Hvala, ja bi želio progovoriti, tražim stanku od 10 minuta da govorim o medijskom prostoru u Hrvatskoj.
Kolegica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Ja tražim stanku u ime kluba GLAS-a i HSU-a a tema su klimatske promjene, poplave i klizišta.
Kolega Bulj.
Tražim stanku u ime kluba MOST-a od 10 minuta, trenutna politička situacija u Hrvatskoj.
Kolega Bauk.
Gospodine predsjedniče, mi bi nešto rekli o prostoru širenja slobode u Južnoj Americi krajem 40-ih godina prošlog stoljeća.
Kolega Bunjac.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi progovorio o stanju demokracije u Hrvatskoj.
Dobro. To je to, nastavljamo u 9,50. STANKA U 9,40 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Prvi je na redu kolega Željko Glasnović, Klub zastupnika neovisni za Hrvatsku. Izvolite.
Poštovane kolege. Danas bih govorio, kolegice, kolege, kolegice i druge rodne osobe, transrodne. Govorio bih danas o ovaj, o jednoj ključnoj temi, a to je medijski prostor u RH. Evo, neke stvari su se ponavljale prije što ću ja danas govoriti, ali evo, opet ćemo govoriti o tome. To je važna tema jer mi živimo u svijetu gdje je važna lažna percepcija događaja, a nije važna supstanca. Evo, npr. kada govorimo o medijskim ratovima, o ratu u virtualnom prostoru, Kina ima cijelu vojsku, cijelu vojsku koja sjedi za kompjuterima i stvaraju virtualnu percepciju svijeta u Kini i rade cenzuru. Što god nije, što god je protiv partije, cenzurira se. Od tekstova starih 100 godina, od klasika literature, to se radi non-stop. U Rusiji je slična situacija. Putin također ima svoju brigadu iza kompjutera. Kakvo je stanje u RH? Stanje je takvo, nismo toliko organizirani ali još imamo ostatke Agit-prop-a tog aparata bivšega u hrvatskim medijima. Što je njihova zadaća? Da sakriju i potisnu istinu. To rade non-stop. Zagađuju medijski prostor već desetljećima i rade medijsku distorciju. To rade sustavno, evo. Tko su ti ljudi? Jesu li možda radili za politiku, jesu pisali za Polet, jesu bili suradnici TANJUG-a, jesu bili suradnici ovih bivših tajnih službi, a morao si biti. Ako si radio za TANJUG, dobio si vizu za Australiju i morao si nekoga otkucavati. To je tako. Bili su društveni službenici i tamo gdje su oni radili, oni su bili pod velikim pritiskom cenzure jer vi ste u bivšoj Jugi mogli povući novinski članak u 24 sata. Vama je točno bilo rečeno što ćete pisati, šta nećete pisat. Taj se mentalni sklop prenio u današnju Hrvatsku, evo. Kakve su taktike njihove? Kad govorimo, mi znamo da je, evo, pokajnik Mr. Kekić, Željko Kekić, ja mislim iz Karlovca, bivši suradnik UDBA-e, rekao da je ušlo u hrvatske tajne službe i druge institucije države 800 suradnika bivše UDBA-e i to na strateškoj razini, a ne govorimo ona taktička razina, gdje je možda svaki četvrti čovjek radio za te službe kao cipelar ili sitni cinkaroš, kvartovski štakor. Kako oni funkcioniraju? … [[Govornik se ne razumije.]] imate 20 više zakona o disinformaciji. Neću ih sve spomenuti. Jedna takva je otvorna laž, gdje otvoreno lažu, a tu nemate ovaj, obrane zato jer u RH nema protiv klevete, nemate legalnih mehanizama. To rade non-stop, jedan tjednik najviše to radi, koji je UDBA ovaj, temelje tog tjednika je postavila UDBA i da je to pravna država imali bi toliko tužbi protiv sebe, da bi bankrotirali kad bi sve to isplatili, ali još rade. Imate također tzv. pita govnara gdje uzmete 10% laži, zamotate u 90% istine i plasirate u javnost. A i također obratno, jer polulaž je puno puta opasnija nego istina. Evo, npr. čujete u medijskom prostoru da je general Zagorac nezakoniti sin Franje Tuđmana, to je jedna namjerno plasirana dezinformacija. Kao premijer, imate manipulacije u web forumima, gdje se zavodi tema i gdje se skreće sa glavnih tema recimo, da se otkrije istina. I tako da, to je jedna, to su neke od tih taktika, a zašto se to radi? To se radi zato, jer ti ljudi hoće negirati postojanje Hrvatske države. Oni su bili od te države od početka. Nekad su išli u Beograd, sada idu u Bruxelles. I jedna teza da se tu vodio građanski rat, druga teza je ovdje da se ništa nije dogodilo prije '90. g. i to zašto ne znamo korijene privatizacije, gdje su bakarni računi UDBA-e, tko je rado za te službe itd. Šta je bilo sa društvenom imovinom? To ste sakrili kao zmija noge. Imate njihov rječnik, također su preuzeli riječnik, klerofašist, homofob, rasist, jel hoćete nekoga diskreditirati, to je njihov žargon, ali ne treba se ovaj, treba tražiti istinu i kao Krist istina trpi i ne umire i treba se boriti za tu istinu, a možemo to raditi samo ako znamo taktiku neprijatelja koji je još ovdje.
Druga rasprava, poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš, Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, bez obzira što cijeli naš prostor, nekako i rasprave u Sabora su u kontekstu, evo najavljene Istambulske konvencije i ratifikacije iste, ja bih ipak iskoristila ovu stanku i progovorila o jednom problemu koji se je pojavio i koji se neće riješiti sam po sebi, a još manje će ga riješiti bilo koji papir. Neki dan smo imali ovdje raspravu o robnim rezervama i ja sam tada u raspravi govorila da posljedica kiša, posljedica topljena snijega će sigurno biti poplave, a posljedica tih poplava će biti klizišta. Pri tom nisam zaista željela biti zloguki prorok i ništa nagovijestiti zloguku, ali ljudi moji, to su činjenice. Klimatske promjene su činjenice, klimatske promjene su nastale zbog djelovanja čovjeka. Jednako tako klizišta, nastaju tamo gdje je čovjek nešto radio. Bez obzira da li je potegao infrastrukturu, vodovod, odvodnju, pa to ne funkcionira, on je omogućio da određene slojeve zemlje dođe voda. S tim se klizištima, dakle, problemom klizišta se bave sa uopće sa slojevima zemlje geolozi, a postoje i posebna struka koji se zovu geomehanici, koji se s tim bave, koji znaju što raditi i znaju kako sanirati. U Hrvatskoj Kostajnici jednom malom mjestu uz Unu, desila se poplava što kod njih nije bilo ništa čudno, jer je to mjesto, to je dakle, prostor koji je poplavljen. Kada vam se desi poplava, voda dođe, voda ode i vi možete sanirati tu štetu. No, međutim, tamo je otklizalo brdo koje se zove djed. Odsklizalo je na način da je urušilo 600 objekata, trajno, 7 je nekorišten i još niz objekata koji se ne može koristiti. Ono što je bitno, da se mora aktivirati struka, ono što je bitno da se mora reagirati odmah. I ono što moramo znati, tamo više na klizištu nema gradnje, nema rekonstrukcije tih kuća, nema sanacije tih kuća, ima sanacija klizišta. Katastrofalne poplave, koji su bili na području Hrvatske i na području Bosne u Hrvatskoj je bilo na području, gdje nije izazvalo klizanje iz jednostavnog razloga jer je sastav tla bio takav. No, međutim, sjetite se onih slika koji su bili sa Bosne gdje je mulj odnesao kuće, naši stručnjaci su tamo radili, radili su na sanaciju klizišta, radili su na opcijama kako to riješiti. Između ostaloga kada malo razgovarate sa stručnjacima, onda postoje neki koji tvrde da u problematici zbrinjavanju otpada, pogotovo kada je riječ o građevinskom otpadu, da se građevinski otpad u određenim načinima i tehnologijama može koristi za sanaciju klizišta, ali da se mogu koristiti i neki drugi produkti. Zašto sam iskoristila ovu stanku i zašto govorim o klizištima. Ovo je poruka Vladi, da mora nešto napraviti, a prvo što osnovno mora je konzultirati stručnjake ne činiti ludosti, ne dopustiti da se tamo ljudi vrate, krenuti na sanaciju klizišta, a ljude koji tamo živi i koja je potencijalna opasnost njihov problem stanovanja riješiti negdje drugdje. Kako to možete napraviti? Prvo i osnovno, razgovarati sa stručnjacima i iza toga ponuditi jedan model. Kada sam vidjela što se desilo u Hrvatskoj Kostajnici prvo što sam napravila sam digla slušalicu i nazvala svoje 2, 3 kolega koja se s tim bave i pitala što činiti, kako činiti. Dal vas je netko kontaktirao, da li uopće se s nekim razgovarali. Riječ je o vrhunskim stručnjacima, kojima je to cor biznis koji se s tim bave, rekli su da nije. Budući da je danas uža sjednica kabineta i sutra je sjednica Vlade i očito prema najavama koje smo vidjeli u medijima će se donijeti neke odluke. Prvo i osnovno, dakle, postoje neke činjenice. Prvo i osnovno kontaktirati stručnjake koji se u to razumiju. Ja sam sigurna da nitko od nas ne bi išao sebi recimo raditi operaciju slijepog crijeva, to je jedna onako uobičajena operacija, malo razrežeš, izvadiš slijepo crijevo, ponovno zarežeš i to čovjek ima osjećaj da je vrlo jednostavna. No, međutim, vrlo smo skloni donositi polovična rješenja kada j riječ o ovakvoj problematici. Prvo kontaktirati stručnjake, drugo zaista ograditi taj prostor i nemojte da se desi bilo koja ljudska žrtva, a treće, ono što moramo znati, kada se klizište aktivira, u tako velikoj površini, on je kao prvo osnovno rezultat djelovanja čovjeka, apsolutno graditi prostor, sanirati klizište, a kuće i ljude mora se preseliti na neko drugo mjesto jer rekonstrukcija postojećih kuća to kao da bacate novce van kroz prozor, a to sigurno nitko od nas ne želi činiti.
Hvala. Treća rasprava poštovani kolega Božo Petrov u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala. Poštovani kolege, građani. Postoje dvije mogućnosti o čemu se može raspravljati u javnom prostoru. Imate s jedne strane teme ustaša, partizana, ideoloških ratova. Imate s druge strane sve promjene koje se trebaju napraviti u Hrvatskoj da bi svi mi mogli živjeti bolje bez obzira koliko nas to košta. Zašto vladajući uvijek biraju prvu mogućnost. Mislim da je to najbolje razjasniti aktualni predsjednik Sabora sa svojom antologijskom izjavom nedavno. Da citiram: „Razum a ne srce.“ Nipošto ne smijemo ugroziti vladajuću koaliciju, čitaj vlast pa da parafraziram „sve za fotelju, fotelju ni za što“. I onda se tako plovi zadnjih godinu i pol dana od nemila do nedraga. Ne postoje krucijalne jasne odluke, pa se stvori Povjerenstvo za suočavanje sa prošlošću koje nakon godinu dana donese odluku ni vrit, ni mimo. Onda nakon toga umjesto da se nešto raščisti, zamagli se pa ono Istražno povjerenstvo oko Agrokora saborsko se ukine, da se ne bi ugrozila vlast. Kad se treba reagirati na nedopuštene stvari poput savjetničkih plaća, namještanja poslova prijateljima po ministarstvima, skandala u ministarstvima, demografije. Naš predsjednik Vlade odleti 20 dana na Bahame, paralelni svemir, u dvore da se ne bi ugrozila vlast. I zbog ovakvog vođenja države dobili smo sljedeće. Europska komisija nas je ocijenila najnegativnije što se može ocijeniti. Dakle, mi spadamo u tri zemlje koje su ocijenjene neprihvatljivo odnosno nepopravljivo. U prekomjernoj smo neravnotežu, BDP usporava, industrijska proizvodnja pada već tri mjeseca za redom, javni dug je premašio 300 milijardi, država nam se demografski topi kao santa leda. Kolega Bačiću, kad ste zadnji put četiri sata u klubu HDZ-a pričali o ovim temama? Kad ste pričali o temama u Agrokoru? Kad ste pričali o poljoprivredi? O odlasku ljudi iz Hrvatske? Kad bi barem se ovako zauzeli za reforme. Ja sanjam dan kad će predsjednik Vlade doći i reći svojim saborskim zastupnicima ako se ne popravi situacija, ako ne napravimo reformu javne uprave idemo na izbore, pola vas neće biti tu. Ako, sad zamislite ovu situaciju, ako ne napravimo reformu pravosuđa i ovo ne postane pravedna zemlja idemo na izbore, pola vas neće biti tu. To bi bilo super! E vidite, u pokretu ostanka i zakonskim inicijativama koje smo pokrenuli da bi ljudi ostali ovdje nema ustaša, nema partizana, nema ideoloških ratova. U prijedlozima naših pravosudnih zakona su mjere kako ovo može biti pravedna zemlja, opet nema istih tih tema koje namećete. U mjerama kako učiniti gospodarstvo jačim, kako učiniti efikasniju javnu upravu opet nema ustaša, partizana, ideoloških ratova. Ali na sve ovo aktualni predsjednik Sabora kaže da je blebetanje. Bojim se da ste zbog borbi za fotelje i osiguranje vlasti izgubili pojam bitnoga. Hrvatski čovjek ne živi od ustaša, od partizana, od ideologija. Od toga živite samo vi.
Izvolite kolega Bačić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, povrijeđen je članak 238. Poslovnika. Kolega Petrov omalovažava pominjući mene u svom govoru, pa prema tome trebali ste mu dati opomenu. Osim toga kolega Petrov ne zna ni čitati, ni s obzirom da vidim da informacije crpi iz tiska nije bila sjednica kluba kolega Petrov nego sjednica Predsjedništva Hrvatske demokratske zajednice na kojemu je sjednica kluba kažem nije trajala 4 sata, nego je bila obična sjednica kluba. Prema tome, ni to nije točno. Pa onda kad već pratite, čitate onda iznosite stavove onako kako oni jesu, a ne ono što se vama čini kako biste vi htjeli da oni glase. Kolega Petrov da vi plahutate po saborskim hodnicima i po Hrvatskoj HDZ radi i na sjednicama Predsjedništva i na sjednicama kluba i na sjednici Vlade i na taj način se gleda i očituje rad Hrvatske demokratske zajednice. Hvala.
Kolega Bačić, smatram da nije došlo do povrede Poslovnika jer se na stankama iznose i ovakva mišljenja i spomenut sam i ja kao predsjednik Sabora isto tako jednim citatom iz novina, s naslova koji uopće ne odgovara onome što sam ja rekao, pa se nisam našao uvrijeđenim već sam smatramo da je povrijeđen Poslovnik. Kolega Petrov govori ono što smatra da je ispravno, a to je isto nije povreda Poslovnika. Izvolite kolega Petrov.
Predsjedavajući povreda Poslovnika po članku 238. iz razloga što, citirat ću vas jučer iznose se neistine. Dakle, ja nisam citirao, ja sam pitao vas i budući da ste dali gospodinu Bačiću da koristi institut povrede Poslovnika kao repliku iskoristit ću isto to vrijeme isto za repliku jer na to nije imao pravo. Budući da kolega Bačiću nisam citirao da vam je klub trajao četiri sata, nego sam pitao kad ćete u klubu četiri sata razgovarati o bitnim stvarima. To sam pitao. Niste dobro slušali. Niste dobro slušali. A ono što je mnogo važnije kolega Bačiću počnite o bitnim stvarima raspravljati, počnite bitne stvari nametati u javnom prostoru i počnite rješavati bitne stvari. Hvala.
Ovo je bilo sve isto jako bitno sad jako važno za standard naših građana što se trenutno događa između nas. Kolega Bulj evo i vi nešto bitno dopunite još. Izvolite.
Povreda Poslovnika članka 238. Uvaženi predsjedniče da li je bitno ili nebitno vi ne morate uopće slušati, možete. Vi ste ovdje samo predsjedavajući isto kao i meni i kolegi Bačiću koji je prekrdašio vrijeme za dobrih desetak sekundi [[Upadica predsjednik: Ne nije istina. Nemojte govoriti neistine.]] a pola vremena smanjuju [[Upadica predsjednik: Nemojte govoriti neistine, govorio je točno u vrijeme.]] a tražite 30 sekundi.
Je, kada bude onda će bit.
I ovo je prebačeno sada. prema tome, ja bih vas zamolio da budete predsjednik svih saborskih zastupnika, već kada komentirate onda komentirajte i kada kolega Bačić govori, a ne samo kada govore kolege iz Most-a i imate običaj da prokomentirate stanku, šta vi nemate [[Upadica predsjednik: Ne nije istina.]] to ste jučer iskoristili pravo. Povrijedili ste članak od prvoga do zadnjega i vaše ponašanje nije dolično predsjedniku koji je predsjednik u ovome slučaju i saborskih zastupnika Most-a i SDP-a i Živog zida, a ne samo HDZ-a [[Upadica predsjednik: Kolega Bulj isteklo je vrijeme.]] [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Dakle ovako ja vas sada molim sljedeće, ja sam odbio povredu Poslovnika koju je dao kolega Bačić, dakle nisam bio pristran i nemojte insinuirati. Isto tako nisam spominjao niti se osvrtao na ono što je kolega Petrov govorio o meni, a što isto tako nije odgovaralo istini. Dakle pustio sam da svako govori što hoće i nemojte me sada zbog toga još i prozivati. Idemo dalje, na radu je kolega Arsen Bauk u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja ne bih imao ništa protiv da se nakon mog izlaganja osvrnete, čak bi to i priželjkivao, barem u ovom slučaju. Dakle, nakon Drugog svjetskog rata mnogi Nijemci su upravo u Argentini tražili i našli prostor slobode u kojemu su mogli svjedočiti svoje domoljublje i isticati opravdane zahtjeve za slobodom njemačkog naroda i domovine. U toj reprezentaciji bili su između ostalog i Adolof Eichmann, Josef Mengele i mnogi drugi istaknuti, ali manje znani borci za prostor slobode gdje mogu svjedočiti svoje domoljublje. Da je to izjavila Angela Merkel u Buenos Airesu prilikom neke od svojih posjeta u Njemačkoj bi vjerojatno vladala rasprava o tome hoće li je nakon povratka u Njemačku smjestiti u zatvor ili u neku drugu ustanovu. Kad to izgovori nešto slično hrvatska predsjednica onda je reakcija u Hrvatskoj ima je ali je nešto manja, zato ona to može i izgovoriti. Svjedočenje prostora slobode i domoljublja nakon Drugog svjetskog rata u Argentini imali su i Anti Pavelić i Dinko Šakić, Ivo Rojnica, Branko Benzon i brojni drugi članovi ustaške emigracije. Naravno da ovim ne generaliziram da su svi oni koji su prije, nakon Drugog svjetskog rata Hrvati otišli u Argentinu pripadnici ustaškog pokreta i njihovi dužnosnici, ali u kontekstu u kojem je rečeno i posebno nakon nekih izjava poslije toga, predsjednica Republike mora dobro objasniti ovu svoju izjavu. Naime, nakon toga imali smo još jedan slučaj. Na prijemu na kojem je bila predsjednica Republike rečeno je i sljedeće, citiram: „Imajući u vidu suverenističku politiku potrebno je promijeniti izvorišne osnove Ustava RH jer nije istina da su temelji suvremene Hrvatske države odluke ZVNOH-a, Ustav Narodne RH i Ustavi Socijalističke RH“. Dalje, „Umjesto da se Ustavom osigura neutralnost države prema sukobima iz prošlosti i da se zauvijek prevladaju stare podjele, ovom je preambulom jugoslavensko političko ideološko tumačenje novije hrvatske povijesti legalizirano te je postalo službenim stajalištem RH kojim su svi neistomišljenici diskriminiraju i na stručnom i na političkom planu“. Predsjednica Republike ima jedan običaj kada ide u Pazin onda se hvali … i nonom partizanom, kada ide u Argentinu onda su ovi koji su pobjegli '45. i kasnije borci za slobodu i domoljublje, kada ode u Lisinski na Srpsko narodno vijeće onda je ona njihova predsjednica, kada ode u Vukovar onda Srbija i Hrvatska nisu prijateljske države itd. Dakle ta vrsta političkog djelovanja ostavlja itekakvu mrlju na vjerodostojnost predsjednice Republike i bilo bi bolje da izabere svoj politički stav i da se njega drži i u Pazinu i u Vukovaru i u Lisinskom i u Buenos Airesu. U suprotnom, mi ćemo svaki put kad ona negdje ode morat pogađat šta će reć, pa onda možda bolje da ne odlazi nigdje. Ali da se referiram na kraju i na ovo što je rečeno, dakle ZVNOH jest, bio je i bit će temelj suvremene Hrvatske države, a neutralnost prema sukobima iz prošlosti značilo bi izjednačavanje fašizma i antifašizma, a dok nam živo srce bije to se ovdje dogoditi neće. Hvala.
I idemo na zadnju raspravu, poštovani kolega Branimir Bunjac Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Htio bih skrenuti pažnju na prekjučerašnju izjavu Andreja Plenkovića koja na najbolji mogući način oslikava model na koji se vodi trenutno najjača stranka u Hrvatskoj Vlada, a samim time i država. Citiram: „Što ste mislili da će se ovom konvencijom biti srušena Vlada? Ako će netko srušiti Vladu onda ću to biti ja i nakon toga ćemo ići na parlamentarne izbore gdje ću ja slagati liste, a na njima neće biti pola vas“. Znači saznajemo da opstanak Vlade ne ovisi o koalicijskim partnerima niti o stranačkim tijelima, niti o uspjesima, odnosno neuspjesima već isključivo o volji jednoga pojedinca, naime Andreja Plenkovića. A on će dakle srušiti Vladu, isključivo onda ako mu njegovi vlasnici, članovi ne budu poslušni. Tu saznajemo istinu o demokraciji u Hrvatskoj, vidimo da Plenković ima neobjašnjivu moć sam sastavljati liste za izbore na koje stavlja isključivo one ljude koji mu povlađuju i koji mu nikada ne proturječe. Na liste dolaze isključivo oni koji su si dobri sa šefom stranke, koji sve upute slijepo izvršavaju bez pogovora i koji su se spremni ulizivati. Ako kojim slučajem netko otkaže poslušnost njega se eliminira potezom pera kao da nikada nije postojao, briše se sve što je radio 15 ili 20 godina i on postaje politički mrtvac bez prava na povratak. Ni najmanje nema veze radi li čovjek prema savjesti, je li iskren ili pošten, bitno je jedino da je na liniji šefa. HDZ je dakle privatna tvrtka jednoga čovjeka koji njome vlada zahvaljujući tome što on sastavlja liste za Sabor i imenuje kandidate za lokalne izbore. Članovi HDZ-a se boje biti ono što jesu jer su ucijenjeni i zastrašeni diktaturom u stranci. I zanimljivo je pri tome primijetiti da se ne radi o eliminaciji par pojedinaca kako se javno tvrdi nego se radi o najmanje pola članova HDZ-a. Znači od trenutnih 60 zastupnika HDZ-a u Parlamentu njih 30 je očito viška. Zašto pola članova ako je stranka tako jedinstvena kako nam tvrdi predsjednik Kluba HDZ-a Bačić? Hoće li nam gospodin Bačić ili premijer ovom prilikom nabrojiti kojih je to 30 zastupnika HDZ-a neprijatelji Andreja Plenkovića odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] Jesu li to samo gospodin Brkić, Kovač, Kliman, Culej, Stier, Tuđman, možda Đakić i Ćelić ili ima i još tih članova koji su dakle neprijatelji premijera? Iz ove kratke izjave premijera konačno doznajemo i pravi odgovor na pitanje zašto se krenulo u izmjene saborskoga Poslovnika, hapšenje ljudi zbog komentara na fejsu i zašto se najavljuju izmjene Izbornoga zakonodavstva. Isključivo zato jer je tako naredio Andrej Plenković. On ne može podnijeti da bilo tko ima drugačije mišljenje od njegovoga što pokazuje da je ustvari u Hrvatsku došao po zadatku. Europski birokrati izabrali su pogodni trenutak a taj je bio pad Karamarka i pad rejtinga HDZ-a za 10% ispod SDP-ovoga kako bi instalirali svoga čovjeka da disciplinira HDZ kako bi provodili njihove direktive bez većega otpora i recimo to tako bez zanovijetanja. Kao nagradu za odrađeni posao Andreju Plenkoviću obećano je dobro plaćeno mjesto u Briselu što ovih dana možemo vidjeti i iz medija. Time se potvrđuje ono što sam već odavno ustvrdio u ovom Visokom domu a to je da Andrej Plenković radi prvenstveno u vlastitom i tuđem interesu a tek potom u nacionalnom i interesu građana. Žalosno da je Hrvatska talac nečijih privatnih ambicija, taštine i narcisoidnosti, da imamo defektnu demokraciju sa jasnim elementima osobne diktature. Hvala lijepa.
Imamo povredu Poslovnika kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče članak 238, ponovno još jedan zastupnik ovog puta iz stranke Živi zid omalovažava zastupnike iz HDZ-a jer valjda iz njima znanih razloga jednostavno nemaju o čemu pričati i počeli su se očito brinuti svi što se to događa u HDZ-u jer valjda u naletu i u pogledu onoga što imaju u vlastitim strankama oni bi najvjerojatnije smijenili HDZ i sve ministre i predsjednika Vlade kada vide stanje valjda u vlastitim redovima. Jer ne vidim razloga čemu mi ujutro imamo slušati ovdje nekakve medijske natpise što je negdje netko napisao kao gotove istine i na temelju toga stavove što i kako se treba ponašati HDZ. Jer kada bih pročitao ja što sam pročitao o Živom zidu, o dvije skupštine, o legalnim, nelegalnim skupštinama, o novcu koji je kolao unutar nekakvih kampanja, tko je kome davao 500 eura ili nešto drugo, to bi završilo na krivi način. Molim da nas zaštitite od tih i takvih stavova.
Hvala vam. Dakle ovako, nije bilo povrede Poslovnika jer smo do sada imali ovakvu praksu i koliko god zaista su današnje rasprave utemeljene na novinskim tekstovima ne kaže ništa drugo Poslovnik nego da stanka postoji i da se može 5 minuta govoriti o temi koju govornik izabere. Tako da nema nažalost vaše povrede Poslovnika. A s obzirom da nema povrede Poslovnika kolega Bulj ne znam zašto vi smatrate da je povrijeđen Poslovnik jer ste digli palicu odmah u 5.-oj sekundi govora kolege Borića, ja sam rekao da nema povrede Poslovnika onda mislim da i vaš zahtjev za povredom Poslovnika nema više smisla.
Mogu samo obrazložiti zbog čega?
Izvolite, recite.
Kolega Borić je povrijedio članak 238. isključivo zbog toga što je kolega Bunjac rekao svoj politički stav i u biti nije dobro ni citirao Dubravku Šuicu da je Plenković europski birokrata, da će imati ovaj mandat i još jedan mandat i tek onda će biti predsjednik Vijeća [[Upadica predsjednik: Kolega Bulj, kolega Bulj!]] Prema tome kolega Boricu, samo se nije pozvao na citat kolegice vaše Dubravke Šuica, rekao je čovjek istinu. Hvala.
Kolega Bulj, ja vas molim, ajmo kolege, ovo stvarno postaje sada neprimjereno sa svih strana, imamo pravila kakva imamo, rasprava o promjeni Poslovnika traje i očito je da ćemo neke stvari morati mijenjati. Kolega Petrov, izvolite vi.
Poštovani predsjedniče Sabora prekršili ste članak 231., članak 236. Ja bih vas zaista molio zbog članka 47. i članka 33. gdje vas se upozorava da ste predsjedavajući za apsolutno sve saborske zastupnike onda nemate pravo dati kolegi iako je vaš stranački kolega iz HDZ-a pravo na repliku kroz institut povrede Poslovnika ne opominjući ga minutu da replicira apsolutno svima na temu stanke koju je netko drugi iznio a u roku od 10 sekundi opomenuti i pokušati opstruirati govor drugog saborskog zastupnika koji to isto radi. Dakle gospodine Boriću, nije nama problem, nije nama problem što vi ratujete unutar sebe zbog vašeg predsjednika stranke koji vam je nametnuo ideološku temu s kojim se pola vašega kluba ne slaže. Hvala.
U redu, dakle svi koristite povredu Poslovnika i govorite jednu minutu jer tako piše u Poslovniku da se može govoriti temeljem povrede Poslovnika. Nisam danas nikome dao opomenu kao što ste vidjeli i čekamo promjene Poslovnika pa će valjda onda biti onda to malo drugačije i korektnije između nas samih. Nema povrede Poslovnika, u redu. Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. U ime kluba MOST-a …
Pa postoje pravila kolega Beljak. Kad se završi sa izlaganjem dignete ruku i tražite stanku. Ne možete tražit stanku za vrijeme izlaganja nekoga od govornika. Dakle, prvi je tražio stanku formalno kolega Bulj, onda ću i vama dati stanku. Nije problem, samo ne možete tražiti stanku za vrijeme izlaganja. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. U ime kluba MOST-a tražim stanku od 10 minuta. Tema je ping pong hrvatskih institucija prema građanima kojima je ugrožen život.
Kolega Beljak izvolite sada ste vi.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Žao mi je što niste vidjeli jer sam digao ruku prije, ali dobro nema veze. Tražim u ime kluba saborskih zastupnika HSS-a stanku kako bismo odali počast upravo preminulom generalu Petru Stipetiću.
U redu. Dobro. Imamo stanku do 11,00 sati. U 11,00 sati nastavljamo. STANKA U 10,45 SATI. NASTVAK NAKON STANKE U 11,00 SATI Nastavljamo s radom. U ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Evo maloprije smo dobili informaciju da je ako je točno od HSS-a da je umro Stipetić pa evo sućut u ime svih zastupnika iz kluba Most-a njegovoj obitelji. Sazvao sam ovu stanku zbog toga da pokažemo kako se institucije ponašaju u RH, kako igraju ping pong u slučajevima kada se radi o životima malih ljudi, o nebrizi tih ljudi koji su ostavljeni sami. Ja ću sada otvoriti jedno pitanje ovdje u Saboru koje je prije nekoliko mjeseci otvorio predsjednik Gradskog vijeća Sinja gospodin Joško Kontić naš bivši zastupnik u gradskom vijeću, a i prije su mediji pisali i građani prosvjedovali. Građani Sinja govorit ćemo o kulturnome dobru, evo ovo je kulturno dobro ne samo u Sinju, ali govorit ću o tome što se događa sa ovom zgradom u Vrcanovom oboru. Ovaj objekat koji je urušen, koji ja držim sada ispred sebe je proglašen kulturnim dobrom. Ministarstvo graditeljstva, tj. nadležna inspekcija je kazala jasno tj. dala rješenje da ovaj objekat ugrožava živote ljudi. Ova zgrada je točno uz jedini put koji imaju pristupni put u središtu Sinja stanovnici tog predjela. Brojna djeca žive ovdje, ovo je na vrhu alkarskog trkališta, svi ste bili u Sinju, gdje jednostavno nakon tog upozorenja tj. traženja rješavanja toga problema od gradskih vlasti gradonačelnica je poslala dopis Konzervatorskom odjelu u Splitu prije tri i pol mjeseca, skoro četiri taj odjel ne odgovara na taj upit gdje su ljudi ugroženi koji prosvjeduju, koji traže sigurnost sebi i svojoj djeci. I zaštitna ograda koju su napravili od drveta prije desetak godina sada je urušena. Postavlja se ključno pitanje, zašto se igraju institucije ping pong poglavito ministrica kulture kojoj ću uputiti danas i pitanje i konzervatorskom odjelu, a naravno da imam obavezu kao saborski zastupnik i na licu mjesta o ovome progovoriti dolje gdje ću pomoći ljudima koji će sami ugroziti svoj život čisteći ovaj objekat koji cijelo vrijeme držim ispred sebe. Znači Ministarstvo kulture Konzervatorski odjel ima zakonsku mogućnost o Zakonu o zaštiti kulturnih dobara i očuvanju kulturnih dobara gdje objekti koji su opasni po život građana se mogu srušiti. Ovaj objekat niti je zaštićen, a ugrožava živote jel ne možete vidjet ovu sliku. Ja ću poslije objaviti ovu sliku da vide i na facebook stranici da vidi ministrica, uputit ću im dopis. Konzervatorski odjel ne želi odgovoriti, što znači igraju ping pong sa ljudskim životima, sa životima malih građana koji imaju barijeru sa objektom koji je proglašen kulturnim dobrom, a urušava se. I po jednom rješenju Ministarstva graditeljstva tj. građevinske inspekcije taj objekat je opasan po živote. Građani više nemaju strpljenja Sinja i jednostavno oni će morati riješiti ovaj problem samostalno, tako su najavili jučer, što znači da će Ministarstvo kulture, Ministarstvo graditeljstva da će oni morati snositi odgovornost ako se nekome nešto dogodi po ovome pitanju jel je o ovome informirana i policija i DORH svi su obaviješteni o ovome problemu gdje jedini pristupni put je blokiran gdje zgrada ugrožava živote po rješenju Ministarstva graditeljstva. Ministrice kulture, Konzervatorski odjel u Splitu ne radi svoj posao, četiri mjeseca ne odgovara na upite lokalne samouprave. Molim vas još jednom zbog zaštite ljudi, malih ljudi ne igrajte se sa njihovim životima, životima njihove djece na pinig pong nego riješite ovaj problem jel niti jedno kulturno dobro, a kamoli ovo urušeno neće zamijeniti jedan život. Postupite po rješenju Ministarstva graditeljstva, imate zakonsku ovlast i mogućnost koja je propisana Zakonom o očuvanju i zaštiti kulturnoga dobra. I ovaj dopis ću uputiti svim mjerodavnim i svim institucijama zbog zaštite maloga čovjeka. I dosta igre iz hrvatskih institucija ping pong protiv maloga čovjeka [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Hvala.
Hvala. Izvolite kolega BEljak sada ste vi na redu u ime kluba HSS-a.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege saborski zastupnici. Ja ću odustati od svog govora, a u ime stanke koju smo tražili u ime kluba HSS-a, a tražili smo zbog toga kako bi se odala počast jednom od najvećih heroja Domovinskog rata i zamolit ću predsjednika Sabora, uvaženog gospodina Gordana Jandrokovića da preuzme riječ i napravi ono što se u ovakvim tužnim trenucima radi. Hvala lijepo.
Hvala kolega Beljak. Dakle evo prije koji trenutak primili smo sa žaljenjem vijest o smrti stožernog generala Petra Stipetića, on je bivši načelnik Glavnog stožera Oružanih snaga RH i jedan od heroja Domovinskog rata i u ime svih zastupnica i zastupnika Hrvatskog sabora želio bih izraziti sućut, suosjećanje obitelji generala Stipetića u ime svih nas. Idemo sada na dnevni red, predlažem dakle, odnosno već sam predložio, sada najavljujem da idemo u objedinjenu raspravu o slijedeće dvije točke. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 306 i - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 307 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika, prigodom utvrđivanja dnevnog reda, prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski prijedlozi rasprave po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Molio bih sada da u ime predlagatelja čujemo dodatno obrazloženje, s nama je poštovana Majda Burić, državna tajnica u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici u Hrvatskome saboru, dakle, vezano uz ova dva prijedloga zakona, o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima s konačnim prijedlogom zakona kao i o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima s konačnim prijedlogom zakona, valja reći da se ovdje radi o usklađivanju s Preporukom 23 odbora MONEYVAL i o implementaciji Direktive 2014/50 EU-a. Dakle, ovim prijedlozima zakona se u svrhu provedbe Preporuke 23 i izvješća o četvrtom krugu evaluacije RH od strane odbora Vijeća Europe MONEYVAL a u odnosu na provedbu mjera sprečavanja pranja novca i financiranja terorizma, propisuje usklađivanje kako bi se onemogućilo da suradnici osoba osuđenih za kaznena djela imaju kontrolni udio ili rukovodeću funkciju u financijskim institucijama na koje se predloženi zakon i odnosi. S time u vezi HANFA-i je omogućeno da u postupcima izdavanja suglasnosti za stjecanje kvalificiranih udjela i izdavanja suglasnosti za obavljanje funkcije člana uprave mirovinskoga društva, prikupi relevantne podatke od nadležnih tijela kako bi se ustanovilo radi li se o suradnicima osoba osuđenih za kaznena djela. Nadalje, ovim prijedlozima zakona se prenosi i direktiva kao što sam već i navela, 2014/50 EU-a i to o minimalnim zahtjevima vezanim za poboljšanjem mobilnosti radnika među državama članica, unapređivanjem stjecanja i očuvanja prava na dopunsku mirovinu za koju je krajnji rok 21. svibnja ove godine. U odnosu na Preporuku 23 odbora MONEYVAL predlaže se slijedeće, definiranje suradnika, dakle tko je to suradnik stjecatelja kvalificiranog udjela u mirovinskom društvu i tko je to podnositelj zahtjeva za obavljanje funkcije člana uprave mirovinskog društva. Sve to propisano je člankom 2. točkom 35. i 36. Nadalje, definira se i stvarni vlasnik nad pravnim subjektom kako je to uređeno i zakonom o sprečavanju pranja novca i financiranja terorizma a to je konkretnija točka 34. članka 2. Osim toga detaljnije se propisuju kriteriji temeljem kojih će HANFA prilikom odlučivanja o ispunjavanju uvjeta za obavljanje funkcije člana uprave mirovinskog društva ocijeniti podnositelja zahtjeva za člana uprave odnosno prilikom utvrđivanja o zahtjevu za izdavanje odobrenja potencijalnom stjecatelju kvalificiranoga udjela, ocijeniti namjeravanog stjecatelja. U tom smislu se propisuje da podnositelj zahtjeva za člana uprave odnosno namjeravani stjecatelj kvalificiranoga udjela, ne smije biti suradnik osobe pravomoćno osuđene za točno određena kaznena djela među kojima su i kaznena djela pranja novca i financiranja terorizma. Također daje se i ovlaštenje HANFA-i za prikupljanje podataka o pravomoćnoj osuđivanosti podnositelja zahtjeva za člana uprave mirovinskog društva kao i za suradnika podnositelja zahtjeva od ministarstva nadležnog za pravosuđe odnosno adekvatnog tijela koje vodi takve evidencije na razini EU-a kao i ovlaštenje za pribavljanje potrebitih podataka od nadležnih državnih tijela. Treba naglasiti da su nadležna tijela u smislu ove odredbe da to može biti MUP, Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo financija točnije Ured za sprečavanje pranja novca i druga nadležna tijela koja mogu raspolagati ovakvim informacijama a na to se odnosi članak 5. i 7. U odnosu na spomenutu direktivu, vezano uz obavezu RH da prenese Direktivu 2014/50 EU-a u svoje zakonodavstvo, ovim zakonskim prijedlogom predlaže se definiranje radnika na odlasku, zatim definiranje korisnika odgođene mirovine, uvođenje definicije prava na mirovinu u stanju mirovanja i sve to propisano je člankom 2. točkama 17., 18. i 19. Valja naglasiti da se važećim propisuje da član zatvorenog mirovinskog fonda može izaći iz članstva fonda i to u slučaju kada ne ispunjava uvjet za mirovinu samo uz istodobni ulazak u drugi zatvoreni mirovinski fond. Ovim zakonskim prijedlogom propisuje se iznimka kojom se omogućava izlazak iz članstva zatvorenog mirovinskog fonda, ali samo za radnika na odlasku i to u skladu sa spomenutom direktivom 2014/50 i to propisuje čl. 8. Osim toga, propisuje se i dužnost mirovinskoga društva da na zahtjev radnika na odlasku isplati prikupljena i kapitalizirana sredstva na njegovom računu iako još nije ispunio uvjet za mirovinu prema važećem zakonu. Radi se naime, o jednokratnoj isplati, ali u iznimnom slučaju. Dakle, direktiva 2014/15 Europske unije u čl. 4. nedvojbeno nameće obavezu državama članica da poduzmu sve potrebne mjere kojima će nadoknaditi doprinose koje je uplatio radnik na odlasku ili koji su uplaćeni za radnika na odlasku i to kao iznos uplaćenih doprinosa ili vrijednosti ulaganja proizašlih iz tih doprinosa i na to se odnosi čl. 10. I naposljetku, valja spomenuti da se uređuje i informiranje članova zatvorenoga fonda u slučaju odlaska člana fonda na rad u drugu državu. Na kraju, predlaže se donošenje ovih dviju izmjena i dopuna u hitnom postupku, kako bi se na 56. plenarnoj sjednici početkom travnja ove godine Odbora Manival, kako se ne bi donio zaključak da nismo postigli dovoljan napredak u odnosu na preporuku, te kako se ne bi odlučilo vezano uz upućivanje RH u korake postupka jačanja usklađenosti. Zbog svih navedenih razloga, zbog svega rečenoga, predlaže se Hrvatskom saboru da prihvati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima, kao i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Zahvaljujem.
Prije prelaska na replike, pozdravio bih učenike i učenice gimnazije Dr. Ivana Kranjčeva iz Đurđevca. Pozdrav. Pljesak! Sada idemo na replike. Poštovani kolega gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo kolegice Majda na ovom vašem uvodnim izlaganju. Kada govorimo o dodatnoj kontroli, pogotovo novca koji su vezani uz mirovinske fondove, dobro je tu dati u ovim vremenima i određenu kontrolu više, ali puno je važnije vidjeti gdje je perspektiva, odnosno na koji način će iz tih fondova naši sugrađani sutra dobivati mirovine i kakve će te mirovine biti i ja jednostavno moram reagirati ovdje jer me jako puno naših sugrađana zove i pita i traži da se Vlada očituje o ovim spinovima kroz medije koji govore da će praktično ljudi sa 67 godina, '33. godine, 2033. morati raditi. Da li će to biti jedina i prava reforma koju Plenković predlaže, odnosno da li je to poruka našim sugrađanima praktično u nekim zanimanjima da će sa posla moći direktno ne u mirovinu nego na groblje. Nažalost, produžuje se radni vijek za dvije godine i skraćuje se taj period u odnosu na ono što je bilo planirano. Ide se na korist Europskoj komisiji i EU, znači one nas pritišću, ali ne možemo mi biti samo tu da izvršavamo naloge Europske komisije, ne možemo biti tu da ukidamo beneficirani staž ljudima koji naporno i teško rade svoje poslove i sa te strane, osim spinova kroz medije, treba se čuti i predstavnika Vlade kada govorimo o ovim fondovima, da li je to povezano i da li se ta reforma zbilja namjerava napraviti na štetu naših starijih sugrađana jer jednostavno mi to ne bi smjeli u ovom Saboru dozvoliti. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku. Državna tajnica, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani i uvaženi gospodine Maras, dakle, prije svega valja razjasniti da se vezano uz ove zakone, da govorimo o dopunskoj mirovini koja u RH ima svoj ekvivalent upravo u III stupu mirovinskoga osiguranja. Dakle, govorimo u stvari o dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Njih je RH, kada govorimo o zatvorenim 19 i u njih je uključeno oko 30 tisuća ljudi. Oni su dakle, dobrovoljni mirovinski fondovi. A vi ste govorili ovdje o II stupu koji je obavezan, tako da bih samo voljela napraviti i podsjetiti na distinkciju vezano uz ekvivalent dopunske mirovine. U RH je to dobrovoljni, odnosno III mirovinski stup. Vezano uz radni vijek do 67 godina, koji ste spomenuli, pa to nije ništa novo. 2014. je već radni vijek u Zakonu propisan do 67. godine, a kao što je ova Vlada i najavila, u drugom kvartalu ove godine krećemo u sveobuhvatnu mirovinsku reformu u okviru koje ćemo cjeloviti urediti i unaprijediti sva tri stupa mirovinskog osiguranja, dakle i I i II i III i to naravno, u suradnji sa socijalnim partnerima, znanstvenom zajednicom i sa zainteresiranom javnošću za koju vjerujem da će je biti zaista puno. Važno je tu i istaknuti da se radi o iznimno složenim aktivnostima u okviru kojih smo i prošle godine napravili sveobuhvatne dubinske analize, dubinski scan sustava, projekcije, kao i efekte mogućih rješenja, kako bi se svim korisnicima mirovina i to na adekvatan način osigurala socijalna sigurnost i to bez diskriminacije, a uz imperativ i uz cilj održivosti, dugoročne održivosti mirovinskoga sustava, kao i adekvatnost mirovina. Naravno, u skladu sa hrvatskim gospodarskim mogućnostima. Zahvaljujem.
Hvala. Druga replika. Poštovani kolega Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovana državna tajnice, gospođo Burić, zapravo na kraju svoga izlaganja rekli ste jednu bitnu stvar, to je da će se provesti svojevrsno informiranje članova zatvorenih fondova, kad govorimo naravno o III stupu i dobrovoljnim fondovima. Mislim da generalno gledano i spomenuli ste podatak od 30 tisuća ljudi korisnika, da je premalo informacija o pogodnostima i zapravo, samom III stupu. Što se tiče ovih, naravno, u vidu i ovih zakonskih promjena, apsolutno da podržavamo i ove određene promjene što se tiče samih odgovornosti i načina mogućnosti, uopće da se imenuju članovi uprava fondova, ali i prava onih koji imaju, sada i koji uplaćuju u dobrovoljni mirovinski fond, koja su zapravo neotuđiva i koja mogu i dodatnim razlozima, odlaska van ove zemlje, nažalost ih koristiti dalje. Međutim, ja ponavljam, da naravno da nam treba sveobuhvatna mirovinska reforma i smatram da je treba provesti, dovoljno, nedovoljno je zapravo informiranje o 3 mirovinskom stutu, o njegovim beneficijama, jer danas, sada oni koji uopćuju, znači generacije koje su mlađe uopće ne razmišljaju, možda toliko koliko će biti za 20, 30 g. ili za 15 kako kome slijedi mirovina. Nadam se da će ju svi doživjeti i naravnu da duboku starost, da ih mogu koristiti, ali mislim da je 3 stup jedan od razloga, kako si puno građana može pomoći, jer znamo metode izračuna mirovina i uz dodatak od 27% da one nisu ni za trećinu nekih plaća ili čak i manje od onog što se primalo i da već se i teško danas živi s tim primanjima, a kamo li onda kada ljudi idu u mirovine. Zato najavljene, odnosno, predviđene mjere produženja, uvjeta za odlazak za mirovinu, nekima idu na ruku, naravno, nekima itekako ne, i tu treba tražiti isto jedan pravilan eklaribij između zaposlenica koji imaju više od 40 g. radnog staža neki … [[Govornik se ne razumije.]] intenzivnim poslovima, da zbilja od njih se ne može očekivati da rade, kao što je netko rekao do smrti. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine Čuraj, dakle, slažemo se s vama, da valja podizati svijest i znanje i o trećem dobrovoljnom mirovinskom stupu. Dakle, kada govorimo o trećem stupu govorimo i o zatvorenim i o otvorenim fondovima. U ovom konkretnom slučajeva, ovih dvaju zakona govorimo isključivo o zatvorenim, kojih već sam i navela koji imaju oko 30000 članova, međutim, otvoreni imaju oko 300000 članova, a sveukupna imovina trećega stupa jest 4,7 milijardi kuna. Slažem se s vama, da valja provoditi i podizati financijsku pismenost, na čemu radi i REGOS, dakle, središnji registar osiguranika, Ministarstvo rada, Ministarstvo financija, vidimo da se učestalo provode tribine, okrugli stolovi na čemu će se i nastaviti i smatramo da je to iznimno bitno, dakle, podizanje financijske pismenosti i brige i svijesti vezano i uz doprinose itd. Hvala vam.
Idemo na treću repliku poštovani kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice, dakle, ova tema je izuzetno opširna i prilično je važna za ovo društvo, istina je da se ovdje radi o izmjenama koje treba podržati, tu nema govora, međutim, dopustite da malo proširim ovu raspravu, to ću u ime kluba još neke stvari dotaknuti. Ono što me sad zanima je odnos ministarstva prema pojedinim najavama, bilo da one iz kruga politike ili iz medija o ukidanju drugog stupa. To se automatski reflektira i na zapravo broj korisnika koji se koriste 3 dobrovoljnim mirovinskom stupu, bilo da je riječ o zatvorenom ili otvorenim fondovima. A ono što bi vama htio sad predložiti, u raspravi ću još jednom naglasiti, postoji, naime inicijativa sindikata, zašto država kao poslodavac [[Upadica Predsjednik: Samo molim, molim vas kolege, na glas se razgovarate, nije čak ni da si došaptavate, nego glasno razgovarate vas nekoliko, nije fer, mislim, izvolite kolega Žagar.]] Hvala predsjedniče baš sam ja mislimo reći, ali vi ste. … [[Upadica se ne čuje.]] Eto, baš mi je sad drago. Dakle, država kao poslodavac, a s obzirom i na najavu reforme i državne uprave, javne uprave, bi mogla osigurati sustav nagrađivanja, na taj način da se uplaćuje upravo u treći stup u dobrovoljni stup kao stimulacija onim djelatnicima koji su dobri. To bi povećalo i imovinu mirovinskih fondova i s druge strane bi omogućilo, da oni koji su uspješniji, da dobiju veću nagradu. Evo, za sad toliko, hvala.
Odgovor kolegica državna tajnica, izvolite.
Zahvaljujem. Mnogo puta sam u sabornici rekla stav Vlade RH vezano uz drugi stup, a to je da idemo u cilju razvijanja drugoga stupa u kojemu se trenutačno nalazi 91,9 milijardi kuna imovine. Dakle, ovo što ste najavili, nije stav ove Vlade, već je stav razvijanja drugog mirovinskoga stupa. Naravno da treba naglasiti i da drugi mirovinski stup, odnosno, individualna kapitalizirana štednja, će pokazati svoje prave rezultate, tek kada postane zreli sustav, a to nakon 2002. g. kad je on uveden, do sada, ne možemo reći, da će najbolje rezultate, optimalne rezultate, drugi stup pokazivati u fazi zrelosti, a to je oko 20-tak g. njegovog opstojanja i više od 20. Osim toga, pitali ste vezano uz dobrovoljni, dobrovoljna ulaganja, odnosno, treći stup. Dakle, spomenuli ste poticaje ili nešto slično, prednosti za članove i pogodnosti zatvorenih fondova su uplate doprinosa poslodavaca odnosno, pokrovitelja fonda u ime članova fonda i pravo na 15% državnog poticaja do maksimalnih 750 kn, na ukupno plaženi iznos. Evo i to valja spomenuti, dakle, poticaj postoji, tako da treba i to imati na umu. Hvala.
Hvala. Sada prelazimo na rasprave odbora. Kolega Maras, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, izvolite.
Hvala lijepo kolegice i kolege. Odbor za rad mirovinski sustav i socijalno partnerstvo Hrvatskog sabora je na svojoj 29 sjednici, održanoj danas 14. ožujka raspravljao o prijedlozima Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima i Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima, P.Z.E. 306. i 307. i odbor je navedene akte raspravljao sukladno članku 83. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo i nakon uvodnog i iscrpnog i vrlo zanimljivog izlaganja predstavnice predlagatelja koja je istaknula da je predloženi zakon usklađivanje sa pravnom stečevinom EU, odnosno sa određenim odredbama Odbora Vijeća Europe MONEYVAL u odnosu na provedbu mjera sprječavanja pranja novca i financiranja terorizma odbor je jednoglasno sa 10 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese zaključak da se prihvaća Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima i Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima. Hvala vam lijepa.
Nastavljamo sada sa radom, idući klub koji je na redu jest Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i kolega Žagar. Izvolite. Kolega Žagar nije ovdje, gubi pravo na raspravu. Onda idemo na Klub zastupnika HDZ-a. I u ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Karlić nije ovdje, tako da i on gubi riječ. Pa idemo sada na kolegu Hrelju u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Pred nama su dva zakona o čijim izmjenama i dopunama sa konačnim prijedlogom trebamo danas raspravljati. Zadatak nam nije pretjerano težak s obzirom da se radi o tehničkim izmjenama ovih zakona koji su inače, ti zakoni su inače užasno komplicirani i za pravnike, imaju jako puno, puno članaka 350 članaka zakona. I u ovom, u dosadašnjem obliku su donijeti 2014. godine i valjda sam ja jedan od rijetkih zastupnika koji je imao 12 amandmana na te, na jedan od tih, odnosno na te zakone. Nije se suštinski u djelovanju dobrovoljnih mirovinskih društava i mirovinskom osiguravajućem društvu ništa promijenilo. Zakoni se usklađuju sa direktivama EU i treba reći da su oni ustvari u 85% istog teksta samo što sadržajno Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima bilo da se radi o zatvorenim ili otvorenim fondovima definira štednju, dakle ulaganje odnosno uplate, ulaganje, kapitalizacija plus potporu države, potporu RH u iznosu od 15% do uplaćenih iznosa od 5 tisuća kuna. I ovdje je situacija poprilično čista, ovaj zakon ne treba miješati sa Zakonom o obveznim mirovinskim fondovima, ovdje ima negdje oko, u tom zakonu ima negdje oko 4 milijarde kuna kapitala, u onim obveznim mirovinskim fondovima kako je rekla državna tajnica oko 92 milijarde kapitalizirane štednje, dakle nije toliko uplaćeno, evo tolika je vrijednost sada štednje. Dakle dobro je da je ovaj zakon, da su ovi zakoni kada govorimo o oba dva na neki način preuredili pojmovnik da se jasnije definiraju pojmovi koji nisu u svakodnevnoj upotrebi tako da ih ajmo reći ako se i običan korisnik dobrovoljnih mirovinskih fondova usudi ući u materiju da ih može razumjeti. Vrlo precizno se utvrđuju prepreke kako netko može biti član uprave. Ja mislim da bi tako trebalo i urediti i Zakon o državnim dužnosnicima da se točno znaju slučajevi što bi mogao biti sukob interesa pa bismo bili puno više na čisto nego da se prepustimo subjektivnim ocjenama određenih institucija. Prema tome cijenim, cijenim da je ovo bez obzira na našu obavezu da do travnja ovo riješimo i izvijestimo Europsku komisiju, ovo dobar potez, mislim šteta da je tek sada došao ali da su ovo promjene vrlo, vrlo vrijedne. Naravno, da ovdje treba na neki način i govoriti o cijelom tom sustavu, o čemu mi to ustvari raspravljamo? Točno raspravljamo o trećem mirovinskom stupu u jednom zakonu, to je zakon o dobrovoljnim mirovinskim društvima, mirovinskim fondovima, a društva su samo, društva koja upravljaju tim fondovima. I govorimo o Zakonu o mirovinskim osiguravajućim društvima, oni vrše samo isplatu. Dakle sve što se uštedi u prvom mirovinskom stupu, dakle u Zakonu o obveznim mirovinskim fondovima i u drugom stupu, odnosno u trećem po Zakonu o dobrovoljnim mirovinskim fondovima isplata se vrši kroz mirovinsko osiguravajuće društvo, za sada ima samo jedno mirovinsko osiguravajuće društvo. I dakle tu nemam nikakvih primjedbi na zakon, imam primjedbi kod tog mirovinskog osiguravajućeg društva na aktuarske tablice koje oni koriste koje su neprilagođene hrvatskim standardima odnosno tablicama doživljenja, ipak je naš, naše godine doživljenja su nekih 5 godina kraće nego tablice EU ili to sigurno utječe na visinu, to sigurno utječe na visinu isplate. Dakle rad, govorimo o tom sustavu. I logično je da kako je državna tajnica spomenula da se ostvari pravo i na jednokratnu isplatu. Ovdje se radi o novcu koji čovjek osobno izdvaja za svoju štednju ili pak to plaća poslodavac ali pod tretmanom bruto plaće. Dakle, pod tom bruto plaćom čak i ako ima jednokratnu uplatu da bi se isplaćivala mirovina to se definira kao bruto plaća. Prema tome, ono što je unutra je čista štednja pa postoji mogućnost da se 30% onoga što je ušteđeno u otvorenim, odnosno u zatvorenim mirovinskim fondovima koristi u pedesetoj godini i da se dogovori razni programi isplate te mirovine da li na neodređeno vrijeme, odnosno doživotno, da li na deset godina ali ne kraće od pet godina. To je kroz ova dva zakona se uređuje taj treći mirovinski stup, dakle dobrovoljna mirovinska štednja i isplata, istovremeno i isplata iz prvog mirovinskog stupa. Prava je šteta, da hrvatski građani veoma malo koriste ovu povlasticu države ili potporu države u iznosu od 15% do visine od 5000 kuna štednje. Dakle, najviše na visinu 5000 godišnje štednje država uplaćuje 750 kuna. To je tih 15%. I to možda djeluje ne puno, ali štednja na duge staze nikad ne počinje sa velikim iznosima i ovaj proizvod koji ima ovaj zakonski okvir je vrlo fleksibilan i u skladu je sa jednom direktivom koju smo nedavno raspravljali u Hrvatskom saboru o jednom mirovinskom transgraničnom europskom mirovinskom proizvodu ako se ne varam tako nešto ima naziv. Prema tome, zašto govorim pozitivno o tom proizvodu? Zato što ako poznajete životna osiguranja to je isto moguće štedjeti kroz životno osiguranje, istovremeno ste osigurani od nezgode. Možete onda ugovoriti isplatu mirovinske rente na kraći rok ili na doživotno itd. Međutim, koja je razlika između ovog drugog stupa i tog životnog osiguranja? Ovdje postoji sloboda ulaganja. Ovdje uplaćuješ kad možeš i koliko možeš. Jedini problem u drugom mirovinskom stupu je tzv. veoma visoka ulazna naknada koja iznosi negdje oko 1250 kuna. To je, ulaz je vrlo težak i vrlo skup i možda je to i o tome treba razmišljati, možda je to jedna od barijera da ljudi više štede jer praktički je ta ulazna naknada pojela barem jednu ili dvije godine štednje. Neke početne efekte je jednostavno pojela. No ja vjerujem, kažu ljudi da je teško štedjeti kad su niske plaće, kad imamo visoku nezaposlenost. Ja se s time svime slažem, ali isto tako ako država ovo potiče i uplaćuje na vaš račun 15% onda treba učiniti pogotovo zato što to nije obvezni ugovor da ja moram kvartalno ili mjesečno uplatit ne znam 50 ili 100 eura. Onda treba se na neki način na bilo koji način organizirati i pokušat štedjeti jer država će dati neki socijalni minimum kroz mirovine. Mirovine sa ovim odnosom radnika i umirovljenika nikad neće biti više prevelike, nikad neće biti onakve na razini 85%, jer za to je potrebno imati 5 radnika na jednog umirovljenika a takvi trendovi su u ovom trenutku veoma teško zamislivi. Ja ne kažem da su i nemogući, ali veoma teško zamislivi. Prema tome, mislim da treba i da država treba i dalje nastaviti poticati ovu štednju u dobrovoljnim mirovinskim društvima zato što je vrlo, vrlo fleksibilna i prihvatljiva na duge staze, a ipak se nešto na tridesetak i više godina skupi. I onda imate prvi stup generacijske solidarnosti za kojeg se nadam da ćemo ga poboljšati i dati dodatak i od 27% i za one samo za godine rada u prvom mirovinskom stupu po načelu za jednake doprinose jednaka prava. I da će prvi plus drugi plus treći dati nekakvu podnošljivu mirovinu u budućnosti. Ali s obzirom da jedan dio postaje i naša osobna imovina, dakle ovo definitivno je naša osobna imovina, doduše u rukama nekog drugog tko upravlja i zato treba ovakve zakone donositi jer je to vrlo, mora biti vrlo odgovoran posao. Jer o tom poslu ovisi nečija egzistencija u budućnosti. Ono što bih htio još reći poučen iskustvima jer se dobivaju, dakle korisnici drugog mirovinskog stupa ili trećeg dobivaju svoja izvješća i njima se obračunava kapitalizacija, odnosno u jedinicama i vrijednost na četiri decimale. Ja vas molim, pogotovo zato što je državna tajnica ovdje da u buduće kad se računaju indeksacije, dakle usklađivanje mirovina dvaput godišnje da se i to radi na četiri decimale. Jer znate, po našim izračunima usklađivanje je trebalo biti 96. Po izračunima Hrvatskog zavoda za mirovinsko je ispalo 0,94. 0,2 nije puno, ali n0,2 znači 6 milijuna kuna godišnje manje umirovljenicima. Zašto bi bilo manje? U 10 godina je to 50 kuna manje. 5 i pol kuna manje godišnje. Zašto? Pa ajmo imajmo isti tretman ili ajmo sve na dvije, tri ili na četiri decimale, ali traži se zahtjev od DZS-a na jednu decimalu, a to je sustav velikih brojki, štete naizgled djeluju male, ali množite to sa mjesecima sa godinama pa ćete vidjeti da to baš nije tako malo. Nije malo ni za ministra financija koji osigurava sredstva za isplatu mirovina, da se razumijemo. Njima s druge strane vjerojatno je lakše ako je usklađivanje male, ali zašto bi zakidali građane na njihova prava, ako postoji veoma precizna formula, a može doći do greške isključivo radi toga koliko smo decimala uzeli u obzir. Ovo je samo jedan apel ovdje nema sumnje, klub GLAS-a i HSU-a će podržati ova dva prijedloga izmjena i dopuna Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima i mirovinskim osiguravajućim društvima, s Konačnim prijedlogom zakona i daj Bože da imamo još produktivniju mirovinsku štednju da se radi što je moguće više kampanja i na osvješćivanju građana da, pogotovo zato što imamo ovako fleksibilan proizvod, da se što je moguće više uključe u ovu mirovinsku štednju i doista niko u Europi nema ovih 15% potpore države za tu mirovinsku štednju. Mislim da bi to morali cijeniti, mada mi naše stvari koje su i dobro relativno slabo cijenimo. Ja vas molim na jedan mali zaokret da cijenimo ono što je dobro. Hvala vam lijepa.
Idemo na replike. Prvi je na redu poštovani kolega Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani kolega Hrelja. Evo samo da se nadovežem na vaše izlaganje, apsolutno možemo se manje-više u svemu složiti i ne samo oko ovog zakona nego i velike većine što ste rekli. Da, spomenuli ste poticaj države 750 kuna do maksimuma od 5000 godišnje i ono što bi se ja samo nadovezao da i poslodavci koji ako gledamo uplaćuju možda u zatvoreni fond, imaju pravo na priznavanje troška porezno priznat trošak do iznosa od 6000 kuna godišnje odnosno ekvivalent 500 kuna mjesečno uplate za svog radnika u treći stup. Mislim da bitnost trećeg stupa izuzetno treba tu svijest i o postojanju i o njegovim beneficijama, kao što sam ranije rekao apsolutno što više informirati naše građane jer će to izuzetno i presudno biti za 15, 20 godina i da krenemo zbilja razmišljati o budućnosti sada, a ne kada za to dođe vrijeme. Imali smo neki dan raspravu ovdje o dodatku vezano za one koji odlaze u mirovinu iz oba stupa sa beneficiranim radnim stažom, dakle sada moramo razmišljati što će biti za 15, 20 godina. Također ono što je isto bitno kod trećeg stupa je s napunjenim 50 godina života imate pravo odrediti što želite, možete 30% kapitaliziranih sredstava odmah povuć, nastavit uplaćivat ili već počet malte ne koristiti tu mirovinu, zavisno jeli 50.000 kuna i više ili iznad ili ide preko mirovinskog osiguravajućeg društva. Stoga se slažemo da mimo i ovoga prijedloga zakona ovi zakoni koji se ovime određuju o trećem stupu su bitni i mislim da nikada dovoljno informacija i ovim putem, zato to i govorim da dođe do naših građana, da krenu sa 100 kuna, 200, 500 i ono što ste rekli izuzetno je presudno, ne mora se uplaćivati svaki mjesec nego koliko uplatiš toliko ćeš imati. Zahvaljujem.
Odgovor kolega Hrelja. Izvolite.
Hvala kolega Čuraj na još jednom dodatnom pojašnjenju. Naravno da postoji porezno priznati trošak poslodavcu i to je dobro, uvijek je dobro da je povezan porezni sustav i sustav štednje. Dakle postoji više načina da se na neki način stimulira takva štednja i poslodavci znaju da ne bi im smjelo biti svejedno što će biti s njihovim radnicima kada odu u mirovinu, kao što ne bi trebalo biti svejedno ni sindikatima da ne uzmu aktivniju ulogu kada se radi o mirovinskoj reformi, najavljenoj mirovinskoj reformi zbog toga što umirovljenicima koji su u mirovini se neće dogoditi ništa, ali njihovim članovima koji uredno svaki mjesec plaćaju sindikatu članarinu mogu biti veća ili manja prava. Prema tome, ja ih pozivam na aktivnu ulogu oko najavljene mirovinske reforme. A ovo u svakom slučaju ovo je dobra olakšica koju ste spomenuli poslodavcima da i oni potpomognu štednju svojih zaposlenika. Naravno, to se na kraju obračunava pogotovo što se najčišća je priča ako sam štedim, štedim u neto onda nemam nikakvih problema onda mogu i to koristiti na povoljnije načine, pogotovo je kod poslodavca koji bi htio i nekome raditi jednokratnu uplatu, to se mora tretirati kao bruto plaća odnosno kao dohodak. No neke firme imaju i takve mogućnosti i tu nikakvih prepreka nema uz poštivanje pozitivnih zakonskih propisa i poreznih propisa. Hvala lijepa.
Druga replika poštovani kolega Glasnović. Izvolite.
Poštovani kolega. Meni je drago što ste spomenuli to je važno za druge modele uplaćivanja mirovinski fond, ne samo taj državni drugostupanjski nego da ima drugih načina, naravno ako to osigura država do određene razine uplatu godišnju za ljude koji uplaćuju u druge mirovinske fondove. Ali u isto vrijeme ja se bojim, sa razlogom, kada gledate statistiku ako je država u deficitu koja uzima svake godine da pokriva taj deficit od IMF-a itd. imate financijski inženjering, kako će moći ta država sljedećih deset godina kako će to izgledati u državi gdje možda 1,1 čovjek radi, a drugi je u mirovini? Mi znamo da europske države … stari stanovništvo odnos je 4:1, recimo vani gdje sam živio u toj državi 30 godina Kanada imate 65 godina možete uzeti starosnu mirovinu, a možete čekat ona je veća ako idete sa 70 godina, imate onu za radni staž, što duže radite to više dobivate radnog staža, a tamo je puni radni staž sa 35 godina. Vi možete raditi do 80 ako hoćete, ako vas zdravlje izdrži. Imate npr. tu sam uzeto primjer pokazivao sam našoj suradnici ovdje iz Ministarstva rada za te fondove imate svaki kvartalni izvještaj šta ljudi dobivaju i kako se njihov novac investira. Tu su pokriveni troškovi za, stomatološki što je važno i imate npr. 78 dolara se plaća recimo, to je privatni fond za zdravstvo. Šta će vam starost ako ste u krevetu. I ja se pitam ovo, ovo su dva pitanja, šta je sa novcem umirovljenika prije '90.-te godine i koliko mi plaćamo danas mirovina u Srbiji.
Odgovor na repliku kolega Hrelja, izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine Glasnović država je poprilično osigurala i prvi, pardon, i drugi i treći mirovinski stup jer se to ne drži na nekim računima, kada bi kod stečaja banke ili propasti banke sve propalo. Dakle to je na neki način možda čak i bolje riješeno nego kod američkih mirovinskih fondova koji doista i jesu propali i doista su napravili veliki, veliki problem svojim građanima. Ovdje se radi o jednoj europskoj tradiciji gdje su sredstva u obveznim mirovinskim fondovima na računima na kojima se ne može raditi ni ovrha niti mogu činiti stečajnu masu. Prema tome, to su poprilično zaštićene kategorije. Mi moramo samo paziti kako se ti novci ulažu da to nisu loše investicije. Ali tu nitko se nije rodio prorokom da će bezgrješno investirati. Tu su greške uvijek moguće i uvijek postoji ljudski faktor a naše je da zakonskim okvirima to smanjimo na najmanju moguću mjeru. Što se tiče ovog drugog čitanja ja vas molim da se obratite ministarstvu. Prije '90.-tih nije postojao mirovinski fond kao takav nego ono što se prikupilo od doprinosa transferiralo se za mirovine, pošto je bilo više doprinosa bilo je ostatka koji se do '90.-te godine uredno davao za građenje domova umirovljenika, domova zdravlja itd.. Prema tome, tamo su ti, tamo su ti novci, nije bilo fonda u smislu drugog mirovinskog fonda da je to novac i štednja kao takva. A u Srbiju se isplaćuju samo one mirovine gdje kada čovjek tamo ostvari pravo na mirovinu a ima staža u RH 5, 10 ili 15 godina na temelju toga što je tamo postao umirovljenik da zahtjev da mu se ovdje obračuna 10 godina i na osnovu toga dobiva mirovinu.
Hvala vam. Idemo na 3., kolega Branko Grčić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Hrelja, dobro ste rekli ovo je dobar proizvod, nažalost koristi ga sveg 30 tisuća naših umirovljenika, pardon građana za nekakve buduće mirovine. Problem je vjerojatno i ekonomske i socijalne prirode, dakle ili ljudi ne mogu uplaćivati nešto takvo što treba respektirati ili možda treba malo bolje još ljude i informirati. Ali ono što sam ja htio ovdje posebno podvući a vi ste to isto tako spomenuli, dakle ovih 30 tisuća naših građana je samo negdje u odnosu na broj umirovljenika koji danas imamo a to je negdje oko milijun i 230 tisuća, svega 2,5% potencijalnih umirovljenika, 2,5%. Mi se moramo zapitati što sa ovim mirovinama, što s ovim mirovinama iz rada. Negdje oko 850 tisuća naši umirovljenika, 850 tisuća ima mirovinu ispod 3 tisuće kuna. Egzistencijalni minimum, dakle onaj prag siromaštva je negdje oko 2200 kuna, dakle ti ljudi su vrlo blizu egzistencijalnog minimuma kada je riječ o visini mirovina. I tu se mora nešto napraviti. Najveći problem je činjenica da te mirovine sa svojim udjelom u prosječnoj plaći, u prosječnom dohotku cijelo vrijeme padaju. Prošle godine je to bilo 39%, ove godine je već završila godina na 38%. Dakle ispod 40% je visina mirovine, prosječne mirovine u odnosu na visinu prosječne plaće. I to je ključni problem za Hrvatsku. Dakle mi moramo zaustaviti pad udjela mirovine u plaći a onda zapravo napraviti sve da ta mirovina počne lagano rasti.
Hvala kolegi Grčiću. Odgovor, izvolite kolega Hrelja.
Hvala kolega Grčić na tome što se slažemo oko ova dva zakona. A što se tiče mirovinske problematike, ja moram reći jednu stvar, ne da branim bivšeg ministra ali činjenica da mi imamo formu usklađivanja koja je solidna, koja je modificirana, koja je 70:30, nije švicarska formula 50:50 koja je bila ranije. I vjerojatno ću sada izazvati zgražanje sindikata umirovljenika koji neprestano tvrdi da je formula loša usklađivanja, ja tvrdim da je nešto drugo loše a to je da mi recimo relativno veće, stare mirovine zamjenjujemo manjim novim mirovinama i da to stalno u kontinuitetu dolazi do pada prosječne mirovine u prosječnoj plaći. Kako to riješiti? Naravno da su potrebni reformski zahvati i naravno da bi i vi i ja željeli da to se stabilizira negdje iznad 40 i da prosječna mirovina u prosječnoj plaći raste. Ali onda se moramo odlučiti na prestanak penalizacije u određenim godinama jer oprostite mirovina je osiguranje za starost i bolest. Onda zašto moramo penalizirati ljude doživotno, onda možemo to riješiti na drugi način obračuna obiteljskih mirovina jer nije fer da udovica koja nikad nije radila dobije 70% a recimo netko tko je sa suprugom imao 70, 80 godina staža može birati između 70% njegove koja će biti manja ili ostati samo na svojoj. Taj ukupni staž ima svoju, svoju neku razinu. I to su putevi kojim bi mogli rješavati dizanje prosječne mirovine u prosječnu plaću, ne treba napadati formule jer ona nije osnovni uzrok, ona je bolja nego ona prethodna.
Hvala. Sljedeća replika kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Hrelja pa evo državna tajnica se danas nije, pohvalila se time kako je HDZ podigao mirovine za 2, 3, 4% nego za 0,94% smo cijelo vrijeme i vi i ja tvrdili da je to ono što je formula. Dakle ono što nama treba je da nam rastu što više plaće pa će onda jasno rasti i usklađivanje sa mirovinama. Ono što bih htio još naglasiti da je formula dobra, formula ide s time da se tri puta usklade mirovine, dakle 2x redovito i onda na kraju godine još jednput da se favorizira ovaj bolji, bolji parametar. Jasno da gledajući parametar ponekad je bolje da je parametar plaće, ponekad bolje troškovi života ali mislim da je ovo izbalansirano. A evo odgovor nema gospodina Glasnovića pa s obzirom da ću ga uputiti da pogleda na web stranicu ja sam u minuti pogledao web stranicu HZMO-a, Hrvatska isplaćuje 150 tisuća mirovina u inozemstvo, od toga u Srbiju 52 tisuće 259, od toga je 37 tisuća 404 starosne, dakle to su oni ljudi koji su radili u Hrvatskoj i tu zaslužili svoju mirovinu. A Srbija dakle uplaćuje negdje otprilike za 6 tisuća naših osiguranika mirovine. Toliko evo za gospodina Glasnovića, ako ne čuje, pa barem da znaju ostali. Hvala lijepa.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Mrsić, možda niste željeli ali natjerali ste me da komplimentiram državnoj tajnici jer zadnji put kada smo imali raspravu sam oštro prosvjedovao da je to nečiji doprinos usklađivanja jer je to zakonska obaveza. I moram priznati da državna tajnica brzo uči i da ne ponavlja greške koje je napravila prošli put. I mislim da je to skroz korektno tako da komplimenti. Što se drugog tiče, nemam što dodati, dakle zagovaramo istu poziciju, nadam se da i vi prihvaćate ovo što sam rekao kako bi mogli se boriti protiv siromaštva u mirovinskom sustavu. A ima još jedan detalj koji iz vašeg vremena postoji gospodine Mrsić, da bi se pravično borili protiv siromaštva, da bi znali što je što treba 180 tisuća mirovina koje dolaze u Hrvatsku upariti sa svim ovim pa ćemo znati cijelu socijalnu sliku sa mirovinskog aspekta. Dok to ne učinimo onda možemo gadno pogriješiti da damo nekome tko ima a ne damo nekome tko nema. Znate, tih 180 tisuća unosi u, naše društvo unosi prosječno 300 eura mjesečno. Znači to je značajan novac. I kada sam analizirao one prve dvije kategorije do 500 i do 1000 kuna ukupno od 180 tisuća 60 tisuća tih umirovljenika ima primanja iz inozemstva. Doduše netko ima iz Makedonije ili iz Srbije ili iz Crne Gore, iz BiH-a koje su relativno male ali netko ima i po 600, 700 eura iz Njemačke ili neke druge europske države. Hvala lijepa.
Hvala. Zadnja replika na izlaganje kolege Silvana Hrelje je replika od kolege Željka Lenarta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo, kolega Hrelja u vašoj raspravi ste spomenuli smanjenje od nekih 6,5 milijuna kuna u taj fond. Pa zar više može biti ikakvo smanjenje ljudima koji su 40 godina odradili na teškim poslovima, koji imaju mirovine toliko male da ne mogu od njih živjeti. S druge strane opet imamo mirovine gdje ljudi imaju mirovine preko 10 tisuća kuna a nemaju dana radnoga staža. Tako da sumnjam da više itko vjeruje u ovaj sustav i drugi stup i treći stup jer jednostavno ljudi vam to komentiraju vani, na cesti, u kafićima ili gdje sjedite s običnim ljudima da jednostavno više ne vjeruju da će toliko dugo izdržati mirovine dok oni dobiju tu priliku da se njima izračunava mirovina. Pa zar je mirovina od 2 tisuće kuna za nekoga tko je odradio 40 godina dostojna mirovina i da li se može od toga živjeti? Ja smatram da ne i mislim da treba razmišljati ova Vlada o otvaranju novih radnim mjesta ali stvarnom otvaranju, davanju prilike investitorima, smanjiti poreznu presiju prema ulagačima kako bi se što više radnih mjesta otvorilo i kako bi se lakše taj fond punio. Nažalost, mi potpomažemo i stimuliramo ljude da odlaze iz RH tako da evo i ja sam skeptičan tko će danas sutra puniti taj fond i da li će se ta mirovina ustvari na kraju isplaćivati. Hvala.
Odgovor, izvolite kolega Hrelja.
Pa gledajte, dragi moj kolega, mi možemo biti skeptični prema svemu ali naša je dužnost da branimo funkcioniranje institucija, da propitujemo. Zato sam i ja danas propitivao da li je moguće da moramo računati usklađivanje na jednu decimalu ili na četiri decimale ako jedna decimala donosi minus u odnosu na četiri decimale a to je na štetu umirovljenika. Ali dobro ste mi dali jednu priliku da nešto odgovorim a to je sljedeće. Gledajte, mi možemo otvoriti stotine tisuća radnih mjesta ako su oni s minimalnom plaćom, imati ćemo najnižu mirovinu. Imati ćemo mirovinu 63 kune po godini staža. Pa računajte koliko godina staža, tolika mirovina. Dakle nas bi trebala interesirati radna mjesta sa većom dodanom vrijednosti, znanost, tehnologija, dakle ono što radi Mate Rimac i takvih bi nam trebalo na stotine tisuća i ne samo u toj djelatnosti nego i u drugima, onda bi ukupno mirovine iz rada mogle biti i veće. Ja vam moram, s obzirom da analiziram stalno taj sustav, moram vam reći da od 1998. godine pa na ovamo ima negdje oko 750 tisuća novih umirovljenika kojih je otišlo u mirovinu, znate tu se umire, to je život mirovinski sustav, život i smrt na kraju, od tih 750 tisuća, 240 tisuća ima najnižu mirovinu, a to je cijena svih naših divljarija na tržištu rada, neuplate doprinosa, niskih plaća, plaće ispod stola itd. Tu se pokazuje slika post festum, što smo radili prije. Prema tome, apeliram na ozbiljnost i opreznost.
Hvala. Prije nastavka rasprave u ime Kluba zastupnika, pozdravimo učenike srednje škole Glina iz Gline koji se sad nalaze s nama na trijemu i njihove učiteljice i učitelje, profesore i profesorice. Pljesak! Nastavljamo u ime Kluba zastupnika HNS-a, kolegica Makar, pa vjerojatno kolega Čuraj.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Uvažena državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo, danas raspravljamo o Zakonu o dobrovoljnim mirovinskim fondovima kako i o Zakonu o mirovinskim osiguravajućim društvima. Tu se zapravo, usklađuje zakonodavstvo sa, naši zakoni sa zakonodavstvom EU, ali ipak da se malo osvrnem na mirovine ovdje kod nas u RH i na koji način se one isplaćuju. Mirovine se isplaćuju iz, isplaćuje ih mirovinsko osiguravajuće društvo. Međutim, one se ostvaruju kroz 3 stupa. Imamo I stup, to je fond generacijske solidarnosti u kojem su svi osiguranici i iz tog stupa svi primamo mirovine, odnosno one se isplaćuju. To je obavezno. Imamo i II mirovinski stup koji je također obavezan i o kojem je često govora u ovom Hrvatskom saboru. Za sada je mali broj primatelja mirovine iz ovog stupa, ali će on rasti slijedećih godina. I imamo III stup. Ovdje se radi o dobrovoljnom mirovinskom osiguranu, a upravo se na taj stup odnosi i ovaj Zakon iz kojeg se ostvaruje dopunska mirovina. O važnosti dopunske mirovine čuli smo danas i svi smo je svjesni jer to je zapravo ono što će činiti našu sigurnost u starosti. U RH imamo registrirano 27 dobrovoljnih mirovinskih fondova, od kojih je 19 zatvorenih mirovinskih fondova. Tu su imamo Croatia osiguranje, Dalekovod, zatim imamo Hrvatski liječnički sindikat, cestari i još neki. Dok u otvoreni mirovinski fond mogu uplaćivati svi građani bez obzira da li su zaposleni ili ne, članstvo u zatvorenim fondovima ograničeno je samo za zaposlenike članove pokrovitelja fonda, a pokrovitelj dobrovoljnog mirovinskog fonda može biti poslodavac, sindikat ili udruga. Tu pokrovitelj preuzima plaćanje doprinosa za zaposlenike, međutim, razmjerno iznosu koji on uplaćuje, može uplaćivati kompletan iznos, može u njemu sudjelovati i sam član još dodatno, ali važno je da je sve to bruto plaća i da je to određeni način stimulacije, ali se na nju plaćaju doprinosi. Međutim, taj poslodavac koji uplaćuje ima pravo porezne olakšice kroz prijavu poreza na dobit ili poreza na dohodak do 6 tisuća kuna godišnje da mu se umanjuje porezna osnovica. Još uvijek kod nas premalo građana uplaćuje u dobrovoljne mirovinske fondove. Ti fondovi su u našem okruženju važan izvor prihoda. Mnoge dopunske mirovine Europljani primaju upravo iz ovog trećeg dobrovoljnog mirovinskog stupa, odnosno tu dopunsku mirovinu. Svjesni smo i razloga zašto je situacija kod nas takva. Normalno, loša ekonomska situacija, male se plaće, ali je možda i sama informiranost nedovoljna da nas u tome stimulira. Zato je dobro što smo i ovdje progovorili o tome i način same uplate i izdvajanja jer je ovo stvarno dobrovoljno i stimulativno jer možemo jedan mjesec izdvojiti 100 kuna, pa idući mjesec ništa, pa treći mjesec 200 ili možda kad primimo neki dodatni izvor prihoda možda uplatimo još neki iznos i to nam se stimulira. Stimulira se na način da država nam daje još dodatnih 15% potpore ili ukupno do 750 kuna godišnje. Kao što je već bilo riječi, možda to nije neki značajni iznos. Međutim, kad se to godinama uplaćuje i kad se on kapitalizira, dolazimo ipak do bitnog iznosa iz kojih se isplaćuje naša dopunska mirovina. Još je prije 4 godine donesena direktiva Europskog parlamenta o minimalnim zahtjevima za poboljšanje mobilnosti radnika među državama članica i to upravo unapređenjem stjecanja i očuvanja prava na dopunsku mirovinu, a krajnji rok je, već smo čuli za usklađenje s ovom direktivom 21. svibnja 2018. godine, pa imamo sad tu evo, hitni postupak u ovom dijelu. Ono što se želi postići, želi se da se radnici prilikom selidbe unutar EU ne mogu izgubiti svoja mirovinska prava zbog određenih pravila dopunskog mirovinskog osiguranja u pojedinoj zemlji članici, pa je tako regulirano strogo da ako se napusti mirovinski sustav zbog preseljenja u drugu državu članicu, moraju se očuvati prava u istoj mjeri kao i za sve one osobe koje ostaju u državi članici. Možda je dobro još tu spomenuti da se prava iz mirovinskog stječu nakon 3 godine uplate, ali da svaki onaj koji uplaćuje u dobrovoljni mirovinski fond, da su to njegova sredstva i da sredstva može povući, odnosno mogu mu se isplatiti u onom dijelu u kojem je uplatio. Još možda što nam je važno u tom dijelu da se zakonom omogućuje poboljšanje prava na mobilne radnike, ali osim toga propisuje se i veća uloga HANFA-e u nadgledanju zakona kojima se regulira rad dobrovoljnih mirovinskih fondova, ali i rad mirovinskih osiguravatelja društava. Tako su mjere vezane uz sprečavanje pranja novca regulirane, a to znači da će HANFA paziti da članovi uprave u financijskim institucijama ne postanu osobe koje su suradnici osoba osuđenih za kaznena djela. Tu je sada malo sve prošireno i definirano tako da mi u klubu smatramo da je ovo usklađenje dobro i da će donijeti određena poboljšanja i kvalitete. Hvala.
Kolega Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo ja ću samo kratko se nastaviti i nadovezati. Dakle što se tiče predmetnih izmjena kolegica je mislim sve vrlo dobro obrazložila, ja bih samo naglasio ono što je najbitnije što se tiče izmjena u članku 9. odnosno izmjena članka 119. gdje se upravo omogućuje ta mobilnost korisnicima zatvorenih fondova u slučaju odlaska i promjene i radnog mjesta i samog odlaska iz zemlje. Ono što je izuzetno bitno i što smo ovdje danas čuli u replikama je upravo taj treći mirovinski stup i njegov značaj da ukupno od 30.000 zatvorenog i još 300.000 otvorenog dobrovoljnog mirovinskog stupa da imamo korisnika danas, dobrovoljne mirovinske štednje odnosno stupa trećeg s time da to je nešto što nas čeka u budućnosti kao veliki problem. Vidimo da je izuzetno pitanje već za njih pa već otkako manje-više postoji … RH pitanje održivosti mirovinskog sustava, da nam je omjer negativan, praktički da sve više i više povećava broj umirovljenika, a sve manje imamo zaposlenih. Naravno kada uzmemo i negativne demografske trendove onda znamo zbilja da nam se ne piše baš dobro. Ono što bi ja želio ovdje podsjetiti prije same bitnosti trećeg stupa je jedne statističke pokazatelje recimo kada uzmemo 2001. godinu tada je prosječna plaća u Hrvatskoj iznosila 3541 kunu dok je prosječna mirovina bila oko 1500 kuna. tada ako uzmemo jedan indeks ovako koji se prvi puta pojavio 1986. godine i mislim da je dosta zoran ovako našim građanima svojevrsni … indeks ili Big mac indeks možemo se prisjetiti … da je tada 2001. cijena jednog hamburgera bila tri kune. Vraćamo se na 2017. sa 3500 kuna prosječne plaće sada smo na preko 6, u studenom je bila 6190 dakle to je neko povećanje od 75% ona mirovina prosječna koju sam rekao da je bila 1500 sada na 2453. Tu kada govorimo o indeksaciji praćenju troškova života i kupovnoj moći vidimo da su te mirovine porasle za 63%, a onaj hamburger mislim da vrlo znate dobro da je danas sedam kuna, 3-7 130% dakle ni plaće nisu pratile troškove života koliki si onda mogao kupiti za svoju plaću za svoju zarađenu kunu, a koliko to možeš to danas, pogotovo kada govorimo o mirovinama. Što nam je činiti? Kada govorimo o naravno jednoj od solucija da do ove godine znači 2018. godine žene idu u punu starosnu mirovinu za 62 godine života i minimalno 15 godina staža, do 2030. to će biti 65 godina, a 2038. 67 godina kako je državna tajnica rekla već da je ranije propisano. Imao tu naravno određene pravno na starosne mirovine za dugogodišnje osiguranike i mislim da je tu rješenje određenih problema jel mi smo svi svjesni da pogotovo ako govorimo o ženama koje rade u nekim manualnim ili proizvodnim ili uslužnim djelatnostima koje počinju raditi sa 19, 19 godina i imaju nažalost uvijek negdje plaću oko minimalca da njima po minimalnom sada zakonu gdje ide 62 odnosno 61 kuna i 94 lipe po godini staža se računa minimalna zajamčena mirovina, dakle to može ispasti za 40 godina oko 2400 kuna da ona nije toliko manja od one plaće koje dobivaju kao minimalne. A tražiti uvijek tu u javnosti to moramo jasno reći dakle na njih se ne odnosi da će morati raditi do 67., ali pitanje sigurno tu postoji drugih djelatnosti u kojima bi to čak i bilo pozdravljeno jer neki koji imaju možda i prosječnu plaću neće imati 6 pa neće imati mirovinu od 4,5 imat će mirovinu oko 3 ili 3,5 i tu dolazimo do tog nesrazmjera. Dakle to je ono gdje trebamo u budućnosti kada govorimo o nekoj sveobuhvatnoj mirovinskoj reformi razmišljati i naravno da onda dolazi u pitanje ovaj treći mirovinski stup koji upaćujete dobrovoljno koliko možete, koliko hoćete. Država vam daje na godišnjoj razini do 5000 kuna 15% dakle ukupno ako ste uplatili 5000 kuna to je 750 kuna. Kada govorimo o zatvorenim odnosno onima gdje poslodavac može uplaćivati za radnika i tako na način osigurati konkurentnost svoje firme odnosno iz samog rada je porezno priznat trošak, dakle do 6000 kuna godišnje odnosno 500 kuna uplate u treći stup svome radniku. To što se tada uplaćuje je onako najprostije rečeno vlastiti novac i može se od 50. godine odlučiti hoće se dalje uplaćivati, počet koristiti, isplatiti 30% i naravno kasnije ovisno da li je ispod 50.000 ukupno kapitalizirano ili iznad koristiti i mogućnost isplate doživotno u određenom periodu od 5 do 15 godina ili kako god ili povući jedan dio opet kada se ide u mirovinu. Dakle to je ono što je bitno, tu moramo skrenuti pozornost na to da to postoji sukladno prilikama i mogućnostima. I najlakše je štediti onima koji imaju, mislim da je to vrlo jasno, da kada ljudi dobivaju 3000 kuna pa oni nemaju da plate osnovne troškove života, a ne da nešto uštede. I neće nama ni mirovinski sustav biti bolji dok nam ekonomija cijela kao takva bude bolje dok imamo veće plaće, više sredstava da se uplaćuju prije svega u prvi osnovni stup onih 15% međugeneracijske solidarnosti jer se dan danas još uvijek proizvodi manjak i država svake godine nadomješćuje taj manjak iz proračuna i nama se mirovine isplaćuju iz proračuna. Dakle, još jednom završno klub HNS-a naravno da će podržati ove izmjene zakona ali i kao i dosada uvijek ističemo nužnost jedne ozbiljne mirovinske reforme i osiguranja boljeg života svim našim građanima. Zahvaljujem.
Hvala. Na izlaganje kolegice Makar imamo jednu repliku, kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice Makar, nakon što ste uspjeli uvidjeti da je cijeli mirovinski sustav pogrešan, da je prvi i drugi stup odnosno izdvajanja za drugi stup predstavljaju jednu pljačku u režiji građana, vi ste sada došli na rješenje da građanima kažete ulažite novac u treći stup. Da bi dobili ta državna poticajna sredstva građani bi trebali godišnje uplaćivati 5 000 kuna, ja ne znam da li shvaćate da građani jednostavno tog novca nemaju. Oni već 20% plaće daju za mirovine, sad bi trebali davati još i u treći stup neki postotak, što je slijedeće što će predložiti ova Vlada? Hoćemo li uvoditi četvrti i peti stup? Hoćemo li davati 50 i više posto plaće da bismo ponovno imali bijedne mirovine? Kako komentirate vi kao članica parlamentarne većine da Vlada ove godine usklađuje mirovine po godini radnog staža za 59 lipa? Da li se sa 59 lipa po godini staža može doista poboljšati bilo čiji standard u ovom slučaju, umirovljenika? Kako komentirate činjenicu da je Vlada od 1999. godine zakinula umirovljenike 13,5% u odnosu na rast cijena? Znači to vaše usklađenje i povišice ne pokrivaju čak niti rast cijena a kamoli da bi se približavala proklamiranoj obavezi da mirovine iznose 50% od plaće. Mirovine u ovom trenutku iznose 38% prosječne plaće sa tendencijom smanjenja. Znači u biti ovdje samo priča o tome kako se ne može ništa učiniti, predlaže se dodatno osiromašenje radnika a u biti se ne nude nikakva konkretna rješenja i to je vrlo loš rezultat rada vaše Vlade. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor, izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Pa uvaženi kolega Bunjac, mi danas ne govorimo o nikakvom novom zakonu, govorimo o nečemu a to je usklađenje određenih zakona kao poboljšanje za mobilnost radnika. A ovo što vi govorite, to je doneseno prije više od 15 godina i na pravljeno je prvi, drugi, treći mirovinski stup u koji se uplaćuje 2 obavezno ili imamo ovaj treći, dobrovoljno. Svi smo se složili i svi ćemo se složiti da su mirovine male i da trebamo težiti da budu veće. Bilo je govora o povećanju plaća i onome što bi trebalo biti da svi izdvajamo više u ta mirovinska osiguranja. Upravo ove stimulacije naših poslodavaca kroz te porezne olakšice ih stimuliraju da isplaćuju svojim radnicima veću plaću a samim tim kad se uplaćuju doprinosi na te plaće, ti radnici će imati i iz prvog stupa i iz drugog stupa i iz trećeg stupa još dodatno veću mirovinu. A ono da trebamo svi raditi na tome da se zakoni poboljšaju, da se omoguće veće mirovine, tu se apsolutno slažem. Hvala.
Hvala. Na izlaganje Stjepana Čuraja, dvije replike od kojega Grčića i Mrsića, prvi je kolega Grčić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Čuraj, dakle spomenuli ste ovaj problem kao što sam i ja maloprije spomenuo, odnos mirovine i plaće, prosječne mirovine u Hrvatskoj. Nakon toga odnosno prije toga smo čuli kolegu Hrelju koji kaže formula je dobra, ok, ja nemam ništa protiv formula, formula je ok relativno za usklađivanje mirovina, međutim to nije dovoljno. Dakle, mi smo svjedoci toga da to nije dovoljno i nema socijalne pravde u Hrvatskoj dok mirovine padaju ispod 40% prosječne plaće i dok se taj pad nastavlja, dakle nije zaustavljen taj pad. Prema tome, vi ste dio te vladajuće većine i morate razmišljati o tome a to jeste u domeni Vlade, kako zaustaviti pad udjela prosječne mirovine u prosječnoj plaći. Ja imam neke ideje, vi ih razmotrite u okviru Vlade sa stručnim službama itd., itd., međutim treba uvesti dodatne kriterije. Mi znamo da se mirovina financira iz doprinosa ali negdje od 37 milijardi, preko 16 milijardi se financira iz poreza. Dakle, iz proračuna. I ako raste proračun, ako rastu proračunski prihodi zato što smo okrenuli taj trend prema gospodarskom rastu, onda taj rast proračunskih prihoda treba uskladiti na neki način sa rastom izdvajanja za umirovljenike a to u ovom trenutku prema nekoj mojoj računici nije slučaj. Dakle, prema podacima za prethodnu godinu i projekcijama za ovu godinu, po mojoj računici ispada da bi negdje oko 300 milijuna kuna se još trebalo izdvojiti za umirovljenike a da bi se njihov relativni položaj u proračunu zadržao na onoj razini na kojoj je bio prošle godine. To je put, dakle dodatni kriteriji, dodatna izdvajanja da bi spasili što se spasit može.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Grčić, da, iako kad ste spomenuli da je prosječna mirovina ispod 40% od prosječne plaće, čak i to po meni je premali podatak jer sad je trenutno 39,6 a da je i 40%, tih 0,4 ne bi nam ništa puno značilo. Dakle mi moramo gledati zbilja ili je izuzetno prosječna plaća visoka ili daje taj omjer možda bliži 50% nego 40. Što se tiče tih, mislim da tu je stvar pitanje i šire ekonomske, štose tiče utjecaja prije toga HNS-a, pa mi ćemo isto utjecati kao što smo i u našoj zajedničkoj Vladi. Kako smo tamo zajedno drugarali, tak ćemo i sada s jednakom dozom mogućnošću utjecaja ko i tada. Ne vjerujem da će se nama i naša pozicija nešto tu puno promijenila. Nemamo ministarstvo u našoj ingerenciji, ali uvijek možemo predlagati, sudjelovati u kreaciji, kao što smo i to radili zajedno, a vi procijenite koliko smo onda bili dobri, koliko ćemo sad to moći, koliko smo onda mogli. Što se tiče šireg makro ekonomskog sepkta samih mirovina i plaća, bojim se da nama opada i bez obzira što rastu određene i prosječne mirovine, prosječne plaće, nama kupovna moć je sve manja. I tu je zapravo, znači, da recimo pad kupovne moći, jednostavno porast prosječnih plaća, porast plaća ne sjedi i mogućnost kupovne moći. To je ono što sam govorio o Mc'donaldsovom indeksu, da bez obzira da li te mirovine bile na 40, 45% pitanje je što će ljudi moći s njima raditi. Zato je naravno ovaj zakon, mislim da ćemo se tu svi složiti, to nije uopće sporno i zato je bitno s tog trećeg stupa, da što više ljudi informiramo, da ne mogu očekivati prema sadašnjim izdvajanjima i trenutnim plaćama, da će za 20 g. ne znam imati kolike mirovine, da li iz drugog stupa, odnosno, oba stupa i temeljem međugeneracijske solidarnosti, nego da moraju ljudi, unaprijed razmišljati i mislim da samim time kako su omogućili da se djelomično može naslijediti drugi stup, a u potpunosti se raspolagati sa trećim stupom, to ljudi trebaju dati i da mogu jednostavnije i najpogodnije planirati svoju budućnost. Zahvaljujem.
Kolega Mrsić, izvolite.
Kolega Čuraj spomenuli ste tekstilne radnice, koji će otići u prijevremenu mirovinu 2019. i dalje, 2020. će otići u mirovinu, dakle i oni koji budu mogli ići u prijevremenu mirovinu a muškarci su, što će stvoriti ono što smo već govoriti, velike disbalanse u njihovim mirovinama u odnosu na, dakle, muškarci i žene koji su otišli u mirovinu 2016. zbog jasno onog dodatka na mirovinu. I od toga ne možemo bježati i to je ono što će dodatno dovesti do toga, da mirovine iz prvog i drugog mirovinskog stupa budu manje nego što bi trebale biti ako ne uključimo dodatak na mirovinu iz prvog mirovinskog stupa u iznosu od 27%. Vi ste dio većine, ali očito da nemate utjecaja na Vladu, da riješi taj problem, jer Vlada očito da nema sluha za onih 20, 30, 50, 100, 1000, 2000 koliko će ih biti 2019. dakle sa prvim siječnjem, da riješi taj problem. Jer očito da to nije 10, 20, 30, 50, 100 tisuća jer očito da Vlada smatra da to nisu birači koji će dati njima glas, pa se o njima očito ne želi brinuti. Mi još uvijek nismo vidjeli rješenje na koji način će se ta nepravda ispraviti i na koji način će se reforma nastaviti dalje. Ono što vidimo da se Vlada, umjesto da ispravi te nepravde, da se Vlada bavi, ja samo financijskoj stabilnosti mirovinskog sustava, a da ne radi ništa da bi osigurala, da mirovine budu adekvatne i da mirovine budu one koje omogućavaju da ljudi mogu živjeti u mirovini. Hvala lijepo.
Odgovor izvolite kolega.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani kolega Mrsić, da imali smo nedavno raspravu i o vašem prijedlogu zakona isto i mi smo već s time zakasnili, ne sada nego i prije 2, 3 i 5 g. smo zakasnili za tih 17 odnosno, ove g. 37 ljudi koji su išli po beneficirani radni staž u tu mirovinu, a '62. godište su pa su morali biti i u prvom i drugom stupu. Dakle, to smo mogli i prije predvidjeti prije 4 ili 5 g. zakasnili smo 37 ljudi, a ja vjerujem da nećemo zakasniti za nešto puno više i da apeliram i naravno da ćemo apelirati i dalje, da se riješi sustavno pitanje, jer mi time ne smijemo gledati samo po 37 ljudi ove godine ili 2019. njih možda par stotinjak. 2022. kada krene to u punom obimu ili 2027. kada to tek, mi moramo gledati što ćemo 2027. kada to bude 100 tisuća ljudi. Dakle, taj prijedlog, taj zakon mora obuhvatiti sve njih, mora biti prema svima jednak, da ne bi pao naravno na Ustavnom sudu i ono što je moja intencija, mora imati jednu mogućnost primjene i znamo da u ovom zakonu moraju biti retroaktivni, ali da se prizna svima jednaka prava koja su odlazili ranije, kao i oni koji će to napraviti kasnije. Tu se mi svi slažemo, da taj dodatak od 27% koji ide za sada samo onima koji primaju mirovinu iz prvog stupa, čini ogroman nesrazmjer, jer ovih od 2002. g. nije se moglo kapitalizirati dovoljno u drugom stupu i dakle, apsolutno nije se to, pogotovo kad znamo da je predviđeno bilo da drugi stup do 15% a to se nije dogodilo, da onda tu moramo naći to rješenje, tu se slažemo, samo kažem, već smo zakasnili i jučer i danas, ali idemo onda to riješiti sustavno za 100000 naših građana da svi budu u jednakoj pravnoj poziciji. Hvala.
Hvala. Nastavljamo s raspravama u ime Kluba zastupnika, sljedeći u ime Kluba zastupnika SDP-a, kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, uvažena državna tajnice, uvažena pomoćnice ministra, pred nama je danas Zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima i Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Ovo je jedno tehničko usklađenje sa direktivama EU, u svrhu sprječavanja pranja novca i s druge strane u svrhu pojašnjavanja pojmova koji su vezani uz radnike, koji štede u dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Oni koji su štedjeli, a otišli iz zemlje, tako da se njihova prava dalje garantiraju, da se zna što i kako sa tim. Kada govorimo o dobrovoljnim mirovinskom osiguranju, moram napomenuti da je SDP-ova Vlada razdvojila zakon koji je regulirao zajedno Zakon o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima, jer smo smatrali da je to važno s obzirom na razvoj trećeg mirovinskog stupa, jer treći mirovinski stup je nešto što bi trebalo imati utjecaj na mirovine i trebalo bi omogućiti da ljudi uz prvi i drugi mirovinski stup iz trećeg mirovinskog stupa imaju određeni dio sredstava, koji će im poboljšati uvjete života dok su u mirovini. A zašto štedjeti u trećem mirovinskom stupu? Država je tu vrlo jasno stala na stanovište da je to nešto treba promovirati, tako da postoje državna poticajna sredstva, napominjem da i u vrijeme krize, dakle od 2011. na ovamo, kada je bio problem sa proračunom, da se ta državna poticajna sredstva nisu ukidala i da su ostala, što govori u prilog da je država čvrsto stala iza trećeg mirovinskog stupa. Također postoje porezne olakšice poslodavcima. Također, na dobrovoljnu mirovinsku štednju se ne plaća porez, nema ograničenja članstva zdravstvenih niti dobnih, dakle, član može biti bilo tko, tko god to želi, dakle, onaj tko želi uplaćivati u treći mirovinski stup. Trajanje članstva nije vremenski ograničeno, član bira visinu, trajanje i dinamiku uplata u fond, uplate nisu obvezne, one ovise o trenutnim mogućnostima uplatitelja. Prestankom uplaćivanja ili neredovitim uplatama članstvo u fondu se ne prekida nego se sredstva i dalje drže na računu i ostvaruju prinose. Ono što je najvažnije, još jedanput želim to ukazati, da sva uplaćena sredstva su osobno vlasništvo člana, kao što su i sva sredstva na drugom mirovinskom stupu vlasništvo onoga tko uplaćuje, dakle člana na kojega se uplaćuju sredstva. Sredstva iz trećeg mirovinskog stupa se nasljeđuju, a jedini uvjet korištenja je 50 godina starosti. I to je ono što je vrlo jasno i vrlo čisto objašnjeno i zakonom stipulirano. Međutim, ono što nam nedostaje, nedostaje nam bolja propaganda tog načina štednje. Jasno da u vrijeme krize, kada su plaće male i kada nema prostora da se štedi u trećem mirovinskom stupu, mislim da je došlo vrijeme da se o trećem mirovinskom stupu još više govori, ali ne samo da se govori, nego da se i država još više uključi sa poreznim rasterećenjem uplata u treći mirovinski stup. Još jedna stvar o kojoj treba razmišljati, o kojoj smo razmišljali i onda kada smo razdvajali ova dva zakona je pitanje zatvorenih mirovinskih fondova u javnim, odnosno državnim službama. Naime, svugdje u svijetu postoje zatvoreni fondovi za javne i državne službe u koje država dakle, svojim zaposlenicima u javnom i državnim dakle, službama uplaćuje dio sredstava u taj zatvoreni mirovinski fond koji je vrlo jak, to su vrlo jaki fondovi koji potiču ulaganja u vlastitu zemlju. Stoga smatram da je vjerojatno došlo vrijeme i da u RH počnemo razmišljati o tom jednom zatvorenom fondu za državne i javne službe. No, da bi to pokrenuli trebamo imati jasnu viziju što bi napravili sa mirovinskim sustavom. Nažalost, u ove protekle 3 godine od kada je dakle, od kada je na vlasti HDZ, mi nemamo njih, dakle, nemamo jasnu sliku u kojem pravcu HDZ želi razvijati mirovinski sustav i u kojem pravcu mirovinski sustav treba biti usmjeren. Ono što vidimo, vidimo da se sluša diktat Brisela jer očito da premijer Plenković želi imati što bolji imidž u Briselu i da stoga sve ono što dođe iz Brisela se bez pogovorno sluša. Mjere koje se najavljuju biti će prvenstveno usmjerene na financijsku održivost sustava. No, mi u SDP-u smatramo da mjere u mirovinskom sustavu moraju biti usmjerene na ispravljanju nepravdi koje su učinjene pojedinim kategorijama umirovljenika. Briselski dečki, Plenković i Pavić, očito žele da se mirovinski sustav, koji je sustav o kojem mi odlučujemo, a ne Brisel, da se podredi utjecaju Europske komisije koja nema sluha za naše specifičnosti koje su u našem mirovinskom sustavu, pa se tako želi dob za umirovljenje pomaknuti sa 67 godina se želi umjesto 2038. pomaknuti na 2033. godinu, barem tako čujemo, a da nema nekakvih razloga, odnosno nema nikakvih parametara koji bi rekli zašto je to 2033., zašto nije 2038.? Osim što opet neodlučni premijer želi to napraviti na pola. Dakle, 2030. je bio prijedlog Europske komisije, pa ćemo mi to staviti sada 2033. Nema nikakvog razloga da se dob za umirovljenje pomiče se 2038. Dakle, tada ćemo odlaziti sa 67 godina. Nema nikakvog opravdanja niti medicinskog, ali nema opravdanja niti u mirovinskom sustavu. Mi živimo kraće nego Europljani, nećemo do 2038. godine stići njihovu prosječnu životnu dob i s druge strane, kada govorimo o mirovinskom sustavu, jedan od razloga zašto bi trebalo otići u mirovinu sa 67 godina da se produži broj ljudi koji mogu raditi u određenim dobnim skupinama. Ali zaboravljamo da smo mi u RH napravili koju Europa ne vidi ili ne prepoznaje, da je nama velik broj ljudi u tom kohorti otišao u mirovinu. Imate branitelje koji su u radno sposobnom radnom vijeku, oni su u mirovini. Prema tome, mi imamo jedan veliki dio ljudi koji bi mogli raditi do 67 godina, koji su već sada u mirovini. Prema toma, njih ne možete natjerati da se aktiviraju i da možda možete, evo Europska komisija je i to spomenula, da nismo dobro radili na tome da se aktiviraju branitelji. Također, Europska komisija želi penalizirati dob za odlazak u mirovinu, dakle, da se prijevremena mirovina penalizira još i više, što će dovesti do toga da će mirovine tih ljudi biti ispod granice siromaštva. Što znači da će, s druge strane se morati njima pomagati kroz sustav socijalne skrbi, odnosno ta socijalna mreža u RH bi trebala onda još više podnijeti na svojim leđima to što evo, slušamo Europsku komisiju. Mi u SDP-u smatramo da nema nikakvog razloga da se penalizacija pooštrava, jer je ona sasvim dovoljna u ovom trenutku odgovara, izbalansirana je i nema nikakvih razloga da se to radi, pogotovo što je i ekonomska situacija u ovom trenutku dobra i nema razloga da se to napravi. No, ima jedna stvar koja je vrlo zabrinjavajuća, a to je želja Europske komisije i Vlade da se što više reducira beneficirani radni staž. Mi u prijašnjoj Vladi smo pokrenuli sustav, dakle, revizije beneficiranog radnog staža sa ciljem da se vidi tko ima pravo na beneficirani radni staž, tko ima pravo da taj staž dobije, ali nismo išli primarno da se ukida za one skupine za koje se smatra da ne bi to trebalo. Jasno da će tu odgovor daći struka, ali jasno da tu odgovor treba dati i politika. Struka će reći svoje, politika će reći svoje i stoga je očito da Vlada skriva svoje namjere oko beneficiranog radnog staža i tu će biti najviše pogođeni očito vozači, neće se omogućiti nekim drugim strukama da uđu u beneficirani radni staž. Ovdje spominjem recimo, vozače hitne pomoći koji su stalno na cesti, također liječnike i medicinske tehničare koji su u vozilima hitne pomoći, vjerujte vrlo teško je izdržati cijeli radni vijek radeći u takvim uvjetima. Ja se nadam da ćemo mi danas raspraviti Zakon o profesionalnoj mirovini gdje mi nudimo HDZ-u način na koji ćemo riješiti beneficirani radni staž u RH, gdje ćemo onima koji imaju pravo na taj staž sa povećanim trajanjem omogućiti da dobiju profesionalnu mirovinu, da tu profesionalnu mirovinu uživaju u određenom postotku i da uz tu profesionalnu mirovinu rade. I to je put kako se rješavaju neravnoteže u mirovinskom sustavu. Druga izrazita nepravda je dakle, i upitna adekvatnost mirovina budućih umirovljenika i stoga SDP smatra da takve nepravde u sustavu zahtijevaju kompletno preispitivanje našeg mirovinskog sustava, kako bi osigurali transparentnost, solidarnost mirovinskog sustava, a ponajprije dostojne mirovine našim umirovljenicima. Ovim putem poručujem Vladi da će se SDP vrlo oštro suprotstaviti onim mjerama koje će biti usmjerene samo na financijske uštede u sustavu, bez da su poduzete ikakve mjere koje će radnicima i budućim umirovljenicima osigurati kvalitetna radna mjesta i kvalitetu rada. Ako nema kvalitetnih radnih mjesta, ako nema kvalitetnih uvjeta rada, ako nema visokih plaća, onda neće biti ni adekvatnim mirovina. I to je cilj kako mirovinski sustav treba održati. Treba ga održati na način da mi u RH imamo dobro plaćena, dobra, adekvatna radna mjesta, a ne da budemo na minimalcu. S obzirom da smatramo da mirovinska reforma je izrazito ozbiljan posao, SDP će izrazito ozbiljno pristupiti toj temi uz dijalog sa svim zainteresiranim za ovu temu i predložiti će neka svoja rješenja i vizije daljnjeg razvoja mirovinskog sustava. Ono što smatramo u SDP-u da je došlo vrijeme da svi zajedno preispitamo cijelu reformu od '98. do sada, ne sa ciljem da se ona ukine, kao što bi željeli neki tu i saborski zastupnici, nego da vidimo gdje moramo intervenirati da u sustavu te neravnoteže koje imamo ih ispravimo u budućnosti. I ono što smatramo da ta analiza treba imati podršku svih, a to znači da za nastavak reforme mirovinskog sustava, odnosno ne bih rekao reforme nego razvoja mirovinskog sustava je potreban nacionalni konsenzus i to nudimo poziciji. Mirovinski sustav je prevažan da bi samo jedni o njima odlučivali i mislim da na tome možemo naći nacionalni konsenzus i pokazati da za taj sustav i za sustav zdravstva Hrvatska može ići naprijed i biti bolja nego što je bila do sada. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Mrsiću. Na njegovo izlaganje imamo dvije replike. Kolega Ivan Kirin, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici Ministarstva, uvaženi zastupniče Mrsić. Dobrovoljni mirovinski fondovi ili treći mirovinski stup gdje članovi štede za mirovinu na način da određenu visinu mjesečnih uloga uplaćuju na osobni račun otvoren u odabranom dobrovoljnom mirovinskog fondu. Ispala mirovina iz dobrovoljnih mirovinskih fondova jedini je uvjet navršenih 50 godina života, neovisno o ostvarivanju prava na starosnu mirovinu. Što mislite, u budućnosti o akumulaciji sredstava u obveznom mirovinskom fondu temeljem modela solidarnosti i dali predlažete jasno i istinito informiranje građana, posebno mladih građana o problemu mogućeg kolapsa sustava solidarnosti u budućnosti i stimulaciji o štednji u dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite kolega.
Ne znam da li ste mislili na prvi stup ili na drugi stup ili za cijeli sustav a prvi mirovinski stup, ono što je sasvim jasno da sustav prvog mirovinskog stupa koji je baziran na tome da puno ljudi radi, a malo ih uživa mirovinu, da u ovoj situaciji u kojoj jesmo, ne možemo osigurati adekvatne mirovine. On neće nikada kolabirati, jer na njega je država garant. Prema tome, da maknemo tu stigmu, da će on kolabirati. Dakle, nikada prvi mirovinski stup neće kolabirati, kao što neće kolabirati ni drugi mirovinski stup. Ono o čemu razgovaramo je pitanje adekvatnosti mirovina. Adekvatnost mirovina, ono što sam i naglasio, ona će biti povećana i bolja, kada budemo imali bolja radna mjesta i veće plaće. Također moramo riješiti i ove neravnoteže u sustavu. Dakle, 27% što ćemo sa onima koji ne rade, koji nemaju 15 g. radnog staža, dakle, tu je jedan prijedlog od Vlade kojeg i mi podržavamo, da to bude ona nacionalna mirovina, koji će dobiti oni koji ne mogu zaslužiti mirovinu kroz mirovinski sustav. Ali, sustav je potrebno dalje unaprjeđivati i dograđivati. Napominjem kolapsa mirovinskog sustava neće biti, ali na nama je da osiguramo da mirovine, koji se budu isplaćivale onima koji danas ulaze u tržište rada, budu bolje nego što su bile do sada.
Kolega Babić Ante, replika.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Mrsić, iako danas govorimo o 2 zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima i mirovinskim osiguravajućim društvima, iskoristili ste to zapravo govoriti o mirovinskoj reformi, pozivajući na konsenzus, slažem se, ja sam to čuo nekoliko puta iz vaših usta i mislim da bi o tome trebali svi raspraviti jer je to prevažna tema i za nas i za umirovljenike i za gospodarski sustav. U jednom trenutku ste govorili zapravo o zanimanjima sa stažem osiguranjem sa povećanjem trajanju, kolokvijalno sa beneficiranim radnim stažom i rekli ste da se zalažete za to i bit ćete jako protiv toga, bez obzira da li se radi o nacionalnom zakonodavstvu ili sa preporukama EU. Međutim, treba istine radi reći, a to ste koliko znam i predložili u vašem prijedlogu Zakona o profesionalnoj mirovini da zapravo za pojedina zanimanja danas, više uopće nema potrebe za beneficiranim radnim stažom. Dakle, one su kao takva iščezla ili su zbog određenih tehnoloških rješenja i pomaka zapravo za tim nema nikakve potrebe. Mi smo danas na našem odboru imali jednu inicijativu, jednog sindikata Kabinskog osoblja, zrakoplova RH, gdje je bilo jasno rečeno i od strane našeg predstavnika iz Ministarstva rada, da zapravo takva inicijativa podliježe određenoj proceduri, a u toj proceduri će onda i Zavod za medicinu rada zapravo reći, je li to nužno ili to nije nužno. Dakle, ključ je da za određena zanimanja, više nema potrebe za beneficiranim radnim stažom, a neke zemlje, podsjetiti ću vas, kao Francuska i Njemačka su to riješili kroz profesionalnu mirovinu. Hvala.
Odgovor, izvolite kolega Mrsić.
Hvala lijepo, mi u Zakonu o profesionalnoj mirovini, koji nadam se da ćemo ga danas raspravljati, nigdje ne govorimo o zanimanjima, mi samo da govorimo o pravima koje imaju, dakle, ljudi, koji naveli smo neka zanimanja, jednostavno, zbog jasnoće, ali sam, tko će imati koji razinu beneficiranog radnog staža, odlučuje struka. Međutim, ono što bi ja htio naglasiti, da se u tu analizu beneficiranog radnog staža ide sa premisom da se ukida da se ukida beneficirani radni staž. To je nešto što je krivo. Krivo je da se ide sa premisom da se ukida beneficirani radni staž. Za neka zanimanja koja ne postoje, kao što je recimo, dakle, mi rudara više nemamo, nemamo visokih peći, dakle, nemamo tih zanimanja. Međutim, postoje neka nova zanimanja, koja bi možda i trebala dobiti beneficirani radni staž, ja sam spomenuo ovdje recimo ljude koji rade u hitnoj pomoći, oni rade isto kao i vatrogasci. Prema tome, mislim da ono što apeliram da se ne ide sa premisijom koju je postavila Europska komisija da treba ukinuti beneficirani staž u Hrvatskoj. Njega ne treba ukinuti, treba ga prebacit u sustav profesionalne mirovine i to je put, jer baš, nitko od vas ne bi htio da vas vozi hitne pomoći sa 67 g. jednostavno čovjek to fizički ne može izdržati. Ili da ono što imamo kod vatrogasaca, da ljudi sa 59 g. sa 55 g. više ne mogu raditi kao vatrogasci, pa stoje u postajama, umjesto da zanovimo, nove mlade kadrove. Prema tome, mi nudimo rješenje, nudimo da to bude profesionalna mirovina, da uz profesionalnu mirovinu, se može nastaviti dalje raditi i to je rješenje. Ali, apeliram i na ministarstvo i na vaš u opoziciji, nemojte ići sa premisom da beneficirani treba ukinuti.
Hvala. Završili smo sa replikama na izlaganje Kluba zastupnika, nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, prvi je kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala vam lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo, i u ovom vremenu koji nam je bio na raspolaganju, vezano za rasprave, po ova 2 zakona o kojima se danas raspravlja, Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima i Zakona o osiguravajućim društvima, zapravo dotakli smo se one teme koja tišti naše građane korisnike mirovina, sam mirovinski sustav, zapravo i mirovinske fondove i o tome je zapravo bilo najviše riječi. Iako se u ova oba dva zakona, koja su pred nama, zapravo radi o implementacijama direktiva, jedne direktive, koja je vezana za preporuku Odbora vijeća Europe, tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] i zatim direktive EU, koja vrednuje prava radnika, vezana za dopunu mirovinu. I jednom i u drugom slučaju, a to je vidljivo iz opisa stanja, samog prijedloga ovoga zakona, omogućava se zapravo HANFA-i da u postotcima izdavanja suglasnosti za stjecanje kvalificiranih udjela i izdavanje suglasnosti za obavljanje funkcije članova uprave u financijskim institucijama prikuplja podatke kako bi se spriječilo da stjecatelji kvalificiranih udjela u financijskim institucijama ili članovi uprave u financijskim institucijama postanu osobe koje su suradnici osoba osuđenih za kaznena djela, dakle vidljivo je u svrhu sprečavanja pranja novca, ali i samo nadzora nad fondovima. U prvom Prijedlogu zakona govori se zapravo o tome da će se poboljšati ostvarivanje prava na slobodu kretanja radnika i dodatno olakšati mobilnost unapređivanjem samog sustava stjecanja i očuvanja prava na dopunsku mirovinu radnika koji odlaze na rad u drugu članicu država EU. Znači, sam Zakon definira pojam dopunske mirovine iz sustava dopunskih mirovina za koju u mirovinskom sustavu RH zapravo, što smo i danas čuli, nije postojala definicija, iako zapravo naš mirovinski sustav poznaje sustav dopunskih mirovina kroz mirovine koje se mogu ostvariti unutar dobrovoljnog mirovinskog osiguranja na temelju individualne kapitalizirane štednje. U drugom slučaju, Zakonom se strogo definiraju pojmovi radnika na odlasku, odnosno korisnika odgođene mirovine i prava na mirovinu u stanju mirovanja, a kako je to propisano samom direktivom. Dakle, treba još jednom reći da se zapravo radnika na odlasku definira kao člana jednog zatvorenog fonda kod kojega je došlo do prestanka radnog odnosa zbog odlaska na rad u drugu državu članicu, a koji još zapravo ne ispunjava uvjete za ostvarivanje prava prema važećem Zakonu, dok se za korisnika odgođene mirovine definira kao član zatvorenog fonda kod kojega je došlo zapravo do prestanka radnog odnosa zbog odlaska na rad u drugu državu članicu, a on sam je taj korisnik, zapravo ispunio uvjete za mirovinu prema važećem Zakonu, ali se s tim pravo još nije koristio. I radnik na odlasku, a i sam korisnik mirovine od ove odgođene mirovine mogu ostati članovi zatvorenog mirovinskog fonda, što je jasno se kaže u ovom Zakonu, do ispunjenja uvjeta za mirovinu, što treba posebno naglasiti, odnosno nakon ispunjenja uvjeta za mirovinu. Zakonom se također kaže da se radniku na odlasku omogućava jednokratna isplata prikupljenih i kapitaliziranih sredstava na njegovom računu, ali se i propisuje obaveza mirovinskog društva da na zahtjev članova fonda dostavi dodatne informacije u vezi uvjeta za stjecanje prava na mirovinu u slučaju prestanka radnog odnosa, što je jako bitno za naglasiti, kod kažem, ovih tehničkih izmjena obadvaju zakona u ovom objedinjenoj raspravi. Hvala vam lijepa.
Hvala. Nastavljamo, ispričavam se. Dakle, imamo jednu repliku, kolega Šuker.
Hvala lijepo [[Upadica Hajdaš Dončić: U zadnji trenutak.]] Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Nisam očekivao da će kolega Babić ovako brzo završiti. Kolega Babić, vi ste dotakli jedne teme na kraju svoje rasprave, a mislim da mi ovdje u Saboru to moramo naročito istaknuti iz nekoliko razloga. Vrlo često ovdje imamo raspravu o ljudima koji su se našli u problemima zato što nisu dovoljno bili obaviješteni što ih čeka i ova financijska industrija, treba je tako zvati, nudi nove proizvode. Mi kao zakonodavac moramo svojim sugrađanima, zapravo državljanima RH omogućiti nove načine kako se žele osigurati u trenucima kada prestaje njihova radna aktivnost. Međutim, ono što je velika odgovornost, a to je informiranje ljudi što, kako, što im se može dogoditi pozitivno, što im se može dogoditi negativno jer ova priča oko drugog stupa koja je zastala negdje na pola puta i država će vjerojatno u jednom trenutku morati intervenirati, kako i na koji način, to će se vidjeti, naprosto nas upućuje na to kada donosimo određene zakonske promjene da damo dovoljno informacije budućim korisnicima u kojem smjeru to ide jer svatko tu ima svoj interes, da se razumijemo. A naš osnovni zadatak je donijet zakon koji će dati neku novu mogućnost našim sugrađanima i ponuditi im nešto bolje i kvalitetnije, ali isto tako moramo dati informaciju jer na žalost, vrlo često mi donosimo zakone koji itekako utječu na budućnost naših građana, ali vrlo često ti zakoni praktički ostanu začahureni u kao jednu čahuru, vrlo malo onih koji koriste znaju što ih čeka, a neki to itekako jako dobro koriste. Zato mislim, da kada donosimo ove zakone što se tiče mirovinskoga, trebamo itekako edukativno djelovati. Mislim da to prije svega treba biti zadatak jedan ministarstva. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega Šuker. Pa i ova rasprava danas tijekom jutra zapravo omogućava korisnicima mirovina i onima koji će to postati zapravo da se educiraju, a ono što ste govorili u toj hiperprodukciji određenih zakona, događa se da ta neinformiranost zapravo ili zbunjenost kod samih korisnika dovodi do umanjivanja njihovih prava, odnosno nemogućnosti korištenja boljih mogućnosti za same umirovljenike. Sjećam se kad smo razgovarali ovdje o REGOS-u i određenim izmjenama, da smo govorili po onom … [[Govornik se ne razumije.]] a, b i c, da se uglavnom zbog nejavljanja u određenom vremenskom roku ljude svrstava u onaj niti a niti c sa visokim rizicima, već u b fondove. Zapravo, ja koliko znam, i HZMO u skladu sa svojim mogućnostima na adekvatan način informira umirovljenike ili buduće umirovljenike, moguće je, a i trebalo bi, a iz iskustva drugih zemalja možda više ne samo poraditi na edukaciji nego i na samoj kampanji kako bismo imali što je moguće veću odgovornost prema tim korisnicima. Zato kažem i ova rasprava služi tome iako se u ova dva zakona zapravo radi samo o tehničkim promjenama, promjenama koje su vezane za ove dvije direktive a o kojima smo danas govorili. Hvala.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeći je kolega Maras Gordan, izvolite.
Hvala lijepa kolegice i kolege. Svoju raspravu ću započeti ne onako kako sam je zamislio, nego evo sada ponukan i dijelom malo prijašnjom replikom kolega iz HDZ-a gdje na žalost vidim da je evidentno da još nije završila ona maštarija o tome da treba iz drugog mirovinskog stupa pokupiti novce i vratiti ih u državni proračun. I ja mislim da je to pogrešno i poručujem vrlo jasno HDZ-u da su to novci od naših građana i da maknu svoje prstiće od tih novaca jer ti novci su ono što naši građani štede da bi si mogli isplaćivati mirovine u nekom budućem razdoblju. Nije evidentno da se nešto tu treba vratiti u proračun gospodine Šuker iz drugog mirovinskog stupa, nego je evidentno da tu treba pojačati izdvajanje, da država treba napraviti određene uštede kako bi se omogućilo da se iz plaća više izdvaja u drugi mirovinski stup. Ali ono što je puno važnije oko ovog zakona treba istaknuti naravno da svaka kontrola i svaka inicijativa u ovom slučaju i europskih nekih tijela koja će ići za većom transparentnošću i kontrolom novaca vezano uz određene radnje koje mogu biti štetne za državu i za društvo, a tu se kontrolira mogućnost povezivanja i sa osobama koje su imale veze i sa kriminalom i sa terorizmom se treba pozdraviti. I ako dobijate takve određene direktive iz Europske komisije o.k. to ćemo prihvatiti. Ali nedopustivo je u isto vrijeme slušati Europsku komisiju bezpogovorno kao što to radi Plenkovićeva Vlada i skraćuje vrijeme adaptacije na odlazak u mirovinu. Jer kao što smo čuli danas tijekom jutra da hrvatski građani po sadašnjem planu bi 2038. godine trebali odlaziti sa 67 godina u mirovinu. Već su si ljudi određene stvari posložili, postoji određena dinamika, postoji određena ja bih rekao i penalizacija za one koji odlaze ranije. Ali sada, samo isključivo iz razloga zahtjeva Europske komisije da se to ubrza, da se naši građani više penaliziraju to slušati e to ne. To ne bi trebali raditi i mi ne bi trebali robovati ambicijama predsjednika HDZ-a europskim koji ide na štetu naših sugrađana. Znači vrlo jasna poruka je koju je Plenković poslao hrvatskim građanima tijekom ovog vikenda, da će se od 2033. godine reformom koju predlaže on i njegova Vlada u mirovinu u Hrvatskoj odlaziti sa 67 godina. Vrlo jasna poruka je koju šalje Andrej Plenković i njegova Vlada da će povećati penalizaciju za one ljude starije koji bi eventualno mogli otići nešto ranije od tih 67 godina u mirovinu, ali će penalizacija biti takva da će ljude de facto tjerati da rade do zadnje sekunde, do zadnje stotinke svog života i do ispunjenja 67 godine. I vrlo jasna je poruka Andreja Plenkovića da ide za restrikcijom beneficiranih zanimanja. Primjerice ljudi koji prevoze druge ljude, znači vozači kojih u Hrvatskoj ima čini mi se negdje oko 5000 i nešto više ljudi koji se bave tim zanimanjem i koji imaju beneficirani radni staž Plenković i HDZ govore ne, ne. Vi nećete imati beneficirani radni staž jer sada je kao privilegija voziti autobus. Kao to više nije ono što je bilo prije 20 godina kao u onom filmu „Vozi miško“. Ne? Znači to više nisu ti, to više nisu ti autobusi. Ne sad je kao privilegija voziti autobus jer je unutra klima, dobri CD, možeš slušat i muziku, imaš i kamericu sa strane itd. Pa nije poanta u tome. To je odgovoran posao. Ljudi se strašno psiho-fizički troše i nitko nema pravo ukidati primjerice vozačima ZET-a u gradu Zagrebu beneficirani radni staž koji prevoze desetke i stotine tisuća naših sugrađana ovdje svaki dan. I dolazi Plenković i ministar Pavić i govore, pošalju poruku preko vikenda. Evo primjerice vozačima to treba ukinuti. Zašto? Zato što je to rekla Europska komisija i Juncker. Ma briga me šta je rekao Juncker! Briga me šta je rekao Plenković. Te ljude treba zaštititi. Neka Plenković sjedne u autobus ili tramvaj i vozi 8 sati svaki dan tisuće i tisuće naših sugrađana, pa će vidjeti da nema veze da li autobus ima klimu ili nema klimu. To je posao koji strašno troši. I zbog toga dame i gospodo iz HDZ-a da neke stvari treba prihvatiti, ali nekim stvarima se u interesu naših sugrađana treba i suprotstaviti. Nema pravo nitko zbog svoje sitne osobne ambicije u Europskoj komisiji izlagati tisuće i tisuće naših sugrađana broj jedan ovih koji bi trebali ići u mirovinu sa 67 godina 2033. godine da de facto im se šalje poruka još ćemo vas jače penalizirati ukoliko i pomislite otići ranije u mirovinu. Druga poruka koja se iz toga izvodi je kolegice i kolege, dragi naši građani i građanke, premijer i HDZ vam šalje poruku da možete direktno u nekim situacijama sa svojeg radnog mjesta otići na groblje, to je poruka koju šalje Andrej Plenković i HDZ i ne bi na to trebali pristati. I ja mislim da rasprave koje su pred nama koje će narednih mjeseci obilježiti mirovinsku reformu treba usmjeriti u tom smjeru, treba reći da ćemo zaštititi naše sugrađane, briga me što u tom smislu misli Europska komisija da li trebamo ubrzati određene stvari, ajmo mi ubrzati reforme koje su vezane uz gospodarski sektor i povlačenje sredstava iz EU. O tome treba razmišljati i to treba ubrzati. Zbog čega to nije bilo na dnevnom redu? Prvo šta je HDZ najavio, zbog čega nije prvo pravosuđe da nemamo nakaradnu situaciju da Milan Bandić četiri godine čeka da mu se počne suditi u Zagrebu za kaznena djela koja je USKOK podignuo, sedam od deset su mu sada nakon četiri godine tek potvrdili. Zbog čega o tome HDZ ne govori i inzistira da se reforma pravosuđa provede da ljudi osjete pravdu da su se švercali u tramvaju u gradu Zagrebu da vas uhvatio kontrolor završili bi već sa kaznom i imali bi i ovrhu, tri puta bi vam već naplatili te nove. Ali gradonačelnik grada Zagreba četiri godine već praktično gotovo pa ne odgovara za djela koja mu USKOK stavlja na teret. Zbog čega niste napravili reformu veznu uz jedinica lokalne samouprave? Zašto imamo 20 županija? To su stvari o kojima bi trebali ovdje govoriti i koje bi trebali raspraviti, ali ne gura se prvo one koji su najpotrebitiji umirovljenike koji imaju njih skoro milijun ima mirovinu ispod 2000 kuna, e sada ajmo još otežati da što više ljudi što ranije ode u mirovinu. I šalje im se poruka još jednom ću vam reći, sa svojeg radnog mjesta možete direktno otići na groblje i nećete uživati ako se to uopće može reći da se uživa mirovina jer mirovina od 2000 kuna ne može nikome priuštiti nikakav užitak nego samo odricanje. I još jednom, zadnje, završavam, maknite prstiće od 91 milijarde kuna, maknite prstiće od 91 milijarde kuna koje su naši sugrađani štedili. Nemojte krpati svoje rupe s tim novcem nego radite reforme tamo gdje se može, a rekao sam vam koja su to područja i sa te strane orijentirajte se na ono što građanima i reforme koje trebamo provoditi u Hrvatskoj šta građanima treba. Hvala lijepo.
Na izlaganje kolege Marasa imamo jednu repliku, kolega Đujić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, vi ste dobro rekli da ova Vlada bez pogovorno izvršava sve naloge Europske komisije i da u biti mi nažalost danas nemamo premijera koji iza sulude naloge Europske komisije, nije ovo jedini slučaj, može njima reći ne i može reći da ja sam hrvatski premijer štitim interese hrvatskih građana i hrvatski građani su mi na prvome mjestu. U biti dobro ste sumirali da poruke koje se šalju ovih dana je izvršavamo sve što je rekla Europska komisija, izvršavamo sve što je rekao Juncker, ali sada je jasno zašto je to tako. To nije samo zbog toga što imamo slabog premijera koji nema državničke vrline reći njima tamo ne nego može jedino u HDZ-u govoriti šta smiju šta ne smiju, već je to i zbog toga što je sada evidentno da premijer želi u Europsku komisiju, da želi za predsjednika Europske komisije i ta poruka koja se šalje našim građanima, vi ćete sa svojeg radnog mjesta na groblje, a ja ću sa svog radnog mjesta u Europsku komisiju je danas sve prisutna u hrvatskoj javnosti i smo može čekati kada će premijer Plenković sjest na avion i reći vozi Miško u Bruxelles. Evo hvala lijepo.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đujiću, pa nisu sve stvari a priori ni loše da je Plenković poslušao. Evo recimo oko Istambulske konvencije, poslušao je ne samo nas iz opozicije koji o tome govorimo već prije godinu dana smo to uputili u proceduru u Hrvatski sabor, tu je očito Plenković poslušao nakon što smo mi uputili prijedlog poslušao svoje europske tutore i to mu je bio onaj ključni korak koji je napravio da bi i svojoj stranci pokušao nametnuti tu tezu. Tako da postoje određene stvari koje je dobro poslušati kada već nećeš doć sam do određenih kvalitetnih zaključaka šta je Hrvatskoj potrebno i šta je normalno, šta je ispravno koje standarde treba poštivati, za šta se treba zalagati jer imaš problema unutar svoje stranke onda nije loše poslušati kvalitetan prijedlog iz Europske komisije. I sa te strane evo ja pohvaljujem premijera Plenkovića šta je poslušao ne samo opoziciju odnosno SDP da se treba ratificirati Istambulska konvencija nego i gospodu iz Vijeća Europe znači glavnog tajnika Jaglanda i Junckera iz Europske komisije. I dobro je da je poslušao, da nije poslušao primjerice neke kolege iz HDZ-a kojima je to katastrofa i koji to ne mogu prihvatiti nikako. I bit će lijepo vidjeti ovdje da se zeleni oko normalnih stvari i na HDZ-ovoj strani glasanja oko Istambulske konvencije. I pozivam evo da to što prije napravimo da skinemo tu temu sa dnevnog reda. Znači nije sve šta premijer Plenković posluša iz Europe loše i negativno [[Upadica Hajdaš Dončić: Zahvaljujem kolegi Marasu.]] ali ovo je.
Hvala. Kolege Ivana Lovrinovića trenutno nema u sabornici tako da zaključujemo raspravu. U ime predlagatelja državna tajnica Majda Burić. Hvala.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, zahvaljujem na raspravi koja je doduše bila poprilično ekstenzivna i dotakla se naravno i naših izmjena i dopuna zakona međutim svela se pod zajednički nazivnik, mirovinske reforme odnosno života umirovljenika itd.. Pa bih krenula ustvari od fokusa današnjeg dnevnog reda a to su dvije izmjene i dopune zakona. Dakle, drago mi je da ste se svi složili ustvari o važnosti usklađivanja sa preporukom 23 koja se odnosi na sprječavanje pranja novca i financiranja terorizma isto kao i vezano uz implementaciju 2014/50 EU vezano uz poboljšanje mobilnosti radnika među državama članicama i to unapređenjem stjecanja i očuvanja prava na dopunsku mirovinu. Osim toga dosta je danas bilo govora i o trećem stupu odnosno dobrovoljnoj mirovinskoj štednji. Mislim da ne bi bilo zgorega ponoviti nekoliko podataka vezano uz to. Dakle u dobrovoljnim mirovinskim fondovima na dan 31. siječnja 2018. godine bilo je sveukupno 16 tisuća i 512 članova. Od toga broja u otvorenim dobrovoljnim mirovinskim fondovima o kojima danas nismo razgovarali u kontekstu ovih izmjena i dopuna nalazilo se 286 tisuća i 867 članova a u zatvorenim dobrovoljnim mirovinskim fondovima bilo je 30 tisuća i 276 članova. Samo napomena, razlika između otvorenog i zatvorenog fonda, otvoreni fond je onaj u kojeg ulazimo na šalter i započinjemo proceduru štednje u trećem mirovinskom fondu, zatvoreni fond je onaj koji osniva poslodavac odnosno sindikat. Broj članova otvorenih i zatvorenih dobrovoljnih mirovinskih fondova povećao se u odnosu na prethodnu godinu i to za 28 tisuća 627 novih članova. Evidentan je rast i to od skoro 9% u odnosu na prethodnu godinu. Ali i dalje složiti ću se s vama, sa svima koji su raspravljali o tome nedostatan i postoji zaista prostor za daljnji rast članova trećeg stupa što naravno ovisi i o informiranosti i o stupnju edukacije i o financijskoj pismenosti i naravno prije svega o mogućnostima. Ukupna neto imovina dobrovoljnih mirovinskih fondova na dan 31. siječnja ove godine iznosila je kao što sam već i rekla 4,7 milijardi kuna, porasla je za 368 milijuna kuna u odnosu na prethodnu godinu. Od ukupne neto imovine, imovina otvorenih dobrovoljnih mirovinskih fondova je iznosila 3,9 milijardi dok je mirovina zatvorenih dobrovoljnih mirovinskih fondova iznosila 846 milijuna kuna. Valja također još jedanput spomenuti da je dobrovoljna mirovinska štednja oblik štednje sa dvije vrste poticaja. Spomenuli smo obje vrste, mislim da ih valja još jedanput podcrtati, dakle radi se o 15% poticaja na najviše 5 tisuća kuna, dakle radi se o 750 kuna godišnje. I naravno vezano uz porezno priznat izdatak do 6 tisuća kuna godišnje. Još jedanput smatram da valja apelirati na daljnju financijsku pismenost i podizanje svijesti vezano uz dobrovoljnu mirovinsku štednju ali i generalno uz sva tri stupa osiguranja i prvi i drugi i treći stup na čemu vidimo da intenzivno radi i udruga mirovinskih fondova UMFO koja je neki dan imala i veliku konferenciju u suradnji sa Ministarstvom financija, središnjim registrom osiguranika itd. i vjerujemo da će se to i nastaviti. Dakle to bi bilo vezano uz fokus današnjeg dnevnog reda dvije točke vezane uz Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima i obveznim mirovinskim društvima. Budući da je rasprava otišla dosta ekstenzivno pa se govorilo jako puno očekivano i o mirovinskoj reformi. Imam potrebu još jednom naglasiti da i najavili i prethodne godine i komunicirali i ove godine u drugom kvartalu ove godine krećemo u sveobuhvatnu mirovinsku reformu i to u okviru koje ćemo cjelovito urediti i unaprijediti sva tri stupa mirovinskog osiguranja dakle i prvi i drugi i treći. Naravno u suradnji sa socijalnim partnerima, u suradnji sa znanstvenom zajednicom, zainteresiranom javnošću i svima zainteresiranima. Tu je jako važno za istaknuti da se radi o izuzetno složenim aktivnostima i u okviru kojih smo do sada u prethodnom razdoblju izradili sveobuhvatne dubinske analize, dubinski sken cijeloga sustava ali naravno i efekte mogućih rješenja kako bi se svim korisnicima mirovina na adekvatan način što je iznimno bitno osigurala socijalna sigurnost a bez diskriminacije i to uz održivost mirovinskoga sustava, dugoročnu održivost mirovinskoga sustava i naravno u skladu sa hrvatskim gospodarskim mogućnostima. Ono što smatram da valja ispraviti a što je ovdje u raspravi rečeno jest što je to premijer rekao vezano uz mirovinsku reformu. Premijer Plenković u Dnevniku u petak rekao je kako podržava mirovinsku reformu i kako mirovinska reforma ide u 2018. godini. Sve ono dodatno što je ovdje imputirano nije točno, mislim da niste dobro obavješteni. Naravno i ja sam čitala u tiskovinama i na mrežnim stanicama sve ovo što ste vi ovdje izrekli, međutim to nikada nije kazao premijer Plenković niti ministar rada i mirovinskoga sustava gospodin Marko Pavić. Ono što smatram na što treba apelirati da se o tako ozbiljnoj tematici govori isto tako na jedan ozbiljan način, da se spusti razina strasti, da se politički diskurs prilagodi ozbiljnosti situacije i da ne valja nikako i nikada plašiti narod i širiti paniku. Dakle, još jedanput voljela bih ponoviti i neke brojke koje su ovdje izreknute od uvaženih saborskih zastupnika. Dakle, temeljem pregleda osnovnih podataka o stanju sustava mirovinskoga osiguranja, a što se odnosi na veljaču 2018. godine do 1500 kuna mirovine prima 306000 korisnika. Do 3000 kuna mirovine prima od 2000 do 3000 kuna prima 364 000 umirovljenika. Valja pogledati cijelu strukturu i kad pogledamo cijelu strukturu onda obavezno moramo spomenuti i one mirovine koje su temeljene na međunarodnim ugovorima. Takve mirovine u stvari su u prosjeku 750 kuna. A što to znači mirovina prema međunarodnom ugovoru, dakle ona je ta koja ulazi zaista u ovu kategoriju od 500 do 1000 kuna i u broj korisnika od 86213. Međutim, to su ljudi koji su neko vrijeme proveli u RH i na temelju toga staža osiguranja ostvarili određeni dio mirovine. Drugi dio mirovine isplaćuje im se iz neke druge države gdje su već ostvarili mirovinski staž do kraja. Valja spomenuti i to da je prosječna mirovina za korisnika koji je radio 40 godina i više, koji ima toliki staž osiguranja, a bez međunarodnih ugovora da je ta prosječna mirovina 4313 kuna i da je njezin udjel u prosječnoj plaći 72%. Dakle, ovdje govorim o osiguraniku koji je radio 40 godina i više. Takvih je umirovljenika u RH svega 19%, dok je recimo u Njemačkoj dvostruko više. Tako da, bit ću slobodna pa ću ovu tablicu sa konkretnim i točnim podacima koja ide iz mjeseca u mjesec dostaviti, ne bismo više slušali netočne podatke. Jer mislim da nije dobro dezinformirati javnost. Zaista brojevi jesu takvi kakvi jesu, ima pozitivnih pokazatelja, ima negativnih pokazatelja. U potpunosti smo svjesni da se kvalitetno živjeti od mirovine 1500 kuna ili 2000 kuna ne može živjeti i upravo zbog toga problematici treba pristupiti vrlo ozbiljno i rješavati je na način da se postigne adekvatnost mirovina kao što smo danas mislim od svih imali prilike čuti. Čuli smo ovdje o diktatu Bruxellesa, a govoreći u stvari o preporukama Europske komisije, dakle preporuka Europske komisije, odnosno preporuke su one koje su temeljene na dubinskim analizama, na činjenicama. Preporuka je ono čega se država članica može i ne mora prihvatiti i ne mora to slijediti. Međutim, preporuka je uvijek dobro došla budući da je nastala na razini dubinskih analiza, a ne na razini naklapanja. I zbog toga nije dobro da se te preporuke nazivaju diktatom Bruxellesa što nisu. I evo ga, još jedanput zahvaljujem na svemu i na konkretnoj i korektnoj ekstenzivnoj raspravi. Hvala.
Hvala. Na izlaganje državne tajnice imamo šest replika. Prvi je kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Majda na ovim izlaganjima i konstataciji koja je u biti najvažnija, a to je da se sa mirovinom u Hrvatskoj ne može dostojanstveno živjeti. To ste rekli ovdje i od 1500 i od dvije i od dvije i pol tisuće i od 3000 kuna. Pogledajte koji su troškovi života. Ali ono što ste istaknuli, a s čime se posebno ne mogu složiti da je mirovinska reforma, vi ste rekli da bi trebalo je graditi na solidarnosti. Je, je rekli ste. Pogledajte malo stenogram i sad mi recite kakva je to solidarnost ako se najviše u mirovinskoj reformi rade određene uštede preraspodjele na štetu onih starijih koji bi u ovom slučaju sa 67 godina morali ići u mirovinu 2033. godine ili koji će biti više penalizirani nego što su to do danas za prijevremeni odlazak u mirovinu. Znači drugim riječima, ukoliko netko ne može raditi do 67 godine penali će mu biti duplo ili tri puta veći nego što su bili dan danas u odnosu na ono što ćete vi predložiti. Kakva je to solidarnost? Kakva je to pomoć našim građanima? Kakva je to ja bih rekao suosjećanje sa onima kojima je najteže, a sa druge strane bespogovorno slušanje preporuka Europske komisije. Ja ne vidim nikakvu razliku, nikakvu razliku od tih pet godina koje vi sad želite ukrasti još hrvatskim ne bih rekao umirovljenicima nego onima koji bi tek trebali postati umirovljenici.
Hvala kolega Maras. Odgovor izvolite državna tajnice.
Zahvaljujem poštovani uvaženi kolega gospodine Maras. Dakle uskoro, zaista će ove godine biti vrijeme da u ovoj sabornici također raspravimo rješenja Vlade Andreja Plenkovića vezano uz mirovinsku reformu. Sve ćete na vrijeme znati, a ukoliko zaista imate potrebu imputirati ono što nije nikad rekao niti ministar Marko Pavić, niti premijer gospodin Andrej Plenković, onda moram reći da je to vrlo neozbiljno. Dakle, jedino što smo mi komunicirali, jest ono što sam već spomenula 3 puta. Radi se o vrlo vrlo ozbiljnoj reformi, svaka reforma bi trebala biti i ozbiljna ukoliko je mislim, na funkcionalnosti i održivosti itd. tako da smatram da nije dobro plašiti narod, širiti paniku. Vrlo skoro ćete imati svi priliku raspraviti rješenja vezana uz mirovinsku reformu, koja nikada od strane ove Vlade, na taj način, kao što vi govorite, nisu komunicirani. A dapače, preporuke Europske komisije, koje su temeljene na činjenicama i na dubinskoj analizi jesu one koje mogu donijeti smo korist i još jedanput, ponavljam, one su preporuke, a ne nikakva direktiva kao što vi tvrdite. Hvala.
Replika broj 2, kolega Mrsić, izvolite.
Državna tajnice, ja znam da je vaš posao da branite ministra i predsjednika Vlade, neodlučnog, doduše, ali ne govorite istinu. Jer, evo, mislim da je bio ožujak 2017. komisija je došla u Zagreb, sastala se sa ministrom Pavićem i premjerom, Komisija ocjenjuje da nije bilo nikakvog pomaka u reformi mirovinskog sustava i sustava socijalne skrbi, te na području usklađivanja plaća u javnom sektoru. I umjesto, da ste tada krenuli drugim putem i rekli ne Europskoj komisiji, to što ste tada niste proveli jer se niste usudili provesti, jer to što vi hoćete provesti, izazvati velike probleme među građanima, jer želite ukinuti beneficirani radni staž, želite otjerati ljude da odlaze u mirovinu sa 67 g. 2030. To znači da morate početi 2025. g. sa usklađivanjem. Dakle, treba vam 4 ili 5 g. ili ćete ići da svake godine idemo godinu dana brže. S druge strane će to biti problem sa ženama koje se usklađuju sa za mirovinu sa 65 g. do 2030. Hoćete ukinuti beneficirani radni staž i to sve nije popularno. I očito da su sva sada stisli iz Europske komisije, jer premjer očito hoće prikazati Europsku komisiju da ju sluša, a ministar Pavić već 2 g. govori da imamo cjelovitu reformu itd. I danas je ministar Pavić rekao da eto, da je to u ranoj fazi, ali da ćemo mi do kraja godine imati onda već usklađene zakone i tako. Pa koga vi mažete? 6 mjeseci jednu smislenu reformu, na koju ćete dobiti konsenzus svi i umirovljeničkih udruga i sindikata i poslodavaca i nas opozicije ne možete u 6 mjeseci provesti jer jednostavno nije to pripremljeno.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine Mrsiću, dakle, kada govorimo o reformama, koju je ova Vlada provela i realizirala moramo početi zaista od porezne reforme oko koje smo raspravljali ovdje krajem 2016. g. i koja je paketom tih zakona rasteretila hrvatske građane i poduzetnike za između 2,5 milijarde i 3 milijarde kuna. To je porezna reforma. Ukoliko znam, vi ste neki dan raspravljali o paketu zakona vezano uz Ministarstvo pravosuđa, odnosno, zakonodavni paket. Još jedanput ponavljam, mirovinska reforma, najavljena je u drugom kvartalu 2018 g. Imati ćete prilike, imati ćemo prilike o tome izmijeniti mišljenja kad ponudimo naša rješenja i rješenja Vlade Andreja Plenkovića. Mislim a nije dobro zaista, u meni u ovom konkretnom slučaju stavljati u usta ono što ja nikada rekla nisam. Tako da evo ga, mislim da bi valjalo se u tom smislu strpiti i na vrijeme ćemo razgovarati o rješenjima i razmijeniti mišljenja o tome. Uskoro će biti vrijeme za to. Zahvaljujem.
Sljedeća replika, kolega Pernar, izvolite.
Uvažena državna tajnice Majda Burić, moram vam priznati da mi se vi sviđate i da ste lijepa žena, ali reforma mirovinskog sustava, koja HDZ predlaže niti je lijepa niti mi se sviđa. Produženje radnog vijeka do 67 g. u stvarnosti predstavlja rad do smrti. To znači da će ljudi morati 2 g. više davati u mirovinski sustav, nego li će primati mirovinu, a mnogi ju neće nikada niti doživjeti. Ta preporuka Europske komisije, da mi produžujemo radni vijek je loša odluka, odnosno, loša preporuka i naša Vlada radi grešku time što ju prihvaća. Ovom prilikom želim samo naglasiti da će Živi zid biti protiv te politike, da osuđuje takvu politiku i da se protivi suglanskom odnosu … [[Govornik se ne razumije.]] Bruxellesa. I s druge strane želim uputiti naše građane u to, da će svaka Vlada koja je poslušnička provoditi onu politiku koju ne žele oni kao građani, već birokrati iz Bruxelles poput Guntera Etingera. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika, koega Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Burić, uvijek mi vas je drago vidjeti u Saboru, moj komentar se zapravo odnosi donekle u sličnome tonu kao kolege Mrsića, naime, u … [[Govornik se ne razumije.]] Europske komisije mirovinska reforma je jedna od onih 12% područja gdje je rečeno da napretka doista nema. I teško je mislim, zaista tu mirovinsku reformu čekamo kao ozeblo sunce, mogu jedino reći da se nadam da će ona dosita biti sveobuhvatna kao što je najavljeno, jer neke neravnoteže koje btw porezna reforma koju ste spomenuli u istom reportu je navedena kao nešto što je, kao što je SDP govorio cijelu vrijeme, izazivalo, dalju rast nejednakosti u prihodima. Dakle, to isto nije bilo bajno, ali u mirovinskom sustavu, mislim da je veliki problem činjenica to što su mirovine po posebnim propisima povećane značajno, a istovremeno se zapravo ove starosne mirovine, očekuje se da ljudi rade dulje, nisam siguran kako ćete to uspjeti skombinirati, da bez nekakvih radikalnijih točka. Evo toliko od mene. Sretno.
Odgovor na repliku. Sljedeća replika kolega Mišić Ivica. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovana državna tajnice. Ja vam želim postaviti jedno pitanje koje sam i skoro u ovoj sabornici postavio, pitanje umirovljenika kome se kompletna mirovina sklonila. To znate, to smo već imali razgovore. Šta hoću time reći? To je istina, to znate vi u mirovinskom fondu da su bankama dozvolili da kompletnu mirovinu građaninu skinu i to je sve moguće jer je Ustavni sud donio i to sam provjerio, sramotno ali je donio. Ja vam postavljam sada jedno drugo pitanje. Kada ste željeli jednim perom skloniti tu mirovinu i dozvoliti banci da se naplati, da li ste razmišljali da li taj građanin ima gdje živjeti, od čega će živjeti i gdje će sutra stanovat? Niste, niste gospodo. Kada perom rješajete problem takvog građanina onda perom riješite da ima gdje stanovati, prebivati i ima šta jesti, o tome vi niste mislili, nije mislio ni Ustavni sud. To je Slatinska banka napravila u Osijeku, ja to financiram ali nebitno sada to. Kada takve građane ostavljate na ulici provjerite da li taj građanin ima od čega živjeti i ima šta jesti. Niste to provjeravali to vas ne zanima. Kada sam vas zvao kada sam pokušao da riješimo, naravno da ne možete jer zakon je donio Ustavni sud, ali ste mogli provjeriti da li taj građanin ima od čega živjeti i da li ga treba staviti u nekakav dom ili u neku instituciju koja bi mu riješila njegove probleme. O tome govorim, nije to vjerojatno jedan građanin to je takvih stotine. I molim vas u sljedeći puta kada budete sklanjali nažalost, takve građane, prvo vidite da li taj čovjek ima gdje stanovati pa onda to riješite. I nažalost takva banka koja ide u ovrhu kompletne mirovine to nisu nikakve banke to je Slatinska banka i sramotno za ovo naše društvo i našu državu. Hvala.
Hvala kolega Mišiću. Odgovor na repliku, gospođa Burić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine Mišiću. Evo prije svega bih voljela reći da je to problematika na koju formalni službeni odgovor treba dati Ministarstvo pravosuđa budući da se radi o Ovršnom zakonu i bilo bi vrlo neozbiljno od mene da kao državna tajnica u Ministarstvu rada i mirovinskoga sustava s ovog mjesta govorim o tome. Međutim evo gospodine Mišiću spomenuli ste i problem socijalni problem tih ljudi u svakom slučaju želim reći da sam vrlo osviještena s tim pitanjem da znam o čemu govorite, ali s druge strane razumijete i vi moju poziciju sa aspekta funkcije koju obnašam i da sa ovog mjesta na takvo pitanje koje se tiče Ministarstva pravosuđa ne mogu dati odgovor.
Hvala. I kolega Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Burić, svidjela mi se ona vaša gesta kada ste s onim tablicama tu rekli da bi trebalo dati i tu podijeliti iz razloga što vrlo često zbog meni iskreno govoreći više puta nepoznatih razloga neke kolege naprosto krše neke stvari za koje su dizali ruke kao članovi vlade. I znate vi koliko bi u ovom trenutku bi bogatiji drugi stup mirovinskoga da nije bilo izmjene zakona 2013. godine da zbog krpanja proračuna i ljepšeg prikazivanja slike nije 5,5 milijardi kuna prebačeno iz drugog stupa mirovinskog u proračun iako je zakonom bilo jasno propisano da u onom trenutku kada hrvatski policajci i hrvatski vojnici idu u mirovinu i kako im se isplaćuje mirovina, ali kvotni dio iz drugog stupa mirovinskog ide u ovaj mirovinski fond i to tako ide. Toliko radi činjenice radi istina kada govorimo ovako ili onako. Međutim mislim da je ovo tema koja ne trpi politikantstvo ovo je tema u kojoj svi mi bez obzira na kojoj smo strani Sabora sve svoje životno i profesionalno iskustvo trebamo iskoristiti da budućnost naših umirovljenika financijski bude čim kvalitetnija. I mislim da u takvom smjeru trebamo raspravljati jer kolega Grčić je rekao, a taj podatak ja vrlo često nažalost spominjem u svojim raspravama već godinama, a to je da je negdje oko 850 tisuća hrvatskih umirovljenika ima mirovinu ispod 3000 kuna. I mislim kada raspravljamo u ovom saboru o mirovinama da nam to uvijek mora biti na pameti, a ne da podbadamo nabacujemo ovako ili onako jer uzmite prihod prinos na ovih 5,5 milijardi u četiri godine ako je prosječni prinos 6% na sredstva s kojim upravlja drugi stup mirovinskoga, računajte to vam je četiri godine puta šest dvadeset četiri, 24% na 6 milijardi vam je milijardu i još nešto kuna pa si računajte koliko je osiromašen drugi stup mirovinskoga. Hvala.
Hvala kolegi Šukeru. Odgovor izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Šukeru. Dakle slažem se s vama vezano uz ozbiljnost situacije i teme i na taj način se trebamo i postaviti. Točno je ovo što ste rekli da je 850.691 osoba umirovljenik koji prima mirovinu do 3000 kuna, drago mi je zaista što neki zastupnici barataju vrlo konkretnim podacima, a onima kojima treba pomoć dapače na raspolaganju smo sa osnovnim podacima i drago mi je da ćemo u tom smislu odgovorno i ozbiljno nastaviti i dalje.
Hvala. Zaključujem raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 306 i o Konačnom prijedlogu Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 307. glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 306. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 89 za, 4 suzdržana donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda za koju predlažem da je također objedinimo, a to su: - Izvješće ministra unutrašnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2015. godini, Izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2016. godini – podnositelj: ministar unutarnjih poslova Podnositelj izvješća je ministar unutrašnjih poslova temeljem članka 4. Zakona o policiji. Raspravu je proveo Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za ravnopravnost spolova. Vlada je također dostavila mišljenje. Žele li podnositelji izvješća dati dodatno obrazloženje? Državni tajnik u Ministarstvu unutrašnjih poslova gospodin Žarko Katić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Evo izvješće o obavljanju policijskih poslova ministar unutarnjih poslova podnosi temeljem članka 4. Zakona o policiji. Osim ovoga izvješća koje se podnosi najmanje jednom godišnje ministar unutarnjih poslova dužan je podnijeti izvješće na zahtjev Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost kada to odbor smatra za shodno i zatraži od ministra. Djelokrug i ustroj rada policije uređen je Zakonom o policiji, a način postupanja policijskih službenika Zakonom o policijskim poslovima i ovlastima. Policija je javna upravna služba koja djeluje u sastavu Ministarstva unutarnjih poslova. Ti poslovi se obavljaju u Ravnateljstvu policije kao i u 20 policijskih uprava i 185 policijskih postaja. Od tih 185 policijskih postaja 139 su temeljne, 20 su prometne, a ostatak obavljaju poslove graničnih nadzora i kontrole na državnoj granici ili u zračnim lukama ili lukama morske plovidbe. Policijski posao je takav da se obavlja 24 sata dnevno, 7 dana u tjednu. Policajac mora uvijek biti i policijski službenici dostupni. Policija redovito surađuje ili asistira različitim državnim tijelima, jedinicama lokalne i područne samouprave, različitim javnim službama primjerice socijalnim službama. Zatim vatrogascima, civilnoj zaštiti, Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja, organizacijama i udrugama civilnog društva. Rad policije odvija se i na međunarodnom planu kroz članstvo u Europolu, Interpolu, kroz ugovore, bilateralne ugovore o međunarodnoj policijskoj suradnji. Često s ponosom ističemo i naš projekt sigurna turistička sezona gdje od 2006. policijski službenici iz 18 zemalja dolaze u RH tijekom ljetne turističke sezone i pomažu hrvatskim policijskim službenicima i službenicama da u radu sa stranim gostima posao obave najbolje i da se strani gosti osjećaju sigurno u našoj zemlji, da dobiju sve potrebite informacije. Također policija polaže puno na javnost svoga rada kroz komunikaciju i kontakte sa građanima, sa udrugama civilnog društva i sa medijima. Međutim, bez obzira na sav ustroj temelj uspješnosti rada policije jest policajka i policajac. Dakle, policijski službenik koji je dobro obučen i uvježban, koji je temeljit, uljudan i pristojan u svome ponašanju, taktičan u postupanju osobito prema žrtvama kaznenih djela i koji ulijeva osjećaj sigurnosti i povjerenja građana. To je ono na čemu hrvatska policija radi i želimo da taj osjećaj sigurnosti i povjerenja bude u godinama ispred nas sve veći i veći. U protekle, dakle u 2015. i šesnaestoj godini za koje se podnosi izvješće policija je obavljala svoje redovite poslove na sprječavanju kažnjivih ponašanja, suzbijanju kriminaliteta, na zaštiti i nadzoru državne granice, zračnog prometa i plovidbe našim morem i unutarnjim plovnim putevima kao i na povećanju sigurnosti prometa na cestama. Te poslove je obavljalo 2015. godine, dakle na kraju te godine 25672 policijska službenika, a godinu dana kasnije ih je bilo 375 manje, dakle 25297. Hrvatska policija godinama nastoji povećati broj policijskih službenica u svome sastavu. On se sada kreće oko 17 i pol, 18%. Lagano raste, ali čine se napori da on bude i veći, jer držimo da su žene, policijske službenice izvrsno obavljaju svoj posao i da su u nekim poslovima i bolje od svojih muških kolega. Kad se govori o policiji uvijek se govori i spominje represija i represivni aparat. Međutim, mi u Ministarstvu unutarnjih poslova i u hrvatskoj policiji stalno naglašavamo prevenciju. Prevencija je temeljem uspješnosti svake ovakove službe, dakle tako i naše policije i u ovim godinama kao i godinama koje su slijedile u MUP-u se provode različiti preventivni projekti kao što je ja ću samo nekoliko spomenuti koji su najdugovječniji, najvažniji po našem sudu kao što je projekt „Zdrav za pet“ koji radi na prevenciji ovisnosti, dakle o alkoholu, drogama, kockanju. Naravno da se ti poslovi i te preventivne aktivnosti ne mogu obavljati bez drugih institucija i bez civilnoga društva. Zatim tu je živi život bez nasilja, koji se fokusira na sprječavanje nasilja prema ženama, zatim imam izbor, to je preventivni program koji osnažuje Romsku nacionalnu zajednicu i sprječava i smanjuje sve oblike mržnje i nasilja. Zatim projekt manje oružje, manje tragedija, kojim se nastoji smanjiti količina oruđa među građanima, osobito naravno, da se potpuno iskorijeni nezakonito oružje koje je eventualno još u posjedu građana. Kada su u pitanju sprječavanje kažnjivih ponašanja, naravno, prvenstveno se misli na prekršaj kaznena dijela u 2015. je zabilježeno 88000 dakle, gotovo 90000 prekršaja, prvenstvenu prema Zakona o prekršajima protiv javnog reda i mira, godinu dana kasnije bilo ih je nešto više 91225. Ukupno prekršaja protiv javnog reda i mira čine nešto više od četvrtine ukupnih prekršaja, dok po ostalim zakonima, a ima ih stotine, kao što znate, koji imaju svoje prekršajne odredbe, prekršaj čine oko 73% a prema odlukama lokalnih tijela imamo otprilike u postupanju nešto više od 1% slučajeva, dakle, oni čine 1% ukupnog broja prekršaja. Prekršaji su često, kao što znamo vezani za javna okupljanja, njih na godišnjoj razini u ovim godinama je bilo oko 19000 i na godišnje bude privedeno oko 1500 osoba i podneseno kaznenih prijava i naravno, najveći dio prekršajnih prijava. Najteži oblici kažnjivog ponašanja su naravno kaznena dijela, njihov broj u ovim godinama se kreće oko 90000. Za najveći veći dio njih se pokretao postupak po službenoj dužnosti. Kada govorimo o prekršajima i kaznenim dijelima, osobito o kaznenim dijelima, važno je naravno stupanj njihove razriješenosti, on je u ove 2 g. iznosio 61,1%. Ovisno o iz godine u godinu, fokus se stavlja na određene vrste kaznenih dijela, pa je tako, primjerice u ovim godinama, naročito akcent stavljen na suzbijanje korupcijskih kaznenih dijela kao i na suzbijanje visoko tehnološkog kriminaliteta, koji stalno bilježi porast i veliki izazov policiji, na današnjem stupnju razvoja virtualne dimenzije društva. I broj ovakvih kaznenih dijela je u porastu i raste godišnje po 30 i više posto. Naravno ono što kao građani često vidimo i čujemo i na što smo osobito osjetljivi jer smo svi mi i članovi naših obitelji sudionici u cestovnom prometu, policija, veliku pozornost posvećuje sigurnosti cestovnog prometa, osobito preventivnim aktivnostima, koje se možda ćesto ne vide, ali one su zaista prisutne na različitim područjima, od rada sa djecom u predškolskim ustanovama, školama, preko partnera kao što su Hrvatski autoklub. I naša nastojanja da se broj poginulih i teško stradalih iz godine u godinu smanjuje. Evo mogu reći nažalost da nije urodio dovoljnim plodom, on, broj od godine do godine pada, evo u 2016. je iznosio 307 osoba, dakle, to je bilo 41 osoba manje nego godinu ranije, ali nažalost evo u prošloj za koju ne podnosimo sad izvješće je opet porastao, tako da stalni su napori da se smanji broj stradalih u prometu. Nekoliko riječi o zaštiti državne granice i sigurnosti na granici. Mi smo baš u ovim godinama 2015. i 2016. g. svjedočili velikoj migracijskoj krizi kojom je bila suočena i naša zemlja, u nepunih 6 mjeseci od sredine rujna 2015. do ožujka 2016. g. kroz našu zemlju je prošlo i zabilježeno 658000 migranata koji su biježe od ili nasilja rata ili od neimaštine zemljama svoga porijekla i traže siguran krov nad glavom i egzistenciju u Europi, zapadnoeuropskim zemljama, zemljama EU. Hrvatska policija je po općim priznanjima taj posao odradila u datom trenutku najbolje što je bilo moguće. Što se tiče državljanstva migranata koji su dolazili u tom valu, najviše je bilo državljana Sirije, nešto manje od polovice, a zatim slijedi, državljani Afganistana, sa oko 30% i Iraka sa 15% ukupnog broja migranata. Ovo je vrijeme putovanja, naša zemlja je turističko odredište, broj turista iz godine u godinu raste i otprilike 163 milijuna prelazaka državne granice oko 30% čine hrvatski državljani koji putuju u inozemstvo i vraćaju se a 70% tog ukupnog broja su stranci, bilo iz zemalja EU ili iz trećih zemalja. Primjerice, ukupan promet u hrvatskim zračnim lukama u 9 naših zračnih luka u 2016. godini iznosio je gotovo 6 milijuna i 200 tisuća putnika, što je bilo povećanje od 8% u odnosu na godinu ranije. Hrvatska policija je posvećena, naravno, i ukupnoj sigurnosti u državi, pa u tom pogledu i obavlja očevide nad požarima i tehnološkim eksplozijama. Nažalost, i ovdje pogibaju naši sugrađani i biva prouzročena velika materijalna šteta vrlo često, pa je, primjerice u 2015. godini su smrtno stradale 24 osobe u požarima i u eksplozijama 12 osoba. Hrvatski policijski službenici moraju biti dobro obučeni i znati primijeniti svoje ovlasti koje imaju temeljem zakona. Oni su u 2015. godini uporabili ukupno, odnosno zabilježeno je 3570 uporaba sredstava prisile, međutim, u najvećem broju slučajeva, osim u nekoliko, je ta uporaba bila zakonita. Znači, cilj je da policijski službenici djeluju razmjerno, da prisilu upotrebljavaju samo onda kad na drugi način ne mogu od sebe ili od štićene osobe ili objekta odvratiti opasnost i da ovaj broj nezakonitih uporaba prisile bude što manji. On je zaista sada vrlo nizak. Međutim, bilježimo i često napade na policijske službenike u kojima nerijetko policijski službenici bivaju lakše ili teže ozlijeđeni. Srećom, evo u ovom razdoblju nije bilo smrtno stradalih policijskih službenika. Da bi policijski službenici, dakle, ukupno preko 20 tisuća policijskih službenika mogli obavljati kvalitetno i uzorno svoj posao brine i određeni broj službenika i namještenika MUP-a. MUP ukupno broji u ovom trenutku 25300 službenika, tako je bilo dakle, nešto malo više u promatranome razdoblju za koje se podnosi izvješće i ti službenici dakle, moraju voditi računa, jedan dio njih, naravno da policijski službenik ima odoru, sredstva i opremu za rad i da kad je na svome radnom mjesto, vrlo često dakle, na terenu, na ulici, na cesti, da može biti posve posvećen obavljanju svojih zadaća i biti na usluzi građanima. Evo, ja sam iznio neke podatke, ali naravno, najveći broj podataka ova izvješća sadrže tisuće podataka, mislim da to nema i teško ih je, tražilo bi jako puno vremena da bi sve te podatke podastrijeli. Oni su bitni kao da se vide tendencije kretanja i što MUP i Ravnateljstvo policije radi kako bi smanjio broj kaznenih djela i povećao sigurnost građana i društva u cjelini. Pa ako bude određenih pitanja, sa mnom su moji kolege i suradnici, gospodin Brkovac, gospodin Bukvić i gospodin Vrbljanin iz opće, iz temeljne policije iz krim policije i iz granične, tako da mogu po svim područjima rada pružiti kvalitetne odgovore na vaša pitanja. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu državnom tajniku Katiću na ovom obrazloženju Izvješća. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Saša Đujić, ozvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine Katić, ja sam se javio jer želim ukazati na jedan problem za koji su me zamolili upravo vaši djelatnici, odnosno naši policajci. Riječ je o Zakonu o sprečavanju nereda na sportskim natjecanjima. Znači, već dugo vremena iz tog Zakona je ispala tučnjava kao prekršaj i ono na što me vaši djelatnici upozoravaju da se nalaze često u problemima jer kako toga nema tamo kao prekršaja navedenog, oni u svojim postupanjima ne mogu izreći mjere udaljenja huligana sa sportskih terena zbog tučnjave, pa onda imamo danas apsurdnu situaciju da je veći krimen popiti dvije pive na nogometnoj utakmici nego masovna tuča, a svjedoci smo porasta tih dešavanja i tih prekršaja. Evo, prije par mjeseci smo imali situaciju da su određeni, ja ću reći huligani, to nisu navijači sigurno, iz Šibenika vozili do Senja za ostalim navijačima i tamo su se onda masovno tukli. Prije jedno 10-15 dana u Rijeci je ispred dvorane Mladosti bila dogovorena tučnjava između dvije grupacije gdje su vaši djelatnici postupali i privedeno je nekoliko osoba. Međutim, protiv se njih se samo može postupati na temelju sprečavanja javnog reda i prekršaja protiv javnog reda i mira, što su prekršajne kazne u iznosu od par 100 kuna i oni to plate, a kada bi se tučnjava ponovo vratila u Zakon o sprečavanju nereda na sportskim natjecanjima, onda bi se njima mogle izricati i mjere zabrane prisustvovanja na sportskim događajima i mislim da je to bilo puno efikasnije kada je bilo, pa stoga želim ukazati na taj problem i molio bih vas da mi odgovorite da li ste i vi upoznati s tim problemom i da li Ministarstvo radi što na prijedlogu izmjena Zakona o sprečavanju nereda i da li planirate tučnjavu u skorije vrijeme vratiti ponovno kao prekršaj u odredbe toga Zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Saši Đujiću. Odgovor. Gospodin Katić, izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, radi se na izmjenama Zakona o sprečavanju sukoba na sportskim natjecanjima ali prije svega za ovu godinu predviđeno je donošenje novoga Zakona o prekršajima protiv javnog reda i mira pa će i tu biti mogućnost da se kroz, u kojem će se naravno prije svega znatno povećati sankcije. Zakon je nažalost zastario i sankcije su nedorasle kaznenim, odnosno prekršajima koji se tu događaju. I tim izmjenama, tog zakona koje su predviđene za drugi kvartal, da će biti ovdje pred zastupnicima, biti će povećane znatno sankcije a iza toga će doći na red i Zakon o sprječavanju sukoba na sportskim natjecanjima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Katiću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ranko Ostojić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče zahvaljujem. Gospodine Katiću meni je upravo žao što su vas poslali na ovako vrlo nezahvalan zadatak. Naime, Zakon o policijskim poslovima, Zakon o policiji vrlo jasno definira tko podnosi izvješće a to je ministar o obavljanju policijskih poslova. I uz dužno poštovanje prema kolegama, policijskim službenicima koji čak nisu ni ranga državnog tajnika niti pomoćnika ministra a to je za vas normalno da u Hrvatskom saboru ne poštujemo ovaj Sabor. Pa ja onda želim reći još jedanput da mi je žao što smo vas doveli u tu situaciju, vi se baš nikad niste bavili policijskim poslovima a danas trebate odgovarati na ova pitanja. A onda ću sada ukazati koliko zapravo ne poznajete i tu tematiku. Naveli ste da je bilo preko 25 tisuća policijskih službenika 2015. godine šta je brojka potpuno netočna, niste promašili za puno nego za jedno 5 tisuća. Prema tome, bolje se bar informirajte i pročitajte šta piše u tom izvješću ako već dolazite ovdje zamijeniti ministra koji ne poštuje Hrvatski sabor i koji se nije udostojio pojaviti za ovom govornicom i braniti izvješće, bez obzira čije je. Eto, toliko.
Zahvaljujem kolegi Ostojiću. Prelazimo na sljedeću repliku, poštovani kolega Željko Glasnović.
Poštovani kolege iz ministarstva, kadrovo. Ovako, za državljanstvo zadnji stop, za dobiti državljanstvo dobivanje je policijska uprava Črnomerac, imao sam neka neugodna tamo iskustva prije sa ljudima koji čekaju 29 mjeseci da dobiju državljanstvo. Ja se pitam, ima li promjena u tom zakonu, odnosno sa Hrvatima izvan Domovine da ne trebaju čekati 3 godine, taj neravnopravni tretman, roditelji dobiju državljanstvo a djeca ne. Ja ne znam, govore o demografskoj pošasti, pa je li logika ako netko živi vani i hoće se vratiti natrag da ne treba biti Hrvat do 3.-eg koljena nego on će doći ovdje, naučiti će jezik. Ja sam išao u Kanadu sa 8 godina, nitko nije očekivao da ja znam jezik kada sam bježao '61. iz države jedne, imamo službenika još koji su bili u toj službi, još su aktivni. U Kanadi su preimenovali MUP u policijsku službu, bilo je police force, nego službu. I ja vam sve najbolje želim ali moram reći da s rezervacijom gledam na neke glave koji su meni 2002. maznuli putovnicu, vozačku i druge dokumente a tu su bili na vlasti neki drugi redizajnirani karakteri, kao hrvatskom generalu. To je nezamislivo, zašto se, to je druga priča. Sada se prisluškuju telefoni a treba nalog od Vrhovnog suda za prisluškivanje, zašto se prisluškuju moji telefoni. Kako? Jel' sam ja prijetnja nacionalnoj sigurnosti? I kada ćemo mi integrirati te Hrvate izvan Domovine, jedan bezbolni kako bih rekao proces da ne čekaju 3, da dođu ovdje, jer oni dolaze ovdje, 80% možda ima nekretnine, one su integralni, dio hrvatskoga društva a nisu pogranične ustaše, ako znate šta mislim. I to je za mene namjerna sabotaža i ja se nadam da će tome doći prekid. I vi ste sada na vlasti a ne ona partija.
Zahvaljujem poštovanom kolegi. Kolega ja bih vas lijepo molio da se u vašim replikama držite teme, državljanstva nisu tema ove rasprave nego izvješća ministra unutarnjih poslova za 2015./2106. godinu. Imamo jednu povredu Poslovnika poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče zahvaljujem. Upravo je povrijeđen članak 232. Poslovnika Hrvatskoga sabora i vi ste s pravom upozorili a to je ovo izvješće o obavljanju policijskih poslova, poslovi državljanstva zaista nemaju veze sa današnjom temom a svaki zastupnik je dužan držati se upravo te navedene teme.
Zahvaljujem kolega Ostojić, već sam prije vas ukazao i zamolio kolegu tako da mislim da nije ni bilo potrebe za povredom Poslovnika ali evo imamo još jednu povredu Poslovnika, poštovani kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Pa ljudi trebaju sigurnosnu provjeru a tko radi provjeru nego policijska uprava, tko drugi, to je zadnji stop. Nitko neće razuvjeriti mene u to zašto ljudi mogu tri godine čekati državljanstvo i gdje se to sprječava?
Kolega Glasnović, ja bih vas lijepo molio prilikom budućeg javljanja i isticanja povrede Poslovnika molio bih vas da se u početku izjasnite koji je članak povrijeđen i da ne zloupotrjebljavate institut povrede Poslovnika. I ne smatram da je povrijeđen Poslovnik. I još jednom vas molim i vas i sve zastupnice i zastupnike da se držimo teme što je propisao i Poslovnik Hrvatskoga sabora. Prelazimo na sljedeću repliku poštovani kolega Ivan Ćelić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče vi ste u opširnom uvodu spomenuli i pitanje kriminaliteta droga u ukupnom iznosu dakle udio kriminaliteta droga je gotovo 5% od ukupnih kaznenih djela a u petogodišnjem razdoblju se vidi dakle da je, kriminalitet droga bilježi stalan porast. Dakle to je vezano za članak 190. i 191. Kaznenog zakona, neovlaštenu proizvodnju i promet drogama. Kada se govori o kriminalitetu droga uvijek je vrlo važno istaknuti dakle da je izraženo međunarodno obilježje i tu je vrlo važna i vrlo uspješna međunarodna policijska suradnja RH sa susjednim zemljama. Osobito je poznato pitanje tzv. Balkanske rute i ono isto tako što je vrlo pohvalno u ovim izvješćima navedeno iz 2015. i 2016. godine, a tiče se neovlaštene proizvodnje, dakle vezano za produkte kanabisa s obzirom na smanjeni unos na području RH, ta neovlaštena proizvodnja je registrirana u izvješću više puta i ono što je zabrinjavajuće dakle, dok je 2014. bilo 16 stabljika po osobi koja je evidentirana za neovlaštenu proizvodnju, u 2016. imamo čak 42 stabljike vezano za tu problematiku. Dakle, pohvala svemu onome što radi policija, dobro ste rekli da su najveće bogatstvo policajci i policajke koji čine taj sustav funkcionalnim i da RH bude sigurna zemlja.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ćeliću na replici. Prelazimo na slijedeću repliku. Poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa ono što vrlo kratko ću iskoristiti svoje dvije minute, samo skrenuti pozornost na neke statističke pokazatelje. Naravno, državni tajnik je spomenuo u svom uvodnom izlaganju bitnost i sve ono što se radi vezano uz sigurnost u cestovnom prometu vezanu uz prevenciju i to je apsolutno mislim, način na koji treba fokusiran, pogotovo taj odjel da više ide u preveniranje. Ono što meni sam dužan prema svojim i građanima je vezano za statističke pokazatelje 2015. i 2016. godine, gdje recimo, u 2015. godini kada govorimo o ukupnim prekršajima u prometu bilo gotovo 94 tisuće prekršaja u Osječko-baranjskoj županiji na 118 tisuća registriranih vozila. Sad to možda i nije neki podataka, iako ako gledamo da je bilo u cijeloj RH 830 tisuća, prema ovom izvješću, to je gotovo svaki deveti dolazi iz Osječko-baranjske županije. No, ono što je simptomatično je da recimo, u Splitsko-dalmatinskoj županiji 96 tisuća prekršaja, dakle, neznatno više ili gotovo isto na gotovo duplo više vozila, a tu ne ulazi u broj vozila i ona turistička sezona i povećanje i sve ostalo. Kada gledamo Primorsko-goransku, recimo za usporedbu, 65 tisuća … [[Govornik se ne razumije.]] prekršaja na 175 tisuća vozila, dakle, na nešto manje-više gotovo više od duplo, odnosno gotovo duplo manje prekršaja. Dakle, ja govorim ovdje da jedan moram biti u ujednačavanju kriterija, mora se možda više gledati na prevenciji, a ono za što Osječko-baranjska skupština nije prihvatila izvješće za 2015. svakako je bio jedan od razloga da smo, recimo u 2016. imali 4148 prekršaja koji su se odnosili na bicikliste, a recimo, u 2015. 1881 je biciklist kažnjen zbog alkoholiziranog stanja, dok je 5 u Splitskoj, 7 u Primorsko-goranskoj ili 8 u Istarskoj županiji. Dakle, ne kažem da ne treba kažnjavati. Naravno, treba držati sigurnost, ali mislim da je prevencija prije svega glavno oruđe i naravno ujednačavanje kriterija. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Čuraju. Prelazimo na slijedeću repliku. Poštovani kolega Stevo Culej. Izvolite.
Uvaženi gospodine Katiću, ja kao bivši policajac, jednom policajac – uvijek policajac, mogu govoriti iz jednog drugog kuta, a to je da sam svojevremeno radio sa mnogim mojim podčinjenima među kojima sam provoditi i red pa su mnogi dobili i otkaze zbog nekih manje časnih, nečasnih radnji, zbog svog rada ili nerada. Ja znam da je najteže u policiji kada kolega mora raditi protiv svoga kolege i kada spozna neke činjenice. Pa tako i u hrvatskoj policiji postoji i sindikat koji često mora ukazivati na nepravilnosti svojih rukovoditelja koji zbog tog svog prijavljivanja tih nečasnih radnji često budu i sankcionirani. Ja ću navesti, pošto tu nema ministra koji bi trebao biti, ali postoji jedan bivši, da je u vrijeme njegovo bilo puno nečasnih radnji koje nisu nikada otkrivene. Afera Svastika, nestanak oružja iz varaždinske policije, zlato i novac iz policijskog sefa – izvjesni Dolački, afere profesionalnih elektronika – Jozo Rakušić. To su sve afere na koje je ukazivao sindikat policije, pa me interesira u tom dijelu da li je bilo kakvih postupanja, spoznaja, reperkusija, represalija, bilo čega da se tome stane na kraj. Jer kad je kriminalac kriminalac, za njega ne možeš očekivati da bude bolji, ali policajac kada je kriminalac, nema goreg kriminalca ako se to utvrdi. Činjenice, ako sindikat policije koji bi trebao biti sastavljen od najčasnijih djelatnika policije, ukazuje na određene nepravilnosti, da bi se po tim spoznajama trebalo istovremeno postupiti, procesuirati, sankcionirati i kazniti. Dakle, … [[Govornik se ne razumije.]] ima jako puno prijava, molim u slijedećem izvješću da se i to uvaži.
Zahvaljujem kolega Culej. Prelazimo na slijedeću repliku. Poštovani kolega Damir Mateljan. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, u svom ste uvodu govorili o jednom vrlo važnom segmentu policijskog posla, a to je zaštita državne granice, odnosno ilegalnih prelazaka granica. Za obavljanje tog posla izuzetno je važno, osim educiranosti u protokolima i materijalna opremljenost policije. Na žalost, situacija u jednom i u drugom našoj policiji je loša. Reći ću vam kako to izgleda, recimo na slovensko-hrvatskoj granici. Dok slovenske kolega koji se ujedno nalaze iza famozne žice, borave u toplim kontejnerima na putevima koji su osvjetljeni, u vozilima koja su dovoljno opremljena, u odjelima koja su adekvatna vremenskim uvjetima, naši policajci izgledaju tako zapravo da ih katkada slovenski kolege zamjene za izbjeglice. Stoga je moje pitanje, gospodine državni tajniče, što kani, odnosno što radi MUP na boljem materijalnom opremanju prije svega pograničnih policajaca u RH? Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mateljanu. Prelazimo na slijedeću repliku. Poštovani kolega Mladen Madjer, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče u vašem izlaganju ja bih samo htio napomenuti da smatram da bi trebalo možda još više suradnje ministarstva sa jedinicama lokalne samouprave kako bi bilo što veća edukacija ne samo ova dobra posjeta školama, vrtićima ali mislim da bi još trebala biti veća i suradnja sa, direktno sa jedinicama lokalne samouprave na što većoj edukaciji da nisu samo represivne mjere. Također jasno da čak i plaće policijskim službenicima da su i veće, čak i veće ovlasti da im ne bi bio život ugrožen jasno da to podržavam. A što se tiče cestovnog prometa, evo tu se slažem sa kolegom Ćurajom. Mislim da bi trebalo službenici Ministarstva unutarnjih poslova pogotovo prometna policija na svim dijelovima Hrvatske imati jednaku učinkovitost, a ne po broju vozila i sve da u manjim županijama ima skoro isto prekršaja kao i u županijama gdje ima koliko isti broj vozila. A direktno evo ja iz Koprivničko-križevačke županije moram isto upozoriti na neke stvarno nelogičnosti da, to je opet stvar ograničenja brzine, da imate cestu sa ograničenjem brzine 40 km da se vozi, a nikad na tom mjestu nije bilo nikakvog udesa. I na žalost tu policija postavi radare i dolazi do problema u naplati. Mislim da ipak bi tu policija trebala imati u vidu ili sa cestovnim prometom da se poveća brzina, a jasno da je sigurnost prometa na cesti to uvažavam jer smo isto svjesni koliko ima smrtno stradalih, ali na ovaj način ipak bi trebalo to usuglasiti o brzini kretanja po pojedinim dionicama. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Madjeru na replici. Sljedeća replika poštovana kolegica Irena Petrijevčanih Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani gospodine Katić sa suradnicima. Na oba ova izvješća imam jednu konkretnu primjedbu. Ovdje je na početku fotografija gospodina Orepića kao bivšeg ministra i on je dakle odgovoran za ova izvješća, međutim njega čak nema niti u sabornici. Gospodin Ostojić svojim primjerom očito ovdje pokazuje da mu je stalo kao bivšem ministru do ove problematike, a gospodinu Orepiću očito nije stalo ni do problematike da se pojavi u sabornici, ali to nije vaš problem. Moja konkretna primjedba se tiče poglavlja koji se bavi visoko tehnološkim kriminalitetom tzv. cyber sigurnošću. I u jednom i u drugom izvješću jako šturo i po mom osobnom mišljenju nedostatno se navode aktivnosti za dvije bitne stvari. Evo primjera. Za dark web tržište i on line ilegalnu kupnju doslovno jedna jedina rečenica koja glasi: „A bilježi se i porast dark web tržišta za kupovinu ilegalnih proizvoda.“ U ovoliko debelom izvješću. Za drugu jako bitnu temu a tiče se spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djece putem interneta piše u 2016. jedna jedina rečenica koja glasi: „Odjel za visoko tehnološki kriminalitet bavio se i problematikom on line spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djece“. Doslovce jedna rečenica. I što mi iz tog vidimo? A u 2015. nema čak ni te jedne jedine rečenice. I što mi možemo sad iz ovog zaključiti? Kako se bavio, koje aktivnosti je taj odjel poduzimao, podaci, statistike, ništa. Po meni objektivno govoreći to nije dostatno jer na taj način se pokazuje u najmanju ruku da ova problematika jedna i druga nije bitna. A bitna je itekako je bitna i mislim da bi u idućem izvješću trebali o tom voditi računa. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ireni Petrijevčanin Vuksanović. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice poštovani kolega prof. Miroslav Tuđman. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prema Zakonu o policiji članak 4. ministar unutarnjih poslova podnosi Izvješće o radu policije što je na neki način jedna anomalija jer ingerenciji nadležnosti jer policijom zapravo upravlja glavni ravnatelj policije i bilo bi logično da to izvješće podnosi glavni ravnatelj policije. Na to upozoravamo već niz godina, na to je upozorio i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, tražio da se izmijeni taj članak 4. Zakona o policiji kako bi zapravo ovdje onda sjedili ljudi koji upravljaju policijom i s druge strane kako bi se razdvojile te kompetencije i odgovornosti i u političkom smislu. I s te strane mislim da bi to opet taj zahtjev trebalo ponoviti, odnosno tražiti izmjene. Ovaj izvještaj kao što je već rečeno nudi niz statističkih podataka i na temelju tog izvješća može se dobiti jedna ukupna slika o sigurnosti u Hrvatskoj, pa bih ja u tom smjeru podsjetio na ove neke stavke iz ovoga izvješća što jasna stvar ne umanjuje sve one kritike ili primjedbe na pojedinačne slučajeve. Činjenica da bismo dobili taj uvid i procjenu ukupnog tog napora koji radi policija, činjenica jeste da je 2016. na koncu 2016. radilo 20 000 i 433 policijska službenika. Od toga da je skoro 18% bilo žena, ali tu se onda postavlja odmah u ovim raspravama iz ovih podataka se vidi da iz policije godišnje odlazi oko 400 djelatnika bilo zbog odlaska u mirovinu, otkaza ili sporazum raskida radnog odnosa. Ne spominje se doduše u izvješću koliko je ljudi ispunilo uvjete za mirovinu, a koliko po drugoj osnovi ali ta brojka ponovo postavlja na pitanje dnevni red da li je potrebno pokrenuti ponovno Srednju policijsku školu s obzirom na taj broj godišnjih djelatnika koji bi policija trebala primiti. S druge strane nije u ovim izvješćima bilo previše riječi, a trebalo je, o materijalnom statusu policijskih službenika. 2015. godine osnovna plaća iznosila je 3,5 tisuće kuna što je po svim standardima za takav rad premalo. Doduše nije ta situacija se ove godine promijenila tako je osnovica podignuta na 5000 kuna, ali s obzirom da govorimo o izvješćima za ove dvije prethodne godine, to treba posebno naglasiti. A osim tog materijalnoga nezadovoljavajućeg statusa postoji još jedna dimenzija koja se ponavlja i o kojoj treba posebno voditi računa, a tiče se upravo ovoga doma, a to je pitanje vezano za kazneno pravnu zaštitu policijskih djelatnika. Jel znamo da su oni u takvoj situaciji da su izloženi tim napadima, ugrozama, fizičke njihove egzistencije, prema tome to bi trebalo i zakonom na drugi način riješiti. Iz medija možemo vidjeti da je policija, policajci i policajke da su izloženi i drugim problemima, koliko je to točno iz ovog izvješće ne možemo vidjeti, a to ne nedovoljan broj vozila, odore itd., a o tome ne bi sada previše govorio. Izvješća su strukturirana tako da postoje glavni strateški ciljevi, smanjiti opasnost, preventivno djelovati, suzbijati kriminalitet, osigurati sigurnost cestovnog prometa i jačati sigurnost na državnoj granici, to su te četiri okosnice po kojima se izvještaj strukturira i za 2015. i za 2016. godinu. Preventivno djelovanje nabrojani su glavni projekti, gospodin Katić je o tome posebno govorio, posebno naglasio Zdrav za 5 život, Živim život bez nasilja, Imam izbor, Poštujete naše znakove, Manje oružja, manje tragedija, Mir i dobro itd. Dimenzije toga djelatnosti ovih prekršaja koji se prekršaja protiv javnog reda i mira su dimenzija preko 91 tisuću u 2016. godini ili preko 85 tisuća kaznenih djela. Ono što je podatak, to je da je razriješeno kriminalističkim istraživanjima policija je 61% kaznenih djela uspjela riješiti. Taj podatak bi trebalo komparirati sa time o uspješnosti i drugih policija barem u EU da možemo dati ocjenu preciznu ocjenu rada naše policije. Ono što je posebno isto naglašeno, imamo preko 18,5 tisuća javnih okupljanja, ali da je svega na 72 javna okupljanja da su izbili neredi. Posebno je važno reći i to da od 12 milijuna stranih turista tijekom 2015. nije zabilježen niti jedan značajniji incident što govori o sigurnosti Hrvatske. Ta dimenzija posla s kojim se bavi policija je između ostalog da čuva preko 3300km hrvatskih granica, da je u Hrvatsku ušlo preko 163 milijuna putnika, od toga najviše iz EU 46%, 24% iz trećih zemalja i 30% državljana RH. Posebno je ovdje naglašeno problem u 2015., 2016. da je bilo preko 658 tisuća migranata i da je taj problem uspješno policija sudjelovala na njegovom rješavanju. Jasna stvar, to naglašava pitanje ulaska Hrvatske u šengensku zonu, ali to nije problem samo policije već i niza drugih državnih tijela, tijela državne uprave koji moraju to rješavati. Međutim ono što bi ovdje ovom prilikom htio iskoristiti i naglasiti, to je da za razliku od većina ovih statističkih podataka koji su dati u rasponu od pet godina posebno se izdvaja jedna tabela koja daje raspon smrtno stradalih osoba u prometu od '60. godine do 2015. godine. I tu se vidi da je u ovom rasponu od '60. do 2015. godine smrtno stradalo u prometu 49.252 osobe. Ako gledamo po godinama '80. godine stradalo 1603 osobe, '90. 1360 osoba, 2000. godine 665 osoba, 2010. godine smrtno je stradalo 426 osoba, 2016. 307 osoba. Drugim riječima u ovom rasponu iz decenije u deceniju broj osoba se smrtno stradalih u prometu stalno smanjuje, sigurnost na cestama je sve veća unatoč tome što je promet broja automobila itd. sve veći. Prema tome, razlozi i analize toga zašto se to tako događa to je druga stvar. S druge strane mislim da bi trebala biti preporuka da se statistički podaci za kažnjiva djela prikazuju za dulje statističko razdoblje, ali ne samo za zadnjih 5 g. upravo zato da bismo dobili jednu objektivnu sliku sigurnosti i stanja cjelokupne države, ne samo policije, stanje u policiji. Dozvolite možda samo nekoliko primjera. Kada se radi o samoubojstvima, uzmemo jednu lepezu tih godina u kojima se to događa, 1975. g. počinjeno je 1050 samoubojstava. Taj broj oscilira tako da je '87. i '92. bio podjednak broj samoubojstava 1153 međutim, on se smanjuje '95. je bilo 930, da bi iza 2000. g. taj broj samoubojstava konstanto padao, tako da je podatak za 2015. g. 739 slučaja samoubojstva. Kada se radi o ubojstvima, podatke do kojih se može doći iz statističkih pregleda, isto moramo o tome voditi računa, da bismo na neki način ne bi podlijegali toj medijskoj slici koja se stvara. 1979. g. bilo je 209 ubojstava. 1989 155, 2006. 68, a 2015. 33 ubojstva. Prema tome, to su omjeri u ovom vremenskom rasponu 1:6. Nažalost nisam uspio ovdje izvući neke podatke o silovanjima, s obzirom da bi i to trebalo itekako vidjeti da li, a mislim da i ti podaci opadaju po nekim drugim izborima, ali nemam točne podatke, pa ih ovdje ne koristim. Znači, predložio bi, odnosno, zalažem se u ime kluba, u svoje osobno ime, da ove statističke podatke, daju se u nekom širem vremenskom razdoblju, kako bismo dobili do jedne objektivne, jednu objektivnu sliku i naprosto sigurnosti društva i na neki način i mogli na tim pokazateljima mjeriti uspješnost i policije ali i drugih institucija, koje su zadužene za tu sigurnost. Ono što zapravo nedostaje, a već je kroz neka pitanja bilo postavljeno, nema podataka niti metodologije niti standarda za nove forme kriminaliteta od SIBER kriminala zlouporabe, različitih tipova zlouporabe preko interneta, s druge strane nema podataka niti o toj opremljenosti i sredstvima koje stoje na raspolaganju hrvatskoj politici da se suočava sa takvim oblicima kriminala. Očigledno da nešto postoji, ali ne u dovoljnoj mjeri. Isto tako, često u novinama smo ili u medijima, smo izloženi tom podatku da je alkohol jedan od glavnih krivaca za prometne nesreće koje se događaju, međutim, objektivno ako se ne varam, alkohol je negdje oko 14% čini mi se, uzrok, odnosno, pijanstvo, uzrokom tih nesreća što se događa, ali nema niti metodologije, niti podataka, koliko su ti prekršaji učinjeni pod utjecajem opojnih sredstava odnosno, droge, ni da li se takva testiranja provode, odnosno, da li se takva evidencija vodi. Prema tome, ove nove forme i metode trebale bi biti nešto što bi, sa čime bi se policija trebala zabaviti, s jedne strane da predloži metodologiju, metode i da onda uključi u svoj izvješća. Klub HDZ-a će podržati ova izvješća.
Zahvaljujem poštovanom kolegi profesoru Miroslavu Tuđmanu na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a, poštovani kolega Giovanni Sponza. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvaženi predstavnici Ministarstva unutarnjih poslova, poštovane kolegice i kolege. U pogledu izvješća ministra unutarnjih poslova za 2015./2016. želim istaknuti kako smatram da su izvješća napisana opsežno i kako daju dobar presjek djelovanja policije. Držim isto tako da je bitno što se u izvješćima naglašava, da policija ne postupa samo represivno, već djeluje i preventivno, a da su glavni strateški ciljevi, smanjiti opasnost od kažnjivih ponašanja, suzbijati kriminalitet, povećati sigurnost cestovnog prometa i jačati sigurnost na državnoj granici. U skladu s navedenim ciljevima, želim pohvaliti sve policijske službenike i ministre što su profesionalno i nadasve humano pristupili izazovu koje je pred njih postavila migrantska kriza krajem 2015. i početkom 2016. Prelazak imigranata preko teritorija RH, zahtijevao je veliku razinu organizacije, gdje je Hrvatska policija pokazala spremnost na brzu prilagodbu i usvajanje novih principa rada. Vezano za turističku sezonu tijekom 2015./2016. želim naglasiti da prema podacima Državnog zavoda za statistiku, ukupno u te 2 g. u Hrvatskoj zabilježeno je više od 26 milijuna dolazaka stranih turista, a da pri tom nije zabilježen ni jedan ozbiljan incident. Podsjetiti ću da turizam ima minimalno 18% udjela u ukupnom BDP Hrvatske i ono što je danas posebno bitno u odabiru turističke destinacije, zasigurno jest sigurnost, a zahvaljujući između ostaloga velikim dijelom i djelovanje Hrvatske policije, Hrvatska se uspješno pozicionirala kao sigurna turistička destinacija i to se sve uspjelo postići sa značajnim manjkom djelatnika, koji prema sistematizacije nedostaje. Posebno je važno da se u budućnosti vodi briga o sigurnosti, u prvom redu građana RH, ali isto tako turista, te da se uvažavaju sve specifičnosti pojedinih područja, kao što su velika turistička središta, otoci, područja uz državnu granicu i da djelovanje i broj policijskih službenika, bude u skladu sa tim specifičnostima. A iz kuta gledanja našeg kluba, najavljena teritorijalna reorganizacija MUP-a 2016. g. nije vodila računa upravo o tim specifičnostima. Prema prijedlogu reorganizacije, koji je bio aktualan u 2016. u Hrvatskoj je trebalo ostati svega 5 policijskih uprava, a bez da se uvažavaju specifičnosti određenih područja, kao što su razina gospodarske aktivnosti, ukupna promet roba i usluga, broj ljudi, koji prelaze granice na tom prostoru, drastično povećanje broja ljudi, koji tijekom turističke sezone borave na tom području, kao i značajan porast događanja i manifestacija tijekom turističke sezone. Tome pridodajem činjenicu, da kada se centar odlučivanja udaljava od mjesta događaja, tada se efikasnost djelovanja i postupanja smanjuje, o tome sam uostalom u ime kluba govorio u prethodne 2 g., ponavljam to i danas, jer očekujem da će se u nekoj budućoj reorganizaciji o navedenim specifičnostima voditi računa. Stoga, ocjenjujem dobrim i mudrim što aktualni ministar nije krenuo s takvom vrstom reorganizacije. Pri samome kraju ističem da je policajcima u prvom redu potrebno vratiti dignitet, kako kroz materijalne uvjete rada, tako i kroz ugled policijske službe u društvu. Vjerujem da ćemo svi složiti da su policajci ogledalo države, a pogotovo se to odnosi na našu zemlju, u kojoj je snažno razvijen turizam i koji godišnje posjećuju milijuni stranih gostiju. I zadnje, a svakako najvažnije iz kuta gledanja našeg kluba, je to da se sigurnosti sustav RH treba depolitizirati. Depolitizacija policije je nužna kako bi se osiguralo nepristrano, profesionalno postupanje policijskih službenika, prilikom obavljanja policijskih poslova i ovlasti i samom depolitizacijom mijenjamo i pomičemo standarde na bolje, tako da je ona potrebna ako želimo kao društvo učiniti iskorak. Naš klub hoće podržati navedena izvješća. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Giovanniu Sponzi na ovoj raspravi, prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege, zastupnice i zastupnici, poštovani državni tajniče sa suradnicima, ja ću još jednom ponoviti, a to je da bi bio red da ministar bude danas ovdje i mislim da je to na neki način, kada pogledamo i tematsku sjednicu, na kojoj isto tako nije bio, dosta važnu, ukazuje zapravo njegov odnos prema Saboru. Bar jedan put godišnje, što je zakonom propisano, a vrlo je rijetko da u zakonima stoji da ministar mora podnijeti izvješće najmanje jedan put godišnje, o obavljanju policijskih poslova, bilo bi red da bude tu. Međutim, na prošloj tematskoj sjednici Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, ja sam i postavio pitanje, da mi nije jasno, danas 2018. g. moramo tražiti, moliti, da se napokon na red, dovedu i da se vide izvješća iz 2015., 2016. pa sad bi mogli reći 2017. A žao mi je što ministra nema tu, jer upravo on je u raspravi, dok je bio saborski zastupnik inzistirao na brzini, a to je zašto izvješća nisu ranija na dnevnom redu. Konkretno, mi smo tada imali izvješće u 6. mj. i on je smatrao da to treba biti puno prije na dnevnom redu Sabora, tako da se može to uredno pratiti. Ja bi usput još i podsjetio da ni izvješća Državnog odvjetnika, u ovom Saboru ne možemo čuti ni vidjeti i mislim da je, evo, ajde dobro, spasilo se bar ovo, a to je da ćemo ova 2 moći ovdje u sabornici razgovarati, ako bude u idućim tjednima promijenjen Poslovnik, onda će se vjerojatno dogoditi da će to ići na odbore i neće više biti prilike, da se tako javno može o tome razgovarati. Hoću reć, da tema sigurnosti je vrlo važna u svakom Parlamentu, kod nas očito najmanji. Što se tiče druge stvari, još moram i sa ove pozicije Kluba SDP-a izraziti sućut preminulom generalu Stipetiću sa ove govornice, mislim da on to zaslužuje i u svakom slučaju, njegovoj obitelji želim poslati takvu poruku. Ono što je po meni također važno za samu sigurnost, treba reći u kojim okolnostima je bilo izvješće za 2015. onda za 2016. ja ću se više orijentirati na 2015. jer je Hrvatska u 2015. g. i sukladno podacima koji su dati u ovome izvješću bila sigurna zemlja. Taj osjećaj sigurnosti kod građana i gostiju temeljne je na visokom nivou, jer je bilo najmanje krađe, razbojništava, ukradenih automobila u bilo kojoj godini koja bi se uspoređivala. Nikad nije bilo manje ubojstava u Hrvatskoj, a suzbijanje korupcije bez obzira o kome se radilo organiziranog kriminala kao i narko scene, evidentno je kroz povećanje broja prijava i zaplijenjenih količina. Upravo maloprije je spomenuto, a to je pozitivan trend, šta više zapiljena, šta više kaznenih prijava u području kriminaliteta droge, govori o aktivnosti policije, jer je to ulazak u tamnu zonu kriminaliteta i trebamo biti zainteresirani da tu brojka bude veća a ne manja. Odolijevali smo tada i terorističkim prijetnjama, krijumčarenje ljudi, koji u tom trenutku prije izbivanja migrantske krize bilo smanjeno za 70% u odnosu na 10 g. U samom migrantskom valu, mislim da mogu reć, možda samo nekoliko rečenica, ali je po meni u izvješću sve u detalje dato četiri migranta su bila na minutu, 250 na sat, 6 000 dnevno, to je trajalo 5 mjeseci i to je činjenica da je na kraju samo za 2015. godinu preko 500 000 ljudi prošlo kroz Hrvatsku a da zapravo nismo imali nijednog incidenta. Treba reći da je te godine već počela realizacija pristupanja Schengenu, evaluacija koja je započela neposredno, znači u 2015., 2016. godini, izgrađeni su tranzitni centri za prihvat stranaca u Tovarniku i Trilju, požara je bilo manje nego prethodnih godina kao i šteta prouzročenim požarima, one stop kontrola sa Slovenijom i Mađarskom tada je funkcionirala, bilo je bez gužvi na graničnim prijelazima, imali smo tada 145 milijuna putnika godišnje, sigurna turistička sezona nije bila samo projekt već stvarnost za više od 12 milijuna turista, u prometu treba reći bilježilo se znači ono što je rečeno maloprije, bilo je zaista 348 poginulih u prometu što je rast bio u odnosu na 307 2014. godine ali jedna referentna brojka je vrlo važna a to je 426 poginulih u 2010. godini. Prema smjernicama koje smo mi prihvatili u EU-u, naša obaveza i prema planu strateškome a to je da brojka bude pola od broja 426, znači 213 smrtno stradalih do 2020. godine na hrvatskim prometnicama, to bi nam trebao biti cilj, nažalost od toga najvjerojatnije neće biti ništa ali je istina slijedeća, da je potrebno i dalje raditi na smanjivanju toga broja, samo pogledajte koje smo brojke prije toga imali. Profesor Tuđman je dobro spomenuo, zapravo da je dobro da imamo referentna razdoblja duža od 10 godina, evo samo pogledajte tu 2015. godinu, 2000. godine je bilo 101 ubojstvo, a 2015. godine 33, to je najmanji broj ubojstava koji su se dogodili ikad u povijesti RH. Na javnim okupljanjima kojih je bilo oko 19 000, nije bilo smrtno stradalih, e-policija je tada stavljena u funkciju, otvoreno je 5 novih operativno-komunikacijskih centara u Zagrebu, u Splitu, Rijeci, Osijeku i Puli, napravljena je prvi puta u povijesti, Hrvatska krizna soba za upravljanje bilokojim kriznim situacijama i unatoč racionalizaciji troškova stavljene su u funkciji policijske postaje u Kaštelima, Samoboru, Imotskom, Belišću, Otočcu, Rovinju, … [[Govornik se ne razumije.]] Rijeka, … [[Govornik se ne razumije.]] Slunj, Mursko Središće. 2013. godine prvi put je hrvatska policija dobila zapovjedno stožerna vozila koja su bila u punoj funkciji a nakon 30 godina nakon prvi put su nabavljeni novi helikopteri koji su spašavali ljudske živote. Iz Schengen fonda kasnije nabavljena su još dva najmodernija i najnovija helikoptera koji itekako i danas apsolutno mogu biti u funkciji pomaganja i u nadzoru granice, flota nadopunjena do 51 plovila 2015., kamere i radari koji pokrivaju kompletnu hrvatsku obalu. E-osobna iskaznica, nova putovnica, mobilni šalteri, i ono što ja želim reći a to je renovirani prihvatni centri koji su to u momentu već bili u funkciji u Kutini, Dugavama, prema najvišim standardima međunarodne zaštite. Ono što je bilo istina a to je da se trošilo pola milijarde kuna manje, konkretno u odnosu na razdoblje 4 godine prije toga, a rezultati su bili kvalitetniji. Nastavak tempa i trendova itd. uvijek je vezan upravo za ono šta je maloprije spomenuto. Ja ne bi više spominjao depolitizaciju, jer ja sam mislio da je to riješeno. Koliko se ja sjećam, 2011. godine izjave su bile da je policija depolitizirana i da svi oni koji su u njoj zaposleni, bez ikakvog problema ne mogu biti u nijednoj političkoj stranci i daje tu stvar čista. Javni natječaj je, i danas se biraju djelatnici koji se nalazi na rukovodećim radnim mjestima a konkretno u 2012. godini ili 2015. godini nitko nije mogao biti na rukovodećim položaju radi toga šta je trebao imati najmanje 10 godina na rukovodećim pozicijama u policiji, to znači da je puno duže trebao biti još i u policiji da bi mogao obavljati taj posao. Prema tome, sve one priče o tome tko rukovodi hrvatskom policiju, sigurno niti jedan, nitko tko je zaposlen u vrijeme odnosno ušao u policiju poslije 2000. godine. Toliko o tom podatku. Što se tiče još jednog vrlo važno po meni podatka u ovom svemu skupa a to je pitanje nacionalnog programa sigurnosti prometa na cestama, jedan od razloga koji nam se događa, a to je da raste broj ne samo smrtno stradalih nego broja nesreća i svega onoga što čitamo, ne smije se dogoditi i mislim da je to jako važno, tada su se sredstva trošila upravo za sigurnost prometa na cestama a ne za druge svrhe i to je vrlo učinkovito pogotovo općinama i gradovima koji sugeriraju gdje su krizne točke, gdje su srne točke i ti novci trebaju biti upravo za takve stvari utrošene. Ja ću samo još reći da pitanje pričuvne policije nije iskorišteno, to je istina da je 1/3 sastava, to znači konkretno 7 000 i nešto ljudi može biti u pričuvnoj policiji na 3 mjeseca, to bi bili idealni ljudi radi toga šta bi mogli i u nadzoru granica ali i jednako tako tijekom ljetne sezone kroz 3 mjeseca sa puno manje sredstava nego šta je to koštanje za redovnog policajca osigurati, odrađivati onaj dio poslova na kojima se ne isplati zapravo da sad ću reći, policajac koji je educirani za sve primjene policijske ovlasti, tu se može iskoristiti apsolutno onaj dio ljudi koji bi mogli pomoći u tim momentima posebno u područjima koja inače imaju problematičnu situaciju a to je da nemaju dovoljan broj policajaca tijekom sezone, posebno se to odnosi na Dubrovačko-neretvansku i Istarsku županiju. Ono što mogu pročitati svaki dan, a to je već polako i navika na bombe, paljevine, puške itd. sve ostalo što se dešava. Mislim da se na takvu stvar ne smijemo nikako to prihvatiti da to bude normalna situacija. Jednom prilikom sam bio u situaciji da je glavni tajnik Interpola bio u posjetu u RH i rekao je da on misli da je zemlja sigurna. ja govorim, na temelju čega ste vi to zaključili? Pa govori on, primjećujem sad ovdje dok se šetam i vidim da se ljudi okreću kad vide sirenu, da vide zapravo policijska kola ili kola hitne pomoći. To je znak da se osjećaju sigurno i da ih iznenađuje kad se takva sirena pojavi, jer onog trenutka kad više ne okreću glavu i kad vide postupanje eventualno policije ili žurnih službi, da je to trenutak u kojem su se na to već navikli i da je to stvarnost i realnost. Ja u svakom slučaju želim svim policajkama i policajcima da rade odgovorno svoj posao, da imaju što kvalitetnije i što bolje uvjete u opremanju i svemu ostalome. Ono što je također važno, jedna Norveška sa 4,5 miliona stanovnika ima 8400 policajaca, RH sa ne znam kojom brojkom bi mogao reći, a to je maksimalno tu negdje oko 4 miliona stanovnika, ima preko 20 tisuća policajaca. Toliko o tim podacima ili možemo ili ne možemo, pitanje je samo na što moramo trošiti energiju. I za kraj, još ove minutu koje imam, moram podsjetiti, a to je da ulazak u Schengen je strateški prioritet oko kojega smo se svi složili i ono što je po meni jako bitno da treba transparentno i jasno reći do kuda smo stigli, do kuda je RH stigla u toj namjeri, a to znači da tako nešto ostvari. Jesu li ispunjeni tehnički kapaciteti i uvjeti, ja se nadam da jesu, u 2015. godini je priča bila dovršena sa 91% ugovorenih sredstava, koliko mi je poznato u 2016. potrošeno je 5% ostatka i relativno skoro do kraja, zapravo su utrošena sredstva iz Schengen facility fonda 121 miliona eura koje smo imali. Oni su danas u punoj funkciji i RH sigurno ima kvalitetnu opremu koja je nabavljena upravo u to vrijeme. Sa strane Kluba SDP-a mi ćemo podržati ova izvješća ministra unutarnjih poslova za 2015. i 2016. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ranku Ostojiću. Imamo nekoliko replika. Prva replika, poštovani kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kaže kolega Ostojić da je 2015. godina bila sigurna zemlja. Hrvatska je bila sigurna zemlja 2015. godine. A ja ću pročitati nešto vezano za 2015. godinu. Nestanak oružja varaždinske policije po drugi puta i po ne znam koji puta u ovom Saboru ja to čitam. Kaže: više komada oružja, možda i stotinjak, vrlo je vjerojatno nestalo iz skladišta varaždinske policije i završilo na ilegalnom tržištu krijumčara oružja prema zapadnoj Europi. Ali još nije jasno kada se točno i kako to dogodilo, te tko je za to odgovoran iako kriminalističko istraživanje traje više od godinu dana. Nadalje, i Goran Žmuk, zamjenik predsjednika nacionalnog sindikata policije i MUP-a RH, kojem je neshvatljivo to da se ne reagira promptno i još nema rezultata istrage iako je bez oružja ostalo policijsko skladište. Policijsko skladište u turističkoj zemlji opljačkano za više stotina komada oružja, eksploziva, pištolja sa prigušivačima. Zamislite turističku zemlju, jedan Dubrovnik. Jedna petarda malo jača eksplodira u podne, nema nikog na Stradunu, svi bi u more utekli. Zamislite jedan prigušivač što u noći može napraviti na Stradunu, samo jedan pucanj. I to je znači, sigurna zemlja 2015. godine. Gdje je završilo to oružje? Odakle je došlo? S kojom namjerom, s kojom namjenom? Da li je to oružje negdje upotrebljeno, gdje je istraga? Da li ima kakvih rezultata u ovoj sigurnoj zemlji kroz koju španciraju tisuće i tisuće migranata. Welcome! Jel to ta sigurna zemlja? U vrijeme kada sam ja radio u policiji, a radio sam i na talačkim situacijama gdje sam prolazio obuke i dobro znam što može jedan terorist napraviti turističkoj zemlji [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Što jedan čovjek sa jednim kalašnjikovom može napraviti u velikoj skupini ljudi, čega smo svjedoci…
Kolega Culej, zahvaljujem na replici. Odgovor, kolega Ostojić. Izvolite.
Poštovani kolega Culej, naravno da o policijskim poslovima nedovršenim kriminalističkim istraživanjima ja neću govoriti, vjerojatno neće govoriti ni predstavnici MUP-a. Sigurno taj postupak nikad nije završen, ali svodit na situaciju da bi ta varijanta, bilo terorističkog ugrožavanje, se uostalom dokazalo da 2015. godine se nije dogodio niti jedan takav čin. Nije se dogodio ni 2016. godine, nije se dogodio ni 2017. godine, a ja duboko vjerujem da će hrvatska policija uz sva nastojanja spriječiti ne samo takvoga nego i sve druge koji bi eventualno bili u posjedu oružja. Inače bih vas podsjetio da je u razdoblju do 2000. godine 17 najpoznatijih svjetskih atentata izvršeno s oružje iz RH. Da vam ih sad ne nabrajam poimenično, tko itd. o tome smo sve čitali, ali nećemo na sebe uzimati takvu vrstu krivnje. Ono što je također po meni važno, nema potrebe i jedan slučaj ukoliko se on radi, sačekajmo kraj pa ćemo onda vidjeti tko je zaista kriv. To je po meni jako bitno. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Ostojiću na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Petar Škorić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Ostojić, dame i gospodo. Pa evo ja bih replicirao gospodinu Ostojiću vezano za primjedbu zašto na ovom izvješću nema ministra unutarnjih poslova. Ja znam da ste evo i vi kao ministar bili redovito na ovom Saboru podnosili izvješća. Ali isto tako znam da se izvješće za vrijeme mandata vaše vlasti, konkretno 2010. godinu kad ste preuzeli nije ni održalo u ovom Saboru, dakle nije bilo ni podnešeno, preskočeno je. Iz kojih razloga ne znamo. Međutim, na Odboru za nacionalnu sigurnost u nekoliko navrata smo raspravljali evo i prilikom rasprave o izvješćima koji su pristizali iz MUP-a u biti uopće o svrsishodnosti da o jednom ovakvom izvješću o obavljanju policijskih poslova izvješćuje ministar unutarnjih poslova. Znamo o čemu je riječ, da je Izvješće Ravnateljstva policije, dakle sa brojnim statističkim podacima, o radu policije, policajcima, stanju, problemima itd. ali ne i o stanju u Ministarstvu unutarnjih poslova i zbog toga smatram da ministar unutarnjih poslova i ne treba podnositi izvješće, a pogotovo jer je riječ o 2015. godini, dakle evo o vremenu kad aktualni ministar nije bio ni ministar. I zbilja ne vidim svrhu zadovoljenja forme da se ministar unutarnjih poslova osvrće i izvješćuje o radu policije. Prema tome, smatram da i u našim propisima trebamo promijeniti da to treba biti Izvješće Ravnateljstva policije i da ga kao takvo trebamo usvajati, a također slažem se i s time da evo vidim i u prošlosti da je bilo propusta, pa čak i preskakanja godina u ovom izvješćivanju da nema smisla nakon ovoliko dugo vremena da i raspravljamo. Ako i raspravljamo možda bi trebali komparirati i usporedne podatke o stanju u pojedinim razdobljima u policiji i mislim da bi kao saborski zastupnici dobili puno korisnije podatke koji bi nam mogli koristiti u daljnjem … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem poštovanom kolegi Škoriću. Odgovor kolega Ostojić, izvolite.
Poštovani kolega Škorić, izvješće za 2010. godinu u pravu ste zaista nije raspravljeno, iako mi nije jasno s obzirom da ste vi iz HDZ-a samo ću vas podsjetiti da ste cijelu 2011. godinu vi bili na vlasti. Imali ste itekako priliku to izvješće staviti na dnevni red. Koji su razlozi bili da ga niste napravili? Drugo, inzistirao sam na tome da ministar bude tu jer je žalosna činjenica i stalno na nju upozoravam, a to je da sam ja četiri puta ovdje u ovoj sabornici branio izvješća pa i ministra Karamarka za 2011. godinu i smatrao sam da je to moja obaveza jer je to situacija, da to nije privatna prčija ni Karamarka, ni Orepića, ni Ostojića, ni bilo koga, nego Izvješće o obavljanju policijskih poslova. A ministar je taj koji dolazi u Sabor da kaže šta se tada dogodilo i šta je sve skupa bilo napravljeno. Po meni je to tako treba gledati, jer od svih ministara, 8 ih je sigurno koji su bili od razdoblja donošenja Zakona o policiji kad je propisano da bude u članku 4. da mora podnositi izvješće. Na žalost jedan jedini koji je ikad stao ovdje za govornicu i branio izvješće to četiri puta. Za 2011., dvanaestu, trinaestu i četrnaestu. Evo danas sam u prilici da razgovaram i o petnaestoj i to je nešto radi čega mislim da ministar treba bit tu. Mi smo se na odboru složili oko toga da je to bolje da to radi glavni ravnatelj policije i da bi to bilo puno pametnije, ali treba promijeniti zakon po meni u tom segmentu. Dostavili smo to i kad budu izmjene vjerojatno ćemo to i učiniti. Do tada ono što tamo piše ministar dođe i kaže.
Zahvaljujem. Zahvaljujem kolegi Ostojiću. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Ostojiću, imam dva pitanja za vas. Malo, malo pa u javnosti jer me netko sretne ili u pričama ili čitam, molim vas vi ste bili ministar unutrašnjih poslova pa potvrdite ili demantirajte je li istina da Hrvatska sada ima više pripadnika MUP-a nego što je, dok je bila Republika u bivšoj Jugoslaviji? I možete li uporediti učinkovitost današnjeg sustava u odnosu, znači na potrebe i ona izdvajanja koja jesu. I drugo je pitanje, imam osjećaj da se sustav uspavao zbog toga što je Turska u dogovoru sa EU, znači zaustavila i privremeno naša rješenja za moguće migrante. Ima li scenarij B ako recimo za mjesec ili dva krenu ponovo rijeke ljudi kao što smo vidjeli na onom jednom filmu na ZagrebDoxu. Kako vi procjenjujete moguću situaciju? Radi li se na tome? Znači na tom scenariju ili se nedovoljno radi? Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Lovrinoviću. Odgovor kolega Ostojić, izvolite.
Kolega Lovrinović u pravu ste. Tri puta više je policijskih službenika danas nego što ih je bilo u doba kad je Hrvatska bila dio jedne zajednice, ali nemojmo to tako promatrati. Po meni je važno reći, a to je da je preko 6000 hrvatskih policajaca usmjereno na granicu i rade kao granični policajci u situaciji kad bi to bilo izdvojeno na jedan način, onda bi brojka bila puno manja prema broju stanovnika. Prema tome, to je jedan podatak. Drugi je u slučaju da dođe do novog migrantskog vala nije moje da odgovaram. Ali sam siguran da Hrvatska itekako treba o tome ozbiljno promislit, jer bi mogli imat ozbiljnih problema. Kad je to 2015. godine bilo onda je bila činjenica jedna da smo prolazili Hrvatsku na različite načine i potpore itd. Sad nema šanse da bi se moglo dogodit da bilo tko može u takvome valu ići prema drugim državama, a na žalost još uvijek nas tretiraju kao zemlje prvog ulaska šta je vrlo opasno. Protiv toga se treba izborit jer je činjenica sljedeća. Nisu ti ljudi pali padobranom, nego su došli ili iz Grčke ili iz Bugarske. Prema tome, to su zemlje prvog ulaska. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ostojiću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegica Vesna Pusić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Gospodine državni tajniče sa suradnicima. Moram reći mislim da je zapravo rasprava o ovoj temi mnogo važnija nego što bi se dalo zaključiti po broju nas koji smo ovdje pa i po činjenici da nema ministra. Nisam o tome posebno htjela govoriti jer to se uvijek smatra nekom vrstom stranačkog prepucavanja, ali ako izvješća razumijemo, a mislim da bi ih trebali razumjeti kao s jedne strane analizu onoga što je bilo, ali ja bih rekla možda još važniji dio je da se na temelju tih izvješća planira ono što će se raditi u budućnosti odnosno kako će se reagirati u pojedinim situacijama s kojima bi se mogli suočiti ili za koje je izvjesno da ćemo se s njima suočiti. Dakle policija je uz vojsku i pravosuđe jedan od tri oblika državnog monopola na nasilje. Ideja da umjesto toga da svako uzima pravdu što se kaže u vlastite ruke odnosno osvete kao principa funkcioniranja jednog društva i rata svih protiv sviju i da se umjesto toga institucionalizira jedna vrsta državnog monopola na nasilje je u temelju moderne države, dakle bez toga uopće nema države i sa tog stanovišta je policija ujedno i najčešći oblik institucionalnog monopola na nasilje s kojima se građani u jednoj državi susreću i s kojim komuniciraju. I s te pozicije je materijalno stanje policijskih službenika, drugim riječima plaća su sigurnosne, ja bih rekla sigurnosna kategorija, dakle nisu neka vrsta socijalne ili ekonomske samo kategorije nego su apsolutno sigurnosna kategorija i instrument prevencije korupcije jer je u logici stvari da ljudi koji imaju tu vrstu po funkciji svojoj dakle po svrsi institucije kojoj pripadaju, imaju tu moć i tu mogućnost interveniranja kao uostalom i saborski zastupnici neke druge institucije, suci itd. je vrlo opasno ih držati na prosjačkom štapu. Dakle nije samo nepravedno i socijalno nepravedno nego je i opasno za funkcioniranje sustava. I mislim da iz te perspektive treba također analizirati materijalni položaj policajaca i policijskih službenika i razumjet to kao i jednu sigurnosnu mjeru. Dakle ti ljudi moraju biti pristojno plaćeni i imaju potencijalno preveliku moć da bi ih se izložilo jednoj situaciji u kojoj su različiti pritisci koruptivni uvijek prisutni. Osim toga suočeni su u ovom trenutku sa nekim novim izazovima ili barem novim definiranjem zadaća policije i iz te perspektive mislim da bi bilo važno vidjeti i kakva im je edukacija na raspolaganju i do koje mjere imaju pristup nekim suvremenim i saznanjima i instrumentima borbe protiv tipa kriminala odnosno tipa zadaća s kojih se kao policajci i policijski službenici susreću. Ja bih ovdje spomenula tri elementa odnosno tri tipa interveniranja ili tri područja interveniranja koja mi se čine ključnima i u kojima je svakako ja bih čak rekla u zadnjih nekoliko godina, ne dugačkom razdoblju došlo do značajnih promjena i u dimenzijama prijetnje i u instrumentima reagiranja i potrebe da policije reagira na tu prijetnju. Jedno je nasilje u obitelji, drugo je izbjeglička kriza, za koju mislim da apsolutno ne možemo pretpostaviti da je to bilo jedanput i nikad više i treće je cyber kriminal ili jedna vrsta kriminala koja se pokazala politički u takvim dimenzijama u kakvima pred koju godinu nismo uopće mogli niti sanjati. I čini se da je recimo posebni istražitelj … nedvosmisleno utvrdio da je bilo cyber intervencije Rusije u američke izbore, nešto što je bilo nezamislivo bilo kada prije toga. Ako je to moguće tamo, možete si zamisliti šta je moguće u jednoj zemlji kao što je Hrvatska u tom pogledu. Pa da kažem nekoliko rečenica od svakoj od ovih područja djelovanja policije od kojih su neka nova, a neka su stara, ali zahtijevaju drugačiji, moderniji, noviji pristup. Nasilje u obitelji je jedno tako staro da ne kažem prastaro područje zbog toga je valjda staro koliko i čovječanstvo, međutim zahtijeva drugačiji pristup. Mi smo svjedoci činjenice da broj ubojstava žena od strane partnera bračnih ili vanbračnih raste, premlaćivanje, silovanja psihičko i ekonomsko nasilje se danas smatraju sastavnim dijelom nasilja u obitelji. Vi znate da vrlo dugo hrvatsko pravno nasljeđe je bilo takvo da se nasilje u obitelji smatralo remećenjem javnog reda i mira i vrlo često su privodili i onog koji tuče i onu koja je tučena, da tako kažem, obzirom da se radi otprilike u odnosu 95:5, dakle 95% žrtava nasilja u obitelji su žene u odnosu na 5% muškaraca u grubo. Dakle to je jedno područje u kojem mi moramo i zakonski se da tako kažem modernizirati i opremiti, moramo opremiti hrvatsko pravosuđe, ali apsolutno moramo opremiti i specijalizirane segmente u policiji jer to da u 21. stoljeću trpimo takav porast nasilja u obitelji koja završavaju ubojstvima u situacijama u kojima je poznata cijeli odnos i historijat tog odnosa, pa svejedno nije intervenirao na adekvatni način i dođe do ubojstva odnosno završi sve ubojstvom žene, mislim da je apsolutno nedopustivo i da je to jedno područje u kojem se djelovanje policije mora modernizirat i mora prilagodit suvremenom razumijevanju uloge muškarca i žene u bilo kakvoj vrsti obiteljske zajednice. I tu mislim da se nismo modernizirali, tu mislim da imamo veliki prostor za djelovanje. Druga točka je postupanje prema izbjeglicama. Kroz Hrvatsku je u tih šest mjeseci od 16.9.2015. do početka 2016. prošlo nešto oko 658.000 mislim izbjeglica i tu naglašavam u ogromnom postotku zaista izbjeglica. Dakle ne migranata nego baš izbjeglica. Pod kraj tog vala i tijekom 2016. se broj onoga što bi mogli nazvati migranti, iako tu su velike rasprave na djelu postotak se povećao, ali u tih prvih 4, 5 mjeseci je ogromni postotak tih ljudi, a to vidite po zemljama iz kojih su dolazili, prvenstveno Sirija i Irak su bili izbjeglice. I Hrvatska može biti ponosna na način kako se u toj situaciji prema tim ljudima odnosilo. Ti ljudi bilo je potpuno jasno niko od njih nije htio ostati u Hrvatskoj, praktički svi su željeli niti nigdje drugdje, dakle praktički svi su željeli ići u Njemačku i većina njih je završila u Njemačkoj plus nešto u Švedskoj i mislim nekih 90.000 u Austriji. Međutim su kroz Hrvatsku prolazili djelomično i zbog nespremnosti EU da prevenira tu situaciju i kada je do nje došlo da reagira na tu situaciju. Nespremnost da se prevenira se sastojala u pregovorima odnosno odsustvu dogovora između EU i Turske. Nijedna osoba koja je prošla u tom izbjegličkom valu nije dolazila direktno iz tih zemalja nego je dolazila, provela neko vrijeme između mjesec dana, neki i niz mjeseci su proveli u Turskoj. Turska je vrlo jasno rekla o kojem redu veličine pomoći se radi i koje ona očekuje od EU, međutim s time se zakasnilo i u jednom trenutku je Turska reagirala tako kao što je reagirala. Nama se mogla dogoditi Mađarska jer treba imati na umu da reagiranje na takvu situaciju nije samo pitanje zbrinjavanja ili naprosto nošenja sa tim problemom nego je pitanje definiranja identiteta vlastitog društva, ko smo mi. I mi u toj situaciji smo kao zemlja i kao nacija ispali pristojna zemlja i pristojna nacija ne bigoti, bez histerije, bez žičanih i bodljikave žice na granicama i mislim da to u prvom redu trebamo zahvaliti i služi na čast hrvatskoj policiji. Ja sam tada imala dosta komunikacije sa vodećim ljudima iz policije i bilo je jasno da su oni taj posao obavili prvoklasno. Zašto to govorim? Zato što je važno naglasiti obzirom na izvješće za 2015. i naravno početak 2016., ali i zato što je to važna pouka, pa ako hoćete i važna razdjelnica za vrijeme koje je pred nama jer mi ne možemo pretpostavit da do takve situacije neće doći obrnuto. Mi moramo se nadati da neće doći, ali se ponašat kao da postoji velika mogućnost da do nje dođe. I ne smijemo, već je bilo nekih naznaka katastrofalnog ponašanja i odnosa uključujući i smrt one male Afganistanke prema tim ljudima i to je nešto što moramo izvuć puke i izbjegavat po svaku cijenu. I konačno, u manje od minute, velika nova tema, a to je cyber kriminal. To je nešto u čemu nije samo ugrožena sigurnost, gospodarstvo, političke odluke, nešto za što ja mislim u ovom trenutku, osim donekle Estonaca, nitko na svijetu u punom smislu pripremljen. I mislim da kad planiramo, izvlačimo pouke i planiramo za budućnost, da je to jedna tema gdje policiji treba pružiti svu podršku i financijska sredstva da se u tom području opremi i obrazuje. Klub GLAS-a i HSU-a će podržati ova izvješća. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Vesni Pusić. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Političko licemjerje u 21. stoljeću nema kraja i nema mjerila. Mi smo bili svjedoci nedavnoga posjeta predstavnika nama nekad, a mnogima i danas, čudne države, neprijateljske, koja je u svojoj želji za tuđim teritorijem, vlašću, nanijela tisuće i tisuće gubitaka života, mladosti, gradova, sela, a posebno me čudi kada gledam političare koji jednoga dana imaju jedno mišljenje, a drugoga drugo. Živimo u 21. stoljeću, a kad se vratimo u 20. ili u 19. i govorimo o nekim izbjeglicama iz današnje perspektive, gdje svi žalimo ove izbjeglice, dočekujemo ih, što je jako dobro i pozitivno od nas, suosjećamo s njima, pružamo im pomoć, tada govorimo: mi smo humani. A kada govorimo o nekim izbjeglicama iz prošlosti koje su iz istih ili sličnih razloga bježali pred smrću, nazivamo ih da, oni su krivi, samo im nije suđeno. I o tome govori političarka, političar, humanista iz 21. stoljeća sa različitim kriterijima. Jedni kriteriji su za 18., 19. ili koje stoljeće, al mi smo sada u 21. stoljeću i ne daj Bože da nad nama netko napravi neki zločin zbog nečega što je u prošlosti bilo. Moramo se zaštiti aktivno. Na te riječi poznati čovjek iz hrvatske povijesti, ni on se ne bi postidio ni Grga. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Culeju. Odgovor, kolegica Pusić. Izvolite.
Dakle, nisam dosta nepovezano izlaganje sasvim razumjela i ne znam o kojim izbjeglicama u 18. i 19. stoljeću govorite. Što se tiče izbjeglica u 21. stoljeću, o kojima sam ja govorila, moja pozicija je jasna i uvijek je bila jednaka. Što se tiče izbjeglica bilo kojih u 20. stoljeću, moja pozicija je apsolutno ista i identična, a što se tiče ljudi u bilo kojem stoljeću, pa i 21. pa i među ljudima koji su u ovom slučaju izbjeglice iz Srednjeg istoka, svi koji su na bilo koji način osumnjičeni ili postoji osnovana sumnja da su ujedno i ratni zločinci trebaju biti procesuirani i trebaju biti kažnjeni.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Vesni Pusić na odogovoru. Prije nastavka rasprava, pozdravljam poštovane učenice i učenike i njihove profesorice i profesore I tehničke škole Nikola Tesla iz Zagreba. Dobro došli. Pljesak! Nastavljamo s raspravom. Poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo danas su tema ova dva debela izvješća i kaže se nema evaluacije bez komparacije. Pa kad kompariramo 2015. i 2016. i detaljno pročitamo, onda baš ne vidimo nekakve prevelike razlike između 2015. i 2016., ali ako uspoređujemo 2015. i 2018., odnosno ovo gdje smo sad, e onda se vide nekakve razlike. Tako da bih ja rekla da je u mandatu prethodnog ministra MUP-a nije bilo nekih značajnijih pomaka. Prvo, zato što je bio kratak mandat, a drugo, vidi se na temelju ovih izvješća. Govorimo o tri kategorije. O infrastrukturnom području, o tehničkom području i o upravljanju ljudskim potencijalima. A s druge strane, ako kompariramo sa današnjom situacijom, onda bi trebali istaknuti nešto gdje se sada nalazimo i ako krećemo od ljudskih potencijala, pa moramo svakako naglasiti bez ustručavanja i nekoliko puta je ovdje rečeno da su ljudski potencijali kvalitetni policajci i policajke sam sukus i smisao zapravo na terenu i ono što je bio velik problem, a do sada nije bilo riješeno, a riješeno je sada u mandatu HDZ-ovog ministra i ove Vlade, to je ta kronična potplačenost policajaca i možemo bez ustručavanja reći da su policajci među srodnim službama, dakle, govorimo o državnoj službi, bili najmanje plaćeni primjerice, u odnosu na pravosudne policajce i meni je drago da se sad to konačno riješilo jer su čekali prilično dugo da se to riješi. Tako da će 7655 najniže plaćenih policijskih službenika, dakle onih sa SSS sad dobiti veće plaće, a ova Vlada je zato izdvojila 41 milijun kuna u 2018. To je prvo. I to kompariram u odnosu na ova izvješća. A drugo, ono što je također trebalo riješiti a to je rješenje onih ukinutih prava policijskih službenika visoke i više stručne spreme, e za to isto treba dodatni novac, isto je ovdje bio problem, to je 17 milijuna kuna, također je pokrenuto rješavanje i tog problema. I ono što je najbitnije reći, nije se nekome uzelo da bi se njima dalo nego internom preraspodjelom će se dati svakome koliko se može dati odnosno nitko neće biti uskraćen. I sad idemo dalje po izvješću, MUP je prošle godine, dakle u vrijeme našeg mandata, a opet kompariram u odnosu na ova izvješća, prvi puta u odnosu na prethodne godine, nabavio kompletnu novu opremu za policijske službenike i policijske uprave. I kad govorimo o običnim policajcima, oni koji su na terenu, pa i ja u svojoj obitelji imam takvih, onda je stvarno bilo ponekad otužno gledati na šta liče te njihove uniforme, to je kao po mom osobnom dojmu da stavite poderanu hrvatsku zastavu na neku instituciju. A sad su sklopljeni ugovori za nove uniforme, dakle jakne, hlače, košulje, kape, obuća, čarape itd., netko će sad reći da ja radim PR postojećem ministru ili ovoj Vladi, ne ja samo kompariram ova izvješća sa sadašnjim stanjem da bi mogli kvalitetno evaluirati ova izvješća jer jednostavno ne možemo, i kolega Tuđman i prethodni govornici su rekli da je potrebno skroz komparirati. Prema tome, evo kompariramo. Ono što je naročito bitno reći daje u ovom mandatu to sve nabavljeno od hrvatskih proizvođača i naravno da je to onda poticaj i hrvatskom gospodarstvu, ali i tim policajcima i tim običnim službenicima pa ako ćemo u konačnici i svima nama i to je sve riješeno tako da će se do 2020. nabavljati. Da ne zaboravim za jedinice specijalne i interventne policije je potpisan također ugovor, također s hrvatskom tvrtkom a opet nije bilo u prethodnim izvješćima, ja barem nisam vidjela, to znači da nije ni bilo o nabavi 1000 puški hrvatske proizvodnje, to znači da se zamjenjuju stare i dotrajale puške, nije da se ništa ne radi. U izvješću vidimo i tzv. nefunkcionalnost tj. stagnaciju u preustroju kriminalističke policije a eto s prvim danom ove godine se uredbom i to riješilo i sad da ne duljim previše, znači služba kibernetičke sigurnosti, ono što je jako bitno je riješena na nacionalnoj razini kao zasebna zbog bolje i efikasnije borbe protiv internetskih i drugih prijetnji a maloprije u replici državnom tajniku Katiću sam upravo rekla kako je nedostatno u ovim prethodnim izvješćima zapravo cijeli taj cyber kriminalni prostor obuhvaćen doslovce sa tri, četiri rečenice. I ono što je bitno isto istaknuti da će se najkasnije do svibnja ove godine ustrojiti samostalni odjel koji će se baviti putnicima u zračnom prometu što je uostalom i naša obveza prema onoj europskoj direktivi i nedavno je to bilo ovdje u plenarnoj raspravi a sve to naravno opet bez utroška dodatnih sredstava jer će se postojeći službenici, djelatnici preraspodijeliti sukladno svojim znanjima. Isto tako u izvješću za 2016. spominje se da je bila prva evaluacija po Schengenu a od tada do danas opet ako kompariramo izvješće za 2015. i 2016. sa današnjom situacijom, vidimo da je opet jako puno napravljeno u ovom mandatu. Hrvatska se prvo spojila na tzv. schengenski informacijski sustav prošle godine u lipnju. I u samo pola godine prema informacijama je pronađeno više od 8 000 potražnih osoba, vozila i predmeta što je po statistici daleko više od europskog prosjeka a tijekom prva mjeseca od kad smo spojeni na ovaj sustav je bilo više od 74 milijuna provjera u ovom sustavu. I vidimo dakle, da se radi. Inače implementacija ovog schengenskog sustava je projekt koji zapravo vrijedi skoro 5 milijuna eura i ta sredstva bit će povučena iz europskih fondova odnosno jedan manji, manji dio će biti iz državnog proračuna. I s obzirom na vrijeme još ću samo spomenuti jer je bitno u odnosu na ova izvješća da je u zadnja 3 mjeseca sufinanciranjem iz europskih fondova riješeno ono što nije bilo također prije, a to je da je u funkciju stavljena dva centra, smještajno obučni centra granične policije u Spačvi, u Vukovarsko-srijemskoj županiji i isto tako ona problematična postaja Cetingrad u Karlovačkoj županiji na granici sa BiH. Dakle, u Schengen ćemo ući prema najavama do kraja mandata ove Europske komisije, u 2019., to znači da ćemo najmanje dvostruko brže i dvostruko efikasnije, učinkovitije raditi sada i radimo, nego što se radilo po ova dva prethodna izvješća i to su činjenice i zato moramo istaknuti ove stvari, ove činjenice jer ako govorimo o radu MUP-a onda govorimo konkretno i s odgovornošću, dakle uspoređujemo podatke, ne samo unatrag 2 godine i sada nego unatrag 5 i više što je poželjno a vidjet ćemo izvješće za slijedeću godinu i onda ćemo to izvješće moći usporediti sa ovogodišnjim i onda ćemo dobiti tek valjanu evaluaciju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Petrijevčanin-Vuksanović. Imamo dvije replike, poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Poštovana kolegice, ja bi prije svega rekao da treba zaista govoriti o činjenicama. Dvije godine od ulaska u EU se može podnijeti zahtjev za ulazak i pristupanje, to je napravljeno, evaluacija slijedi iza toga i upravo u mandatu HDZ-ove vlasti treba reći da se nije prošlo kroz evaluaciju. Neću o detaljima radi toga što je to Vlada zaštitila oznakom tajnosti prema tome iako govorite o temi koja nije današnja, bez obzira dobro je to komparirati. Drugo, schengenski informacijski sustav također, malo samo pogledajte pa ćete možda vidjeti upravo ovu osobu koja otvara tu priču o schengenskom informacijskom sustava, ugovara, stavlja u funkciju jer naša obaveza je bila da postupamo po svim obavezama iz Schengena od trenutka kad smo ušli u EU i to je ono što činjenica. Ja sam također ministru Božinoviću postavio pitanje gdje su se do sada oblačili hrvatski policajci. I ta prašina u oči koja se baca na neki način o tome da sad odjedanput se kupuje od hrvatskih firmi moje pitanje je vrlo jednostavno gdje su se do sada oblačili. I nemojmo time prikrivati onu drugu stvar, a to je da su bili propušteni neki drugi rokovi i da su ljudi ostali bez zimskih odora i bez opreme koju su trebali imati u vrijeme kad je to trebalo na vrijeme naručiti. Također želim vam također spomenuti oko 41 milijun kuna plaće itd., malo manje za one koji su u srednjem sloju hajmo tako reći policijskih službenika je visoka samo tri blagdana u šestom mjesecu, znači konkretno u prekovremenim satima koštaju Ministarstvo unutarnjih poslova 50 milijuna kuna. Prema tome, treba bit realan i govorit da u datim uvjetima je vrlo bitno pogledat omjere koliko se troši za plaće, koliko se troši za opremanje policije itd. Kad već spominjete …
Zahvaljujem kolega Ostojić [[Upadica Ostojić: Dobro, poslije ću.]] Odgovor poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Poštovani kolega Ostojić, ja ne znam što u mojoj raspravi nije bilo konkretno i zašto ste se vi osjetili prozvani. Mislim da bi ovdje zapravo kolega Vlaho Orepić biti barem u funkciji saborskog zastupnika, pa pokazati da poštuje struku i poštuje ministarstvo kojem je bio na čelu doduše kratko vrijeme. I uostalom on je ovdje potpisnik ovih izvješća. I ja se zalažem za kontinuitet rada službe MUP-a i dobro ste vi rekli, ja se s tim slažem. Nije MUP ni Božinovićev, ni Ostojićev, ni Orepićev. Prema tome, sve što sam iznijela odgovorno tvrdim da su to podaci koji su činjenice i nema nikakvog prikrivanja i nema nekog kratkoročnog gledanja na cijeli ovaj segment. Ne znam zaista zašto ste se osjetili prozvanim. Hvala lijepa.
Hvala lijepo na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Petrijevčanin, vi ste pokušali u ovom izvješću pristupiti na jedan malo drugačiji način. Ovo izvješće je u principu zbir statističkih pokazatelja koje mi ne možemo promijeniti, to je učinjeno. Međutim, ono o čemu bi vi možda u svojim raspravama u Saboru kad raspravljamo o ovakvim izvješćima trebali možda više progovoriti, a ne se politički prepucavati tko je gdje šta kupio, a to je da li ti ljudi koji su tvorili to izvješće koje smo napravili da li su adekvatno plaćeni, da li se ulaže u njihovu edukaciju, da li se ulaže u tehničku opremljenost. Zašto? Pa zato što se oni suočavaju s druge strane sa onima koji upravo strahovito puno ulažu u to. Dakle, područje sa one strane zakona silne novce ulaže i u edukaciju i u tehničku opremljenost. Mi ne možemo očekivati da će ljudi koji to sprječavaju ako im ne omogućimo bar približno istu edukaciju, tu možemo govoriti o poreznicima i drugim državnim službenicima koji na žalost vrlo često služe kao moneta za potkusurivanje, a to naprosto ne smije biti. I mislim da je prilika da mi kao odgovorni ljudi i saborski zastupnici kad raspravljamo ova izvješća progovorimo o tome. Jer onda ćemo se pokazati odgovornima. Zašto? Zato kad dođe proračun na raspravu onda nećemo o tom proračunu raspravljati ovisno da li smo u poziciji ili opoziciji, nego odgovorno da bi se za jedan društveno odgovoran posao, jer ti ljudi brinu o našoj svakodnevnoj sigurnosti osigurali adekvatna sredstva. Zašto to govorim? Zato što dok sam bio ministar financija za neke službe sam uvijek bio posebno senzibilan i drugačije ih promatrao. Naprosto ne možete očekivati rezultate od nekoga ako mu ne date uvjete. Ne možete očekivati od nekoga da u vojničkim čizmama postigne svjetski rekord na sto metara. Što je nešto što je naprosto nemoguće.
Zahvaljujem kolega Šuker. Odgovor kolegica Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Šuker, vi kao bivši ministar financija dobro znate koliko su bitna financijska sredstva za rad svakog resornog ministarstva. Prema tome, koliko imaju novca toliko mogu s njim raspolagati. Netko će raspolagati bolje, netko će raspolagati lošije ovisno o tome koliko su njegove menadžerske, organizacijske i druge sposobnosti. Ja nisam imala namjeru reći da je netko radio loše, a da netko sada radi jako dobro. Ja sam samo imala namjeru reći da su se sada počela rješavati neka pitanja kao što su potplaćenost, potkapacitiranost, ustrojstvena pitanja itd. infrastrukturna pitanja i to su činjenice. Mi se s tim naprosto moramo složiti. I slažem se sa vama da bi MUP trebao biti predmet konsenzusa i neovisno o tome je li netko opozicija ili je pozicija MUP se bavi s najdelikatnijim pitanjima i područjima. I uz određene, svaki resor je uz dužno poštovanje bitan, ali MUP bi svakako trebao biti pitanje konsenzusa, a ne nikad predmet prepucavanja između sadašnjih i bivših. Hvala lijepo.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj kolegici Petrijevčanin Vuksanović. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega Stevo Culej, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Izvješća dolaze, izvješća se izglasaju, odlaze, ministri dolaze, ministri odlaze. Neki ostave za sobom jedan lijep kvalitetan trag rada, neki ostavljaju nerad, nered i sve što ide uz to. Ja ne bih bio zastupnik, a ne bivši policajac kada ne bih progovorio o onome što muči poštenoga hrvatskoga i svakog policajca, a to je kada policajac koji mora štititi građane od nezakonja i od drugih nečasnih radnji mora istovremeno paziti na svojega kolegu do sebe da li je i on možda njegov neprijatelj. Pa svi gledamo razno razne američke filmove gdje gledamo obračune između kolega zbog poštenih vječite borbe dobra i zla. I uvijek smo nekako na strani dobroga. Ja ne bih bio, rekao sam, zastupnik ni bivši policajac, a da ne pročitam ono što misle pošteni policajci, a koji su izabrani u sindikat hrvatske policije, dakle, da budno paze i riskiraju svoj napredak u službi i samu službu zbog onoga što moguće saznaju i spoznaju i reagiraju na iste negativnosti, pa ću tako krenuti samo, par primjera imam koje sam izdvojio, pa ću ih biti slobodan pročitati vam. U određeno vrijeme kada ministar dođe novi kako se stranke mijenjaju, on sam sebi bira najuže rukovodstvo, desnu i lijevu ruku. Bira si one koji će mu provoditi ono što on misli da je dobro, pa mu se često puta potkrade greškica kada eto, u toj dobroj volji da pomogne građanima, cijelome društvu i svojoj domovini, potkrade mu se da stavi nekoga koji baš najbolji i najodabraniji za tu službu. Pa imamo tako u 2015., govorim samo 2015. i 2016., pod sumnjivim okolnostima u MUP-u zaposlen je direktor tvrtke Profesionalna elektronika direktora Joze Rakušića, firme registrirane za prodaju i servis specijalnih uređaja, komunikacije, prijenosnih i fiksnih veza, odašiljača i sl. kojima je samo u 2015. godini prodala robe za 15 miliona kuna, a natječaj raspisivao sam Rakušić u MUP-u i sam od sebe prodavao tu istu robu. Znači ja sam naručim drva, ja ih sam plaćam, al to nisu drva. Kaže ovako: MUP je nakon mjesec i pol dana od prijema Rakušića u službu sa njegovom firmom potpisao ugovor o nabavi tetra antena i materijala za antenske instalacije, kodirani sustav veza koji su sa PDV-om iznos ide 390987,50 eura, od čega rakušićevoj firmi ide čistih 263990 eura. Samo fragmente vadim. Jozo Rakušić, kako nam odgovarao iz MUP-a proglašen je nedavno odgovornim zbog težih povreda službene dužnosti, te je dobio otkaz. Disciplinski postupak pokrenut je na zahtjev ministra Ranka Ostojića 19. studenog 2015. godine, da bi 29. travnja 2016. godine prvostupanjski disciplinski sud MUP-a Rakušića proglasio odgovornim zbog težih povreda službenih dužnosti prema Zakonu o policiji. Dakle, Rakušiću slijedi otkaz, dok se onima koji su ga zaposlili i koji su u svakom trenutku znali koga zapošljavaju, prema svemu sudeći neće ništa dogoditi. Rakušić je za slučaj težak nekoliko milijuna kuna, nevjerojatno i najvjerojatnije biti će jedini krivac iako nije mogao sam sebe u MUP-u niti zaposliti, a niti je mogao sam sebi i svojoj tvrtki davati unosne poslove. To je slučaj jednog pozitivca, pozitivnog djelatnika koji je dobio otkaz. A sad ću jedan drugi slučaj, nazovi negativca, koji je kasnije morao dokazati da je pozitivac, a radi se o Alenu Klabotu. Zamislite jednog specijalca i to iz mile nam Istre. Puno je bilo specijalaca, ali takvih kao Alen Kabot, još iz Istre, nije ih bilo puno. Ali taj Alen Klabot, stari provjereni specijalac iz ATJ Lučko, koji je bio instruktor mnogim generacijama hrvatskih policajaca specijalaca, on dobiva otkaz. Zbog čega? Zbog navodne zloupotrebe automobila da je otišao kod svoje kćerke na svadbu. Zamislite koji teret specijalca koji je cijeli domovinski rat proveo na prvoj crti, koji pored svih zasluga koje je imao u Domovinskom ratu, eto potkralo mu se negativnost, par litara benzina u odnosu na ovog pozitivca koji je nečiji. Al ovaj nije ničiji. Zašto? Jer je eto, sebi dozvolio, a moguće zbog toga je i udaljen iz službe da je pozdravio predsjednicu RH. Istovremeno, dok policajac Alen Klabot je suspendiran, službenim helikopterom MUP-a prenosi se namještaj u Dubrovnik. Zamislite, let helikoptera službenika za Dubrovnik da bi se dijelovi namještaja od premijera Milanovića prenijeli tamo. To je upotreba i zloupotreba službenoga premetala, uvrtnjaka. Da govorim još o nekim odanim, podanim ljudima, a moram čitat, puno je toga. Kaže ovako: gdje su zlato i novac koji su otuđeni iz policijskog sefa? Je li uhićenjem Dolačkoga ta čudna priča završena? Ovo su sve dokumenti iz dnevnoga tiska, a i tu stoji iz nacionalnog sindikata policije MUP-a RH. Gordan Žmuk, djelatnik službe krim policije PU Međimurske i zamjenik predsjednika nacionalnog sindikata policije MUP-a RH govori o krađi čak 280 tisuća eura i 2 kg zlata iz policijskog sjedišta u Heinzlovoj, za što je osumnjičen Željko Dolački, bliski suradnik bivšeg SDP-ovog ministra Ranka Ostojića. Točnije rečeno, Dolačkog terete da je zadržao 279500 eura i 2 kg zlata, 599 tisuća kuna, zatim još 40300 kuna, 4360 eura, 100 tisuća švicarskih franka i 300 yuana. Ima svega. Nadalje, represija se događa na tim djelatnicima policije časnima, predstavnicima sindikata MUP-a. Kažu: u sindikat nam je uletio PNUSKOK, nakon što smo Nikola Kajkić i ja provo na presici, a potom i u TV emisiji Bujica progovorili o kriminalu i protuzakonitim radnjama u vrhu MUP-a nažalost to je sada za nas sada već normalna procedura kada negdje nešta kažemo odmah skaču dušobrižnici. Da vam govorim o nestanku oružja iz Varaždinske policije o tome sam govorio u dvije minute i mislim da sam dovoljno rekao o najsigurnijoj godini hrvatskoga naroda 2015. godine. Gdje je još to oružje? Još nije otkriveno, možda ćemo otkriti u nekoj sljedećoj terorističkoj akciji u Europi, ali ne daj Bože igdje, a ne posebno ne kod nas u turističkoj sezoni. I zatim dolazi afera svih afera, zamislite pored sve tehnologije 21. stoljeća u kojemu mi živimo kada sa satelita vidite poru na svojoj koži, zamislite. Pora iz satelita se vidi, ali se ne vidi svastika 10x10 ili 20x20 metara, pravilno iscrtana. Tu je trebao alat, tu je trebala kemikalija, tu je trebao cidokor možda ili je tu trebao herkules kako se zovu ta sredstva ili specijalno sredstvo, a ovo je bilo specijalno sredstvo koje je nakon upotrebe u točno određeno vrijeme se aktiviralo i prikazalo se pred cijelim svijetom da vide hrvatsku sramotu, da vide 12. lipnja 2015. godine da vide svastiku. Ta svastika ozloglašena u povijesti zbog koje su pali milijuna žrtava, zamislite osvanula je u Splitu u hrvatskome Splitu. Tko je taj koji ju je nacrtao? Ali opet novine i novinari pišu, a red je da se pročita kada se nešta piše ako već niste pročitali. Kao policajac moram sumnjat, to je posao policajca dok ne utvrde istinu, ali istina se utvrđuje temeljem indicija, pokazatelja, činjenica. A ima tu i ovakvih pisanja izvjesnih novinara, kažu „Već je prije odigravanja utakmice na Poljudu između Hrvatske i Italije okupilo se SDP-ovo društvo na večeri u splitskom restoranu Lučica na …. U društvu ministra Ranka Ostojića bili su ministar obrane Ante Kotromanović i što je vrlo važno Ante Malov direktor Tvrtke Jadro koja održava travnjak na splitskom stadionu“ [[Upadica Brkić: Kolega Culej, pustio sam da vidim do kada ćete, ali 40 sekundi ste pretjerali s vremenom tako da molim vas da završite sa izlaganjem.]] Oprostite, ja sam pogriješio u vremenu.
Prelazimo na replike. Bit će vam kompenzirano na odgovoru na repliku. Hvala lijepo. Odgovor poštovani kolega Ranko Ostojić, odnosno replika, ispričavam se. Izvolite.
Štovani kolega Culej, što se tiče poštenih policajaca uvijek trebamo uzeti nezavisno sudstvo. Znači citirani gospodin Kajkić je pred sudom u Osijeku, ja to inače ne bih znao jer ga inače ne poznam, na pitanje suca jeste li optuženi odgovorio da, jeste li pravomoćno optuženi za kazneno … odgovorio da. Prema tome, uvijek pođite od motiva zašto neko šalje određene poruke itd. Hvala vam na ovoj pohvali za 19.11.2015. godine kada sam kao ministar, naravno potpisao prijedlog za pokretanje stegovnog postupka za koji ne bi ni znao da me sada niste podsjetili pogotovo šta ovog gospodina niti poznam niti znam šta je bilo, ali siguran sam da bi u svakom drugom slučaju isto postupio, a to znači da bi pokrenuo stegovni postupak prema onome tko učini bilo koje djelo koje nije u skladu sa zakonom i da se to mora provjeriti. Prema tome, finale priče oko gospodina Klavota kojeg zaista cijenim kao vrhunskog specijala u moje vrijeme je upravo bi na rukovodećem mjestu, ali ste zaboravili jedan sitan detalj, ja ga neću sada ovdje isticat, radi čega je zaista bio stegovni postupak. Vi znate da to nije bilo radi korištenja automobila već radi nečeg drugo i ne radi pozdrava predsjednice jer bi u tom trenutku pozdravio i mene, ja sam bio zajedno sa predsjednicom na istoj to proslavi. Prema tome, upotreba rotirke je nešto potpuno drugo od uporabe automobila. Što se tiče ostaloga detalja ovih vaših navođenja navodnih nekih novinara itd. o prebačaju namještaja u Dubrovnik helikopterom i slično itd. pa ja ne znam šta ste čekali ove tri godine, to su kaznena djela da to riješite da to bude sve skupa napravljeno. Ista priča vam je za kraj za ono što niste uspjeli završit i u pravu ste svakog treba provjeriti pa čak i takve indicije koje su naravno laž … ovdje sada kazat, ali vi vole čitati novine. Ali istina je jeli Marko Strdarević bio načelnik policijske uprave u vrijeme kada je nacrtana svastika. Šta je postao poslije toga? Prvo šef Krim policije Hrvatske, nakon toga Glavni ravnatelj policije. I jeli sadašnji šef Krim policije cijele Hrvatske gospodin Gudelj, jel on bio tada načelnik Kriminalističke policije u Splitu i jeli gospodin Marendić koji je bio tada zamjenik načelnika [[Upadica Brkić: Hvala kolega Ostojić. Pogledajte vrijeme molim vas.]] htio sam samo jednu deset sekundi samo. Oni su na rukovodećim pozicijama sada, zašto to ne riješe?
Evo ga ravno minuta, vidite koliko smo tolerantni. Odgovor, kolega Culej. Vi kolega Culej nemate toliko popusta.
Navedene kolege koji su napredovali u službi nakon slučaja svastike oni će svojim radom dokazati da su stručni i kompetentni za dužnosti koje obnašaju i oni će svojim radom vjerojatno ja vjerujem privesti kraju ovaj slučaj svastike za koji možemo slobodno tvrditi da je učinjen krajnje profesionalno sa profesionalnom ekipom koja je te noći odradila taj zločin na Poljudu. Mogu reći nadalje, pored odgovornosti rukovodioca neposrednih na terenu postoji i po zapovjednoj odgovornosti za koju smo utvrdili kao novi način kažnjavanja po zapovjednoj odgovornosti, vi ste bili odgovorni.
Zahvaljujem kolegi Culeju na vremenu. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo ja ću sad upravo početi s tim zločinom na Poljudu itd., tu je ono osnovno nerazumijevanje i zašto govorim da bi trebao glavni ravnatelj policije biti ta osoba koja podnosi izvješće o obavljanju policijskih poslova jer policiji ne naređuje ministar unutarnjih poslova nema to pravo po zakonu. Njegova jedina ingerencija je da kroz unutarnju kontrolu može kontrolirati aktivnosti koje radi policija, naravno ukoliko postoje određene sumnje na njihove nezakonitosti ili da je nešto u neskladu sa kodeksom ponašanja policijskih službenika. Što se tiče samog izvješća za 2015. godinu, i dalje stojim pri tome da je to bila godina u kojoj je bilo najmanje ubojstava u povijesti RH, u kojoj su se dogodile situacije, to znači da smo prošli krizu bez incidenata, da je to godina 2015. u kojoj smo se oduprli bilokakvoj terorističkoj prijetnji i doprinijeli onome što je najveći interes RH, a to je da zadržimo sigurnost u ovoj zemlji. To je naravno napravila upravo policija, ne ja po zapovjednoj odgovornosti, ponovit ću još jedanput kao ministar ne zamjenjujem DORH, ne zamjenjujem glavnog državnog odvjetnika, onoga tko koordinira i rukovodi kriminalističkim istraživanjima zajedno sa policijom. Nekada je to bilo drugačije, danas to više nije tako, zakon je te stvari promijenio. Kolegica mi je otišla ali samo da još kažem jednu stvar. Razlika između 2015. i 2016. godine je vrlo jednostavna i to se vidi iz izvješća, to su činjenice. 27% više ubojstava u 2016. nego u 2015., 25% više pokušaja ubojstava, 22% manje prijava kaznenih djela korupcije, 12% manje prijava u djelu droga. To je nešto što je važno, to je ono što pokušavam reći u toj komparaciji da je jako bitno kad se već idu govoriti činjenice onda trebate vidjeti da u tim izvješćima postoje ozbiljne razlike. Ono što je itekako bitno po pitanju Schengena, točno se zna šta se može u određenom trenutku napraviti, što može Hrvatska uraditi i kad u kojim prilikama ima priliku ići na evaluaciju. Ja bi samo podsjetio da su riječi … [[Govornik se ne razumije.]] odavno smo mi već trebali biti u Schengenu po obećanjima svih onih koji su pričali svoju priču, ja mislim da je puno važnije kazati a to je da je to zajednički interes i u tom smislu treba zajednički razgovarati kako da se te stvari realiziraju i naprave. Uspoređivanje sa današnjicom, naravno zalaganje dugogodišnje u tome da svaki policajac ima ne pristojnu plaću, nego da bude uredno plaćen za svoj posao, da mu budu plaćeni svi njegovi prekovremeni sati itd., to je interes svakog ministra i mislim da tu ima krivo svak' tko ide gledati a sad gledam u svom kolegu Šukera koji to ministar se ne bori sa ministrom financija da u njegovom resoru ljudi budu uredno plaćeni, da dobije više sredstava. Ja mislim da je to prva i osnovna stvar. Koji to ministar želi da njegovi ljudi ne budu zadovoljni? Ali ono što je istina, nismo postigli ni danas onu bitnu stvar koja bise odnosila na rad policijskih službenika a to je da dođemo na koeficijent 1,00 za sve pa onda da vidimo kome koliko pripada dodataka a ne da razlika bude da policajci imaju 0,80 + 15% dodatka, carinici da imaju 0,85 + 20% dodatka ili takve razlike. Ja cijenim napore koji su napravljeni da se poveća plaća naravno ljudima koji rade najteži dio posla, ali sam uvijek sklon tome da se napravi gradacija. I ne može se dogoditi da onda profesionalni vojnik ima 1,4, ne govorim o Afganistanu nego govorimo o današnjici ovdje, a da policajac ima samo 0,8 + ove svoje dodatke. Što se tiče kvalitetnog policajca, apsolutno pitanje opremanja i svega ostaloga koje je spominjano ovdje je nažalost nešto o čemu mi ne razgovaramo ovdje u Hrvatskom saboru a ne razgovaramo zato što to nije tema dnevnog reda je obavljanje policijskih poslova nije pitanje niti u ovim izvješćima stoji iti jedna rečenica o tome koliko je potrošeno novaca, koliko je kupljeno automobila, koliko je kupljeno helikoptera, odora i sl. I zato bi trebalo promijeniti ili činjenicu a to je da glavni ravnatelj policije bude taj koji podnosi izvješće o obavljanju policijskih poslova, a da ministar unutarnjih poslova bude taj koji govori o stanju u MUP-u i svemu onome šta se radi u stvaranju uvjeta za rad policije jer to je posao ministra. Ministar stvara uvjete za rad policije. Slikanje s rezultatima policijskoga rada, to je ono što mi nikako ne možemo napraviti razliku između onoga što je posao ministra što je posao policije. Evo vam zadnji primjer navodne najveće zapljene kokaina koju smo imali. Naravno, prvo čestitke svima koji su sudjelovali u akciji. Svaka zapljena, svaka akcija treba zaslužiti pohvalu svih nas. Ali nema potrebe govoriti o tome da isti ti ljudi koji su sudjelovali, recimo u akciji prije puno više godina, 330 kila da ne dobiju pohvalu na isti način, e samo je razlika ogromna, ja tada iako sam bio ravnatelj policije, nije mi palo napamet da tako nešto napravim da se idem s tim slikati ili da tu stvar pripisujem tome šta sam ja ministar u tom trenutku ili šta je moj ministar zaželio se slikati malo sa količinama droge. Treba pohvaliti one koji rade taj posao, koji su to sve skupa odradili i napravili. Neću spominjati onu zapljenu od 600 kila za koju nitko nije osuđen. Što se tiče ovakvih rečenica koje naravno imputiraju priču o tome da je netko bliski suradnik nekom. Evo vidite recimo ja bih sad pitao zapovjednu odgovornost onoga tko je zaposlio policijskog službenika kojeg ste malo prije imenovali u vrijeme dok ja nisam niti došao u policiju, a bio je zaposlen od '90. i 2000. je bio na visokoj poziciji u organiziranom kriminalu RH, a posebno u dijelu uhićenja zločinačke organizacije. I nemojmo sudit dok postupak ne bude gotov jer onda ćemo vidjet što se zaista dogodilo. Ono što je po meni možda najbitnije nema potrebe govorit da „cvate cveće u naše poduzeće“. Ima tu još puno problema koje treba popravit, to je istina. Ali s druge strane podržavam svaki napor koji ide za tim da budu kvalitetni uvjeti policijskim službenicima. Oko toga ću se složit sa svima. A to nadmetanje tko je u čije vrijeme itd. nešto napravio, nekog zaposlio ili slično mislim da nas to ne vodi na pravi put. Rečenice oko kibernetičkog kriminala, moram to naglasit radi toga što se može po godinama vidjeti koliko su se stvari promijenile i koliko su napredovale u svemu tome skupa. Neću govoriti o red buttomu, neću govoriti o svemu onome da je Odjel za kibernetički kriminal stvoren kad? 2012. godine. To što on danas postaje poseban je naravno logičan slijed radi toga što kriminalitet u ovim godinama sljedećim izvješćima ćemo vidjeti koliko se sad toga odvija preko interneta. Pa to i sami znate koliko ste vi danas na internetu, koliko ste bili prije tri godine i šta se sve može dogodit putem toga, a šta je bilo prije 10 godina kad toga nije uopće bilo. Naravno da onda nije bilo potrebe za takvim odjelom. Ja ću još iskoristit još samo 20 sekundi, neću ni do kraja govorit zato jer mislim da nema potrebe. Još ću jedanput reći oko kvalitetnog policajca. Kvalitetan policijski službenik je educirani policijski službenik. Onaj koji ima povjerenje svojih nadređenih rukovoditelja dobro opremljen, uredno plaćen, ona osoba koja ne ovisi o tome da mora bit lojalan, nego da bude profesionalan i da radi po zakonu. Kad to uspijemo, e onda ćemo moći govoriti stvarno o policijskim službenicima koji mogu s punim žarom i motivom služit ovoj zemlji. Hvala.
Hvala lijepo kolegi Ostojiću. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Predrag Matić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Ostojiću, ja bih vas molio još jedanput da mi pojasnite jedan dio, dakle vezano uz Split i čuvenu svastiku u Splitu. Dakle, tom svastikom osramoćeni smo pred cijelom svijetom. I za vrijeme dok ste vi bili ministar počinitelji nisu pronađeni. Iz onih krugova sklonih kritiziranju i Vlade u kojoj smo zajedno bili rečeno je da ste vi to mogli riješiti, ali niste htjeli. Od tada je prošlo gotovo tri godine kako vi, dvije kako vi više niste ministar. Što je sada sa ljudima koji su to mogli riješiti, ali im vi niste dali? Sada su na još boljim pozicijama da to riješe. Zašto se sada ne rješava? Di je sad zapelo?
Zahvaljujem poštovanom kolegi Matiću. Odgovor kolega Ostojić, izvolite.
Kolega Matiću stvar je vrlo jednostavna, a to je siguran sam da policijski službenici vrijedno rade na tome da taj slučaj riješe. Oni obično u svom profesionalnom radu ne nasjedaju na varijante lažnjaka, tračeva i sličnih stvari. Ja im želim sve najbolje da to naprave. Napori koji su sigurno napravljeni koliko ja znam informaciju, a to je da su napravili ozbiljan broj razgovora i svega ostaloga, pokušali surađivat sa stranim službama oko snimke ne mijenjaju jednu drugu stvar, a to je prvenstveno odgovornost za jednu od tisuća svastiki koji su se dogodili u Republici Hrvatskoj, ali ova ima posebnu dimenziju, jer je Hrvatska kažnjena kasnije sa zatvorenim stadionima bez publike sa situacijom u kojoj se 100 tisuća eura morala platiti kazna. Prije svega treba znati, a to je da su optuženi i osuđeni za sada nepravomoćno organizatori tog natjecanja. To znači oni kojima nije trebao satelit već su to mogli golim okom vidjeti, a možda su i vidjeli, ali su sve skupa pustili misleći da nitko drugi neće primijetiti tako nešto na terenu. Oni su osuđeni novčanim kaznama, a to su bili organizatori koji su preuzeli prazan stadion i to danima prije toga, bili su ga dužni sačuvati i trebali su tu priču odradit do kraja. Prema tome, vjerujem da sama policija ne samo zato što su na određenim dužnostima već ljudi koji to rade. Uostalom ministar Božinović iako mu to nije posao obećao je u jednom Dnevniku, a to je da će vrlo skoro bit riješen slučaj splitske svastike pa ćemo znati tko su oni koji su osumnjičeni za počinjenje tog kaznenog djela.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Ostojiću. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Ostojić, s obzirom da ste u MUP-u bili i ravnatelj policije i ministar spomenuli ste plaće i u pravu ste da svaki ministar uvijek od ministra financija stišće, htio bi čim više para i to je nešto što je potpuno normalno i uvijek su ratovi kad se donosi proračun. Međutim, ono što sam očekivao da ćete vi možda reći međutim očigledno to govore samo ministri financija. Mislim da je nelogično da je sustav plaća ne samo kod policije, a on je posebno izražen, da se ne plaćaju radna mjesta i ono što ljudi rade, nego se plaća formacijska pripadnost. Mi na takav način ljude koji su definitivno izloženi pa čak i životno ugroženi jednako plaćamo kao i neke njihove kolege koji su u kancelariji koji u principu uopće ne dolaze u doticaj sa takvim poslom samo zato što formacijski pripadaju jedan dio. I vrlo je interesantno da Zakon o plaćama gdje bi se plaće određivale i putem platnih razreda, gdje bi se jasno definirao posao koji se radi i za taj posao bi bili plaćeni ljudi. Druga stvar, bila bi mogućnost da se razluči rad od nerada, jer oni koji bi bili dobri imaju prilike praktički svake godine napredovati, oni koji standardno rade svoj posao napredovao iz platnog razreda svake četiri godine. Međutim, nažalost svi jednostavno drže taj status quo u plaćama i imamo ovakvu situaciju kakvu imamo. To su nažalost ljudi plaćeni onoliko koliko jesu i carinici i poreznici i policajci nije svejedno da li jedan policajac na terenu ili u kancelariji, nije svejedno da li je taj carinik sa policajcem zajedno na nekakvom carinskom prijelazu smrzava se i radi itd. od nekoga u kancelariji i mislim da je to nešto o čemu trebamo razgovarati. Ja se iskreno nadam da će ministar predložiti ovu novu reformu i da će je podržat, inače taj startni koeficijent nije 0,80 nego za najniže poslove malo viši, ja mislim da je negdje oko 0,90 međutim policajci su posebno regulirani pa onda ta priča nažalost ima situaciju nejednaku kakva je.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Ostojić.
Kolega Šuker velikim dijelom se mogu složiti s vama. Platni razredi, a možda i ono što policajke i policajci govore, a to je varijabila, a to je da se može točno nekima dati više nekima manje. Međutim mi smo robovi toga da mi ipak imamo svi skupa državne službenike koji su vezani kroz Ministarstvo uprave na određenom nivou, to je po meni osnovni problem i slažem se s vama da treba o tome razgovarati i apsolutno mislim da ste na istome tragu. Kada kažemo da je to jedan onda možemo govoriti o tome kome ide kakav dodatak. Drugo, moram vam reći da je, točno je da postoji jedan drugi problem, a to je da je određeni broj koji rade na određenim mjestima i u kancelariji s obzirom na niske plaće koje su tamo inače ovlašteni policijski službenik pa glumi policajca, sada ću to tako reć, radi toga da ne bi imao prenisku plaću, to je nešto šta je također istina. Ali vjerujem da bi prava varijanta bila, a to je da najbolje budu plaćeni oni koji najviše riskiraju, evo to je po meni, a vjerujem da ste i vi na istome tragu i da se to tako i napravi.
Hvala lijepa. Sljedeća replika gospodin Mišić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Ostojiću, da plaće o kojoj ste već govorili i kolega Šuker naravno da nisu bile dobre, naravno čuo sam da su se povećale i u ovom dijelu zadnjem i da su uniforme dobili onakve kakve su i trebale biti. Međutim, policija ima iz Slavonije odakle ja potičem negdje u Dubrovačkoj županiji skoro 400 u Istri skoro 200 i toliko žalbi je bilo da oni nemaju gdje spavati, nemaju gdje živjeti, boraviti čak iz Dubrovnika putuju u Metković i tako su u velikom problemu, da ne pričamo o niskim plaćama koje su bile naravno da su sada nešto malo povećane. I ja molim upravu da malo povedu računa o tim ljudima koji su izvana došli tamo jel domaći neće raditi u policiji jer smatraju da je to njima mizerna plaća. Htio sam isto postaviti vam pitanje Poljuda, ali evo vi ste nešto odgovorili u tome smjeru. Ja bih volio da se to istraži da dođe do saznanja tko je to napisao, to je to nacrtao. Svakako da hrvatski narod to nije želio da bude na Poljudu, da se ne spočitava nekom ustaštvu i da mi to želimo kao što žele vaši to na neki način postaviti takva pitanja. Bojim se da ćemo još jedno dvije, tri godine raspravljati, ali da do saznanja nećemo doći. Evo kada vi to želite pa upregnite sva, ali prosto ne možete vjerovati i kamere i sve drugo je bilo dolje i kažete vi ste priveli informacijski dosta tih ljudi koji su odgovarali na ta pitanja. Još jedno pitanje bi postavio, kako je moguće krađa zlata ili nekih vrijednosti iz policije? Zar policija nema nekakve posebne sefove kada oduzimaju [[Upadica Radin: Vrijeme.]] nešto da stave da nema tome niko pristupa pa makar bio taj načelnik ili bio ko drugi? I to je sramotno.
Vrijeme. Vrijeme teče. Odgovor.
Naravno da neću odgovarati na onaj dio na koji će odgovoriti policija prema vama, a to znači dokle su stigli i šta su napravili. Ja bih samo volio da se ne dijelimo na vaše i naše. Ja sam odavno rekao da je upravo interes pronalaska ne samo te svastike nego svake druge svastike pa čak i kažnjavanje svega onoga radi čega smo utakmicu prije toga, možda da vas podsjetim zašto je stadion bio prazan, radi rasne diskriminacije koja se dogodila, radi uzvika koji su bili na utakmici prije toga. Jel to možda netko naručio? Pa zato i kažem šta se toga tiče, nemojmo govoriti naši i vaši, ja vjerujem da nam je svima interes da nam se ne događaju one stvari koje su neprihvatljive civiliziranome svijetu. I meni je drago da smo došli do situacije da se evo možemo složiti oko toga da neke stvari ne mogu biti u niti jednom trenutku prihvatljive, niti samo na stadionu, … ni na zidovima ni na drugim mjestima na kojima se nalaze jer taj simbol nacistički apsolutno je neprihvatljiv za sve.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, gospođa Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Moje poštovanje državnom tajniku Katiću i njegovim suradnicima. Pa ja zapravo imam potrebu se evo u ovih desetak minuta koliko mi je na raspolaganju osvrnuti na onaj dio izvješća koji se odnosi na statističke pokazatelje koji su vezani za kaznena djela čiji su počinitelji djeca i mladi, osobito ona kategorija djece u dobi do 14 godina i ona kategorija u dobi od 14 do 18 godina, a osobito kategorija tzv. starijih maloljetnika odnosno onih koji su jedva punoljetne osobe. Naime, ako sada gledamo statističke gene na jednoj generalnoj razini, dakle statističke pokazatelje vezano za ovu problematiku i u izvješću za 2015. i u izvješću za 2016. godinu, mi generalno možemo biti uvjetno rečeno zadovoljni i zaključiti da je zapravo Hrvatska jedna sigurna zemlja u kojoj je kriminalitet u jednom trendu pada i to je OK i mislim da s tim evo, koliko-toliko u odnosu na kontekst, dakle na zemlje u okruženju, EU pa i šire možemo biti dakle, generalno, evo, uvjetno rečeno, zadovoljni. Međutim, unatoč ovako nekako dakle, generalno boljim brojkama u odnosu na druge ipak dakle, zabrinjava broj kaznenih djela koja su počinila djeca i mladi u ovim kategorijama koje sam napomenula, dakle do 14 i od 14-18 godina i jedva punoljetne osobe. Naime, mi ako gledamo izvješće, ja ću sad samo govoriti o izvješću za 2016. godinu koje sadrži dakle, i nekakvo praćenje trendova i u odnosu na '15. i ranije godine, u kome vidimo da kad se radi o kriminalitetu djece da dakle, 12., 13., 14., 15., pa 16. dakle, da ne nabrajam sad brojke, možemo uočiti jedan trend pada dakle, generalno, dakle kaznenih djela ove ciljane populacije. Ne znam kakva je situacija, mi smo sad već u 2018., ne znam da li se taj trend nastavlja i u 2017. godini i to je OK. Iako nije OK, zato što dok ijedno dijete počini kazneno djelo, nad tim se moramo zabrinuti. E sad, ono što mora posebno brinuti kad gledamo pokazatelje koji govore o najtežim kaznenim djelima, odnosno o ubojstvima, gdje je, ako sam ja to dobro iščitala, u 2015. imamo zabilježena 33 ubojstva, 2014. 34 ili obrnuto, 2017. nemam pokazatelje, međutim, dakle, govorim generalno o ukupnoj brojci ubojstava s udjelom dakle, mladih. Ono što nas treba jako, jako i najviše od svega brinuti je činjenica da su ta ubojstva sve brutalnija, počinjena na sve brutalniji način, a njihovi su počinitelji jedva punoljetne osobe. Javnost hrvatsku je prošle godine zgrozio slučaj, sjećamo se svi, Tina Šunjerge koji je teškim ubojstvom u obitelji vlastitih roditelja zgrozio hrvatsku javnost, institucije, društvo i dakle, po meni, s obzirom da sam cijeli svoj život u obrazovnom sustavu po vertikali, od osnovne preko srednje škole do sustava visokog obrazovanja, to je znak za uzbunu, to su velike brige i to je nešto na što moramo staviti posebni akcent i to s 3 aspekta. Prije svega, veliki i bitan naglasak na skrb o mentalnom zdravlju općenito djece i mladih, zato što postoji sve izraženiji i veći broj teškoća s kojima se mladi u današnje vrijeme naprosto ne mogu nositi, poput dakle, pa onda tu ide i depresija i sve ostale mentalne bolesti, dakle, skrb o mentalnom zdravlju na razini institucija, a ne sporadičnih pokušaja. Druga razina. Veliku pozornost posvetiti skrbi o sprečavanju kako vršnjačkog nasilja, dakle među djecom, tako i generalno nasilja nad mladima jer policijski izvještaji i policija kao institucija, kao represivni aparat dođe na kraju kad je sve gotovo. To je posao policije i mi upravo iz policijskih izvješća dobijamo informacije dakle, o stanju i trendovima kad je u pitanju ova problematika i upravo stoga sustav treba i mora djelovati preventivno i tu sad dolazimo do one situacije kad se pitamo i svi vjerojatno pitaju a šta sad tu radi odgojno-obrazovni sustav, gdje je tu škola, gdje su tu institucije povezane sa školom, gdje je obitelj, dakle i svi oni dionici i čimbenici koji bi o toj cijeloj situaciji trebali brinuti i onda dođemo u situaciju da kad malo dublje uđemo u tu problematiku, doista postajemo svjesni činjenice da statistički podaci, ne samo policijska izvješća, nego izvješća i ostalih institucija koje se bave problematikom vršnjačkog nasilja i svega ovoga o čemu sam govorila, pokazuju doista na porast i maloljetničke delikvencije i konzumiranja alkohola i droga i porasta različitog oblika, najraznovrsnijih oblika devijantnih ponaša djece i mladih i mi onda u toj situaciji naprosto čini mi se da se vrtimo u krug i da odgovornost za ovakvu situaciju najčešće se prebacuje na škole, a onda škole tu istu odgovornost prebacuju na obitelj, a onda obitelj to isto prebacuje na institucije, onda institucije dakle, za ovakvo stanje lopticu vraćaju ponovo školi, škola se nabacuje na medije i tako se svi skupa nalazimo u jedno začaranom krugu i naprosto to je ona točka kada trebamo itekako postati svjesni činjenice da je odgojna funkcija škole u vremenu u kojem živimo na žalost došla u jednu veliku krizu i da je dakle, škola odgojno-obrazovni sustav pod naletom skrbi i brige i dominantnog stavljanja pozornosti na obrazovnu stranu, na obrazovne sadržaje izgubila ili sve više gubi dakle, svoju primarnu i dominantnu ulogu, a to je odgojna uloga i tu onda moramo postaviti pitanje zašto i kako uopće i za što mi to želimo odgajati naše mlade i koje vrijednosti smatramo da treba odgajati i za koje vrijednosti odgajati djecu u budućnosti upravo zato da bismo izbjegli situacije ove o kojima ste govorili svih mogućih budućih svastika na svim mogućim stadionima, na svim mogućim javnim prostorima i ne samo svastika, nego i svih onih simbola, dakle, koji imalo mogu biti uzroci bilo koje vrste nasilja, bilo da se radi o vršnjačkom nasilju, o nasilju odraslih nad mladima ili evo, čitavoj lepezi različitih devijantnih ponašanja. I stoga, evo, zahvaljujem i MUP-u i policijskim službama na evo, vođenju dakle ovih vrijednih statistika koje itekako mogu biti izvor podataka i pokazatelj, dakle nekakav orijentir za dakle, različite aktivnosti vezane za sve druge sustave koji su sa policijskim sustavom povezani. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospođo Bedeković. Imate 3 replike. Prvu repliku ima gospodin Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Bedeković, nisam se javio za repliku da bi nešto replicirao vama na izlaganje, nego evo, iskoristit ću prigodu, buduću da su tu i ljudi iz ministarstva i državni tajnik, a dobio sam poruku od policajaca o katastrofalnom stanju policajaca iz Slavonije, mislim da je i kolega Mišić nešto kratko spominjao. U mojoj Dubrovačko-neretvanskoj županiji, znači radi se o ljudima iz Slavonije, preko 20 ljudi svaku smjenu se vozi kući u Slavonije, evo, mole me da se intervenira nešto, čak upozoravaju da bi netko uslijed toga mogao i izgubiti život. Znači, MUP svakom od njih plaća mjesečno do 15 tisuća putnih troškova, a oni nakon svake smjene idu kući u Slavoniju, samo što jednom plate taj trošak, može se svima njima platiti stanarina, znači godišnje na to, to su barem moje informacije koje sam dobio u poruci, troši preko milijun kuna. Za te novce se čak može, ako se toliko troši godišnje, kupiti određene nekretnine u kojima policajci mogu stanovati, tako da nema potrebe za ovime. Evo, ja s ovog mjesta apeliram da se nešto učini za te ljudi koji evo, osim što su odvojeni od obitelji, troše se i veliki novci, a i ugrožen je njihov život zbog toga što nakon smjena ovaj, putuju u Slavoniju.
Evo, uvaženi kolega, neću vam odgovarati [[Upadica Radin: Vesna Bedeković, dajem vam riječ.]] Hvala lijepa [[Upadica Radin: Molim.]] Neću odgovarati na repliku i opraštam što ste me iskoristili kad je u pitanju pozicija i dakle, poboljšanje položaja policijskih službenika.
Dobro. Gospodin Ostojić.
Poštovana kolegice, moja replika nije uopće usmjerena na negativno, nego čak dapače, mislim da ste s pravom upozorili na onaj dio koji nam nedostaje i u ovom izvješću koje je napravljeno, a i inače, a to je neuspjeh u vijećima za borbu protiv kriminala. Vijeća za prevenciju rade u određenim sredinama izuzetno kvalitetno jer sami ste rekli, nije policija ta jedina, nego tu mora raditi zajedno sa školom, sa crkvom, sa udrugama sa svima onima koji su za to zainteresirani, sa centrom za socijalnu skrb. Nažalost, podaci vršnjačkog nasilja, ovakvi naslovi, a to je: splitske bande, kažu, bojimo se izać vani, a vidjeli ste sami kakve snimke su bile po Face-u. To je nešto što se prije nije možda moglo vidjet, moram biti iskren, bilo je i toga prije. Znali su se ljudi potući i prije, daleko od toga, ali nije to bilo na ovaj način i točno je što ste rekli. Nažalost, 2015. godina – rekordna godina pozitivna u smislu najmanjeg broja ubojstava. Trend je odmah porastao prema gore. Ne treba se tome radovati, ali broj maloljetnika, ja ću se pobrinuti, pošto vidim da vas ta tema interesira, a moram reći da sam siguran da bi to i u MUP-u dobili, imaju vrlo kvalitetne podatke po svakoj PU, po svakom kaznenom djelu, gdje, točno koliko se stvari događa i kvalitetnu osnovu za Vijeća za prevenciju koja nažalost, nisu uspješna svuda i tu treba reći da su zakazale, prije svega, sad moram to i otvoreno kazati, ono koji bi morali biti u to uključeni, od nevladinih udruga do svih onih drugih koji inače bi bili spremni sudjelovati u puno drugih stvari, ali samo pod uvjetom da su plaćeni. Ja takvo iskustvo, nažalost imam i kod kontrole ovdje, a to je da nažalost mi ne možemo popuniti tijelo koje bi bilo znači, za nadzor recimo rada policije, a da pri tome, ukoliko to nije visoko plaćeno, odnosno s ozbiljnim novcima.
Hvala lijepa. Gospođa Bedeković. Odgovor.
Pa gledajte, ono što sam ja naglasila dakle, policija je represivni aparat. Ona dolazi na kraju kad je sve gotovo. Dakle, policija ne rješava problem nasilja. Dakle, nasilje se ne može riješiti represijom zato što rađanje rađa i dalje implicira nasilje, ali je itekako, ovo što ste rekli, jako važna i jako bitna uloga dakle, policije, upravo u timovima koji preveniraju dakle, sve ove raznolike, čitavu lepezu raznolikih oblika nasilja i stoga sam naglasila i evo, zahvaljujem da ste to i vi uočili važnost ovakvih podataka i važnost svega ovoga što policija radi kao izvora budućih, dakle, kreiranja zapravo budućih aktivnosti čitave lepeze dakle, djelovanja na prevenciji, a prevencija dakle, putevi, mjere, načini djelovanja dakle, kad je u pitanju prevencija su prije svega odgojne mjere. Odgoj. Odgojna funkcija škole na kojoj itekako trebamo raditi u budućnosti. Hvala lijepo.
Pa i policija bi trebala imati, koliko ja znam, preventivni karakter, a ne samo represivni. Gospodin Tuđman, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Bedeković, vi ste govorili o vršnjačkom nasilju i o tome da je niz institucija u to uključen, u tom krugu. Međutim, s jednom intencijom izgleda kao da se ta količina nasilja zapravo intenzitet iz godine u godinu povećava. Međutim, postavlja se pitanje da li je taj dojam i percepcija tog povećanja zato što je danas sve veći broj medija od društvenih mreža, javnih medija, komercijalnih medija koji se time bave i onda dobijamo jednu sliku da smo zapravo sve nasilnije društvo. Ne mislim da nasilje ne postoji odnosno i da se čak može iskorijeniti do kraja, ali da ga jasna stvar, treba se zalagati maksimum napora da ga bude što manje. Međutim ovdje je pitanje percepcije odnosno drugim riječima faktografije o kojem broju nasilja govorimo jer objektivno ono što sam rekao u iskazu, 1980. je 1603 poginulo u saobraćajkama. Prošle godine je 307 osoba poginulo. To je strahoviti velika razlika ali kad gledate, čitate naše medije, imate osjećaj da se gine sve više i više, tako i sa ovim drugim pokazateljima. Prema tome, ovdje bi trebalo uspostaviti pravu mjeru odgovornosti svih institucijama, slažem se s vama da se ne može prebacivati od jedne institucije na drugu, a pretpostavka za to jeste da počnemo vjerovati institucionalnim podacima i institucijama i institucionalnom znanju u daleko većoj mjeri nego u individualnim osvrtima i ocjenama postojeće situacije, to je pitanje naprosto prema vama.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, gospođa Bedeković, izvolite.
da, hvala vam što ste mi postavili pitanje i što ste to primijetili, činjenica je dakle da mi u izvješćima govorimo o faktima, govorimo o konkretnim brojkama koje su takve kakve jesu. One pokazuju trend pada iako se tome ne treba veseliti, vidjet ćemo kakvi će trendovi biti dalje i jako ste dobro primijetili da unatoč tim faktima, činjenicama i brojkama mi doista u društvu imamo dojam jer se stvara takva percepcija da smo nasilno društvo i da zapravo ja bi se usudila reći, ne usudila reći, nego ja smatram da je to doista tako, mi živimo u medijski iskonstruiranom svijetu. Dakle, i mediji svojim pristupom senzacionalističkim kud je nasilje samo po sebi nasilje, vi kad biste sad otvorili novine, troje, četvero stavili na klupu i pogledali naslove koji se imalo sadržajno dotiču nasilnih ponašanja, vidjeli biste hrpu prenaglašenih riječi, prenaglašenih rečenica koje na ovaj ili onaj način stvaraju i još pojačavaju upravo tu sliku da je hrvatsko društvo jedno nasilno društvo i doista je to jedan problem o kojima bi puno ovdje mogli govoriti, nažalost nemamo dovoljno vremena. I slažem se da je jako bitno poraditi, sve institucije, opet da ne nabrajam sve ovo što sam do sada nabrojila, poraditi na jednoj kampanji, dosita jednoj pravoj i dobroj i učinkovito osmišljenoj kampanji koja bi kroz jedan dulji period hrvatsko društvo pokušala prikazati na što realniji način, sa što manje naginjanja i pokazivanja hrvatskog društva kroz prizmu jednog hrvatskog društva kao nasilnog. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I sada gospodin Ranko Ostojić će imati završnu raspravu, završnih 5 minuta u ime Kluba zastupnika SDP-a, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Štovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Ja ću se još jedanput samo osvrnuti na najvažnije točke koje sam govorio i ranije. Prije svega bitan je osjećaj sigurnosti kod građana. Upravo ovo što smo maloprije pričali, a to je pitanje dojma. Samo 1% kaznenih djela zapravo izazova interes, sad ću reći interes odnosno osjećaj sigurnosti ili nesigurnosti kod građana RH. Ono što je važno, na što mi moramo biti zainteresirani da kao saborski zastupnici radimo a to je da i mi možemo sudjelovati u određenim aktivnostima i zakonima itd., koji mogu utjecati na ovi varijantu prevencije koju bi smanjili da se ne dogode određene stvari jer brojke jesu zabrinjavajuće. Ja neću ulaziti u detalje, ali samo u 2016. godini u odnosu na 2015., djeca do 14 godina, ne do 18 nego 14 godina, napravili su 443 kaznena djela, godinu dana prije toga 285. Prema tome, ta brojka sama po sebi govori da trend ako raste moramo imati aktivnost koja to može spriječiti. Što se tiče policije, gospodin Mišić, ja sam vam dužan, nisam uspio kroz odgovor na repliku vam reći a sad ću u ovom završnom obraćanju jednako kao što je i kolega Grmoja upozorio, vi niste bili na početku, ja sam pokušao dati rješenje vezano za ovu situaciju koja se naravno događa u dijelovima RH u kojoj nema toliko interesa da domicilni stanovnici postanu policajke i policajci. Najčešće dolaze iz Slavonije, sklapaju ugovor koji ide na određeno razdoblje a to je da ne mogu tražiti mjesto na kojem će biti, naravno da interes za biti u policiji je njihov veli a s druge strane im se onda dogodi da se suočavaju sa užasnim problemima. Niska plaća, početnička plaća, situaciju u kojoj je konkretno u Dubrovniku ili Istri sve skupo, nije to da oni ne mogu piti kavu nego ne mogu platiti sebi ni one osnovne stvari a to je kakav osiguran smještaj napraviti. Iz razloga sam sugerirao da je puno bolje i aktivnije uključiti pričuvnu policiju koja je lokalna, koja u određenim trenucima tamo funkcionira i radi za puno manje novaca, ljudi su zainteresirani radi toga šta bi bili skoro u istom statusu kao i policijski službenici, ne bi državu koštali toliko a onda bi bila prilika da se puno lakše organizira rad u drugim policijskim postajama. Također, napravljeni su određeni pomaci, konkretno objekat u Kuparima koji odrađen upravo kroz izgradnju objekata za Schengen, vi morate znati da pored toga da 6 000 i nešto policajaca mi moramo imati u graničnoj policiji koji čuvaju granicu RH koja je preko 3 300 km, samo sa BiH-a 1 009 km, to je nešto šta vam je uvjet, to je bio uvjet za pristupanje u EU, u tom trenutku se traži da se naprave centri u kojima će ljudi moći i boraviti. Između ostaloga to je napravljeno i u Donjem Lapcu, takav isti centar je odrađen znači, konkretno da se zamijeni mjesto Grude i Kupari, a graničari da odu u Kupari, a da ovi ostali onda dobiju više prostora. Sindikat policije je konkretno imao određeno prijedloge da se njima to pokuša pomoći i ja mislim da je zaista vrijedno da se pokušao bar kroz terenski dodatak ili naći da im se omogući normalan smještaj, a ne da se dogodi ovo da oni zapravo putuju. Kolega Grmoja, mislim da je problem slijedeći, čak mislim da MUP i ne plaća troškove na taj način da mu plaća svaki put kad on ide kući i vraća se nazad, već je to varijanta u kojem je njemu jeftinije platiti autobusnu kartu i otići kući, nego boraviti u Dubrovniku i to je situacija u kojoj mu se to više isplati nego platiti skupi stan. Tu je problem, po meni i zaista to je nešto što bi MUP vjerojatno uz podršku ovog Sabora moglo dobiti kao podršku jer ja mislim da to nisu toliki novci, a zaista mogu biti vrijedni toga. To je bio konkretan odgovor, odnosno određeni prijedlog sa kojim mislim da se to može riješiti. Završno, što se tiče samih izvješća, ja ću još jedanput ponoviti. Mislim da je važno ili da se promijeni ova odredba a to je: da to neka radi glavni ravnatelj policije sa koliko god hoće suradnika ili neka se vrati varijanta da je to ministar unutarnjih poslova koji onda govori o ukupnome radu MUP-a jer je po meni, to puno bolja varijanta koju godinama govorim. I finale priče, što se mene tiče, a to je da [[Upadica Radin: Vrijeme, gospodin Ostojić.]] evo, nemam potreba više dodavati. Ja se zahvaljujem svima onima koji su bili pažljivi da poslušaju. Hvala.
Hvala lijepo. Nemojte molim vas dobacivati s klupe. Imate jednu repliku gospodine Ostojić. Gospodin Parić vam replicira.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Ostojiću, jedan komentar vezan uz sigurnost građana koju ste spominjali, ali je dosta upućen, u stvari, predstavnicima ministarstva. Sigurnost interneta i djece na internetu. Ja tvrdim da je Internet danas, u stvari, toliko ogroman, kompliciran i nesiguran da je puno lakše djecu educirati kako će odgovorno i pametno koristiti Internet nego ih štititi na tom samom internetu. Mi svako godine, recimo MUP ima akcije kad krene škola, pazimo djecu u prometu, koja je upućena i vozačima i djeci i roditeljima, ali jako rijetko primjećujemo akcije koje su vezane uz sigurnost djece na samom internetu. A vjerujte mi, statistički, ta su djeca sigurnija bez ikakve edukacije u prometu nego upravo na internetu. I ja sam ovo već govorio kad su bili teme vezane uz edukaciju Ministarstva znanosti i obrazovanja, mislim da je definitivno nam neophodno ne danas, ne sutra, nego već jučer u škole pod obavezno uvesti edukaciju odgovornog korištenja interneta, edukaciju djece na internetu, da budu svjesna opasnosti i svih mogućih, mislim da savršeno dobro znate o čemu pričam, koje vrebaju sa interneta i koje se na internetu nalaze jer uistinu, Internet je velik, kompleksan i mislim da jako malo danas kao država i kao općenito kao Vlada radimo na edukaciji ljudi, a pogotovo djece o opasnostima sa Interneta. Hvala.
Gospodin Ostojić, odgovor na repliku.
Kolega Pariću, mislim da se dobro locirali upravo taj dio opasnosti koja vreba na internetu. Morat ću se malo nasmijati, nisu samo djeca ugrožena. Svi mi smo zapravo ugroženi, a to je pitanje informatičke pismenosti. Ti nikad nisi siguran kad udariš onaj I agree, odnosno da se slažeš s nečim, pritisneš onu jednu malu kvačicu, hoćeš li ostat možda bez bubrega ili si izgubio 100 tisuća dolara, tko zna što će se iza toga desiti. Prema tome, opasnost zaista vreba. Svi oni koji koriste internet kao nešto što je za počinjenje kaznenoga djela zahtjeva kvalitetnu reakciju, MUP je jedan od sudionika, radi veliki broj akcija, one su počele već odavno, a ono što ja vidim, a to je da se zaista to mora napraviti na višem nivou, a vi ste potpuno u pravo, to treba biti sastavni dio odgoja u školama jer opasnost koja tu vreba, na samome internetu, od svega ovoga što mogu bit uvučeni, zaslužuje da to bude sastavni dio redovnog školskog programa. Hvala.
Zaključujem… Gospodin Bulj, izvolite. Ispričavam se.
Hvala lijepa predsjedavajući. Zaista šta predstavlja vaš uzdah. Ne znam, ali mogu kazati [[Upadica Radin: Nije bio uzdah, bio je osmijeh zadovoljstva.]] mogu kazati samo da kao čovjek koji je bio u hrvatskoj policiji na početku domovinskog rata, moram kazati da je to jedan profesionalni posao ljudi koji brinu o sigurnosti naših građana i koji zajedno sa civilnim društvom i svima nama mogu doprinijeti i prevenirati brojne kriminalitete u našem društvu koji se pojavljuju od nasilja, kriminala, ubojstva i vjerujem da kroz vijeća tj. povjerenstva koja djeluju u županijama, lokalnim samoupravama, a to vijeća za prevenciju od kriminaliteta, ovisnosti i svih tih loših stvari koje se događaju u našim sredinama, da zajedno taj policajac može odraditi taj posao. Međutim, taj hrvatski policajac, dok se kupuju blindirana vozila, da li su potrebna ili ne, ja ne znam, dok se milioni troše za stvari koje u javnosti stvaraju vrlo loš dojam, hrvatski policajac radi za minimalnu plaću, na cesti zaustavlja, brojni od njih su iseljenici Domovinskog rata od prvih dana, oni za minimalnu plaću moraju raditi te poslove, a sustav ne stoji iza njih. Kako ne stoji? Pa da li je moguće da idu u starim cipelama, iskidanoj odori, ovo što smo govorili malo prije, da ljudi iz Slavonije naši policajci moraju odlaziti u područje Dubrovnika, Metkovića, Istre, bez osiguranih sredstava od svojih obitelji. Svakako smo raseljeni, još na taj način ne mogu nit doći u priliku da osnuju obitelj, a dužni su skrbiti o našem sustavu. Ja zaista vjerujem da sve što se događalo prethodnih godina, 2015., 2016., da kolega Ostojić je govorio, zabrane ništa dobro ne čine. Zabrane rade revolt. Prevencija, edukacija radi. Ono što zabranite, vi znate, poglavito mladima, je najdraže zabranjeno voće. Vjerujte mi da sustav može više puno napraviti i ja sam osobno sudjelovalo u brojnim akcijama, policije Splitske dalmatinske, zajedno sa Vijećem za prevenciju i po pitanju vraćanja oružja, kojega je bilo svugdje poslije Domovinskog rata. I zaista, ti ljudi su odradili u Splitsko dalmatinskoj ogroman posao. Dolazim iz Sinja, 3 g. zaredom, je najsigurniji grad u RH, zaista, policija odrađuje svoj posao. Naravno, netko kaže, sve je opljačkano, … [[Govornik se ne razumije.]] ne može šta ni ukrasti, pa nema kriminaliteta. Naravno, da i to može biti jedan uzorak, ali policija, zaista, ti dečki rade svoj posao s brojnim sam bio na početku Domovinskog rata u ratu, međutim, zaista, na tim ljudima, na ljudskim resursima počiva snaga hrvatske policije, hrvatske sigurnosti. Bez čovjeka, mi nemamo, sva tehnika, koju imamo ništa ne znači. Molim vas, ulažite više u čovjeka. Ali, ako čovjek nema za osnovne potrebe u svojoj plaći, kao minimalnu plaću policajac, govori sve o nama i koliko radimo na sigurnosti. Mi u Parlamentu o tome trebamo javno pričati, uz ovaj dio prevencije od vrtića, pa svih ustanova, institucija, škola i obrazovanja uz pomoć policije a imamo stručnog kadra u policiji koji može pomoći civilnome društvu i na taj način spriječiti brojne kriminalne radnje, kriminalitet, ovisnosti i žalosno je šta je se stvara percepcija, da se evo, po pitanju ovisnosti, da se hvataju oni koji imaju 2 džointa u džepu, a oni koji dilaju, da se naradi, naravno, to je percepcija da stvara i policija tu ima glavnu zadaću. Ali, bez policajca koji je opremljen, kojemu je osigurana i zagarantirana plaća, ali to nije posao, to nije zanat raditi ću 4 sata. Policajac kao i vojnik, 24 h mora biti spreman obavljati svoju zadaću. On nema pravo na kiks, bio u civilu ili bio u odori. To je najozbiljniji posao, on predstavlja državu, sigurnost građana, na tome području RH. Ulaganje u čovjeka, kolega Grmoja je govorio, poslije kolega Mišić i kolega Ostojić i u početnom, na svom izlaganju na kraju, znači o čovjeku. Prije svega osigurati čovjeku da dostojno živi. Jer on ne može imati dodatno zanimanje. Ne možemo natjerati policajaca ako ima 2, 3 djece, supruga ne radi, a mora ići na bauštelu i za radnog vremena i da se mora kriti na crno. Ne smijemo dovesti u poziciju čovjeka, a blindirana auta, vozila, tehnika, hvalospjevi ministara su manje bitni. Bez obzira koja je politička opcija, nemojte, da loša percepcija, kao što je centar za vozila, koji je dao javne ovlasti, jednom ovlasti pojedincu, je dao monopol, grupama koji su bili bivši ministri i to je loše, percepcija ljudi prema policiji. Policajac iznad svega. Hvala.
Vrijeme, gospodin Bulj. Hvala i vama. Ali, imate još 2 replike, pa ćete moći odgovoriti, još na neka pitanja, prva, prvu repliku ima gospodin Ostojić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Samo kratko, ja se slažem sa ulaganjem u ljude. Apsolutno najvažnije, međutim, treba znati sljedeće, mi smo saborski zastupnici, mi smo oni koji usvajamo proračun. Mi smo oni koji odlučujemo o tome, koliko će sredstava na kraju MUP imati. Dok je odnos sljedeći, 80% ide za plaće, 20% za sve ostalo, naravno da nema situacije u kojoj će se stvari popraviti. To se može riješiti ili smanjenjem broja, ja nisam siguran da mi možemo sebi priuštiti smanjenje broja da bi, da to se ne bi odrazilo na situaciju, borbe protiv kriminaliteta itd. s obzirom na veliku granicu, veliki broj graničara i slično. Drugi dio priče, je upravo modernizacija, nas može dovesti do toga, da smanjimo i dobijemo bolju organizaciju, to je ono što bi trebao biti napor. Ukoliko postignemo da imamo situaciju, da nam ne treba 1800 ljudi sjediti u operativnim dežurstvima, da budemo u varijanti da se to iz manje centara radi, pa tako da dobijemo policajce koji su onda na ulici i mogu imati eventualnu kvalitetniju mogućnost da rade, po meni je tu rješenje. Treba spojiti jedno i drugo, ulaganje u ljude apsolutno da i jednako tako modernizacija koja onda može osigurati priliku da budu bolje plaćeni, da bude bolji, ovaj djelotvorniji rad policije na terenu. I ono što je na kraju, po meni jasno rečeno, a to je birati prioritete u ovo što se ulažu novci.
Hvala. Odgovor na repliku, gospodin Bulj.
Slažem se, kolega da u ovome dijelu, u ovom, policajac iznad svega, znači čovjek. Ako čovjek, nema, to sam rekao, osnovnih sredstava za život, ima obitelj. Policajac, čovjek koji mora 24 biti … [[Govornik se ne razumije.]] on nema pravo honorarno raditi mislim, nema zakonske mogućnosti i degradira u biti apsolutno taj sigurnosni sustav. Ako vidite čovjeka da je na baušteli, da radi na crno prozore ovo ono, ali je prisiljen ako nema za život. On mora, on taj čovjek mora nas zaustaviti na cesti, trpiti svakakve uvrede, vjerojatno prvi, koji smo, mislim jednostavno tve to trpiti a plaću nema. Znači, prije svega čovjek, modernizacija i tehnička opremljenost, apsolutno, ali nikako preveliki broj blindiranih vozila, preveliki broj, ja ne znam, po kojim izračunima to radi ali vidimo da je takva percepcija. I smatram da proračunska sredstva su bitna, ali sigurno da preustrojim, struka to bolje zna, mogućnostima, da poglavito dobiju plaću oni koji su na ulici, policajcima koji su direktno i prevenciju, znači čovjek iznad svega, prevencija je druga stvar, vrlo bitna, s svim lokalnom, regionalnom samoupravom, sa obrazovnom strukturom, da se more puno više napraviti. A bez zadovoljna policajca jednostavno nema sigurnosti. Mislim, to je čovjek iznad svega. I kada je lošija opremljenost, mi smo u Domovinskom ratu, policija je bila puno lošije opremljena od snaga koje su napadale, pa su one bile u biti pokretač obrane u Domovinskom ratu. I to ne smijemo nikada zaboraviti i ti ljudi su još uvijek u sustavu. I do tih vrijednosti, tih ljudi trebamo držati. Ti ljudi su … [[Govornik se ne razumije.]] brojni iz toga vremena još uvijek rade u prometnoj policiji i rade u visoko pozicionirani i na ulici, prema tome, policija ima svoju vrijednost, policajac, čovjek, čovjek, a blindirana vozila i to, previše, šta je previše, i šta je preslano … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepo gospodin Bulj. Ne smiju se vrijeđati policajci, tako će manje trpiti, to je prva stvar, ja mislim. Gospodin Mišić, izvolite.
Kolega Bulj, vaše izlaganje je bilo i o kvaliteti policije. Naša policija je kvalitetna u odnosu onome koliko zarađuje. Ja bih ponovio, iskoristit ću priliku, ponovno bih se vratio na moje Slavonce koji su u Dubrovniku, u Istri koji stvarno su minimum ljudskog dostojanstva da moraju tražit sebi stanove, putovati i sve to. Ja mislim ipak da policiji treba dati veće ovlasti, veće ovlasti kada i kod zaustavljanja i privođenja i na kraju i djelovanja i fizički prema određenim osobama. Tu im treba dati ovlasti da se ne moraju bojati da li će ih netko skloniti iz policije, jel' će netko preko neke veze odraditi neke poslove. Ja bih se osvrnuo malo na promet. Svaki dan sam u prometu, putujem u Slavoniju do Zagreba i evo neki dan sam u Zagrebu vidio dva auta gdje su ovom ljubljanskom ili Slavonskom kako se zove preticali kolone, ubacivali se, igrali se vožnje gdje se naglo koči, gdje se dimi iz točkova zato što su, pa na kraju sam gledao na nekom portalu gdje je netko obišao čitav krug na rotoru ili pretjecanjem u tunelima gdje sve kamere snimaju. Ja vas ovdje pitam da li kažnjavate takve osobe, da li istražite te osobe? Ja bih volio da u policiji ima više u civilu, u civilnim vozilima i te ljude uzimali i kažnjavali i sklonili s ceste, jer to su ubice na putevima. Ja vas molim odradite to, budite u civilu i u ovom Zagrebu kojem vidim da ima divljaštva a ne samo u Zagrebu i do Županje gdje ja se vozim svaki petak i utorak. Pa vas molim da te divlje ljude koji su ubice na putu, da se malo povede računa o tome i da to preveniramo prije nego dođe do zla. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin Bulj.
Kolega Mišić, ne bih ja sad govorio o divljim ljudima, ja bih govorio o zakonitosti i nezakonitosti u ponašanju nezakonitom, da ljudi koji se ponašaju na taj način imaju propisane zakonske mjere. I naravno da je tu policija ona koja mora odraditi određeni posao ako ugrožava netko vašu, moju slobodu ili ugrožava živote u prometu naravno da postoji i policija to jednostavno je to njena zadaća. Međutim, činjenica je mi građane lokalna samouprava, zastupnici, cijelo društvo mora raditi na prevenciji svih tih događanja, tih mogućnosti uopće da se to dogodi a policija je onaj alat koji mora biti u svrhu sigurnosti na cijelom području Republike Hrvatske. Ali taj policajac kao što ste rekli koji iz Slavonije odlazi na jug nema dovoljno sredstava za život da preživi dole, a kamoli niti smještaj osiguran jednostavno je ponižavanje čovjeka unutar sustava. Ne možemo mi opravdavat sve, bio je napad nekakav vidio sam bio je objavljeno u medijima na novinara nekog policajca, Znači ne trebamo mi sad sve glorificirati. Ali policajac triba biti onaj u centru pozornosti, njemu triba osigurati uvjete života i povećat će se interes puno kvalitetnijeg kadra koji žele, neće se skidat iz policije pa odlaziti u Irsku, nego će ostati raditi ovdje mlađi, znači ljudi koji bi htili biti dio sustava. Jer policajac je čovjek koji je 24 sata na dužnosti. Ne možemo samo bavit se i skupocjenim vozilima blindiranim, a taj čovjek iz Slavonije odlazi dole bez. Kad će, nema vremena napraviti prije svega obitelj stvarati. Drugo, nema sredstava za obitelj, nema za sebe dovoljno. I smatram da tu može se naći rješenje zajedno sa nama i poglavito većinom koja donosi ovaj proračun. A policija vjerojatno ima razuma da o tome počnu razmišljati. Hvala.
Hvala i vama. A sada u ime izvjestitelja ima pravo na riječ gospodin Žarko Katić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Evo nakon podulje rasprave zahvaljujem vam svima na vašem sudjelovanju i mislim da mogu zaključiti da bilo od koga dolazi ova rasprava i vaše riječi, da postoji sklonost, interes da se poboljša materijalni položaj policajca za kog sam ja i uvodno rekao da je temelj uspješnosti policije. Badava oprema ili tehnika ako nemamo povjerenje u čovjeka, ako čovjek nije obučen, ako on nije educiran i ako nije pristupačan, ljubazan, pristojan i ne zna svoj posao. Ova izvješća za već pomalo davnu 2015. i 2016. godinu naravno da služe kao podloga da nama u Ministarstvu unutarnjih poslova kamo usmjeriti svoj rad i naravno i kako i strukturirati ta izvješća za iduće godine, za već proteklu 2017. godinu koja se priprema da bi se iz toga vidjeli trendovi i adekvatno odgovorilo na nove izazove. Ovdje su spominjani bili nekvi takvi novi oblici kriminaliteta kao kibernetički kriminal, pa bilo je govora o vršnjačkom nasilju kao nekom novom fenomenu gdje evo sve veći broj na žalost djece i maloljetnika koji čine kaznena djela, a to vršnjačko nasilje obuhvaća gotovo 30% kaznenih djela koje počine djeca i maloljetnici. Dakle, prema nekim kaznenim djelima ili pojavama koje nose moderno društvo kao što je migracijski val, ova migrantska kriza koja nas je zahvatila u ovim godinama o kojima smo govorili ali koja naravno vreba tu u blizini i može nas opet ne samo dotaći nego i zasuti. Držim da postoji volja da se ovaj materijalni položaj hrvatske policije popravi. Mi u ministarstvu radimo sve što možemo da on bude u okviru postojećih sredstava. Komunicira se i pokušava se i sa lokalnom i područnom samoupravom iznaći rješenja u nekim mjestima gdje je to zaista potrebno, ovdje su spomenute Dubrovačko-neretvanska županija, Istarska županija gdje je puno policajaca koji su došli iz drugih krajeva naše zemlje. Oni zaista nisu u sjajnom položaju jel su plaće policajca nažalost iste bilo da oni rade u Vukovarsko-srijemskoj, u Međimurskoj ili Istarskoj policijskoj upravi, a znamo da troškovi života osobito stanovanja, ali i drugi troškovi nisu jednaki. Povukli su se određeni potezi, radi se na poboljšanju tog statusa, čak i u izmjenama Zakona o policiji koji se sada radi i koji će doći pred vas tijekom ove godine previđen, ako tako odobrite, jedan i dodatak za stambeno zbrinjavanje policajcima koji rade daleko od svoga prebivališta i za policijske službenike koji će raditi na otocima bez obzira na njihovu udaljenost od kopna. Pokazatelj da policijsko zanimanje, iako bi bilo bolje reći poziv što je netko od vas i rekao jer to je poziv koji traži puno odricanja i cijeloga čovjeka, više nije tako zanimljiv i manje se ljudi javlja na naše natječaje koje mi svake godine raspisujemo. Do prije samo nekoliko godina broj kandidata je bio gotovo desetorostruko veći od broja predviđenih radnih mjesta, a evo nažalost u prošloj godini je taj broj bio vrlo malo veći od traženog broja, a znamo da uvijek jedan broj ljudi otpadne zbog nekih drugih razloga, zdravstvenih, sigurnosnih i sličnih. Zbog toga ministarstvo ulaže i znatan napor da objasni što je to policijski posao i evo zadnjih tjedana naši kolege su bili u nekim policijskim upravama, a osobito ovim gdje imamo manjak domicilnih policajaca da tako kažem, da ih motivira da se jave, da se obrazuju i da obavljaju taj častan posao. Policija kao što ste i rekli sama ne može. Mi surađujemo sa drugim državnim tijelima, lokalnom samoupravom, civilnim društvom i to moramo i želimo raditi još i više. Apostrofirali smo ovdje prevenciju, puno je preventivnih programa i akcija, ali prevencije nikad dosta. Gospodinu Pariću bi samo odgovorio da i ovaj učenje djece i mladih o opasnostima koje vrebaju na internetu također je ušlo u preventivne programe pod našom akcijom „Živim život bez nasilja“ i tu policijski službenici objašnjavaju djeci u školama kako se zaštititi na internetu. Ali naravno tu su uključeni i učitelji i druge službe. Ovdje pred sam kraj gospodin Bulj, neću više pojedinačno spominjati, nekoliko puta je spomenuo blindirana vozila. To nekako kao nekakav light motiv i po medijima kruži, MUP ne treba blindirana vozila za sebe i svoje službenike, ni za službenike, ni za ravnatelja, ni za ministra, ni za bilo koga. Znamo da postoje određen štićene osobe u zemlji, a osobito naši gosti visoki državni dužnosnici ili predstavnici međunarodne zajednice koji su tog ranga, da njihova procjena o njihovoj sigurnosti traže blindirano vozilo ili same sigurnosne službe tih zemalja traže blindirano vozilo i mi kao ozbiljna zemlja bi trebali moći udovoljiti takovom zahtjevu da osiguramo takvo vozilo. I takva vozila ako se nabavljaju, nabavljaju se samo za takve potrebe, one će biti sigurno povećanje tijekom hrvatskog predsjedanja u prvoj polovici 2020. godine, pa evo u tom smislu neće se trebati čuditi ako bude nešto tako, neko takvo vozilo onda za te potrebe i nabavljeno, ali pri tom se naravno mora voditi računa da to bude po svim propisima po kojima se nabavlja i da to košta što manje porezne obveznike. Ja bi ovim završio. Još jednom svima zahvaljujem i vjerujem da će izvješće za 2017. se što prije naći pred vama, a ukoliko i u tom pravcu bi išle izmjene Zakona o policiji da se primijeni drugi princip da onda to izvješće podnosi glavni ravnatelj policije. Hvala vam lijepa na vašem strpljenju.
Uvaženi tajniče. Nemojte shvatiti ovo što sam ja rekao blindirana vozila da se odnose samo na policiju. Pa ja znam da policajci na terenu imaju ne baš najbolja vozila, ne najbolju tehničku opremu, opremljenost i najsigurniju opremljenost, čak i nedostatak vozila na terenu postoji tim ljudima i velikim brojem godina. Ipak poruke o blindiranim vozilima se percipiraju loše kao i jedno pitanje koje sam ja zastupničko postavio u saboru smo ovdje govorili ja i kolege drugi zastupnici, to je primjera Centar za vozila koje ima javne ovlasti od MUP-a jer sam bivšeg ministra pitao, dobio sam činovnički odgovor koji je privatna tvrtka gdje se piše i govori da su tu suvlasnici, vlasnici bivši ministri, djelatnici i tako gdje imaju javnu ovlast i monopol, a privatna su tvrtka nad svime što se tiče vozila, tehnički pregledi i tako. Prema tome, to nije dobro prema … da neko ima monopol, da je privatna tvrtka, da se spominju bivši ministri, bivši ja sam o tome pitao, dobio sam odgovor od bivšeg ministra koji je čisto činovnički. Znači mi nemamo odgovor, znači imamo monopol i jednostavno tome triba, … percepciju, ovim žrtvama ljudi koji rade posao svoj za par tisuća kuna na cesti i stvara se loša percepcija o policajcu zbog ovih stvari. Niti je opremljen na terenu, niti ima uvjete materijalno tehničke niti ima dobra vozila, a dok se priča o blindiranim vozilima. A zatvara se ova priča o Centru za vozila koje daje suglasnost i javne ovlasti MUP, a privatno je vlasništvo. I priča se da su tu upetljani svi ministri, većina ministara i bivših policajaca unutra, ja na to ne mogu nikako dobiti odgovor. Dobio sam jedan činovnički odgovor i naravno da je loša percepcija prema policiji od građana, to nije dobro. Jeste me razumjeli [[Upadica Radin: Vrijeme.]] znači … govorim nego taj … radi svoj posao 24 sata [[Upadica Radin: Vrijeme.]] [[Upadica Radin: Vrijeme ide, starimo, vrijeme ide.]] /Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.
Hoćete odmah odgovoriti ili na kraju? Imamo tri replike, odmah, može, izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, putanje centra za vozila i prenošenja ovlasti je bilo puno komuniciramo zadnjih nekoliko mjeseci kada je Vlada RH predložila izmjene Zakona o sigurnost prometa na cestama i kada su one stupile na snagu od 1. siječnja ove godine. Pravi pokazatelj je li to dobar potez je postoji li zadovoljstvo građana i gospodarskih subjekata. Koliko imamo informacije, građani su tim promjenama zadovoljni, gospodarski subjekti, dakle oni trgovci vozilima koji vozila prodaju također, a da je to bio dobar potez i koristan potez, pokazuje i činjenica da je broj promjena registracija u prva dva mjeseca ove godine, znatno veći nego što je bio u istom razdoblju prošle godine što nas upućuje da je dio građana koji su mijenjali i kupovali vozila, da su se odlučili malo pričekati i da su to napravili početkom ove godine jer podsjećam, to sada mogu načiniti na jednom mjestu bez nepotrebnog hodanja u više institucija. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Druga repliku je ima gospodin Parić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Katić, ovo je zadnja replika, nakon ovoga ste gotovi. Ja vam zahvaljujem na prethodnom odgovoru na moju repliku, imam još jedno pitanje. Naime, cyber kriminal, to je nešto što je zadnjih godina jako, jako, čak možda eksponencionalno u porastu i to je visoko tehnološki, znači kriminal koji je baziran na jako, jako visokim tehnologijama i kompliciran, ima ga jako puno, čak po mojim iskustvima, puno više nego što se ustvari javno uopće zna. Nedavno je bio veliki napad na Internet strane njemačke Vlade, ja znam da je dosta često bilo napada na službene strane hrvatskih ministarstava, Vlada i svega. Ono što je zanimljivo kod toga što to ustvari provode kriminalci koji su visoko-tehnološki obrazovani, koji trebaju jako visoka specifična zdanja za takve stvari. Identično srodno tomu, s druge strane morate imati u policiji ljude koji u najmanju ruku znaju isto ili u principu moraju znati i više od toga kako bi spriječili, prevenirali i radili forenziku svega. Ono što je bitno u tome za dobiti i zaposliti takve ljude, morate ih zbilja adekvatno platiti da bi ih uopće mogli dobiti, morate puno raditi na njihovom školovanju, ulagati novce za njihovo školovanje i ono što mene u ovom pitanju, komentaru interesira, samo par riječi ako možete i koliko možete, kako to u stvari u policiji danas kod nas u Hrvatskoj izgleda i kako se uopće borimo sa tim i kako izgledaju ljudi, edukacija i sve zajedno? Evo hvala.
Hvala. Odgovor, gospodin Katić.
… [[Govornik nije uključen.]] u pravu ste sve što ste rekli, kad smo sad formirali, proširili ovu službu, ljudi koji su u nju ušli su testirani, dakle od više kandidata, izabrani su oni koji imaju najbolja specifična znanja, njima je povećani koeficijent tako da budu i bolje nagrađeni, ali budimo iskreni, plaće u državnoj službi za pojedina visokostručna zanimanja nikad nisu tako dobra kako im mogu ponuditi tvrtke. Nadam se u ovom slučaju ne i neki kriminalci, jel', ali mi u okviru svojih mogućnosti i sredstava koja imamo se borimo i znamo da je to vrlo veliki izazov i da se s njim ozbiljno suočavamo i morat ćemo se boriti narednih godina uz više sredstava i bolju edukaciju, vjerujemo da će ta borba biti uspješna. Hvala.
Hvala i vama. I posljednju repliku ima gospođa Ljubica Maksimčuk.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, evo svi se možemo složiti da je MUP ogledalo svake države. Prvo kada dolazimo u neku državu s kim se susrećemo i porazgovaramo je policija i carina. Nekada je, i sami ste rekli, to zanimanje bilo veoma privlačno, mladima danas, nažalost, mladi nemaju više afiniteta prema takvome odnosno prema tom zvanju. Svi su već ovdje osvrnuli i na problem koji je već dugi niz godina sa našim policajcima iz Slavonije, naravno, da oni već duži niz godina kadrovski popunjavaju uprave po Jadranu pa ih na kraju, ta njihova plaća koja je pripravnička, ne može zadovoljiti ni one nikakve osnovne uvjete, i oni na kraju moraju posegnuti za onim radom možda na crno a ne daj bože da bi odveli i svoju obitelj pa da s njom žive u nekakvom turističkom središtu kao što je Dubrovnik, a osvrnuli se već i nekoliko kolega, da onda evo svakim danom putuju u Slavoniju i doma nazad i ponovno se vraćaju u svoju smjenu što naravno nije niti dobro niti ništa. Svi zajedno moramo poraditi na boljim uvjetima, ja ću reći da je u Slavonskom Brodu, znate i sami, bio oformljen kamp, tad su se, i naravno policija je tad odlično odradila svoj posao, tad se slivalo puno financijskih sredstava a naši policajci rade na 6 lokacija razbacani su, i nemoguće je u jednom danu da dođete i obavite sve što treba. Parcela za novu zgradu policijske uprave postoji 40 godina, projektanti su već odavno umrli, građevinske dozvole su istekle, znači načelnici koji su bili iz drugih sredina odradili su svoje mandate i otišli, a problem imamo, evo kažem već dugi niz godina [[Upadica Radin: Vrijeme.]] pa mislim da i oni zaslužuju uvjete kakvi su, hvala evo.
Hvala lijepo. Gospodin Katić, odgovor.
Poštovana gospođo zastupnice, ovo zadnje što ste rekli, stanje u PU Brodsko-posavskoj, zaista je ozbiljno, ono je u vrhu prioriteta MUP-a i vjerujemo da ćemo ove godine početi rješavati to pitanje kako smještaja policajaca tako i prostora za rad sa strankama, sa građanima koji također nije adekvatan to područje pokriva i taj dio jako dobro znam godinama. Mi adekvatno imamo sada dvije opcije od koje ćemo jednu od njih izabrati i ove godine taj dio riješiti, dakle rada sa građanima. Pitanje nedostatnih broja policijskih službenika i njihova putovanja ili boravka u drugim krajevima države zaista ozbiljno pitanje, MUP se njemu ozbiljno posvećuje. Ova garnitura u ministarstvu i nedavno je pomoćnik ministra i zamjenik glavnog ravnatelja obišli te županije i porazgovarali sa čelnicima, sa županima i gradonačelnicima i pokušavaju naći rješenje u Kuparima, jednom objektu koji je izgrađen, ima 168 mjesta, ali to nije dovoljno za sve one koji su došli u Dubrovačko-neretvansku županiju raditi u policijsku upravu, raditi kao policijski službenici. Tamo se osigurava smještaj i povoljna cijena obroka, ali tamo ne mogu biti smješteni svi službenici, tamo se radi na povećanju kapaciteta. Naglašavam, ozbiljno je to pitanje ako se policijskom službeniku ne omogući pristojan smještaj i uvjeti za rad, onda se od njega i ne može tražiti da daje maksimum i to pitanje osobno, a uvjeravam vas i ministar i glavni ravnatelj shvaćaju vrlo ozbiljno i njemu su maksimalno posvećeni. Hvala lijepa.
Hvala vama. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo tradicionalno kad se steknu uvjeti.
Izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2015. godini. Podnositelj je ministar unutarnjih poslova. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2015. godini. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 91 glas za i 3 glasa protiv donijet zaključak kako ga je predložio saborski matični odbor. Odbor za ravnopravnost spolova predložio je Saboru donošenje zaključka koji glasi: Prima se na znanje Izvješće ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova u 2015. No o ovom prijedlogu zaključka bespredmetno je glasovati pošto smo donijeli zaključak u tekstu kako je predložio saborski matični odbor.
I sada prelazimo na sljedeću točku dnevnoga reda - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o doplatku za djecu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 251 – predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a Na temelju članka 85. Ustava RH i članka 72. i članka 204. Poslovnika Hrvatskog Sabora. Znači zakon imamo po hitnom postupku u samo jednom čitanju, sukladno članku 204. amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mlade i sport. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li gospođa Marija Alfirev u ime predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče Sabora, uvaženi gospodine Bošnjak i državna tajnica i kolege i kolegice zastupnici. Dakle, predlažemo, dakle klub SDP-a danas predlaže Zakon o izmjeni Zakona o doplatku za djecu. Zbog čega? Dakle, mislimo da je ovaj zakon jedan od onih zakona koji bi zapravo trebao naići na konsenzus svih nas. Zakon koji ne bi trebao imati nekih političkih prijepora jer radi se zapravo o zakonu koji primarno odgovara na jedan veliki, zapravo jedan ogroman problem našeg društva, a to je siromaštvo djece. A sigurno ćete mi dati za pravo da zapravo je siromaštvo djece, djeca su zapravo naša briga, djeca su briga, ne samo obitelji, ne pojedinca, ne lokalne zajednice, djeca su zaista briga ove države. Primarno države. I upravo zbog toga, dakle u predlaganju ovog zakona ja ću vam iznijeti neke podatke koji su zaista zabrinjavajući. Prema podacima, dakle prije svega Državnog zavoda za statistiku, koji pokazuju siromaštvo i socijalnu isključenost u 2016. godini, radi se o stopi rizika od siromaštva koja iznosi gotovo 20%. A kad govorimo o stopi relativnog siromaštva djece u Republici Hrvatskoj onda nas to još treba više zabrinuti jer je ta stopa relativnog siromaštva djece za 7% veća od prosjeka europskih zemalja i to je zaista podatak koji nam svima treba biti alarmantan. A kad govorimo zapravo tko je u najvećem riziku ili da su najvećem riziku djeca koja žive u kućanstvima s većim brojem djece, da su to zapravo i djeca u kućanstvima sa jednim niskim radnim intenzitetom, u velikim kućanstvima sa niskom razinom obrazovanja odraslih članova i ruralnim kućanstvima. Vratit ću se trenutak kad sam rekla da je stopa relativnog siromaštva dakle 7% veća od prosjeka europskih zemalja i da je od nas jedino veću stopu, dakle od nas su još u nepovoljnijem položaju jedino Bugarska i Rumunjska. U stopi rizika od siromaštva se nalaze najviše kad govorimo o jedno roditeljskim obiteljima i to sa jedno ili više djece. Isto tako obiteljima gdje je dvoje odraslih, ali s troje ili više djece. I to, ono što moramo napomenuti, što je posebno značajno, da se radi o dobnoj skupini od rođenja do 17.godine koja zauzima preko 20%, a u toj skupini pogotovo se ističe skupina do 5. godine života. I upravo iz tih razloga smatramo da ovim institutom koji je izuzetno značajan u poboljšanju standarda djece, znači doplatak za djecu, trebamo ići na povećanje. Dakle ne u smislu dakle ne slažemo se da je u ovom trenutku da se ide sa širim obuhvatom da se ide sa zakonom koji bi proširio obuhvat korisnika, već da se ide sa zakonom i da se usvoji ovaj naš prijedlog koji ide na povećanje samog doplatka za djecu. I to na koji način? U ovom trenutku trebamo spomenuti da se proračunska osnovica nije mijenjala već 17 godina od kada je i donesen Zakon o doplatku za djecu i da u ovom trenutku postoje tri razine, tri skupine u kojoj najveća iznosi 300 kuna, niža je to je ova grupa gdje korisniku pripada doplatak za djecu u visini 7,5% koja iznosi u nominalnom iznosu 250 kuna i treća gdje korisniku pripada doplatak za djecu u visini od 9% proračunske osnovice, a iznosi svega 200 kuna. U ovom našem prijedlogu idemo sa prijedlogom povećanjem na način da ovih 300 kuna povećavamo na 450, ovih 250 na 375 i ovih 200 na 300 kuna. Ono što moramo naglasiti još jedanput, primarni je cilj ovog zakona smanjenje dječjeg siromaštva. Mi ne možemo reći da su nekakvi socijalni transferi u vidu obiteljskih naknada mogu biti isključivo usmjereni demografskoj obnovi jer dat ćete mi za pravo da teško da će neko sa 300 kuna se odlučiti na rađanje djece. Međutim kada znamo da ova djeca žive u obiteljima i da su ti roditelji, te majke ponekad gladne ili često su gladne, a njih je čak 45% tih roditelja ponekad bilo gladno zbog pokrivanja potreba djece i to oni primarnih potreba djece, potreba za prehranom, potreba na njegom, potreba za stanovanjem, a da ne govorimo uopće o nekakvim drugim potrebama kao što su recimo slobodne aktivnosti, a znamo da mnoge od tih roditelja nije u stanju niti osigurati svom djetetu odlazak na školsku recimo ekskurziju ili nešto drugo, bilo kakvu drugu vrstu koja je izvan onoga što je minimalno mogu osigurati. U ovom trenutku za dječji doplatak u Hrvatskoj je osigurano oko milijardu i 300 milijuna kuna. Ono što mi sada predlažemo bi obuhvatilo isti broj korisnika odnosno obuhvatilo bi oko 286 milijuna djece, a zahtijevalo bi dodatnih izdvajanja iz državnog proračuna za 658 milijuna kuna i vjerujemo da bi se rebalansom proračuna sigurno uspjelo pronaći osigurati taj iznos. U ovom zakonu kojeg mi sada predlažemo napomenut ćemo da ćemo dat i amandman na članak 2. jer u ovom članku 2. prijedloga ovog zakona je rečeno da će se ovaj zakon objaviti u Narodnim novinama, stupa na snagu 1. siječnja 2018., amandman će glasiti da stupa na snagu osmog dana od dana donošenja. Evo toliko i s još jednom ponovo naznakom, da se radi kroz ovaj zakon se radi o odgovoru na sve veće rastuće siromaštvo djece koje nas zaista treba sve zabrinuti, da to siromaštvo djece nikako ne smijemo uzeti zdravo za gotovo, da to nije briga obitelji pojedinca, da to nije briga niti samo lokalne zajednice. Ovo je briga države, ovo je briga cijelog društva jer obitelji iz kojih dolaze ta djeca su često, ne često nego su uglavnom i sami korisnici zajamčene minimalne naknade, a kada znamo da je i ta zajamčena minimalna naknada jako mizerna, dat ćete mi isto također za pravo kada znate da za 800 kuna mjesečno zaista je nemoguće pokriti bilo kakve troškove i da je to zaista na razini bilo kakvog ljudskog dostojanstva. Hoću reći da smo mi predlagali i u kada smo govorili o proračunu za 2018. godinu tada smo također predlagali povećanje same zajamčene minimalne naknade, što nije bilo kao amandman usvojeno. A evo prema ovom odgovoru za ministarstva vidimo da je vjerojatno na tom tragu i što se tiče ovog zakona pa se nekako pitamo kako to da zaista ova Vlada ne vidi problem sve većeg rastućeg siromaštva i obitelji i djece i kako to da ne vidi da je potrebno zaista hitno odgovoriti na ovaj sve veći problem i ja se nadam evo, mislim, nije lijepo ni kada se dakle, o ovako velikom problemu zaista i premalo zastupnika je zainteresirano za ovo, a nema nas ovdje dovoljno, toliko koliko bi zapravo o siromaštvu trebali svi razgovarati i zaista imati jedan konsenzus, ali možda upravo i zbog ovoga stava kojeg vi imate i dakle, to je nešto o čemu zaista možemo, kad govorimo, evo malo prije smo govorili također o osiguravanju i auta, dakle, u proračunu se nalazilo zaista za sve i svašta, a onda nikako nije razumljivo zbog čega se i ne može pronaći 658 milijuna kuna za barem donekle, povećanje tog standarda djece, a prema nekim podacima, za jedno dijete mjesečno, one najosnovnije potrebe, potrebno je nekih 900 kuna. I još jedan ključan podatak, to se i danas čulo, djeca, dakle, preko 30% djece upravo iz ove kategorije o kojoj govorimo nije uopće uključeno u vrtić, dakle, imamo zaista jedan veliki problem, a naš prijedlog je upravo takav. Dakle, odgovara na trenutno i traži jedno hitno i brzo rješenje. Hoće li kasnije biti ili nekako drugačije se sveobuhvatnije se rješavati taj problem da treba, treba donijeti još neke druge mjere. Međutim, mislimo da je upravo ovo trenutak kada trebamo postupiti na ovaj način i brzo djelovati u smislu ublažavanja ovih posljedica i smanjenja rizika za budućnost jer vjerujte, prema svim podacima djeca koja se nalaze sad u ovim obiteljima, u ovom riziku od siromaštva, kasnije će zapravo biti siromašniji ljudi. Dakle, kasnije su u još većem riziku od siromaštva i sve manje mogućnosti imaju za jedan ravnopravan i kvalitetan život. Evo, hvala.
Hvala i vama. Budući da su bile neke intervencije iz klupa o prisustvu zastupnika, onda ja mogu primijetiti da u ovom trenutku zajedno sa mnom ima 9 zastupnika u ovom parlamentu, da je istina da HDZ vodi 4:1, što je dobar rezultat u nogometu, ali ne u Saboru. Prelazimo na gospodina Miru Bulja koji će govoriti u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Hvala lijepo predsjedavajući. Da, primjetno da predlagatelj stranka znači, zastupnici iz SDP-a, tj. zastupnici da je ovdje nemamo, znači vrlo mali broj zastupnika, ali volio bih da je predlagatelj u većem broju, da se brani ono što je lako obranjivo i što je dobro da se otvara rasprava i naravno da većina mora uvijek razmišljati o tome, o problemima koje naše društvo ima i to je interes da se na ovaj način pokrene u biti, i svi prijedlozi koji dolaze u ovome smjeru su prijedlozi na koje Vlada se mora osvrnuti jer ovakvi prijedlozi, što se tiče izmjene ovoga Zakona o dječjem doplatku, mi moramo kazati da siromaštvo djece nije samo uvjetovano obiteljskim siromaštvom, nego i iz područja iz kojega dolaze. Mi moramo razmišljati, kada govorimo o ovome Zakonu o djeci i dječjem doplatku gdje je 600 i nešto miliona kuna više bi bilo po novome prijedlogu, zasigurno 2002. godine se osnovica, izračun u biti se i nije mijenjao Zakon o dječjem doplatku i vjerujem da je to jedan od kotačića koji su bitni za opstanak ljudi na ovome podruju. Jer mladi ljudi poglavito, ako govorimo i područno, dječji vrtić je osiguran u Zagrebu, besplatni udžbenici su osigurani u bogatim sredinama, besplatan prijevoz, znači sve gdje su bogate sredine je donekle osigurano, ali ne dovoljno, premda je ovo Zakon za svu djecu i trebamo misliti o svoj djeci, a poglavito najugroženijima. Međutim, kad govorimo o ovim zakonima, kad govorimo o kotačićima demografske loše slike, onda moramo to gledati i regionalno. Moramo promatrati da je 2/3 hrvatske danas prazno. Samo u Dalmatinskoj zagori, govorimo od Neretve, 36 lokalnih jedinica, od Neretve od Krke, u zadnje, 2011. do 2016. iselilo 26 tisuća stanovnika je manje. To je ogroman broj na toj površini Dalmatinske zagore. O Slavoniji nećemo govoriti. Tako da ove mjere koje su sada poglavito kad se radi o djeci, naravno da ćemo prihvatiti, naravno da je ovo u prvome čitanju i da imamo određene prijedloge i u razgovoru sa udrugama koje se bave s ovim problemima kao što obitelj s 4 i više djece, znači, imam te kontakte i zasigurno na ovaj prijedlog se može utjecati, u biti on je poboljšava trenutnu tu mjeru. Međutim, nije dovoljna samo mjera, kao što se je govorilo, 1000 eura za novorođeno, to je jedna mjera koja u tom trenutku takva kakva je. Bolje bi bilo da u kotačiću svih ovih zakona, poglavito ovih zakona o dječjem doplatku imamo osigurane udžbenike, za što sam im dao amandman za sve osnovnoškolce u visini 300 i nešto miliona za sve, na cijelom području RH, koje bi čekale na klupama. Međutim, tu je naravno utjecajan lobi izdavača koji naravno ne žele da na taj način funkcionira školstvo jer je i ono privatizirano. I udžbenici i izdavači su privatizirani, tako da je sve podređeno čak i osnovno obrazovanje, izdavanje udžbenika je podređeno kapitalu i nekakvom tržištu, a manji djeci i manje ovoj socijalnoj kategoriji i to nije dobro jer pred Ustavom smo svi jednaki, a poglavito djeca. Imaju ista prava i mogućnosti poglavito u školovanju, napredovanju, međutim, to u Hrvatskoj nije tako i o tome treba promišljati na jedan širi način. Ovaj kotačić koji ćemo mi podržati, da iđe u drugo čitanje, da se o ovome raspravlja i da se o ovome raspravlja i što se tiče mene, ja bi volio da dječji dohodak bude veća, jer djeca su sve. Bez djece nema budućnosti. Trenutno smo najstarija, jedna od najstarijih nacija, 2/3 Hrvatske su nam prazne, djeca nemaju iste uvjete u RH, teritorijalno, nemaju iste uvjete kao u EU, na koju se pozivamo, prema tome, ostati će nam domovina prazna. I zbog toga očekujem i od Vlade i od zastupnika, naravno i ovaj prijedlog koji dajete pred nas da ćemo ga raspraviti. Žao mi je što je vrlo mali broj zastupnika, poglavito sa strane predlagatelja, trebalo nas je biti više i puno ozbiljnije razgovarati. Evo, ja očekujem, da će i mjere koje smo dali mi i u ime Kluba Mosta, zakonske inicijative, u projektu, znači, našoj, ovaj, koji prolazimo, nije Istambulska konvencija, nego konvencija ostani tu, koja je puno bitnija od svih konvencija koje nam delegiraju iz EU, da moramo plaćati u milijardama kuna, neke nadudruge koje će kontrolirati ovdje provedbu u školama, u institucije, mi ćemo strancima morati plaćati i to da kontroliraju. A naravno, da neće biti dovoljno novca, oko milijardu kuna, strancima plaćamo jedan dio toga, udrugama da kontroliraju provedbu nekakve direktive, koje su obavezni naši europski činovnici to provesti u RH, a koje već ima u zakonodavstvu, da puno bilo da smo usmjerili za pronatalitetnu politiku u zaštitu obitelji, zaštitu djece, jer ako djeca imaju dovoljno i obitelj je puno više sreće, nered dolazi u obitelji, zbog toga kada djeca nemaju, kada su gladna, kada su roditelji izbezumljeni, nemaju posla i naravno da je meni puno bitnija konvencija, ostani tu, pozvati ljude, mlade da ostanu tu i boriti se za mlade ljude, boriti se za obitelj, poglavito za žene koje primaju plaće, pa ne mogu osigurati svojim roditeljima, svojoj djeci ništa, mislim da je to puno bitniji projekt i konvencija od brojnih direktiva i konvencija koje nam nameću institucije naravno, koje ćemo financirati mi, na štetu ove djece. Jer da ovaj novac od milijardu kuna usmjeren u ovaj zakon, zasigurno bi bile puno sretnije i žene i obitelji i djeca. Hvala.
Nemojmo zaboraviti muževe isto. Gospođa Alfirev, vi ste tražili repliku, ja ću vam dati naravno, sada riječ, međutim, radi racionalizacije, vi znate da na kraju imate … [[Upadica se ne čuje.]] ali, ja sam vidio jednu ruku, ali sam mislio da je vaša, to je bila ruka od Hrelje, izvolite gospodin Hrelja, nisam vidio. Tako ste blizu.
Dragi moji potpredsjedniče, hitno na pregled kod okuliste, da bolje vidite čija je ruka, ja ne znam, kako možete moju ruku zamijeniti sa rukom gospođe Marije. Ali, u svakom slučaju, da, digao sam pločicu za repliku, čisto iz kolegijalnih razloga. Kažem kolegi Bulju da je ovaj zakon upućen, odnosno, prihvaćen u hitnoj proceduri, dakle, nema mogućnosti osim danas da se bilo što napravi u drugom čitanju, jer danas se sve odrađuje. Ali, u svakom slučaju koristim priliku i da kažem jednu stvar da svijet napreduje sa malim koracima unaprijed i ako je mišljenje vlade da je to malo, onda je trebala obje ručke prihvatiti takve kvalitetne male pomake naprijed. Jer mali po mali korak dođemo do velikih rješenja. A ako mi čekamo velike korake, onda nikako da ih dočekamo. Hvala lijepo.
Odgovor gospodin Bulj.
Slažem se, evo jedan od koraka i da bi bilo puno bolje, da novac koji dajemo nadudrugama da kontroliraju nekakvih oko milijardu kuna, moramo osigurati, a mi ne možemo ni važeće zakone primjenjivati, to je priča. Jer mi ćemo udruge kod Istambulske konvencije koji će kontrolirati, da li mi provodimo, znači one su nad zakonom, one će kontrolirati, provodimo li mi, ono što imamo već u našemu zakonodavstvu. Ništa tu nema što se tiče žena, jer ćemo dati milijardu, ja bi volio da je i ta milijarda kuna, usmjerena prema djeci, jer je sretna djeca i obitelj će biti sretnija, manje će biti nasilja, jer puno se događa i nasilja zbog siromaštva. Šta ne znači da siromašnije obitelji, nisu možda homogenije, manje siromaštva, bolje odgojene, ne mora tu biti pravilo. Prema tome, očekujem, da će ovo biti, osobno ću glasati za ovo, naravno, ali ovo je jedan kotačić cijele priče i molio bi da se Hrvatska napokon ponaša suvremeno i da novac ne dajmo nadudrugama EU, nego da novac ulažemo u ovakve kotačiće i kotačić po kotačić, valjda ćemo imati sretno društvo, sretnu djecu, sretnu ženu, majku, sve sretne roditelje, muževe i da ćemo biti puno sretniji. Hvala.
Dobro. Sada je na redu gospođa Romana Jerković ispred SDP-a, nažalost ju nema, gubi pravo. Gospođa Ljubica Maksimčuk ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče.
Molim vas, samo trenutak, izvolite gospodin Bunjac.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, ja se ispričavam, jel možemo čuti što vlada misli o predloženog zakona, koji tu sjede predstavnici Vlade, ne znamo kakvo je njihovo mišljenje.
Da, da, ali ne možete, pogledate, postoji jedna procedura gospodine Bunjac u ovome Saboru. Ne samo zato, postoji jedna procedura u ovom Saboru, možete se maknuti samo malo, gospodin Bulj, da vidim gospodina Bunjca. Procedura kaže tako, naravno da Vlada ima pravo govoriti, ali ako neće govoriti, neće govoriti i vi ćete imati, sada kada ćete doći na riječ, ćete reći, ćete pozvati Vladu na način kako vi želite, ja vas neću prekidati. Može tako? Već je počela govoriti gospođa Maksimčuk, vi ste sada odmah iza nje. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici predlagatelja, poštovane kolegice i kolege. Kao što znamo svima nama najvrjedniji potencijal oduvijek su bili ljudi i njihove vrijednosti koje na posljetku i čine civilizacijsko bogatstvo Hrvatske, a naša zadaća i obveze sačuvati, njegovati, razvijati i prenositi to bogatstvo na sve sljedeće odnosno buduće naraštaje. Ova Vlada je socijalno osjetljiva prema najugroženijim skupinama, a najviše djeci. Neke mjere su već poduzete, a neke su u tijeku. Podsjetila bih da je SDP imao priliku četiri godine, bio je na vlasti mogli su napraviti da našim sugrađanima bude bolje, ali ova Vlada je naslijedila probleme s kojima se uhvatila ukoštac i pokušava ih riješiti. U Prijedlogu zakona o izmjeni Zakona o doplatku za djecu iznijeli ste statističke podatke koji su ključni pokazatelj siromaštva i socijalne uključenosti u 2016. godini i po kojima je situacija krajnje alarmantna. A upravo se to odnosi na ovo što sam malo prije rekla, sada kad ste u oporbi dajete rješenja koja niste bili u stanju provesti kada je trebalo. Današnja tema koja je široka jer ne obuhvaća samo povećanje dječjeg doplatka već i brojna druga pitanja kao što su zašto mlade obitelji odlaze, zašto si ljudi ne mogu priuštiti jedno ili ne daj Bože dvoje ili više djece, za ovu Vladu djeca su najveće bogatstvo što ćemo kroz mjere i pokazati kao što smo već do sada i pokazali. Podsjetila bih da je 2011. godine broj nezaposlenih iznosio 305 tisuća, 2015. ta brojka se popela na 320 tisuća nezaposlenih. To je naravno jedan od razloga koji dovodi do siromaštva. Vi ste spominjali četiri razvojna investicijska stupa u vašem programu, turizam, energetika, infrastruktura i okoliš kao ključ za rast BDP-a na godišnjoj razini od 2 do 4%. Nakon četiri godine vaše vladavine BDP je u kumulativnom iznosu pao za više od 6%. Naglasila bih da osim pada javnog duga koji će prema svim predviđanjima nastaviti tim tijekom, ova Vlada povećala je minimalne plaće, povećala je porodiljne naknade, uključila je i niz drugih pozitivnih pomaka kako bi se dugoročno riješili problemi da se olakša obiteljima, mladima i djeci. No vratimo se na vaš prijedlog koji danas imao ispred sebe. Povećanje doplatka za djecu u tri cenzusne skupine, slažem se da doplatak za djecu u RH ima značajno mjesto u sustavu obiteljskih potpora, kao oblik novčanog primanja roditelja, posvojitelja, skrbnika i drugih osoba kojima je dijete povjereno na čuvanje i odgoj, ali on ne smije biti socijalna pomoć niti se treba vezati uz imovinski cenzus. Vaš predloženi pristup izmjenama Zakona o doplatku za djecu u kojem ukazujte na potrebu povećanja postotnih bodova za obračun visine iznosa doplatka za djecu za sve tri cenzusne skupine neće proizvesti značajan učinak u vidu povećanja broja korisnika doplatka za djecu i pronatalitetnog dodatka. Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku već je osnovalo radnu skupinu za izmjenu i dopunu Zakona o doplatku za djecu i intenzivno radi na rješavanju problema kako poboljšati ovaj segment. Naime, namjera je da se prilikom budućeg zakonodavnog uređenja ovog područja razmotre mogućnosti izmjene relevantnih odredbi Zakona o doplatku za djecu tj. da se izmjeni članak 16. kojim se propisuje visina dohodovnog cenzusa kao uvjet za ostvarivanje prava na doplatak za djecu i to na način da se isti sa sadašnjih 50% proračunske osnovice povisi na 70% proračunske osnovice ako bi se proširio broj korisnika doplatka za djecu te pronatalitetnog dodatka koji se ostvaruje za treće i četvrto dijete. Točno je da se dječji doplatak nije mijenjao 17 godina, ali Vlada je zato mijenjala dio vezan za doplatak tako da se gornji prag za djecu poveća sa 50 na 70% proračunske osnovice odnosno sa 1663 kune na 2328 kuna, a broj korisnika sa 186000 na 278000 odnosno za 50%, a broj djece u kućanstvima korisnika također za oko 50%. Upravo takvim proširenjem kruga potencijalnih korisnika doplatka i pronatalitetnog dodatka konkretnim mjerama za smanjivanje siromaštva pružila bi se dodatna pomoć obiteljima u pojačanoj brizi o djeci. Nije istina da našim mjerama demografske obnove vršimo pritisak na obitelji za rađanje više djece, ali se svakako npr. poput mjere povećanja porodiljne naknade mnogima dala sigurnost u podizanju djece, a time i povećanju broja novorođene djece, ovaj vladi je bitna natalitetna i demografska politika. Nismo jednom spominjali da je naša zadaća izravnim i neizravnim mjerama populacijske politike utjecati upravo na porast nataliteta te sa dugoročnim ciljem uravnoteženja dobne strukturne i održavanja prostorne ravnoteže stanovništva u smjeru povećanja udjela mlađeg stanovništva i to će se ostvariti kroz niz specifičnih ciljeva koja su na posljetku i navedene u samom programu Vlade. Kako i piše u mišljenju Vlade, radi učinkovitijeg djelovanja pronatalitetne i populacijske politike Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku razmatra mogućnosti pristupanja izmjenama pojedinih odredbi Zakona o doplatku za djecu u navedenom razdoblju te osnovalo radnu skupinu za izradu izmjena i dopuna ovoga zakona. Iz svih navedenih razloga nadležni odbori nisu prihvatili prijedlog SDP-a sukladno zaključcima odbora, a iz istih razloga Klub zastupnika HDZ-a ne prihvaća navedeni Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o doplatku za djecu, s Konačnim prijedlogom Zakona. Hvala.
Prije svega replika, prvo gospodin Miro Bulj.
Hvala lijepa. Pa uvažena kolegice vi kažete Vlada vodi brigu o djeci, naravno da je interes svih nas da Vlada vodi brigu o djeci. A što se tiče mene kao Mira Bulja, kojega je narod izabrao u ovaj Parlament, meni je drago što je i SDP predložio ovaj zakon koji će smanjiti siromaštvo u jedan kotačić opstanku obiteljima, da djeci. Ja ću podržati ovaj zakon, ja nemam problem. Vi govorite o djeci a svjesni ste evo kolega Babić zna da u Dalmatinskoj zagori doslovce više se ne čuje plač djece u rodilištima. Više se čuje plač roditelja na autobusnim kolodvorima. Prema tome, koji je razlog sad bilo šta čekati ako ovaj privremeni prijedlog sad usvojimo, da ova mjera bez obzira što se radi o SDP-u, HDZ-u ili bilo kojoj drugoj stranci, Živom zidu, umirovljenici. Ja nemam s tim nikakav problem kao zastupnik glasati za ono što je bolje za djecu, za obitelj, za ženu. Ja znam da ste trenutno vi možda u Istanbulskoj konvenciji i da ste sad nad udrugama koje triba osigurati milijardu kuna da bi im se plaćalo. Ali bilo bi puno bolje da razgovaramo bez obzira je li ovo predlaže MOST, SDP, Miro Bulj narodni zastupnik koji je da je. Ja ću ovo podržati bez ikakvog problema, jer smatram da jedan kotačić, a kolega Babić to zna šta je u našim krajevima. U vašim krajevima onaj tko dolazi iz Dalmacije, onaj tko dolazi iz Slavonije. Nemamo vremena za čekati, ovo je Parlament. Vlada je spora, znači u donošenju ovih zakonskih inicijativa. Mi očekujemo zakonske inicijative, a slušajući gospodina Strmotu koji je rekao da su vaše demografske mjere folklor. Ja slušam mladog čovjeka stručnjaka. Prema tome, mi nemamo zastupnici drugog načina i modela nego da na ovaj način u ovom slučaju što je predložio klub SDP-a ili sutra klub HDZ-a ili netko drugi ja ću ovo podržati objeručke. Ovdje nema ideologije, ovdje ima poboljšanje za život djece, obitelji u cijelom području. Jedan je mali kotačić, ali očekujem od vas da u najmanju ruku ovo podržite kad već Vlada nije spremna uputiti ovu mjeru jer je sve folklor kao što je rekao i gospodin Strmota, toga smo svjedoci ne tako davno. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Gospodine Bulj, kao što sam rekla Vlada je formirala znači u Ministarstvu demografije ekipu koja upravo radi na problemu, odnosno na izmjenama i dopunama zakona i on bi oko 1. srpnja trebao krenuti u provedbu. Znači jednako tako sam se osvrnula, Vlada SDP-a je imala, znači priliku 4 godine da radi na ovome problemu. I upravo naša Vlada je u nazivu svog ministarstva dala onaj dio Ministarstvo za demografiju. A koliko ja vidim tu je možda na pomolu i neka nova koalicija ili vi samo u zadnje vrijeme podržavate nekakve prijedloge koji dolaze iz SDP-a [[Upadica Bulj: Sve što je dobro ja podržavam.]]
Hvala lijepo. Nemojte se dobacivati, molim vas. Već nas ima malo. Gospodin Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo podpredsjedniče [[Upadica Radin: Nemojte se dobacivati, molim vas. Nema razloga. Idite tamo pa razgovarajte, blizu je, idite tamo pa razgovarajte.]] Pet sekundi ste mi uzeli. Znači ono što gospođo Maksimčuk, dakle kada razgovaramo o nekim prijedlozima koji dolaze iz reda SDP-a ja bih molio da prestanete se pozivati na mandat koji je gotov. Dakle, mi kada smo preuzeli vlast 2011. vladao je nered, nerad i kaos i trebalo nam je jako puno vremena da uspostavimo uz puno rada red i da počne rasti. I onda kada je došla nova Vlada, došla je u potpuno drugačijoj situaciji od one koju smo mi imali 2011. I mi smo imali proceduru prekomjernog deficita, rezanje proračunskih stavki i mi jednostavno nismo imali prostora podizati bilo koju stavku. Vi to sad imate. I u ovom proračunu ste podigli ogromne brojke iz stavke za avione. Zašto niste tu stavku usmjerili u obrazovanje i znanost, gdje sam vam dokazao statistički da u odnosu na sve ostale proračune, proračun obrazovanje i znanosti pada. Pa prema tome, vi sad imate mogućnost povećati stavke i u ovom prijedlogu kojeg mi nudimo. Ako vam taj prijedlog nije bio dobar mogli ste odmah predložiti bolji i konkretniji. Mi smo u proceduru uputili dvadesetak zakona koji imaju za cilj povećati kvaliteta života u raznim segmentima hrvatskog društva. Sve ste odbili uz izgovor da ćete uskoro predložiti i svoja rješenja. Ni jedno od tih rješenja mi još ne vidimo. A koliko uspješno radite u demografiji, pa najbolji je dokaz vaš bivši državni tajnik koji je javno na presici okrenuo leđa svojoj ministrici, cijeloj Vladi i rekao to je folklor, ne radi se ništa i zato mladi i dalje odlaze iz Hrvatske. Ja ću to reći kao što sam rekao više puta. Najbolja demografska mjera za Hrvatsku je da HDZ ne bude na vlasti.
Hvala lijepa. Izvolite gospođa Maksimčuk.
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupniče Jovanović. Ja ne mogu ne osvrnuti se na ono što su činjenice. Znači činjenice su da je kad ste vi došli na vlast, da je koliki je broj nezaposlenih bio, koliki je broj nezaposlenih bio kada ste otišli s vlasti. Jednako tako ne mogu ne osvrnuti se da ste tada u potpunosti ignorirali i podcjenjivali upozorenja demografa o drastičnom iseljavanju iz Hrvatske i svim statističkim podacima, o problemima ljudi, naposljetku djece i višečlanih obitelji. No, međutim, ova Vlada, ovo ministarstvo, doista radi i provodi razne mjere, a evo uskoro ćemo i vidjeti prijedloge, ja ih očekujem kao što su rekli da oko 1. srpnja kreću u provedbu, odnosno u proceduru i iskreno se nadam da će raditi na demografskom oporavku Republike Hrvatske, a to vi i vaša Vlada niste radili. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Branimir Bunjac.
Hvala lijepa uvažena zastupnice Maksimčuk. Ja se doista pitam što sve neću čut u ovom Saboru od strane HDZ-ovih zastupnika. Naime stranka koja je izručila Hrvatsku korporacijama i stranim bankama, koja je rasprodala sve što može rasprodati i opljačkala građane do gole kože, danas tvrdi da se ona zalaže za siromašne ljude i za mlade. Pa dajte mi molim vas recite, jel' vi ikada, vjerujem da se ne vozite autobusom, jer vi ikada odete na neki autobusni kolodvor gdje čekaju ljudi za odlazak u Njemačku ili u neke strane zemlje i da vidite koliki je broj tih ljudi, dajte molim vas ja ću vas večeras povesti pa im recite tamo da se HDZ brine za građane, da čujete što će vam reći ti isti građani. S druge strane vi tvrdite da se u Hrvatskoj smanjuje nezaposlenost a nezaposlenost se u Hrvatskoj ne smanjuje nego se ljudi iseljavaju jer da se nezaposlenost smanjuje, bila bi veća zaposlenost ali zaposlenost veće nema nego se čak i zaposlenost smanjuje. Tvrdite kako se zalažete za demografske mjere, a od 2017. se rodilo najmanje beba u zadnjih 150 godina. Znači same te brojke vas demantiraju, pa gdje su te demografske mjere? Znači HDZ vlada od 2015. godine, zašto niste nešto poduzeli? Kažete da se smanjuje javno dug, pa u studenom u 2017. javni dug je veći nego ikada, iznosi 300 milijardi kuna. O kakvom vi pričate rastu i poboljšanjima? Jel' možda ovih 59 lipa što ste mirovine povećali, jel' to taj rast na koji se vi referirate? Znači ja ne mogu doista doći sebi od količine demagogije, licemjerja koje mogu čuti od strane vaše parlamentarne većine a koje nemaju nikakve veze sa stvarnošću i hrvatskom realnošću. Hvala lijepa.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bunjac, ja ću vas sad pitati jel' vi znate kad je počeo veliki iseljavanja iz Hrvatske? Da, krenuo je 2013. godine i mi nismo sretni, naravno da nismo sretni s tim ali ova Vlada i ovo ministarstvo daje sve od sebe da to zaustavimo. Naravno da demografija nije problem koji se može riješiti za jedan dan, on je krenuo puno ranije i vjerojatno da će potrajati još dugo. A naravno da odlazim često na autobusno kolodvore, i ja sam upravo dijete roditelja koji su cijeli život radili vani a ja sam živjela ovdje, tako da evo, znam ja kakvi su to problemi i naravno da suosjećamo i da bismo željeli da sve to ide puno brže i lakše no međutim znate i sami da je puno problema na koje se nailazi i iskreno se nadam da će Vlada i ministarstvo čim prije krenuti u rješavanje ovakvih gorućih i ključnih problema a to su već u dobrom djelu napravili, ja sam već napomenula u onim mjerama u kojemu je ovo ministarstvo sudjelovalo i u kojemu je demografska slika odnosno gdje se pomagalo u demografskim problemima. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I na kraju gospodin Mirando Mrsić.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice, kada nemate svojih mjera onda jasno da je najlakše kritizirati šta je bivša Vlada napravila, vi niste napravili kao ništa a vi ste napravili još manje od ništa, dakle napravili ste minus nula, iako je jedan nepostojeći broj. Prema tome, govoriti da ćete osnovati povjerenstvo, koliko se ja sjećam, premijer Plenković, neodlučno premijer je odlučno izjavio da će osnivati povjerenstvo za demografiju, između ostalo je to povjerenstvo osnovano tamo prije 2 godine i niti jedna mjera od tog povjerenstva nije zaživjela. Svima je bilo jasno da novčane naknade neće dovesti do porasta nataliteta i pokazalo se je da je to točno. Prošle godine imamo jedan od rekorda po broju najmanje rođene u Hrvatskoj. I to su one činjenice kojima ste se trebali osvrnuti na ovaj naš prijedlog zakona. Naš prijedlog zakona nije išao da kritizira vas da niste ništa napravili nego je baš išlo za time da pomogne da se stvari u Hrvatskoj unaprijede. I kad govorimo o iseljavaju, onda spominjete 2013. a ne spominjete 2016., 2017. gdje se iseljavanje još više ubrzalo nego onih kriznih godina. Prema tome, pozivati se na prošlost znači da nemate pojma šta bi napravili u budućnosti. I naš prijedlog zakona ide za time da vam pomogne, da vas natjera da nešto konačno napravite. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Mrsić, meni uopće nije bila namjera povrijediti nikoga, ja sam samo govorila o nekakvim činjenicama. Da, nažalost, nastavilo se iseljavanje, a jednako tako vi ne možete reći da baš Vlada nije poduzela ništa. Znači, krenulo se sa povećanjem minimalne plaće, povećanjem rodiljnih naknada, stambeno kreditiranje, to je samo nekoliko mjera. Naravno, to sam već rekla i gospodinu Bunjcu da bismo željeli da sve ide puno brže i puno bolje i sigurna sam da će 1. srpnja kada krene u primjenu, zakon ovog našeg ministarstva da ćemo ga svi pozdraviti i da će ga tada podržati i desni i lijevi dio sabornice, da ne bi trebalo nikakvih prijepora oko toga. I naravno, kažem vam, nije mi namjera bila povrijediti nikoga, ja sam samo spominjala nekakva činjenična stanja koja doista jesu.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa klubovima zastupnika, sad je na redu gospodin Branimir Bunjac, ispred Živog zida i SNAGA-e, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Evo mi danas govorimo o prevažnoj temi, usudio bih se reći možda i najvažnijoj temi ovoga tjedna, naime o siromaštvu djece i načinima kako im pomoći. Vidimo da ova tema ne zanima saborske zastupnike što je vrlo žalosno, ovdje nas je samo 12. Vidimo da ne zanima medije i to u biti pokazuje kakva je uloga danas Hrvatskoga sabora odnosno na kakve je niske grane on spao nakon gotovo 3 desetljeća svoga postojanja. Umjesto da se bavimo siromaštvom djece koje se penje na preko 20% prema službenim statistikama, mi se bavimo pločama, imenima trgova, bavimo se bistama, vijećem za prošlost, konvencijama, bavimo se ustašama u Argentini, četnicima na Dinari, partizanima na Kozari, ne znam, itd., i sad kad bi ja išao o tome pričati možda bi bila sabornica puna, možda bi dobio mjesto u dnevniku, možda bi bilo na naslovnici nekog portala, ali ja pričam o siromaštvu djece i to možeš pričati sam sebi. Takva vam je dakle, hrvatska stvarnost. Ja sam inače, moram reći iskreno, isprintao sve konvencije koje je RH usvojila od 1990. godine, ima ih jedno 400 tih konvencija, od njih barem jedno 10 se bavi zaštitom djece i zaštitom prava djece i što mi imamo od toga? Imamo od toga da danas pričamo o siromaštvu djece. Eto, tako da se to zna. A zašto? Zato što u RH jednostavno institucije ne rade svoj posao. Ne rade svoj posao, pravosuđe ne radi svoj posao, a hrvatsko gospodarstvo je razoreno do temelja. I uzalud mi sad pričali o siromaštvu djece, taman se i ovaj zakon donese, sumnjam da će se nešto bitno riješiti jer našem društvu su potrebne ideološke teme, potrebne su ideološke podjele, potrebno je da se mogu lijevi i desni povampiriti čim čuju Tita ili ne znam, nekoga drugoga, da mogu o tome tjednima pričati, a djeca samo neka i dalje gladuju. I to je razlika, znate, između Živoga zida i vas. Nama su ove teme o kojima sad govorimo prioritetne i zato nam nije teško čekati, kao većini zastupnika, ako treba i do ponoći da bismo nešto o tome rekli. Naime, htio bih upozoriti da je siromaštvo djece ogroman problem u RH i htio bih također još jednom podsjetiti na ozbiljne analize koje rade dakle, znanstvene institucije u HR, kakva je recimo Ekonomski institut koje dakle, upozoravaju da je siromaštvo djece u RH u stalnom porastu, kako je već rekla predlagateljica Alfirev. U Hrvatskoj jedan član obitelji mjesečno živi sa 830 kuna. Sa 830 kuna nitko normalan ne može preživjeti u doslovnom smislu. Znači, sa 830 kuna dakle, ne možete pokriti neke najosnovnije potrebe kako su recimo hrana i piće. Slijedom toga imamo situaciju u RH da je 68% hrvatskih građana prisiljeno posuđivati novac. Znači, mogli bismo reći ogromna većina i ti građani moraju posuđivati novce na razne načine. Jedan je da se zadužuju u minuse na tekućem, da uzimaju kartice, da uzimaju kredite, a oni koji to ne mogu moraju posuđivati dakle, od svojih bližnjih, od djece, djeca od roditelja, braće itd. Čak 66% hrvatskih građana nije u stanju redovito plaćati režije, te su se barem jednom u životu susretali s opomenama ili još gore, sa isključenjima osnovnih usluga. Čak 54% hrvatskih građana, pazite sad, obraćalo se institucijama za pomoć. Te institucije bile su Centar za socijalni rad, Crveni križ, Caritas, socijalne trgovine, pučke kuhinje i lokalna uprava. Znači, više od pola hrvatskih građana traži neku vrstu, možemo to slobodno reći, socijalne pomoći. Više od polovice hrvatskih građana zaposlenih, mora dodatno raditi kako bi osigurali najosnovniju egzistenciju. S obzirom da čak ni onda ne uspijevaju, dakle, zadovoljiti svoje osnovne potrebe, mnogi od njih se moraju odricati. I čega se odriču? Prvo se odriču hrane. Odriču se hrane, zatim se odriču odjeće, zatim se odriču plaćanja računa, a isto tako odmora, zabave i kulture. Ono što je možda jedino u svemu tome pozitivno, kako poput nekakve sreće u nesreći što se mnogi odreknu i cigareta i alkohola. Oni koji imaju kredite, obično moraju davati za njih 40% plaće, a vidjeli smo dakle, da se radi o velikoj većini hrvatskih građana. Mnogi od hrvatskih građana, oko trećine, prisiljena je sama proizvoditi hranu ili je moraju nabavljati od rođaka. Znači, ne samo novac, nego i hranu. Čak 44% roditelja, ogroman broj, manje jede da bi njihova djeca imala dovoljno. Ja vjerujem da ste sigurno čuli priče ako ste se imalo raspitivali, da prvo u kući jedu djeca, a roditelji jedu što ostane. Što ostane, onda to pojedu roditelji. Ne jedu u isto vrijeme, a posebno ne roditelji da bi uzimali prvi, toga nema. To je vrlo žalosno da 21% dakle, hrvatskih građana odlazi na spavanje gladno. Gladno! A mnogi od njih ne znaju što sutra ujutro dati djeci za jesti. Ne znaju. Mnogi nemaju za kruh, nemaju za mlijeko, pa onda izmišljavaju koje kakve stvari, recepte poput ne znam, kile brašna i vode, pa se nešto pripremaju nekakvi ne znam, lepinje itd. To su sve priče koje možete čuti, ponavljam. Naše, hrvatske priče. Žalosno je čuti da je 66% djece nije redovito pohađalo vrtić. Znači, samo jedna trećina djece može od nekakvog jasličkog doba do upisa u školu, kontinuirano hodati u vrtić. Većina roditelja mora barem privremeno prekinuti pohađanje vrtića i predati djecu na čuvanje roditeljima, najčešće ili nekim drugim osobama. Tu se dešava veliki defekt u društvu. Ja vam to govorim, između ostaloga, i kao čovjek koji je radio 20 godina u nastavi, gdje sam primijetio da djeca koja već dolaze u školu, pazite, u dobi od 6 godina, imate značajnu razliku kod njih u razvoju i sposobnostima. Normalno da je dijete koje, recimo, nije hodalo u vrtić, nije se družilo sa vršnjacima možda sramežljivije, manje komunikativno od djece koja to jesu. Dijete koje je imalo mogućnost baviti se sportom ili ne znam, kretanjem u prirodi itd. je motorički sposobnije nego recimo, dijete koje to nije bilo u mogućnosti. Dijete koje je pohađalo predškolu možda bolje zna brojati do 20 ili čak poznaje neka slova nego koja to nisu. Tu se već dešavaju strahovite razlike i tu već naše društvo jako gubi i stvara se jedna očita društvena neravnoteža. Isto tako je pitanje kod djece, da li će neko jesti voće i povrće ili će prisiljen uvijek iz početka jesti brašno, smrznutu hranu itd. Žalosno je da polovica djece ne slavi rođendan jer nemaju što slaviti, nemaju s čime slaviti bolje da se izrazim, polovica ne može kupovati redovno obuću. Isto tako ne mogu plaćati nikakve izlete, izvannastavne aktivnosti, o moru mogu samo sanjati. Možete zamisliti da Hrvatskoj koja je pomorska zemlja 75% ljudi ne ide na more, osobno poznam, a vjerujem i vi ljude koji imaju 20 godina nikad nisu bili na moru. Čitao sam jedno jutro post jednog branitelja na Facebooku koji je rekao sada se idem raznijet bombom, sin mi ima 20. rođendan nikad u životu ga nisam odveo na more. Nije li to strašno? A što imamo dakle? U Hrvatskoj imamo to da kada se pojavi nekakvo rješenje koje nudi barem koliko toliko ublažavanje ovoga problema onda vladajuća većina kaže ne, to je napisao SDP to ne možemo prihvatiti. I mi iz Živoga zida predložili smo prije par mjeseci Zakon o oporezivanju banaka da se bankama uzme 0,6% pazite vi kako mali postotak, 0,6% i da se preusmjeri na demografske mjere. Iz Vlade su na poručili pa jeste vi normalni, uzeti bogatima i dati siromašnim, pa gdje to ima. Pa u Hrvatskoj se može samo i jedino uzeti siromašnima i dati bogatima, nije moguće raditi nekako drugačije. U Hrvatskoj se narodu može jedino dodatno stezati remen, a ne se olabaviti i to je vrlo žalosno. To je vrlo žalosno da banke imaju 400 milijardi kuna imovinu, da su banke od 1994. do danas imale stopu rasta od 6% kontinuirano u vrijeme najveće krize imale su rast od 6% dok je Hrvatska imala BDP 2008. minus 9%, oni su rasli 6%. I nisu dali vladajući da im samo 0,6% uzmemo, ne radi toga što smo prema njima zločesti, nego samo radi toga da se postigne nekakva solidarnost u društvu, nekakva kakva takva socijalna pravednost, a Hrvatska je prema točki Ustava broj jedan socijalna država. Dalje da kažem, 55% djece prema službenim statistikama nikad ne ide u kino, 43% nema računalo, računalo nema u informatičkom dobu, 25% djece nema vlastiti krevet, spavaju ili s roditeljima ili s braćom ili čak na podu, 18% djece nema više od dva para hlača, a 75% roditelja ne uspijeva djeci dati veći džeparac od 50 kuna tjedno, a mnogi čak niti kunu. Prema tome, važno je istaknuti još da djeca nemaju svoj prostor za učenje, da nemaju za aktivnosti poput edukacije, igračaka, društvenih igara ili slikovnica. Prema tome, gospodo zastupnici, javnosti, s obzirom da zastupnika nema, ovo je hrvatski problem, to je problem, a ne tko je unuk nekakvog ustaše ili partizana. Prestanite javnost zabavljati s tričarijama. Idemo riješiti ovaj problem, idemo se ovim baviti ako treba do jutra, a ne samo u šest navečer. A mnogi radnici rade do jutra gladni, da bi osigurali, a nama je teško uopće slušati ove teme, doći u Sabor, a kamoli nešto poduzeti. To je vrlo žalosno, to je degradacija hrvatskoga društva koja pokazuje u koliko smo dubokoj krizi. I ja mogu reći samo na kraju s obzirom da mi vrijeme ističe, mi ćemo podržati ovaj prijedlog, apsolutno ćemo ga podržati jer je dobar prijedlog i ne zanima nas tko ga je napisao. Mogao ga je napisati HDZ jednako kao i SDP, ali želimo također reći da je ovo samo kap u moru problema. Dječji doplatak je samo jedna od mjera koju treba poduzeti ta bi društvo općenito ozdravilo. Potrebno je između ostalog riješiti problem Ovršnoga zakona, ovrha blokada, potrebno je zaštiti trudnice, potrebno je riješiti pitanje korupcije i javnih natječaja kako bi mladi imali perspektivu i kako bi vratili povjerenje u institucije, svoju državu i politiku općenito, potrebno je povećati gospodo iz HNS-a vi imate ministarstva, izdvajanja za znanost i obrazovanje. Ako vam HDZ još jednom u postotku bude smanjivao ta ulaganja pa dajte recite da jednostavno to nema više smisla, dajte skupite malo hrabrosti bez obzira na sve interese koje imate pa recite nemojte to tako, iskoristite barem malo taj svoj utjecaj kada ste već ušli u Vladu pod takvim uvjetima. Toliko, vrijeme je isteklo. Hvala vam lijepo.
Nije još isteklo, ali dobro. Hvala lijepa. Sada će državna tajnica gospođa Marija Pletikosa u ime Vlade imati pet minuta pretpostavljam odgovora na pitanja koja su postavljena.
Hvala potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Evo još jednom želim naglasiti da je Nacrt prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku na djecu čiji je nositelj Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku izrađen i da je u postupku prije upućivanja u vladinu proceduru. Do sada je izrađena prethodna procjena za zakon, putem e-Savjetovanja je dovršeno javno savjetovanje za prethodnu procjenu, zatraženo je mišljenje Ureda za zakonodavstvo i izrađen je Nacrt prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu. Kao što je kolegica napomenula očekujemo da bi se zakon počeo primjenjivati od 1. srpnja 2018. godine. Ocijenili smo da je predloženi pristup izmjene Zakona o doplatku za djecu u kojem predlagatelj klub SDP-a ukazuje na potrebu uvećanja postotnih bodova za obračun visine iznosa doplatka za djecu za sve tri cenzusne skupine ne bi proizveo značajan učinak u vidu povećavanja broja korisnika doplatka za djecu, kao i pronatalitetnog dodatka. Izrađenim nacrtom prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona doplatka za djecu, proširio bi se krug potencijalnih korisnika doplatka za djecu, kao i pronatalitetnog dodatka i na taj način bi se pružila dodatna pomoć obiteljima u pojačanoj brizi o djeci te proizveo značajan pozitivan socijalni učinak. Kroz poboljšanje statusa budućih korisnika doplatka za djecu, koje će to pravo moći koristiti kao i učinak, u odnosu na ukupna pronatalitetna kretanja, te održanje i podizanje socijalne sigurnosti obitelji s uzdržavanom djecom. Prema predloženim izmjenama očekuje se povećanje broja korisnika doplatka za djecu do 50%, odnosno do 150000 djece koja bi bila obuhvaćena ovim promjenama. Dakle, sa broja od 280, gotovo 286000 povećanjem bi došli do broja oko 435000 djece. Slijedom navedenog Vlada Republike Hrvatske nije podržala donošenje prijedloga Zakona o izmjeni Zakona o doplatku za djecu s konačnim prijedlogom zakona koji je Hrvatskom saboru predložio Klub zastupnika SDP-a. Hvala.
Hvala lijepo. I sada imamo završnu riječ, gospođe Marije Alfirev, predlagateljice ovoga zakona. U svoje ime ili u ime SDP-a? U ime SDP-a. Predlagač je SDP a gospođa Marija Alfirev je izvjestiteljica, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Dakle, evo još jedanput napomenuti. Dakle, čuli smo ovdje dosta toga, dosta izlaganja i hvala svima koji su sudjelovali u ovoj raspravi. Naravno da me raduje, što smo sa strane oporbe, dakle, svih stranaka koje su sudjelovali u ovoj raspravi, dobili potvrdu da smo predložili jedan zakon, koji je prepoznat kao moguće rješenje ublažavanja siromaštva djece. I to je bila intencija ovog našeg prijedloga zakona. Dakle, još jednom, dakle, ovaj zakon koji predlažemo ide upravo u tom smjeru, da se na, da bude odgovor na postojeće stanje, na jedno rastuće siromaštvo, odnosno, rizik od siromaštva djece, koje je, prema, podacima još iz 2016. g. u rastu i od koje je ugrožen jedan veliki broj djece i to je ono što nas treba zabrinuti. Zašto smo išli na ovaj prijedlog, zato što ću reći jednostavno, laički, svaka kuna, toj obitelji znači nešto. Dakle, povećanje za 200 kn u nominalnom iznosu ili 100 kn, toj obitelji će značiti jako puno. Ono što je govorila državna tajnica da, imati ćemo prilike se referirati i na prijedlog vaš, koji će doći sa strane Vlade, no međutim, trebamo tu napomenuti, da u tom prijedlogu će biti veći obuhvat, međutim, neće doći do povećanja samog iznosa. I to je ono ključno. Znači one obitelji koje su sada već u velikom riziku od siromaštva, neće to osjetiti, to poboljšanje neće osjetiti. One neće kroz ovaj zakon neće biti bolje. S druge strane, zaista žalosti me, da se sad po pitanju ovog zakona, dakle, vladajuća dakle, stranka, referira na način, da zapravo propituje što se radilo ili što se nije radilo, da ne gleda na ovaj zakon kao na mjeru, koja će zaista donijeti bolje za 258000 djece. 258000 djece, mislim da sam dobro rekla tu brojku, to je velika brojka i to je to su djeca na koja se odnosi ovaj zakon. A što zapravo ima, kakvo je mišljenje o demografskoj politici vladajućih, vaše stranke, zapravo je sve rekao vaš bivši državni tajnik. Sve je rekao. Jednostavnim rječnikom rekao je to je folklor. Dakle, imati ćete dakle, prilike govoriti, međutim, i dalje iz vaših redova je došlo jednostavna riječ, to je folklor i tu se, što tu dalje dodati. Hvala.
Hvala lijepo. Gospođa Alfirev zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada se steknu famozni uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o doplatku za djecu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 251. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o doplatku za djecu čije donošenje nije podržala Vlada kao ni saborska radna tijela. Utvrđujem da prijedlog nije dobio potreban broj glasova 16 za, 2 suzdržana, 73 protiv.
Posljednji prijedlog Zakona danas, a za vašu informaciju, raditi ćemo do 19,00 ako ne završimo prije, je: - Prijedlog Zakona o profesionalnoj mirovini, prvo čitanje, P.Z. br. 276. Predlagatelj je opet Klub zastupnika SDP-a na temelju članka 85. Ustava RH, i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Prijedlogom rasprave o ovoj točki dnevnog reda, primjenjuju se odredbe Poslovnika, koje se odnose na prvo čitanje zakona. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predlagatelj predstavnik predlagatelja gospodin Mirando Mrsić dati uvodnu riječ? Izvolite.
Poštovani gospodine podpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, nema nas puno, poštovana gospođo državna tajnice, poštovana pomoćnice ministra. Danas je, evo ovo vrijeme kada je valjda očito vladajuća većina ili parlamentarna većina odlučila da se stavi ovaj zakon na raspravu bojeći se valjda nekakvog medijskog odjeka ovog zakona. On nema nikakav medijski odjek i ovo nije zakon koji je zakon ljevice, zakon desnice, ovo nije niti plavi, niti crveni zakon, niti žuti, niti neki drugi. Ovo je jedan zakon koji bi trebao omogućiti da ljudi koji rade na opasnim radnim mjestima za koje se zna da ne mogu izdržati cijeli svoj radni vijek da dobiju dostojnu mirovinu i da uz tu dostojnu mirovinu ako hoće, mogu nastaviti svoj radni vijek na nekim drugim lakšim mjestima. Ovim zakonom predlaže se ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja, dakle svih onih koji imaju radni staž u povećanom trajanju, ono što kolokvijalno zovemo beneficirani radni staž. Ta radna mjesta su razvrstana u 4 kategorije, ovisno o stupnju otežanih uvjeta rada i prirode poslova koje obavljaju i te zatim odgovarajućim povećanjem staža to je znači ono što je bilo i do sada, 12 18, 12 16, 12 15 i 12 14. Ovaj zakon nema namjeru da arbitrira i određuje koja zanimanja trebaju biti uključena u ovaj zakon, to je materija koju uređuje jedan drugi zakon, odnosno to je materija koju trebaju razmotriti u prvom redu struka, dakle struka, sindikati, poslodavci, medicina rada, Zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu. I ono što moramo kazati odmah danas tu da je potpuno kriva politika Vlade na ovom području i potpuno krivi smjer kojim je krenula Vlada, sa ciljem da se ukine beneficirani radni staž, da se smanji broj radnih mjesta sa beneficiranim radnim stažem da bi se neodlučni premijer Plenković dodvorio Bruxellesu. Ali se neće sa tim dodvoravanjem, neće pomoći hrvatskim građanima. Naime, intencija ovog zakona je da u sustavu mirovinskog osiguranja omogući tim ljudima da imaju dostojnu mirovinu. Ako se ide sa idejom da se ukine beneficirani radni staž, što po barem medijskim izjavama ministra Pavića, koji je zajedno sa premijerom Plenkovićem dečko iz Bruxellesa, je potpuno kriva. Mi u Hrvatskoj očito imamo zanimanja koja su zanimanja za koja znamo da ih više nema, recimo nemamo više rudara, nemamo više ložača visokih peći, ali s druge strane imamo zanimanja koja nisu u sustavu beneficiranog radnog staža za koje bi trebalo ih priznati da ih uvedemo u beneficirani radni staž, tako da ideja o ukidanju i smanjenju broja mjesta na koje se odnosi beneficirani radni staž je kriva. Samo jedan od primjera, beneficirani radni staž imaju vatrogasci, ali nemaju recimo vozači hitne pomoći, liječnici u kolima hitne pomoći i tehničari u vozilima hitne pomoći. Oni su izloženi vrlo teškim psihofizičkim naporima, onaj koji je bio u kolima hitne pomoći mora znati o čemu se radi. I oni nemaju beneficirani radni staž zato što je nekad se to, dakle taj dio maknuo. Recimo kabinsko osoblje koje radi u avionima, također nema beneficirani radni staž jer je netko nekad izgubio iz vida da i njima s obzirom na njihove napore koje imaju tamo, da je malo vjerojatno da će doživjeti cijeli životni, odnosno cijeli radni vijek radeći u kabini zrakoplova. Stoga smo mi ovim zakonom željeli ponuditi već kad Vlada nije do sada ponudila rješenje, ponuditi rješenje za beneficirani radni staž u Hrvatskoj. Sustav profesionalne mirovine ide za time da svi oni koji imaju pravo na beneficirani radni staž, imaju pravo na profesionalnu mirovinu. Do sada u sustavu je to izgledalo ovako: vatrogasac koji bi imao 50 ili 52 godine, ako ne bi imao dovoljno staža da ode u mirovinu je ostajao u profesionalnoj vatrogasnoj postrojbi sve do tog uvjeta, ali nije mogao raditi svoj posao, jednostavno psihofizički to nije mogao i čekao je mirovinu u vatrogasnoj postrojbi. To je dovelo do toga da imamo prosjek dobi vatrogasaca od 50 godina, da ne možemo zanavljati postrojbe, da ne mogu mladi ljudi ulaziti u sustav, jer jednostavno nismo napravili način kako iz sustava izaći, a da dobijete dostojnu mirovinu. Stoga smo ovim zakonom predložili sljedeće: U zakon ulaze svi oni koji iz općeg sustava imaju beneficirani radni staž, samo da napomenem, vozači, monteri, baletni plesači i još drugi da ih ne nabrajam. Osiguranici iz općeg sustava prema posebnim zakonima, dakle svi oni koji su zaposleni na poslovima razminiranja, profesionalni vatrogasci, članovi posade broda. Također državni, odnosno javni službenici prema posebnim zakonima, to su djelatne vojne osobe, policijski službenici, službene osobe u obavještajnom sustavu, službene osobe u pravosuđu. Dakle, oni su i do sada po određenim zakonskim rješenjima imali pravo da odlaze u mirovinu prije, dakle, nakon navršenih određenih godina radnog staža. Uvjeti za odlazak i pravo na mirovinu su standardizirani i po ovom Prijedlogu zakona dakle, oni koji rade na mjestima za koje smatramo da za 12 mjeseci treba priznati 18 mjeseci, odlaze sa 50 godina života, oni koji su u kategoriji 2, 16 mjeseci za efektivno 12 mjeseci, sa 53 godine i 4 mjeseca, za one koji su na radnim mjestima gdje priznajemo 15 mjeseci za 12 sa 55 godina i oni kojima priznajemo 14 mjeseci za 12 mjeseci to je 56 godina i 8 mjeseci života dakle, na radnom mjestu. Sa ovime omogućavamo tim ljudima kada uđu u sustav, da znaju da će sa tom dobi izaći iz sustava. No, i još jednu stvar omogućavamo. Omogućavamo da vatrogasni zapovjednik može i planira već kada i u koje vrijeme treba početi obrazovati kadar da može zanoviti vatrogasce koji će otići te i te godine u mirovinu. Također omogućava ministru unutarnjih poslova da zna kada i koliko policajaca u kojim dijelu Hrvatske, u koje vrijeme će otići u mirovinu. Ono što sada imamo da obzirom na financijske probleme i financijsku nemogućnost davanja otpremnina policajcima, ministar policije jednostavno ne da ljudima da odu u mirovinu jer mu je to jeftinije. Ako im da odu u mirovinu, onda će morati platiti velike otpremnine koje su po kolektivnom ugovoru. Zakon je vrlo jednostavan i smatramo da nam je žao što Vlada nije prihvatila ideju ovog Zakona iako o beneficiranom radnom stažu već govori godinu dana. Što ta profesionalna mirovina omogućava? Omogućava rad i isplatu mirovine u isto vrijeme, što do sada nije bilo moguće. Kad ste otišli u mirovinu, ste otišli u mirovinu i niste imali pravo raditi. Tako da ovim zakonom omogućavamo korisniku profesionalne mirovine, sa najmanje 20 godina staža, dakle staža efektivnog, tijekom, dakle, ako se zaposli izvan sustava, dobivati će 50% mirovine uz svoju plaću. Onaj koji ima 25 godina osiguranja, ako se zaposli dobivat će uz svoju plaću takva-kakva je, 70% mirovine. Vojniku koji je na ugovoru 15 godina i više, ako se zaposli izvan sustava, tada se isplaćuje 25% profesionalne mirovine. Napominjem da vojnici idu i moraju ići vrlo rano izvan sustava. Profesionalni vojnik sa 40 godina, ako nije perspektivan i ne napreduje u profesionalnoj karijeri, izlazi iz sustava. Ono što se dešavalo sada, da su oni dobivali ugovor do 14 godina, tako da ih ne bi onda mogao hvatati Zakon o mirovinskom osiguranju. Također, ako korisnik profesionalne mirovine nastavi raditi u sustavu, dakle, nema pravo dobiti profesionalnu mirovinu, nego dobiva svoju plaću dok ne izađe iz tog sustava. Također smo riješili ovim Zakonom i pitanje invalidskih i obiteljskih mirovina jer morate znati da imate ljudi koji tijekom svoga rada na ovim mjestima obole, imaju određena oboljenja i da njih treba također zaštiti i dati im pristojnu mirovinu. Dakle, invalidska mirovina se određuje kao profesionalna mirovina za vrijeme radnog odnosa na radnom mjestu s povećanim stažom osiguranja, ali u skladu s odredbama i općeg mirovinskog sustava, a ukoliko se invalidska mirovina ostvaruje nakon tog razdoblja, ostvaruje se isključivo prema odredbama važećih za opći mirovinski sustav. Također, ovim se Zakonom određuje i obiteljska mirovina koja se ostvaruje prema uvjetima iz općeg sustava. Izračun mirovine koja bi osiguraniku pripadala u trenutku smrti prema ovom Zakonu, odnosno njegovoj mirovini koju je koristio. Dakle, profesionalna mirovina ima sva obilježja i mirovine iz dakle, sustava koji nisu iz tog beneficiranog radnog staža. Jasno nam je da postoje sada zakonska rješenja u drugim dijelovima sustava i ovim zakonom predviđamo 10-godišnje razdoblje prijelazno do pune primjene predloženog sustava gdje će se svi oni koji se nalaze u sustavu moći birati da li im je povoljnije da odu u mirovinu po ovom Zakonu ili po onom zakonu u kojem su se našli u onom trenutku kada je stupio ovaj Zakon na snagu. Također, predlažemo da se mirovina određuje na temelju ostvarenih plaća u najpovoljnijih uzastopnih 5 godina. Sada, u sustavu, kad govorimo o sustavu o dakle, djelatnim vojnim osobama, policajcima i dakle, osobama koje su u obavještajnom sustavu, njihova se mirovina određuje kao 10 najpovoljnijih godina, ali ima dva dakle, dva smanjenja, 5 i 10%. Ovim zakonom uzimamo 5 najpovoljnijih godina i nema tih smanjenja koje postoje po tom Zakonu. Ukoliko osiguranik izađe iz sustava prije nego što može ostvariti profesionalnu mirovinu, u trenutku ostvarivanja prava na mirovinu prema općem propisu, tada će mu se izračunati razmjerni dio profesionalne mirovine te će mu taj dio mirovine biti uračunat u ukupno ostvarenu mirovinu razmjernu djelu. Također, pratimo ono što se dešava u životu, da određeni broj ljudi uđe u sustav, bude određeni broj godina, izađe iz sustava, svoj radni vijek završi u nekom drugom dijelu sustavu, dakle, ode u privatni sektor, ode u realni sektor i dakle, njihova mirovina će se izračunavati sa onim dijelom koji su zaradili i izvan sustava i sa mirovinom koja je bila u ovom sustavu. Ako nakon stjecanja prava na mirovinu se čovjek zaposli, tada će se njegova mirovina određivati kao, dakle, imati će pravo da može odrediti mirovinu i nakon toga što završi radni vijek izvan sustava i tada može dobiti razmjeni dio mirovini za taj dio perioda kada nije u beneficiranom radnom stažu. Kada govorimo o potrebnim sredstvima, jedan od stvari koje je ovaj zakon i raščistio da po Zakonu o mirovinskom osiguranju, mi nemamo 5600 osoba koje imaju pravo na profesionalnu mirovinu, jer se je ovdje ubrajao i dio branitelja, koji imaju mirovinu po drugom sustavu. Tako da prema onim procjenama i prema onome što smo dobili podatak, a što smo mogli dobiti, djelatnik vojnih osoba, otprilike 700 godišnje, ostvaruje pravo na profesionalnu mirovinu. Obzirom da računamo da će 50% njih, između 30 i 50% njih se zaposliti izvan sustava, ovaj sustav jednostavno pokazuje da je moguće njihove mirovine djelom financirati iz onoga što će oni uplaćivati u sustav, jer će raditi i izvan sustava. Tako da oni virtualno, sami sebi dakle, uplaćuju dio mirovine, radeći izvan sustava. Po Zakonu o mirovinskom osiguranju, to je otprilike 2600 korisnika, godišnje profesionalne mirovine. Ukupno je po predviđanjima, po našim proračunima, koje imamo 330 korisnika profesionalne mirovine godišnje, koje će ranije ostvariti prava, prema onom što bi mogli procijeniti. Otprilike je rashod, dakle, trošak proračuna, 118 milijuna 418 tisuća 821 kunu. Međutim, realni trošak, proračuna, je 85 milijuna 702461 kunu, jer je dio toga financiran sa doprinosa koji su ti ljudi plaćali. Žao nam je što je Vlada odbila ovaj sustav, sustav je dobar. Nije to jedini, dakle, nismo mi iznimka to imaju sve zemlje. I nudimo vladi način na koji će riješiti i problem beneficiranog staža u Hrvatskoj, jer će se suočiti sa velikim problemima, ako bude išla na ukidanje beneficiranog staža, recimo, kod vozača tramvaja, vozača autobusa, itd. a vjerojatno neće htjeti dopustiti proširenje tih prava. Sa ovim zakonom koji imaju sve zemlje EU, na ovaj ili na onaj način, omogućavamo, da ljudi odu u profesionalnu mirovinu, honorira se vrijeme provedeno u sustavu i ostvareni staž uvećanom trajanju kroz kategorizaciju radnih mjesta, omogućava se mogućnost ranijih umirovljena pod uvjetima određenim za ostvarivanje prava na profesionalnu mirovinu. Po predloženom modelu, korisnik profesionalne mirovine bi mogli ostati u sustavu i raditi do maksimalne starosne dobi za profesionalnu mirovinu, a za posebne kadrove iznimno se osigurava ostanak u sustavu i kasnije ostvarivanje prava na profesionalnu mirovinu. Ujedinio se osigurava mogućnost nastavka rada izvan sustava, uz korištenje dijela profesionalne starosne mirovine što do sada nije bilo moguće, osim u općem mirovinskom sustavu. Izračun mirovine bi bio povoljniji od dosadašnjeg, obzirom na to da bi se mirovine izračunavala na temelju petogodišnjeg prosjeka, dok se do sada uzimao najpovoljniji 10 godišnji prosjek i ostao bi i dalje bodovni sustav izračuna koji je kompatibilan sa općim mirovinskim sustavom. Također, što se tiče samog prvog i drugog mirovinskog stupa, nakon razgovora sa sindikatima, koji su dali apsolutnu podršku ovom zakonu, smatrali smo da je potrebno i to ćemo u drugom čitanju predložiti da korisnik mirovine može izabrati da li će mu mirovina biti iz prvog ili drugog stupa ili će koristit mirovinu, profesionalnu mirovinu, jer za neka zanimanja, kao što su kontrolori leta ili piloti, za njih je povoljnije da imaju mirovinu iz prvog i drugog mirovinskog stupa. Ovaj zakon omogućuje korištenje profesionalne mirovine, ostanak u svijetu rada i ostvarivanje razmjernog dijela mirovine prema općem propisu. Žao nam je što vlada nije prepoznala benefitovog sustava i što je dakle, iskazala negativno mišljenje, ali sustav beneficiranog radnog staža se ne može riješiti na način da se on ukine ili da se naprave restrikcije, on se može riješiti samo proaktivno, da se uredi sustav, a Zakon o profesionalnoj mirovini je uređenje sustava. Hvala lijepo.
Dobro, hvala lijepo. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti ovo mišljenje, Vlade, izvolite, gospođo Burić, izvolite, državna tajnica.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru dakle, Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskome saboru da ne prihvati prijedlog zakona o profesionalnoj mirovini koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnio Klub zastupnika SDP-a i to aktom od 23. siječnja 2018. godine. Naime, ovim prijedlogom zakona u sustav mirovinskoga osiguranja uveo bi se paralelan sustav ostvarivanja prava na mirovinu odnosno nova vrsta prava iz mirovinskoga osiguranja i to radnike koji rade na poslovima i zanimanjima s tzv. beneficiranim radnim stažem odnosno stažem osiguranja sa povećanim trajanjem. Time se naime narušava postojeći sustav mirovinskog sustava i bilo bi vrlo teško unaprijed utvrditi iznos mirovine posebice u slučaju kada je radnik radio na poslovima različitog stupnja beneficije a naročito za kombiniranu mirovinu. Iz prijedloga zakona ne može se zaključiti je li opisani način izračuna mirovine povoljniji npr. za policijske službenike od uvjeta propisanih člankom 6. Zakona o pravima mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba što dovodi do pravne nesigurnosti, stoga je nužno prije svega jasno propisati način izračuna visine mirovine kako za policijske službenike tako i za sve ostale kako bi svaki od njih mogao jasno mogao utvrditi visinu svoje mirovine kao i vrijeme odlaska u mirovinu. Osim toga, ovim prijedlogom zakona umanjila bi se postojeća razina mirovinskih prava za djelatne vojne osobe, policijske službenike, ovlaštene službene osobe, pirotehničare i pomorce. Naime, prosječna mirovina ostvarena prema posebnom propisu za djelatne osobe prema sadašnjim podacima jest 3 656 a ovim prijedlogom i to na grubom izračunu, ona bi otprilike pala za 1 200 kuna i iznosila bi 2 400. Napominjem još jedanput da je ovo uopćeni grubi izračun jer u prijedlogu zakona niti nisu jasno i nedvosmisleno propisani načini izračuna s obzirom da svaka kategorija ima svoje posebnosti te da svakoj osobi treba pristupati individualno budući da je mirovina individualno pravo. Osim toga, u prijedlogu SDP-a suštinski se ne preispituje osnovanost i stvarna potreba primjene povećanog staža već se samo razrađuju modaliteti ostvarivanja novoga prava i to na zatečenom stanju. To pak nije svrsishodno provesti bez prethodne, stručne verifikacije kriterija i uvjeta za ostvarivanje prava na mirovinu sa tzv. beneficiranim radnim stažem. Držimo da bi se novi sustav morao temeljiti na zaštiti na radu i na prevenciji a samo tamo gdje nije moguće osigurati eliminaciju štetnosti na uvjere rada, trebalo bi se osigurati ostvarivanje prava na beneficirani radni staž. U Ministarstvu rada i mirovinskoga sustava u tijeku su aktivnosti koje su usmjerene da se važeći sustav beneficiranog staža revidira u skladu sa postojećim uvjetima za što je nužna dubinska analiza, za što je nužan elaborat što ovaj prijedlog zakona nema za podlogu. A treba reći da je condicio sine qua non donošenja ovakvog zakona upravo dubinska analiza kako bi prijedlog zakona odgovorio na zaista stvarne potrebe društva, u ovom slučaju poslova i zanimanja s beneficiranim radnim stažem. Vlada RH također smatra da predloženi zakon ne uređuje na cjeloviti i odgovarajući način prava za pojedine skupine osiguranika čija su prava sada uređena sa više zakona. osim toga, ovaj prijedlog široko također zadire i u postojeći mirovinski sustav na neodgovarajući i na složen način sa nejasnim učincima. Dakle, bez prethodnih analiza, bez elaborata, uvodi se institut profesionalne mirovine i njezinih inačica i kombinacija kojih je sveukupno 5. Vlada RH osobito ističe da s obzirom na značaj i u logu Oružanih snaga RH i specifičnost vojne službe, njihova prava trebaju biti uređena posebnim propisom kao što je to do sad i uređeno. Bez predmetno je pak propisivati prenošenje Direktive 79/7 iz 1978. godine budući da je Zakonom o mirovinskom osiguranju već usklađen s tom direktivom. Također ističemo da su netočni podaci vezani uz povećane rashode državnoga proračuna jer su navedeni u gotovo istim iznosima od 29 milijuna i 70 tisuća kuna kako za 2018. godinu tako i za 2019. i 2020. godinu a realno prikazani rashodi imali bi pak znatno veću tendenciju rasta. Osim toga, valja spomenuti i da nije istina da Vlada ukida zanimanja i poslove, to nije točno, međutim u tom kontekstu samo bi citirala NPR (Nacionalni plan reformi) iz 2015. godine kada je ministar rada bio upravo predlagatelj, i tada se na stranici 63. vezano uz poboljšanja učinkovitosti mirovinskoga sustava kaže slijedeće: „Revidirat će se lista zanimanja i radnih mjesta na kojima se staž računa s povećanim trajanjem s ciljem smanjenja broja tih zanimanja za 50%.“ Dakle, kad se ovdje govori o ukidanju, onda se vjerojatno referirate na ovaj dokument iz 2015. godine jer Vlada Andreja Plenkovića nikad nije spomenula da se nešto ukida već upravo isključivo govorimo o dubinskim analizama i elaboratu kao podlozi za daljnje akcije u skladu usklađivanja sa stvarnim potrebama. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo repliku, izvolite gospodine Mrsić.
Da je uvažena tajnica pogledala podatke iz NPR-a onda bi znala da to 50% znači smanjenje broja mjesta koja ne postoje, dakle i do sada imate zanimanja koja su tamo izlistana, koja više ne postoje, 50% njih više ne postoji i dakle to je jedna od stvari koje piše u tome ali ono što smo mi htjeli napraviti je jednostavno riješiti problem beneficiranog radnog staža, 50% ne znači ukidanje, znači reviziju, to znači da se makne broj zanimanja koja su u tim tablicama u Zakonu o beneficiranom stažu. S druge strane ne govorite istinu kada ste izračunavali mirovine djelatnih vojnih osoba i policajaca. 10 najpovoljnijih godina u prosjeku, imate to i u HZMO-u statističke informacije 3996 kuna i 39 je njihova prosječna mirovina. Sa ovih pet najpovoljnijih godina ona bi bila 4342 kune. Prema tome, nemojte obmanjivati sa brojkama koje nisu točne, prema tome pet najpovoljnijih godina i to su nam i sindikati priznali na sastanku sa sindikatima. Zašto ste to rekli? Zato što ste zaboravili da se te njihove mirovine umanjuju za 5 ili 10% dodatno nakon izračuna.
Odgovor gospođa Burić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine Mrsiću. Dakle još jednom ću spomenuti, dakle kada govorite o ukidanju zanimanja i vezana uz beneficirani radni staž to je ono što je vaša vlada napisala u nacionalnom planu reformi 2015. godine kada govorite da ćete „revidirati listu zanimanja i radnih mjesta na kojima se staž računa s povećanim trajanjem, a sve sa ciljem smanjenja broja tih zanimanja za 50%“. Dakle to je zapisano na stranici 63, ako treba podsjetiti evo ovdje je materijal. A što se tiče izračuna o kojem ste govorili dakle izračun nije pao s nema, izračun je napravljen u HZMO-u. Rekla sam i u uvodnom govoru da se radi o grubom izračunu budući da je nužno jasno propisati način izračuna, a ovdje nisu dani takvi parametri, dakle nisu jasno i nedvosmisleno propisani. Hvala.
Hvala i vama. Otvaram raspravu. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Sada nas ima 1,2,3,4,5,6 koji mogu govoriti 7. sam ja, moglo bi se nastaviti čak i u kafiću, ali ja ću dati riječ gospodinu Anti Babiću. Gospodin Miro Bulj, nema ga možda mu zato nisam dao riječ. Gospodin Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicima. Ja ću nastojat biti kratak s obzirom da se i predlagatelj i ono što je govorio, ali i u ime ministarstva odnosno Vlade poštovana državna tajnica da se n e bih ponavljao, reći u samom uvodu ono što je zapravo predlagatelj odnosno naš kolega Mrsić govorio, a vezano i za vrijeme održavanja ove točke dnevnog reda. Mislim da sa rasporedom kojeg dobivamo to znamo unaprijed, dakle nemoguće je sažeti sve točke dnevnog reda u sat ili dva vremena, to je svima jasno i ne znam zašto se kolege pozivaju na takve stvari, mislim da to nije korektno. A što se tiče samih prijedloga kluba SDP-a ja stvarno moram pohvaliti kolegu Mrsića, mislim da je ovo sada treći ili četvrti prijedlog od vlasništva u domovima umirovljenika, zatim ono povećanje od 27% i sada ovog Prijedloga zakona o profesionalnoj mirovini, imali smo malo prijedlog za dječji doplatak, dakle sve pohvale. I ja volim tu konstruktivnost i mislim da je nešto dobro i u tom anglosaksonskom svijetu pogotovo u germanskom, oni kažu parlamentu da kada ste zadovoljni to sve raduje, ali kada čovjek predlaže, kritizira to samo može držati one koji to radnim budnima, a u ovom slučaju Vladu i dobro je da Vlada o tome razmišlja, da je to nekakav push of the government tako to ljudi vole reći. Dakle ja ću samo kratko ono što smo mi dobili na Odboru za mirovinski sustav, a tada su bili predstavnici sindikata zapravo govorilo se o ovom vašem prijedlogu u kojem je istaknuto da ovim predloženim zakonom se uređuju prava iz obveza mirovinskog osiguranja za osiguranike koji rade na poslovima i zanimanjima na kojima se staž osiguranja računa s povećanim trajanjem i to ste vi rekli onako u najkraćim riječima da se i onima koji idu u mirovinu može omogućiti da budu u radnom odnosu odnosno da se iz njihovih prihoda oni sami financiraju kako ste to rekli. Vlada RH je naravno dala mišljenje i nije prihvatila ovaj vaš prijedlog, meni je da ne ponavljao određene stvari zapelo za oko ono što je vezano za ozbiljnost jednog prijedloga zakona. Ne kažem da je on neozbiljan, ali oni su se referirali na netočne podatke vezano za povećane rashode po ovom prijedlogu zakona koji su … 29 milijuna kuna za svaku godinu s tim što ste se vi ispravili i rekli sada nekih 118 milijuna kuna što je četiri puta više. Ali bez obzira na to svaki prijedlog zakona koji ide u hrvatski proračun on se veže za PFU obrazac i u Zakonu o proračunu propisano da prijedlozi zakona kao fiskalne procjene posljedica za proračun moraju sadržavati prijedloge za pokrivanje povećanih rashoda proračuna. Dakle to je ono vezano za ozbiljnost odnosno za financije. Ja ću nastojat skratiti vezano za ovaj prijedlog i reći da prava zaposlenika na poslovima razminiranja su cjelovito uređena posebnim zakonima jer se njima s obzirom na specifičnost te kategorija osiguranika mogu ostvariti upravo onu razinu prava koju uređuju ti posebni zakoni, a o njoj država vodi posebnu skrb. Zakon o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba i policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba uređen je poseban sustav generacijske solidarnosti za djelatne vojne osobe i za policijske službenike i ovlaštene službene osobe sa određenom razinom prava prikladnom zapravo za te kategorije korisnika. Pravo na starosnu mirovinu i to treba uvijek iznova govoriti, zapravo se stječe sa 65 godina života i sa najmanje 15 godina mirovinskog staža, neovisno o spolu, sniženje starosne granice, ovisno o stupnju povećanja staža i dužini rada provedenih na tim poslovima sa punim radnim vremenom. Ja neću ovdje govoriti vezano za povećanja za 12 15, 12 16 i 12 18, mislim da je to već rečeno, želim reći da prava osiguranika članova posade broda cjelovito su uređena Pomorskim zakonikom i o tome smo čini mi se u ovih mjesec ili dva dana govorili dva ili tri puta. I kad smo implementirali određene direktive i ta su prava zapravo sveobuhvatno uređena za pomorce i posade brodova i upravo zbog specifičnosti te kategorije osiguranika, kao što je staž osiguranja po osnovu razdoblja tzv. čiste plovidbe i nema razloga da se on kao takav izdvaja u poseban zakon. Što se tiče navoda, koliko sam vidio o potrebi jednoznačnog uređenja prava iz mirovinskog osiguranja, već su nakon programa gospodarskog oporavka uvedenog tada programom Vlade iz 2010. godine zapravo posebni ti propisi približeni općem sustavu putem zakona, gospon Hrelja, bio je Zakon o najvišoj mirovini, ukoliko se sjećam te Zakona o smanjenju mirovina, odnosno određenih i ostvarenih prema posebnim propisima iz mirovinskog osiguranja, u koje spadamo i mi, te bi nekakvo daljnje zadiranje bilo u neskladu s potrebama osiguravanja dostojne starosti, odnosno socijalne sigurnosti za slučaj nastalog rizika starosti, smanjenja ili gubitka radne sposobnosti, smrti osiguranika. Propisivanje posebne dobne granice i mogućnost rada i korištenje mirovine, u ovom slučaju nije prihvatljivo rješenje, imajući u vidu da se tim kategorijama osiguranika zapravo omogućuje taj raniji odlazak u mirovinu, upravo zbog nemogućnosti rada nakon određene dobi u tim specifičnim zanimanjima. Naravno, može se govoriti za one kojima nije oduzeta ta mogućnost je li to moguće ili nije. I nije prihvatljivo, također, da se korisnicima određuje povećanje od 27%, što se zapravo prepoznaje kao dodatak na mirovinu prema Zakonu o dodatku na mirovinu ostvarenu i određenu prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, a dodatak se određuje isključivo na mirovinu ostvarenu i određenu isključivo prema općem propisu. Zbog samog postupnog širenja obračunskog razdoblja na cijeli radni vijek i smanjenje razlika u razini mirovina ostvarenih prije i nakon 1. siječnja 1999. godine prema Općem propisu. Da, gospodin Mrsić je govorio o prijedlogu zakona gdje se predlaže zapravo odrediti najpovoljniji petogodišnji prosjek plaća od 1. siječnja 1970. godine, odnosno prema povoljnijem izračunu u odnosu na opći propis što je opet u suprotnosti sa zakonom o samom dodatku na mirovine, određene, odnosno ostvarene isključivo prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Osim toga, prema vašem prijedlogu zakona, treba reći da prema Zakonu o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba, mirovina se određuje od 10 godišnjeg mjesečnog prosjeka plaća djelatnih vojnih osoba u oružanim snagama Republike Hrvatske, odnosno policijskih službenika u Ministarstvu unutarnjih poslova i djelatnika na posebnim dužnostima i ovlastima u sigurnosno-obavještajnom sustavu Republike Hrvatske. Dakle, možda se još treba istaći da nemogućnost istovremenog važenja više zakona za iste kategorije osiguranika i da ne oduzimam vrijeme našim sljedećim kolegama koji će sudjelovati u raspravi, a da bismo mogli završiti do 19h. Isto tako treba naglasiti da nije jasno iz kojeg razloga se ukida zapravo ovaj članak 5. koji ste predložili vezano za Zakon o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, kojim znadete da se omogućuje zapravo vrhovnom zapovjedniku Republike Hrvatske da on, zapravo, svojom odlukom djelatnu vojnu osobu koja ima iznimne zasluge, može zapravo unaprijediti, odnosno ako postoji neki drugi osobiti važan razlog i prije ispunjenja uvjeta stjecanja prava utvrđenih tim posebnim zakonom. Sam zakon prijedloga o profesionalnoj mirovini zadire, mišljenja smo i u Ustavne ovlasti predsjednice Republike Hrvatske pa bi možda stoga trebalo i pitati mišljenje samog Ureda predsjednika. Moram još naglasiti, a bilo bi nekorektno da to ne kažem, ovdje s nama je i pomoćnik ravnatelja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, gospodin Bulaja, s kojim sam u nekoliko navrata razgovarao o ovim stvarima, molio sam ga da imamo točna pojašnjenja. Ja ih namjerno zbog kratkoće vremena i poštovanja prema drugim kolegama nisam govorio. Mi smo zapravo naveli nekih 12 točaka u kojima detaljno obrazlažemo ovo što ste vi naveli u vašem prijedlogu zakona i naravno ne samo zbog mišljenja Vlade Republike Hrvatske da HDZ neće prihvatit ovaj prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. I replika je bila? Aha, imate pravo od gospođe Alfirev i gospodina Mrsića. Izvolite gospođo Alfirev.
Hvala poštovani podpredsjedniče Sabora. Kolega Babiću, ovako. Dakle definitivno, naravno, ova inicijativa kolege Mrsića je izuzetno dobra i sad koliko treba tu neke stvari u raspravi promijeniti vidjet ćemo i u drugom čitanju, ali mislim da biste je i vi svakako trebali podržati, a ono što bih htjela vama reći, dakle, spomenuli ste ozbiljnost. Dakle, definitivno mislim da trebamo govoriti zaista o ozbiljnosti. A kad govorimo o ozbiljnosti, onda je za mene ozbiljno svaki problem čovjeka. Mi ovdje zapravo govorimo i radimo na tome, i trebali bismo raditi da donosimo one zakone koji odgovaraju na probleme ljudi. Definitivno na probleme gotovo svakog čovjeka i pokriti sva ona područja koja nisu pokrivena, a to ovaj Zakon upravo i radi, predlaže. Vi ste spomenuli, čini mi se da ste rekli da se s time ne slažete, a ja ću vam reći da se upravo dakle, imam suprotno mišljenje od vas, a radi se o tome da djelatne vojne osobe, policijski službenici, ovlaštene službene osobe trenutno po Zakonu o pravima iz mirovinskog osiguranja ne mogu, nemaju pravo dakle, dodatno raditi nakon ostvarenja svoje mirovine. E pa, samo ću spomenuti, dakle, u razgovoru sa čovjekom, sa živim čovjekom koji je otišao u mirovinu po čl. 6. ovog Zakona, a prošao je, dakle, krenuo je u Domovinski rat sa 19. godina, nakon toga je bio djelatno vojno lice, prošao je sva bojišta, djelatno vojno lice, educiran u Americi, dakle, jedan časnik je išao sada u mirovinu sa 3600 kuna. Još uvije mora, ima dakle, i sve probleme, ima i djecu na školovanju i slično, njemu je trenutno zabranjeno raditi. Ne može raditi.
Vrijeme, vrijeme, vrijeme. Biti ću rigidan oko vremena jer smo si zadali nekakav sat. Želite li odgovoriti? Želi. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Dakle, kada govorimo o ozbiljnosti, ako ste pratili moju raspravu, ja sam upravo rekao zbog kojih razloga i na koji način nije moguće prihvatiti ovaj Prijedlog zakona. Pohvalio sam ja gospodina Mrsića, s obzirom na njegove prijedloge i mi to vidimo zapravo, s obzirom da sam ja zadužen u ime Kluba, jako ovaj, pazim kada dolazi nešto iz vašega Kluba da to možemo na jedan korektan, pravedan način obrazložiti u Hrvatskom saboru koristeći naše institucije u RH. Referirali ste se na jedan slučaj jedne djelatne vojne osobe, koliko sam razumio, koji ima određene kvalifikacije, umirovljen je a ne može raditi. Sad tko može raditi. On može prekinuti mirovinu i raditi, ali u to vrijeme ne dobiva mirovinu, ovo što je predlagao gospodin Mrsić. Dakle, intencija je da on može primati mirovinu i dodatno može raditi, odnosno da iz svojih doprinosa financira svoju mirovinu. No, meni je drago da se vi zalažete za ovu problematiku vezano za mirovine i mirovinski sustav i imate jako dobrog mentora koji sjedi tu do vas, koji vas može poučiti mnogim stvarima. HZMO je jedna vrlo kvalitetna i jaka institucija u hrvatskom društvu i siguran sam da oni jako dobro prate sva događanja koja se događaju u društvenom životu RH i detektirajući određene probleme i predlažu određene ili prijedloge zakona odnosno stvari koje idu u korist umirovljenicima. Zbog toga, hvala na interesu za ovu temu, a i mentor gospodin Hrelja vam to može jače i bolje pojasniti nego ja.
Dobro. Druga replika, gospodin Mrsić.
Hvala lijepo. Hvala na pohvalama. Ja radim samo svoj posao kao saborski zastupnik. Ali da se malo referiramo na papire, pa već kad smo o papirima govorili, ja ću pročitati jedan pasos. Kaže: više od polovine radnih mjesta i zanimanja biti će ukinuto ili će stupanj povećanja staža biti smanjen, te će se redefinirati institut sniženja dobne granice za stjecanje prava na starosnu mirovinu, ovisno o stažu osiguranja u efektivnom trajanju provedenom na radnom mjestu na kojem se staž osiguranja računa s povećanim trajanjem. Slijedom navedenih izmjena očekuje se dulji ostanak u svijetu rada i smanjenje priljeva budućih umirovljenja ovih kategorija osiguranika, ali i smanjenje iznosa doprinosa posljedično ukidanju ili smanjenju bonifikacije. To je 2017., državna tajnica ne čuje, 2017. nacionalni program reformi. Vi ste tu vrlo jasno rekli da smanjujete broj ljudi koji su na beneficiranom radnom stažu, da im smanjujete bonifikaciju, da im smanjujete njihova prava. To piše u vašem programu 2016., 2017. Ono što smo mi 2015. zapisali nije bila ova intencija. Naša intencija je bila da se smanji broj mjesta sa beneficiranim radnim stažem, ali onih mjesta koje u RH ne postoje. Vi ste s ovim vrlo jasno Europskoj komisiji odredili. Smanjiti ćete broj mjesta, ne samo da ćete smanjiti, nego i onima koji ostaju ćete još smanjiti bonifikaciju. To znači da onaj koji je bio 18/12, će biti onda 16/12 itd. Prema tome, nemojte onda lagati i optuživati da smo mi kao Vlada pokrenuli … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica Radin: Vrijeme gospodin Mrsić.]] MI smo pokrenuli izmjene, a vi ste… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Vrijeme, neumoljivo teče vrijeme. Toliko neumoljivo da sad ima, ipak nije toliko neumoljivo jer će odgovoriti na repliku gospodin Babić. Izvolite.
Ukratko, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Vi ste se zapravo, kolega Mrsić, referirali na ono što je rekla državna tajnica. Ja to u svom izlaganju nisam govorio. I zapravo ste odgovorili njoj. Dakle, niti u jednom trenutku se nisam obazirao na to, ukoliko se to stvarno dogodilo i ukoliko je to u nacionalnom programu reformi, ja nemam taj program ispred sebe i ne mogu potvrditi je li to točno ili nije, ali mislim da nije. Mislim da je državna tajnica to dobro rekla. … [[Upadice sa strane, ne čuje se.]]
Hvala vam lijepa. Naći ćete se poslije. I sada gospodin Silvano Hrelja ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HUS-a, kao svjedok vremena. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo nas u malom broju i dozvolite jednom čovjeku koji danas ima 60 godina da možda bude ozbiljno neozbiljan, ali u svakom slučaju ozbiljno neozbiljan, ali u svakom slučaju sa ove govornice se inače razgovara načelno o prijedlogu zakona, o pozitivnim stranama, negativnim itd. Ja ću reći da moj razlog zašto ću glasati za ovaj zakon, iako mu sudbino znamo je jer mi se sviđa, jer mi se sviđa kao ideja. Jer bih čak možda poznavajući i radeći ovdje na ovim poslovima mogao čak i pisca na neki način potpisnika definirati tko stoji iza ovog teksta, elaboracije itd. Izuzetan naravno stručnjak, ali za ovo implementirati mislim da bi trebalo imati međuresorski pristup, da bi to ako bi se Hrvatska odlučila riješilo problem imanja deset ili više posebnih propisa, da bi svi oni koji rade pod uvjetima staža osiguranja sa uvećanim trajanjem imali podjednaka prava i jedan propis. Mislim da je to temeljna intencija svega ovoga i kao takva ona je i meni vrlo pozitivna i prihvatljiva. Naravno da Vlada ima pravo reći i na kraju krajeva i reći mi smo spremni, sposobni, imamo iza sebe stručnu službu, možemo napraviti kvalitetnije, bolje. Ili ovo može jednostavno reći, ovo što imamo smatramo boljim. Vrlo legitimno i tu ne treba si predbacivati tko je šta mogao i tko je da je htio mogao je itd. Mislim da to su rasprave koje moramo, mislim da moramo biti iznad toga jer ne koriste na kraju krajeva ničemu. Ja ću se otvoreno zalagati i zalažem se da se poslovi sa stažom osiguranja sa uvećanim trajanjem definiraju kao profesionalna mirovina negdje u budućnosti ako ne sada iz jednog razloga što smatram da kad čovjek prestane biti vojnik ili policajac i prestane udovoljavati svim zahtjevima te profesije da on još uvijek ima radnu sposobnost, da može raditi neki drugi posao i da može na kraju krajeva zaraditi sam kroz doprinose polovicu svoje mirovine što nije za odbaciti. Sjećam se da je u svim Vladama su ljudi povućeni iz neke mirovine pa su radili, pa su radili četiri godine negdje državni tajnici, zamjenici ministara. Uplaćeno je na temelju njihovih plaća je uplaćeno 200, 300 000 kuna. Oni osobno od toga nemaju nikakve koristi. To se dešavalo, to će se događati u svim vladama itd. Mislim da bi o tome isto trebalo voditi računa da nakon toga što prestane biti vatrogasac, policajac, vojnik da nije prestao svijet, nego da postoje i drugi poslovi i drugi korisni poslovi kojima bih mogao doprinositi društvu. Zato sam na neki način zainteresiran otvoreno i pozitivno gledam na ovaj Prijedlog zakona o profesionalnoj mirovini. Naravno da nastavno na poslove sa beneficiranim stažom mi ćemo prije ili kasnije morati reći koje to poslove nije moguće raditi do 65 ili do 67 godine, jer jednostavno nije moguće. Psihofizički su napori takvi da ih ljudi prosječni ili 90% ljudi koji to obavljaju ne mogu izdržati, a to sve u cilju da smanjimo broj invalidskih mirovina. Jer ti ljudi kad nemaju izbora, a ne mogu raditi posao onda se radi pritisak na invalidske mirovine. Dakle, to je sve zatvoreni krug i moramo ga tako promatrati. Naravno htio sam i korigirati jednu ovdje poziciju oko drugog mirovinskog stupa, pa ako se ja dobro sjećam gospodine Mrsić kad ste ovima koji su po posebnim propisima, dali ste im da daju izjavu u određenom roku da li žele ostati u drugom stupu. Dakle, ako je netko od njih rekao da želi, onda ste mu morali ostaviti na korištenje drugi mirovinski stup. Dakle, mi imamo otprilike i tu poziciju koju opisujete u ovom zakonu i sada na snazi. Nitko nema pravo nekome uzeti osobni račun ako ga prije toga nije pitao za zdravlje. Ovo je samo bila obrnuta tehnika. Naravno da postoje i zanimanja koje imaju pristojne plaće u RH da ne kažem za obične građane ili one sa prosječnim plaćama veoma visoke plaće u skladu sa nekim svjetskim standardima i piloti i kontroli letenja itd. I da će oni vjerojatno spasti pod kategoriju najviše mirovine i da njima ona njihova ušteda u tom relativno kratkom radnom vijeku u drugom mirovinskom stupu je dobro došla i oni će imati pravo dobiti mirovinu iz dva stupa bez obzira što su se njihova temeljna mirovina definira posebnim propisom. Naravno da je moguće iz dobrog razmatranja sveg ovog, ne kažem da je ovo idealno rješenje, može se dograđivati, može se puno toga još osmišljavati. Moguće je raditi tzv. razmjerne mirovine bilo da se radi razmjerna u odnosu na staž osiguranja koji je netko proveo po posebnim propisima, dakle sa stažom osiguranja sa povećanim trajanjem ili beneficiranim stažom. Ili ako je imao pun radni vijek u tim poslovima i nakon toga i zaradio profesionalnu mirovinu, a nakon toga radio 10 godina po općim propisima neke druge poslove onda bi dobio razmjeno za 10 godina po općim propisima. Dakle, dobio bi svoju punu plus ovu drugu mirovinu. Ja znam da je to teško, slušati onima koji imaju 1500 ili 2000 kn ili 1000 kn mirovina, ali svijet rada je kompleksan i ne može nitko u 60-tim ili 70- tim ispraviti sa visinu mirovinu ono što nekome nedostaje radni staž, što nije imao sreću, što nije imao dobrog poslodavca, pa su uplate male. Ali, ovaj sustav je sveobuhvatan, on je za sve one koji su radili i ima stvarne varijacije na temu. Meni je bitnije, da su te varijacije ispravne, pravične, kao što bi bilo jako jako ispravno i pravično uvesti obiteljske mirovine, doista 70 ili 80 g. zajedničkog staža, meni znači puno više od prava na mirovinu od preminulog supruga, od one udovice koja nikada nije radila. Dakle, bitno je za ovaj sustav da rješenja budu pravična, da budu poštena i da budu pravila unaprijed poznata. Prema tome, ovdje dileme kod ovog zakona nema. Mišljenje vlade je negativno. Zakon neće doživjeti nažalost, ono što su priželjkivali sindikati, da u 2 čitanju doživi neke poboljšice već će pasti na prvom čitanju, a to je po sili većine, što mene neće spriječiti da glasam za ovaj zakon i da gledam na ovaj zakon kao jednu dobru provokaciju, dobru inicijativu, da malo promislimo, da li je ovo što imamo je doista najbolje ili može i drugačije, s obzirom da imamo informacije, da su europske države pribjegle dosta ovom institut profesionalne mirovine, a opet da budemo ispravni oko beneficiranog radnog staža, znate zadnja revizija se radila negdje '90. g. '85., '86. itd. prošlog stoljeća. Sjećam se tada sam bio inženjer sigurnost u brodogradnji, aktivno sam sudjelovao u određenim radnim mjestima, brodograđevnim, na reviziji, od tada pa do danas nove neke revizije nismo imali, tehnologije su se promijenile. Dakle, opravdano je govoriti o reviziji beneficiranog staža. Nitko neće ukinuti ono što je netko do sada uplaćivao, da se razumijemo, to su stečena prava, dakle, nova pravila, nova benefikacija, može biti samo od dana nastupanja nekih novih zakona, odnosno, nakon revizije koja će reći, da, ovdje se nije ništa promijenilo, ostaje 6 mjeseci, 18 za 12 ili da ovdje se tehnološki puno toga promijenilo, pa umjesto 15, 12, će biti, umjesto 16, 12, će biti 15 12 ili 18 12 biti će 15 12. Dakle ne treba širiti, ja vidim da se u medijskom prostoru dosta širi i panika, sada će se sve ukinuti, ne ništa se neće ukinuti, ne može se ukinuti za sve one godine gdje je uplaćen doprinos to su stečena prava, stečena prava u mirovinskom sustavu se stiču i nadograđuju uplata doprinosa kroz godine staža i godine rada. Prema tome Klub GLAS-a i HSU-a će podržati ovaj prijedlog zakona, iako je i sudbina ovog zakona veoma izvjesna. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Ujedno predlažem, pozdravljam predstavnike Vlade, pozdravljam gospođu Roščić, pozdravljam gospodina Mrsića, pozdravljam gospodina Hrelju i to je, svoja 2 suradnika, to je sve što je ovdje danas, ali i sutra, sigurno ćemo imati. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne, ne, izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite, smo se odlučite, kome ćete se obratiti, gospodinu Hrelji ili gospođi Roščić. … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica: Ne, malo duže od minute. Pa dovršiti ćemo.]] Ne, ne ići ćemo, vi, uzmite si vrijeme koliko vam treba.
Kaže Vlada da će u sustavu beneficiranog radnog staža će se stvari promijeniti, na način da se, citiram, to je sustav, znači to je objavljeno u samom nacionalnom programu reformi, smanjiti će se broj mjesta, dakle, za koje će biti povećano trajanje. Također smanjiti će se obuhvat onih koji imaju pravo na rano umirovljene i to je ono što bi želio tu vrlo jasno reći. Kada govorimo revizije mjesta, dakle, sa povećanim trajanjem, intencija nije bila da se ta mjesta ukinu, nije bila intencija da se ta mjesta, smanji njihova bonifikacija, nego je bila intencija da se napravi reda i u tom sustavu. 2016. je nacionalni program reformi, 2017. je nacionalni program reformi, piše vam na webu vrlo jasno ste rekli u programu za 2017. da će doći do smanjenja broja ljudi koja će imati pravo. Kada govorite o paralelnom sustavu, ostvarivanju prava na mirovinu, ovim prijedlogom zakona, se samo osigurava transparentnost, jednostavnost i ujednačenost ostvarenja prava na mirovinu tih osoba koje su ostvarivale prava na temelju do sada paralelnih zakona, to je ono što je rekao i gospodin Hrelja, 10-tak zakona regulira ovu tematiku. Ovo je onda jedan zakon koji referira se na sve te zakone. Vlada kaže da se prijedlogu zakona će biti, u biti se razrađuju modaliteti, ostvarenje novog prava zatečenom stanju, te da su u tijeku aktivnosti koje su usmjerene na važeći sustav beneficiranog radnog staža revidira. To smo vidjeli, očito da se želi neke stvari ukinuti i smisao ovog zakona nije da revidira beneficirani radni staž nego je smisao ovog zakona da uredi materiju. Vlada ističe da prijedlog zakona široko zadire u postojeći mirovinski sustav na neodgovarajući i složen način s nejasnim učincima na prava iz mirovinskog osiguranja osiguranika obuhvaćen je ovim prijedlogom zakona. U odgovoru na to, mogli ste vrlo jasno reći da učinci su jasniji, omogućavaju svim umirovljenicima na jednako pravo na ulazak u svijet rada, na jednako pravo na izjednačavanje njihove mirovine koja se i dalje temelji na bodovnom sustavu sa tzv. starim umirovljenicima i ranije umirovljene adekvatnije težini poslova koje obavljaju. Vlada kaže da bi se prijedlogom zakona umanjila postojeća razina prava iz mirovinskog osiguranja. Očito da izračun koji su radili u HZMO-u su vjerojatno zaboravili da po ZOMO mirovine ovih umirovljenika imaju i određena smanjenja za 8 do 20% jedanput i dva puta po 10%, prema tome vjerojatno se to na određeni način željelo izbjeći. U mišljenju Vlade također se smatra da je vrlo teško utvrditi iznos mirovine te neće se moći odrediti visina mirovine jer to nije moguće učiniti. Pa ni sada prema sadašnjim zakonima je vrlo teško izračunati i ona se računa individualno, za svakoga je vrlo teško izračunati općenito. Notorna je činjenica da pet uzastopnih godina rada daje bolji prosjek vrijednosnog boda za utvrđivanje visine mirovine u odnosu deset godina. Pa to je logično, pet godina je uvijek bolje nego deset godina ili na cijelo obračunsko razdoblje. Također apsurdno je isticati da prijedlog zakona nije u skladu s intencijom dužeg ostanka u svijetu rada uz toliki broj nezaposlenih, registriranih u Zavodu za zapošljavanje. Prijedlog zakona omogućuje oslobađanje starih i istovremeno otvaranje novih radnih mjesta, omogućavajući zaposlenje svim umirovljenicima koji izlaze iz ovog sustava. I u ovom sustavu ne možete ostati vječno, morate iz njega izaći. Očito je da Vlada ne želi riješiti ovo pitanje, ali mislim da će polomiti zube na beneficiranom radnom stažu na način kao što je predložen Nacionalni program reformi koji sam evo citirao koji se nalazi na web-u, vjerojatno državna tajnice znate 2016., 2017. vrlo jasno vam piše šta ste odlučili raditi na tom području. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Zaključimo raspravu. To je bilo prvo čitanje znači, o drugom čitanju ćete biti. … [[Upadica se ne razumije.]] To je konačni prijedlog? A konačni prijedlog, onda će se glasati kada se steknu uvjeti. Sutra imamo u 9,30 Prijedlog zakona o šumama, nalazimo se opet svi zajedno ovdje u 9,30. SJEDNICA PREKINUTA U 19,03 SATI.
Prijedlog zakona o profesionalnoj mirovini, prvo čitanje, P.Z. br. 276. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvaća se prijedlog zakona o profesionalnoj mirovini. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 71 za, 4 suzdržana, 15 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.