to pitanje možda bilo za raspravu u okviru nekog drugog zakona, ali ako mi imamo meso koje je zamrznuto 7 godina pa uvijek se moramo pitati kakvi su to onda mikrobiološki uvjeti. Je li tu zadovoljena higijena hrane? Je li to možda bilo odmrzavano, pa zamrzavano? Dakle, u tom smislu ja mislim da bi mi puno dilema riješili, EU to ne regulira, nije nam zabranila da to napravimo. Zašto mi sami ne bi poduzeli neke inicijative i napravili određene poteze i u smislu zakonodavstva i u smislu kontrole koje bi ja mislim uvele više reda na tržište i dale nekako našim potrošačima veću sigurnost i povjerenje da stvarno radimo sve što je u našoj moći da zaštitimo njihov interes.
Hvala. I imamo više replika. Prva je poštovane zastupnice Zmaić.
Hvala. Poštovana kolegice Petir, evo početkom ove godine donijeli smo Strategiju u poljoprivredi od 2030. godine koja sadrži i onaj plan od polja do stola. Pa upravo i ovaj današnji konačni prijedlog zakona povezan je sa tom našom Strategijom poljoprivrede i kratkim lancima opskrbe. Zdravom, kvalitetnom, domaćom, lokalnom našom hrvatskom hranom sa naših, proizvedenu na našim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, pa možete li to malo prokomentirati.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Zmajić na replici. Pa upravo tako, dakle ovaj zakon ima za cilj kao i svi postupci koji se bave kontrolom higijene hrane i mikrobiološkim uvjetima u kojima se hrana proizvodi cijelu sljedivost obuhvatiti doista od polja do stola i to treba biti naš interes zbog toga što nije nam svejedno što će naši građani jesti, što se pred njih stavlja i da li sve ono što dolazi na tržište iz drugih zemalja EU ali isto tako i iz trećih zemalja zadovoljava sve propisane uvjete. Ono što mi nebi htjeli da naša djeca jedu, ako to mogu tako skroz pojednostaviti nije dobro niti za tuđu djecu. U tom smislu ja bih se založila da kontrole budu češće, da budu strože i našu svijest usmjeravamo prema tom da se kupuje lokalno, da se kupuje domaće od poznatih proizvođača jer nas oni sigurno neće prevariti.
Poštovani zastupnik Brčić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice, pa evo i danas čitam u medijima kako su dva prehrambena proizvoda porijeklom iz Tajlanda povučena sa tržišta, jer su bili štetni za zdravlje. Mi smo u Splitsko-dalmatinskoj županiji prije, nedugo baš vremena od toga bili neugodno iznenađeni kada je naš Nastavni zavod za javno zdravstvo radio jednu analizu i pokazao da najveći postotak oboljenja od raka debelog crijeva ima upravo na području Dalmacije za čudo jer trebale bi okrenute biti prema mediteranskom načinu ishrane. Međutim, to u stvarnosti nije tako. Mislim da su ljudi dovoljno svjesni da je domaća hrana i hrana koju proizvode naši OPG-ovci zdravija, kvalitetnija ali jednostavno damping cijene uvozne hrane teško im je parirati u posebno ljudi koji nisu u mogućnosti financijski to pratiti. Tako da evo zanima me ovi lanci kratke prehrane da li će se dalje potencirati, pa i kroz naše obrazovne ustanove kao što su škole, srednje [[Upadica Reiner: Hvala.]] i osnovne, fakulteti itd. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolega Brčiću. Dobro ste to spomenuli, jer taj sustav uzbunjivanja je stvarno na europskoj razini dobro uspostavljen. I kad god se dogodi da se negdje otkrije da određeni proizvod ne udovoljava standardima uzbunjivaju se sve države članice koje potom povlače te proizvode. Kratki lanci opskrbe hranom su izuzetno važni, jer to je dijelom i odgovor na vašu zabrinutost oko zdravlja koje ste spomenuli, a na to nas je upozorila i Europska komisija u svojem izvješću i preporukama za Nacionalni strateški plan gdje su rekli da Hrvatska ima vrlo visok rizik poboljenja koji je povezan za ishranom. Znači da u tom segmentu trebamo dodatno poraditi, a upravo ako se okrenemo kratkim lancima opskrbe hranom, znači konzumirat ćemo kvalitetniju hranu. I ono što smo mi kao Odbor za poljoprivredu, evo ovih dana i kroz službene preporuke rekli voljeli bi da se kratki lanci opskrbe hranom implementiraju u povezivanju zelene i plave njive poljoprivrede i turizma.
Poštovani zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice Petir, apsolutno podržavam ovo što kažete kratki lanci opskrbe, kupujmo hrvatsko od naših proizvođača itd. Međutim, na žalost mnogim propisima učinili smo naše proizvođače nekonkurentnima i nas dvoje si možemo to priuštiti. Međutim, dosta naših građana možda i ne mogu cjenovno govoreći. Evo zadnje recimo što smo nametnuli našim proizvođačima je Zakon o sjemenu, doradi sjemena, za male proizvođače je to nedostižno. Dobro njih smo dijelom i oslobodili, ali to čini našu proizvodnju nekonkurentnom i s pravom se pitaju kolegice i kolege zašto neke stvari u Njemačkoj ili u Francuskoj koštaju puno jeftinije nego u Hrvatskoj, a proizvod je koji bi po nekoj logici u Hrvatskoj trebao biti jeftiniji ako je hrvatski proizvod.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala kolega Hajdukoviću. Zakonom o sjemenu smo izuzeli male proizvođače od obaveze dorade sjemena, tako da ja mislim da je to bilo na tragu svih naših zajedničkih promišljanja da je to dobro posebno kad se odnosi na osobnu proizvodnju i osobne potrebe. A problem koji navodite je višeslojan, jer mi smo evo nedavno u kojem petom ili šestom krugu poreznih reformi, ponovo smanjili PDV na hranu, no ako ste primijetili nisu svi trgovački lanci slijedili to smanjenje, dapače neki su si nažalost na uštrb potrošača digli marže. To je nešto što je nedopustivo, što ja želim ovdje još jednom apostrofirati i pozvati udruge potrošača da prionu izradi crnih lista onih trgovačkih lanaca i objave ih javno koji ustvari dižu marže umjesto da smanjuju cijenu hrane onda kad im država izlazi u susret i raznim olakšicama i smanjenjem PDV-a to osigurava.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana saborska zastupnice. Imamo onu izrijeku kupujmo hrvatsko, dakle mi proizvodimo zdravu hranu i ona bi trebala završiti na hrvatskom stolu, međutim ona je skupa, još uvijek skupa za konzumirati za većinu naših građana. Što bi mi trebali napraviti da proizvodimo više i da ta hrana bude dostupnija? Jer mi sad htjeli priznati ili ne, naša platežna moć je takva da ipak posežemo za trgovinskim lancima gdje kupujemo hranu sumnjive kvalitete, a sami ste rekli moramo vidjeti da ne kupujemo mačka u vreći. Znači što Hrvatska država, što pojedinac može napraviti da bismo se zdravije hranili, a onda i živjeli bolje i ugodnije?
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolega Šimičeviću. Pa u tom smislu sasvim sigurno neke od mjera koje su se već počele poduzimati natječaji su u tijeku jer da primjerice sagradimo dovoljno distributivnih centara i skladišnih kapaciteta pa da ne prodajemo naše voće kad ga i svi drugi imaju jer ga u tom trenutku nemamo gdje skladištiti ili nam je to preskupo. Isto tako primjerice natječaj koji je otvoren 1. srpnja za pomoć izgradnje malih klaonica ili pokretnih klaonica što je izuzetno važno, recimo moj prvi susret nakon što se dogodio potres na Banovini sa poljoprivrednicima rezultirao je informacijom koje ni ja u tom trenutku nisam bila svjesna da je njima najveći problem to što oni nemaju blizu klaonicu i tada su oni taj problem istaknuli kao potrebu da se pokretna klaonica nabavi, da im se smanje troškovi transporta i da im se osiguraju svi ovi higijenski i [[Upadica Reiner: Hvala.]] mikrobiološki uvjeti o kojima govorim.
Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Poštovana zastupnice, zanima me raste li broj ozbiljnih proizvođače hrane obzirom da je HACCP skup i da proizvođači skupo plaćaju? Hvala.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala kolegice Ban Vlahek. Pa ja bih voljela gledati na sve proizvođače kao na ozbiljne proizvođače, naravno iz naše perspektive uvijek je možda lakše nešto reći, a teže procijeniti, ali zato tu postoje inspekcijske službe koje trebaju kontrolirati da li se svi oni proizvođači koji stavljaju hranu na tržište drže pravila. Ono što smo i kroz ovu raspravu, ali i neke prethodne rasprave zaključili da se pred naše poljoprivredne proizvođače stavio možda preveliki zahtjev i preveliki uvjeti da u toj želji kod pregovora sa EU da što prije zadovoljimo sve uvjete su se neka pravila samo prihvaćala i preslikavala, a bez da se gledalo dalekosežne posljedice. Pa evo najviše udjela u toj raspravi je uzela rasprava o klaonicama koje su naši proizvođači morali zatvoriti, a danas evo sad osmišljavamo instrumente kako da im ponovno otvorimo [[Upadica Reiner: Hvala.]] klaonice i pojednostavimo uvjete.
Poštovana zastupnica Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice, govorili ste o kratkim lancima opskrbe hranom o čemu smo imali i nedavno tematsku sjednicu i zapravo smo utvrdili da kratki lanci opskrbe hranom u Hrvatskoj gotovo i ne postoje. Stječe se dojam da u biti se nitko konkretno ne bavi i da sve ovisi zapravo o lokalnoj inicijativi ili možda regionalnoj razini, a jedan od načina okrupnjavanja proizvodnih poljoprivrednih proizvoda je putem zadruga ili drugih organizacijskih oblika, stječe se dojam da ministarstvo ne poduzima tu dovoljno aktivnosti da potiče uopće okrupnjavanje i plasiranje zajedničko određenih poljoprivrednih proizvoda. Kako to komentirate odnosno kako vi mislite da bi to trebalo poticati da to postane zapravo nacionalni cilj, a ne da je to sveden cilj kojeg smo svjesni svi na lokalnoj razini?
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Vlašić Iljkić na ovoj replici. Da, isto smo i konstatirali da imamo i određenih problem u mentalitetu osim sveg ovog što ste vi nabrojali, a to je da postoji ta jedna nevoljkost naših proizvođača da se udružuju. Točno je da su procedure za formiranje proizvođačkih organizacija poprilično još uvijek komplicirane pa je to u jednu ruku obeshrabrujuće, a s druge strane vidjeli smo samo primjerice našom intervencijom kao odbora na Zakon o poljoprivrednom zemljištu kad smo stavili određene dodatne kriterije na temelju kojih se mogu dobiti bodovi za prednost pri zakupu poljoprivrednog zemljišta da je to ipak određene proizvođače potaknulo i na udruživanje, ali i na neke druge aktivnosti. U tom smislu sasvim sigurno institucionalno treba pristupit problemu jer lokalne inicijative jesu dobre, ali one poprilično ovise o entuzijazmu [[Upadica Reiner: Hvala.]] i pitanje kako će završit na kraju.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Poštovana zastupnice, mislite li da će s obzirom na klaonice koje ste sami spomenuli, s obzirom da se ovim zakonom doista sa vrlo strogim jednim od najstrožim kriterijima zapravo poskupljuje s obzirom na to da s druge strane sami kažete nedovoljna su sredstva za stimulaciju i za prenamjenu uvjeta klaonice. Bez klaonica nema hrvatskog mesa, na kakav način osigurati da to meso bude dostupno i da bude cjenovno prihvatljivo uz sva kriterijima uspostavljena sljedivost hrane uz HACCP, dakle ponavljam, HACCP ne mora bit skup, dakle treba samo utvrditi sljedivost hrane, ali ovim kriterijima, posebno za klaonice, dakle mi smo nametnuti nešto i to je dobro, ali kompenzacije su premale.
Hvala. Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Antolić Vupora. Pa ja ne bih rekla da su samo klaonice preduvjet da mi imamo hrvatsko meso na hrvatskom stolu. Mi smo kao odbor intervenirali, ponovit ću sad i na Zakon o poljoprivrednom zemljištu gdje smo uvjetovali tovljačima da barem 30% u tovu moraju imati domaće stoke, domaći uzgoj jer nek mi netko objasni kakvo je to hrvatsko meso koje je uvezeno iz neke susjedne države da ne imenujem, utovljeno je u Hrvatskoj i izvezeno u neku drugu susjednu ili daljnju državu. Dakle, mi moramo kroz zakonske instrumente tzv. modelom mrkve i batine pojednostavljeno rečeno inzistirati na povećanju domaće proizvodnje, ali onda je slažem se osiguranju kompletne infrastrukture koja to mora pratit uključujući i klaonice za što je sad natječaj raspisan da bi hrvatsko meso doista bilo na hrvatskom stolu.
Poštovani zastupnik Dretar.
Hvala vam predsjedavajući, evo i pozdrav poštovanoj gđi. ministrici, hvala što nam se priključila. Poštovana zastupnice Petir, čuli smo dakle da javnost ne zna, ja priznajem kako je rekla poštovana zastupnica Ban Vlahek, stvarno prvi put sam sad čuo za aplikaciju „Hrana“. Evo jedna primjer kojeg sam osobno doživio, prijatelj radi kao tehnolog u jednom od najvećih hrvatskih konditora i kažu da moraju svjesno smanjivati kvalitetu svojih proizvoda, smanjivati udio kakao praha, povećavati udio šećera ne bi li se kvalitetom izjednačili, u stvari spustili u kvaliteti i prilagodili prevladavajućoj kvaliteti u ovom slučaju čokoladnih proizvoda na tržištu. Dakle ne znamo za aplikaciju, sa ove strane ljudi svjesno žele kupiti nešto slabije i nešto nekvalitetnije. Još jednom bih htio da zajedno naglasimo potrebu edukacije podizanja svijesti potrošača o tome da trebaju i moraju i zaslužuju jesti kvalitetne prehrambene proizvode.
Poštovana zastupnica Petir.
Kolega Dretar, ja se slažem da moramo više raditi na edukaciji i to nije zadatak samo nekog pojedinca ili udruge ili ministarstva, mislim da je na svima nama taj zadatak. To je razlog što sam u nekim prethodnim raspravama, posebno kad smo govorili i o uvođenju eura i o smanjenju PDV-a i kompletnom paketu porezne reforme govorili o tome da i sredstva za udruge potrošača treba povećati jer one su nam tu glavni saveznik i partner. Meni je drago da je Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja to uvažilo i povećalo taj iznos jer zajednički sa njima možemo u stvari provesti tu edukacije. Mene moram priznat čudi ovo što ste rekli da sam proizvođač ide smanjivati određene uvjete zato što to traži tržište, to je doista potpuno nelogično, posebno u segmentu da netko želi jesti više šećera kad znamo koje sve bolesti se mogu nakon toga izazvati.
Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovana zastupnice Petir, slažem se s vama da bi trebali kupovati od lokalnih proizvođača jel je ta hrana kvalitetnija, ali u situaciji kad u Hrvatskoj je 75% umirovljenika ispod službene granice siromaštva to zapravo nije moguće. I sama sam primjerice jednom kupila patke, smrznutu patku iz Mađarske, to je nešto prestrašno i sad, sad me zanima kakva je to zapravo eu regulativa koja dozvoljava da se tako loše meso zapravo stavlja na, na tržište ili je samo to na našim policama, da li mi uvažemo samo takvo loše meso ili to inače se dozvoljava u eu, zanima me.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Nađ na replici. Pa samim tim što ste rekli potvrđujete moju tezu da je jako važno kupovati od poznatih proizvođača, posebice lokalnih i ono što vam ja mogu reći mislim da vlada jedna velika zabluda da su ti proizvodi bitno skuplji. Ja kupujem primjerice sir i vrhnje od jednog OPG-a koji je u mojoj blizini i oni nisu ništa skuplji od sira i vrhnja koje bi se kupilo u trgovini, a daleko su kvalitetom iznad onog što se u trgovini može kupiti. Isto tako meso kupujem, ono što ne možemo sami doma naravno proizvesti jer ne možemo sve, kupujem od poznatih proizvođača. Točno je da, da ovo vjerojatno je u skladu sa europskim standardima, ali to je ono na što ja upravo upozoravam, ako mi propišemo vlastite kriterije kvalitete i stavimo neka ograničenja mi ćemo onda ovakve patke ili svinjetinu jednostavno gurnuti u stranu sa našeg tržišta.
Hvala. Slijedeća će govoriti poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora, izvolite.
Poštovani prisutni, ovim prijedlogom zakona osigurava se provedba čak 10 uredbi Europskog parlamenta i vijeća odnosno Europske komisije, te se u pravni poredak RH prenosi jedna direktiva. Osigurana je zakonska osnova za donošenje nacionalnih odredbi u područjima izravne opskrbe malim količinama poljoprivrednih proizvoda proizvedenih na vlastitom gospodarstvu, dodatnih zahtjeva označavanja hrane životinjskog porijekla, pravila o higijeni hrane životinjskog porijekla, izrade godišnjeg plana praćenja hrane životinjskog porijekla, državnog plana monitoringa rezidua u proizvodnji životinjskog porijekla namijenjenih prehrani ljudi, programa državnog monitoringa za praćenje antimikrobne rezistencije u životinjama i hrani životinjskog porijekla i plana praćenja kakvoće mora i školjkaša. Dakle, to sam sad nabrojila da vidimo dakle područje je obuhvaćeno i dosta je široko postavljeno, međutim ono što bi problematizirala je da doista vi u samom zakonu ne možete naći nijednu zamjerku osim da će implementacija za proizvođače, za male proizvođače bit ona koja košta i ono što je najproblematičnije da se nije osiguralo dovoljno sredstava kako bi se izjednačile šanse i velikih i malih, a time dolazimo i u konačnici i do toga da proizvodnja super hrane koja doista može biti produkt proizvodnje malih proizvođača, ta super hrana mora biti na poseban način stimulirana i za to mora biti osigurana veća sredstva. Znam da je često i do sada bila istaknuta problematika klaonice, ali još ću jedanput ponoviti, dakle ne možete dobiti meso ako ne zakoljete životinju, treba vam taj segment i treba vam i radi HACCP-a jer ćete onda sljedivost hrane, dakle tog mesa i kroz tu klaonicu provući. I sad dobro je, ponovo ponavljam, što imamo tako stroge kriterije koje uvjetuju klaonice, međutim problem je što nisu osigurana sredstva da bi se te klaonice ponovo otvorile. Dakle, izdvajam jedan dosta nevjerojatan podatak, Varaždinska županija iz koje dolazim nema nijedne klaonice papkara, od njih 102 odobrene u Hrvatskoj. To su statistički podaci iz upisnika odobrenih objekata u poslovanju s hranom životinjskog porijekla stanje iz rujna 2001.g. o ukupnom broju odobrenih klaonica papkara po županijama te udjela klaonica odobrenih uz mjere prilagodbe ukupnom broju odobrenih klaonica papkara. Donekle ohrabruje što je prošli tjedan, točnije 1. srpnja Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju raspisala peti natječaj za provedbu podmjere 4.2. potpora za ulaganje u preradu, marketing ili razvoj poljoprivrednih proizvoda, provedba operacije 4.2.1. povećanje dodatne vrijednosti poljoprivrednim proizvodima, dakle male klaonice. Svrha ovog natječaja kako su pojasnili iz agencije je povećanje vrijednosti proizvoda iz primarne poljoprivredne proizvodnje ulaganja u izgradnju i rekonstrukciju malih klaonica sa ili bez opremanja kupnju pokretnih klaonice. Ukupan iznos raspoloživih sredstava potpore iznosi 20 milijuna kuna. Visina potpore po projektu je od 15 do 200.000 eura, a intenzitet potpora je do 50%. Dakle, smatram dakle moja je to približna procjena i ocjena da je premalo, dakle stočarstvo je grana koja nam i onako nije dovoljno pozicionirana, pogotovo svinjogojstvo, nije dovoljno zastupljena u hrvatskom gospodarstvu u hrvatskoj poljoprivredi, a intencija i želja i namjera nam je i moramo to poboljšati kako bi jednostavno poboljšali samu opskrbu naših građanima. Dakle, činjenica je da donosimo dobre propise, međutim proizvođačima ne omogućavamo da proizvode konkurentno.
Imamo tri replike, prva je poštovane zastupnice Ban Vlahek.
Poštovana kolegice, stalno spominjemo sigurnost hrane, poticanje malog proizvođača. Nedavno se dogodio jedan slučaj kojeg smo čitali u medijima o bučinom ulju koje se prodavalo na tržnici pod lažnom etiketom. Građani dolaze na gradske tržnice, druže se na gradskim tržnicama, vjeruju da kad dođu na tu gradsku tržnicu da će kupiti ispravan proizvod i onda se dogodi nekakva takva afera. Kako da građani budu sigurni da kupuju pravo bučino ulje, zdravstveno ispravnu hranu i ono što je najbitnije kvalitetnu hranu u omjeru sa cijenom koju oni plaćaju? Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Dakle, samim time što je to otkriveno ja mislim da smo na dobrom tragu. Dakle, mislim da mi imamo tržišnu inspekciju i naš inspektorat dobro oformljen, ono što u njemu fali i što stvarno i uvijek naglašavamo je broj inspektora, a isto tako i educiranost inspektora s obzirom na i nove tehnologije i uvijek neke nove stvari koje se pojavljuju u prijevarama. Dakle, to je stara boljka, međutim dovoljan broj i ulaganje u stalnu sljedivost, dakle sustava HACCP-a jednostavno će te prijevare svesti na najmanju moguću mjeru. Mogu tvrditi da doista oko HACCP-a mi smo kao zemlja dosta napredovali.
Poštovana zastupnica Petir.
Kolegice, govorili ste o tome koliko je važno ustvari fleksibilizirati zahtjeve prema malim proizvođačima kako bi oni mogli poslovati i biti konkurentniji, i na tom tragu jest i ovaj dopuna čl. 10. novim st. 17. gdje će se donijeti pravilnik i gdje će se pred proizvođače stavljati manji rekla bih fleksibilniji zahtjevi. Slažem se s vama da su klaonice važne i zato je dobro da je ministarstvo raspisalo ovaj natječaj. Meni je teško procijeniti, ali pretpostavljam da su oni imali neku računicu kad su utvrdili da je 20 milijuna kuna svota s kojom misle taj zahvat financirati. Ono što me zanima, mislite li da bi bilo dobro pri ocjeni projekata također se voditi teritorijalnim kriterijem da se ne dogodi da možda financirani projekti iz jedne regije ili jedne županije, a da drugi dijelovi ostanu zanemareni.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Prije sam navela podatak, dakle u Varaždinskoj županiji nemamo nijednu klaonicu, dakle to je suprotno koncepciji od polja do stola, dakle suprotno je o hrani koja bi trebala biti što bliže i o konceptu uopće proizvodnje te super hrane koja bi trebala biti hrana naše budućnosti jer mislim da imamo zemlju u kojoj je doista takav cilj lako ostvariv.
Poštovani zastupnik Lenart.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, pa evo mi smo svi ovdje koliko vidim generacija koja je živjela u vrijeme svinjokolja, domaćih kolinja, domaće uzgojenih svinja koje su se radile na domaćinstvu i siguran sam da svi manje patimo od alergija nego što to pate današnje generacije koje jedu konfekcioniranu hranu iz centara iz uvoza po strogim EU normama koja sigurno nije baš tako dobra kako tamo piše na tim normama jer zdravstvena situacija i ta zdravstvena slika hrvatske populacije to pokazuje. Klaonice, imali smo klaonice, i velike i male, ali ih je Hrvatska prenormiranim zakonima uništila, imali smo i mlinove pa više nemamo pa sada koristimo brašno i polugotove proizvode iz Europe jer Europi je cilj prodati u Hrvatskoj, bez obzira što mi mislili da je tržište malo, prodati svoj proizvoda. Telad za, to nemamo dovoljno teladi i nikada je više nećemo imati dovoljno za to što ćemo mi klati u tim klaonicama? Stranu stoku?
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Potpuno se slažem s vama, dakle čak i u primjeni HASAP-a, dakle od početka kada smo počeli to uvoditi, svi su trebali imati ne znam kakve tanjure, dakle nikome nije palo na pamet posluživati na daskama, kao što to danas imate priliku. Dakle ono što vi govorite, dakle kada nam na, kod malog OPG-a, kada se ta svinjokolja koja je danas dozvoljena na način da to bude kao tradicijski dio baštine, dakle te dijelove mi kao država moramo štititi. Te načine, tradicijske načine moramo štititi. Moramo štititi i naposljetku, ono što ste rekli, radi zdravlja naše djece, da imaju mogućnost uz domaće životinje, dakle biti i prisutni ovoga, u jednom dijelu tog ruralnog seljačkog načina života. Hvala lijepo.
Sada će završno u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovana zastupnica Ban Vlahek.
U sustavu upravljanja sigurnosti hrane puno je subjekata koji su odgovorni, ne samo subjekata u poslovanju sa hranom nego i krajnjih potrošača koji trebaju imati informacije i znanje kako koristiti proizvod, koje su njemu opasnosti i kako ih spriječiti, čemu svakako doprinose razne konferencije i edukacije. Hrana je jedan od elemenata koji znatno utječu na očuvanje zdravlja ljudi. Još je Hipokrat davno rekao da je hrana naš lijek, da izgrađuje naš organizam i čini ono što ustvari jesmo. SZO ističe da u svijetu godišnje jedna od 10 osoba biva pogođena bolestima koje se prenose hranom te naglašava potrebu transformacije prehrambenih sustava kako bi se osiguralo bolje zdravlje na održiv način i kako bi se spriječile pojave bolesti koje se prenose hranom. Bolesti koje se prenose hranom stvaraju teret javnom zdravstvu, pa čak i gospodarstvu jer su često podcijenjene zbog nedovoljnog prijavljivanja i poteškoća u uspostavljanju izravnog odnosa između onečišćene hrane i rezultirajućih bolesti i smrti. Procjenjuje se da oko milijun ljudi u razvijenim zemljama svake godine doživi bolest koja se prenosi hranom. Hrana postaje nesigurna kada je kontaminirana bakterijama, virusima, parazitima ili kemikalijama koje uzrokuju bolesti. Prema podacima SZO gotovo 600 milijuna ljudi svake godine oboli, a 420 tisuća ljudi umre kao rezultat konzumacije zdravstveno neispravne hrane. Od toga čak 125 tisuća djece mlađe od 5 godina. Najčešći uzročnici trovanja hranom su bakterija salmonela, Campylobacter, Escherichia coli i mnoge druge. Zašto je sigurnost hrane važna? Osiguranje sigurnosti i higijene hrane izuzetno je važno je pomaže u zaštiti zdravlja potrošača od bolesti koje se prenose hranom i trovanja hranom. Do trovanja hranom dolazi, kao što sam već navela, kad je hrana kontaminirana bakterijama, virusima i drugim mikrobima što čine oni koji konzumiraju kontaminiranu hranu bolesnim. Općenito, trovanjem hrane može se upravljati kod kuće, ali ponekad može biti i ozbiljno i zahtjeva hitnu medicinsku pomoć stoga potrošači moraju biti oprezni protiv trovanja hranom. Povjerenje u sigurnosti i integritet opskrbe hranom važan je zahtjev potrošača. Epidemije bolesti uzrokovane hranom koje uzrokuju uzročnike poput Escherichie coli, salmonele i kemijskih zagađivača, ističu pitanja sigurnosti hrane i izazivaju zabrinutost javnosti da suvremeni poljoprivredni sustavi, prerada hrane i marketing ne osiguravaju odgovarajuću zaštitu javnog zdravlja. Potrošači očekuju da će biti zaštićeni od opasnosti koje se pojavljuju duž cijelog prehrambenog lanca od primarnog proizvođača do potrošača. Stoga je vrijeme, ponovit ću ponovno, da Ministarstvo poljoprivrede objedini sve zakone iz područja sigurnosti hrane u jedan krovni zakon i izbjegne kaotične situacije o kojima smo danas nekoliko puta pričali, a tiču se povlačenja cijelog niza proizvoda zbog nedozvoljenih aditiva i neispravne kvalitete. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a završno će govoriti poštovana zastupnica Ankica Zmaić, izvolite.
E hvala. Poštovana ministrice sa suradnicima, poštovani kolege i kolegice. Evo, danas završavamo raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. U međuvremenu, od Prijedloga zakona od prvog čitanja do ovog Konačnog prijedloga, Ministarstvo poljoprivrede prihvatilo je primjedbe Odbora za zakonodavstvo koje su bile većinom nomotehničke dorade. U Prijedlogu zakona u prvom čitanju za provođenje službenih kontrola, određeni su bili ovlašteni veterinarski sanitarni i poljoprivredni inspektori Državnog inspektorata, a ovim Konačnim prijedlogom zakona za provođenje službenih kontrola uvršteni su još i ribarski inspektori pri Ministarstvu poljoprivrede. Zatim je dodana odredba za troškove laboratorijskih pretraga za praćenje kakvoće mora i školjkaša na proizvodnim područjima, za čega se sredstva osiguraju ili će se osigurati u državnom proračunu. Također, za naglasiti je da je dodana odredba da uz suglasnost glavnog državnog inspektora ministra poljoprivrede donosi pravilnik kojim će se malim subjektima u poslovanju s hranom omogućiti smanjena učestalost uzrokovana u odnosu na mikrobiološke kriterije. Nadalje, u odnosu na Prijedlog zakona, konačnim prijedlogom zakona novčane kazne određene su i u eurima. I to su neke od novih odredbi koje su uvrštene u ovom konačnom prijedlogu zakona. Možemo se još samo podsjetiti da se ovaj zakon usklađuje sa 10 uredbi Vijeća i Parlamenta EU i jednom direktivom. Naglašavam da nam je svima isti cilj, a to je zdravstveno ispravna hrana da li životinjskog ili biljnog podrijetla. Važno je poboljšati poslovanje sa hranom i kontrolu hrane na terenu. Svi smo svjesni i svi zagovaramo da konzumiramo zdravu i ispravnu hranu. Stoga našim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima moramo omogućiti pojednostaviti poslovanje za proizvodnju zdrave i kvalitetne hrane. Donijeli smo mi Strategiju poljoprivrede od 2030. godine kojom smo definirali i favorizirali domaće i lokalne poljoprivredne proizvode i zaokružili ili povezali zelenu i plavu Hrvatsku. Danas je bilo dosta riječi i o tome što želim posebno naglasiti, a to je jednostavnije otvaranje mini ili malih klaonica, sirana i ribarnica jer upravo to je budućnost naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava koji proizvode prvenstveno zdravu, kvalitetnu, lokalnu i hrvatsku hranu. Sada je vrijeme ljeta, godišnjih odmora i brzo će doći vrijeme tradicionalnih slavonskih svinjokolja, pa evo i ovim putem molim ministricu da pravovremeno izbjegnemo možebitne probleme oko obrade svinja. To je naša slavonska godišnjica. I na kraju, klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovaj konačni prijedlog zakona o higijeni hrane, mikrobiološkim kriterijima za hranu koji osigurava svima nama potrošačima da konzumiramo zdravstveno ispravnu hranu što nam je u konačnici svima i cilj. Hvala vam.
U ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata završno će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, ministrice, državni tajniče. Na kraju rasprave bih samo izrazio žaljenje što smo propustili ugraditi puno pozitivnih mjera u novi zakon. Dakle, mogli smo učiniti puno više i otići korak dalje nego što to Europa od nas zahtijeva. Europa kao što znate propisuje minimum ali nas ništa ne sprječava da mi propišemo uvijek više i iznad dog minimuma. Također moram reći da sam razočaran što niti jedna primjedba iznesena u raspravi prilikom prvog čitanja na kraju nije našla svoj put u zakon. Pa nemoguće je baš da su sve primjedbe bile loše, tim više što su neke dolazile i od vladajućih. Ali to je valjda pokazatelj kako se Vlada odnosi prema Hrvatskom saboru, kako se olako shvaćaju naše primjedbe i kako na kraju nećemo nužno isproducirati dobar zakonski prijedlog nego ćemo ga opet mijenjati, dopunjavati u vrlo kratkom roku što znači opet daljnje komplikacije posebice za one na koje se taj zakon odnosi. Evo s tim rezervama klub Socijaldemokrata će još razmotriti hoće li i u kojem obliku podržati ovakav zakon. Na žalost kažem mislim da smo propustili jako dobru priliku učiniti više i otići korak dalje.
U ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte govorit će poštovani zastupnik Željko Lenart, završno naravno.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice. Republika Hrvatska provodi svoju politiku 30 godina, između ostalog politiku poljoprivrednu ali i politiku o sigurnosti hrane, o sigurnosti stanovništva, o zdravlju nacije. I nakon 30 godina kada pogledamo rezultate koje smo dobili oni su za mene poražavajući. Sigurnost hrane, pogledajte oko sebe gdje imate koju malu mesnicu? Da li imate lokalnog mesara? Nemate. Danas su to industrije Fiolić, Ravlić. Nekada je svaki gradić imao jednog, dva mesara, imao je jednu klaonicu, dvije klaonice. Uz to što su bile i te svinjokolje koje nije zakon ukinuo, nego su jednostavno ljudi prestali to raditi zbog toga što je nastao problem kroz druge zakonske pravilnike i zakone gdje su ljudi jednostavno nemoguće im je bilo i nabavit tu svinju, kupiti od nekoga jer sve te žive evidencije su dovele do toga da su ljudi svi napustili i uzgoj svinja i kolinje i snabdijevaju se u centrima gdje nam uglavnom dolazi meso upitne kvalitete koju ne možemo provjeriti. Ja moram priznati da baš sto posto ne vjerujem niti u inspekcijske službe kada se radi o uvozu mesa. Što se tiče tova hrvatskog mesa nema teladi, nema hrvatskih svinja, ima ali ne dovoljno. Nema ni pola dovoljno od onoga što nam treba. Uvozimo uz evo milijun tona pšenice mi uvozimo abnormalne količine pekarskih poluproizvoda koji se samo peku kod nas. Uvozi se brašno sigurno ne od najkvalitetnije pšenice. Ja se mogu kladiti da ide od najlošije pšenice brašno u Hrvatsku. Pitajte ljude koji se bave pekarskim proizvodima odakle nabavljaju brašno i da li mogu od ovoga brašna koji je u centrima raditi to što oni proizvode. Ne mogu, zato što je nekvalitetno. Prenormiranost hrvatskih zakona, velika strogoća uvjeta su upravo doprinijeli ovome svemu što sam ja rekao da nestanu ovi mali koji su koristili lokalno, plasirali lokalno radili domaće proizvode i zbog toga je stanje, zdravstveno stanje nacije prije bilo daleko bolje nego danas. Razno razne alergije, porast tumorskih bolesti. Pa nije sve zagađenje! U Republici Hrvatskoj je nestala industrija. Pa nisu zagađenja ta koja su uzrokovala povećanje tumorskih bolesti, nego upravo ovo veliki uvoz sumnjive hrane iz Europe koji ovdje dolazi, jer oni se moraju rješavati svojih viškova. Ušli su u Republiku Hrvatsku kroz što? Kroz centre, kroz trgovačke centre kojima smo mi raširili vrata jer smo svi željeli ići u Lidl, u Kaufland, u Bilu ili ne znam gdje. Kakve su to hrenovke za 15 kuna kila hrenovki? Kakve su to hrenovke? Što je u njima? Od 15 kuna, 20%, 3 kune je PDV, 12 kuna. Trošak prijevoza, trošak hlađenja, skladištenja. Koliko ta hrenovka košta u proizvodnji? 5 kuna kila? Što jedu hrvatska djeca? Pogledajte na mrežama kada se te neki ljudi stavljaju ljudi pod povećalo pa što se sve unutra vidi. Ja ne mogu reći sad da je to 100% istina jer nisam to provodio, ali vjerujem da nije ništa dobro jer jednostavno, kad izračunate, ne može biti dobro. Ne može bit dobro. Pokušavamo uvesti nekakve kratke lance opskrbe, pričamo o domaćoj hrani, a svakog dana nam proizvodnja pada i sve manje je domaće hrane. Pričamo o velikom izvozu hrvatske hrane. Što izvozimo? Ratarske proizvode, ratarske proizvode. Sirovinu izvozimo. Kvalitetnu sirovinu izvozimo, izvodimo soju koja nije GMO, a uvozimo iz Brazila, Argentine, Amerike GMO soju koja se onda trpa u razne proizvode, hrani se možda i neka stoka s njom i što dolazi na tržište? Svakog dana sve lošija i lošija roba, a mi se borimo sa EU, sa regulativama EU i nemamo petlju stvoriti svoje zakone i reći, ljudi moji, ovo je naše stanovništvo, moramo se brinuti za njihovo zdravlje, mi ćemo napraviti svoj zakon, bilo vama pravo ili ne. Hvala.
Hvala. Time zaključujem raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Prelazimo sada na izjašnjavanje o amandmanima. Prvo na Konačni prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika Domovinskog pokreta. Želite se očitovati? Izvolite. Amandman br. 1.
Amandman se ne prihvaća. Dakle Uredbom Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o higijeni hrane čl. 7 definiran je način izrade, distribucije i primjene vodiča. Budući da navedena Uredba u okviru članaka 8 i 9 kojima se daje okvir za izradu nacionalnih vodiča i vodiča zajednice nije navela rok valjanosti spomenutih vodiča, mišljenja smo da bi u slučaju da se RH odluči za propisivanje istog, doveli sektor prehrambene industrije u nepovoljniji položaj u odnosu na takav sektor u drugim državama članicama, namećući im takvu obvezu. Nadalje, uvidom u vodiče zajednice, dostupne na službenim stranicama EK, utvrđeno je kako većina njih izražena prije određenog broja godina koji u većini slučaja premašuje rok od 2 godine.
Hvala lijepa. Vidim da nema nikoga iz Domovinskog pokreta pa onda će se o tom amandmanu glasati. Amandman br. 2.
Amandman se ne prihvaća. Također, trenutno je na snazi Pravilnik o registraciji i odobravanju objekata te o registraciji subjekata u poslovanju s hranom gdje je čl. 9 definiran način na koji registrirani subjekt u poslovanju s hranom dostavio zahtjev s promjenom podatka, kao i vrste promjena u poslovanju koje je potrebno prijaviti nadležnom tijelu, Ministarstvu kao nadležnom tijelu za poljoprivredu, kada do njih dolazi, a riječ je o tehničkim podacima koji se od subjekta zahtijevaju, a primjerice se odnose na zahtjev za promjenom lokacije objekta. Također, budući da je po usvajanju novog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu planirana izrada čitavog niza pravilnika koji proizlaze iz navedenog Zakona, planirana je izrada novog Pravilnika o registraciji i odobravanju objekata kojim će gore navedene obveze subjekta u poslovanju s hranom, mahom tehničkog karaktera biti još jasnije razrađene i pojašnjene, a sve s ciljem kako bi se registriranim subjektima u poslovanju s hranom olakšalo njihovo poslovanje.
Nema nikoga iz Domovinskog pokreta pa će se o ovom amandmanu glasovati. Amandman br. 3.
Amandman se ne prihvaća. Trenutno je na snazi pravilnik o registraciji odobravanja objekta te o registraciji subjekata o poslovanju s hranom gdje je čl. 35. i 36. definiran način na koji odobreni subjekti u poslovanju s hranom dostavlja zahtjev za promjenu podatka kao i vrste promjena u poslovanju koje je potvrđeno prijaviti ponovno nadležnom tijelu, a to je Ministarstvo poljoprivrede.
Hvala lijepa. I ima nekog iz Domovinskog pokreta, želi li se očitovati. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, važno da ste tu. Izvolite. Jel znate o kojem amandmanu se radi? [[Upadica: Tri.]] [[Upadica se ne razumije.]] Radi se o trećem amandmanu.
Morat ćete me poštovani predsjedavajući malo upoznati imamo veliku skupinu amandmana. P.Z.?
Higijeni hrane i mikrobiološkim …
To je Konačni prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima na hranu, amandman br. 3.
Amandman br. 3 [[Upadica Radin: Da.]] Subjekt u poslovanju sa hranom obavezan je ministarstvu nadležnom za poljoprivredu obavijestiti pisanim putem o svakoj promjeni koja se odnosi na objekt. Tu sam postavio, ajmo reći načelno jednostavno pitanje, svaka promjena koja se odnosi na objekt ne mora nužno biti promjena koja je podložna odredbama ovoga zakona. Zato bi predložili amandman da se iza riječi svakoj promjeni samo doda kojom se mijenjaju uvjeti i način poslovanja sa hranom da jasno razdvojimo činjenicu da netko mijenja uvjete i način poslovanja sa hranom, a ne svaku promjenu jel sasvim sigurno ako promjene prozore na restoranu, radionici ili nečemu ne moraju to prijavljivati. Eto, vrlo jednostavno.
Tražite glasovanje? Tražite glasanje? Da, dobro. Amandman br. 4.
Amandman se ne prihvaća, budući da obveza da se životinje namijenjene klanju mogu otpremati u klaonicu samo ako postoji jamstvo posebnika da životinje nisu bile tretirane zabranjenim tvarima, a u slučaju liječenja da je proteklo propisano vrijeme karencije. To proizlazi iz Uredbe br. 853/2004 EU Parlamenta i Vijeća o utvrđivanju određenih higijenskih pravila za hranu životinjskog podrijetla te da je u istoj opisan postupak prikupljanja podatka o prehrambenom lancu. Mišljenja smo da isto ne treba biti dodatno opisano predmetnim tekstom zakona. Dodatno, odredbe o načinu na koji posjednik potvrđuje tražena jamstva kao i oblik isprave koja mora pratiti životinju u slučaju njenog upućivanja u klaonicu detaljno su razrađene i propisane podzakonskim aktom.
Hvala lijepa. Želite se očitovati? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, ništa, tražite glasovanje? Dobro može.
Idemo na sljedeću točku, a to je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 1829/2003 Europskoga parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. godine o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje i Uredbe (EZ) br. 1830/2003 Europskoga parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. godine o sljedivosti i označavanju genetski modificiranih organizama i sljedivosti hrane i hrane za životinje proizvedenih od genetski modificiranih organizama kojom se izmjenjuje i dopunjuje Direktiva 2001/18/EZ, drugo čitanje, P.Z.E. br. 257; Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 85 Ustava RH i čl. 172. u svezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik Ministarstva zdravstva Silvio Bašić, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče Sabora, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Ovim zakonskim prijedlogom osim što usklađujemo važeći zakon s najnovijim zakonodavstvom EU, osiguravamo transparentnost, stalno i uključivo obavješćivanje o riziku tijekom cijelog postupka procjene rizika u području hrane, a samim tim i genetski modificirane hrane, odnosno hrane za životinje u kojoj su uključene osobe koje procjenjuju rizik i osobe koje upravljaju rizikom na razini Unije i nacionalnoj razini. Ujedno, mijenja se i sam naziv postojećeg zakona zbog usklađivanja s jedinstvenim metodološko-nomotehničkim pravilima za izradu akata koje donosi HS. Također, mijenja se i odredba u svezi navođenja inspekcije nadležnih za obavljanje poslova službene kontrole nad provedbom Uredbe br. 1829/2003, Uredbe br. 1830/2003 i ovo Zakona sukladno propisima kojima su uređeni djelokrug i ovlasti Državnog inspektorata te propisima kojima je uređeno postupanje s GMO-om i propisima kojima je uređeno postupanje u području hrane. Isto tako, mijenjaju se iznosi novčanih kazni u dijelu prekršajnih odredbi u odnosu na pravnu osobu, odgovornu osobu u pravnoj osobi, obrtniku i osobi koja obavlja drugu samostalnu djelatnost za postupanja odredbama ovog Zakona. Cilj je ovog zakonskog prijedloga usvojiti izmijenjene odredbe postojeće transponirane Uredbe br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. g. o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje u dijelu koji se odnosi isključivo na javni pristup povjerljivim informacijama, pri čemu će nadležna tijela EU trebati odvagati relevantna prava javnosti na transparentnost u procesu procjene rizika u odnosu na prava podnositelja zahtjeva ili podnositelja obavijesti o genetski modificiranoj hrani ili hrani za životinje. U svekolikoj javnosti na području EU, samim tim i naše zemlje, postoji određena zabrinutost zbog činjenica da se ocjena sigurnosti hrane Europske agencije za sigurnost hrane u području postupka odobravanja genetski modificirane hrane, temelji prvenstveno na studijama koje naručuje industrija. Stoga, kako bi se potrošačima pružila dodatna razina jamstva i osigurao pristup svim dostupnim relevantnim znanstvenim podacima i studijama o predmetnom zahtjevu, primjereno je predvidjeti savjetovanje s trećim stranama s ciljem utvrđivanja dostupnosti drugih relevantnih znanstvenih podataka. Također, potrebno je utvrditi i dodatni instrument za provjeru podataka odnosno naručivanja dodatnih studija obzirom da na samoj industriji leži teret dokazivanja usklađenosti sa zahtjevima Unije, među ostalim i u segmentu odobravanja genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Zbog različitih pravila o transparentnosti procjene rizika i povjerljivosti podataka utvrđenih u zakonodavstvu o hrani, kao i drugim sektorima, sektorskim aktima Unije, donesena je Uredba 2019/1381 kojom će se unificirati odredbe cjelokupnog zakonodavstva EU u području hrane u svezi transparentnosti i održivosti procjene rizika s naglaskom na odredbe koje se odnose na obavješćivanje o riziku hrane s posebnim naglaskom na genetski modificiranu hranu i hranu za životinje. U odnosu na tekst Prijedloga zakona koji je prošao prvo čitanje u HS-u, predlagatelj je dodatno nomotehnički doradio Konačni prijedlog zakona na način da se u čl. 5. st. 5. i 6. propiše da naplata novčane kazne na mjestu počinjenja prekršaja nije obligatorna. U raspravi o Prijedlogu zakona, radnim tijelima HS-a, kao i u raspravi na sjednici HS-a nije bilo sadržanih primjedbi i prijedloga o kojima bi se mogli posebno očitovati. Poštovane zastupnice i zastupnici, u skladu s navedenim predlažem usvajanje ovog Konačnog prijedloga zakona jer osim gore navedenog, ojačat će se povjerenje građana, ne samo po pitanju zdravstvene ispravnosti hrane već je vjerojatnost, vjerodostojnost dostavljenih znanstvenih podataka i studija podnositelja, odnosno industrije. Odluka nadležnih tijela i svih institucija, dionika ključnih za formiranje mišljenja o sigurnosti hrane odnosno u cjelokupni postupak novih odobrenja ili produženja postojećih odobrenja GMO i hrane za životinje. Hvala.
Imamo nekoliko replika, prva poštovane zastupnice Ban Vlahek.
Poštovani državni tajniče. Pretpostavljam da ste čuli za Greenpeacovu crvenu listu, Greenpeace je stavio popis proizvoda koji sadrže ili vrlo vjerojatno sadrže GMO za tržite Amerike, Kanade, Australije koji imaju slabe regulative. Na tom popisu našli su se čaj Lipton, MMS bomboni, Twiks, Milky Way, Ferrero Rocher, Nestle čokoladica, Coca-Cola, Sprite, Fanta, Seven up, Knorr umaci i mnogi drugi ono što mene zanima kako je moguće da su se ti proizvodi koji se prodaju u našoj zemlji našli na popisu crvene liste Greenpeacea odnosno zabranjene prodaje na ta tri u Americi, Kanadi, Australiji, a u našoj zemlji su oni dozvoljeni? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Sve što je dozvoljeno u prodaji u našoj zemlji dozvoljeno je u EU, dakle ništa što nije, ništa što je kod nas dozvoljeno nije zabranjeno u EU. Kako se našlo na toj listi doista ne znam treba provjeriti tu listu, pa vidjeti samim tim da se nešto našlo na listi ne znači da je to doista i činjenica tako.
Poštovani zastupnik Kirin.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani tajniče. Kada se spomene GMO hrana onda se uvijek tu javljaju nekakva negativna stajališta, ali to je samo zato što znanost nije rekla svoju zadnju riječ i što nismo mnogi i preko medija smo loše informirani. Uglavnom, GMO hrana ima prednost čak nad konvencionalnom hranom glede cijene proizvodnje, vremena trajanja, nutritivne vrijednosti, ali i znamo zaštite da je GMO proizvod više zaštićen od nametnika recimo. Moje pitanje, da li biste vi radije jeli GMO hranu genetski koja je provjerena, dobra ili ona koja je puna herbicida?
Poštovani državni tajnik.
Moram priznati da je ovo vrlo nezgodno pitanje, ja ću vam odgovoriti da ne bi jeo ni jedno ni drugo. Ja bi najrađe jeo prirodnu hranu koja je ekološki uzgojena i koja nema apsolutno nikakvih herbicida. Isto tako moram priznati da ću rado pričekati još neko vrijeme pa da znanost kaže svoje konačno mišljenje o GMO-u. Naravno kako sada stvari stoje što se tiče znanosti to bi trebala biti zdrava i sigurna hrane i da se išlo u proizvodnju ove hrane upravo zbog velike glasi u svijetu, ali isto tako mi je vrlo drago da je naša zemlja odnosno ovaj sabor u ožujku donio Deklaraciju o Hrvatskoj kao zemlji bez GMO-a i vrlo rado jedem svu našu hranu koja je kod nas na tržištu upravo iz ovog razloga.Moram priznati da je ovo vrlo nezgodno pitanje, ja ću vam odgovoriti da ne bi jeo ni jedno ni drugo. Ja bi najrađe jeo prirodnu hranu koja je ekološki uzgojena i koja nema apsolutno nikakvih herbicida. Isto tako moram priznati da ću rado pričekati još neko vrijeme pa da znanost kaže svoje konačno mišljenje o GMO-u. Naravno kako sada stvari stoje što se tiče znanosti to bi trebala biti zdrava i sigurna hrane i da se išlo u proizvodnju ove hrane upravo zbog velike glasi u svijetu, ali isto tako mi je vrlo drago da je naša zemlja odnosno ovaj sabor u ožujku donio Deklaraciju o Hrvatskoj kao zemlji bez GMO-a i vrlo rado jedem svu našu hranu koja je kod nas na tržištu upravo iz ovog razloga.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Najvažnija stvar u praćenju kontrola, dakle za kontrolu treba novac i treba dovoljno educirati naše inspektore, dakle educirati ih i opskrbiti ih sa dovoljno laboratorijske opreme s kojima će moći dokazivati. Da li je o tome vođeno računa i da se Državnom inspektoratu omogućilo da na takav način kontrolira?
Poštovani državni tajnik.
Koliko je meni poznato u ovom trenutku su zadovoljeni apsolutno svi uvjeti da Državni inspektorat zadovoljava sve svoje potrebe. Naravno da je edukacija potrebna, ali stalna edukacija, kontinuirana edukacija kako u svim strukama pa tako posebno i u ovoj struci, u ovom trenutku imamo dva ovlaštena laboratorija koji su apsolutno suficijentno odgovorili na sve potrebe dosadašnjih analiza, tako da u ovom trenutku vodi se naravno računa o tome, ali u ovom trenutku zadovoljavamo sve potrebe.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče. Činjenica je da mi u Hrvatskoj ne dopuštamo uzgoj GMO proizvoda, ali da ipak na naše tržište dolaze oni koji se drže arbitrarno dogovoreno do 0,9% udjela GMO i u tome svemu ulogu imaju zapravo certificirani laboratoriji za kontrolu prisustva GM odnosno GMO. Koliko mi zapravo imamo ovlaštenih laboratorija? Ja sam na zadnji podatak naišla da su dva, ne znam da li imamo nekakvih drugih podataka i koliko se godišnje provede kontrola? Sanitarna inspekcija svake godine nekih 200 kontrola provodi, prema onom što sam ja našla. Da li vi imate druge podatke i koliko od toga proizvoda ima taj arbitrarno dogovoreni dopušteni postotak GMO-a? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
U Hrvatskoj u ovom trenutku ima samo dva certifirana laboratorija, jedan je u Zagrebu, drugi u Osijeku ali postoje po mojim saznanjima i niz drugih laboratorija koji se mogu na to prijavit samo trebaju zadovoljavati uvjete koji su prepisani ministarstvo očigledno nema potrebe pa se do sada nisu prijavili iz nekog drugog razloga. Ali ova dva imamo, ponavljam, potpuno zadovoljavaju sve naše potrebe, redovito se provode kontrole. U 2021.g. provedeno je nešto više od 200 kontrola i niti u jednom uzorku nije pronađeno GMO-a tragovi niti … tragovi, osim u nekoliko gdje se doista bili vrlo, vrlo mali postoci značajno ispod ovog dozvoljenog 0,9, a to se smatra tehnološkom kontaminacijom. Međutim, kada se pronađe takav uzorak onda proizvođač ili povući taj proizvod sa tržišta ili mora dokazati da se tu doista radi o tehnološkoj kontaminaciji, a ne o GMO-u ili podrijetlu.
Poštovani zastupnik Dretar.
Hvala vam lijepa. Poštovani g. Bašić, da, svi smo svjesni kao što je i poštovani zastupnik Kirin rekao prelazak na eko odnosno biološku proizvodnju i sam imam jednog izvanrednog prijatelja iz Slavonije koji ima eko biološku proizvodnju, ne koristi pesticide, herbicide naravno čak i svoje poljoprivrednu površinu obrađuje konjima ne bi li smanjio naravno ulazak i poljoprivredne mehanizacije među poljoprivredne kulture i to bi svakako trebao biti put koji se trebamo razvijati, no opet svjesni da su tu prinosi manji i da je sama roba u konačnici kada dođe u tržište bitno skuplja. Spomenuli ste ovu Hrvatska GMO free inicijativu, pa imate li podatak kada bi otprilike i hoće li uopće jednog dana Hrvatska biti GMO zona i ako će biti kada bi se to otprilike moglo dogoditi? Hvala vam na odgovoru.
Poštovani državni tajnik.
Pa deklaracija je donesena u ožujku ove godine, ali prije toga, oko 4-5.g. prije toga je krenulo i de facto su sve županije već do sada proglasile da su GMO znači zone bez GMO-a, prema tome to je u ovom trenutku već sada, a naravno da bi trebali svi skupa propagirati ekološku proizvodnju, ali svi smo svjesni, vi ste dobro svjesni da to je veliki rizik i manje prinosa i manja zarada, ali poticaji koje nudi naša država i EU dozvoljavaju mogućnost da se u to slobodno krene, pa evo ja se mogu pohvalit, ja sam ovaj, ja imam ekološku proizvodnju maslina, pa ću vam dati malo svog ulja, ali vrlo malo.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, evo na inicijativu Odbora za poljoprivredu HS, HS je usvojio deklaraciju kojom u stvari Alpe-Adria-Dunav područje proglašavamo slobodnim od GMO-a i pozivamo druge države u okruženju da nam se priključe jer kao što ste i sami rekli još prije 10-tak godina sve županije u Hrvatskoj su donijele odluku da žele biti GMO free, kod nas je zabranjena sjetva takvog sjemena, pa i u pokusne svrhe. Znamo da ona hrana koja se uvozi, a ima primjese koje su veće od 0,9% mora biti označena. Ono što mi eventualno još možemo napraviti da učvrstimo taj naš status lidera, države lidera koja promiče GMO free pristup jest da mi svoju hranu označimo kao GMO free hranu, naravno tu je potrebna regulativa. Imam informaciju da je Ministarstvo poljoprivrede krenulo u izradu takvog akta, pa me zanima stav Ministarstva zdravstva.
Poštovani državni tajnik.
Pa mogu vam slobodno reći da je naš stav u ovom pogledu izrazito pozitivan i suportirajuć jer osim što se sa ovim vodi dosta brige o zdravlju naših građana, se vodi briga i o ekonomiji cijele, cijele države, obzirom da smo mi turistička zemlja onda mislim da je to jedan jako dobar argument ne bi li privukli što više turista upravo u našu zemlju uz ljepote krajolika zdravu i kvalitetnu prehranu.
Poštovani zastupnik Lenart.
Zahvaljujem. S obzirom da jesmo GMO free proglašeni u svim županijama, no međutim GMO se olako potkrada i u RH, to je izrazito jak lobi. Što se tiče soje koju sam maloprije spomenuo, uglavnom soja u stočnoj ishrani se koristi GMO soja koja dolazi iz Brazila, iz Argentine, pa i sam Sano iz Popovače koji radi premikse piše na svojoj vrećici da koristi GMO soju, znači da je ona ovdje i da se pokušava kroz mala vrata ugurati. Postoji i prilikom kombajniranja soje i predaju u silose desi se da se pojavi na silosima koji ispituju na ulazu da se desi uzorak koji pokazuje GMO soju, da li je sjeme došlo ne kao certificirano, da li je došlo kroz mala vrata, ali sigurno se pokušava zaraziti i RH time. Mene zanima koliko je otkriveno uzoraka u stočnoj hrani koja nije bila deklarirana, a da se otkrio GMO uzorak? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Evo pokušavam naći podatak koji ste me pitali, ali nažalost ovdje ga nemam. Ono što su moji podaci, u niti jednom od 2021.g., u niti jednom uzorku se, nije pronađen GMO, GMO elementi, niti ovaj DNA ostatak, niti, niti … [[Govornik se ne razumije]] na bilo koji drugi način, ali točan odgovor na vaše pitanje ne mogu u ovom trenutku odgovoriti.
Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, dakle Bayerovim preuzimanjem Monsanta i pojavom koronavirusa splasnuo je zapravo medijski fokus sa GMO-a i moguće je da će pojačati se aktivnosti iz sektora kojima je jako stalo da zapravo GMO ipak ne bude zabranjen u tolikoj mjeri u Hrvatskoj kao što je dosada slučaj. Rekli ste da imamo dva certificirana laboratorija i da smo prošle godine zapravo 200 napravili kontrola, meni se čini to premalo [[Upadica iz klupe: Preko 200]] Kako ćete zapravo pojačati te kontrole? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Ministarstva zdravstva nikako, to je, ovaj to je u nadležnosti državnog inspektorata i ukoliko postoji potreba, postoje određeni planovi koji se radi svake godine i ne mogu komentirat jel to premalo ili, ili ovaj previše, previše sigurno nije. Ja osobno bi volio da ima što više kontrola, ali valjda oni koji se bave tom problematikom su zaključili da je to dovoljno.
Hvala vam lijepo g. državni tajniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Idemo, onda otvaram raspravu, prvi, prva će u ime Kluba zastupnika Mosta govorit poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, nema je, gubi pravo na govor, pa će u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista govoriti poštovani zastupnik Darko Klasić, nema ga, gubi pravo na govor, pa će onda u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata govoriti poštovana zastupnica Vesna Nađ, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Ovim konačnim prijedlogom zakona, da ne ponavljamo već spomenuti njegov naziv, usklađuje se postojeći predmetni zakon sa najnovijim zakonodavstvom EU-a. Transponiranjem odredaba Uredbe od 2019/1381 trebalo bi se osigurati transparentno, stalno, vjerodostojno i uključivo obavješćivanje o riziku tijekom cijelog postupka procijene rizika u području hrane i to na razini nacije i na razini unije u cilju zaštite zdravlja ljudi, životinja, biljaka, okoliša odnosno interesa potrošača. Prema sadašnjoj regulativi svi proizvodi sa 0,9% i više GMO moraju imati deklaraciju dok se količina manja od 0,9% smatra tehnološkim, tehnološkom kontaminacijom, te stoga ne mora biti obilježena. Reguliraju se i prekršajne odredbe, razvrstavaju se u skladu sa vrstom prekršaja koji su vezani za stavljanje na tržište GMO-a, a koji su namijenjeni za upotrebu hrane ili hrane za životinje. Ovim konačnim prijedlogom zakona propisuje se da službene kontrole nad provedbom uredbe EU ovog zakona provodi sanitarni inspektori, veterinarski inspektori i poljoprivredni inspektori državnog inspektorata sukladno propisima kojima su uređeni djelokrug i ovlasti državnog inspektorata, te propisima kojima se uređuje postupanje s GMO, te propisima kojima se uređuje postupanje u području hrane. Hrvatska se sa još 19 drugih članica EU izjasnila kao država u kojoj je zabranjen uzgoj genetski modificiranih biljaka i sve županije kao što smo čuli su proglašene GMO free županijama. Međutim, ne smijemo se opustiti Airbayerovim preuzimanjem Monsanta i pojavom corona virusa splasnuo je medijski fokus sa GMO-a i usporene su razvojne aktivnosti u agrokemijskoj industriji. Tim više mogu ispod medijskog radara proći aktivnosti iz sektora kojima je jako stalo da GMO ipak ne bude zabranjen kako je do sada to regulirano u Republici Hrvatskoj. Kad govorimo o GMO imamo uglavnom negativno stajalište osobito kad govorimo o takvoj hrani, iako smo u raspravi u prvom čitanju ovog prijedloga zakona čuli da sve osobe oboljele od primjerice dijabetesa ovisne o inzulinu koriste genetski modificirani inzulin. Taj inzulin se proizvodi iz bakterija ešerihija coli koja je usađen ljudski gen za proizvodnju inzulina. Naša djeca cijepljena sa cjepivom protiv Hepatitisa B koji je proizveden postupkom genetskog inženjeringa. Mogućnost uporabe genetskog inženjeringa u medicini ima veliki potencijal, primjerice tehnologijom mogli bismo zamijeniti gene vezane uz neke teške bolesti što bi vjerujem imalo pozitivan odjek kod građana. Genetski modificirana hrana na prvi pogled ima svoju prednost u odnosu na konvencionalnu organsku hranu. Prije svega su to niže cijene, duži vijek trajanja proizvoda ili veća nutritivna vrijednost. Međutim, osnovni razlog zbog kojeg se genetski modificirana hrana počela proizvoditi bila je veća sposobnost otpornosti od nametnika i različitih bolesti biljaka, dakle smanjivala se upotreba pesticida. Ukupno je poznato 16 genetski modificiranih kultura kukuruz, soja, pamuk, uljana repica, rajčica, krumpir, šećerna repa itd. Osim križanja i samo miješanje genetski modificirane hrane i konvencionalne hrane na poljima moglo bi imati posljedice po sigurnost hrane. Ovaj rizik je realan, jer u SAD-u je dokazano da je došlo do miješanja kukuruza koji je odobren samo za životinje s kukuruzom za ljudsku prehranu. Moguće realne opasnosti koje zabrinjavaju su mogućnost bijega modificiranog gena u prirodu, preživljavanje modificiranog gena nakon sjetve, osjetljivost korisnih kukaca na produkte gena, te smanjivanje bioraznolikosti. Stoga svaka genetski modificiranu hranu treba procijeniti posebno. Genetski modificirana hrana koja se trenutno nalazi na tržištu u svijetu prošla je procjenu rizika i nije vjerojatno da je uzrokuje rizik za zdravlje ljudi. Međutim u situaciji kad su zbog corona krize i rata u Ukrajini prekinuti i neki opskrbni lanci hrane u svijetu niža cijena pojedinog prehrambenog proizvoda mogla bi biti presudna kod kupnje hrane kod nas a GMO hrana upravo ima nižu cijenu od tzv. ekološke, organske hrane. Što se u Hrvatskoj može učiniti? Mi moramo imati svoju politiku hrane koja će se bazirati na ekološkoj proizvodnji i ne dozvoliti niti da uvažamo hranu biljnog i životinjskog porijekla koja ima više od 0,9% GMO-a. Takvi visoki standardi o kvaliteti hrane moraju biti ugrađeni i sveobuhvatne strateške dokumente koji konačno moraju biti izrađeni, a potom i implementirani u akcijske planove i normativne akte. Kad čujemo reklame o jeftinoj piletini ili svinjetini trebamo se pitati čime su ih hranili, trebamo dobro pogledati deklaraciju, a iz te deklaracije mora biti vidljivo jesu li to GMO free proizvodi, odnosno čime su ti pilići i svinje hranjeni. Ne želimo biti zemlja koja će biti tržište za jeftinu piletinu sa okusom ribe i rajčice sa okusom stiropora, a da pritom se bogate uvoznici te hrane koji sigurno ne bi dali da jedu njihova djeca. Ako smo siromašna zemlja ne moramo biti kontejner za hranu loše kvalitete ili hranu koja sadrži GMO iznad dopuštenih vrijednosti samo zato što je jeftina. Trenutačno u Republici Hrvatskoj postoje dva ovlaštena laboratorija kao što smo rekli, međutim smatramo da bi ih trebali financijski ojačati u tehnološkom i kadrovskom smislu, te se moraju naći za to proračunska sredstva.. Bitno je da naći građani kod konzumacije mesnih i mliječnih proizvoda od životinja koje su se hranile GMO usjevima iz deklaracije znaju sljedivost mesa, mliječnih i mesnih proizvoda koje jedu. Jer više od 50% stočne hrane u svijetu proizvodi se od genetski modificiranog sjemena i zato je nedosljedno da i finalni proizvodi na policama nisu tako označeni. Ako je stoka hranjena GMO-om da bi mi kao konačni potrošači trebali znati to i trebalo bi to biti jasno deklarirano na ambalaži. Nadležna resorna ministarstva za poljoprivredu i za zdravstvo trebali bi prići izradi normativnih akata u kojima bi se jasno propisalo kako i tko može biti GMO free oznaku i to isključivo za hranjenje životinja sa GMO hranom za životinje. Mislim da će to dati jednu dodatnu vrijednost našim poljoprivrednim proizvodima, dodatnu vrijednost našoj turističkoj ponudi jer bi turisti bili spremni platiti i veću cijenu za kvalitetnu ekološku hranu. I još kad bi se skratio taj put od polja do stola to bi poboljšalo našu turističku ponudu i to ne samo na obali nego i na kontinentu. I tu veliku ulogu mora odigrati i HRT kao javni servis da propagira takvu ekološku proizvodnju kao na primjer crne slavonske svinje i perad koja slobodno šeće kao i uzgoj ekološkog povrća i voća. Znači već je istaknuto da je Hrvatska GMO free zemlja i dobro je da Državni inspektorat je potvrdio za 2020.-2021. da u svim uzorcima sjemena koji su uzorkovali da nema GMO-a iznad dopuštene količine. Ali ipak u kontekstu corona krize i recesije koja se najavljuje zbog rata u Ukrajini vrlo je realna opasnost da će cijene hrane podivljati i da će neki zagovornici GMO-a radi vlastitog probitka pokušati loviti u mutnom. Mislim da u situaciji kad u Hrvatskoj se baci 440 tona hrane godišnje država mora naći načina kako da riješi taj problem i putem kampanja i edukacija ispravnim deklariranjem proizvoda o njihovom vijeku trajanja. Trebamo omogućiti svim građanima da kupuju kvalitetne ekološke proizvode koje će naši poljoprivrednici proizvoditi na svojim poljima a da pritom nisu na gubitku i tu bi trebalo više angažmana i strateškog i normativnog Ministarstva poljoprivrede koja nam je najslabija karika. Klub zastupnika Socijaldemokrata ipak će podržati ovaj Konačni prijedlog zakona. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta govorit će poštovani zastupnik Davor Dretar, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Svakako da da, svakakav zakon ili bilo koji zakon kojim na bilo koji način osiguravamo bolju kvalitetu prehrane i ljudi i životinja ovdje kod nas u Hrvatskoj treba nesumnjivo podržati. Ono o čemu možemo raspravljati jest naravno stanje. Spomenuo sam mnoge poljoprivrednike koji su se odlučili za ekološku proizvodnju i znamo i sami da bi to trebala ustvari biti neka vrsta način proizvodnje kojim se možemo slobodno reći vraćamo u neka starija vremena dok moderne tehnologije kako one vezane za mehanizaciju tako i one vezane za obradu sjemena, obradu zemljišta nisu još postojale. Dakle, jedna je eko proizvodanja u svakome slučaju donosi nam stol zdravu hranu, kvalitetnu hranu, hranu koju bismo trebali jesti mi, ali prije nas naša djeca, ali tu se izlažemo određenim rizicima. Naravno takva je vrsta proizvodnje podložna i vremenskim utjecajima, podložna je naravno bolestima, nametnicima puno je manje otporna na određene vrste tla gdje se može koristiti uglavnom u konačnici ima je manje pa je i zbog troškova proizvodnje, pa i zbog same činjenice da je ima manje skuplja. Onda tu naravno moramo uvijek odgovoriti na tu tzv. vražju dilemu, hoćemo li skupiti zdravo i skupo ili ćemo kupiti jeftino tek toliko da nešto pojedemo pa ćemo sutra vidjeti kako ćemo dalje. Ne treba biti osobito mudar da se u zemlji u kojoj stvarno ne možemo reći da živimo lagodnim životom što se tiče financija, imamo nekih velikih moralnih problema oko donošenja takve odluke. Naravno poći ćemo u trgovački centar, većina njih naravno u stranom su vlasništvu i što ćemo naravno da kupit ćemo kako je ovdje spomenuto iz nekoliko strana, a u stvari si mislimo isto, kupit ćemo zamrznute pekarske proizvode koje su ispekli u istom tom centru, a uvezli smo ih, kupit ćemo naravno jeftinije naranče, jeftinije jabuke, kupit ćemo puno toga bitno jeftinije. Danas ovdje raspravljamo cijeli dan, načelno možemo slobodno reći o hrani, a hrana je između ostalog jedan od vrlo, vrlo, vrlo bitnih odrednica načina života, način kako se hranimo puno govori o nama, a mi se trenutno hranimo očigledno loše. Bez sumnje da ovakav zakon, zakon koji će nam dati pojačanu širu i intenzivniju, strožu kontrolu nad unosom GMO hrane i hrane za životinje u Hrvatsku treba apsolutno podržati i o tome nemamo nikakvog spora. No, ono što jest činjenica i čuli smo ovdje, neću biti posebno originalan kad kažem da GMO hrana, GMO pripravci ipak polagano buše hrvatsko tržište i nalaze svoje mjesto. Odgovor da, ona će biti jasno označena, svi proizvodi koji će sadržavati GMO bit će jasno označeni, bez sumnje da je to skroz i naskroz u redu. No hoćemo li ih pojačano koristiti, hoće li oni u idućim mjesecima, godinama ili desetljećima početi činiti veći postotak na hrvatskom tržištu? Možda je za sada i teško pa i nemoguće procijeniti. Koji su dugoročni rezultati korištenja GMO prehrane u hrani za životinje, pa onda naravno kroz te ovdje danas spominjane i rezidue, ja se dosta slabo razumijem, ispričavam se ako nešto i lupnem, na ljudsko zdravlje kroz neki duži period? Postoje mnogobrojne studije pa eto tražit ćemo i u njima neku buduću istinu. U svakome slučaju ne bih se baš složio sa izjavom od strane predlagatelja da vlada određena zabrinutost, sigurno jest da među hrvatskim građanima, među ljudima koji svakodnevno kupuju prehrambene proizvode postoji velika zabrinutost. Nesumnjivo, svako se od nas ipak brine što će jesti i opet da podsjetim, što će jesti naša djeca. Podržat ćemo ovaj zakon naravno i nadati se da će u budućnosti Hrvatska kao GMO free zona znati iskoristiti tu svoju komparativnu prednost, znati se predstaviti i našim turistima, ne samo kroz ljeto nego i kroz cijelu godinu. Radeći Strategiju razvoja Krapinsko-zagorske županije vrlo smo jednostavno predlagali da se taj put od polja do stola iznimno skrati, čak smo i tražili određene odluke i jedinica lokalne samouprave pa i cijele države odnosno nadležnih ministarstava da nam u tome pomogne. Evo jedan zanimljiv primjer, ako ste ikada otišli u Sloveniju u one njihove čuvene Atomske toplice onda ste tamo jako fino jeli, razgovarao sam sa vlasnikom restorana i onda je on rekao seveda, tako je jer je ono što bi se kod njih moglo nazvati županija odnosno što bi mi ovdje u Hrvatskoj nazvali županijom donijela jednu zanimljivu odluku, rekla je svim ugostiteljskim subjektima kako hotelima tako i restoranima, pa i seoskim turizmima da poljoprivredne proizvode bili oni povrće, hrana što već voće smiju kupovati samo od proizvođača sa njihovog područja. I učinili su jednu prekrasnu stvar, skratili su taj lanac od polja do stola, osigurali su naravno i plasman svim tim malim poljoprivrednim proizvođačima, dobar plasman, redovitu i sigurnu naplatu, a hoteli i restorani su istoga trena s velikim veseljem na sve svoje stolove istaknuli lijepe male paneliće na kojima su gosti, posjetitelji mogli pročitati jedete hranu koja je uzgojena 600m, 800m, kilometar 200 od ovoga restorana i svakoga se dana svježa dostavlja u našu kuhinju i onda na vaše stolove. Mislim da je to dobar, zdrav i razuman put za Hrvatsku u budućnosti. U svakom slučaju ovaj ćemo Konačni prijedlog Zakona svakako podržati. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDP-a govorit će poštovana zastupnica Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Sam zakon ovaj Konačni prijedlog Zakona nije ništa opsežan, njime se usklađujemo zapravo sa zapravo sa zakonodavstvom EU, ovime se želi osigurati transparentnost, stalno i vjerodostojno obavješćivanje u riziku tijekom cijele analize rizika među svim dionicima, u postupku odobravanja genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Osim se također, definiraju zadaci inspekcije. Načelo oportuniteta u slučaju određenih prekršaja, odnosno definiraju se prekršajne odredbe, visine novčanih kazni i kao takav nam je zakon zapravo, nije kompliciran i evo, mi ćemo ga podržati. Međutim, ipak se moramo osvrnuti na problematiku genetski modificirane hrane, što to zapravo jest da bi i naša javnost i svi mi zajedno znali zašto uopće neki i zakon donosimo. Pa evo onda malo za podsjetnik, što je genetski modificirana hrana odnosno organizmi. Dakle, organizmi čiji genetski materijal je promijenjen na način koji se u prirodi ne događa, to se još zove i genetski inženjering, genetska tehnologija odnosno rekombinantna DNA tehnologija. Pitamo se zašto se uopće proizvodi GM hrana. Naravno da ona ima svoje prednosti u odnosu na konvencionalnu hranu u prvom redu zbog niže cijene, dužeg vijeka trajanja proizvoda, nutritivne vrijednosti, veće otpornosti od nametnika i bolesti biljaka. Uzgaja se danas ukupno 16 genetski modificiranih kultura, evo, kolegica ih je već spomenula, međutim, uvijek se pitamo koji su potencijalni rizici za ljudsko zdravlje i što bi se, što bi moglo predstavljati opasanost za ljudsko zdravlje. Od alergenosti, prijenosa gena, outcrossinga, odnosno križanja, koje su moguće posljedice po okoliš i da li je uopće GM hrana tako sigurna. Dakle ta hrana je na tržištu u svijetu prošla procjenu rizika. Do sada po istraživanjima vjerojatno ne uzrokuje rizik za zdravlje ljudi, ali, tri točkice, je li? Kakva je zakonska podloga uporabe i proizvodnje GM hrane u RH? Dakle mi se usklađujemo sa EU. U EU je daleko stroža zakonska regulativa nego što je to, recimo, u Americi. Kod nas postoje laboratoriji za kontrolu GMO-a, dakle evo potvrđeno je da su dva ovlaštena laboratorija u HZJZ-u u Zagrebu i Laboratorij za ispitivanje sjemena pri Zavodu za sjemenarstvo i rasadničarstvo u Osijeku. Evo, državni tajnik je rekao da je to dovoljno, a mi se nadamo da će se provoditi što više kontrola da zaista se poštuje zakonska regulativa u Hrvatskoj. Dakle osim GM hrane, svakako treba spomenuti da se GMO proizvodi upotrebljavaju i u medicini, recimo u proizvodnji inzulina. Našu djecu cijepimo cjepivom protiv hepatitisa B koji je proizvedeno postupkom genetskog inženjeringa, tu je glukagon, tirotropin, pa onda u eksperimentima se koristi genetski modificirani miševi kao modeli za istraživanje raka, bolesti srca, krvnih žila, debljine, a evo, znanost kaže da upotreba genetskog inženjeringa u medicini ima i dalje veliki potencijal jer se bi time mogli zamijeniti geni vezani uz neke teške bolesti. Ako se malo još vratimo na GMO hranu, koje su onako malo detaljnije obrazložene prednosti, što literatura kaže? Dakle usjevi su više rezistentni na bolesti, manja izloženost poljoprivrednih radnika insekticidima, može se uzgojiti na istoj površini veća količina usjeva, dobiveni usjevi imaju poboljšan izgled odnosno okus, gubitak trnja i bodlji na usjevima, brzo klijanje sjemena i to se sve argumentira našom ljudskom populacijom koja zaista brzo raste i na neki način treba nas sve skupa nahraniti. Međutim, tu su naravno i nedostaci GMO hrane. Dakle smanjena bioraznolikost, bježanje modificiranog gena u prirodu, osjetljivost kukaca, recimo pčela na produkte za koju informaciju sinteze nosi modificirani gen, pojava alergija kod ljudi, pojava mogućih tumora kod ljudi, prijenos gena iz modificiranih biljaka u ljude, prijenos rezistencije na pojedine antibiotike iz GM hrane u ljude, štetan utjecaj na okoliš. Tu nas naravno, posebno brine problematika alergija, pojava kroničnih bolesti i tumora. E sad, do sada nije bilo nekakvih dokaza da zaista postoji dugoročni učinak GMO na ljudsko zdravlje, ali to ne znači da ti dokazi nikada neće postojati, tako da u svakom slučaju, podržavamo da se istraživanja rade i dalje. Ako se govori o mogućnosti da se modificirani geni prenesu s GM usjeva na druge usjeve u okolini, tu recimo, što se tiče GM soje, struka savjetuje da razdaljina bude oko 5 do 10 metara kako bi se spriječilo oprašivanje drugih biljaka. Onda je dosta govora o štetnom utjecaju glifosata na okoliš, ali onda kao ovi koji je li, propagiraju uzgoj GM soje kažu da GM soja nema štetan utjecaj na okoliš nego je tu zapravo najveći problem upotreba glifosata. Sama SZO je sveukupno zauzela stav da nema dokaza da je GM hrana opasnija za zdravlje ljudi od konvencionalne. Naišla sam na podatak da evo, više od 150 do 170 dobitnika Nobelove nagrade se zalažu za nastavak daljnjih istraživanja i proizvodnju GM hrane zbog brojnih koristi koje smo već spominjali da takva hrana može donijeti, ali naravno i dalje što više neovisnih istraživanja da bi se vidjeli i dugoročni učinci. Mi u RH smo od 2003. već sa donesenim zakonima o regulaciji GMO-a, rekli smo da ako hrana sadrži manji udio GMO-a od 0,9%, to se smatra onečišćenjima i onda nije potrebno naznačiti da je genetski modificirana, međutim, ako je udio veći od 0,9% na proizvodu treba biti naznačeno da sadrži GMO. Ova brojka od 0,9% je zapravo donesena arbitražno, rekli bismo, kao kompromis između proizvođača i regulatornih tijela i nema strogo znanstveno uporište, nego je evo, praktički dogovorna. Javnost je prilično skeptična, pogotovo u EU gdje sam rekla da je stroža regulativa nego u Americi, zbog svih negativnih priča u medijima, imali smo evo, prije dosta godina i problematiku kravljeg ludila gdje su se životinje hranile sa onim koštanim brašnom, je li, tako da je još uvijek velika skepsa i bojazan od GMO proizvoda. Međutim, znanstvena istraživanja su, koja su provedena ukazuju da genetički modificirane biljke, dakle biljke, odnosno kultivari koje su zadovoljile rigorozne kriterije testiranja nemaju lošiji učinak na zdravlje čovjeka od konvencionalnih biljnih sorti. Dakle tu sve navodim sve što znanost kaže, istraživanja dosadašnja, ali kažem, uvijek moramo imati na pameti da treba što više testiranja provesti, činjenica je da je GMO hrana daleko najviše testirana hrana u ljudskoj povijesti, dakle tu je riječ o barem 2 000 znanstvenih istraživanja koja su provedena na temu sigurnosti GMO-a. Većina istraživanja, 58,3% je nezavisno financirana, tako kažu podaci. Proveli su ih istraživači koji nemaju povezanost s kompanijama koje se bave razvojem GMO-a. EU komisija je zaključila, je li, da je GMO hrana sigurna, ali opet treba i dalje raditi na istraživanjima. Mi smo se ulaskom u EU obavezali da ćemo se uskladiti sa europskim direktivama i u tom smislu se provode i kontrole kod nas. Do sada je zamijećeno, odnosno nije nađeno zapravo, obzirom da se prisutnost GMO-a prati već čak od 2007., niti jedan slučaj štetnog utjecaja GMO na zdravlje, barem ne u našoj državi. Ali, u svakom slučaju kontrole i inspekcije moraju zaista biti što redovitije. Provodio se monitoring dosta detaljan u 2015. g., pogotovo na proizvođače dječje hrane, glede proizvoda konditorske industrije, mesnih i pekarskih aditiva odnosno dijetetskih proizvoda i godišnje se nekih 200 kontrola, evo, vi ste rekli 2021. preko 200 kontrola provelo i nekih je postotak 10 do 20% onih proizvoda koji sadrže do 0,9% prisutnosti GMO-a i kao takvi se moraju posebno označiti i izdvojiti. Naša javnost zaista mora znati da je kod nas zabranjen uzgoj genetski modificiranih biljaka, ali je dopušten uvoz i prodaja proizvoda koji imaju manje od tih 0,9% GMO-a, kao i uvoz GM stočne hrane. Međutim, nama je jako važna sljedivost hrane, dakle proizvodi moraju biti deklarirani i problem je korištenje onih namirnica koje imaju [[Upadica: Hvala.]] Budem se još na pojedinačnoj malo još osvrnula, imam još par stvari za reći. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Ivan Kirin, izvolite.
Poštovani dopredsjedniče, poštovani tajniče. Dame i gospodo zastupnici. Ovim Konačnim prijedlogom zakona usklađuje se zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. GMO su bilo koji organizmi čiji je genetski materijal izmijenjen korištenjem tehnike genetskog inženjeringa. Precizna definicija genetskog inženjeringa varira, no najčešće se misli na namjernu promjenu organizama na način koji se ne događa razmnožavanjem ili spontanom rekombinacijom u prirodi. Čovjek je genetski modificirao veliki broj vrsta, od bakterija i virusa, do biljaka i životinja. Genetski modificirane biljke koje se danas proizvode, najčešće od njih 16 su soja, pamuk, kukuruz i uljana repica. U Hrvatskoj je zabranjen uzgoj GMO-a, ali je dopušten uvoz i prodaja proizvoda koji imaju manje od 0,9% GMO-a, kao i uvoz stočne hrane. U Hrvatsku i EU se godišnje uveze oko 35 milijuna tona GM soje, međutim, mesni i mliječni proizvodi od životinja koje su hranjene GM usjevima ne moraju biti deklarirane i zato ne znamo sljedivost mesa, mliječnih i mesnih proizvoda koje jedemo. Riječ je o nužnosti sljedivosti proizvoda od farme do stola, odnosno to će nam pokazati da li je nešto GMO free ili ne. Kod nas se smiju staviti na tržište proizvodi koji sadrže, sastoje se ili su proizvedeni od GM uljane repice, soje, kukuruza i pamuka, pri čemu se ne mora označavati da sadrže GMO ako njegov udio u proizvodu nije veći i ne prelazi 0,9%. Ta granica od 0,9% određena je pravilnicima koji vrijede na području EU. Ta brojka nema uporište u znanstvenom istraživanju. Ona je izmišljena i svojevrstan je kompromis između GMO proizvođača i regulatornih tijela. Sanitarna inspekcija u Hrvatskoj godišnje utvrdi 10-20% proizvoda sa GMO-om, ali ispod 0,9%. Ovaj je Zakon o provedbi Uredbe EU o sljedivosti i označavanju genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Predloženim Zakonom se revidiraju dosadašnje odredbe zakona koje reguliraju provedbu pojedinih odredbi Uredbe iz 2003. g. U međuvremenu je donesena nova Uredba 1831 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. g. o transparentnosti i održivosti procjene rizika u prehrambenom lancu. Uvedeno je načelo oportuniteta u slučaju određenih prekršaja, koji se odnose na označavanje i sljedivost GM hrane i GM hrane za životinje koji nisu namijenjeni jednostavno krajnjem potrošaču za koji je propisana čak novčana kazna od 30 do 50 tisuća kuna. Također se definiraju prekršajne odredbe, te se visine novčanih kazni prilagođavaju težini počinjenog prekršaja uzimajući u obzir mogući utjecaj na zdravlje i zaštitu potrošača. Ako određena genetski modificirana hrana i hrana za životinje proizvedena od GMO, koja čak ispunjava uvjete iz odredbi iz 2003.g. predstavlja rizik za zdravlje ljudi, okoliš ili životinje nadležni su inspektori ovlašteni privremeno zabraniti stavljanje na tržište te hrane na području RH, narediti njezino povlačenje s tržišta RH i ograničiti njezinu dostupnost potrošačima na tržištu RH. Službene kontrole nad provedbenim zakonom provode sanitarni i veterinarski i poljoprivredni inspektori državnog inspektorata naravno sukladno propisima kojima su uređeni djelokrug ovlasti državnog inspektorata, te propisima kojima je uređeno postupanje s GMO, te propisima kojima se uređuje područje hrane. U provedbi ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u proračunu. U odnosu na tekst prijedloga zakona koji je prošao prvo čitanje u HS dodatno je nomotehnički dorađen čl. 5. i st. 5. i 6. konačnog prijedloga zakona na način da je propisano da naplata novčane kazne na mjestu počinjenja prekršaja nije oblikatorna. Hvala vam na pozornosti i neka vas dragi Bog čuva i naravno HDZ će podržati ovaj zakon.
Idemo na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Marijana Petir, izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicom, zastupnice i zastupnici. Hrvatska je mala zemlja sa relativno dobro očuvanim okolišem, ali smo zagađivači u regionalnom i u globalnom smislu, oko 50% teritorija RH zaštićeno je u različitim kategorijama Zakona o zaštiti prirode, Jadran je najčišće more na Mediteranu, naš seljak još uvijek proizvodi hranu na tradicionalan način, sve su to prednosti koje trebamo imati u vidu, koje su naša dobra startna pozicija koja nam jačaju našu konkurentnost u odnosu na druge i zato je važno da Hrvatsku sačuvamo ovako lijepom, prirodnom našom i suverenom, a suverenitet i dio suvereniteta čini i biotički suverenitet. Zato je važna ova aktivnost koju smo provodila, pa rekla bih posljednjih 20.g., a kojom smo postigli da se sve županije u Hrvatskoj proglase GMO free odlukama svojih predstavničkih tijela. U svim županijama donesena je odluka da se zabranjuje sjetva genetski modificiranog sjemena, pa i u pokusne svrhe i možemo s pravom reći da je Hrvatska zemlja u kojoj se takvo sjeme ne sije, niti se proizvodi GMO hrana. Obzirom da želimo da tako ostane i u budućnosti, a svjesni smo i sami da ne znaju pčela, vjetar ili voda koje prelaze državne granice što je GMO, što nije. Cilj nam je da i naši susjedi zauzmu isti pristup i iz tog razloga je Odbor za poljoprivredu predložio, a HS usvojio jednoglasno Deklaraciju o području Alpe-Adria-Dunav slobodnom od GMO kojima smo potvrdili svoju ulogu lidera u inicijativi da cijela ova regija, cijelo okruženje bude GMO free, ali smo isto tako pozvali i na veću promociju ekološke proizvodnje, na jačanje kontrolnih laboratorija, njihovo opremanje i kapacitiranje i također smo predložili da se izradi zakonska regulativa kojom ćemo propisati na koji način određeni proizvod koji je proizveden u Hrvatskoj može dobiti GMO free oznaku. Obzirom da su prakse različite u različitim državama članicama, EU nema jedinstvenu regulativu, mi tu imamo slobodu sami kreirati takav zakonski okvir. Dobili smo pozitivnu povratnu informaciju od strane Ministarstva poljoprivrede da podržavaju tu inicijativu i da će krenut u izradu zakona, a evo danas drago mi je da je i državni tajnik u Ministarstvu zdravstva također se pozitivno očitovao o ovom prijedlogu i mislim da će to ići u dobrom smjeru jer nam je to doista važno ukoliko želimo Hrvatsku pozicionirati kao GMO free zemlju da to ne bude samo na razini poruke i marketinga koji je važan i koji itekako može puno značiti turistima jer oni u posljednje vrijeme sve više traže gastro doživljaj, traže uvid u našu kulturnu tradicijsku baštinu, naš identitet, ono na što smo ponosni, dakle nije im više u fokusu samo sunce i more i hrana u toj ponudi ima važnu ulogu, a posebice ako će ta hrana biti označena kao GMO free sasvim sigurno će ostvarivati i bolji uspjeh na tržištu. U tom smislu mi smo pokrenuli inicijative prema državama koje se nalaze na području Alpe-Adria-Dunav, adresirali smo našu ambiciju, pozvali smo ih na suradnju i drago mi je da već stižu pozitivne povratne informacije, tako da uopće ne sumnjam u uspjeh ove aktivnosti. Naravno da bez obzira na sve ovo što smo odradili sam posao još uvijek nije gotov i složila bih se s onima koji su rekli da je važno biti na oprezu, da je važno jačati inspekcijske službe, provoditi kontrole u tom smislu i drago mi je da podaci kojima raspolažemo, a koje nam je dostavio državni inspektorat pokazuju bar iz onog što ja imam da nemamo tu nikakvog razloga za zabrinutost jer posebice kad je riječ o sjemenu nije pronađen niti jedan uzorak koji bi bio onečišćen sa genetski modificiranim primjescima, a isto tako kontrolira se i hrana za ljudsku upotrebu i za stoku. I u tom smislu ohrabrujem nadležne službe da te kontrole budu ili češće i čvršće.
Hvala lijepa. Imate replike. Prva replika g. Brčić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice, pa zasigurno kao i u mnogim temama i ovdje ima prijepornih razmišljanja prvenstveno iz struke kada je riječ o GMO-u neki radikalno postavljaju pitanje GMO ili glad. S druge strane ima onih tzv. srednji put koji zauzimaju, a to je da genetski inženjering bi mogao biti dozvoljen između primjerice istih vrsta biljna sa biljnom, a ni u kom slučaju iz biljne vrste genetskim inženjeringom zadirat u životinjski svijet i obratno, evo pa zanima me vaš komentar.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolega Brčiću. Pa ja bih rekla ovako, mislim da pitanje gladi nije pitanje hrane nego pitanje politike. Dakle, ako želimo imati pravednu raspodjelu onda moramo donositi drugačije političke odluke od onih koje smo donosili, ne mislim nas kao Hrvatsku nego mislim globalno na globalnoj razini jer znamo da postoje nažalost dijelovi svijeta u kojima djeca umiru od gladi, dok se u nekim drugim dijelovima svijeta bacaju enormne količine hrane. Dakle, sa nekom normalnom ravnotežom i preraspodjelom sigurno da bi se stvari mogle drugačije postaviti. Dakle, ja ne mislim da GMO uopće može pripomoći rješavanju gladi, GMO može pripomoći uništavanju biološke raznolikosti, premda smo čuli neke argumente da nema još dovoljno podataka o utjecaju na ljudsko zdravlje. Ja sam imala prilike vidjeti istraživanja cijenjenih znanstvenika koji su radili pokuse sa GMO krumpirom na miševima i vidjelo se [[Upadica Radin: Hvala.]] da izaziva karcinom.
Gospođa Ban Vlahek.
Poštovana zastupnice, činjenica koju treba istaknuti kad se spomene GMO tehnologija jest da ljudska populacija neumoljivo raste. Samo kroz 20. stoljeće broj ljudi povećao se sa 1,5 milijarde na 6,1 milijardu dok je trenutni broj narastao na otprilike 7,7 milijardi i dalje ta brojka raste. Prema tome, moje pitanje je kako nahraniti toliku populaciju koja ubrzano raste dok se površina zemlje, a posebno površina obradive zemlje ne povećava? Ako je suditi po trenutnim pokazateljima površina poljoprivredno obradive zemlje se zbog zagađenja i istrošenosti sve više smanjuje. Rješenja poput GM usjeva, piše daju bolji prinos na isto velikom polju, a usto su izdržljiviji i ona su se morala pojavit. Stoga vidimo da tehnologija GM hrane stalno napreduje što bi moglo dovesti do smanjenja neželjenih posljedica. Molim vas komentar o tome.
Hvala. Odgovor izvolite.
Hvala kolegice Ban Vlahek, pa ja mislim da GMO nije rješenje i da uglavnom te studije koje se citiraju cirkuliraju financirane su od multinacionalnih kompanija i cilj im je bolje pozicionirati GMO sjeme, ali onda i terminator tehnologiju na tržištu što je pogubno za domaću proizvodnju hrane i općenito za poljoprivredu jer stvara kompletnu ovisnost o tome da vi kupujete sjeme, pa kupujete na osnovu toga patent više ne možete sijat svoje sjeme nego iznova morate kupovat novo i novo, da je takvo sjeme isključivo vezano uz određene herbicide i pesticide, ne možete koristiti nikakve druge opet to proizvodi ta ista multinacionalna kompanija. Kad time prskate te usjeve vi ste uništili sav drugi biljni i životinjski svijet, znači uništili ste kompletnu biološku raznolikost, da ne govorimo o kontaminaciji koja se može dogoditi. Ja bih se založila kao što sam rekla na prethodnom odgovoru za to da se političke odluke donose tako da se one gladne i siromašne ne osiromašuje dodatno da im se ne oduzima [[Upadica Radin: Hvala.]] zemalja, da im se ne ruše šume i da ih se ne eksploatira kao što se to sada čini.
Gospođa Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, mislim da je svima važno ili bi trebalo biti važno što jedemo i voditi računa o sljedivosti hrane, međutim činjenica je da meso i mliječni proizvodi koji su proizvedeni od životinja koje su se hranile GM usjevima ne moraju biti deklarirani kao GM proizvodi, dakle to je ustvari nesljedivo jel tako. Osim toga u prehrani se koriste i aditivi koji su dobiveni uz pomoć GMO-a i isto se ne moraju označiti i deklarirati kao G, tako da mi zapravo ne znamo sljedivost mesa, mliječnih i mesnih proizvoda koje jedemo. Jel to nepošteno? Vjerujem da ćete se složiti da je i kako to promijeniti? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala kolegice Marić. Pa tako da kupujemo domaće jer kod nas se u principu ne koristi GMO hrana niti se koriste takve supstance u proizvodnji. Ako kupujemo ono što je hrvatskog porijekla onda možemo biti sigurni da jedemo GMO free hranu. S ovim zakonom na kojem radimo vjerujem da ćemo svakako tu sljedivost moći dokazati odnosno svaki proizvod koji će imati GMO free oznaku morat će ju dokazati. Činjenice da su prakse u državama članicama koje su uvele GMO free označavanje različite i stvarno se teško je uopće nać jedinstvene primjere gdje imate mogućnost korištenja GMO hrane do određenog uzrasta ili broja mjeseci života životinje, a onda prije stavljanja na tržište je određen broj dana ili mjeseci koliko se ne smije s tim hranit. Naravno sve su to teme za raspravu, ali ova tema bi nas trebala potaknuti da si osvijestimo kakvo mi to prirodno bogatstvo imamo, s čim mi to raspolažemo, koja je tu naša odgovornost i [[Upadica Radin: Hvala.]] kako se u tom smislu trebamo u buduće ponašati.
Gospođa Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Petir, dotakli ste se jedne važne teme, a to je da Hrvatska definitivno nije otok, ona je dio EU, ali je isto tako i granična država i mi u susjedstvu imamo države koje imaju drugačije zakonodavstvo i evo hvale vrijedna je vaša inicijativa da mi ovo što imamo ovdje, a vezano za GMO također proširimo nekako i na to naše okruženje. Ja ću samo podsjetiti sve na ono s čim se naši pčelari susreću svake godine, to je pomor pčela i gdje su inspekcije na terenu dokazale da se koriste na određenim posjedima pesticidi i određena zaštitna sredstva koja nisu dozvoljena u EU, a uvoze ih pojedinci iz susjednih država i dobrim dijelom to uzrokuje i taj pomor pčela o kojem smo često govorili i u ovom visokom domu, tako da što možemo učiniti da GMO free ne bude samo Hrvatska i EU unija nego i … [[Govornik se ne razumije]] Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala kolegice Vučemilović na podršci, pa evo stvarno jako dugo radim na tome, ne sama nego sa znanstvenom bioetičkom nevladinom stručnom zajednicom i problem je višestruk, ali meni je drago da je prepoznat sa različitih strana i da u stvari smo svi suglasni da smo jedinstveni i da tu jedinstvenog želimo sačuvati, da je važno na to potaknuti ne samo naše susjede nego i puno šire. Mislim da EU odnosno države članice dosta dobro reagiraju unatoč tome što postoje snažni pritisci i te pritiske smo mi osjećali kad sam ja bila u Europskom parlamentu od strane Europske komisije koja je uporno željela iznova i iznova registrirati nove GMO-e, što je Europski parlament redovito odbijao, tako da osim Španjolske i Portugala nema na području, na europskom tlu u stvari sjetve takvog sjemena, ali da postoji konstantni pokušaji i pritisci to je činjenica i u tom smislu i mi moramo razviti svoj obrambeni mehanizam.
Hvala. Gđa. Antolić Vupora.
… [[Govornik naknadno uključen]] GMO free zemlje u području turizma, dakle i kada se vozite prema moru koja je najvažnija destinacija naših turista za sada, nadamo se da će i kontinentalni turizam procvjetati, pa i upravo zbog te zdrave hrane jel dakle što mislite dal je dovoljna potpora malim proizvođačima da ostanu takvi, da ostanu profitabilni, da opstanu pogotovo kada znamo sada stanje i u mljekarstvu i u ostalim stočarskim granama gdje doista je nemoguće preživjeti bez jake potpore države. Sve zabrane, sve normiranje, svako normiranje dovest će do toga da ćemo imati sve manje hrane i sve više utjecaja pritisaka za uvođenje GMO-a.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala kolegice Antolić Vupora, pa ja mislim da je šansa za male proizvođače upravo ovaj GMO free pristup koji smo mi zauzeli i šansa za njih je da proizvode onoliko koliko mogu, a to su uglavnom male količine, ali kvalitetnih proizvoda. Ja nisam upoznala još nijednu osobu, a puno sam osoba srela u svom političkom radu i općenito u životu koja bi ostala ravnodušna na hrvatsku hranu, naša hrana ima okus, ti kad probaš tu hranu tebi su puna usta i to ćeš pričati i dalje i to je najbolja propaganda. Tako da u tom smislu mali proizvođači su nama ključni. Ono u čemu ih mi moramo podržat da imaju bolju infrastrukturu, da malo ipak uspiju povećat svoje količine. Evo nedavno smo razgovarali, bilo je zainteresiranih na jednoj kulenijadi kupiti dvije tisuće tona kulena koji je bio pobjednički kulen, a čovjek je imao svega još jedan kulen za slijedeću kulenijadu na kojoj je također želio pobijediti, dakle tu moramo malo poradit na, na proizvodnji.
Hvala. Gospodin Hajduković.
Hvala lijepo. Kolegice slažem se s vama da GMO free po mogućnosti bi trebala biti ne samo Hrvatska nego i cijela Europa, a onda možda i cijeli svijet, ali u svakom slučaju mislim da je to prednost i našem turizmu, ali na kraju i zdravlju građana. Evo na prošloj točki smo pričali upravo i o sigurnosti hrane, to možemo nekako povezati i sada, dakle da probamo izbaciti GMO koliko god je to moguće i da zapravo našim turistima, ali i našim građanima nudimo zdravu hranu i da postanemo zdrava turistička gastro destinacija. Kako ste rekli naša kuhinja je jako dobra i jako karakteristična i prepoznatljiva i ovo je samo dodatni zapravo poticaj zašto turisti i što turisti trebaju tražiti u našim krajevima, posebno tu govorim o kontinentalnom turizmu i onim kratkim lancima opskrbe gdje OPG-ovi se ujedno bave i turizmom i dakle sa, doslovno imate situacije sa polja na stol.
Odgovor izvolite.
Hvala. Kolega Hajdukoviću, ruralni turizam stvarno ima veliku perspektivu u RH i mi bilježimo i rast i korona koliko je god štete nanijela u raznim segmentima našeg života toliko je u stvari posvijestila to bogatstvo kontinenta, raznolikost koja je stvarno od kraja do kraja posebna i osvijestilo je tu važnost ponude domaće lokalne hrane. U tom smislu sigurno da treba poraditi kako bi se podržalo formiranje kratkih lanaca. Koliko ja znam, evo i turističke zajednice i LAG-ovi imaju neke svoje pokušaje kako bi evidentirali proizvode, lokalne proizvode na nekom području i uvezali ih sa ugostiteljima, ali to mora biti snažnije i propolzivnije. U tom smislu smo se i mi kao odbor založili da se za one koji nude ugostiteljstvu i hotelijerstvu lokalne domaće hrvatske proizvode uvedu dodatne potporne mjere ili poticaji ili porezne olakšice ili dodatna zvjezdica, dodatni suncokret kako bi ih se podržalo.
Hvala. Gospodin Ivanović, a oprostite g. Ivanović ima, nemate više ovaj replika, ispričavam se. Gospodin Ivanović, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Evo danas cijeli dan rasprava u HS je u biti nekako vezana uz poljoprivredu, uz hranu, uz sve ono što ide uz to, pa evo ja ću svoje izlaganje počet na jedan malo drugačiji način. U školi su djeca bila je li i sad je učiteljica pitala Jozu šta oni jedu općenito, pa kaže Joza kad imamo novaca onda kaže jedemo parizer, pizzu, paštetu i takve stvari, a kaže kad nemate, e kaže onda jedemo šunku, slaninu, kulen i takve stvari, znači imamo tu, dolazi do tih obrnutih teza. Ovdje u nekim raspravama se to jasno definiralo. Svijet ima 8 milijardi stanovnika, možda vali koji milijun do 8 milijardi i hrana je već sada problem i ona će u budućnosti biti strašan problem i svi se mi slažemo da trebamo jesti zdravo, da GMO naravno uopće ne trebamo raspravljati o tome. Hrvatska tu ima jasan stav, čak i lokalne, regionalne samouprave su tu donijele da su GMO free slobodne zone što se tiče toga svega. No, da bi mi to uistinu bili dvije su komponente vrlo bitne. Prva je sjeme. Znači moramo imati svoje sjeme koje neće biti modificirano, koje će biti čisto, autohtono sjeme hrvatskih vrsta. Mi imamo dva krasna instituta. Jel' tako? Jedan je u Zagrebu, jedan je u Osijeku koji već stoljeće i više rade sjeme ne samo za Hrvatsku, nego ga rade i za izvoz. I ono drugo što je puno bitnije to je proizvodnja. Znači mi moramo podići proizvodnju želimo li da Hrvati jedu zdravu hranu, da je mogu kupiti moramo takvu hranu proizvoditi. Mi sada proizvodimo zdravu hranu. Na jednom svjetskom festivalu hrane u Americi prošle godine ili pretprošle od 100 proizvoda Hrvati su odnijeli 98 prvih mjesta u razno raznim kategorijama, 98 od 100. Ali ta hrana ide za izvoz. Mi u svojim trgovačkim lancima kupujemo nešto sasvim drugo, nešto što će prije ili kasnije se pomiješati sa ovim o čemu govorimo. Prema tome, mislim da Hrvatska ima izvanrednu priliku, a ona se polako otvara i stvara i u geostrateškom okruženju u kojem se nalazimo i u geostrateškim prilikama koje su zadesile ovaj dio Europe mislim da su bitno otvorile oči i Ministarstvu poljoprivrede, pa evo sjedi ovdje i predsjednica Odbora za poljoprivredu gdje stvarno pokušavamo naći taj nekakav, tu inicijalnu kapljicu koja će pokrenuti hrvatsku poljoprivredu. Ja dolazim sa sela, evo većina nas je iz ruralnih krajeva. Živim u selu koje ima ne znam 500 domaćinstava, 1300 stanovnika i praktički svako to domaćinstvo ima neku svoju malu parcelu. No međutim, 80% tih parcela je neobrađeno. Znači mi tu možemo stvarno za svoje domaćinstvo proizvesti najzdraviju hranu koju ne možete kupiti u ni jednoj trgovini. No međutim, kapitalizam kao sustav koji jednostavno ne poznaje te autohtone tradicijske stvari, on jednostavno gazi sve pred sobom i želi nametnuti ono što je brza hrana, ono što je hrana puna aditiva, supstanci koje apsolutno nisu zdrave i što reče kolega Brčić dolazi iz Dalmacije. Tamo ljudi obolijevaju od bolesti od kojih nikada nisu obolijevali. Zašto? Djelomično tako je zbog hrane pa čak i Slavonci ne obolijevaju od hrane koju su jeli prije 20 ili 30 godina kad su je sami proizvodili na svojim imanjima, nego obolijevamo od hrane koja sada naravno dolazi polu smrznuta ili trajno smrznuta po nekoliko godina. Naravno cijena je dampinška, takva je kakva je i ljudi naravno zbog platežne moći ne mogu si priuštiti nešto drugo. Prema tome, apsolutno pozdravljam ovo, ali i vidim veliku priliku za hrvatsku poljoprivredu. Milijun i 300 000 ha obradive površine može itekako nahraniti Hrvate sa zdravom, čistom, ekološki proizvedenom hranom od koje možemo biti puno zdraviji, potentniji, učinkovitiji i prema tome držimo se toga. Zauzmimo svoj stav, a pustimo sve ovo drugima.
Gospodin Brčić, replika.
… [[Govornik naknadno uključen.]] poštovani kolega pa evo zasigurno jedan dio nas seže ono vremensko razdoblje kada se sjećamo da smo svoje vlastite proizvode mogli jednim dijelom sačuvati za sjeme. Na žalost evo to je zasigurno sada prošlo svršeno vrijeme i nužno je ako želimo proizvoditi, nužno je imati, kupiti odnosno sjeme i dobro je ovdje što ste naglasili da upravo u vašem Osijeku imamo koliko sam ja upućen više od 20 i nešto vrsta sjemena. Zasigurno je to jedna dobra situacija, da možemo proizvoditi kvalitetne proizvode. Mene zanima da li te postojeće nazovimo ih banke sjemena imaju svoju budućnost ili su pod ovim monopolom svjetskim osuđene na kratki vijek trajanja. Hvala.
Izvolite odgovor.
Borba će zasigurno biti teška i tu nema govora. Ali sjetimo se samo rasprave prije nekoliko mjeseci kada smo raspravljali o Zakonu o sjemenu i tu je i Ministarstvo poljoprivrede, pogotovo Odbor za poljoprivredu pokazao i dokazao da smo između prvog i drugog čitanja pogotovo članak 16. koji nije baš išao na ruku malim proizvođačima sjemena uspjeli sačuvati i dopustiti da autohtone vrste sjemena budu i dalje dostupne tako da mislim da tu leži ključ uspjeha, a ova bitka će naravno biti vrlo, vrlo teška. Teško se boriti sa velikim proizvođačima ako uzmemo da je Ukrajina bila jedan od većih proizvođača sjemenske robe. Bit će tu velikih poremećaja na tržištu, no držimo ovo što imamo, a to su ova dva instituta koja su se dokazala.
Hvala. Gospođa Marić.
Hvala lijepa poštovani kolega. Sa ovim uvodnim primjerom ste i mene vratili u djetinjstvo kad smo imali love onda smo jeli bijeli kruh, a inače smo jeli crni kruh. Jel'? Međutim, činjenica da ipak evoluiramo sa vremenom, pa onda znamo da je ono što je nezdravo treba izbjegavati tipa jel' bijela hrana, bijeli kruh itd. a jesti ono zdravije i domaće i u tom smislu vjerujem da ćete se složiti da treba raditi na edukaciji našeg stanovništva i stimulirati da jedu domaće ekološki proizvedeno što je i zdravije. Druga stvar, mi bismo i kao turistička zemlja, ali i ona zemlja koja teži da sačuva i unaprijedi naše proizvođače i našu poljoprivredu trebali također, stimulirati što više dobivanja, evo, konkretno, GMO free certifikata. Ja sam ovdje naišla na svega nekoliko. Dakle prva je bila Cekin svježa piletina, Vindijina tvornica stočne hrane Blagodar, pa sam naišla Vindon blagdanska GMO free purica i vinkovački Agro-klaster za GMO free jaja [[Upadica: Hvala.]] Znači to je još uvijek jako malo, kako ih stimulirati i proizvođače da steknu GMO free certifikate?
Izvolite odgovor.
Uvijek je najbolje na način da se o tome govori. Ja mislim da mi još uvijek premalo o tome govorimo, možda premalo i educiramo i djecu od njihove najranije dobi. Hrana nije jeftina i hrana ne smije biti jeftina. Proizvođač mora zaraditi, ne trgovac, onaj koji preprodaje nego proizvođač, pogotovo ako je riječ o zdravoj hrani i ja se slažem sa svima onima koji žele uvesti porez na sve one proizvode koji sadrže ogromne količine šećera, svega onoga što ovu naciju, pa i sve ostale čini nezdravima. Samo jedan ću podatak reći, tamo negdje 70-ih godina, kila kruha je koštala, recimo 5 dinara, a kila šećera je koštala 20 dinara. Sad imamo obrnutu situaciju da kila šećera košta 4,5 ili 5 kuna, a kilu kruha, ne kilu kruha nego 500 gr kruha plaćate već po 10, 11 ili 12 kuna [[Upadica: Hvala. Hvala lijepa.]] To, to zasigurno nije dobro i to treba mijenjati.
Hvala lijepo. Gđa. Ban Vlahek.
Poštovani zastupniče, složili smo se da treba jesti zdravu hranu, da treba čim više proizvoditi zdravu hranu. Međutim, u vremenima kada ljudi nemaju novaca da dostojno žive, a kamoli da plaćaju zdravu hranu koja, kao što ste rekli, razumno je da bude i viša cijena, recite mi, kako će si oni to priuštiti? Jedino što mogu napraviti je doma obrađivati, kao što ste vi i sami rekli na početku i sami raditi svoje usjeve i proizvoditi svoju hranu, međutim, zbog prirode posla i svi vidimo, zbog užurbanog načina života, dosta mladih obitelji i dosta starijih nema vremena proizvoditi svoju hranu, a sljedeće moje pitanje, ako već i kupujemo zdravu hranu koja se nalazi na tržnicama, rekli smo da treba jesti svježe voće i povrće, kako će ti ljudi prepoznati GMO proizvode? Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo na pitanju. Nekada je selo hranilo grad. To se mora vratiti. Ne može ruralna Slavonija, Baranja, Srijem, Lika, Zagora preživiti ako neće se tamo proizvoditi zdrava hrana i prodavati se na tržnicama u Splitu, Zagrebu, Varaždinu, Osijeku ili… Tako su naši roditelji živjeli 30 godina, nisu bili besplatni ni udžbenici ni prijevozi, ništa, ništa nije bilo besplatno. Prema tome, moramo vratiti selo na mjesto kojemu pripada. A ovaj drugi dio pitanja je vezan i ovo za, što je rekla uvažena zastupnica Marić, moramo poraditi na toj edukaciji, moraju ljudi znati prepoznavati, čitati, pratiti i vidjeti o kakvim se proizvodima radi. Naravno, proizvode koji nisu ono što bi trebali biti, izbjegavati, ne kupovati, čak štoviše, ne bi bilo loše ni objavljivati neke crne liste proizvođača koji žele upravo prodati svijeću pod rog ili rog pod svijeću, sasvim svejedno.
Hvala. G. Hajduković.
Hvala lijepa kolega. Zapravo počet ću tamo gdje ste vi završili, ja sam predlagao crne liste možda i kod nepoštenih trgovačkih praksi, kod uvođenja eura, ali ne vidim zašto ih ne bi imali i ovdje. No, moje pitanje je možda pomalo retoričko, ali volio bih čuti i vaše mišljenje. Kako zapravo ohrabriti proizvođače da koriste što manje GMO-a? Jer GMO znači jeftinija proizvodnja, brža, veći prinosi, itd., itd., tako da se sami proizvođači visokomotivirani koristiti GMO sjeme i slično u svojoj proizvodnji jer su im i prinosi veći, a time onda i zarada. Kakav je to proizvod na kraju, o tome možemo govoriti, zato imamo paradajze koji nemaju okus i tako i slično. Ali, činjenica stoji da danas, u današnjem svijetu i slobodnom tržištu sve je računica, bilanca, dobit i gubitak, a ne zapravo kakvu hranu jedemo. Na koji način i kojim alatima bi mogli potaknuti proizvođače da više razmišljaju o tome kakvu hranu proizvode?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Pa rekao bih po principu mrkve i batine. Nema tu druge metode, stimulirati one koji stvarno to rade na način na koji bi trebali raditi, a one koji to ne rade, naravno, kažnjavati i ovaj Zakon je predvidio upravo to i dobri zakoni, ako ih donesemo mogu pridonijeti tome. Iako kažem, neće to biti, to, to nije laka borba. Nepoštene trgovačke prakse, karteli, pa to su praktički mafijaške organizacije koje legalno postoje. To imamo evo, danas u tijeku smo žetve, žetva se bliži kraju. Definirana cijena pšenice nije ekvivalent onoga što vidimo na europskom tržištu. Hrvatska je tu nekako po cijeni ostala malo ispod te razine, ali imamo toliko otkupljivača koliko imamo, oni nude toliko koliko nude, uzmi ili ostavi, ako nemaš gdje uskladištiti, imaš veliki problem. Ali mislim da se može s tim alatima o kojima ste i vi govorili i crnim listama i svima onim što [[Upadica: Hvala.]] ide u prilog tome, može se tome stati na kraj [[Upadica: Hvala lijepa.]] za godinu dana, ali i u vremenu ispred nas sigurno da.
Gđa. Petir.
Hvala vam potpredsjedniče, kolega Ivanoviću. Kad sam bila još djevojčica, onda su me učili roditelji da jedino seljak zna živjeti u skladu sa čovjekom, Bogom i prirodom jer jedino seljak zna da Bog oprašta svakome, čovjek ponekome, a priroda nikome. Dakle o prirodi moramo voditi računa jer ako pokrenemo procese kao što je ispuštanje živih genetski modificiranih organizama u okoliš, ti procesi će biti bespovratni i udarac koji zadamo prirodi, priroda će nam vratiti. Dakle GMO i priroda ne mogu živjeti u koegzistenciji, tu nema suživota, to je jasno, no priroda i ekološka poljoprivreda mogu živjeti u suživotu pa me zanima, mislite li da Hrvatska ima dobru priliku za razvoj ekološke proizvodnje? Hoće li tome pripomoći Akcijski plan za razvoj ekološke proizvodnje koji je sada u javnoj raspravi? I mislite li da se možda treba razračunati s onim negativnim primjerima koje vi spominjete kad putujete i vidite ih, a koji ustvari kvare tu jednu sliku i bacaju [[Upadica: Hvala.]] sjenu na ekološku proizvodnju?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Tako je, mi nažalost zbog jednog lošeg primjera koji je prošao ispod radara trpe svi oni ostali i onda se smatra da ekološka proizvodnja je neka proizvodnja na kojoj se može uzeti dobar poticaj, praktički se ne mora predati. Ništa tome nije tako. Ja sam za to ne možemo na hektar proizvoditi 20 tona žita, to ne ide. Može to modificiranim sjemenom, ali to ima svoj vijek trajanja i nepovratne posljedice koje nikad više nećemo vratiti. Ovo što ste rekli, priroda ne oprašta te stvari. Amerika je to prošla i neke druge zemlje. Prema tome, Hrvatska ima izvanrednu priliku, ima geostrateški položaj, ima vode, ima šume, ima obradivo zemljište. E sad, samo nam treba taj mehanizam s kojim ćemo ponovo ruralni dio Hrvatske vratiti na ono mjesto na kojem je bio, a to je da proizvodi upravo tu hranu koju će onda veliki [[Upadica Radin: Hvala.]] ili manje veliki gradovi konzumirati i biti sigurni u ono što su kupili.
Gospođa Antolić Vupora.
Poštovani zastupniče, svjedoci smo vremena kada su papirnate škrnecle u kojima se čuvalo to domaće sjeme naših baka zamijenili šareni paketići sa prekrasnim sličicama, džinovskih paradajza i sličnih lijepih ukrasnih slika koje nažalost kasnije kod ureda se pokazalo da od toga ništa. Ali ja ću samo tu sličicu iz naše prošlosti pa možda sada i budućnosti iskoristiti za pitanje vama, dakle koji ste i vi dotaknuli, a to je pitanje sjemenarstva. Dakle, sjeme je nešto od čega jednostavno potičemo i čemu moramo kod čega moramo zaključiti to sve skupa i zaključiti kontrolom i čuvanjem i poticanjem tih starih naših sorata kako bi buduće vrste i sorte zapravo i opstale [[Upadica Radin: Hvala.]] i zapravo donijele tu novu i dobru super hranu Hrvatske.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Da, izazovi vremena su nešto čemu ne može niko odoljeti, naše bake, naši djedovi su čuvali naravno sjeme kad je završila sezona, sjeme se čuvalo za proljetnu sjetvu i to je nešto što je bila nekako i tradicija. Kad vi napustite tradiciju u bilo kojem obliku onda se suočavate s ovim. Naravno da kad dođete u trgovinu i kad vas ono šarenilo tamo i kad vi stvarno vidite onu vrećicu sa nekim ogromnim paradajzima i vi mislite pa zašto su ovi moji presitni zašto ne bi imao tako. No kad jednom promijenite genetiku onda je gotovo onda nema više povratka na staro onda više starog sjemena nema jel je ono iskrižano sa ovim sjemenom koji kupujete na ovaj način i tu imamo problem. Prema tome, povratak na i Europa kroz svoju zajedničku poljoprivrednu politiku upravo se želi vratiti, tu Hrvatska ima prednost jer nismo toliko zagađeni kao što je ostatak EU. Prema tome, ako tu komparativnu [[Upadica Radin: Hvala.]] prednost iskoristimo mislim da smo puno bliže cilju koji želimo ostvariti.
Gospođa Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Ivanoviću, otvorili ste brojne teme, vrijeme je žetve otkupna cijena 2,20 za pšenicu najniža u odnosu na sve države u okruženju. Ostavili smo ratare na milost i nemilost otkupljivačima, nakupcima, svima onima koji imaju silose. Stočarstvo nam je na koljenima ratari se uz četiri puta veću cijenu umjetnog gnojiva uz plavi dizel od 9,5 kuna pitaju čemu sve to. Mi sad ovdje govorimo o tome da ćemo biti GMO free država itd. i sve je to krasno, sve je to divno, ali naši ratari, naši seljaci svakim danom se pitaju da li spakovati kofere, otići u Njemačku ili i dalje obrađivati zemlju. Ja se nadam da mi svi skupa ovdje smo svjesni toga jer to su činjenice, dolazite iz istog kraja kao i ja i ljudi nam se javljaju ovo što se događa ratarima danas to je uistinu nečuveno. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Da, žetva je doba godine kad svaki proizvođač hrane, pogotovo ratari trebaju biti naplatiti ono što su potrošili u sjetvi i zaraditi nešto što će im trebati i za jesensku sjetvu koja će vrlo brzo doći. Apsolutno se slažem da je ovo nepošteno, kaže da čak pojedini ti otkupljivači uzimaju maržu od 70 lipa po kilogramu, sad zamislite vi on bez trunke uloženog rada uzima njemu 70 lipa po kilogramu žita samo zato što ima novac da to plati i ima mjesto gdje će to uskladištiti odnosno to se žito vozi već negdje dalje i to ne po cijeni od 2.20 nego po cijeni možda od 2.90, pa čak i do tri kune. To su stvari o kojima se moramo ozbiljno pozabaviti i ja mislim da i Ministarstvo poljoprivrede pa evo i na sjednicama Odbora za poljoprivredu itekako se vodi rasprava o tome. To moramo učvrstiti, no tržište je nemilosrdno [[Upadica Radin: Hvala.]] i robne rezerve više ne otkupljuju viškove i to je možda jedno od rješenja.
Hvala. I na kraju gospođa Dreven Budinski.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolega Ivanović, prehrambeni aditivi se ne smatraju hranom jer ne posjeduju hranjive vrijednosti već samo poboljšavaju neke od svojstava hrane poput boje, teksture i volumena. Zakoni nisu strogi prema tim dobivenim proizvodima pa je vrlo lako moguće da sa nekim nametnicima unosimo i GMO mikroorganizme iako to oni ne bi smjeli biti. Evo npr. jedna od najveća kifla je najljepša, onaj crveni paradajz je prekrasan pogotovo kiseljena hrana, kiseljeno meso, konzervirano, kobasice i da to ne govorim. E sad je pitanje oni jako lijepo izgledaju, ali da li je to zdravo pa me zanima vaše mišljenje.
Izvolite odgovor.
Da, pa kad vi uzmete voćni sok, a onda na njemu pročitate da je udio voća u njemu 5 ili 7% naravno da vam je sve jasno o čemu se to radi. Danas čak štoviše prehrambena industrija ide na to da piše da nema aditiva, nema pojačivača okusa, nema svega prema tome sa svim su se onim tim koristili i to vrlo intenzivno su se koristili. To je donijelo strašne probleme ja bih rekao da i dio ovih zdravstvenih problema koje mi imamo su uzrok upravo te stvari koje su se pojavljivali i sve je to ljudima izgledalo lijepo prekrasno, nisu čitali deklaracije, nisam ih čitao ni ja, no ti su podaci zaprepašćujući, mogu zaprepastiti svakoga, pa tako i mene i vas, ali evo prilika je pred nama, moramo ju samo znati iskoristiti i mislim da može biti puno bolje, hvala lijepo.
Hvala i vama, nemate više replika i sad je na redu g. Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege, pa mislim da je bitno zbog hrvatske javnosti reći što je zapravo GMO i naši instituti se bave proizvodnjom genetski modificiranog sjemena na primjer jer genetska modifikacija vam je izbor boljeg sjemena, ne izbor lošijeg, kalemljenje i slično, dakle to sve možemo okarakterizirati kao genetski, genetsko modificiranje. Međutim genetsko modificiranje o kojem govorimo danas ima puno dalekosežnije posljedice i puno je invazivnije i drugačije od onoga što sam upravo spomenuo. U svakom slučaju mislim da je bitno uskladiti hrvatsko zakonodavstvo sa ovom direktivom baš zbog toga što imamo ambiciju biti GMO free zemlja ili ako nemamo trebali bi imati zbog više razloga prije svega zdravlja naših građana, a onda i čitavog niza drugih prednosti koje možemo ostvariti, neke od njih su spominjane već prije. Evo kolegica Petir je pričala o gastro ponudi, recimo dakle turističkoj što bi sigurno doprinjelo promicanju Hrvatske, pogotovo kontinentalne Hrvatske kao atraktivnog, atraktivne destinacije. Kada govorimo o GMO hrani prije svega ono o čemu trebamo pričati je označavanje, znači dosljedno strogo označavanje hrane ili prehrambenih proizvoda koji, u kojima je korištena GMO, GMO sastojci ili poljoprivrednih proizvoda koji su uzgojeni pomoću spomenutog, dakle tu treba biti nemilosrdan i građanima jasno treba reći odnosno trebaju biti informirani koju hranu jedu. Druga stvar je certificiranje GMO free proizvođača bilo da se radi o poljoprivrednim proizvođačima ili drugim, dakle također strogo i dosljedno certificiranje što je kao ona markica svojedobno „Kupujmo Hrvatsko“, tako bi i GMO free trebalo postati nešto što bi potrošačima privlačilo pažnju i zbog čega bi se proizvođači, potrošači, pardon, odlučivali za kupovinu određenog proizvoda. Educiranje javnosti je također jako bitno i kroz naš školski sustav, ali i općenito kroz medije i na svaki način na koji možemo doprijeti do naših građana, trebamo ponavljati koliko je ovo bitna tema i koliko bi trebali obratiti pažnju zapravo na ono što jedu. I zadnje i ono možda najvažnije je dizanje standarda naših građana jer ako nemaju platežnu moć tada neće razmišljati što kupuju nego za koliko kupuju. Kada imaju platežnu moć onda će razmišljati i što kupuju, dakle ako imaju dovoljno novca da se odluče za proizvode koji su GMO free, koji su kvalitetni, koji su domaći, koji su iz kratkih lanaca opskrbe tada smo zapravo svoj glavni cilj i postigli jer vjerujem da ukoliko budu imali novaca za to da će itekako razmišljati što jedu i gledati jesti što zdravije, doslovno sa polja na stol i GMO free hranu, hvala.
To pauza ili gotovo?
Je, gotovo je.
A dobro, u redu, ja nikad ne znam jer puno puta sam pogriješio, sam uletavao u pauze. Gđa. Mirjana, Marijana Petir, prva replika.
Hvala vam lijepa. Kolega Hajduković, mislim da je jako važno da pojasnimo razliku između oplemenjivanja bilja i genetske modifikacije. Oplemenjivanja bilja je postupak kojim želimo dobiti bolja svojstva unutar iste vrste, a genetska modifikacija je kad prenosimo gen jedne vrste u drugu, primjerice kad prenosimo gen ribe u rajčicu, kad prenosimo gen bakterije ili virusa u kukuruz, dakle mi tu onda prelazimo te prirodne barijere, miješamo gene različitih vrsta, ne znamo što ćemo u konačnici dobiti i kako će to dalje utjecati, premda istraživanja pokazuju vrlo negativno na biološku raznolikost, a imamo već neka istraživanja koja pokazuju da postoji taj negativan utjecaj na ljudsko zdravlje. Čini li se vama da možda zato što se vrlo često brkaju pojmovi i jako je oštra i dobro financirana propaganda multinacionalnih kompanija bi bilo dobro malo jasnije i snažnije educirati javnost.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Apsolutno, budući da sam, što volim reći u prošlom životu odnosno u životu prije politike i bio pedagog odnosno prosvjetar mislim da u edukaciji je ključ i javnost treba biti educirana što znači genetska modifikacija i što znači unošenje GMO kroz hranu, koje su dugoročne posljedice i odnosno što to točno znači za njih i tad sam siguran da će biti motiviraniji tražiti recimo certifikat GMO free. Ali isto sada iskoristio bih još vrijeme što mi je ostalo, iznijeli ste jednu sjajnu ideju certificiranja također ugostiteljskih objekata koje služe GMO free hranu ili hranu sa, sa hrvatskih polja lokalnih proizvođača itd., hoće to biti zvjezdice, suncokreti o tome sad možemo pričati, to je manje bitno, ali mislim da bi i to pridonijelo i podizanju kvalitete naše gastro ponude kako na kontinentu tako i na obali.
Gospodin Karlić.
Hvala. Poštovani kolega, kad se spomene GMO, kad se kaže GMO obično to nekako izaziva negativne konotacije, ljudi obično misle da je to nešto loše, da je to nešto nezdravo, nešto jako štetno i tako. Međutim, genetski inženjering kao metoda i genetsko modificiranje zapravo imalo je svoj pozitivan smisao i zapravo želju da napravi nešto bolje, nešto kvalitetnije, nešto što je zdravije, nešto što je otpornije, da izmijeni neke gene koji su oštećeni u organizmu, pa da napravi da smanji mogućnost razvoja daljnjih bolesti, tako je evo i u hrani. E sad, obično mene zanima da li možda vi znate koliko je to daleko otišlo u proizvodnji i u poljoprivredi obzirom da se ne bavim poljoprivredom, da li su sad te posljedice modifikacije genetske više donijele korisnog ili štetnijeg osim ovog medijskog što zapravo nekog marketinškog smisla? Hvala.
Izvolite odgovor vi koji se bavite poljoprivredom.
Ja koji se bavim poljoprivredom, da, hvala. Hvala kolega i zapravo ovo je pitanje koje i polemika koja traje duže. Dakle vrlo bi bilo ambiciozno pokušati odgovoriti na to u minuti. Sigurno da ima onih koji će vam reći da su efekti GM proizvodnje hrane dobri, pozitivni, da se proizvodi više, da se ulaže manje, itd., itd. Imaju oni koji će vam reći da to nije zdravo, da su dugoročne posljedice jako štetne, kao i uvijek, istina je vjerojatno negdje u sredini, ali dok nemamo jasnih dokaza, odnosno dok dokazi, barem oni s kojima sam ja upoznat, za sada više pretežu na stranu onoga da je to dugoročno loše, do toga bih bio vrlo oprezan tu i zastupao ovu, recimo to tako, oprezni politiku. U svakom slučaju, jasno označavanje GMO hrane i GMO proizvoda je možda prvi korak.
Gđa. Vučemilović.
Hvala lijepo predsjedavajući, poštovani kolega Hajdukoviću. Da mi sad odemo u bilo koji trgovački lanac, pa to sa polica vrište domaće, izvorno, ekološki, a sve monete bez pokrića. Ništa nema veze s ničim, dovoljno je da se jabuke iz Poljske prepakiraju pa da dobiju oznaku proizvedeno u Hrvatskoj. Samo zato što je stavljeno u nekakvu najlonsku foliju, imamo čvarke napravljene od svinjetine iz Njemačke u plastičnim posudicama iz Srbije, a na njima lijepo piše izvorno hrvatsko. Znači to označavanje je jedna šuma laži, neistina i obmana naših potrošača u kojem treba napraviti reda i drago mi je da ste se toga dotakli u vašem izlaganju. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala kolegice Vučemilović. Da, zato sam i rekao, treba biti dosljedan i strog u označavanju i tretiranju tako označenih proizvoda jer, slažem se sa vama, svašta možete naći na policama naših trgovačkih centara i vidjet ćete da se često radi, recimo o rajčici, ili kako ja volim reći, kako se u našem kraju kaže, paradajzu, koji prekrasno izgleda, ali kad ga jedete uopće nema okus, dok onaj koji ste sami uzgojili u svojoj bašči, često ne izgleda tako reprezentativno, ali ima miris, ima okus i sladak je, onako, slatko ga je jesti. To je s jedne strane. S druge strane, imate neke trgovačke lance koji su tu malo stroži i malo dosljedniji, ali to je njihova politika, ne želim sad tu nikoga reklamirati pa neću izdvajati niti jedan od njih, ali evo, recimo, ja često kupujem u jednom koji se zaista može pohvaliti visokoj kakvoći proizvoda. Ne mogu reći da je to iz Hrvatske, iako oni tako kažu, ali činjenica je da je puno bolji, recimo paradajz, nego koji ćete kupiti u drugim trgovačkim centrima.
G. Šašlin.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovani kolega. Evo, ja ću sad malo pokušati malo pilu okrenuti naopačke ovaj. Ovaj, mi ovdje govorimo sad sa određenom nekakvom sjetom, nostalgijom, o vremenu iza nas od prije 30, 50 i više godina kao da je tad bilo doista sve to tako sjajno, bajno, govorim o starim sortama sjemena, starim nekakvim sortama voća, povrća, itd., je li? Istovremeno zaboravljamo da su prinosi tada bili upola manji, da ne kažem i više nego upola manji i da jednostavno, da smo ostali na tim prinosima, danas ne bismo imali dovoljno hrane, praktički za polovicu stanovništva na svijetu. Isto tako, zaboravljamo da jednostavno potrebe za hranom stalno sve više i više rastu i da jednostavno bez nekakvih umjetnih gnojiva, zaštitnih sredstava, teško da bi mogli ostvariti takve prinose i zadovoljiti jednostavno te naše potrebe. Ovaj, životni vijek ljudi se povećao, to je činjenica [[Upadica: Hvala lijepa.]] Produžio se, bitno se produžio tako da nije sve to tako crno i trebali bi [[Upadica: Vrijeme. Vrijeme.]] biti što je moguće više realniji u svim tim procesima koji su neminovni, a mi bi ih trebali [[Upadica: Mi, mi ćemo…]] na neki način ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
… iskorištavati do kraja to što ste taj vijek produžili. Izvolite odgovor.
Pa ja se s vama slažem, kolega. Zato sam i kad sam odgovarao kolegi Karliću isto rekao da je istina vjerojatno negdje u sredini i da tu treba biti oprezan, barem tako ja to vidim. No, što se tiče prošlosti, evo, pitajte bilo koga od nas, bez obzira koliko, bio mlađi ili stariji. Je li bolje sada ili prije, svi će vam reći da je bilo bolje prije. To je valjda zato što smo skloni pamtiti samo dobre stvari, a one loše često i zaboravimo. Trebamo pokušati zaštititi naše autohtone vrste, daleko od toga, i zbog nekih naših nasljeđa i povijesti, a i zbog činjenica su često, da se radi o kvalitetnim sortama. Ali da, slažem se s vama. Postoji, postoje ozbiljni problemi koje će uzrokovati eksponencijalni rast stanovništva, posebice u Africi. Ali isto tako i rat u Ukrajini utječe na opskrbne lance, Ukrajina i Rusija su i dalje najveći proizvođači žita, dakle tu će biti velikih poremećaja koja neće toliko osjetiti Europa, možda kroz poskupljenja. Ali Afrika, recimo, itekako hoće.
Odgovor, izvolite [[Upadica: Odgovorio je.]] Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi kolega. Malo ću se nastaviti na ovo što je uvaženi zastupnik Šašlin rekao. Da, mi smo ovdje ipak generacije koje su nešto starije, koje nešto pamte te neke okuse, mirise koji su bili, okusi i mirisi naših djetinjstva kad je život bio sasvim drugačiji. Mi imamo sad jedan problem koji nije usko vezan uz GMO. Čak, stavimo to izvan konteksta, udio 0,9%, ne moramo uopće raspravljati. No, imamo problem drugi, što su naša djeca naučila na te neke druge oku, ne okuse i ne mirise i njima ovo sve što ima okus i miris u biti više nije i ne prija kao nama. Što tu poraditi i što tu napraviti osim naravno, uvesti u dječje vrtiće, osnovne škole i sve ono kao što imamo u projektu u Osječko-baranjskoj županiji da jednostavno se od maločim suočavamo i sa tim okusima, mirisima, [[Upadica: Hvala. Vrijeme. Vrijeme.]] i da shvate da je to zdravo. Inače ćemo imati veliki problem.
Oprostite g. Hajduković, g. Ivanović, moram vam to reći, imate potpuno pravo, imaju više okusa i više mirisa, ali se, ja sam starija generacija od vas, ali ono što je bilo izvana je bilo bolje. Se sjećate? Izvolite odgovor.
Hvala. Kažu da je uvijek ono što je tuđe je slađe. Ali da mogu se složiti u neku ruku sa vama. Međutim, ne znam vjerojatno ste u pravu. No, ako mene pitate mrkva koju smo jeli prije i mrkvu koju jedemo sada, ovo što jedemo sada vam je čista voda i neka tvrda tvar. Evo, osjećam se kao da žvačem ništa. Mislim da kad naša djeca ipak probaju onu pravu mrkvu da će ipak ostati iznenađeni u pozitivnom smislu. Da, ali slažem se sa vama trebali bi više imati takvih projekata i to što se radi u Osječko-baranjskoj županiji je stvarno dobar projekt „Sa polja na stol“ i to na stol u školama. Govorimo o povrću, govorimo o voću prije svega. Dakle, proizvode koji direktno i svježe dolaze u škole što ima dvojaku prednost. Prije svega naša djeca se hrane zdravo, a s druge strane izlažemo ih nekim dobrim stvarima, a to su zaista kvalitetni proizvodi.
Hvala gospodine Hajduković, nemate više replika i sada je na redu završno u ime HDZ-a gospodin Mladen Karlić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Evo kao što smo se malo prije već cijelo vrijeme zapravo govorimo da čim spomenemo GMO obično to nekako izazove reakciju bilo negativnu, bilo pozitivnu, ali najčešće ne neutralnu posebice kad se radi o hrani naravno da svako spominjanje genetske modifikacije kod ljudi izaziva određeni strah ili nedoumice i zbog toga je jako važno da se jedan ovakav zakon donese. Možda samo evo nekoliko primjera gdje se koristi genetski modificirano dijelovi ili proizvodi iii lijekovi, cjepiva na primjer kod evo ljudi oboljelih od dijabetesa koji koriste, koji su ovisni o inzulinu koriste inzulin, on je genetski modificiran, neka cjepiva kao što je ovo koje smo koristili u coroni MRNA, znači mesanger RNA, znači gdje je genska poruka zapravo šalje organizmu to smo unijeli u sebi. Nije nam se ništa dogodilo loše, bar većini. Mogućnost uporabe genetskog inženjeringa u medicini je jedan izuzetno veliki potencijal jer se tom tehnologijom mogu zamijeniti geni koji su vezani uz neke teške bolesti. I zapravo tako možemo prevenirati, smanjiti ili pogotovo one koji se genski prenose na neki način neutralizirati i poboljšati zdravlje naših građana. Glavni i osnovni razlog zbog kojeg se zapravo uopće počela hrana genetski modificirati bilo je da se poveća otpornost pogotovo biljne hrane od nametnika, znači bolesti biljaka i tako što je da bi stvorili neku kvalitetniju i bolju proizvodnju, veću količinu, jel' tako da bi to bilo zdravije. Ali naravno postoje neke opasnosti za ljudski organizam i zbog toga treba biti oprezan i zbog toga je važno da se to sve dobro deklarira, dobro označi kad se koristi takva genetska modifikacija. To prvenstveno se tu misli na alergije, alergijske reakcije kod nekih ljudi koje može izazvati takva hrana, zatim … [[Govornik se ne razumije.]] u ljudske stanice ili crijevne bakterije pa mogu izazvati određene promjene i bolesti. Treći problem je križanja pogotovo kod biljaka, znači miješanja tih genetski modificiranih i onih autohtonih u poljima i time na neki način zagađenja one zdrave, ekološke proizvodnje ako se znači to ne kontrolira. Ono što naravno je problem u javnosti, postoji određena zabrinutost zbog činjenice da se ocjena sigurnosti hrane, Europske agencije za sigurnost hrane u području postupka odobravanja genetski modificirane hrane temelji prvenstveno na studijama koje naručuje industrija kako bi se pružila potrošačima dodatna razna jamstva i kako bi se osigurao pristup svim dostupnim, relevantnim znanstvenim podacima i studijama u predmetu zahtjeva primjereno je predvidjeti i savjetovanje sa trećim stranama a sa ciljem utvrđivanja dostupnosti drugih relevantnih znanstvenih podataka. U skladu sa navedenim predlaže se usvajanje ovog zakona, gdje će se predmetnim zakonskim prijedlogom ono što je najbitnije važeće zakonodavstvo RH uskladiti sa zakonodavstvom EU i na taj način osigurati direktna primjena izmijenjenih odredbi sukladno navodu uredbi. Omogućit će se unificirano postupanje za sve dionike u postupku odobravanja GM hrane i hrena za životinje i to sa posebnim naglaskom na segment obavješćivanja u postupku analize rizika, transparentnost podataka prilikom odobravanja hrane. Omogućit će se javan, proaktivan i lako dostupan pristup svim znanstvenim podacima, informacijama kojima se potkrepljuju zahtjevi za odobrenje na temelju prava EU kao i u drugim zahtjevima za pružanje znanstvenih rezultata te u najranijoj fazi procjene rizika koja se odnosi na postupak podnošenja zahtjeva ili obavijest, tzv. prijave u postupku odobrenja GM hrane i hrane za životinje , produljenje odobrenja genski modificirane hrane za već odabranu genetsku modificiranu hranu. Zatim će se ojačati povjerenje grana ne samo po pitanju zdravstvene ispravnosti hrane već i vjerodostojnost znanstvenih podataka i studija koji su sada podnositelji najvećim dijelom bili industrija, zatim nadležnih tijela i svih institucija koje su zadužene za formiranje mišljenja o sigurnosti hrane odnosno donesenih odluka u svezi pružanja odobrenja ili novih odobrenja i genetski modificirane hrane i kao takve iste hrane i za životinje. Klub Hrvatske demokratske zajednice naravno podržat će ovaj prijedlog zakona. Hvala.
I vama. Gospođa Andreja Marić, klub zastupnika SDP-a također završno. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo još nekoliko završnih misli koje nisam stigla reći u uvodnoj raspravi u ime kluba. Dakle u EU se uključujući i u Hrvatsku svake godine uvozi 35 milijuna tona GM soje. Međutim, mesni i mliječni proizvodi proizvedeni od životinja koji su se hranili GM usjevima po sadašnjoj regulativi ne moraju biti deklarirani zato ne znamo sljedivost mesa, mliječnih i mesnih proizvoda koje jedemo. U prehrani se također koriste i prehrambeni aditivi dobiveni uz pomoć GMO-a i kao takvi se također ne moraju deklarirati kao GM proizvodi. To je zapravo nedosljedno jer bi i finalni proizvod na polici trebao biti označen ako je stoka hranjena GMO-om. Dakle, riječ je o nužnosti i sljedivosti proizvoda od farme do stola. Mi smo, Hrvatska je turistička zemlja. Jasno bi trebalo označiti GMO free hranu i to je snažno povezano sa sigurnošću potrošača. U svakom slučaju preporuka je svim potrošačima da pažljivo čitaju certifikate i da naravno više jedu hranu koja je domaća i koja je uzgojena na ekološki prihvatljiv način, dakle već u startu GMO free. Hrana bi, dakle potrošači imaju pravo znati što kupuju, imaju pravo naravno na izbor, na jasne deklaracije i na potpunu informaciju. U pripremi sam naišla na jedan zanimljiv, jednu zanimljivu izjavu jednog profesora koji kaže da na osobnoj razini izbor hrane bez GMO je stvar pismenosti, stila, identiteta i estetike, a na nacionalnoj razini je GMO free politika izraz suverenosti i poljoprivredne neovisnosti. Također toksikologija GMO hrane i usjeva nije i ne smije biti jedini argument u javnoj raspravi, evo prof. Valerije Vrček to mi se baš svidjelo. Mi smo se još 2015. s još 19 drugih članica EU izjasnili kao država u kojoj se zabranjuje uzgoj genetski modificiranih biljaka u svim županijama dakle proglasile su se je li još ranije GMO free županijama i mi kao spomenuta već turistička zemlja trebamo težiti da imamo što više GMO free certifikata. Kakva je procedura da bi se u Hrvatskoj dobila dozvola za korištenje GMO-a odnosno certifikat potrebno je tražiti od nadležnih institucija za zdravstvo kao što je Ministarstvo zdravstva, a u Europi je nadležna institucija Europska agencija za sigurnost hrane i lijekova. Kako prepoznati GMO hranu, u svakom slučaju rekla sam već čitati deklaracije, već smo valjda svi navikli kad kupujemo kozmetiku pa gledamo gdje je paraben free, bisfenole A, izbjegavamo aluminijske soli itd., ali bi trebalo poticati naše građane da čitaju deklaraciju i na hrani. U svakom slučaju trebala bi postojati jasnija regulativa kojom bi se svi proizvodi jasno označili, pa između ostaloga kako bi se poštovala i ona sljedivost hrane da se i meso i mesni proizvodi dodatno označe. Spominjala sam već da sam zapravo na malo GMO free certifikat proizvoda našla, Cekin svježa piletina, Vindon blagdanska GMO free purica i vinkovački Agro-klaster je dobio certifikat za GMO free jaja, dakle to je još uvijek malo i zapravo bi trebalo educirati i same proizvođače na koji način zapravo prilagoditi proizvodnju, stimulirati ih da dobivaju GMO free certifikate. Već smo svi manje-više iznijeli da su velike razlike u regulativi između EU odnosno Amerike, dosta su veliki prijepori i zapravo pritisak industrije i velikih proizvođača što sjemena kao što je Monsanto, što pesticidni dio, ova pogotovo kao što je Sigentag gdje su zapravo pritisci na to da se omogući što više GMO proizvoda, međutim u EU kao što rekoh je ipak drugačija situacija, tu je bilo i velikih i prosvjeda protiv Monsanta u velikim gradovima, e nadamo se da takvih pritisaka industriji u Hrvatskoj neće biti. I na kraju što trebamo napraviti, čemu težiti, dakle što više kontrola, što više inspekcija da zaista kod nas ne bude GMO proizvoda odnosno hrane jel, ne govorim o medicini, stimulacija da bude što više GMO certifikata, poticaji za domaću, za ekološku proizvodnju, dakle to je prilika i za našu hrvatsku poljoprivredu i za našu proizvodnju i u svakom slučaju edukacija i proizvođača i stanovništva kako bi se što zdravije hranili i kako bismo stimulirali što više našu domaću proizvodnju, hvala lijepa, podržat ćemo zakon, hvala.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu i glasat ćemo kada se steknu uvjeti. Slijedeća točka dnevnog reda je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biljnom zdravstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 262. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Primjenjuju se odredbe koje se odnose na drugo čitanje, a amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. S nama je ministrica poljoprivrede gđa. Marija Vučković, želi li uzeti uvodnu riječ? Da, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, gđe. zastupnice i zastupnici. Predlaže se konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biljnom zdravstvu. U postojećem sustavu koji uređuje ovo područje iskustvom tijela nadležnih u provedbi zakona, kao i svakim radnim iskustvom, te na temelju prikupljenih informacija od specijaliziranih subjekata uočene su određene potrebe unaprjeđenja uvezanog za postojeći zakon koji se poglavito očituju u reguliranju unosa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta u granična područja RH, reguliranju odobrenja karantenskih stanica i prostora za izolaciju, uvođenju informacijskih sustava u području biljnog zdravstva i uređenju novčanih kazni za prekršaje iskazane u eurima. Izmjenama i dopunama ovog zakona stvara se pravni temelj za donošenje podzakonskog propisa kojim će se detaljnije regulirati unos bilja iz graničnog područja susjednih trećih zemalja u granično područje RH, a u skladu s nadležnom uredbom EU. Također definiraju se uvjeti i način odobrenja rada karantenskih stanica i prostora za izolaciju odnosno opoziv karantenskih stanica i prostora za izolaciju. U cilju prikupljanja i praćenja, te razmjene mapiranja podataka, mapiranja demarkiranih područja za određene karantenske štetne organizme uspostavlja se informacijski sustav u biljnom zdravstvu. U odnosu na prvo čitanje konačni prijedlog zakona je nomotehnički dorađen odnosno usklađen s primjedbama Odbora za zakonodavstvo HS, te pribavljenim mišljenjima tijela državne uprave. Također konačni prijedlog zakona je usklađen sa Zakonom o uvođenjem eura kao službene valute u RH i uputom Ministarstva financija. Financijska sredstva planiraju se u iznosu od 675000 kuna u Državnom proračunu za 2022. godinu također u projekcijama za 2023. i 2024. godinu nisu predviđena sredstva za aktivnosti vezane za nadogradnju no planirat će se prilikom izrade plana proračuna za novo trogodišnje razdoblje. Navedeni iznos smatra se nužnim s obzirom na potrebu praćenja štetnih organizama u Republici Hrvatskoj, a u svrhu provedbe nadležne uprave. Konačno donošenje ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biljnom zdravstvu omogućuje se nesmetano unošenje bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta u granična područja Republike Hrvatske koji su proizvedeni u obližnjem graničnom području treće zemlje. Definiraju se uvjeti i način odobrenja i opoziva rada karantenskih stanica i prostora za izolaciju, pridonosi se smanjenju rizika od širenja štetnih organizama koji se upotrebljavaju za službena istraživanja ili provođenja testova uspostavom i informacijskih sustava omogućuje se da dio podataka bude javno dostupan, te će na taj način zainteresirana javnost u svakom trenutku imati podatke o nezaraženim, zaraženim i ugroženim regijama kad su u pitanju karantenski štetni organizmi, te se usklađuju novčane kazne u eurima u skladu sa zakonom o uvođenju eura kao službene valute Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. Imate nekoliko replika. Gospodin Dretar prva replika.
Hvala vam lijepa poštovana gospođo ministrice. Dozvolite u konačnome prijedlogu zakona kojem ovdje raspravljamo nalazi se i odredba o održavanju i nadogradnji aplikacije MOBI the Pest. U mom procesu istraživačkog zastupništva našao sam obrazloženje dodjele ugovora. Naime, taj se ugovor dodjeljuje već jednoj tvrtci i tamo u tom obrazloženju stoji bez prethodne objave poziva na nadmetanje u službenom glasilu EU iz kojeg razloga navodim precizno radove robe ili usluge može pružati samo određeni gospodarski subjekt zbog nepostojanja tržišnog natjecanja zbog tehničkih razloga. Budući da znamo da je vrijeme silno snažnih hrvatskih informatičkih tvrtki postavljam vam pitanje koji su to tehnički razlozi iz kojih proizlazi sposobnost samo jedne tvrtke da održava i nadograđuje aplikaciju MOBI the Pest? Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Dakle, Ministarstvo poljoprivrede potpuno poštuje Zakon o javnoj nabavi, sve postupke koji nisu po posebnim procedurama objavljuje čak i one koji su dio jednostavne nabave prema uputi koju smo donijeli prije dvije godine na web stranici i od postupaka eventualna isključenja od provođenja postupka su samo ukoliko su zakonom predviđena. Ja moram priznati da moram provjeriti ovo što ste me pitali. Aplikacija je u nadležnosti Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu, pa ću provjeriti. Ali mogu reći u načelima da se potpuno sve poštuje i čak i jednostavna nabava da se objavljuje na webu.
Hvala. Gospođa Antolić Vupora.
Građani su premalo informirani o ovoj aplikaciji i moram napomenuti da dolazim iz pograničnog područja i mene zanima kakva je mogućnost, odnosno kakva je dosadašnja praksa razmjene podataka o biljnim bolestima sa drugim državama ne samo Slovenijom nego općenito o pograničnom području i na koji način zapravo ćete taj dio unaprijediti?
Odgovor.
Svi fito informacijski sustavi se unapređuju svake godine, razmjena podataka se također unapređuje ne samo zbog unapređenja sustava nego slijedom regulative koja to traži od nas. Mogu potvrditi da mi sa svim zemljama EU imamo jako dobru razmjenu podataka.
Gospođa Petir.
Hvala vam potpredsjedniče, poštovana ministrice zaštita bilja i obuzdavanje bolesti uvijek je isplativije nego kasnije sanirati posljedice, a posljedice na globalnoj razini su dosta velike i u smislu prinosa, isto tako u financijskom smislu. Imate li vi možda podatke koliko Hrvatska troši na zaštitu bilja na biljno zdravstvo? I da li znamo u financijskim pokazateljima koliko nas koštaju posljedice napada pojedinih biljnih nametnika, ne mislim samo u poljoprivredi, jer znamo da se oni u posljednje vrijeme pojavljuju na žalost i u šumarstvu. FURIO RADIN: Izvolite odgovor.
Izvolite odgovor.
Ja ne mogu naravno potvrditi kolike su posljedice točne. Mogu potvrditi da mi povećavamo iz godine u godinu sredstva koja su potrebna za zaštitu od nametnika, a isto tako povećavamo sredstva i za preventivni sustav. Što se tiče fito informacijskih pretraga mi trošimo nekoliko milijuna kuna godišnje, a Hrvatske šume troše značajno veća sredstva za zaštitu od nametnika.
Gospođa Ban Vlahek.
Poštovana ministrice mene zanima da li je zakonski strogo regulirano gdje sa drvima koja napadne neka bolest pa se ona moraju odstraniti? Da li to sve ide u kompost, te da li postoji mogućnost, da li već se to radi da se to drvo donira siromašnim građanima za ogrjev. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Ne mogu potvrditi da se drvo donira siromašnim građanima za ogrjev. Mogu ispitati je li to moguće, a drvo se zbrinjava sukladno zakonom predviđenim procedurama.
I na kraju gospodin Šašlin.
Poštovana gospođo ministrice, poštovani gospodine potpredsjedniče. Sigurno jedan od najvažnijih ciljeva ovih izmjena zakona je zaštita teritorija RH od unosa novih štetnih organizama i štetnih zaraznih bolesti, jer znamo koliko nam je teško kad se pojave nekakve nove zarazne bolesti poput zlatne žutice u vinovoj lozi, itd., koliko treba vremena, napora i truda da se kasnije spriječi njeno širenje, itd. Koliko je Ministarstvo, odnosno nadležne službe, koliko su na neki način spremne za takve izazove koji nas nažalost sve više očekuju ovom vremenu koje je pred nama? Hvala.
Izvolite odgovor.
Pa svakako je potrebno uložiti dodatne napore, osobito u pogledu suzbijanja širenja zlatne žutice jer nažalost preveliki dio hrvatskih vinograda je zaražen, poseban problem jesu privatni vinogradi i usitnjene parcele. Ovo Ministarstvo poljoprivrede, naravno, donosi i akcijske planove i naredbe kojima se propisuju radnje, a isto tako, proveli smo i poseban prvi takav projekt na području Istarske županije uklanjanja, krčenja i uklanjanja vinograda, zaraženih zlatnom žuticom na poljoprivrednom zemljištu koje je bilo u vlasništvu države. To ćemo nastaviti raditi dalje, no moram isto tako reći da je lakše to raditi na zemljištu na kojem su uređeni vlasnički odnosi.
Hvala lijepa. Nemate više, za sada nemate više replika. Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječi? Da. Gđa. Petir, predsjednica Odbora za poljoprivredu, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovana ministrice, državni tajniče, ravnateljice. Odbor za poljoprivredu HS-a raspravio je na svojoj 67. sjednici Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biljnom zdravstvu u svojstvu matičnog radnog tijela. U raspravi je istaknuto kako bi uspostava informacijskog sustava i nadogradnja MOBI Pest aplikacije za praćenje 10 novih štetnih organizama trebala pripomoći u borbi protiv štetnih organizama, što je važno zbog preveniranja napada štetnih organizama, njihovog iskorjenjivanja i utjecaja na održivost poljoprivredne proizvodnje i šumarstva. Pozitivnim je ocijenjena spremnost za olakšanje unosa bilja u granična područja RH za korisnike pogranične propusnice koji imaju prebivalište u graničnom području RH, a vlasnici su zemljišta u graničnom području treće zemlje. Nakon provedene rasprave, Odbor za poljoprivredu HS-a jednoglasno je odlučio predložiti HS-u donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biljnom zdravstvu.
Hvala vam lijepa. Otvaram raspravu. Prvo, prvo klubovi, ispred Kluba zastupnika Mosta, gđa. Marija Selak Raspudić, ne vidim ju. Gubi pravo. Sada je na redu g. Nikša Vukas, Kluba zastupnika socijaldemokrata. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, ministrice sa suradnicima. Kao što je kratko ministrica rekla u uvodu, prijedlog zakona o izmjeni dopunama biljnom zdravstvu, mi u ime Kluba socijaldemokrata smo to podržali i u prvom čitanju i mislim da je to ispravna stvar i kroz cijeli, ove nove izmjene, praktički 3 stvari su informacijski sustav, detaljnije se propisuju odredbe koje se odnose na unos određenog bilja i biljnih proizvoda u granična područja i detaljnije se propisuju postupci za odobrenja karantenskih stanica. Mislim da su sve te tri stvari bitne. Ono što mi ne bi htjeli da se unese u Hrvatsku, sigurno da ni nama nije dobro da mi to izvezemo vani i mislim da koliko moramo biti strogi prema uvozu, da toliko trebamo biti, pod navodne znake i strogi i edukativni prema našim proizvođačima jer njima će to u konačnici dobro doći. Ja bi želio da taj, kao što sam i u prvom čitanju govorio, da taj informacijski sustav bude, mene ne zanima tko će njega raditi, to su javni natječaji, da on bude jednostavan, da bude u realnom vremenu, da ti podaci budu ažuriranu u najmanjem kraćem vremenu što treba jer svi znamo da, pogotovo u poljoprivredi, korovi i bolesti i sve skupa što vuče za sobom se brzo šire. To je jedna stvar. Druga je stvar da sustav kontrole mora funkcionirati i treća je stvar da te karantenske stanice moraju biti adekvatno opremljene, da moraju udovoljavati svim uvjetima i da ljudi budu educirani i mislim da već sad kad pričamo o ovom zakonu, tu se nema šta puno reći, to je praktički europska direktiva i mislim da taj Zakon, da itko kaže protiv toga nešto ne voli hrvatsku poljoprivredu, ne voli naše proizvođače jer sami znamo, kad se dođe do tih bolesti, koji su to, koje su to štete i za same proizvođače i za državu i prema tome, mislim da tu neke dileme nema. Ali, mislim da bi mi trebali, pogotovo i Ministarstvo poljoprivrede, kroz neke brošurice, kroz neke edukacije, kroz neke okrugle stolove, napraviti jednu akciju, mislim da se za to ima sredstava. I možda vi to već i jeste predvidili, ali što se tiče Kluba socijaldemokrata, tu ćete imati punu podršku zato što je to sve što se radi za dobrobit naših proizvođača. Sami znamo u kakvim uvjetima se nalazi hrvatska poljoprivreda. Sami znamo u kakvim uvjetima se nalazi Europa vezano za rad u Ukrajini i mi sigurno sebi ne možemo dopustiti da nekom nepažnjom ili nebrigom, da dođu u ugrozu usjevi pšenice, kukuruza, ječma, nebitno kojih poljoprivrednih proizvoda i mislim da, što se tiče nas, u prvom čitanju smo to podržali, podržat ćemo to i u drugom čitanju, ali ono što je stvarno trebaju kontrole, kontrole, kontrole, edukacija, edukacija, edukacija. Hvala.
Hvala. Gđa. Ban Vlahek i gđa. Antolić Vupora dijelit će vrijeme SDP-a o ovome, ovom, posvećeno stavovima o ovome Zakonu, da budem precizniji. Izvolite.
.../Govornik naknadno uključen. financijska sredstva koja se isplaćuju za tu namjenu na godišnjoj razini. Kako sa skoro svakim novim zakonom broj informacijskih sustava raste kao gljive poslije kiše tražila sam podatak o planiranom broju novih informacijskih sustava u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede za što također nisam dobila odgovor ni u kojoj će se godini nadograditi aplikacija MOBI the Past jedan od informacijskih sustava u biljnom zdravstvu ni koliko će koštati održavanje iste. Apeliram na ministarstvo da konačno dostavi podatke kako bi građani RH dobili uvid u navedeno. Nadalje, tijekom rasprave u prvom čitanju navela sam kako se ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona detaljnije propisuju postupci za odobravanje rada karantenskih stanica i prostora za izolaciju što pozdravljamo. Opravdanost zahtjeva i udovoljavanje uvjetima utvrđuje stručno povjerenstvo, a na temelju prijedloga povjerenstva se donosi rješenje. Ono što nije dobro protiv rješenja ne može se uložiti žalba već samo pokrenuti upravni spor pred nadležnim upravnim sudom. U zakonu postoji još čitav niz situacija u kojima nije moguća žalba što smatramo neprihvatljivim. Ministarstvo poljoprivrede sve češće ukida mogućnost žalbe i zamjenjuje ga pokretanjem upravnog spora. Stoga ponovno tražim obrazloženje zašto se u nekim odredbama onemogućuje podnošenje žalbe i čini mi se da je to sve češća praska Ministarstva poljoprivrede, pokretanje upravnog spora umjesto podnošenja žalbe košta i dugo traje pa inzistira na vođenju postupaka uzimajući u obzir nesigurnu financijsku situaciju i brzinu rješavanja pojedinih predmeta. Čuli smo kako će se novim prijedlogom izmjena i dopuna zakona detaljnije urediti pojedina područja biljnog zdravstva kao što su fitosanitarni nadzor, unos određenog bilja i drugih predmeta u granična područja RH, opoziv karantenskih stanica i prostora za izolaciju, vođenje informacijskog sustava praćenja štetnih organizama, formiranje stručnog povjerenstva za odobravanje kao i druga pitanja koja će nadam se pozitivno utjecati na provedbu Zakona o biljnom zdravstvu. Smatram da su već prvim pregledom zakona uočeni potencijalni problemi sa žalbama, problemi s provođenjem digitalizacije i informatizacije, problemi s nadležnostima i slično što je trebalo ispraviti kako bi zakon bio koristan za državu i njene građane te kako bi postigao dugoročno pozitivan efekt, a ne samo akt koji donosimo proforma pod krinkom usklađenja zakona sa europskom regulativom. Hvala lijepa.
I vama. Gospođa Antolić Vupora izvolite.
Dobro veče. Poštovani predsjedavatelju, poštovani prisutni. Kako je navela i predlagateljica Vlade RH dakle ovdje prisutna ministrica poljoprivrede dakle kako je iznijela, glavni cilj zakona i zaštita bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta od štetnih organizama, utvrđivanje prisutnosti i utvrđivanje štetnih organizama, sprečavanje unosa i širenja štetnih organizama te njihovih iskorjenjivanje primjena fitosanitarnih mjera, sprječavanje izvoza bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta zaraženim štetnim organizmima te zaštita okoliša od posljedica djelovanja štetnih organizama. Kao glavni cilj ovog konačnog prijedloga zakona navedena je uspostava informacijskog sustava u području biljnog zdravstva koje će se koristiti za prikupljanje, pohranjivanje i čuvanje i obrađivanje informacija o rasprostranjenosti karantenskih štetnih organizama Unije i štetnih organizama koji privremeno ispunjavaju uvjete za uvrštavanje u karantenske štetne organizme Unije. Detaljnije se propisuju odredbe koje se odnose na unos određenog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta u granična područja RH, detaljnije se propisuje i postupci za odobravanje rada karantenskih stanica i prostora za izolaciju. Dodatno će se nadograditi aplikacija MOBI the Past za praćenje novih štetnih organizama te će se uvesti i novčane kazne u eurima. Smatram da je ovaj zakon itekako potreban te da su opravdane njegove izmjene i dopune, no mislim da se tu možemo svi složiti bilo je prijašnji zakoni su isto tako rasprava je dala za zaključiti da ne postoji dovoljna educiranost građana. U prvom redu tu mislim zapravo na slabu nikakvu educiranost za korištenje aplikacije za prepoznavanje štetnih organizama. Znam da je dano objašnjenje da će se na jednostavan način to približiti građanima, ali često to ostaje na obećanju da će se to učiniti, ali pitanje se postavlja kada, gdje i sasvim sigurno za to su potrebna i sredstva i vrijeme, međutim tu nije vidljivo na koji način i gdje i kako i sa kojim novcima bi se moglo izvršiti. Ljudi su premalo informirani i mislim da će za ovaj zakon za ogromnu većinu naših građana biti mrtvo slovo na papiru i još jedan u nizu nerazumljivih propisa koji samo neki mogu zapravo primjenjivati i samim tim neće koristiti u toj mjeri u kojoj je bilo zapravo i zamišljen i postavljen. Nadalje, mi ne znamo kakva su iskustva i jel ima, ima uopće nešto o razmjeni informacija s nama i susjednim zemljama. Iz odgovora ministrice, ona kaže da da, da postoji ta suradnja, međutim ona bi trebala biti nekako dokazljiva, vidljiva, mi bi ju trebali znati negdje iščitati i provjeriti. Ja dolazim iz krajnjeg sjeverozapada Hrvatske, iz pograničnog područja sa Slovenijom. U praksi štetni organizmi mogu prijeći iz jedne države u drugu u vrlo kratkom vremenu jer su neka polja i vinogradi fizički spojeni iako se formalno nalaze na teritorijama dvije države. Na to pitanje mi nemamo odgovora. Logično se naime nameće i pitanje zašto se i dozvoljava unos karantenski štetnih štetnika na području pojedine države, koja je tome svrha, istraživanja ili nešto drugo? Vidite, dosta je tu nepoznanica i za nas članove najvišeg zakonodavnog tijela u državi koji donosimo zakone, a kamoli za prosječnog građanina koji bi trebao imati koristi od tog zakona, a moram konstatirati da jedino što mogu građani očekivati je da mogu biti jako zbunjeni. Evo toliko u ime kluba, hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDZ-a g. Stipan Šašlin, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovana gđo. ministrice, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o biljnom zdravstvu uređuje se i usklađuje naša zakonska regulativa sa zakonskom regulativom EU. Naime, RH u obvezi je preuzeti u svoje zakonodavstvo europske propise odnosno stvoriti pravnu osnovu za donošenje podzakonskih akata koji proizlaze iz odredbi EU. Stoga donošenjem izmjena i dopuna zakona omogućit će se i daljnja provedba Uredbe 2016/2031 Europskog parlamenta i vijeća, te provedba Uredbe komisije 2017/23013, što je to praktički biljno zdravstvo, o čemu govorimo u ovom, u ovom, u ovim izmjenama zakona. Zdravstvena ispravnost bilja od iznimne je važnosti za biljnu proizvodnju, za šume, za prirodu, za prirodne eko sustave i u biološku raznolikost, a sama proizvodnja bilja je temelj prehrambenog lanca bez čije proizvodnje ne bi bilo niti hrane za ljude, niti hrane za životinje. Ogroman niz štetnih organizama i biljnih bolesti ugrožava proizvodnju hrane na globalnoj razini, utječe na produktivnost i biološku raznolikost šuma i prirodni okoliš. Najčešće glavni uzročnik bioloških odnosno brojnih promjena u prirodi je i sam čovjek, a uz to treba napomenuti i trgovinu bilja na globalnoj razini koja sa sobom nosi rizik od širenja štetnih organizama. Novim prijedlogom izmjena i dopuna zakona detaljnije se uređuje pojedina područja biljnog zdravstva kao što su uvođenje informacijskog sustava, praćenja štetnih organizama, unos određenog bilja i drugih predmeta u granična područja RH, fitosanitarni nadzor, formiranje stručnog povjerenstva za odobravanje i opoziv karantenskih stanica i prostora za izolaciju i druga pitanja koja će pozitivno utjecati na provedbu Zakona o biljnom zdravstvu. Osnovna misija nadležnih tijela za biljno zdravstvo treba biti zaštita njezinog teritorija odnosno našeg teritorija od unošenja i širenja organizama štetnih za bilje, stvaranje osnovnih preduvjeta za učinkovitu proizvodnju zdravog biljnog reproduktivnog materijala u poljoprivredi i šumarstvu, osiguranje dovoljnih količina zdravstveno ispravne i visokokvalitetne hrane u okviru svoje nadležnosti. Nadalje, zadaća nadležnih tijela za biljno zdravstvo je i obučavanje i podizanje svijesti poljoprivrednih proizvođača i ostalih dionika u provedbi zdravstvene zaštite bilja i javnosti o potrebi očuvanja okoliša u kojemu žive. Zaštita bilja od štetnih organizama i biljnih bolesti uvijek je isplativija od obuzdavanja, iskorjenjivanja ili u najgorem slučaju saniranja posljedica nekontroliranog utjecaja štetnih organizama. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biljnom zdravstvu ima za cilj zaštitu teritorija RH od štetnih organizama što svakako treba doprinijeti sigurnijoj poljoprivrednoj proizvodnji, osiguranju bolje zaštite okoliša, šuma, javnih i privatnih posjeda, te posljedično manju uporabu sredstava za zaštitu bilja. Definiranje uvjeta i načina odobrenja i opoziva rada karantenskih stanica i prostora za izolaciju pridonijet će smanjenju rizika od širenja štetnih organizama, a uspostavom informacijskih sustava o biljnom zdravstvu omogućit će se da se zainteresirana javnost u svakom trenutku ima podatke o nezaraženim, zaraženim i ugroženim regijama kada su u pitanju karantenski štetni organizmi. Osim usklađivanja sa europskom zakonskom regulativom cilj je ovog prijedloga zakona je jačanje održivosti i produktivnosti hrvatske poljoprivredne proizvodnje i to je tema koja bi danas trebala biti vrlo aktualna. Na neki način stavljanje u puni pogon svih hrvatskih poljoprivrednih površina u današnjoj globalnoj situaciji mislim da je možda i ključno jel. U ovoj situaciji moramo razmišljati o povećanju produktivnosti hrvatske poljoprivrede i na taj način zadovoljiti potrebe naših građana za hranom. Osim na situaciju odnosno s obzirom na stanje i situaciju na istoku Europe moramo biti spremni proizvesti dovoljne količine hrane odnosno žitarica i uljarica koje su osnova većine osnovnih prehrambenih proizvoda, pa i stočne hrane. Sada je možda prilika da se na neki način preustrojimo i da pokušamo poboljšati odnosno pomoći i našim poljoprivrednim proizvođačima. I na kraju što isto tako smatram da nije nebitno ovim prijedlogom zakona propisuju se i novčane kazne u eurima. Evo hvala.
Gospodin Domagoj Hajduković započinje sa pojedinačnim raspravama. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo konačno nešto što mogu i pozdraviti za ovom govornicom iz Ministarstva poljoprivrede. Mislim da je ovo kvalitetan zakon koji će doprinijeti sigurnosti našeg bilja, odnosno iskorjenjivanju štetočina i na taj način će pospješiti poljoprivrednu proizvodnju. Samo nekoliko riječi koliko je to bitno. Dakle, budući da se isto radi o europskom zakonodavstvu koje prenosimo u hrvatsko zakonodavstvo, tj. europskoj pravnoj stečevini samo nekoliko riječi koliko je to bitno. Naime, spomenuo je kolega Šašlina ako se ne varam i rat u Ukrajini, poremećaj u opskrbnim lancima, činjenicu da je Ukrajina i Ruska Federacija su i dalje najveći proizvođači žita. Upravo zbog toga je potrebno maksimalno našu proizvodnju podići, učiniti je efikasnijom, smanjiti štete odnosno maksimalno pokušati povećati prinose da bi mogli nadoknaditi ovaj vakuum koji se stvorio zbog rata u Ukrajini. Ne mislim da će biti nestašice, zapravo sumnjam da će biti nestašica u Europi. Vjerojatno ćemo to osjetiti kroz inflaciju, ali i u nekim drugim dijelovima svijeta i poremećaji biti značajniji. Također bih samo izdvojio da bi uspostava informacijskog sustava nadogradnja već postojećeg sustava MOBI Pest aplikacije za praćenje 10 novih štetnih organizama trebala pripomoći u borbi protiv štetnih organizama što je važno zbog preveniranja napada, njihovog iskorjenjivanja i utjecaja na održivost poljoprivredne proizvodnje i šumarstva. Također mislim da je pozitivno to što je ministarstvo izrazilo spremnost za olakšanje unosa bilja u granično područje Republike Hrvatske za korisnike pogranične propusnice koje imaju prebivalište, dakle u graničnom području Republike Hrvatske a vlasnici su pardon zemljišta u graničnom području trećih zemalja. To će uvelike olakšati ljudima život koji žive u pograničnim područjima, ali isto tako to bi trebala biti generalna politika kada se radi o našim građanima koji žive u pograničnim dijelovima Hrvatske. U svakom slučaju mislim da će ovaj zakon označiti kvalitativni napredak i zbog toga ću ga podržati.
Hvala. Replika gospođa Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Hajdukoviću većini naših građana pojam karantena do pojave corona virusa nije baš bio pretjerano blizak, no to je pojam koji se u biljnom zdravstvu koristi jako dugo. Za sada pratimo 47 karantenskih štetnika sa donošenjem ovog zakona pratit ćemo ih još 10, a da je to izuzetno važno i da je važna reakcija na vrijeme govori i činjenica na jednom primjeru koji je nama svima dobro poznat, jer puno ljudi u Hrvatskoj ali i u široj okolici pati zbog ambrozije i njenog utjecaja na ljudsko zdravlje, pa je pravo pitanje da se ambrozija suzbila prije sedamdesetak godina koliko manje štete bi ona učinila poljoprivredi i koliko manje problema bi imali sa alergijama ili nekim drugim štetnim utjecajem ambrozije. Sami ste rekli da je ovaj zakonski okvir po vašem mišljenju dobro sročen. Mislite li da eventualno kroz snažniju edukaciju možemo i poboljšati provođenje samog zakona.
Odgovor, izvolite.
Hvala. Pa svakako. I ja sam jedna od osoba koja osjeti tu ambroziju, tako da zaista da smo tada imali efikasnije mjere, da smo uspjeli suzbiti ambroziju sigurno bi bilo lakše i zbog poljoprivrede, a i zbog ljudi koji imaju alergijske reakcije uključujući i mene. Slažem se sa vama da je čuvanje naše biocenoze izuzetno bitno od invazivnim djelovanja i organizama koji mogu imati pogubna djelovanja. Imate još recimo jedan primjer jednog napasnika, štetnika koliko možemo govoriti o tome. U narodu se zove smrdljivi Martin koji je došao zapravo iz Brazila ako se ne varam u jednoj pošiljci žica i kukuruza isto tako davno, davno još u bivšoj državi. Evo i vidite sada koliko ga ima, koliko je rasprostranjen i kolike brige zna zadavati našim građanima. Tako da u svakom slučaju ocijenio bih ovaj zakonski prijedlog kao kvalitetnim i naravno da trebamo pokušavati zaštititi našu bioraznolikost što je više moguće od kažem takvih invazivnih vrsta koje mogu učiniti potencijalno jako puno štete.
Hvala. Sada je na redu gospođa Marijana Petir. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče, ministrice, državni tajniče, ravnateljice, zastupnice i zastupnici. Ja ću se pridružiti svima onima koji su podržali ovaj zakon zato što smatram da je zdravstvena ispravnost bilja od iznimne važnosti za biljnu proizvodnju, za šume, za našu prirodu, prirodne eko sustave, biološku raznolikost, a znamo da je sama proizvodnja bilja temelj prehrambenog lanca bez čije proizvodnje ne bi bilo niti hrane za ljude, niti hrane za životinje. Prema podacima kojima ja raspolažem na globalnoj razini danas se izgubi i do 40% usjeva zbog štetnih organizama i biljnih bolesti. U smislu ekonomske vrijednosti samo su biljne bolesti globalno gospodarstvo godišnje koštale oko 220 milijardi dolara, a invazivne vrste oko 70 milijardi dolara. Ogroman niz štetnih organizama i biljnih bolesti ugrožava proizvodnju hrane na globalnoj razini, utječe na produktivnost i biološku raznolikost šuma i divlju floru prirodnog okoliša. Najčešće naravno glavni uzročnik je sam čovjek. Uz to treba napomenuti i trgovinu bilja na globalnoj razini koja sa sobom nosi rizik od širenja štetnih organizama. S obzirom na to da je Republika Hrvatska srednje europska i mediteranska država raznoliki klimatski uvjeti, reljef i plodno tlo omogućuju nam proizvodnju različitih vrsta kultura od ratarskih industrijskih usjeva do vinograda, maslinika, kontinentalnog i mediteranskog voća i povrća. Osnovna misija stoga nadležnih tijela za biljno zdravstvo je zaštita nacionalnog teritorija od unošenja i širenja organizama štetnih za bilje, stvaranje osnovnih preduvjeta za učinkovitu proizvodnju zdravog biljnog reprodukcijskog materijala u poljoprivredi i šumarstvu, osiguranje dovoljnih količina zdravstveno ispravne i visokokvalitetne hrane u okviru svoje nadležnosti. Naravno, misija nadležnih tijela za biljno zdravstvo je očuvanje i poduzimanje svijesti poljoprivrednih proizvođača i ostalih dionika u provedbi zdravstvene zaštite bilja kao i svijesti javnosti o potrebi očuvanja okoliša u kojem žive. U tom smislu kad govorimo o edukaciji poljoprivrednika valja još jednom istaknuti ono što smo više puta i danas u raspravi ponovili, ali i kroz naše sjednice na Odboru za poljoprivredu da pozivamo na jačanje savjetodavne službe zbog toga što velik set zakonodavne regulative, ali i novih znanja koje naši poljoprivrednici trebaju usvojiti i primijeniti ovisi o radu savjetodavne službe koja je nažalost nedovoljno brojna, koja treba biti osnažena jer jedan savjetodavac dolazi na 585 poljoprivrednih gospodarstava što je premalo i u tom smislu i podržavamo odluku da se financiranje savjetodavne službe osim javne proširi i na privatnu. Zaključno bih rekla da zaštita bilja od štetnih organizama i biljnih bolesti je uvijek, uvijek isplativija od obuzdavanja i iskorjenjivanja ili u najgorem slučaju saniranja posljedica nekontroliranog utjecaja štetnih organizama, a u toj aktivnosti jedan od važnih alata je i ovaj Zakon o biljnom zdravstvu, stoga ću ga ja podržati, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospodin Šašlin.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovana gđo. ministrice, gđo. Petir. U našem narodu postoji ona izreka, kažu svako zlo za neko dobro jel, nažalost možda i ova agresija Rusije na Ukrajinu nešto proizvede i dobroga možda kod nas ako se tako može nazvati, možda na neki način potakne naše poljoprivrednike na neke nove proizvode, na neke nove proizvodnje, na veću produktivnost, na neki način da se okrenemo više sami sebi i da na taj način i ojačamo ukupnu održivost poljoprivredne proizvodnje u RH i učimo ju konkurentnom u globalnom, globalnom okruženju. Mislim da evo i ova situacija koja nas je na neki način zatekla može na neki način ako budemo dovoljno pripravni i dovoljno spremni odgovorit na to sve skupa, sve prebroditi i da iz nje možemo izići još jači i na neki način održiviji. Evo volio bi čut vaš malo komentar vezano za to, hvala.
Izvolite.
Hvala vam kolega Šašlin na replici, pa prije svega prvo koronavirus, a sad i rat u Ukrajini prekinuli su dobavne pravce i to sasvim sigurno izaziva goleme poremećaje i neplanirane izdatke na europskoj razini, ali i za nacionalni proračun. Sigurno je da nijedan rat nije dobar i nikad ništa dobro ne može donijeti, no s druge strane važno je znati da Hrvatska ima potencijal i resurse koje ne koristi u svojoj punini i obzirom na sve okolnosti koje se događaju i nepredvidivost situacije u svakom slučaju mi te svoje resurse bi trebali staviti u punu funkciju. U tom smislu vjerujem da i ministarstvo promišlja na sličan način kako i kroz strateške odrednice koje smo si zadali u Strategiji poljoprivrede povećati produktivnost i konkurentnost, povećati domaću proizvodnju i plasirati hrvatski seljački proizvod na naše tržište i u turizmu, ali da hrvatski proizvod bude na hrvatskom stolu.
Hvala lijepa. Gospodin Hajduković.
Upravo bih nastavio tamo gdje ste stali, možda, to je zbog nove situacije u svijetu, trebamo učiniti našu proizvodnju efikasnijom, dakle i kroz suzbijanja štetočina invazivnih vrsta, ali i staviti sve naše resurse u pogon, znači svo poljoprivredno zemljište, sve proizvodne resurse koje imamo jer očito je da će u nekom doglednom periodu, a nitko ne može predvidjeti koliko će rat trajati i poremećaji u lancima opskrbe trajati, kad ćemo u neko dogledno vrijeme morati što više se oslanjati na svoje resurse i na svoju proizvodnju. Volio bih jedino kada bi i otkupne cijene zrcalile tu novu nastalu situaciju da naši proizvođači mogu dobiti više novca jer hrana je poskupila, to je očito, žao mi je što su na milost i nemilost naših otkupljivača, ali isto tako bih želio podsjetiti iako su logistički troškovi nešto veći da smo na velikom tržištu unije i da svoje proizvode mogu prodavati i dalje ako ne u Hrvatskoj.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam kolega Hajdukoviću. Da, pitanje otkupa i otkupnih cijena posebno dolazi sada do izražaja iz tog razloga što je žetva pšenice u punom jeku i nekako se stječe dojam, bar ja imam taj dojam, a ne znam kako vi na to gledate, da su se otkupljivači ovdje udružili iako formalnopravno očigledno nisu u kartelu, ali možda bi Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja mogla provjeriti jesu li oni formirali neki kartel kojim u stvari na nelojalan način pritišću poljoprivredne proizvođače jer je malo neobično da su prošli tjedan cijene otkupa pšenice varirale od otkupljivača do otkupljivača, a da ovaj tjedan su svi jednoglasno ponudili istu cijenu. U tom smislu ja očekujem da i ministarstvo i vlada obave politički dijalog sa otkupljivačima jer mislim da je to nužno u ovom trenutku obzirom na sve okolnosti koje smo već spomenuli.
Hvala. Sada je na redu završno u ime SDP-a gđa. Ban Vlahek, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, malo nas je ostalo u sabornici do kraja rasprave o poljoprivredi, međutim danas bi se s punim pravom i mi ovdje i hrvatski građani mogli zapitati kakvog smisla ima cijeli dan ovdje raspravljati o poljoprivrednim zakonima kad je smjer HDZ-ove poljoprivredne politike vidljiv u činjenici da je jedan ministar, bivši ministar poljoprivrede i potpredsjednik vlade danas uhapšen, da je uhićen i aktivni državni službenik, zaposlenik područnog ureda Agencije za plaćanja u poljoprivredi, a da USKOK još češlja i po ministarstvu o čemu ćemo valjda čitati narednih dana, te kada pravi vrijedni poljoprivrednici, hrvatski građani zbog takvog HDZ-ovog odnosa prema poljoprivredi napuštaju Hrvatsku jer vide da u njoj profitiraju samo oni sa stranačkom iskaznicom. Poštovane kolegice i kolege, pitam vas zašto raspravljati ovdje kad se europskim novcem i novcem hrvatskih građana grade roštilj i vinarije, kada hrvatski građani plaćaju hobije rashodovanih ministara, krade se iz oka da bi podobni pojedinci mogli oplođivati novac. Vjerujte mi poštovane kolegice i kolege ovo nema nikakvog smisla, hvala lijepa.
… [[Govornik naknadno uključen]] nego je povreda Poslovnika, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, morao sam reagirati, povrijeđen je čl. 238., vrijeđanje ovo malo što nas ima ovdje, ali nažalost ovo, ovo gleda, gleda i hrvatska javnost i obmanjuje se javnost. Ovo što je danas priveden bivši ministar poljoprivrede je samo dokaz da ova vlada ne štiti nikoga i da jednaki status imaju svi i bivši ministri i sadašnji ministri i obični ljudi itd., možda to vas plaši, možda to vama ne odgovara, ali to je doista tako. HDZ nema razlike između [[Upadica: Hvala lijepa]]
Ja mogu samo reć da je bila replika, pa ide po difoltu opomena. Idemo dalje, ja sam dao opomenu.
Sve u redu, mogu? Čl. 238., poštovani kolega, kako vas nije sram, kriminalna organizacija, mene bi bilo sram uopće reći zašto vas prozivam, ne prozivam vas osobno, ali kako vas nije sram nakon današnjeg dana hrvatskoj javnosti ovo u ovom HS to izreći?
Da, imate, to vam je treća opomena nažalost. … [[Govornik se ne razumije]] ja moram dat riječ. Gospodin Ivanović izvolite povreda Poslovnika.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče, naravno čl. 238., ja sam stvarno zaprepašten ovim riječima koje ste vi ovdje izrekli, nas nazivati nekakvim kriminalcima, lopovima, ispod svake je razine, da bi to govorili morate imati dokaze. Stipan Šašlin je lijepo objasnio, nema zaštićenih, onaj koji je nešto učinio mora svoju nevinost dokazati na sudu i mislim da je tu sasvim jasno sve, ali govoriti o članovima HDZ-a da su kriminalci, to je ispod razine ovog visokog doma.
Hvala lijepa, opomena, bila je replika. Gđa. Petir.
Hvala potpredsjedniče. Čl. 238., omalovažavanje saborskih zastupnika, kolegica je nažalost nazvala sve zastupnike iz HDZ-a kriminalnom organizacijom što niti odgovara istini, niti je poštivanje Poslovnika, mislim da se tako jedni drugima ne bi trebali ovdje obraćati. Vi ste s pravom izrekli opomenu, a moram reći i to da bi trebalo očistit prvo kukolj iz vlastitog žita, pa ću tu samo podsjetiti na sve malverzacije i protuzakonite aktivnosti ministra Jakovine kojeg ste i sami svjesni, a koji do dan danas nije procesuiran.
Hvala, ide opomena po difoltu. Ja bi vas molio jel možete povuć, možete povuć to sada, mislim nema, nema razloga, nema razloga više, ja mislim da, da idemo dalje.
Jel?
Ne, morate. … [[Upadica se ne razumije]] Nećete povući?
Neću povući, dapače povrijeđen je čl. 238., vrijeđanje saborskih zastupnika. Ja ne da sam, ne danas da bi trebao biti posramljen, meni je, meni je čast, meni je drago da je ovo ovako, iskreno mi je čast i drago, a vi bi trebali bit posramljeni jel i zapitat se gdje je vaš ministar koji je unazadio, ne unazadio uništio hrvatsku poljoprivredu i hrvatsko selo g. Jakovina, šta on sad radi, da li je njega neko priveo možda ili će ga možda privest, jel bi trebalo, ja bi volio čut vas, vaše mišljenje, hvala.
Hvala lijepa, bila je, bila je replika, druga opomena po istom predmetu. Gđa. Ban Vlahek, gđa. Vupora želite inzistirati.
Povrijeđen je čl. 238., dakle gđu. Ban Vlahek se nepravedno proziva za nešto što nije rekla, dakle ona je rekla da je kriminalna organizacija dakle HDZ je osuđena organizacija, nije vrijeđala druge zastupnike pojedinačno i s obzirom da je danas tema poljoprivrede mislim da se, da je dobro da sami osvijestimo da je poljoprivreda prevažna stvar da bi oko toga [[Upadica: Hvala lijepa, hvala lijepa, hvala lijepa]]
Bila je mislim, bila je replika, po definiciji opomena i na kraju Klub zastupnika HDZ-a, završno g. Siniša Jankač.
Hvala potpredsjedniče, uvažena ministrice, državni tajniče, ravnateljice.
Jenkač, pardon.
Sve u redu. Kolegice i kolege zastupnici, pa ja sad nešto sam razmišljao o Zakonu o biljnom zdravstvu, ali ovaj sad bi rekao u svakom žitu ima kukolja ne, a s obzirom da ovaj govorimo o biljnom zdravstvu, ali ja bi vas kolegice i kolege uvaženi sa lijeve strane upozorio da nemojte optuživati i osuđivati prije nego to učine hrvatski sudovi, a i ovaj kako se kaže ona stara jedna poslovica prije svega važno je ispred svojeg dvorišta očistiti, pa onda čistiti pred tuđim dvorištem, a slažem se sa g. Šašlinom kad je rekao, pa evo dapače ovo je dokaz u svakom slučaju da nema zaštićenih jer više-manje samo aktuelni bivši ministri iz aktuelne Vlade se privode, a dobro je pitanje kad će se početi privoditi [[Upadica: Oprostite, oprostite.]] neki bivši ministri [[Upadica: Moram, moram.]] pogotovo poljoprivrede.
g. Jenkač, moram intervenirati. Govorimo o Zakonu o biljnom zdravstvu, molim vas, molim vas lijepo [[Upadica: Morate i meni dati malo da ja govorim.]] Da, ali, nemojmo, govorimo o Zakonu o biljnom zdravstvu, neću davati opomene [[Upadica: Nametnicima.]] ali govorimo o Zakonu o biljnom .../nerazumljivo/... niste ga ni spomenuli [[Upadica: Jesam, jesam.]] Je, jeste, rekli ste samo .../Govornici govore istovremeno./... i onda ste krenuli na drugu temu [[Upadica: A evo.]] Molim vas, molim vas.
Često puta iz ovog visokog doma se govori tema jedna, govori se nešto sasvim drugo pa evo, ja sam si dozvolio da ja malo počnem uvodno, [[Upadica: Dobro.]] ako ništa drugo [[Upadica: Ali sad nastavimo sa zakonom]] Pa dobro evo, ja znam da vi uvijek se borite za da se govori, ali evo, podučite i druge kolege potpredsjednike da opominju govornike kad govore o tema je jedno, a oni govore sasvim deseto, ali moram se osvrnuti.
Ali nisam, nisam vas opomenuo.
Znači Zakon o biljnom zdravstvu kojim se osigurava provedba Uredbe EP-a o zaštitnim mjerama protiv organizama štetnicima za bilje. Glavni cilj je zaštita bilja, biljnih proizvoda od štetnih organizama, utvrđuje se i također, ovim Zakonom prisutnost određenih štetnih organizama, sprječavanje, širenje i unosa štetnih organizama te njihovo iskorjenjavanje primjenom fitosanitarnih mjera. Nadležno tijelo koje je nadležno za primjenu Zakona, naravno je Ministarstvo poljoprivrede, ali i druga nadležna tijela, Državni inspektorat, Hrvatski šumarski institut, Agencija za poljoprivredu i hranu. Ovim Zakonom unaprjeđuje se pravni okvir nacionalnog zakonodavstva koji do sada nije bio propisan. Također, čuli smo, uspostavlja se informacijski sustav koji će pratiti i provedbe zaštite, ali i provedbe zaraze i na kraju krajeva, dobit ćemo i skupne podatke koje ćemo moći primjenjivati u daljnjoj zaštiti i iskorjenjavanju štetnih organizama. Također, vrlo važno je da je za provedbu ovog Zakona, osigurana su i financijska sredstva u iznosu od 675 tisuća kuna koje će se i koje su osigurani kroz koja financijska sredstva moći će se onda i aktivno provoditi sam Zakon o biljnom zdravstvu. Evo, s obzirom da sam malo govorio i o zaštitu i o samom biljnom zdravstvu, morat ću se malo osvrnuti i završiti misao koju sam, o čemu sam govorio na samom početku. Znači uvažene kolegice, kao što je bilo spomenuto, uvaženi bivši ministar, pa evo, ja se nadam da će njega nešto netko nekada pitati kako je on imao utjecaje na poljoprivredu, ali i pozivam uvažene kolege da pogledaju vlastite redove, u vlastitim redovima sjede kolege zastupnici koji su optuženi, nisu osuđeni i mi ne koristimo priliku da to potenciramo, ali u ovakvim slučajevima kada nas se povuče za jezik, onda samo podsjećamo i završit ću da svatko neka prvo počisti pred svojim pragom, a onda neka prst upire u druge, a vrlo, vrlo nezgodno je kada, evo kolegica zastupnica ovaj, ovakvim rječnikom proziva sve kolege zastupnice i zastupnike, [[Upadica: Hvala lijepa.]] bez obzira koje političke opcije dolaze.
Hvala. E, zaključujemo raspravu i glasat ćemo kada se steknu uvjeti.