Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Na osnovu službene evidencije, konstatujem da sednici prisustvuje 98 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 99 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od trećine poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečena da sednici prisustvuje narodni poslanik Ksenija Milivojević. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZA IZBOR SUDIJA USTAVNOG SUDA Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku. Izvolite.
Da li da sačekam ovu seobu ili da krenem sa diskusijom? Srećan vam put, možete slobodno da idete, danas ste završili posao sa dnevnicom, nemate nikakve obaveze. Gospodine Mihailoviću, pobeže Marković zato što zna šta je napravio sinoć. (Dragan Šormaz, dobacuje: Nemoj da pominješ dnevnice, uzeli ste 15 miliona, a mi samo tri.) Posle izađi, pa to objasni. Znači, oslobođeni ste obaveze, ne morate da prisustvujete, vas to ne interesuje. Dakle, gospodine Mihailoviću, Predrag Marković je juče demonstrirao da je ovaj poslovnik i Ustav nešto što njega ne obavezuje, pa čak ni kada je on autor. Juče je na brzinu, dok niste mogli da se pogodite kako da obezbedite stalno prisustvo od 126 poslanika u ovoj sali, procedio kroz zube i preko one njegove brade, da se po hitnom postupku stavlja predlog SRS za pokretanje postupka za opoziv predsednika Republike. Na brzinu je završio glasanje. Kada mu je predočeno da, ukoliko koristi nešto što stoji u Poslovniku, onda sve predloge za hitan postupak treba da stavi pred Skupštinu, da se Narodna skupština o tome izjasni. On nas je prevario, rekao je da je to bio jedini predlog za hitan postupak. Podsećam vas, znam da to nemate kod sebe, da je 11. novembra, ove godine, Vlada uputila Predlog zakona o bankama, sa predlogom da se, saglasno članu 161. Poslovnika Narodne skupštine, donese po hitnom postupku. To juče nije stavljeno na izjašnjavanje Narodnoj skupštini. Zašto nije stavljeno? Zato što Marković tumači jedno pismo Vlade, koje se završava jednim stavom koji glasi: "Saglasno odredbama člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, Vlada Republike Srbije predlaže Narodnoj skupštini da se Predlog zakona o bankama uvrsti kao 5. tačka dnevnog reda Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine, koja je sazvana za ponedeljak, 14. novembar 2005. godine". Kada uzmete Poslovnik i pogledate šta je napisano u članu 92. videćete da ovo nema veze sa članom 92, što znači da oni u Vladi ne znaju za Markovićev Poslovnik. U članu 92. je napisano: "Narodna skupština odlučuje posebno o svakom predlogu za izmenu i dopunu predloženog dnevnog reda". Juče smo imali predloženi dnevni red Četvrte sednice. Onda kaže: ''Nove tačke koje su unete u dnevni red na osnovu predloga za dopuni dnevnog reda'', pa onda ''predloga za spajanje'' nije tačno, nema potrebe da to ovde stoji, "ili predlog za hitan postupak –uvršćuje se u dnevni red." Znači, tek pošto Narodna skupština završi sa izjašnjavanjem po hitnom postupku, može da se aktivira član 92.Marković je grubo prekršio taj zakon. Zašto? Da bi se dodvorio Borisu Tadiću, jer računa da Boris Tadić ima više od 5% popularnosti, pošto G17 nema ni jedan posto. Nema! U kakvom neregularnom statusu se nalazi Narodna skupština povodom tačke koja je na dnevnom redu – izbor sudija Ustavnog suda, vi što pričate da je tema, uzmite Ustav Republike Srbije, pa pročitajte član 126. Kaže se: "Ustavni sud ima devet sudija. Funkcija sudije Ustavnog suda je stalna. Predsednik Ustavnog suda bira se iz reda sudija na pet godina i ne može ponovo biti biran na istu funkciju". U Markovićevom Poslovniku Narodne skupštine, koji naravno primenjuje ''bratski'' i Boris Tadić, napisano je, kada je u pitanju izbor za Ustavni sud, to je član 184, sledeće: "Predlog za kandidate za predsednika i sudije Ustavnog suda..." Predsednika Ustavnog suda ne bira Narodna skupština, nego Ustavni sud između sebe. Znači, Marković gazi i Ustav, u koaliciji sa Tadićem, gazi Poslovnik, koji je on doneo, da bi učinio Skupštinu efikasnom. Pošto, gospodine Mihailoviću, vi niste učinili povredu nego Marković, smatram da niste kompetentni da date odgovor. Bez obzira na odgovor koji budete dali, predlažem da se Narodna skupština izjasni o ovoj povredi Poslovnika, ali pozivam poslanike da prilikom izjašnjavanja obavezno pročitaju Ustav i Poslovnik, jer nećemo dozvoliti da se Ustav i Poslovnik primenjuju na način kako većina odluči. Ova većina je pokazala da nije sposobna da tumači. Hvala.
Skupština će u danu za glasanje da se izjasni. Zaista, nisam pripremao ovu sednicu i ne bih mogao ni da vam odgovorim na vaša pitanja. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, a neka se pripremi Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, pored poslovničke obaveze predsednika Skupštine kada je u pitanju utvrđivanje dnevnog reda, pa na dnevni red stavi i predlog SRS, naše poslaničke grupe, da se raspravlja o opozivu Borisa Tadića, predsednika DS, koji se lažno predstavlja da je predsednik svih građana Srbije, bilo bi jednostavno korektno, pre nego što raspravljamo o njegovom predlogu za izbor sudija Ustavnog suda, da smo raščistili ovaj predlog srpskih radikala. Da vidimo da li imamo većinu za inicijativu da se krene sa opozivom Borisa Tadića. Jer, ako je to tako, onda je besmislen ovaj njegov predlog za izbor sudija Ustavnog suda. Zbog čega je to Predrag Marković popustio, ne znam, ali očigledno da ni ovakav kakav je Poslovnik Narodne skupštine u ovoj skupštini se ne primenjuje i ne važi. Imali smo mi od 2000. godine do danas razne interesantne tekovine takozvane demokratije; zaklinjanja na pravnu državu, zaklinjanja na funkcionisanje sistema, na jačanje institucija. Sa druge strane, imali smo nešto što je, valjda, nezabeleženo ni u jednoj iole ozbiljnoj pravnoj državi, da Srbija funkcioniše (ako se može reći da funkcioniše) godinu i po dana bez Ustavnog suda. Dakle, nama se dešavaju neke stvari koje skupštinska većina, i sada i ona prošla, kao i mediji, stavljaju u zapećak, da građani Srbije nisu u prilici da se upoznaju sa tako važnim stvarima u funkcionisanju države Srbije. Nije to jedina tekovina demokratije koja je veoma negativna u odnosu na građane Srbije. Zašto je tako, kada je u pitanju nepostojanje Ustavnog suda? Znamo dobro šta se dešavalo u ovih pet godina. Koliko je bilo neustavnih odluka i zakona donetih u ovom parlamentu. Doduše, više u onom prethodnom sazivu, ali je bilo tada moguće donositi neustavne zakone, zato što je tadašnja skupštinska većina znala da nema Ustavni sud, da nema ko da ocenjuje ustavnost i zakonitost i onda su radili šta god kome padne na pamet. Onda je bilo moguće da se glasa na daljinski, da se glasa bez prisustva poslanika u sali, onda je bilo moguće i da neko ko je ministar kaže da treba vratiti smrtnu kaznu na 15 minuta, valjda da on poubija koga misli da treba da ubije, onda su bile moguće razne krađe u ovom parlamentu na razne načina. Jednostavno, dešavalo se svašta, nismo ličili na pravnu državu. Nažalost, i danas smo daleko od pravne države. SRS je podnela mnogo inicijativa za ispitivanje ustavnosti i zakonitosti raznih akata, uglavnom zakona donetih u ovom parlamentu. Kod Ustavnog suda su se dešavale vrlo čudne stvari. Recimo, za neki zakon, prvo, ako je inicijativa SRS u pitanju po dve godine Ustavnom sudu ne pada na pamet da raspravlja o toj inicijativi. Ako je potrebno da se, što je u skladu sa zakonom i sa Ustavom, vodi javna rasprava o toj inicijativi, SRS bude obaveštena da će nekog dana u nekoliko sati da se održi ta javna rasprava. I, dan pre toga se dobija telegramsko obaveštenje da javne rasprave neće biti. Kada se, ipak, desi, uz još neke inicijative, proglasi neki zakon ili deo zakona neustavnim, onda u preambuli odluke Ustavnog suda stoji da je to na inicijativu ove grupe građana, one grupe građana, ovog preduzeća, onog, nigde nema SRS. A, SRS je inicirala preko 90% zahteva za utvrđivanje ustavnosti određenih zakona koji su zaista proglašeni neustavnim. Imali smo interesantan zahtev kada je u pitanju zloupotreba od strane bivšeg predsednika Skupštine Nataše Kandić, koja je reketirala narodne poslanike, koja je uzimala... Mićić, šta sam rekla – iste su, nije velika greška, jedino, srećom, ona nije bila baš u Skupštini...dakle, reketirala je narodne poslanike i Ustavni sud, koji je, naravno, tada podržavao ideju Nataše Mićić, nije rekao da je takva odredba neustavna. Neke druge odredbe je, doduše, proglasio neustavnim. Kada je u pitanju ono što se danas dešava u Skupštini Srbije, ne može da se propusti, a da ne kažemo da je isključiva i direktna odgovornost Ustavnog suda Srbije, Vučetića, što je od ovog parlamenta napravljena buvlja pijaca. To je tada rađeno, kada su u jednom momentu sudije Čiplić i Vučetić imali isti stav koji je odgovarao tadašnjoj skupštinskoj većini DS – Borisa Tadića. Kada je njima odgovaralo da isteruju iz Parlamenta koga hoće, da dovode koga hoće, tada je doneta takva odluka – da su poslanici vlasnici svojih mandata, što je potpuno nelogično i van pameti. Kao pravnik tvrdim, da to nije dobra odluka, bez obzira što je to odluka Ustavnog suda. Naravno, sa druge strane, znam da ta odluka mora da se poštuje i poštujem je dokle god se ne donese neki zakon koji će takvu glupost da anulira. Dakle, odluka – da poslanik koji je biran sa poslaničke liste neke stranke može biti vlasnik svog mandata, da on izađe i da kaže da je za njega glasalo 10, 12, 15, 18 hiljada građana, potpuna je nebuloza. Ko je taj poslanik u ovom parlamentu koji može da kaže da je bašza njega glasalo 18 hiljada ljudi?! Naravno, glasove su dobile političke stranke i koalicije. To je greh Ustavnog suda Srbije, naglašavam, iz vremena kada su Čiplić i Vučetić imali isti politički stav. Ali je bilo i nekih situacija, Čiplić, kao eksponirani funkcioner DS, a Vučetić, funkcioner G17 plus, kada se te stranke nisu slagale na političkoj sceni, onda su i ove sudije imale potpuno različite stavove. Podsetiću vas, kada su proglašene neustavnim neke odredbe zakona, onog čuvenog ekstraprofita: izađe Vučetić na jednoj televiziji i objašnjava razloge zašto je to stavljeno van snage, zašto je neustavno, pa okrenete drugi kanal koji drži DS pod kontrolom, tamo imate Čiplića koji govori potpuno drugu priču, kao da nisu sedeli u istom sudu, kao da se ne radi o istoj odluci. Zašto je još Vučetić doneo svojevremeno takvu odluku, da se vratim kratko, najsramniju odluku Ustavnog suda, koja se odnosi na narodne poslanike kao vlasnike mandata i na omogućavanje trgovine i, ponavljam, buvlje pijace, u ovom parlamentu? Sada se mnogo o tome priča, a u prošlom sazivu kada smo mi, srpski radikali, o tome govorili, to se nekako stavljalo po strani i ostalo je maltene tajna za građane Srbije, da je prvi greh otimanja mandata u onom prošlom sazivu bio od strane G17 i SPO-a. G17 nije ni bio stranka tada kada su bili izbori, a posle toga su kupovinom imali poslanika u ovom parlamentu. SPO nije prošao cenzus, ali su takođe kupovinom imali poslanika u ovom parlamentu. Dakle, to je stara priča sa istim korenima, korenima u odlukama sudije Vučetića i njegovog Ustavnog suda. Šta nam danas Boris Tadić piše. Naravno, opet smo danas bez kompletnog sastava Ustavnog suda, a to faktički znači bez Ustavnog suda, i onda imamo ovaj potpuno nebulozan predlog. Juče je gospodin Krasić pročitao ovo što nam kao ''poštovanima'' piše ovaj predsednik DS, koji se lažno predstavlja kao predsednik svih građana Srbije, i onda smo dobili nemušto objašnjenje predsednika Skupštine. Sada ću opet da pročitam šta nam kaže Boris Tadić. On, na osnovu člana 83. tačka 2. Ustava Republike Srbije, Narodnoj skupštini Republike Srbije predlaže za sudije Ustavnog suda Svetislavu Bulajić i Dragicu Marjanović. ''Smatram da ovi kandidati poseduju stručne i lične kvalitete na osnovu kojih će dostojno obavljati funkcije na koje sam ih predložio''. Onda kaže: ''Narodna skupština Republike Srbije je, na sednici održanoj 22. juna 2005. godine, donela Odluku o prestanku funkcije sudiji Ustavnog suda Republike Srbije, dr Srđanu Đorđeviću, sa 30. septembrom 2005. godine. Vodeći računa o činjenici da bi novoizabrani sudija mogao da stupi na dužnost tek od 1. oktobra 2005. godine, obaveštavam Vas da ću kandidata predložiti blagovremeno, kako bi Ustavni sud mogao da od 1. oktobra 2005. godine radi u punom sastavu'', a danas je 15. novembar. Meni zaista ostaje nejasno, pošto ste vi u kohabitaciji, da li ćete poslušati Borisa Tadića i prihvatiti ovaj njegov predlog. Meni ostaje nejasno, i kada izaberete, da li Ustavnom sudu i dalje nedostaje jedan sudija. Po ovome što ovde piše – nedostaje. Po onome što kaže Predrag Marković, ali pošto on dobro komunicira sa Tadićem, sećate se onog Zakona o radu i fine komunikacije, pa može i ovako i onako, to se začas falsifikuje, nebitno šta ovde Narodna skupština kaže i kakve se odluke i zaključci donesu. Sada imamo ovde dva konkretna predloga. Jedan predlog je za Svetislavu Bulajić i njena biografija je ovde na tri-četiri strane napisana, onako naširoko. Imamo samo kratko, na jednoj strani, biografiju Dragice Marjanović. Sada, po logici stvari, pošto je ova prva, Bulajić, rođena 1964. godine, a Dragica Marjanović 1943, bilo bi logično da ima više podataka iz biografije ova što treba skoro da ide u penziju, ali ne znam zašto je to Boris Tadić ovako izabrao. Ova gospođa, Dragica Marjanović, ima 62 godine i 38, već 39 godina radnog iskustva. Po ovom vašem strašnom Zakonu o penzionisanju ona za godinu dana, dve najviše, ispunjava sve uslove po oba kriterijuma, odnosno ne više da može da bira, nego mora da ide u penziju. Zašto bismo mi danas birali sudiju Ustavnog suda koji će za godinu dana da ide u penziju, da mi ponovo ovde imamo raspravu na istu temu i da nas opet Boris Tadić, ako do tada ne bude opozvan ili ne budu neki vanredni izbori, ako do tada on bude predsednik Srbije – mi ćemo ponovo biti bez Ustavnog suda onoliko koliko njemu odgovara. Mislim da je to nedopustivo i zaista poslanici koji imaju nameru da glasaju o ovome moraju da povedu računa da, ipak, budemo ozbiljni kod glasanja i kod izbora. Ustavni sud je najviša pravosudna funkcija u Srbiji i zaista bi trebalo na taj način i da se gleda kada se glasa i raspravlja o ovim predlozima. Namerno blokira Tadić Ustavni sud, to nije tajna, ali, očigledno da ga u toj namernoj nameri podržava Koštuničina većina u Skupštini. Dakle, tako se odvija kohabitacija. Nema kohabitacije kada treba da se dogovore o tome da se ovom parlamentu dostavi platforma o rešavanju problema na Kosovu i Metohiji. Tu ne mogu da se slože. A kada se blokira Ustavni sud, onda se fantastično slažu Koštunica i ''maneken'' Tadić. Dakle, koji je drugi predlog Borisa Tadića? Gospođa Svetislava Bulajić. Gospođa je rođena 1964. godine i sada, ovde, rekoh, na tri strane svašta o njoj ima: i znanje jezika, i radno iskustvo i ostala angažovanja, izabrane publikacije, knjige itd. Ali ima nešto što Boris Tadić nije napisao, a to je da je gospođa Svetislava Bulajić, koja ima 41 godinu, u generaciji bivših studenata, a sada profesora vanrednih i redovnih na Pravnom fakultetu, ona jedina iz generacije još uvek asistent i nalik na Mlađu Dinkića, a sve njene kolege iz generacije su ili vanredni ili redovni profesori Pravnog fakulteta, kao Gordana Ilić-Popov, redovan profesor, a generacija su. Zašto je ova gospođa Bulajić primljena, svojevremeno, na Pravni fakultet? Primio je prof. Pavle Nikolić. On je u to vreme bio najstariji profesor na katedri i najuticajniji. Šta mislite zašto je primio? Zato što je gospođa u to vreme bila njegova rođena snajka, žena rođenog sina. To je istina. Samo se vi mrštite i usput listajte šarene novine, imate tu šta da vidite, ali pratite ipak ovo što mi pričamo. Dakle, zašto je sada Boris Tadić predlaže? Zato što ne može još dugo, gospođa, da bude magistar i da bude asistent. Onda bi bilo lepo da se smesti na neku zvučnu funkciju, gde će raditi onoliko koliko Tadić i DS od nje traže, gde će praviti društvo funkcioneru DS, Čipliću, i divota jedna. A što Srbija i dalje neće imati Ustavni sud, koji zaista vodi računa o ustavnosti, koji zaista vodi računa o pravnom sistemu? I vi svi koji se smeškate na ovu moju diskusiju i naše diskusije ove vrste, samo da vas podsetim na trgovinu u ovom parlamentu, koja je ishod odluke Ustavnog suda Srbije. Da li vi koji se smeškate to podržavate? Videli smo to i juče, videćemo verovatno i kod nekih narednih glasanja, ali o tome se drage kolege odgovara pred građanima Srbije. Zbog toga ćete odgovarati i vi iz skupštinske većine na nekim narednim izborima. Zbog toga će odgovarati i ''maneken'' Tadić; pitaće ga građani jednog dana koliko je para potrošio za ona ogledala na kojima se ogleda svaki dan u Predsedništvu Srbije. Bilo bi mu bolje da se pozabavi svojim ustavnim ovlašćenjima, da se ne meša u posao SPC, da ne otvara Narodnu kancelariju sa mesnim kancelarijama širom Srbije, o trošku građana Srbije. O tome ćemo govoriti kada bude budžet, kada obelodanimo građanima Srbije koliko je Mlađa Dinkić predvideo para za neustavnu Narodnu kancelariju, dakle, da se bavi svojim poslom, onim što mu je ustavno ovlašćenje. Jeste ustavno ovlašćenje Borisa Tadića da nam predloži kandidate za Ustavni sud. Ne sporimo mu ovlašćenja, ali mu sporimo i osporavamo predloge.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo poslanici, gospodine Anđelkoviću, pred nama je Predlog predsednika Republike Borisa Tadića. Da bi ovaj predlog došao u Skupštinu, da bi se poštovao Poslovnik, Ustav i zakon ove zemlje, morali bi ozbiljno poslanici da stave prst na čelo i da razmisle da li je Boris Tadić predsednik Republike. Pre svega, da pitam vas iz DSS, vi ste ga izabrali za predsednika, potpomogli ste "žutima" da on bude izabran za predsednika Republike, izađite sad ispred zgrade Narodne skupštine, prošetajte ulicama Beograda, krenite od severa prema jugu i pitajte građane ko je njihov autentični predstavnik i ko je pravi predsednik građana Srbije, svako će vam reći da je to Tomislav Nikolić. Pošto ste učinili sve da na dan izbora, u drugom izbornom krugu, pošto ga je Tomislav Nikolić deklasirao u prvom, Boris Tadić, zahvaljujući vašim glasovima, dobije mandat da vrši, što on ne radi, poslove propisane Ustavom i zakonom, onda morate da snosite odgovornost i za dva kandidata, o kojima je govorio gospodin Krasić juče i gospođa Radeta danas. Jer ove njihove pleh biografije i sve ovo što niste napisali, odnosno Tadić vas nije obavestio, i dalje vas drži neobaveštene, svakako govori u prilog tome da su kandidati loši. Što se tiče SRS, mi možemo i o postojećim sudijama Ustavnog suda, a znate da smo eksperti za lošu i katastrofalnu biografiju i ponašanje Slobodana Vučetića, da govorimo, i danas o ove dve, što bi rekli neki od vas "kandidatkinje", ova dva kandidata, ali to je u ovom trenutku manje važno, već činjenica da nam kandidate predlaže predsednik koji je jednu od kandidata imao u svojoj ekspertskoj grupi za izradu ustava. Pošto je taj predlog ustava došao onako, da bi vama DS njime trljala nos ili zabila prst u oko i pošto je gospođa učestvovala u izradi predloga ustava, morali ste onda malo da razmislite – kakve će sve konsekvence da ima ovakav izbor sudija Ustavnog suda i kakve već sada ima po državne organe i organizacije, kako to kaže slovo našeg Ustava, i kakva je to uopšte politička institucija. Od 2000. godine i od dolaska Slobodana Vučetića, od predstavki koje su u tomovima pisali predstavnici SRS za pokretanje ocene ustavnosti i zakonitosti, gospodin Krasić je, među svima vama koji ste pravnici i onima koji su sudije Ustavnog suda bar poznat po tome da je u svojim ekspertskim osvrtima na kršenje zakona i Ustava išao čak i do 300-400 strana, uvek imao šta da kaže. Moram da vas pitam: šta je sa zakonima i da li ste ih vi na takav način osudili, koji su flagrantno kršili Ustav i prava čoveka i građanina i pojedinaca, koji su na zloglasniji način bili proganjani od DOS-ovskog režima, u kome ste i vi sadašnji činioci, u najvećem delu, koalicije oko Koštunice, učestvovali? Setite se Zakona o ekstraprofitu i setite se hajke i harange na ljude, a pre svega, gospodina Nikolića, gospodina Vučića i ostale čelnike SRS, takvog zakona koji nije mogao nikako da opstane u pravnom prometu, što bi ovi pravnici rekli, protiv koga je SRS i zbog koga je odmah napisala predstavku Ustavnom sudu. Dame i gospodo, moram da vas vratim, dobro je što sada gospodin Anđelković predsedava, na period od pre DOS-ovskog haračenja po Srbiji i da dam jednu jasnu i preciznu ocenu da je Ustavni sud Republike Srbije od '90. godina politička institucija. Vas, koji ama baš ništa ne znate o tome šta se dešavalo u Srbiji unazad 15 godina ili za vas počinje sve od zloglasnog 5. oktobra pa nadalje, moram sada, koliko mi vreme dozvoli, jednom kraćom opservacijom da vratim na leto 1994. godine. Da pitate Albijanića šta je tad radio – koristio je letnji raspust, predavao u školi, šetkao se, išao da bere neke travčice, gledao šta će da radi, decu malo jurio prutićem, veze on nema šta je tada bilo u Srbiji. Baš mi je drago što u ovom trenutku i nominalni predsednik Srbije, gospodin Nikolić, ulazi u salu. Moram da vas podsetim na činjenicu iz 1994. godine. Gospodin Tomislav Nikolić, predsednik SRS prof. dr Vojislav Šešelj i ostali predstavnici SRS su na najgrublji način, zbog takve odluke separatističkog režima Mila Đukanovića, sa kojim ste vi na nivou državne zajednice u kohabitaciji, u koaliciji, proterali čelnike SRS iz jedne opštine u drugu. Iz opštine Perast u opštinu Zemun. Da li je to istina? Evo, gospodin Palalić i svi ljudi koji se prisećaju, kao i gospodin Anđelković, koji je bio protagonista tadašnjeg režima, ne ovog separatističkog u Crnoj Gori, nego ovog u Srbiji, zna da je to tačno. Gde je do današnjeg dana odgovor Ustavnog suda Srbije, tadašnjeg, kao političke institucije, čiji je kontinuitet Vučetić, kao kadar G17 i kao vajni ekspert iz oblasti pravosuđa, nastavio. Nema tog odgovora. Niste se zapitali kako je moguće da narodne poslanike, tada i iz Savezne skupštine, Veća građana i Veća Republika, iz jedne opštine neko protera i deportuje u drugu opštinu, u četiri sata ujutro, sa sve sitnom decom, izvučene iz kreveta. Šta me onda od vas iznenađuje? Kako vi onda dalje da reagujete i šta vas briga za jedan zakon, kad se tako ljudi šikaniraju. Moram da vas podsetim, 1997. godine politički Ustavni sud Republike Srbije nije dao odgovor, na osnovu Zakona o izboru predsednika Republike Srbije, a povodom predstavki i pokretanja postupka za ocenu ustavnosti i kršenje prava građana, pre svega, krađe na izborima, kada je krađom glasova Milan Milutinović izabran za predsednika Republike. Treba li da vas podsetim na to, a nikada se niste stavili u zaštitu kada ste bili neka sitna opozicija, bilo vas je dvoje-troje, ovi "žuti" tad nisu ni bili u Skupštini, kao i onda odlučili da bojkotuju Skupštinu i sada, zato i propadaju i sve ih je manje i manje u biračkom telu. Niste se zapitali kako je moguće da u Glogovcu, na jednom biračkom mestu gde je upisano 1.863 birača, od toga 20 Srba je živelo na tom biračkom mestu, 16 Srba glasa za prof. dr Vojislava Šešelja, a 1.800 i nešto birača, znači, izlaznost skoro 100%, za Milana Milutinovića. Ili u selu Prekaze, gde su šiptarski teroristi, Jašari, imali svoje uporište, gde policija više od 15 godina nije mogla da uđe tenkom, izlaznost je bila ne 100%, nego 102-103% i svi glasali za Milana Milutinovića. Posle 2000. godine nastavilo se političko delovanje Ustavnog suda Republike Srbije, na čelu sa Slobodanom Vučetićem. Zakon o ekstraprofitu, reketiranje i gospodina Nikolića, i gospodina Vučića i svih drugih časnih i poštenih ljudi, a ostale tajkune i lopove koji su vama dobri, naravno, niste dirali, netaknuti su i danas, samo su neki od primera flagrantnog kršenja Ustava. Do dana današnjeg vam nije palo na pamet da izbacite sve one katastrofalne odredbe Zakona o planiranju i izgradnji. Niste se pobunili kada ste dobili mandat da budete poslanici u Narodnoj skupštini i kada su počeli da stižu odgovori, posle godinu i po dana, od strane Ustavnog suda, jer konstatovali ste: šta nas briga, skrpili smo ovu koaliciju, nama je Vučetić i dalje dobar. U martu 2004. godine objavljene su odluke Ustavnog suda Republike Srbije, na čelu sa Vučetićem, na predstavke koje su SRS godinama ili mesecima unazad sukcesivno podnosili. Tamo ste dobili odgovor da je u pravu bila, samo u jednom delu, SRS kada je, pozivajući se na Ustav i na zakon, osporavala to što je Nataša Mićić sa Čedomirom Jovanovićem smislila da poslanici ne mogu da obrazlažu amandmane. Znam da to vama i dan-danas pada teško, jer uvek iznosimo argumente protiv vaših nakaradnih zakona. Sve drugo, vidite, bilo je po Ustavu i zakonu. I da ta nesrećnica čita poslanike koji nisu u sali, i da naređuje da se policija meša i da interveniše i da čupa poslanicima ruke i noge, da ih izbacuje naglavačke kroz vrata, i da se reketiraju, i da lica koja ni po jednom slovu zakona nisu mogla da dođu u Skupštinu, poput Mileta Korićanca i ostalih, odjednom, jednog dana uđu na ova vrata, oko pet popodne, posedaju u klupe, neke privremene kartice poubacuju, da Skupština tada ima 308, umesto, u tom trenutku, 250 poslanika, i da se serija zakona, koji su dan-danas na snazi, čije vi samo izmene i dopune vršite, izglasaju uz pomoć Mileta Korićanca i ostalih koji su došli, jednog dana pozvani, sedeli, bili dva-tri dana, glasali, rekli im tako Čeda i Mićićka. A onda, zamislite, bili, navodno, Stevan Lilić i Dragor Hiber, profesori Pravnog fakulteta, u pravnoj zabludi, nisu znali o čemu se radi kada su podnosili ostavke na mesta poslanika. Da li ste vi iz DSS sa takvom vrstom i stepenom amnezije, je li neka hipokrizija nastupila kod vas, da pričam ovima iz G17 plus besmisleno je, vajni ekspert Slobodan Vučetić je iz njihove grupacije, zna se kako oni prolaze i vidite po ovim anketama to cenzus, sa Bubkinim kopljem, ne može da prebaci niko iz G17 plus, ali sve i da zaboravite na sve to – kako možete da zaboravite da su vas naglavačke izbacili, pa svi ste morali da prođete ovde i da Mićićki položite poslaničku karticu? Da li ste u pravu bili kada ste tvrdili ono isto što i SRS –da su krađom mandata i glasova u Skupštini Republike Srbije izglasavani zakoni ovde? Jeste. Sada ste sve to zaboravili, zato što ste u junu prošle godine, umesto da podržite jednog časnog čoveka, patriotu i predstavnika građana koji su i srpske i druge nacionalnosti, podržali Borisa Tadića. E, imali ste koga i da podržite. Koliko je on pametan i kako vrši posao predsednika Republike vidite ovih dana. Samo pogledajte sve te novine koje stoje ispred vas. Kakav je njegov stav, a videćemo za nekoliko dana, povodom Kosova i Metohije. Gde je da se izjasni? Gde su njegovi poslanici? Njihova pogubna politička odluka da izađu iz Skupštine Srbije, i to što ih nema i što će biti zbrisani na srpskoj političkoj sceni, svakako je nešto dobro. I to odgovara SRS, a pre svega građanima koji su bili u zabludi da su to neke demokrate i da je taj predsednik neko ko može da im obezbedi prosperitet, da bude ambasador privrede. Ali, kada je ova gospođa već, sa svojom pleh biografijom, ova snajka, kao što reče gospođa Radeta, bila ekspert u pisanju ustava, uzmite taj predlog njihov kojim su vam stavili prst u oko i prekinuli rad Ustavne komisije Republike Srbije, jer, zaboga, oni su odlučili, (a vi ih tetošite jer ste u kohabitaciji) trebalo je samo poglavlje – jemstvo, ustavnost i ustavnost i zakonitost da izbaci. Šta će to Demokratskoj stranci? Oni ne poštuju Ustav i zakon, Boris Tadić se ne drži Ustava i zakona i vi onda takve ljude i takve predloge prihvatate. Ništa vam nije smetalo i ne bi vam falilo, a mi vas pozivamo da to upravo uradite, da zbog i političkih biografija i zbog takve pozicije i uloge koju ima Slobodan Vučetić, kao predsednik Ustavnog suda Srbije, a vi ne činite ništa, i zbog takvih odluka koje su donete i zakona koji su štetni i protivustavni na snazi, da odbijete ovaj predlog. U protivnom snosićete odgovornost. Koštunica će da se hvali i reći će da su stabilne sve institucije, Vlada odlično funkcioniše, u parlamentu je sve lepo, sve cveta. Vidite kakav je Poslovnik, pogledajte kakve su i dalje odredbe poslovničke na snazi. Vi ste ih zadržali i obesmislili još više Skupštinu. Doduše, nema više izbacivanja i takve žestine i takvog frontalnog sukoba, ali pogledajte po kakvom vi Poslovniku radite, kako ste ponizili najviši zakonodavni organ u ovoj zemlji. Onda da sutra razmišljate da dajete u ruke ovim ljudima, odnosno da ove dve žene uz ostale sudije Ustavnog suda, na čelu sa Vučetićem, ocenjuju ustavnost i zakonitost, to neće moći. To su ljudi koji nikada neće da pogledaju i da po slovu i Ustava i zakona zaštite prava građana, jedinica lokalne samouprave. Više puta sam spominjala samo slučaj Aranđelovca i činjenice da hajdučijom nekakva tzv. skupštinska većina (uz uvođenje odbornika na vrata, jednog dana podnesu ostavku, posle pola sata imenuju se drugi) sada vrši vlast u toj opštini. To sve zna vaš bivši predsednik Radomir Milošević i zna za predstavke koje smo upućivali Ustavnom sudu. Ne očekujete valjda da ćemo mi onda vas da u budućnosti amnestiramo odgovornosti. Budite sigurni, s obzirom na to da se izbori bliže ili će svakako biti pre mandata na koji mislite da ste oročili vašu vladavinu, da ćemo (baš kao ja gospodina Anđelkovića danas na period od 1994. godine do 2000. ili DS, i vas koji ste im davali podršku) podsećati na to i stalno vam govoriti da ste pogrešili, ali na štetu građana Srbije, jer ste ovakav predlog Borisa Tadića, koji nije predsednik Republike, već samo predsednik DS, prihvatili.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ovom predlogu se ogleda politički trenutak Srbije, suživot predsednika Vlade i predsednika Republike, uloga parlamenta u svemu tome, a posebno najviša institucija koja bi trebalo da čuva i štiti građane, ustavnost, pravni poredak, poštovanje zakona i akata koje donese Narodna skupština. Po vama koji ste sada na vlasti i koji ste 2000. godine došli na vlast u nekoj drugoj kombinaciji, demokratska je država u kojoj ste vi na vlasti, nezavisno je sudstvo u državi u kojoj ste vi na vlasti. Zbog toga ste izvršili lustraciju u sudovima, zbog toga ste napali na Ustavni sud, pa najpre doveli stranačke kadrove za sudije Ustavnog suda, a onda ostavili Srbiju, u nezamislivo i neoprostivo dugom periodu, bez Ustavnog suda. Najpre DS, skoro godinu i po dana, a sada, evo, ova nova grupa političkih stranaka koje vode Srbiju, drže nas bez Ustavnog suda, biće tome skoro već sedam-osam meseci. Ustav kaže da predsednik Republike predlaže kandidate za sudije Ustavnog suda, a sudije biraju predsednika između sebe. Došli smo u situaciju da ste podržali kandidata za predsednika Republike na izborima, on je vaš predsednik Republike, a sada kada vam podnese predlog za sudije Ustavnog suda više nije vaš predsednik Republike i postoji mogućnost, mislim da će biti i ostvarena, da vi ne glasate bar za jednog od predložena dva kandidata, možda ni za jednog. Nemojte da mislite da nemate odgovornost u svemu tome. Odgovornost leži na predsedniku Republike, očigledno se sa vama nije dogovarao oko kandidata za sudije Ustavnog suda, ali odgovornost leži na vama zato što nemamo Ustavni sud. Vi donosite zakone, vi ih sprovodite, a lišili ste nas prava da vas neko kontroliše. Podnesemo predlog za izglasavanje nepoverenja Vladi, vi taj predlog skinete sa dnevnog reda. Podnesemo predlog da Skupština utvrdi da li je predsednik Republike povredio Ustav, za predlog su se stekli svi uslovi po Poslovniku, a predsednik ga u momentu kada ste vi u većini stavlja na dnevni red po hitnom postupku. Skupština ne usvoji hitni postupak i mi više nemamo priliku, nemamo mogućnost, ukinuli ste nam ustavno pravo da raspravljamo o predsedniku Republike. Predsednik Republike je napisao pismo Narodnoj skupštini i predložio dva kandidata za sudije Ustavnog suda. U tom pismu on kaže – znam da je sud ostao bez trećeg sudije, znam da mu ističe 30. septembra mandat, vodiću računa o tome, do 1. oktobra imaćete predlog u Skupštini Srbije i za trećeg sudiju Ustavnog suda i moći ćete i o njemu da se izjasnite. Recite predsedniku Republike da taj predlog Skupština nije dobila. Vi tamo imate raspoređene svoje kadrove. Da li je postojao dogovor između Koštunice i Tadića da Tadić predloži dva kandidata, od toga jednog iz DS, a jednog prihvatljivog za DSS, ne znam, ali videće se na glasanju. Jedan od kandidata je čista i suva DS, vi to vrlo dobro znate, do kraja, čak je i savetnik Borisa Tadića, predsednika Demokratske stranke. Zašto se Boris Tadić nije izdigao dovoljno visoko da bude predsednik Srbije, jer izabran je za predsednika DS i to je izgleda bio najviši domet Borisa Tadića. To mu je savetnik koji mu je predložio da Ustav promeni u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takvog čuvara ja ne bih stavio pored blaga koje se zove ustav, tu kozu ne bih stavio da čuva kupus, jer će da pojede. Onaj ko ne čuva ustavni poredak, ne može da bude sudija Ustavnog suda. Onaj ko ne čuva Narodnu skupštinu, ne može da bude predsednik Narodne skupštine. Institucija je svetinja, ane čovek u instituciji. Generalno gledano, nama je čovek svetinja, ali sudija Ustavnog suda nije svetinja, svetinja je Ustavni sud. Zbog toga dobro razmislite o ovoj tački dnevnog reda. Najpre, ona stoji već pet meseci u Skupštini Srbije u nekakvoj proceduri, a vi znate da procedura počinje tek kada ova tačka uđe u dnevni red, tek onda se o kandidatima neko izjašnjava. Zašto je pet meseci stajao predlog za sudiju Ustavnog suda? Zato što od onda nema sednice Ustavnog suda. Zato što vama odgovara da nema sednica Ustavnog suda, kakav je da je, jer tamo ima ljudi koji neće da se obrukaju, pa da donose svakakve odluke, koje su vama po volji. Posle one poslednje blamaže kada je noću čitav jedan zakon stavljen van snage, a vi znate da na to Ustavni sud nema pravo, Zakon o pomoći porodicama haških pritvorenika, o pomoći i deci i ženama i očevima i majkama, a posle te odluke više nema odluka Ustavnog suda. Nema petoro sudija koji će glasati za neku odluku. Čim Ustavni sud nema devet članova, ustavni poredak je doveden u pitanje. Naravno, niti nas je ko pitao kada su predlagani kandidati, niti od nas zavisi da li će biti izabrani. Upozoravam vas, kadrovske liste za sudije Ustavnog suda u strankama ne mogu da se prave. Najbolje profesore Pravnog fakulteta izaberite za sudije Ustavnog suda i, evo, ja ću da glasam za takvo rešenje. Svoje kadrove, ove koji se u strankama školuju, čuvajte da vode državnu upravu, čuvajte ih za druge funkcije, čuvajte ih da predlažu nešto što Ustavni sud neće da obori i to je biser, državna uprava je biser jedne države. Ne bi nam se desilo da nam Vlada podnese i izabere dva poslanika za zamenike ministara i da tvrdi da oni i dalje mogu da budu narodni poslanici. A da ste vrhunske pravnike stavili da savetuju Vladu, Narodnu skupštinu, da vrhunske pravnike raspoređujete u sudove, ne bi vam niko zamerio. Šta ste vi uradili? Od 2001. godine pa do danas, tri generacije sudija ste smenili u svim sudovima. Nema Srbija toliko sposobnih sudija, nema!! Zato sada sude priučena deca. Možda će da vas poslušaju i da donesu neku odluku koja je vama po volji, a da li je to svrha vaše vladavine? Zbog toga vas upozoravam, svetinja je Ustavni sud. Ne znam i neću da se izjašnjavam o tome kako je izgledao ranije, neću čak ni o onom Ustavnom sudu koji je od 2001. godine bio do vaših dana. Hoću o Ustavnom sudu u vreme kada ste vi u većini i hoću o vašem odnosu prema Ustavnom sudu. To je ponižavajući odnos! Ako vi jednog partijskog funkcionera izaberete za sudiju Ustavnog suda, to je ponižavajući odnos prema Ustavnom sudu. Što će vam to? Da vam ne bi poništio neki akt. Zašto da vam ne poništi nešto što nije u skladu sa Ustavom. Gde biste odveli državu ako vam sudija Ustavnog suda stalno odobravaju da stalno gazite Ustav – pa neće o tome da se izjasne, neće da glasaju, ili nema sednice. U nekim drugim sudovima izvestilac je glavni, sudija izvestilac, njegov stav odlučuje i ne preglasavaju se sudije. Kod nas mogu da se preglasavaju. Nemojte da ih terate da se preglasavaju po partijskoj liniji. Ovaj predlog je loš. Oba kandidata nisu kandidati za sudije Ustavnog suda i vi to jako dobro znate. Prvi kandidat je Demokratska stranka. Bolje Borisa Tadića da ste predložili. Ova, koja je kandidat, više je Demokratska stranka nego Boris Tadić, a drugi kandidat ima još dve godine do penzije. Nema smisla! Pa, nije to penzionerski dom, Ustavni sud. Ne provode se tamo poslednji dani radne karijere. Tamo treba mnogo da se radi, mnogo da se čita, mnogo da se uči, mnogo da se putuje. Ne zameram prvom kandidatu što je naveo kako ga nikada nema u zemlji, možda je zaista nešto i naučila na tim svojim putovanjima, mada sudeći po onome ko to organizuje i ko to plaća, nisam siguran da poznaje dobro Ustav Srbije. Uostalom, obrukala se kada je predložila da ga menjamo ovde u Skupštini. Ne zameram, neka putuju sudije Ustavnog suda. Neka imaju komunikaciju sa kolegama iz drugih država. Neka vide kako se Ustav brani u drugim državama.
Gospodine Nikoliću, da li koristite i drugih 10 minuta? Izvolite.
Evo, završavam. Nemojte da nam za sudije Ustavnog suda predlažete ljude koji su pred penzijom, koji su već predali da im se izračuna koliki im je prosek. Nama trebaju jake sudije Ustavnog suda, branioci. Verujte, nama bi ovde rad bio olakšan, ako biste vi koji ste sada većina ili mi koji ćemo sutra biti većina ako bismo znali da će Ustavni sud da nam poništi svaku neustavnu odluku, pa onda biste mnogo opreznije, potpuno drugačije biste nastupali i u Skupštini i u javnosti. A da ne ulazimo u pravosuđe i u to kako biramo sudije i kako su nas ponizili da narodni poslanici mogu samo da glasaju o tome ko će biti sudija. Ne mogu da biraju sudije. Mogu samo da glasaju. Kada ne izglasamo nekoga koga su nam predložili, u javnosti nas napadnu što ga nismo izglasali, jer mi smo ovde glasačka mašina. Imamo Visoki savet pravosuđa, imamo ko predlaže, mi samo treba da ga izglasamo. Zašto ga nismo izglasali kada su se svi dogovorili? E, mi nismo glasačka mašina. Mi razmišljamo glavom, a ja vas molim da i vi razmišljate glavom. Ovaj predlog vratite, tražite da sednu Koštunica i Tadić, da se dogovore: da li hoće pravni poredak u skladu sa Ustavom, da li hoće da postoji nezavisna institucija koja će da brani Ustav, da li hoće da izaberu prave pravnike za sudije Ustavnog suda. Pred takvim jednim spiskom, a ja znam da polovina vas poslanika zna koji profesori zaslužuju da budu sudije Ustavnog suda, mi, srpski radikali, skinućemo vam kapu, iako u predlaganju nećemo učestvovati.
Hvala. Po prijavama, reč ima narodni poslanik Sreto Perić, a neka se pripremi Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, teško je nešto govoriti o ovoj temi posle sjajnog izlaganja zamenika šefa poslaničke grupe SRS. Ostalo je nešto što mogu da kažem, a vezano za ovaj predlog predsednika Republike Srbije za izbor sudija Ustavnog suda. Činjenica da se izabrani predsednik Republike Srbije ne ponaša u skladu sa Ustavom i zakonom, odnosno ne radi ono što bi trebalo da radi predsednik jedne države, jeste i ovaj njegov predlog za izbor sudija Ustavnog suda. Naime, po članu 83. Ustava Republike Srbije, on ima pravo da predloži Narodnoj skupštini kandidate za sudije Ustavnog suda Republike Srbije, a ovaj predlog nije dobar. Znači, to je jedno od retkih ovlašćenja koje bi on trebalo da uradi onako valjano i da država Srbija od toga ima koristi, ali on to nije uradio kako valja. Malo sam i zbunjen, da li ćemo mi sada imati osam ili deset sudija Ustavnog suda Republike Srbije. Upravo, to proizilazi iz ovog objašnjenja u pismu predsednika Borisa Tadića. Shvatio sam da posle ova dva predloga ostaje još jedno upražnjeno mesto u Ustavnom sudu Republike Srbije. Interesantno je videti biografiju jednog od kandidata za sudiju Ustavnog suda, a to je Svetislava Bulajić, pretpostavljam da je biografiju pisao predsednik DS, Boris Tadić. A kada je u pitanju drugi kandidat, Dragica Marjanović, ona je pisala biografiju u prvom licu jednine. Stiče se utisak da je kohabitacija između Vlade i predsednika Republike na delu, da se postigao dogovor – jednog da predloži predsednik Republike, a drugog vladajuća većina, i onda bi se došlo do nekog kompromisa da bi to bilo prihvatljivo za skupštinsku većinu. U jučerašnjem izlaganju Zorana Krasića, kada je rekao imena, neko od članova Odbora za pravosuđe i upravu je pitao ko su ti ljudi. Moram da kažem da su članovi Odbora za upravu i pravosuđe uglavnom eminentni pravnici, kolege koje uvažavam. Verovatno su sve poslaničke grupe, prema sklonostima predložili članove Odbora za upravu i pravosuđe, a i kolege su se potrudile kasnije da svoje znanje iz pravničke struke prošire. Na obrazloženje gospodina Zorana Krasića na ovu temu, pitali su – čija su ta imena? Znači, članovi Odbora za pravosuđe i upravu su bili potpuno neupućeni o kandidatima za sudije Ustavnog suda, što će reći da ovom pitanju nije bio adekvatan pristup ni od predsednika Republike Srbije, a ni od skupštinske većine. Sećate se jedne prilike kada je ministar za lokalnu samoupravu rekao: Predlog ovog zakona, a radi se o Zakonu o državnoj upravi i državnim službenicima, smo utemeljili na osnovu Nacrta Ustava Vlade Republike Srbije. Stiče se utisak da je vladajućoj većini stalo da sudije Ustavnog suda budu oni kandidati koji se neće mešati u svoj posao; kada se usvoje neki zakoni, koji će imati neku manjkavost, na koju mi srpski radikali ukazujemo prilikom vođenja rasprave u načelu, a i kasnije kada se raspravlja o pojedinostima, jer će vama to odgovarati, da ostanu takvi da bi se neke stranačke funkcije i interesi zadovoljili. Vrlo je interesantno kod prvog kandidata u ovom predlogu, po težini koji je prvi, a koji drugi, nama je možda malo teže da odgovorimo, mada je jasno da je prvi kandidat Svetislava Bulajić, video sam u biografiji, koju je Boris Tadić dao uz ovaj predlog odluke, da je ona primila devet stipendija za svoje usavršavanje. Vrlo je interesantno ko su darodavci tih stipendija. Ako bi se samo ovo pročitalo, stekao bi se utisak da mi danas treba da izaberemo predsednika upravnog odbora agencije za stipendiranje, a ne sudiju Ustavnog suda Republike Srbije. Zatim, u veštinama i sposobnostima kandidata, vrlo je interesantno pedagoško istraživačko iskustvo, što karakteriše i prati rad ovog jednog kandidata, Svetislave Bulajić, konsultantsko iskustvo, obučena za rad na računarima; kod ovog drugog kandidata ne piše to. Da li to znači da ona nije obučena za rad na računarima. Verovatno nije, možda i jeste, ali to ovaj predlagač nije smatrao da je potrebno. Na kraju, o čemu je više gospodin Krasić juče govorio, obučena za medijaciju i nenasilnu komunikaciju. Sa ovim se baš preteralo. Ovo baš zvuči kao neki spot, kao neka reklama. Zatim, dalje, u obrazloženjima, u karakteristikama se kaže u kojim je asocijacijama i organizacijama učestvovala i dokazivala se gospođa Bulajić. Mislim da bi ovde adekvatna zamena za nju mogla da bude Biljana Kovačević-Vučo, jer nema nekih velikih razlika između njih. Ali, eto, nije ona, nego je gospođa Bulajić. Kada je u pitanju drugi kandidat – Dragica Marjanović, već su to moje kolege iz SRS govorile, radi se o osobi koja je pred penzijom. Zaista, ono što je malopre rekao gospodin Tomislav Nikolić, u Ustavni sud Republike Srbije treba birati one kandidate koji mnogo znaju i imaju mnogo pravničkog iskustva, a posebno vezano za ustavno pravo, uporedno ustavno pravo, one kandidate koji hoće da se dokazuju, koji su možda u usponu svoje poslovne i profesionalne karijere, ali sigurno se ne može to očekivati od nekog kandidata koji ima preko 60 godina života i još godinu-dve do penzije. Mislim da bi ovaj predlog trebalo odbiti. Ništa strašno se ne bi desilo. Neko od poslanika je pitao gospodina Krasića da li može da da foto robot kandidata sudije Ustavnog suda? On nije dao foto robot, on je to juče objasnio, sada je i gospodin Tomislav Nikolić rekao kakav bi otprilike trebalo da bude kandidat za sudiju Ustavnog suda, a to su neki od profesora. Evo, Albijanić bi mogao da bude jedan od dobrih kandidata, matematički bi tamo valjano postavio stvari. Malo sam se našalio, ali mislim da ovaj predlog treba odbiti i da za kandidate sudija Ustavnog suda treba tražiti najiskusnije profesore pravnog fakulteta. Taj predlog će dobiti, verovatno, zeleno svetlo od SRS. Hvala.
Hvala, gospodine Periću. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, zatim Dragoljub Stamenković, pa Zlatan Jovanović. Izvolite. Poslanička grupa SRS još ima 22 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se konačno našao predlog za sudije Ustavnog suda, naravno sa velikim zakašnjenjem, jer već nekih sedam-osam meseci Srbija nema Ustavni sud. Zaista se mora primetiti da to što ponovo nemamo Ustavni sud predstavlja dosledno nastavljanje politike DS, jer ovo nije prvi put, već se desilo odmah po dolasku DOS-a na vlast, godinu i po dana je Srbija bila bez Ustavnog suda. Onda je izvršna vlast, i to većina, u parlamentu bila u rukama DS. U svojim rukama, takođe, čvrsto su držali i tadašnjeg nazovipredsednika Republike Srbije, Milana Milutinovića. Svi smo veoma dobro znali, i građani Srbije, da je on samo pion u njihovim rukama, da bez njih i njihove dozvole ništa nije radio, a uglavnom ništa i nije radio. Jednostavno, situacija koja je DS odgovarala tada, odgovara im i danas. Zbog toga smo bili u prilici da čekamo ovoliko dugo da Boris Tadić predloži dva kandidata za sudije Ustavnog suda i da još jednom izneveri obećanje koje je dao nama, a samim tim i građanima Republike Srbije, jer on u ovom pismu, koje je poslato 25. juna 2005. godine, kaže da je svestan da Ustavni sud ostaje bez trećeg sudije i da će on, kako bi Ustavni sud mogao normalno da radi, predložiti i trećeg kandidata, blagovremeno, odnosno pre isteka njegovog mandata u septembru 2005. godine. Naravno, Boris Tadić to nije uradio, jer mu više odgovara da Ustavni sud ne vrši svoje Ustavom zadate funkcije, da se nastavlja haos u zemlji. Druga stvar, zbog koje je izuzetno sporan ovaj predlog, jeste pitanje opoziva predsednika Republike. SRS predala je u proceduru, u skladu sa Ustavom i Poslovnikom o radu, inicijativu za opoziv predsednika Republike Srbije. Od tog trenutka on apsolutno nema i ne može imati legitimitet više da obavlja bilo šta, osim onih svojih redovnih dnevnih aktivnosti. Ali, apsolutno je nedopustivo da predsednik Republike, protiv koga je najjača parlamentarna stranka pokrenula postupak opoziva, predlaže sudije Ustavnog suda, kao što ni Vlada Republike Srbije aposlutno nema nikakav legitimitet nakon što je podnet zahtev za izglasavanje nepoverenja Vladi, i nakon što ste vi u vašem kvazidemokratskom maniru odbili da o tome raspravljate. Treba podsetiti i na to da je Ustavni sud u prethodnom periodu veoma dobro služio DS i zapitati se da li bilo ko iz DS može s pravom nas pogledati u oči i predložiti ovde nama sudije Ustavnog suda. Setite se samo nekih odluka, kao što je odluka o poslaničkim mandatima, koja je direktno predstavljala rušenje ustavnog poretka i nekih demokratskih tekovina u Republici Srbiji. Setite se vanrednog stanja i zahteva za preispitivanje ustavnosti uvođenja vanrednog stanja, koji je podnet od strane SRS i koji je čekao na odlučivanje oko dve godine. Nije tada, očigledno, po mišljenju tih sudija Ustavnog suda, bilo razloga za hitnost. Samo je 12.000 građana Srbije bez ikakvih građanskih i ljudskih prava čamilo po zatvorima u Srbiji, uz neviđenu medijsku hajku. Ali, ukoliko se radi o neprijateljima narodnog poretka, kako ste tada govorili, onda, naravno, nije ni potrebno da imaju bilo kakva prava. Oni su i unapred bili krivi. Načelo prezumpcije nevinosti, vi ste i u akciji "Sablja", slično kao i u Haškom tribunalu, gde sede vaši, očigledno, idejni tvorci, zamenili načelom prezumpcije krivice i govorili ste i tada, a i sada govorite, da neki treba da idu u Hag da dokazuju svoju nevinost. Kada je predsednik SRS, prof. dr Vojislav Šešelj, uzdignuta čela otišao u Hag, vi ste tada likovali; prošlo je skoro tri godine otkako se on tamo nalazi, i sada je očigledno da tu više ne važi ni to načelo prezumpcije krivice, jer vi i vaši prijatelji iz Haškog tribunala ne samo da terate da dokazuje svoju nevinost, već mu to, jednostavno, ne dozvoljavate u ovom periodu od skoro tri godine. Treba se setiti i Zakona o pomoći porodicama haških optuženika. Tada je Ustavni sud mogao da reaguje preko noći, jer bi se nesagledive i nepopravljive posledice desile po Srbiju, ukoliko bi po 200 evra bilo dato svakoj porodici haškog optuženika, ali vam nije smetalo da za vreme akcije "Sablja" desetine hiljada ljudi bude u zatvorima! Što se samih kandidata tiče, zaista je više nego zanimljivo, posebno ova biografija, a ja bih izdvojio, vidi se da je ova gospođa, Svetislava Bulajić, dosta putovala, da je obilazila, čak se može videti, pohađala određene seminare od jula do avgusta 1999. godine, u Budimpešti, to je odmah nakon bombardovanja, verovatno su poslednji avioni koji su se vraćali nakon istresanja bombi na srpsku decu gospođu prevezli do Budimpešte da završi neki od ovih kurseva, pa je verovatno tamo obučena za medijaciju i nenasilnu komunikaciju, kao da će se ona tući sa nekim u Ustavnom sudu. Bila je član ekspertske grupe predsednika Republike Srbije za izradu modela Ustava Srbije, što je verovatno i najveća preporuka, ali ono na šta bih želeo posebno da ukažem, to je, na kraju, gde se kaže – objavljene knjige. Ovaj kandidat od knjiga ima objavljenu doktorsku disertaciju – svakako nije objavljen taj rad kao knjiga, jer bi u tom slučaju pisalo gde je objavljen, kada je objavljen i sve ostalo, a druga knjiga koju je objavila, odnosno nije je objavila kao ni prvu, kaže – "Francuski čuvar Ustava" u pripremi za objavljivanje. Dakle, od dve knjige koje je kandidat za predsednika Ustavnog suda objavio, jednu nije objavio, druga je u pripremi. Zbog svega ostalog i brojnih drugih razloga, mislim da je neophodno da se ovaj predlog povuče, pa da se, onda, zaista, predlože neki od visokomoralnih i kvalitetnih pravnika koje mi imamo u Srbiji. Predložite renomirane profesore pravnog fakulteta i mi ćemo onda glasati za takav predlog. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković, a neka se pripremi Zlatan Jovanović; još 14 minuta je vreme za poslaničku grupu SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, očigledno DSS želi da izgladi svoje nesporazume sa DS i Borisom Tadićem i sada imamo jedan predlog u kome se, možda ne istaknuti član ili članovi iz prvog ešalona DS, ali svakako ljudi veoma bliski DS i predsedniku Tadiću, predlažu za sudije Ustavnog suda. Možda je logika i razmišljanje skupštinske većine sledeća: mi godinu i po dana nismo imali Ustavni sud, on nije funkcionisao, pa zašto ne bi bili i ovi kandidati, jer, svejedno, Ustavni sud je u ovoj državi kao i hemijska olovka, ona se ne zarezuje, tako kako se ne zarezuje ni Ustavni sud. Mi imamo problema uvek sa svakim predlogom Borisa Tadića. Uvek sumnjamo u njegov predlog, uvek smo skeptični kada on predloži bilo koga. Zamislite kada je predložio Đilasa za šefa Narodne kancelarije, a zamislite da Đilas bude neko ko vodi jedan odgovoran posao u državi. Šta sve onda neki drugi kandidati mogu da budu ovde. Hoće li nas i oni usrećiti kao što nas usrećuje Đilas, trošeći ogromne količine teško stečenog budžetskog novca i raditi one stvari koje je Đilas radio, uglavnom u korist DS i u cilju promocije DS? Da li možda hoćete da nastavite tradiciju da Ustavni sud bude politička organizacija, koja će shodno potrebama partija na vlasti regulisati neke stvari i odnose u korist one partije koja vrši vlast, dakle, kratkoročno, a da će svaka sledeća vlast menjati sudije Ustavnog suda onako kako njima odgovara. Mislim da je jednom vreme da se u Srbiji stane sa tim. Sudija Ustavnog suda treba da bude svetinja, neprikosnovena ličnost, čovek kome će se verovati i u čije se odluke nikada neće sumnjati. Hoćete li da imamo onakav Ustavni sud i onakve sudije Ustavnog suda koji će mandate stranke dodeljivati poslanicima iako nisu svojim imenom i prezimenom, dakle, mislim na svoje lično ime, birani, nego su na listi stranke dobili pravo i poverenje stranke da stranku zastupaju u Skupštini Srbije? Doduše, ne krivim tu samo Ustavni sud, da je časti kod takvih ljudi, oni bi svoj mandat uvek stavili na raspolaganje stranci. Kao što kažem, moj mandat ima SRS, ja samo predstavljam SRS i na zahtev stranke, mandat se uvek vraća onome ko ti je taj mandat poverio. Opet moram da vam kažem da smo vam i zahvalni. Mogli ste da date i gore predloge, mogli ste da predložite Stevana Lilića, dokazanog plagijatora ili dr Dragora Hibera, koji je svojevremeno dao ostavku, a onda rekao da je bio u pravnoj zabludi i da on nije znao da je dao ostavku, odnosno kakve će posledice imati njegova ostavka. Zamislite, profesor pravnog fakulteta koji uči decu da budu pravnici, bude doveden u pravnu zabludu i to bi bilo još katastrofalnije rešenje. Mi na tome moramo da vam budemo zahvalni. Skrenuo bih vam pažnju na neke stvari iz biografije kandidata. Zamislite kada neko kaže – obučena je za medijaciju i nenasilnu komunikaciju. Ja sam gledao filmove o Džemsu Bondu, tamo piše ona reklama ''obučen da ubija'', to priliči tome, ali kandidatu za sudiju Ustavnog suda – obučena za medijaciju i nenasilnu komunikaciju? Valjda je svako od nas ko je narodni poslanik ili svako ko je normalni građanin ove države, a nije neki slučaj koji treba da se leči u posebnim institucijama, obučen rođenjem i kućnim vaspitanjem, školskim vaspitanjem, za nenasilnu komunikaciju. Inače, imali bismo takvu vrstu komunikacije da bi se na ulicama ljudi ubijali, za svaki spor, na svakom semaforu ili na svakom mestu gde se ne slažu konkretno. Zamislite sada ovaj biser ovde, kaže jedan kandidat – ''služi se italijanskim i ruskim'', a drugi kaže – ''služim se engleskim''. Jezik se ili govori ili ne govori. Služiti se oruđem, oružjem, rukama, kašikom, viljuškom. Ne može kandidat za sudiju Ustavnog suda, dakle, čovek za koga smatramo da je, pre svega, vrhunski profesionalac, prvoklasni stručnjak iz oblasti koju će raditi, a uz to i obrazovan čovek, čovek koji zna da koristi reči u srpskom jeziku, ne može da sesluži time. Ako on to tako kaže ovde, mi sumnjamo, uz ovo što sam prethodno rekao da ga je predložio čovek u koga apsolutno niko više nema poverenja, da će ovi ljudi obavljati svoje funkcije onako kako je potrebno i na korist svim građanima Srbije. Da je u prilici bio prof. dr Vojislav Šešelj ili Tomislav Nikolić da, kao predsednik Republike Srbije, predlažu kandidate, bila bi to druga pesma.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo, pomalo je besmisleno govoriti ovako pred praznom ili gotovo praznom salom i to podseća na čas u praznoj učionici. Zbog građana Srbije, da se kratko osvrnem na ovo što se desilo ovde kada je počela ova sednica. Pri usvajanju dnevnog reda, naime, predsednik Skupštine je, pored ovoga što je predloženo za dnevni red ove sednice, stavio na glasanje i jedan predlog grupe od 103 narodna poslanika, za koji je traženo da se stavi po hitnom postupku na dnevni red, a radi se o opozivu predsednika Republike Srbije. Ono što je meni nejasno, a verovatno i većini građana i upravo zbog njih ovo i govorim, koji možda nisu sinoć to videli, koji nisu shvatili o čemu se radi, želim da razjasnim, samo zbog njih. Skupštinska većina tada nije glasala da u dnevni red ove sednice uđe i ta tačka – predlog za opoziv predsednika Republike Srbije. Ja ću navesti nekoliko valjanih i razumnih razloga zbog kojih je skupštinska većina, a prvenstveno DSS, morala da glasa bar da to uđe u dnevni red i da se o tome raspravlja, a za ishod te rasprave da kasnije odluči kako će glasati. Građani Srbije znaju da je pre godinu dana DS pokušala da otme jedan mandat od DSS. Građani Srbije, takođe, znaju da je pre, nekih, mesec dana poslanička grupa DS onako napustila ovaj parlament, pravdajući to razlogom što joj je skupštinska većina oduzela ili kako kažu otela dva poslanička mandata. Pri tome su optužili, najveću stranu u koaliciji, DSS. Pre 15 dana u Beogradu, a i u drugim gradovima Srbije, osvanuli su oblepljeni ili izlepljeni plakati na kojima je prikazan predsednik DSS i aktuelni premijer, iznad slike naslov ili poruka – ''lažov''. Pre mesec dana, aktuelni predsednik Srbije pozvao je poglavara katoličke crkve da dođe u zvaničnu posetu Srbiji, a da za to nije imao odobrenje ili saglasnost SPC. Takođe, pre 15 dana, aktuelni predsednik Srbije, kada je govorio o situaciji na Kosovu i Metohiji, odnosno o početku pregovora, govorio je i o našim argumentima, argumentima Republike Srbije, koje moramo iskoristiti da bismo sačuvali Kosovo i Metohiju u našim granicama. Ali, onda je rekao da će ti pregovori biti teški, kako i druga strana ima jake argumente, a onda je podvukao da je njihov najjači argument ''pravo na samoopredeljenje''. Naravno, gospodin Tadić ne zna dovoljno ko može da ima pravo na samoopredeljenje i kao predsednik države koja je direktno zainteresovana za to pitanje ne može i ne sme da se na taj način obraća naciji. Sve su to valjani razlozi i argumenti zbog kojih je trebalo bar poslanička grupa DSS da stavi na dnevni red, odnosno pomogne glasanjem da na dnevnom redu ove skupštine imamo i to pitanje, pitanje opoziva predsednika Republike Srbije. Uzgred, predsednik Republike Srbije je uglavnom predsednik DS i uglavnom obavlja tu funkciju, a vrlo malo i vrlo nekorektno i funkciju predsednika Republike Srbije. Naravno, i ovaj predlog koji danas razmatramo ovde, takođe, govori o nekorektnom odnosu ili nepoštovanju Ustava, što je bolji izraz predsednika Republike Srbije, jer koliko sam ja shvatio iz sinoćne diskusije mi imamo od decembra prošle godine Ustavni sud u nekompletnom sastavu. Skupština Republike Srbije je dobila i ovaj predlog sa dva kandidata krajem juna ove godine. Znači, više od šest meseci Republika Srbija nema kompletan Ustavni sud i to nije ništa novo otkako je ovaj konglomerat političkih stranaka, koji se nazivao DOS, 2000. godine došao i preuzeo Srbiju u svoje ruke. Mi smo u startu imali godinu i po dana situaciju da Srbija nema Ustavni sud, godinu i po dana niko nije mogao da oceni ustavnost ni zakonitost mnogih zakona i drugih odluka koje su usvojene u ovom parlamentu. Mnoge od tih odluka su bile nezakonite, protivzakonite, neustavne, što se kasnije ispostavilo, ali, nažalost, i dalje su na snazi. Evo, i sada ta praksa se nastavlja. Mi već godinu dana nemamo Ustavni sud u kompletnom sastavu. Predsednik Republike nije našao za shodno da blagovremeno interveniše, odnosno predloži kandidate. Ne ulazeći sada u valjanost ovih predloga, punih šest meseci nismo imali predloge, a i sada kako stvari stoje mi imamo opet, i ako se usvoje ova dva predloga, opet ostaje jedno mesto u Ustavnom sudu nepopunjeno. To predsednik Republike ovde jasno i kaže da on zna da krajem septembra meseca ističe mandat jednom sudiji Ustavnog suda i da će on, on obaveštava Skupštinu, blagovremeno dostaviti i taj predlog. Prošlo je mesec i po dana od toga, mi taj treći predlog uopšte nemamo, konstantno je kršenje Ustava, iz čega se može zaključiti samo jedno, da, predsedniku Republike Srbije ne odgovara postojanje Ustavnog suda u Srbiji, da on namerno opstruiše i namerno želi da ta institucija, koja je najviša i treba da bude najviša u Srbiji, ne funkcioniše. Što se tiče samih kandidata, neću obrazlagati ono što je već rečeno, ali jednostavno nekako simptomatično deluje da prvi kandidat ima biografiju opisanu na tri strane, a drugi samo na jednoj strani. Iz biografije prvog kandidata vidimo da je on bio angažovan u raznoraznim misijama, nevladinim organizacijama itd, što asocira direktno na izuzetno angažovanje u DS. A ono što je najbitnije u biografiji to je radno iskustvo, ovde je dato samo u dve rečenice. U te dve rečenice stoji da je ovaj kandidat bio pripravnik od 1989. godine, asistent na pravnom fakultetu. Najpre kao pripravnik devet godina, a kasnije kao asistent, punih 16 godina, asistent koji je pred doktorskom disertacijom. Po meni, drugi kandidat ima veće prednosti, s obzirom na to da je ovaj drugi kandidat već sudija Vrhovnog suda. Ima, po meni, jedno značajnije radno iskustvo, kvalitetnije radno iskustvo od prvog kandidata. Međutim, verovatno je ovo nagodba ili dogovor DS i DSS i iz tih razloga SRS neće glasati za ove kandidate, jer smatra da, ipak, treba da ta mesta zauzmu ljudi koji su stručni, kompetentni, da to budu ljudi sa visokim stručnim zvanjima, koje Srbija svakako ima.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja rasprave, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres o Predlogu za izbor sudija Ustavnog suda, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o izboru sudija Ustavnog suda. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOZI ODLUKA O IZMENAMA I DOPUNI ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Za ovu tačku dnevnog reda primili ste: - Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe SRS, 25. oktobra 2005. godine, - Predlog odluke o dopuni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji su podneli predsednici poslaničkih grupa Tomislav Nikolić – SRS, Miloš Aligrudić – DSS, Miloljub Albijanić – G17 plus, Ivica Dačić – SPS i Veroljub Stevanović – Nova Srbija i samostalni poslanici 9+9, 2. novembra 2005. godine, - Predloge odluka o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koje je podneo narodni poslanik Miloljub Albijanić, predsednik poslaničke grupe G17 plus, 11. novembra 2005. godine. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3. a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: SRS – jedan sat, 36 minuta; DSS – jedan sat, tri minuta, 36 sekundi; DS –43 minuta, 12 sekundi; G17 plus – 37 minuta, 12 sekundi; SPS – 26 minuta, 24 sekunde; Nove Srbije i samostalnih poslanika 9+9 – 21 minut, 36 sekundi; poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, četiri poslanika SPO, dva poslanika SDP i četiri nezavisna poslanika – po pet minuta, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram jedinstveni pretres o predlozima odluka. Da li žele reč predstavnici predlagača – narodni poslanici Vjerica Radeta, Miloš Aligrudić i Marko Krstin? (Ne.) Da li neko želi reč? (Ne.) Obaveštavam vas, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika, do otvaranja pretresa niko u pisanom obliku nije podneo prijavu za reč. Pre nego što zaključim jedinstveni pretres o predlozima odluka, da li predstavnici predlagača žele da daju završnu reč? – Član 142. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres o predlozima odluka. Pošto smo obavili jedinstveni pretres o predlozima odluka, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o svakom predlogu odluke posebno. Pošto smo završili raspravu o svim tačkama dnevnog reda, saglasno članu 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 15. novembar 2005. godine, u 11,55 časova, kao dan za glasanje. [[Posle pauze – 12,45]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, još jednom dobar dan. Pošto nastavljamo sa glasanjem, jer je Skupština obavila pretres, molim vas, da na početku utvrdimo broj prisutnih u sali. Molim poslanike da ubace identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema provereno da je u sali prisutno 127 poslanika i da možemo da pristupimo glasanju. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZA IZBOR SUDIJA USTAVNOG SUDA Pošto je Narodna skupština obavila pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 178. stav 3. Poslovnika, Narodna skupština odlučuje o izboru, odnosno razrešenju ili prestanku funkcije svakog sudije Ustavnog suda pojedinačno, tajnim glasanjem, ukoliko ne odluči da glasanje bude javno. Predlažem da se o Predlogu za izbor sudija Ustavnog suda odlučuje javnim glasanjem, upotrebom elektronskog sistema za glasanje. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 125, nisu glasala dva, od 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da se o Predlogu za izbor sudija Ustavnog suda odlučuje javnim glasanjem, upotrebom elektronskog sistema za glasanje. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog da se za sudiju Ustavnog suda izabere Svetislava Bulajić, asistent na Pravnom fakultetu u Beogradu. Za 52, protiv 65, uzdržana dva, nije glasao 51, od 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Svetislavu Bulajić za sudiju Ustavnog suda. Stavljam na glasanje predlog da se za sudiju Ustavnog suda izabere Dragica Marjanović, sudija Vrhovnog suda Srbije. Za 121, protiv 44, nije glasalo 7, od 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Dragicu Marjanović za sudiju Ustavnog suda. Dozvolite mi da, u vaše i u svoje ime, novoizabranom sudiji Ustavnog suda čestitam na izboru. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOZI ODLUKA O IZMENAMA I DOPUNI ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o predlozima odluka, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupština Republike Srbije, koji je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Za 169, uzdržan jedan, nisu glasala tri, od 173 poslanika. Narodna skupština je usvojila ovaj predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o dopuni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupština Republike Srbije, koji su podneli predsednici poslaničkih grupa Tomislav Nikolić – Srpske radikalne stranke, Miloš Aligrudić – Demokratske stranke Srbije, Miloljub Albijanić – G17 plus, Ivica Dačić – Socijalističke partije Srbije i Veroljub Stevanović – Nova Srbija i samostalni poslanici 9+9. Za 170, uzdržan jedan, nisu glasala dva, od 173 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj predlog odluke, što znači da će Skupština posle konstituisanja imati formiran Odbor za lokalnu samoupravu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupština Republike Srbije, broj 02-2635/05, koji je podneo narodni poslanik Miloljub Albijanić, predsednik poslaničke grupe G17 plus. Za 170, nisu glasala tri, od 173 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila ovaj predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupština Republike Srbije, broj 02-2636/05, koji je podneo narodni poslanik Miloljub Albijanić, predsednik poslaničke grupe G17 plus. Za 167, nije glasalo 6, od 173 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila ovaj predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupština Republike Srbije, broj 02-2637/05, koji je podneo narodni poslanik Miloljub Albijanić, predsednik poslaničke grupe G17 plus. Za 167, nije glasalo 5, od 172 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila ovaj predlog odluke. Pošto smo se izjasnili o predlozima odluka, pitam, da li ste saglasni da se usvojeni predlozi objave u "Službenom glasniku Republike Srbije" kao jedan pravno-tehnički objedinjeni akt – Odluka o izmenama i dopuni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije? Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 168, nisu glasala četiri, od 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj predlog. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika, na koje su u toku sednice ukazali narodni poslanici. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 100. stav 4. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će bez pretresa odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje. Shodno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, na sednici 14. novembra 2005. godine, u 16,45 časova, ukazao je da je povređen član 199. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za 47, protiv 116, nije glasalo 9, od 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Krasić, na sednici 15. novembra 2005. godine, u 10,15 časova, ukazao je da je povređen član 92. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za 46, protiv 115, nije glasalo 12, od 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem Četvrtu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. (Sednica je završena u 12,45 časova.)
PETA SEDNICA DRUGOG REDOVNOG ZASEDANjA 15. novembar 2005. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 12,45 časova. Predsedava Predrag Marković, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Na osnovu službene evidencije, konstatujem da sednici prisustvuje 148 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika i da možemo da pristupimo glasanju. Obaveštavam vas da je sprečena da sednici prisustvuje narodni poslanik Ksenija Milivojević. Prelazimo na usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica. Dostavljen vam je zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, održane 12, 13, 18. i 20. oktobra 2005. godine. Pošto današnjoj sednici prisustvuje više od 126 narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa prethodne sednice, a na osnovu člana 86. stav 5. Poslovnika. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na zapisnik sa navedene sednice. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, održane 12, 13, 18. i 20. oktobra 2005. godine. Za 126, nisu glasala dva, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, održane 12, 13, 18. i 20. oktobra 2005. godine. Prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno odredbama Poslovnika, potrebno je da odlučimo o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i predlogu za spajanje rasprave. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red: Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2006. godinu, sa memorandumom o budžetu i ekonomskoj i fiskalnoj politici za 2006. godinu, projekcijama za 2007. i 2008. godinu i predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2006. godinu: a) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, b) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika, v) Republičkog fonda za penzijsko i invalidskog osiguranje samostalnih delatnosti, g) Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, d) Nacionalne službe za zapošljavanje, koji je podnela Narodnoj skupštini 31. oktobra 2005. godine. (Nataša Jovanović: Po Poslovniku.) Pre nego što, izvinite gospođice Jovanović, pristupimo izjašnjavanju, želeli ste po Poslovniku? (Da.) Dakle, pre nego što pristupimo izjašnjavanju, po Poslovniku narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, gospodine predsedavajući, drskost Vlade Republike Srbije i vaša, kao i poslaničke većine, prevazilazi sve granice. Mi možemo da razumemo da ste vi u velikim problemima sa poslaničkom većinom, da ministra Lalovića i ostale poslanike, gostujuće poslanike u Skupštini, navlačite uvek kada vam je potrebno da izglasavate dnevni red. Ali, da građane Srbije, preko izglasavanja i stavljanja na dnevni red ovakvih zakonskih predloga i ponižavanja narodnih poslanika, ponižavate još više nego što ste unizili rad Skupštine, a naročito kroz predlog da se zakon o bankama po hitnom postupku, a kada je već otpočeo, kako vi kažete, radni dan u toku nedelje, dostavi narodnim poslanicima, drznete se da nam ga uvrstite u dnevni red po hitnom postupku i da spojite rad o bankama, pranju novca, javnim preduzećima, pa dajte nam neko iole logično objašnjenje. Vi, kao predsednik, koji je uvek spreman i u svom metaforičnom, a nekada simpatičnom, veoma često nesimpatičnom maniru i stilu, obrazloži takve poteze Vlade Republike Srbije, ne možete za to da nađete opravdanja, a da kažete da su narodni poslanici u svojim pravima, po ovom poslovniku koji ste vi predložili i koji je većina izglasala, izjednačeni sa pravima onih koji se na takav način drsko, a pre svega neargumentovano ponašaju. Razumem da će posle izglasavanja, a to građani Srbije mogu da vide, iako je kamera fokusirana samo na jedan deo sale, da nastupi pravi stampedo. Prosto ćete da se sudarate, što glavama, što rukama, što nogama izlazeći na ova vrata. Kada izglasate da ste spojili sve ovo nespojivo i kada izglasate da ste na takav način prekršili i dostojanstvo nas koji vas argumentovano kritikujemo, a i građana koji to moraju da trpe, otići ćete lepo odavde kao da se ništa nije desilo. Scenario je dalje poznat, doći će Mlađan Dinkić, predložiće budžet i zakone koji su veoma štetni za građane Srbije, svakoga dana žive sve teže i gore. Zar hoćete nas, narodne poslanike koji smo spremni da uvek sa vama i u svako doba dana i noći raspravljamo o zakonima koji nisu dobri i po građane Srbije, da ubedite da to moramo navrat-nanos da radimo kao što vi izlećete na ova vrata. Uz sve ovo, sve vam je i smešno. Vi pojma nemate koja se rasprava vodi. Ako vam sada Predrag Marković ne kaže ili vam kaže - od te do te tačke, hajde pogodite svi, jedan po jedan, koji su zakoni na dnevnom redu, pojmanemate. Znate da se raspravlja o budžetu; vi što govorite - ne lupaj, odavno ste lupali o šerpe i lonce, pa ste izlupali svoje. Meni ostavite da kažem građanima Srbije da je ovo nedopustivo, sve uz asistenciju ovakvog predsednika Skupštine, koji pokušava vešto da zabašuri svoje nedemokratsko ponašanje i takav odnos i da se predstavi da je prvi među jednakima. Vi, gospodine Markoviću, koji pristajete na ovakve diktate i ucene od strane Mlađana Dinkića, Vlade Republike Srbije, snosićete istu odgovornost, ali zapamtite da ubuduće, kada budete ovako nešto predlagali i vaš autoritet, koji je nesporno sve manji i manji, i poslaničke većine, kod građana Srbije biće ispod 0,5 ili 0,05%. To se ovakvim ponašanjem ne dešava ni u jedinicama lokalne samouprave. Ponekad se desi. (Predsednik: Vreme.) Ali se ipak upozore odbornici da će neka odluka da bude uvrštena u dnevni red. Da nas bombardujete preko noći vašim nebuloznim predlozima i zakonima i da spajate nespojivo, videćete kako će dalje zbog ovakvog vašeg ponašanja, uz amandmane koje smo uredno predali i napisali, da se odvija rasprava. Budite sigurni, što bi narod rekao, neće ostati kamen na kamenu, skroz ćemo da razgolitimo vašu politiku.
Hvala vam, gospođice Jovanović. Svakako prihvatam kritiku na hitnost postupka. Predsednik je zakazao sednicu u skladu sa Poslovnikom i podržavam ideju da se po hitnom postupku neke tačke uvrste. Na taj način omogućeno je poslanicima da do početka načelne rasprave mogu da podnose amandmane, a kada nije hitan postupak, onda to nije moguće. Kao što znate, po Poslovniku je pet dana ranije. Mislim da je važno kod ovih stvari da poslanici mogu do početka načelne rasprave, jer su vrlo važni zakoni, potpuno ste u pravu, i to možda ključni zakoni za celu sledeću fiskalnu godinu. To podržavam i podržavam vašu ideju da se ne koriste jedna vrata prilikom izlaska, potpuno ste u pravu. Imate vrata sa desne strane na početku, sa desne strane gore, ovde leva vrata i ova. Gospođica Jovanović nije zadovoljna i traži da se Skupština izjasni. Budite ljubazni, niste tražili povredu Poslovnika nego ste se javili po Poslovniku. Pratio sam vaše izlaganje i verujte mi. Ali, ako tražite povredu Poslovnika, onda mi kažite kog člana.
Sada se javljam zbog povrede Poslovnika, član 104. Gospodine Markoviću, današnja vaša veoma loša retorička opservacija nije naišla na moje simpatije, kao što vidite ni poslaničke većine. Samim tim što se njima podsmevate, a oni su vas izabrali, na koja vrata treba da trče, dovoljan je razlog da oni pokrenu inicijativu da vas smene sa tog mesta. Kada bi se meni predsednik, koga sam izabrala na mesto predsednika Skupštine, na takav način podsmevao i ponižavao me, u najmanju ruku ono što bih uradila je da odmah razmislim da pokrenem inicijativu da se on smeni. Pošto ste vi predložili i niste pažljivo slušali, veoma često naćulite uvo na jednu stranu kada vam nešto dobacimo iz klupe. Znači, niste bili u situaciji, ni pored ova četiri mikrofona da me čujete, ceo duh Poslovnika je povređen zbog vašeg ponašanja i takvog ciničnog odgovora. Ne samo da ti zakoni nisu hitni, oni su katastrofa. Ne treba uopšte da budu na dnevnom redu. Ne trebaju nam vaši zakoni. Fiskalna politika koju vodite za sledeću godinu je, i po oceni vaših mentora do čijeg mišljenja vam je stalo, veoma loša. Prema tome, sledeći put, molim vas da ove neandertalce koji sede u trećem redu, u stvari ovog jednog, pre sam vas, u gluvo doba noći zamolila ....
Gospođice Jovanović, izričem vam prvo upozorenje. U Skupštini sede narodni poslanici, eventualno predstavnici predlagača, kojih sada nema. Molim vas, ovo je sada prvo upozorenje.
Gospodine Markoviću, ako neko ispušta krike, ako se nepristojno ponaša, necivilizovano, ne priliči narodnom poslaniku, dok govorim o veoma ozbiljnoj povredi Poslovnika, ne znam kako to drugačije da nazovem. Izvinjavam se drugim kolegama koji to nisu radili. Ovaj jedan, koji to jeste, za koga znate da jeste, sam se prepoznao i, prema tome, nemam šta da mu objašnjavam. Što se tiče Poslovnika, apsolutno je povređen. Nemojte na takav način da nam objašnjavate šta je hitno, a šta nije. Više puta su vas i sam gospodin Nikolić i gospodin Vučić upozoravali, čak ste sličan ili u istom maniru odgovor imali pre nekoliko dana, kada je u pitanju hitnost za nacionalnu bezbednost države i naroda i za pitanje južne srpske pokrajine. Vi sada meni kažete da je Dinkićev zakon bitan za bolji život građana i da će posle toga sve u Srbiji da bude kako treba. Nemojte da se šalite sa tim stvarima i na takav predsedniku zakonodavnog tela neprimeren način. Hvala.
Hvala vama. Dakle, Skupština će se izjasniti o povredi člana 104. Prihvatam vašu kritiku, nisam se služio nikakvom retoričkom opservacijom, niti znam da je to moguće. Ne verujem da je moguća ikakva retorička opservacija. Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Paja Momčilov. Izvolite, gospodine Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, ukazujem na povredu člana 140. Poslovnika, gde se govori o sazivanju sednice i o organizovanju rasprave u načelu. Naime, smatram da nije primereno da mi danas ovde usvajamo jednu takvu odredbu da spojimo pet zakona iz oblasti zdravstva i da o njima raspravljamo zajednički u načelu. Jasno je šta to znači. Hoće da se skrati rasprava u načelu na pet sati. Ono što sam dužan da kažem ispred svih članova SRS je to da, ako imate tri sistemska zakona u paketu, to ni jedna ozbiljna država neće da dozvoli. Ako tu dodate još tehničke zakone, koje pomešate sa sistemskim zakonima i kažete da vam Poslovnik daje mogućnost da nađete vezu između njih, onda vam čestitam. Vi onda možete vašim tumačenjem da nađete vezu između zakona o verskim zajednicama i zakona u zdravstvu. No, da se ostavimo ironisanja. Na ove zakone su dugo čekali zdravstvena javnost, a i građani Srbije i te kako mnogo od njih očekuju. Na jedan ovakav neprimeren način, stavljanjem u koš pet zakona i svođenjem rasprave na jednu minimalnu raspravu, mislim da se samo nanosi sramota ovom parlamentu. Ovo govorim građanima Srbije. Građani Srbije treba da budu svesni kako se Vlada Srbije i kako se skupštinska većina odnosi prema veoma važnoj zakonskoj regulativi. Složićete se da je zdravstvo, ipak, veoma važna stvar za svaku zemlju. Ono što je ovde posebno interesantno, imate zakon o osiguranju koji ide po hitnom postupku, pa ste i njega spojili sa zakonima koji idu po redovnoj proceduri; nema veze što imaju još poslanici mogućnosti da daju svoje amandmane. Prema tome, jedan smešan, sramotan galamatijas koji ne služi na čast ni jednom ozbiljnom parlamentu. Da, gospodo poslanici, koji vičete iz ovih redova, pronađite mi gde je u francuskom parlamentu, engleskom parlamentu raspravljano o setu sistemskih zakona, pa onda arlaučite i vičite. Hvala vam.
Hvala vama, gospodine Momčilov. Razumem da ste citirali član 140. Ali, prema sasvim drugom članu, članu 162. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, o svakom predlogu za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, Narodna skupština prethodno odlučuje bez pretresa. Tu smo stali. Dakle, pročitao sam jedan akt koji je stigao po hitnom postupku i moram da ga stavim na glasanje, bez pretresa. Dakle, to je sada na dnevnom redu. Po Poslovniku javila se gospođa Vjerica Radeta, pa potom narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite, gospođo Radeta.
Zbunjeni ste, gospodine predsedniče, kao i skupštinska većina još od sinoć, jer smo vam pomrsili račune. Niste predvideli da ćete morati i danas da se okupite u broju od 126, niste očekivali da ćemo raspravljati o predlogu Borisa Tadića, manekena, o sudijama Ustavnog suda, ali priznajte bar da je dobro što smo krenuli u tu raspravu, jer da nije bilo onoga na šta smo vam mi skrenuli pažnju, vi biste verovatno izabrali i onu gospođu snajku za sudiju Ustavnog suda, tako da, kada god mi učestvujemo u raspravi, to zaista ima smisla i to je argumentovano. Sada sam se javila konkretno zbog člana 140. Poslovnika i zbog predloga za zajednički načelni pretres. Prvo je uopšte sumnjivo, mi smo, znate, dobili 7. novembra saziv za Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja, a 11. novembra posle 18,00 časova u poslaničke klubove dostavljen je Predlog zakona o bankama, i sada ovde imamo predlog o zajedničkom načelnom pretresu četiri zakona. Ali, zamislite šta se kaže, Predlog zakona u bankama, ukoliko Narodna skupština prihvati predlog da se Predlog zakona po hitnom postupku stavi na dnevni red sednice kao peta tačka dnevnog reda. Dakle, ovo je prosto neverovatno, a pogotovo je neverovatno da imamo predlog za spajanje. Mi, dakle, imamo na dnevnom redu devet tačaka, a faktički rasprava će se voditi samo o tri grupe vladinih predloga, što je nedopustivo. Moram da vas podsetim na vrlo restriktivan Poslovnik, po kojem narodni poslanici imaju veoma ograničeno vreme da govore o nekom predlogu. Zamislite, 80 poslanika SRS sat i po vremena mogu da govore o budžetu i to je neverovatno. Mi danas imamo predlog da zajednički raspravljamo o predlozima zakona o izmenama i dopunama Zakona o fondu za razvoj Republike Srbije, Zakona o javnim preduzećima i obavljanju delatnosti od opšteg interesa, Zakona o sprečavanju pranja novca i Zakona o bankama. Gospođa Snežana Stojanović-Plavšić, koja je predložila ovaj zajednički pretres, pozvala se na član 90. Član 90. Poslovnika u drugom stavu kaže – Narodna skupština može odlučiti da obavi zajednički načelni pretres o više predloga zakona koji su na dnevnom redu iste sednice, a međusobno su uslovljeni ili su rešenja u njima međusobno povezana, s tim što se odlučivanje o svakom predlogu obavlja posebno. Dok je Miloljub Albijanić podnosio predlog u ime G17 plus, verujte, nismo imali ovakve nebulozne predloge. Sada molim gospođu Snežanu Stojanović-Plavšić da izađe za ovu govornicu i da pokuša da nam objasni kakva je veza između ova četiri predloga zakona, gde su oni međusobno uslovljeni ili su rešenja u njima međusobno povezana? Mi u SRS takvu vezu ne vidimo, a možda će gospođa Stojanović-Plavšić da nas ubedi da je u pravu. Ali i vi pre nego što glasate, saslušajte, videćete da gospođa neće biti u stanju da nam objasni ovo, ali svejedno, neka pokuša. Gospodine predsedniče, iskoristiću da ne izlazim ponovo, znam da sam prešla dozvoljeno vreme, neću biti zadovoljna vašim odgovorom, znam šta ćete da kažete. Tražim da se Skupština o povredi člana 140. izjasni u danu za glasanje.
Hvala, gospođo Radeta. Neću dozvoliti, naravno, gospođi Stojanović-Plavšić sada, iz vrlo jednostavnog razloga što nije na dnevnom redu. Biće prozvana kao svaki predlagač da obrazloži kada to dođe, sada smo stali kod izjašnjavanja o prvom predlogu za hitan postupak. Prema članu 162. stav 4. kada bude na dnevnom redu spajanje, o tome ćemo pozvati predlagača da se izjasni i koliko sam video, svakako će se izjasniti gospođa Plavšić. Izvolite, gospodine Krasiću, po Poslovniku.
Mada je ovde praksa da predsednik Narodne skupštine svoj Poslovnik krši počevši od ove krune do ove tri zvezdice na kraju, našao sam da je predsednik Narodne skupštine prilikom otvaranja ove sednice i do onog momenta kada je nastupio ovaj konflikt povredio član 27. Poslovnika, koji ga obavezuje da se stara o primeni Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Sada ću da vam pokažem kako se on to ne stara. Predsednik Narodne skupštine ima običaj da kontaktira predsednike poslaničkih grupa kada se utvrđuje dnevni red, ali takođe i predlagače nekih akata, pa i ove podmetnute poslanike, naravno, oni koriste svoje poslovničko pravo da predlažu sve i svašta, pa je mogao predlagača, dakle predlagača spajanja dnevnog reda, da upozori na jedan mentalni problem da recimo ne postoji apsolutno nikakva dodirna tačka između Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim preduzećima i obavljanju delatnosti od opšteg interesa i recimo Predloga zakona o sprečavanju pranja novca, a još manje ima dodirnih tačaka sa predlogom koji se tiče nečega o čemu još nismo odlučivali, to je ovo u zagradi - ukoliko Narodna skupština nešto odluči. Razumem, gospodine Markoviću, da vi imate probleme, pa ste dobili i nadzorni odbor G17 plus da vas kontroliše šta radite ovde u Skupštini. Ovde je sve i svašta prolazilo. Malopre ste, prilikom glasanja o povredi Poslovnika, glasajući crvenom bojom, dokazali da ne znate da čitate Poslovnik, a ovde sam vam pročitao konkretno šta piše u Poslovniku. Znači, hteli ste da kažete da ne znate da čitate Poslovnik, da ne znate šta je napisano u Poslovniku. Vi želite na silu, uz neku nenormalnu brzinu, da progurate ovo, a kada bismo ušli malo dublje u ovu raspravu o opravdanosti spajanja nekih tačaka dnevnog reda, moram samo da vas upozorim, vas legaliste, razmišljajte, pripremate neku rezoluciju koja se tiče Kosova i Metohije, a imamo sistemske propise koji su na dnevnom redu u kojima vi nećete da vidite ni Beograd, ni Niš, ni Vojvodinu, već samo ministra i njegove interese. To je ta vaša državotvorna politika i zato služe neki poslanici koji naravno koriste svoje pravo, njima uopšte ne osporavam to pravo što koriste, ali prozivam predsednika Narodne skupštine, zato što se ne stara kako treba i kako je zapisano u Poslovniku da u ovoj skupštini rasprava ide nekim logičnim redom. Mi se ne protivimo tome što u okviru prve tačke dnevnog reda praktično ima šest podtački, jer su spojeni finansijski planovi nekih javnih preduzeća i organizacija od posebnog društvenog interesa, zato što je to već praksa 10 godina da to ide u paketu. Ovo što ide za spajanje od druge do pete i od pete do devete tačke dnevnog reda, molim vas, najprostije rečeno, to je skandal. Još jednu stvar da vam kažem, ako mislite da spajanjem načelne rasprave činite da je Narodna skupština efikasnija, varate se. Ukoliko se u načelu dobro izdiskutuje o svakom propisu, onda je mnogo brža i jednostavnija rasprava o amandmanima, a vi ne, vi idete na konflikt. Sada ste se skupili da izglasate, pa kud koji mili moji, što na ručak što kući, a oni koji žele da rade ostaju da rade. Mi ćemo da radimo, a vi izračunajte, jer se nadam da sledeći put posle izbora iskoristite ovo što ste ubacili u Poslovnik, a to je ta otvorena subota, gde imate otvorena vrata da se setite kada ste bili ovde.
Hvala, gospodine Krasiću. Upravo starajući se o primeni Poslovnika moram da poštujem i odluke Skupštine i poslovničke odredbe, te sam rekao da je sada na dnevnom redu glasanje o hitnom postupku. Dakle, prema članu 162, nije mi teško da pročitamo ponovo stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, koji kaže da o svakom predlogu za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku Narodna skupština prethodno odlučuje bez pretresa, predsednik Skupštine to mora da poštuje. Da li još neko želi po Poslovniku? Izvolite, reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se radi o organizovanoj grupi koja urušava ugled i dostojanstvo Narodne skupštine. Ta organizovana grupa danas ima između 126 i 128 narodnih poslanika. Ako bi se danas održali izbori, ta organizovana grupa, koja se bavi ovde urušavanjem ugleda i dostojanstva Narodne skupštine, imala bi između 40 i 50 poslanika. To morate da imate na umu kada vodite ovu Narodnu skupštinu. Nije ovo stečeno pravo, jer da je pravo stečeno na četiri godine nikada ne bi bilo vanrednih izbora, a vi gospodo socijalisti, onako jaki kakvi ste bili uvek ste davali vanredne izbore kada je situacija u društvu bila loša ili kada ste gubili podršku građana Srbije. Sada učestvujete u nečemu što se zove obmana građana, da ostanu na vlasti ovi koji nemaju ugled i poverenje među građanima Srbije. Kako da ostanu na vlasti? Tako što će za noć donositi zakone, zakone, zakone. Da li je dobar zakon koji nije dovoljno raspravljen, nije dobar. Vidi se po onima koje ste do sada donosili. Samo zakon o kome raspravlja opozicija može da bude dobar. Samo argument vladinog predstavnika na svaki argument opozicije može da popravi zakon, ili da ostavi u onom tekstu u kome je predložen Narodnoj skupštini. A čime se vi ovde bavite? Vi hoćete da građanima Srbije omrznete Narodnu skupštinu, zato što mi u njoj dominiramo. Vi biste i svetu da omrznete Srbiju, u Srbiji mi dominiramo. Vi biste hteli da nema interesa kod građana da gledaju prenos, statične kamere kao nekada na utakmicama bez gledalaca. Vidi se lepi predsednik Skupštine i onaj ko izađe za govornicu. I to je Narodna skupština. Da građani pomisle kako je Narodna skupština mesto u kome sede lopovi, kriminalci, korumpirani ljudi, ljudi bez znanja, bez mozga, svađalice, kavgadžije, a tu sede izabrani predstavnici naroda. Gospodine predsedniče, mesecima već u petak u 18,00 časova dostavljate predloge zakona i predlog dnevnog reda za sednicu koja se uvek zakazuje za utorak. Sačekate, samo ostavite, sekretar da obaveštenje sekretaricama da ne napuštaju po završetku rada radno mesto, zato što će stići materijal iz Vlade i zato što će stići saziv za sednicu Narodne skupštine, a onda one da se trude da obaveste narodne poslanike. U petak nije bilo sednice, u petak u 18,00 časova ste vi doneli ovde predloge zakona o kojima treba da se raspravlja po hitnom postupku, a onda da biste nas sprečili, jer vi znate da se radi o zakonu o bankama, a trebalo bi pola firme G17 plus pohapsiti zbog tih banaka, Albijaniću tebe ne treba, ti nisi krao u bankama, priznajem, sada ćete da sastavite šta povezuje te zakone. Samo firma G17 plus. Ima li logičke veze, ima li uzročne veze? Nema, samo firma. I sada će jedan ministar ovde da obrazloži pet zakona, čak nije ni ministar koga se svi ti zakoni tiču, a onda će jedan poslanik da odgovara, da diskutuje u roku od tri, četiri, pet minuta i da svrsta pet zakona, različitu materiju, da se usredsređuje po minut na svaki zakon, a vi ćete to izdržati i čekaćete, bićete na vezi, kada će da dođe dan za glasanje da se ponovo pojavite u sali. Nema ovo smisla, a onda nemojte da se pitate zašto ankete govore kako gubite popularnost i nemojte više da krijete rezultate tih anketa. Ne vredi. Hoćete konsenzus oko Kosova i Metohije, naravno da ćemo da ga imamo. Ko izda nemoj više ni da ulazi u ovu skupštinu. Vi samo čekate veliku nacionalnu temu na kojoj ćete da ukažete da u Skupštini postoje ljudi koji misle drugačije od vas. Kako god da se završi Kosovo i Metohija, sutra nas čeka neka hitna sednica na kojoj je spojena rasprava o sedam tačaka, zakazana dva dana pred sednicu, da onemogući poslanike opozicije da izađu za govornicu i da govore. Nemojte, gospodine predsedniče, da nas podsećate koji je rok za davanje amandmana, da ja vas ne podsećam koji je rok da tačku uvrstite u dnevni red, jer ako je uvrstite u dnevni red tri dana pred sednicu, nemam pet dana za pisanje amandmana. Nema više nijednog dana. Ako spojite raspravu o pet tačaka, onda i ona peta tačka koja bi došla prekosutra na dnevni red, počinje danas, nema više roka za amandmane. Vi sve to znate, vi se bavite, to se zove majmunacija. Ozbiljni ljudi to tako zovu, možda vi znate neki drugi izraz, priznajem, nešto iz životinjskog sveta jeste. Okanite se toga, gospodine predsedniče. Jesmo li vam dosadni? Ukinite Skupštinu, vladajte sami. Imate predsednika države svog, sami ste ga birali, imate predsednika Vlade svog, sami ste ga birali, šta će vam narodni predstavnici, šta će vam opozicija u ovoj skupštini. Vladajte, imate zakone. Ako nema, pišite ih noću, donosite ih noću, šta će vam onda opozicija u ovoj skupštini.? Što smišljate čitava pravila, regule kojima se nešto opoziciji omogućava? Vi ste malopre glasali o tome da li je povređen Poslovnik, a svesni ste kako je povređen. Sada vas aminuje, opravdava vas to što je Skupština rekla da niste povredili Poslovnik. Sve to narod pamti, gospodine predsedniče, i narod kažnjava. Nekad kazni nezasluženo, nekad kazni zasluženo, ali narod žestoko kažnjava. Ja sam to osetio na svojim leđima. Voleo bih da osetite kako narod kažnjava.
Hvala vam, gospodine Nikoliću, pre svega hvala vam na lepim željama. Drugo, znam da me visoko poštujete, ali da mislite i da sam lep, to stvarno; citiram samo: rekli ste da kamera snima lepog predsednika Skupštine. Dakle, ne mogu nažalost da prekršim ni jedan zakon, najmanje da raspustim Skupštinu, ili da ne poslušam odluke Skupštine, to nije moguće, kao što nije moguće da raspišem izbore dok se za to ne steknu uslovi. To je potpuno jasno. Zahvaljujem vam se na doprinosu. Nastavljamo upravo poštujući Poslovnik. Prema članu 162. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog Vlade po hitnom postupku. (Aleksandar Vučić, sa mesta: Po poslovniku). Nemojte više zloupotrebljavati Poslovnik. Odmah po završetku glasanja dobićete reč. Za 127, nije glasalo 14, od 141 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog po ovom hitnom postupku. Gospodin Aleksandar Vučić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, pretpostavljam da se vladajućoj većini žuri samo da krene u izglasavanje spajanja tačaka dnevnog reda, kako bi mogli da se približe izglasavanju najvažnijih akata za njih i kako misle obezbeđivanju sopstvenih plata i položaja u narednih nekoliko meseci. O čemu je ovde reč i zašto sve ono o čemu je govorio Tomislav Nikolić ne nailazi ne samo na razumevanje, nego čak i na poseban otpor, ni na nešto što bi trebalo da liči na repliku stavovima srpskih radikala. Zato što ljudi računaju, koji pripadaju vladajućoj većini, izglasamo budžet sutra, prekosutra kad predsednik Skupštine odredi dan za glasanje. Sa njim ide i zakon o bankama i sve živo što mogu da provedu u delo. Govorio je Paja Momčilov o zakonima koji se tiču zdravstva, svi spojeni u jedan koš, da bi jedna poslanička grupa koja ima 80 poslanika mogla da govori sat i 34 minuta, umesto da govori deset ili osam sati, kako hoćete, da se uskrati pravo opoziciji da iznosi svoje mišljenje. A vama: eto, izglasali smo još jedan budžet, iako su nam svi govorili da taj budžet nećemo da izglasamo; izglasali smo najvažnije zakone, skupilo se nas 126, 127 ili 128, koliko god hoćete, tanke većine i sad ljudi misle - ipak su oni jaki, svaki put oni nešto izglasaju tako što hoće. Kako ste jaki? Jaki ste tako što samo Boga molite svako jutro u crkvi, oni koji veruju u Boga, ono malo što veruje u Boga - nemoj da nam dođu izbori. To je - daj samo da nam ne bude izbora. Zašto? Zato što sve motku da uzmete ne možete dva i tri posto da preskočite, a kamoli5%, i to četiri od pet stranaka od vladajuće koalicije. Jedna jedina može da preskoči cenzus, možda još jedna, a ostale ne mogu ni da sanjaju nešto slično. Onda, ajde na bilo koji način, samo da mi izglasamo, da to traje što duže, a kada zatreba - daćemo vam predsednika upravnog odbora, nekog člana upravnog odbora koji ima 80, 100 ili 120.000 platu, bio je nešto kolebljiv, nešto sumnjiv, nešto je počeo da se domunđava sa onima koji bi da se otcepe, da se sklone, da glasaju suprotno vladajućoj većini; daj mu neki upravni odbor, daj da bude neki direktor i da na takav način rešimo problem. Vi ste, ljudi koji danas predstavljate vlast, kritikovali ovde, zajedno sa nama, nekadašnje socijalističke predloge 1994, 1995, posle izbora 1993, 1996. godine, svaki put kada su spajali zakone na ovakav način. Svaki put skupe dva zakona, tri zakona, mi smo zajedno izlazili za govornicu, vi ljudi iz DSS, zajedno sa nama. Bili su Batić, braća Petrović i ostali i napadali smo SPS ovde na najbrutalniji način - kako je moguće da uskraćujete pravo opoziciji da govori o svakom zakonu pojedinačno. Sada se promenilo. Sada ste došli na te pozicije i pokazujete - može i pet zakona, makar tih pet zakona bili sistemski, zato što vama treba da ostanete na vlasti po svaku cenu i baš vas briga šta će dalje da se zbiva. U tim zakonima možemo da vidimo, ostavićemo i Tadiću više para, neka troši. Mogli ste da mu skratite za 30 miliona budžet. Nećemo, treba nam. (Predsednik: Vreme.) Završavam, gospodine predsedniče. Ponovo ćemo mi za njega da glasamo, ponovo će i on za vas da glasa. Sve se tobože napadate i kritikujete jedni druge. Jedino što kažete - ponovo će "demokratski blok", a to "demokratski blok" morate da naglasite da je demokratski, jer kao dete kad crta konja, pa na konja ne liči, ispod mora da napiše "ovo je konj", tako i vi morate da naglasite da je to "demokratski blok". Opet će lopovi sa lopovima, jer to jedni za druge govorite. Ne kažem vam ja to, nego to vi kažete za demokrate, to demokrate kažu za vas. Đilas to kaže za Ilića, Ilić to kaže za Đilasa, ovaj to kaže za ne znam koga još iz Vlade, iz Vlade ne znam za koga kažete u DS. Opet ćete lepo da vladate, da otimate i da narod gleda kako se samo pljačkaju fabrike u Srbiji, kako nestaje sve i mislite da je to moguće. E, pa nije. Zato što ljudi sada ne vide nikakvu razliku između vas. Ljudi vide da ste potpuno isti i zato građani Srbije hoće promene, zato građani Srbije hoće borbu protiv korupcije. Vi na ovaj način pokušavate da uništite parlament Srbije, na ovaj način pokušavate da kažete opoziciji - vi nam niste važni, jer mi možemo da uradimo šta god hoćemo, seli smo nas trojica na kafu i viski i dogovorili smo da vam u Skupštini Srbije nametnemo da o istom trošku za dva sata završimo raspravu o pet ključnih zakona za jednu zemlju. Sada ćemo da imamo o pet zakona raspravu koja ne može da traje jedan dan, ključni za jednu zemlju. Mesecima se pripremaju ti zakoni, zakon o budžetu, pre svega. Rasprava treba da traje najmanje 15 dana da bi taj zakon bio valjan, a mi ćemo za 15 minuta pet sistemskih, najvažnijih zakona da usvojimo, zato što vam se žuri da se raspustite malo, a da plate i dalje pristižu i da sve ostale privilegije koje vlast sa sobom nosi i dalje pristižu. Govorim o rukovodstvima, pre svega, ne govorim o običnim ljudima, kojei ne pitate mnogo i ne znaju ni zašto moraju da glasaju i na koji način su primorani na to. (Predsednik: Hvala vam.) Nije "hvala", nego to promenite, gospodine predsedniče. Bio sam siguran da će i vas da bude sramota da na ovakav način spajate zakone, kao što je građane Srbije sramota da ovo gledaju. Nemate nijedan argument protiv ovoga. Izađite i kažite, ako imate. Nemate. Znate da nemate, nego hajde - izaći će još jedanput neko, pa će da ćuti. Nećemo da ćutimo. Raspisujte izbore. Ako mislite da ste mnogo pametni, jaki, da mnogo vredite u narodu, da vas mnogo narod voli, raspišite izbore. Evo, obećavam vam, počistićemo vas sa političke scene tako i toliko da ćemo više od pola sale, onako kako reče Zoran Krasić, subotom da primamo na otvorena vrata, kao obične građane, a ne kao narodne poslanike iz vaših redova.
Žao mi je, i dalje odbijam svaku vrstu nagovaranja da prekršim zakon. Dakle, ne mogu da raspišem izbore dokle god se ne steknu zakonom predviđeni uslovi. Gospodine Vučiću, pošto je bilo po članu 104, za slučaj da se dogodi ono na šta se ukazali, onda će se Skupština izjasniti. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red... Izvinite, gospodine Šaroviću, vi se stvarno trudite, ja vas ne primećujem. Izvolite, gospodine Šaroviću. Molim vas, izvinite. Narodni poslanik Šarović, po Poslovniku. Javio se još pre nego što sam počeo da čitam, gospodin Momir Marković, takođe. Izvinite i vi, gospodine Markoviću.
Gospodine Markoviću, zaista ne znam šta to treba da znači da me ne primećujete. Onda ću morati malo više da se potrudim u narednom periodu i da me primetite, a bogami i da me ne zaboravite, pošto ste zaboravili da odlazim. Gospodine Markoviću, mislim da ponovo radite još jednu stvar koja je krajnje nekorektna, a to je, kada se neko javi po Poslovniku, vi izlazite iz sale i na taj način ... Zamolio bih predsedavajućeg da mi omogući da govorim i da mi prethodno vreme ne računa.
Određujem pauzu od pet minuta, kako bi se stišale strasti.
Hvala svim poslanicima na strpljenju. Reč po Poslovniku ima narodni poslanik Momir Marković. Ja prekinuo? Vi ste prekinuli, gospodina Šarovića? Izvolite, gospodine Šaroviću. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, po Poslovniku.
Gospodine Markoviću, ipak ću na kraju biti prinuđen da pomislim da vi ipak imate nešto lično protiv mene. Dakle, nastavlja se trend da vi navodno zaboravljate ko se javio za reč, kada se javio, sve u želji da prekinete i onemogućite poslanike da izlaze za govornicu i kažu ono šta žele. Dakle, vi ste, gospodine Markoviću, u nekoliko navrata povredili određene članove Poslovnika, član 104, član 140, član 27. koji govori o vašim pravima i obavezama, i uporno se bavite nekorektnim stvarima. Ne znam, kao prvo, zašto je maločas, kada sam izašao za govornicu, napravljena pauza. Osnovni red je bio da nam, ukoliko već pravite pauzu, onda kažete da će pauza biti toliko i toliko i radiće se to i to. Zašto je uopšte i određujete? Sledeća stvar, ukoliko ste već odredili pauzu u trajanju od pet minuta, onda mislim da je krajnje nekorektno da nipodaštavate poslanike na taj način što se ta pauza od pet minuta pretvara u pauzu od pola sata, ne znam zašto je bila potrebna i ova prva, a kamoli pauza od pola sata. Potpuno mi je nejasno zašto ste toliko nervozni. Ukoliko ste silni koliko tvrdite da jeste, ukoliko je ta vaša koalicija toliko jaka koliko tvrdite da je jaka, ukoliko Vlada toliko dobro radi koliko vi tvrdite da dobro radi, onda, gospodine Markoviću, ne bi trebalo uopšte da imamo ovih problema, trebalo je da počnemo sednicu na vreme, pa da bez problema izglasate ovde šta treba, da ne pravite pauze, da ne razvlačite, da ne preskačete klupe po pet puta nego da radite po Poslovniku koji ste vi doneli, a mislim da on svakako nije dobar. Dakle, povredili ste Poslovnik i malopre kada niste odgovorili gospodinu Vučiću na pitanje koje vam je postavio. Mislim da je krajnje vreme da počnete da slušate ono što poslanici govore i one povrede Poslovnika na koje ukazuju. Vi očigledno mislite da ste nedodirljivi, mislite da smo zaboravili na onu inicijativu koju smo podneli da se raspravlja o vašem nepoverenju, odnosno o vašoj smeni i, ukoliko ste već mislili da ste dovoljno dobro radili, zašto onda niste iskoristili tu priliku koju smo vam tako velikodušno pružili da se ovde malo dodatno izreklamirate, vi i vaša stranka, pa da skočite sa dva posto na možda 2,1 posto, a umesto toga vi mislite da ste zaštićeni kao beli medved. Obećavali ste da ćete prvi put kada prekršite Poslovnik sami podneti ostavku, pa ste onda, zarad javnosti i građana Srbije, tobož jednom podnosili ostavku, pa onda uz suze poslaničke grupe, prevashodno vaše i nekih drugih, nagovaranje i tetošenje vi ste, eto, ipak, odlučili da istrajete na tom teškom putu koji ste zacrtali i zarad dobrobiti Srbije ostanete na tom mestu na kom ste. Dakle, gospodine Markoviću, počnite najpre da ispunjavate ona obećanja koja ste dali građanima Srbije... (Predsednik: Vreme.) Gospodine Markoviću, jedina obaveza izgleda o kojoj vi brinete kada se radi o parlamentu, to je koliko će ko vremena potrošiti. Neznatno sam potrošio vreme, ali treba da se setite da ste predstavnicima vladajuće koalicije omogućavali da po Poslovniku govore i po devet minuta. Prema tome, mislim da minimum, na koji kao predstavnik opozicije imam pravo u ovakvom demokratskom sistemu, jeste tih devet minuta. Svakako neću iskoristiti više od sedam-osam.
Gospodine Šaroviću, maksimum je tri minuta. Gospodin Nikolić, kome sam malopre dozvolio devet minuta, sebe ne naziva predstavnikom vladajuće koalicije, a nikome drugome nisam dozvolio nikada da se po Poslovniku obraća devet minuta. Budite ljubazni, pozvali ste me da radim po Poslovniku, te vas upozoravam da je tri minuta isteklo pre minut i po. Budite ljubazni, završite.
Zahvaljujem se, ali se svakako nadam da ćete to vreme koje ste mi oduzeli upadicama svakako oduzeti od ovog, a i vreme na koje imam pravo kada citiram određene odredbe Poslovnika.
Tako je, ali pošto je pre toga prošlo četiri i po minuta, nemam od čega da vam opcigujem. Budite ljubazni, završite.
Gospodine Markoviću, da li vi imate ili nemate od čega da oduzimate, zaista nije problem parlamenta. Još jednu stvar bih zaista rekao, da ste povredili Poslovnik ovakvim obraćanjem poslanicima.
Upravo po članu 27, starajući se, omogućio sam svim govornicima koji su se javljali, mada je jasno da nisu govorili o onome što je bilo na dnevnom redu, a to je bilo po Poslovniku po članu 162. glasanje o hitnom postupku i svejedno sam omogućio svima koji su se javili da izraze svoje mišljenje. Kao što znate, sebe ne smatram ni silnim, ni lepim, koliko god mi se uporno to nametalo. Potpuno ste u pravu, postojao je predlog da se izglasa nepoverenje predsedniku Skupštine. To sam stavio na izjašnjavanje, Skupština je odbila i oni koji su to predložili, među njima je, takođe, bilo onih koji nisu glasali da se to stavi na dnevni red. Predsednik mora da sluša odluku Skupštine. Dakle, nisam bio u prilici. Nemam nikakav problem, izglasajte da to bude na dnevnom redu, biće mi veliko zadovoljstvo. Pretpostavljam da niste zadovoljni odgovorom. Izvolite, gospodine Šaroviću.
Gospodine Markoviću, naravno nisam zadovoljan vašim odgovorom i to iz više razloga. Naime, reći da niste bili u prilici ovde da testirate koliko poverenje imaju članovi parlamenta u vas jednostavno ne stoji i davati takvo objašnjenje sa tog mesta je krajnje neozbiljno. Gospodine Markoviću, ukoliko vi sa mesta predsednika parlamenta nemate dovoljno autoriteta da vladajuća većina, čak ne ni cela, dovoljno je uz 80 poslanika SRS da ste trećinu vladajuće koalicije animirali da podrži vaš predlog, imali bi da ste zaista želeli tu raspravu na dnevnom redu. To što niste uspeli govori jedino o tome da vi nemate apsolutno nikakav autoritet. Da ste imali časti vi bi nakon toga, kada vam taj predlog nije prošao, rekli jednostavno da dajete sami ostavku i da ne možete da vodite parlament koji u vas nema apsolutno nikakvo poverenje, jer je jasno da mi iz opozicije to poverenje u vas nemamo, samim tim što smo podneli zahtev za vašu smenu, a isto tako da drugi deo ovog parlamenta, vladajuća većina, nema poverenja u vas, jer vaš predlog nije podržan. Druga stvar, da li se ovde govorilo o povredi Poslovnika devet minuta ili nije, to jednostavno je činjenica i veoma je lako utvrditi. Govorila je Blagica Kostić, a vi izvolite, ukoliko se toga ne sećate, proverite sa vašim saradnicima ili sa stručnim službama. Dakle, to je nešto što se apsolutno ne može sakriti. Treća stvar, kažete da niko od govornika koji se javio po povredi Poslovnika nije govorio o dnevnom redu. Gospodine Markoviću, dnevni red ove sednice još uvek nije ni utvrđen, tako da je apsolutno nemoguće govoriti van teme, odnosno van dnevnog reda. Mi upravo sada govorimo o povredi Poslovnika i ne možete da kažete da ne govorim o dnevnom redu. Upravo ukazujem na povrede Poslovnika prilikom utvrđivanja dnevnog reda. Ne znam zašto se pozivate na član 162. Nijednogtrenutka taj član nisam ni pominjao. Pominjao sam članove 27, 90, 100, 104. i 140. To su povrede Poslovnika o kojima sam govorio. Dakle, koncentrišite se malo više i malo bolje ili zatražite pomoć stručnih službi, ali molim vas da se više ne odnosite tako lakonski prema svom poslu, nego da malo više pazite na koje povrede Poslovnika ovde ukazujemo i da se zaista koncentrišete da ti odgovori koji nam se daju budu vezani za povrede na koje smo ukazali i da i oni budu smisleni. Dakle, vi na taj način bukvalno unižavate ne samo one koji se jave da govore o povredi Poslovnika, već kompletno sve poslanike koji sede u ovom parlamentu. Hvala.
Hvala vama. Iz poštovanja prema parlamentu, samo i citiram činjenice. Dakle, potpuno ste u pravu, nisam očito ubedio vladajuću koaliciju, a ni opoziciju da glasa za to, ali još jednom vas podsećam, tačni podaci kažu, ni svi predstavnici opozicije nisu glasali. Izvolite, gospodine Markoviću, ili odustajete. Izvolite, po Poslovniku. Gospodin Šarović nije zadovoljan? O tome će se Skupština izjasniti. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, izgleda da je postalo poslovično da se Poslovnik krši. Najveći problem ovog poslovnika je upravo i vreme koje se deli na poslaničke grupe, jer osim SRS nijedna poslanička grupa ne iskoristi svoje vreme i to je vreme bačeno u vetar. Pored toga, nama koji inače izlazimo po svakom zakonu, a koji razmatramo svaki projekat koji predložite, svaki predlog zakona, ovo vreme od sat i 30 minuta je nedovoljno. Međutim, Poslovnik je tako odredio. Sada moramo da se uklapamo. Najveći problem predstavlja to što sada koristite drugu mogućnost, a pitanje je koliko je ona poslovnička, ali koristite da po dve, tri, čak i pet tačaka spojite u jednu, i u tih sat i po SRS, koja ima 80 poslanika, svako ko hoće da izađe za ovu govornicu, samo imena zakona ne može da pobroji dok ne prođe vreme. Problem koji imate sa kvorumom, a da ste poslušali SRS kada vam je rekla, ne rasprodajte državna preduzeća, sada biste ih imali, sada biste mogli upravnim odborima da podmirite sve koji inače izlaze nezadovoljni i onda biste uvek imali kvorum. Ovako nema, ostalo je još ova tri-četiri javna preduzeća, pa kada i njih prodate, pitanje je kako ćete moći da držite ovu inače labavu koaliciju na okupu. Što se tiče spajanja tačaka, veći problem predstavlja ova druga grupa u kojoj tražite zajednički pretres za predloge zakona o zdravstvenom osiguranju, zakona o Crvenom krstu, zakona o komorama zdravstvenih radnika, zakona o supstancama koji se koriste u nedozvoljenoj proizvodnji opojnih droga i zakona o zdravstvenoj zaštiti. U sat i po ne može se sve pomenuti. Poslanici SRS uvek popune onu listu, po 10 - 15 poslanika izlazi o svakoj tački dnevnog reda da govori i ne može se po minut o svakom zakonu. A hteli bismo da pitamo ministra, ko uveze onaj tetanus, pa ispade da je samo destilisana voda. Ko pokupi pare za to? Antitetalban. Dalje, ko uništi Torlak, pa bismo sada imali vakcinu za grip. Ko upropasti preduzeća od 2000. godine naovamo, a vi ste bili tu, samo što ste promenili karte; pa nije, jedna je grupa otpala. Mnogo ste isti, što je rekao Čeda svojevremeno. Što se tiče ove prve grupe zakona, vidim vezu, bez obzira što moji iz poslaničke grupe ne vide vezu. Jer, slušajte, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o fondu za razvoj, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim preduzećima, a ono što čini vezu između ovog prvog, drugog i Predloga zakona o bankama, a koji je četvrti, jeste ovaj treći zakon - Predlog zakona o sprečavanju pranja novca. Do sada ste prali novac preko fonda javnih preduzeća i banaka. Tu je suština.
Hvala vam, gospodine Markoviću. Da li sam vas dobro shvatio, ukazali ste na manjkavosti Poslovnika i niste tražili povredu. Na manjkavosti. Zahvaljujem. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o fondu za razvoj Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 4. novembra 2005. godine. Dakle, kao što sam više puta naglasio, prema članu 162. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, o svakom predlogu za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, Narodna skupština prethodno odlučuje, bez pretresa, te stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 127, nije glasao jedan, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o zdravstvenom osiguranju, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. oktobra 2005. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 126, nisu glasala dva, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o bankama, koji je podnela Narodnoj skupštini 11. novembra 2005. godine, s tim da se ovaj predlog zakona stavi na dnevni red Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije kao peta tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 123, nije glasalo pet, od 128 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Snežana Stojanović-Plavšić, na osnovu člana 90. i člana 140. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o fondu za razvoj Republike Srbije, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim preduzećima i obavljanju delatnosti od opšteg interesa, Predlogu zakona o sprečavanju pranja novca, tačke 2, 3. i 4. predloženog dnevnog reda, i Predlogu zakona o bankama, ukoliko Narodna skupština prihvati predlog da se Predlog zakona stavi na dnevni red sednice kao 5. tačka dnevnog reda, kao i zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o zdravstvenom osiguranju, Predlogu zakona o Crvenom krstu Srbije, Predlogu zakona o komorama zdravstvenih radnika, Predlogu zakona o supstancama koje se koriste u nedozvoljenoj proizvodnji opojnih droga i psihotropnih supstanci, i Predlogu zakona o zdravstvenoj zaštiti, tačke 5, 6, 7, 8. i 9. predloženog dnevnog reda. Da li narodni poslanik Snežana Stojanović-Plavšić želi reč? (Ne.) Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 123, protiv dva, nisu glasala tri, od 128 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, na osnovu člana 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje Predlog dnevnog reda, u celini. Za 128, od 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, u celini. D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2006. godinu, sa Memorandumom o budžetu i ekonomskoj i fiskalnoj politici za 2006. godinu, projekcijama za 2007. i 2008. godinu i predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2006. godinu: a) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, b) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika, v) Republičkog fonda za penzijsko i invalidskog osiguranje samostalnih delatnosti, g) Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, d) Nacionalne službe za zapošljavanje, koji je podnela Vlada, 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o fondu za razvoj Republike Srbije, koji je podnela Vlada, 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim preduzećima i obavljanju delatnosti od opšteg interesa, koji je podnela Vlada, 4. Predlog zakona o sprečavanju pranja novca, koji je podnela Vlada, 5. Predlog zakona o bankama, koji je podnela Vlada, 6. Predlog zakona o zdravstvenom osiguranju, koji je podnela Vlada, 6a Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Goranu Kostiću, sudiji Opštinskog suda u Paraćinu (stavljeno na dnevni red po hitnom postupku u toku sednice 25. novembra 2005), 7. Predlog zakona o Crvenom krstu Srbije, koji je podnela Vlada, 8. Predlog zakona o komorama zdravstvenih radnika, koji je podnela Vlada, 9. Predlog zakona o supstancama koje se koriste u nedozvoljenoj proizvodnji opojnih droga i psihotropnih supstanci, koji je podnela Vlada, 10. Predlog zakona o zdravstvenoj zaštiti, koji je podnela Vlada. Prelazimo na rad prema utvrđenom dnevnom redu. Pre toga, dva obaveštenja. Pre nego što pređemo na načelni pretres 1. tačke dnevnog reda biće pauza sat vremena i nastavićemo u 15,15 časova. Zbog vaših obaveza i svih onih koji pišu amandmane, a u odnosu na diskusije koje smo imali malopre, dakle, danas će se raditi do 18,00 časova. To znači, nastaviće se ujutru načelni pretres ove 1. tačke dnevnog reda. Svakako ne možemo da procenimo kada će početi ovaj objedinjeni načelni pretres, ali zbog važnosti i onoga što je gospodin Nikolić skrenuo pažnju da sam dodatno pomogao poslaničkim grupama, obaveštavajući ih još u petak da će stići, ali svejedno, nisu svi mogli da se organizuju, svakako će biti moguće primati amandmane do 15,00 časova sutra po podne na Zakon o bankama. Sada predlažem pauzu do 15,15 časova. Po Poslovniku predlog ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite, gospodine Krasiću.
Na vreme sam se javio, pre nego što ste najavili pauzu, da predložim, u skladu sa Poslovnikom, način rada povodom ovoga što ste odlučili. Koristim priliku da, u skladu sa članom 94. Poslovnika, prilikom određivanja vremena trajanja načelne rasprave odredite da načelna rasprava ne traje pet sati po ovim tačkama gde je objedinjeno, nego duplo više – 10 časova, zato što postoji veliki broj međusobno različitih materija iz zakona koje ste vi objedinili u toku jedne rasprave. Predsedniče, zato je potrebno, dok sada imate mogućnost da održite ovu većinu, da donesete tu odluku, ili, u krajnjem slučaju kako ste krenuli, možda smanjite raspravu na 15 minuta po svakom predlogu zakona.
Kao što znate, kada se otvori načelni pretres 1. tačke dnevnog reda, posle toga se dolazi do mogućnosti stavljanja predloga i to će predsednik pročitati posle rasprave. Mislio sam da je nešto što je sada na dnevnom redu. Hvala vam svima na strpljenju i hvala vama, gospodine Krasiću, na dobroj ideji. Podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Znači, prema članu 94. stav 3. Poslovnika može neko da predloži produženo vreme, tek tada. [[Posle pauze – 15,25.]] Dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2006. GODINU (sa Memorandumom za 2006. godinu, projekcijama za 2007. i 2008. godinu i finansijskim planovima republičkih organizacija za 2006. godinu) Primili ste navedeni Predlog zakona, sa Memorandumom i predlozima odluka koje je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, a nema uslova da bismo se, ako bi sada bio dat onaj predlog s kraja prepodnevnog rada... raspravljamo, podsećam vas da, izvinite, samo sekund. Dakle, ukupno vreme rasprave po poslaničkim grupama je sledeće: Srpska radikalna stranka jedan sat 37 minuta 12 sekundi, Demokratska stranka Srbije jedan sat tri minuta 36 sekundi, Demokratska stranka - Boris Tadić 43 minuta 12 sekunde, G17 plus 37 minuta 12 sekundi, Socijalistička partija Srbije 26 minuta, 24 sekunde, Nova Srbijai samostalnih poslanika 9+9 21 minut 36 sekundi i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, četiri poslanika SPO-a, dvaposlanika SDP i četiri nezavisna poslanika, po pet minuta, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Istovremeno vas obaveštavam da su ovlašćeni predstavnici za ovu tačku dnevnog reda za poslaničku grupu Nova Srbija i samostalni poslanici – narodni poslanik Miodrag Stamenković, za poslaničku grupu SRS – narodni poslanik Veroljub Arsić, a za poslaničku grupu DSS – narodni poslanik Slavoljub Matić. Otvaram načelni pretres o Predlogu zakona i jedinstveni pretres o predlozima odluka o davanju saglasnosti. Pošto predstavnik predlagača nije prisutan, a svakako Skupština neće raditi bez prisustva predstavnika, kao i do sada, dajem pauzu do 16,00 časova. Hvala vam.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, evo ovo je peti put kako pred Narodnom skupštinom predlažem budžet, konkretno ovaj put za 2006. godinu. Kao što znate, imali smo svake godine i po jedan rebalans, ali mogu da kažem da je ovo prvi put zaista budžet kojim sam i lično zadovoljan, iz razloga što su neke stvari koje jesu ideal u javnim finansijama uspele da se postignu ovim budžetom. Naime, cilj svih javnih finansija je najpre da uravnoteže budžet, zatim da smanje nepotrebne državne rashode i treće da obezbede što više javnih investicija. Nažalost, okolnosti su bile takve u 2004. i 2005. godini da nije bilo puno prostora za javne investicije. Ovo je prvi budžet koji ima daleko veće javne investicije u odnosu na prethodni period, a one su preko 50% veće u odnosu na budžet koji smo usvojili za 2005. godinu. Želeo bih na početku da kažem koji su ciljevi ekonomske politike Vlade Republike Srbije za 2006. godinu, na osnovu kojih je urađen i Predlog budžeta. Prvo, to je zadržavanje visoke stope privrednog rasta od najmanje 5% godišnje. Drugo, dalje smanjenje javne potrošnje, na krajnjoj osnovi uz suficit na konsolidovanom računu javnih finansija od 2,3 do 2,4% bruto domaćeg proizvoda. Kao što znate, mi smo prvi put ove godine nakon dugog niza godina uspeli da u budžetu Republike obezbedimo suficit, osim toga i lokalni budžeti ove godine završiće sa suficitom od oko devet milijardi dinara, a u budžetu za 2006. godinu po prvi put suficit će imati i Fond zdravstvenog osiguranja. Jedini državni fondovi koji su i dalje u deficitu i čiji se deficit pokriva budžetskim transferima i privatizacionim prihodima su državni penzioni fond i fond penzionog osiguranja poljoprivrednika, kao i Nacionalna služba za zapošljavanje. Treći cilj ekonomske politike u 2006. godini je dalji rast izvoza i stranih direktnih investicija, uz dodatno smanjivanje spoljnotrgovinskog deficita i deficita tekućeg računa platnog bilansa. Četvrti važan cilj je obaranje inflacije na 9,3% godišnje, uz zadržavanje relativne stabilnosti kursa dinara. Konačno, ne manje važan, peti cilj je nastavak strukturnih reformi, ali ovoga puta ne samo u privredi, već i u zdravstvu i obrazovanju, uz dalje poboljšanje poslovne klime. Kao što znate, naša privreda je krenula u proces tranzicije 2001. godine. Mogu da kažem da po prvi put mi možemo sada da vidimo kraj tom procesu. Naime, tranzicija traje skoro pet godina i realna su očekivanja da bi proces tranzicije trebalo u Srbiji da se okonča između 2007. i 2008. godine. Tranzicija je krenula najpre restrukturiranjem privrede. Sledeći sektor je bilo restrukturiranje javnih preduzeća i konačno na red je došla i reforma u socijalnom osiguranju, u socijalnom sektoru. Krenulo se sa reformom državnog penzionog fonda. Sada na ovoj sednici imaćete prilike sa ministrom zdravlja da raspravljate o setu zdravstvenih zakona, kojima de fakto počinje reforma zdravstvenog sistema, i planirano je da se u prvoj polovini iduće godine napravi plan za reformu u obrazovanju. To su tri ključna preostala segmenta u društvu, koji još uvek nisu u dovoljnoj meri reformisani, a čije će reforme biti izvedene u narednom periodu. Što se tiče realizacije mera ekonomske politike u 2005. godini, pre nego što krenem obrazlaganje budžeta za 2006. treba da vidimo sa koje startne osnove krećemo u sledeću godinu. Najpre, da podsetim, osnovni cilj u budžetu za ovu godinu bio je visoki privredni rast, uz značajno smanjenje deficita tekućeg računa platnog bilansa. To nam je bio primarni cilj, jer smo prošlu 2004. godinu završili sa visokim spoljnotrgovinskim deficitom. A deficit na tekućem računu platnog bilansa iznosio je 15,6% bruto domaćeg proizvoda. Onda smo nakon toga, kao što se sećate, preduzeli radikalne mere, kao što je smanjenje javne potrošnje, ograničenje plata u državnom sektoru. Kao rezultat tih mera, uz mere vezane za restrukturiranje privrede, mi smo uspeli da ove godine povećamo izvoz za 40% u prvih devet meseci u odnosu na isti period prošle godine, dok je uvoz rastao samo 4%. Spoljnotrgovinski deficit je znatno niži, tako da će ovaj izuzetno visoki deficit tekućeg računa platnog bilansa iz prošle godine od 10,6% bruto domaćeg proizvoda ove godine biti sveden na iznos između devet i deset posto, jer preostao je još poslednji kvartal da se završi, da bismo tačno znali na kom nivou će se to zaustaviti. Naravno, cilj je da nastavimo i dalje, jer imati 10% deficita tekućeg računa platnog bilansa još uvek je visoko, a jeste karakteristično za zemlje koje se brzo razvijaju. Kada se brzo razvijate morate da uvozite više opreme, da kupujete tehnologije, kako bi mogli na osnovu tih tehnologija da više u budućnosti izvozite, tako da su sve zemlje i jugoistočne Azije i Kina, sve one koje beleže eksplozivni rast, zapravo imale tokom tih godina visokog rasta i visoke deficite na računu tekućeg bilansa plaćanja, pa to nije ni izuzetak kod Srbije. Ono što je važno, mi drugu godinu zaredom imamo povoljnu privrednu konjunkturu. Naime, prošle godine privredni rast u Srbiji je iznosio 8,6%, bio je najveći u celom regionu, a mislim čak i u Evropi. Što se tiče ove godine, prva polovina godine završila je sa rastom društvenog proizvoda od 6,1%, tako da će se na kraju ove godine društveni bruto proizvod po stanovniku u Srbiji popeti na 3.200 dolara. Naravno da to nije iznos kojim treba da budemo zadovoljni, jer Hrvati imaju skoro duplo više od nas, a Slovenci četiri puta više, međutim, ipak je to značajno više u odnosu na one nivoe koje smo imali pre pet godina. Nažalost, mi smo dosta izgubili tokom 90-tih godina zbog poznatih događaja u tom periodu i sada je vreme da se oporavimo i da se vratimo, već smo se vratili na one staze od ranije, ali moramo da idemo dalje napred. Kada imate visok privredni rast, izazov svake zemlje koja ima visok privredni rast jesu i nešto snažniji inflatorni pritisci, s obzirom da je visok privredni rast nekada rezultat realnog restrukturiranja u privredi, a dobrim delom se on potpomaže i kreditnim rastom. Znači, veće odobravanje kredita znači veću novčanu masu u opticaju i ukoliko se želi da se konjunktura održi mora se dopustiti nešto veći stepen inflacije. Naravno, neću da budem neobjektivan. Inflacija ove godine će biti veća nego što smo planirali i to je jedini cilj ekonomske politike koji nismo uspeli da ostvarimo u ovoj godini, jer sve ostale ciljeve, bukvalno od prvog do predzadnjeg – inflaciju nismo uspeli da oborimo –uspeli smo da ostvarimo, a najveći rezultat je čini mi se upravo obaranje deficita tekućeg računa platnog bilansa, uz rast izvoza od 40%. Još nešto se dogodilo ove godine što je značajno u odnosu na prethodni period. Ovaj parlament je usvojio preko 90 zakona samo u ovoj godini, 86 zakona u prethodnoj godini. Sve to je doprinelo značajnom poboljšavanju poslovne klime u Srbiji. Moguće da mi sami to i ne možemo da sagledamo kada gledamo to iznutra. Međutim, evo već treća zaredom publikacija međunarodnih finansijskih institucija izlazi ove nedelje, koja Srbiju proglašava kao zemlju koja ostvaruje najveći relativni napredak u poboljšanju poslovne klime. Nakon studije Svetske banke, koja je objavljena u septembru ove godine, gde smo u listi 150 zemalja imali najveći relativni napredak u poboljšanju poslovne klime, evropski magazin za oblast finansija "Euro Money" nas je pomakao 62 mesta na rang listi 185 zemalja u septembru ove godine u odnosu na mart iste godine. I konačno, u četvrtak Evropska banka za obnovu i razvoj treba da predstavi svoj najnoviji godišnji izveštaj, gde se konstatuje da je rast usporen u svim zemljama jugoistočne Evrope, osim u Srbiji. Srbija je jedina zemlja koja je uspela i dalje da ima visok privredni rast. To je u nekoliko meseci treća zaredom međunarodna finansijska institucija koja ocenjuje da se dogodio značajan pomak u poboljšanju poslovne klime. Ali, mogu međunarodne institucije da daju onakve ili ovakve ocene, da li je poboljšana poslovna klima vidi se samo iz toga koliki je priliv investicija u nekoj zemlji. Srbija je imala u prvih devet meseci ove godine milijardu 200 miliona dolara priliv stranih direktnih investicija. One rastu u poslednjim mesecima 200 do 250 miliona dolara mesečno, što znači da ćemo do kraja godine ostvariti rekordni rast stranih direktnih investicija, imaćemo između milijardu i 800 i dve milijarde dolara. Osim toga, ove godine se štednja stanovništva povećala za 600 miliona dolara. Dakle, novi devizni depoziti građana u bankama u Srbiji su povećani za 600 miliona dolara ove godine u odnosu na prošlu godinu, tako da su u oktobru prešli iznos od dve milijarde evra. Danas građani u bankama u Srbiji drže preko dve milijarde evra. Pre pet godina bilo je 20 miliona evra. Ono što je takođe povoljno, nešto što nam se nije smelo dogoditi, da nam padne poljoprivreda, da nam padne prehrambena industrija tokom '90-tih godina, sada se polako ispravlja, jer mi imamo već sada, za prvih devet meseci suficit u proizvodnji prehrambenih proizvoda i pića. On je tri puta veća nego u istom periodu prošle godine. Oko 200 miliona dolara nam je suficit u razmeni sa inostranstvom. Takođe, imamo povećanje suficita 5,8 puta proizvoda od gume i plastike. Tu bih želeo posebno da pohvalim fabrike koje su iz oblasti proizvodnje guma, dakle, "Tigar", "Trajal" i "Ruma gumu". Posebno je "Tigar" napravio veliki rast izvoza ove godine. Zatim, posle dugo vremena imamo suficit u proizvodnji odevnih predmeta i krzna - 43 miliona dolara. To jeste skromno, ali više izvozimo nego što uvozimo odevne predmete. Što se tiče proizvodnje osnovnih metala, imamo suficit 140 miliona dolara. U prošloj godini i kod proizvodnje odevnih predmeta i krzna i kod proizvodnje osnovnih metala imali smo deficit u trgovinskom bilansu, sada smo prešli u suficit. Ono što je takođe značajno, povećava se izvoz tekstilnih proizvoda, ali to više nisu one stare fabrike, nego neke nove koje su u međuvremenu uspele da poboljšaju svoj plasman na svetskom tržištu. Međutim, sve ovo što se događa u bankarskom sektoru, s jedne strane, a što je pozitivno, pre svega, rast kredita, zatim, strane direktne investicije predstavljaju jedan potpuno novi izazov za kreatore ekonomske politike u odnosu na prethodne periode. Dakle, prošle godine strane direktne investicije nisu bile ni jednu milijardu dolara - 960 miliona dolara je završila prošla godina. Ove godine će biti duplo veće. Devize koje dolaze u zemlju se pretvaraju u dinare. To vrši pritisak na rast novčane mase, a samim tim raste i domaća agregatna tražnja. Mislim da se centralna banka na početku, pošto je ovo zaista nagli rast direktnih stranih investicija, nije baš najbolje snašla. Morala je daleko agresivnije da povlači novac iz opticaja, da vrši tzv. sterilizaciju novca na otvorenom tržištu, kako bi povukla taj višak novca iz opticaja, koji je višak u odnosu na realne mogućnosti sadašnje naše ekonomije. Takođe, kreditna aktivnost banaka je naglo porasla usled dolaska i stranih banaka, a jačanja nekih naših domaćih banaka, kao što je npr. Komercijalna banka, tako da su građani počeli da se prilično zadužuju. Imali smo jedan apsurdan podatak u septembru ove godine, da je rast prometa u trgovini na malo bio 40%. Jasno je da to nije bio rezultat rasta realnih plata, već rezultat zaduživanja. Onda je potpuno jasno da je dužnost centralne banke da ograniči kreditni rast, odnosno da ne dozvoli građanima da se zadužuju više nego što će moći sutra da podnesu u isplati rata kredita. Dakle, mi se sada nalazimo u jednom uzlaznom privrednom ciklusu, gde banke odobravaju više kredita nego što možemo mi da apsorbujemo. To je jedan paradoks, kad imate problem da pregrejana konjunktura dovodi do većeg rasta cena u odnosu na onaj koji bi bio da imate stagnaciju. Dakle, kako napraviti balans između ove dve politike jeste osnovno pitanje koje nam se nameće i u narednoj godini. Vi ste svi videli da je kurs dinara išao daleko sporije od rasta cena. Kurs je otišao svega 7% u ovoj godini, a cene su u prvih deset meseci išle 13,7%. Dakle, postoji pritisak na apresijaciju dinara, dakle, na jačanje dinara, to je suprotno od devalvacije, jer strane direktne investicije povećavaju devizne rezerve centralne banke. One su povećane ove godine na milijardu i 200 miliona dolara. Samim tim vrše pritisak u suprotnom smeru od slabljenja, dakle, jačaju kurs dinara, ali je problem što se ne sme dozvoliti previše jačanja kursa, kako se ne bi oslabila konkurentnost naše robe u izvozu. U tom trouglu potreba za visokim privrednim rastom, koji već sada imamo, ali potreba da ga održimo, s jedne strane; drugo, potreba za daljim razvojem privrede i potreba stanovništva koje se manifestuju kroz uzimanje kredita i potreba za zauzdavanjem inflacije, zapravo, krije se najnoviji izazov koji mi imamo u sprovođenju mera ekonomske politike. Da bismo smanjili inflatorne pritiske, mi smo odlučili da drugu godinu zaredom idemo na politiku budžetskog suficita. Ove godine očekujemo da će suficit nakonsolidovanom računu svih korisnika javnih finansija u Srbiji iznositi oko 35 milijardi dinara. To nije samo republički budžet, to su i lokalne samouprave, to su i fondovi. Sve zajedno konsolidovano, očekujemo da će višak prihoda nad rashodima biti oko 35 milijardi dinara. Kada bi taj novac odmah potrošili, to bi dodatno uticalo na rast uvoza i dodatno bi uticalo na rast cena. Dakle, jedan deo novca se štedi i drži van opticaja zato da se napravi srazmera između realnih mogućnosti naše privrede i našeg standarda i onoga što trenutno imamo sačuvano zahvaljujući privatizaciji, zahvaljujući smanjenju javne potrošnje. Jednostavno, ako se dete brzo razvija, to nije razlog da ga odmah stavite u automobil, dok ne napuni makar 15 ili 18 godina. Naš problem je da smo imali jako nisku startnuosnovu. Neću da predimenzioniram ono što nam se događa, ali nakon te niske startne osnove, mi za pet godina beležimo u proseku rast od 5,1%, prošle godine 8,7%, ove godine 6,1% je polovina godine, videćemo kako će se završiti do kraja. Sledeće godine planiramo najmanje 5% rasta bruto domaćeg proizvoda. Ono što je takođe razlog zašto planiramo već drugu godinu uzastopno budžetski suficit, to je potreba da potpuno otplatimo dugove koje smo nasledili iz prošlosti. Imamo raznih vrsta dugova. Jedno su spoljni dugovi i oni su uglavnom reprogramirani i tačno se zna kako ide dinamika njihovog servisiranja. Međutim, imamo i puno domaćeg duga. Mi smo u poslednjih pet godina isplatili milijardu evra stare štednje građanima Srbije, što je bio jedan od osnovnih uslova zašto danas ljudi ponovo štede u bankama i zašto je štednja dve milijarde evra. Pre nekoliko dana sam bio u Banjaluci. Tamo je vlada tek sada počela da isplaćuje od 30 do 50 evra po štediši i tamo još niko živi ne štedi u bankama, već drže novac u slamaricama, bez obzira što je i tamo Rajfajzen banka, Hipo-Alpe-Adria, Erste banka, ima i stranih banaka, ima i domaćih. Međutim, to poverenje nije vraćeno, jer država nije vratila stare dugove. Ne možete zadobiti novo poverenje ukoliko ne vratite stare dugove. Staru štednju ćemo vraćati i sledeće godine, planirali smo u budžetu 270 miliona evra za isplatu starih deviznih štediša i oko devet miliona evra za izmirivanje obaveza po osnovu zajma za privredni preporod, onog starog iz '89. godine. Međutim, u prilici smo da krenemo da izmirujemo dugove prema penzionerima, kao što smo u ovoj godini izmirili u potpunosti dugove prema putnoj privredi. Kao što znate, iz privatizacionih prihoda izmirili smo 8,7 milijardi dinara obaveza Direkcije za puteve prema putnoj privredi, za period 1998. do ove godine. Dug penzionerima je jako veliki - 45 milijardi ukupno, tako da je, s jedne strane, tehnički moguće da se to uradi i u kraćem roku, ali s druge strane, ako bi sručili 45 milijardi dinara sredstava u opticaj, to bi svakako značilo veliki pritisak na novčanu masu, na cene i na pogoršanje spoljnotrgovinskog bilansa. Zato smo i odlučili da u nekoliko rata izmirimo u potpunosti ovaj dug, ali smo počeli konačno isplatu penzija u tekućem mesecu za prethodni mesec. To je počelo prošle nedelje za osiguranike Fonda PIO zaposlenih, uz povećanje penzija u poslednja dva meseca od 10,8 posto, dok isplata zemljoradnicima, uvećana za 40 posto u odnosu na ono što su primali pre mesec dana, počinje do kraja ove nedelje. Naravno, nije jednostavno izmiriti dugove. Ostali su još neki dugovi. Vojska duguje dobavljačima od 4 do 5 milijardi, bolnice duguju farmaceutskim kućama od 4 do 5 milijardi, međutim, tu se otprilike završavaju svi nasleđeni dugovi iz prethodnog perioda države, tako da ove godine pravimo sledeću stvar: idemo na dodatno smanjenje javne potrošnje, kako bi uvećali suficit i stvorili osnovu da ceo dug penzionerima izmirimo. Drugo, u Fondu zdravstva po prvi put pravimo privremeni suficit od 10,1 milijardu dinara, kako bi najpre potpuno izmirili dugove prema farmaceutskim kućama koje bolnice imaju, drugo kako bi mogli da sledeće godine donesemo nove propise o smanjenju poreza i doprinosa na plate, jer s obzirom da ćemo imati suficit u republičkom budžetu, suficit u Fondu zdravstva, imamo objektivne i kredibilne mogućnosti da smanjimo stopu poreza na plate i da smanjimo stopu doprinosa, čime ćemo rasteretiti dodatno privredu i omogućiti još brži privredni razvoj. Što se tiče fiskalne politike koja je vođena u ovoj godini, sećate se da smo usvojili u isto vreme prošle godine plan budžeta za 2005. godinu, koji je predviđao deficit od oko 20 milijardi dinara. Umesto tog deficita mi ćemo imati suficit na konsolidovanom računu između 27 i 35 milijardi. U prvih deset meseci samo republički budžet imao je suficit od 15,4 milijarde, dok su lokalne samouprave takođe ostvarile suficit od 7,8 milijardi dinara. Ako pogledamo šta se desilo za poslednje dve godine, od kada je ova vlada preuzela da vodi resor javnih finansija, budžetski deficit u 2003. godini iznosio je ukupno 3,9 posto bruto domaćeg proizvoda, a ovu godinu završavamo sa suficitom od 1,3 posto bruto domaćeg proizvoda. Dakle, za dve godine napravljeno je fiskalno prilagođavanje od preko pet posto bruto domaćeg proizvoda, što nije zabeleženo ni u jednoj drugoj zemlji u centralnoj i istočnoj Evropi u ovako kratkom periodu. Što se tiče efekta suficita, on nam je dao mogućnost da pokrenemo razvojne programe. Da nije bilo suficita ne bi kamatne stope na subvencionisane stambene kredite bile 4,5 posto godišnje u ovom trenutku, jer su pre godinu dana bile 11 posto. Kada odete u malopre pomenutu Banjaluku, videćete da su tamo kamatne stope na stambene kredite 9 posto. Dakle, mi smo za godinu dana, zahvaljujući suficitu, uspeli neke stvari da počnemo da rešavamo. Daleko od toga da je sve onako kako bismo želeli da vidimo, ali imamo sada mogućnost da se stambeni krediti odobre po daleko nižoj kamatnoj stopi nego što je bilo ranije. Takođe, uspeli smo četiri hiljade ljudi da zaposlimo pomoću mikrokredita za samozapošljavanje. Ove godine uložili smo 500 miliona dinara u region Kragujevca, Bora i Vranja. Osnovali smo Fond za mlade talente, koji je već odobrio stipendije za postdiplomce, i to značajne stipendije, 15 hiljada evra po jednom postdiplomcu, a u ponedeljak donosimo odluku o stipendiji od 20 hiljada mesečno za najbolje studente univerziteta u Srbiji za ovu godinu. Dakle, to su takođe značajna sredstva, jer su to sredstva veća od prosečne plate u Srbiji, ali je politika naše vlade da stimulišemo znanje, talente i one koji se bore u životu da budu još bolji. Što se tiče monetarne politike, trenutno naše devizne rezerve iznose 5,3 milijardi dolara i pokrivaju ukupnu novčanu masu sa 260 posto. Sa deviznim rezervama NBS može se finansirati između pet i šest meseci uvoza. Taj odnos je bio svega mesec do dva 2001. godine. Strukturne reforme; u prvih deset meseci ostvareni su privatizacioni prihodi od 38 milijardi dinara u Srbiji, pri čemu od privatizacije tri banke sa većinskim državnim kapitalom 23 milijarde, a od privatizacije preduzeća 15 milijardi dinara. Kao što znate, proces reforme bankarskog sistema je započeo sredinom 2001. godine. Reforma će potpuno biti okončana naredne godine. To je sektor koji prvi izlazi iz procesa tranzicije. Imajući u vidu štednju koja se obnovila u bankama, ponavljam da je štednja preko dve milijarde evra, i imajući u vidu pad kamatnih stopa na kredite, posebno na stambene kredite, možemo da kažemo da sada imamo daleko konkurentniji bankarski sektor nego što smo imali pre nekoliko godina. Što se tiče kamatnih stopa, nisu pale kamatne stope samo na stambene kredite sa 11 posto na 4,5 posto u evrima, već i na obveznice Trezora Ministarstva finansija. Počeli smo godinu sa kamatnom stopom na naše obveznice od 22 posto u dinarima na godišnjem nivou, a sada je poslednja kamatna stopa na aukciji zabeležena 14,6 posto na godišnjem nivou. U ovoj godini u prvih devet meseci privatizovano je 316 preduzeća i ostvaren je privatizacioni prihod od 280 miliona evra. To je skoro pet puta više nego u celoj 2004. godini. Poboljšana je značajno poslovna klima, pre svega zahvaljujući novom Zakonu o registraciji privrednih društava, novom Zakonu o stečaju, kao i zbog početka pregovora sa EU za zaključivanje ugovora o pridruživanju. Naravno, uvođenje poreza na dodatu vrednost uvelo je dodatni red u javne finansije, jer je značajno smanjena siva ekonomija, a od poreza na dodatu vrednost naplaćeno je 40 posto više u prvih 10 meseci nego u isto vreme od poreza na promet. Osim što smo dobili zaista laskave ocene u studijama Svetske banke, videćete za dva dana i od Evropske banke za obnovu i razvoj, naš međunarodni kreditni rejting je dva puta poboljšavan tokom ove godine. Krenuli smo sa rejtingom B plus, povećan je u julu na dvostruko B minus i očekujemo nakon završetka aranžmana sa MMF da se dodatno poboljša naš međunarodni kreditni rejting. Što se tiče politike plata u 2005. godini, plate su u prvih devet meseci ove godine realno porasle u Srbiji za 5,6 posto, što znači otprilike na liniji rasta produktivnosti rada, jer je društveni bruto proizvod povećan u prvoj polovini za 6,1 posto. Ovo je po prvi put da je čak nešto sporiji rast bio realnih zarada od rasta produktivnosti rada, potpuno obrnuto nego u svim godinama unazad. Ono što se dogodilo, veoma zanimljivo, u privredi su realne plate porasle 7,1 posto, a u vanprivredi svega 1,8 posto. Ovo je prva godina gde su oni koji stvarno stvaraju dohodak, a to su ljudi u privredi, imali značajniji rast realnih zarada, veći i brži nego zaposleni u vanprivredi, s obzirom da smo uveli prilično velike restrikcije u trošenje državnih para. Naime, ove godine smo krenuli u striktnu kontrolu mase plata u državnoj administraciji, javnim preduzećima i javnim službama i ove godine samo u državnoj upravi i javnim službama smanjen je broj zaposlenih do ovog trenutka za 17 hiljada. Vojsku je napustilo 7,5 hiljada ljudi i to su mahom civili koji su bili na radu u vojsci, s obzirom da smo počeli godinu sa vrlo nepovoljnom strukturom zaposlenih u vojsci. Početkom godine 40 posto svih zaposlenih u vojsci su bili civili, a u ovom trenutku 35 posto zaposlenih su takođe civili. Druge armije imaju otprilike maksimalno jednu trećinu, pa i ispod te jedne trećine civila koji rade u vojsci. U zdravstvu je u ovom trenutku 7.100 ljudi dobrovoljno napustilo zdravstvene institucije uz isplatu stimulativnih otpremnina. To se desilo prošlog meseca. Još 1.800 je na spisku čekanja koji žele da odu, međutim, Pokrajinska vlada im nije dozvolila u ovom trenutku odlazak. Mi ćemo razgovarati sa predstavnicima Pokrajinske vlade i verujem da ćemo moći da obezbedimo odlazak pošto ljudi dobrovoljno žele da napuste ove institucije u januaru 2006. godine. Na ovaj način ulazimo u sledeću godinu sa negde oko 9.000 ljudi manje u zdravstvu nego što smo imali u prethodnom periodu, ali na bazi dobrovoljnih odlazaka. Što se tiče reforme zdravstva, ona će zapravo omogućiti da onima koji su ostali da rade plate mogu da rastu. Osim što će im se plata povećati, kao i u svim drugim delatnostima po osnovu povećanja cene rada za 2006. godinu, mi ćemo izvršiti povećanje raspona u koeficijentima u zdravstvu s sadašnjih 1:1,75 : 3,5 na 4:2:1. Dakle, plata lekara će biti četiri puta veća od plate nekvalifikovanog radnika. Naravno da je cilj da se i u narednim godinama dalje raspon povećava, jer potpuno je prirodno da napustimo uravnilovku koja je dugo vladala u svim službama, pa i u zdravstvu. Pojedinačni rast plata u sledećoj godini u zdravstvu se može očekivati na nivou od 25 do 30% za lekare i medicinske sestre, odnosno medicinske tehničare, kao i visokostručne ljude koji rade u zdravstvu u drugim službama. Što se tiče javnih preduzeća, imali smo ograničenja rasta mase plate u jednom preduzeću na 7% u ovoj godini. To je motivisalo javna preduzeća da krenu sa programima dobrovoljnog prijavljivanja za odlazak iz njih. Tako 20.000 ljudi radi manje danas u osnovnim delatnostima javnih preduzeća nego pre godinu dana, pri čemu je 10.000 ljudi raspoređeno u tzv. sporedne delatnosti javnih preduzeća i te sporedne delatnosti sada se ubrzano pripremaju za privatizaciju. To su razni moteli, restorani i ostalo. Znači, 10.000 ljudi je otišlo dobrovoljno, uz stimulativne otpremnine, iz ostalih delatnosti javnih preduzeća. Karakteristika oko zapošljavanja jeste da je u prvih osam meseci ove godine povećana stopa zaposlenosti u samostalnim delatnostima u Srbiji za 10%. Dakle, novina je da neki ljudi očito napuštaju državnu službu, javne službe, te odlaze u privatni sektor. Moguće oni koji su uzeli otpremnine. Mi smo radili analizu, recimo u zdravstvu. Mnogi su mislili da su zdravstvo napustili oni koji su pred penzijom. Međutim, ispostavilo se da su 2/3 onih koji su otišli od ovih 7.000 ljudi ispod 50 godina starosti, a što znači da imaju neki drugi posao čim su uzeli otpremninu. Sada će faktički raditi samo jedan posao. Očito su radili i u državi su dobijali platu, i imali su privatnu praksu. Ovako se sada registrovani broj zaposlenih u samostalnim delatnostima u prvih osam meseci povećao za 10%. Što se tiče budžeta za 2006. godinu, nakon analize osnovnih kretanja u ovoj godini, evo prilike da iznesemo osnovne postavke budžeta u 2006. godini. Prihodi u budžetu za 2006. godinu planirani su na iznos od 487,9 milijardi dinara, rashodi će iznositi 448,3 milijarde dinara, a što znači da se planira budžetski suficit od 39,6 milijardi dinara. Osim budžetskog suficita od 39,6 milijardi dinara očekuje se da se u sledećoj godini ostvare privatizacioni prihodi od najmanje 30 milijardi dinara. Kao i prethodne godine, mi smo u budžetu dali konzervativnu procenu privatizacionih prihoda. Ako se sećate, u budžetu za ovu godinu predvideli smo da će privatizacioni prihodi biti 25 milijardi, a na kraju evo sada biće oko 40 do kraja godine. Predviđamo ipak, radi opreza, da će najmanje 30 milijardi biti privatizacioni prihodi u narednoj godini. Mi smo završili pregovore oko dva kreditna aranžmana sa Svetskom bankom i EU, tako da očekujemo da po osnovu tih linija, a radi se naime o poslednjoj tranši beskamatnog dugoročnog kredita Svetske banke po tzv. Ideo uslovima, kao i o makrofinansijskoj pomoći EU. Tu ćemo povući u sledećoj godini 6,6 milijardi dinara. Kada saberemo suficit koji nastaje kao razlika prihoda i rashoda u sledećoj godini, plus privatizacioni prihodi koji se planiraju, plus ovaj kredit, odnosno ova dva kredita u ukupnom iznosu od 6,6 milijardi dinara, ukupna sredstva na raspolaganju državi, republičkoj kasi, biće 76,1 milijarda dinara viška u odnosu na rashode. Iz tog viška najpre će se izmiriti glavnica javnog duga. Glavnica javnog duga iznosi 39,4 milijarde dinara, a pri čemu najveći deo otpada na staru deviznu štednju, obaveze isplate duga prema penzionerima, zajam za privredni preporod, dakle domaća glavnica javnog duga je 32,4 milijarde, a glavnica spoljnog duga je 6,4 milijarde. Daleko veće obaveze imamo ka unutra nego ka spolja kada govorimo o otplati glavnice duga. Takođe, iz budžetskog suficita finansiraćemo i različite razvojne programe, a pre svega to su programi stambenih kredita, kreditiranje izvoza pod povoljnim uslovima, mikrokrediti za samozapošljavanje, sredstva za podsticanje regionalnog razvoja i studentske stipendije, a ukupan iznos za ovaj program je 7,1 milijardi dinara. Tako da će na računu budžeta na kraju 2006. godine ostati 29,6 milijardi dinara. Ponavljam još jednom, 76,1 minus 39,4 minus 7,1 daje to stanje na kraju godine od 29,6 milijardi dinara. Koje su osnovne karakteristike budžeta za 2006. godinu? Tri su osnovne karakteristike. Najpre, značajno smanjivanje javne potrošnje i, na trajnoj osnovi, iznos smanjivanja javne potrošnje 1,3% bruto domaćeg proizvoda. Kako biste lakše računali, 1% bruto domaćeg proizvoda je 20 milijardi dinara, a 1,3% bruto domaćeg proizvoda je 26 milijardi dinara. Tri su osnovne stavke gde smanjujemo javnu potrošnju. Prvo, subvencije, a maltene sve subvencije osim poljoprivrede. Poljoprivredi ostaju i dalje visoke subvencije, ali smanjujemo subvencije za društvena preduzeća, jer cilj nam je da što pre završimo proces privatizacije, prema planu Ministarstva privrede on treba da se okonča do kraja sledeće godine i da se sve ponudi što je još preostalo na tenderu, odnosno aukciji, a eventualno da se tehnički dovrši u 2007. godini. Do kraja sledeće godine bi trebalo sve što je preostalo od društvenih preduzeća da se ponudi u postupku tendera i aukcije, da bi se eventualno taj proces završio u 2007. godini. Ukidaju su izvozne subvencije, ali uvode se izvozni krediti. Subvencije se ukidaju, jer su u suprotnosti sa pravilima Svetske trgovinske organizacije, a mi želimo da postanemo članovi ove institucije. Krenuli smo u pregovore u oktobru mesecu i očekujemo da do 2008. godine postanemo član Svetske trgovinske organizacije. Smanjuju se subvencije RTS-u sa 2,3 na 1,5 milijardu dinara, a s obzirom da je u međuvremenu uvedena pretplata. Zatim, što se tiče drugih subvencija, u železnici je došlo do dobrovoljnog odlaska ove godine 3.385 zaposlenih i na osnovu toga relativan udeo budžeta, subvencija za železnicu, otpada u bruto domaćem proizvodu, iako se nominalno zadržava na istom nivou. Dakle, subvencije su prva stavka gde se vrše uštede u javnoj potrošnji i 0,4% bruto domaćeg proizvoda ćemo uštedeti kroz različito smanjivanje subvencija. Druga stavka biće značajno manji transferi organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja. To je po osnovu toga što će fond zdravstva po prvi put ostvariti suficit od 10,1 milijardu dinara, a što znači da se sredstva koja su ranije bila planirana za pokriće deficita fonda zdravstva ne planiraju u ovom budžetu, nula je transfer Fondu zdravstva, jer će on i bez tog transfera imati suficit od 10,1 milijardi dinara. Takođe, ušteda koja se pravi reformom u Fondu zdravstva iznosi 0,55% bruto domaćeg proizvoda. Ušteda se pravi na dva polja. Najpre, po osnovu ovog dobrovoljnog odlaska 9.000 ljudi, smanjuje se fond plata i njihova mesta se trajno ukidaju, odnosno najveći broj njihovih mesta se trajno ukida. Jedino će biti raspisan konkurs u decembru za prijem do 1.000 novih mladih lekara i medicinskih tehničara. Taj prijem bi trebalo da se obavi do kraja januara sledeće godine, a što znači da 9.000 je napustilo i 1.000 se prima, 8.000 ljudi je trajno smanjenje zaposlenih u zdravstvu, a po osnovu toga se smanjuje fond plata u narednoj godini. Napominjem još jednom, radi se o ljudima koji su dobrovoljno napustili zdravstvo. To su već učinili ove godine. Dakle, to nije planirano za sledeću godinu, već smo sada napravili tu uštedu, ali će se reflektovati u smanjenju fonda plata u narednoj godini, uz individualno povećanje plata u zdravstvu koje će biti veće od ostalih delatnosti, upravo zbog toga što je zdravstvo krenulo u ozbiljne reforme, a naš princip je - ko god krene u ozbiljne reforme, dobija neku vrstu nagrade za ono što je učinio. Osim toga, reforma zdravstva podrazumeva i promenu načina finansiranja bolnica. Do sada su bolnice davale zahteve za finansiranje na osnovu prohteva, a ne na bazi stvarnog utroška materijala, odnosno stvarnog broja pacijenata koji se leče kod određenih lekara. To sledeće godine mora da se promeni i da se pređe na princip da se finansiraju samo one bolnice i u meri koliko imaju pacijenata; što više pacijenata, veće finansiranje; što manje pacijenata - srazmerno manje finansiranje. Isto tako, krenuće se u privatizaciju nekih nekretnina koje se sada ne koriste u dovoljnoj meri u zdravstvu, uključujući i neka banjska lečilišta. Ono što je Velika Britanija uradila u nameri da pogura racionalizaciju mreže zdravstvenih ustanova. Pre desetak godina Ministarstvo finansija Velike Britanije krenulo je da naplaćuje rentu za sve zgrade koje koristi Ministarstvo zdravlja. Mi nećemo ići tako radikalno, s obzirom da ministar zdravlja ima jako dobru saradnju sa Vladom. Nema potrebe da se na taj način, na neki način, motiviše da prodaje višak prostora, već će se jednostavno krenuti u racionalizaciju na osnovu programa koji se pravi. Što se tiče treće stavke gde se vrši ušteda na javnoj potrošnji, to je generalno fond plata: 0,4% bruto domaćeg proizvoda. Pre toga, zaboravio sam da kažem, dakle, u fondu zdravstva se vrši ušteda 0,55% bruto domaćeg proizvoda, ali se povećavaju transferi PIO-upoljoprivrednika za 64% zbog toga što smo odjednom nadoknadili ovo kašnjenje od 20,5 penzija, pa će transferi za Penzioni fond poljoprivrednika biti u sledećoj godini 64% veći nego u ovoj godini i iznosiše 15-takmilijardi dinara. To je značajno više nego u ovoj godini, što znači da se poboljšava materijalni položaj onih koji su do sada bili najugroženiji, jer imaju najniže prosečne penzije, a to su zemljoradnici penzioneri. Što se tiče fonda plata u drugim delatnostima, ta ušteda se vrši po osnovu odlaska ovih 17.000 ljudi u ovoj godini, kako sam već pomenuo. U vojsci se, takođe, predviđa 20% manje ljudi na odsluženju vojnog roka i u vojnim školama, sa 17.000 ljudi u 2005. godini taj broj se smanjuje na 13.910. Oni ne dobijaju plate, kao što znate, međutim, smanjuju se materijalni troškovi koji su vezani za njihov boravak u armiji. U budžetu vojske predvideli smo tri puta više para za materijalno opremanje vojske nego u ovoj godini. Druga karakteristika budžeta - bitno veće su javne investicije. Javne investicije u budžetu će biti 52% veće u odnosu na budžet 2005. godine, odnosno za 0,3% bruto domaćeg proizvoda. Treća karakteristika budžeta je znatno veći razvojni deo budžeta. Navešću samo nekoliko primera: tri puta veća sredstva za stambene kredite, tri puta više za kreditiranje izvoza, dva puta više za regionalni razvoj, dva puta više za Fond za mlade talente. Sada bih iskoristio priliku da naznačim najznačajnije javne investicije po sektorima. Već sam pomenuo, za opremanje vojske - tri puta više, dva i po puta više sredstava za građevinske objekte u vojsci. U oblasti sporta planiramo značajne investicije u narednoj godini. Budžet Uprave za sport je duplo veći nego u ovoj godini. Planira se 612 miliona dinara za izgradnju različitih sportskih objekata, pri čemu će najviše sredstava ići za objekte na lokalu, van Beograda, dakle, za male terene, školske sale i ostale objekte - 330 miliona, a ove godine je bilo 200 miliona. Dakle, daleko više nego ove godine. Zatim, izgradnja objekata za Univerzijadu 2009. godine - 220 miliona dinara. Potpuna rekonstrukcija bazena na Banjici - 62 miliona dinara. Republika je preuzela ovu obavezu, s obzirom da je grad Beograd više pažnje posvetio "Tašmajdanu". Pošto je Banjica po strani, odlučili smo da iz naših sredstava rekonstruišemo bazen na Banjici, od koga će biti koristi ne samo za Evropsko prvenstvo, već i za građane koji žive na ovom području. Za sportske saveze, međunarodno takmičenje i sportske kampove - 740 miliona dinara je predviđeno u narednoj godini. Zatim, značajna sredstva za nagrade sportistima koji se vrate sa međunarodnih takmičenja sa zlatnim, srebrnim i bronzanim medaljama. Ministarstvo prosvete, Uprava za sport će narednih nedelja predložiti Vladi da se usvoji poseban pravilnik o nagrađivanju, koji će fiksno odrediti nagrade, tako da neće zavisiti od mogućnosti budžeta, već će biti obaveza. Kada god neko osvoji medalju, značajna sredstva će dobiti, kao što su, recimo, naši vaterpolisti dobili 200.000 dolara ili evra, nisam sada siguran, za zlatnu medalju. (Momir Marković, sa mesta: Šta je sa zatvorima?) Vidim da gospoda radikali dobacuju vezano za izgradnju zatvora i KP domova. Za rekonstrukciju zatvora i kazneno-popravnih domova predviđeno je 311 miliona dinara investicija. Svakako da to, takođe, spada u značajne investicije, imajući u vidu da je potrebno poboljšati sigurnost kazneno-popravnih domova i zatvora, kako se ne bi dešavala bekstva, koja smo imali ove godine. Međutim, jedna daleko lepša oblast je kultura. Za kulturu smo predvideli 6,4 milijarde dinara. To su zaista značajna sredstva za narednu godinu, pri čemu ključne stavke čine kapitalni projekti, pre svega rekonstrukcija Narodne biblioteke u Beogradu i rekonstrukcija Narodnog muzeja u Beogradu - po 40 miliona dinara za svaku od ovih institucija. Kao što znate, i Narodna biblioteka i Narodni muzej su, nažalost, uvek bili u zapećku i na kraju su tek dolazili na red. Konačno je došlo vreme da značajne investicije damo u ove kapitalne objekte, kao što su biblioteka i Narodni muzej. Što se tiče izdavaštva, za otkup knjiga je predviđeno 140 miliona dinara, duplo više nego u ovoj godini, odnosno čak četiri puta više nego u originalnom budžetu za 2005. godinu, a za kapitalne izdavačke projekte - još dodatnih 15 miliona dinara. Na taj način mi smo se, na neki način, odužili izdavačima knjiga koji su tražili da snizimo stopu PDV-a. Mi smo rekli da nema mogućnosti da se to snizi, ali da ćemo znatno više sredstava koristiti u budžetu za otkup knjiga. Najpre je napravljen dogovor da to bude 70 miliona, a za ovu godinu predviđeno je 140 miliona dinara za te oblasti. Takođe, za održavanje dvorskog kompleska na Dedinju 135 miliona dinara. Za obnovu manastira Hilandar u narednoj godini planira se 115 miliona dinara. Kao što znate, mi svake godine dajemo između milion i milion i po evra za obnovu manastira Hilandar. Podrška proizvodnji srpskog filma - 130 miliona dinara. To je program koji smo započeli ove godine. Zatim, programi rekonstrukcije pozorišta u Srbiji. Za rekonstrukciju pozorišta u Subotici 30 miliona dinara; rekonstrukciju pozorišta u Nišu - 25 miliona dinara; rekonstrukciju pozorišta u Užicu - 15 miliona; za programske aktivnosti Narodnog pozorišta u Beogradu - 84 miliona dinara; za programske aktivnosti Srpskog narodnog pozorišta u Novom Sadu - 48 miliona dinara; za rekonstrukciju lokalnih bioskopa - 90 miliona dinara; to su bioskopi u mestima gde privatni sektor nije aktivan i gde je potrebno pomoći; dakle, 90 miliona dinara plus jedan program koji po prvi put uvodimo, a to je isplata nacionalnih penzija za 100 istaknutih samostalnih umetnika u Srbiji. Kao što znate, postojala je bojazan određene grupe samostalnih umetnika, uglavnom slikara, vajara i ostalih samostalnih umetnika, da će novi zakon o doprinosima pogoršati njihov materijalni položaj. Mi želimo da sa jedne strane ukažemo da je interes Vlade Srbije da se najistaknutiji samostalni umetnici posebno dotiraju iz budžeta, bilo da će biti uplaćivano 30.000 dinara mesečno na ime većih doprinosa, kako bi imali veće penzije u budućnosti, bilo da, ukoliko se nalaze u penziji, mogu da dobiju otprilike trostruku prosečnu penziju u jednom mesecu, kao dodatak na penziju koju inače već primaju. Naravno, izbor ovih samostalnih umetnika uradiće nezavisna stručna komisija van Vlade Republike Srbije. Takođe, Ministarstvo vera je predvidelo značajna sredstva za rekonstrukciju verskih objekata, maltene sve ono što je Ministarstvo vera dobilo kao zahteve za popravku raznih verskih objekata, svih verskih zajednica, biće realizovano u potpunosti u celoj godini, dakle, 190 miliona dinara, 150 miliona za one objekte koji nisu pod zaštitom države i još 40 miliona za verske objekte koji su spomenici kulture i pod zaštitom su države. Otvara se potpuno novi program, to su investicije za infrastrukturu u turizmu. Naime, ove godine značajan deo rasta društvenog bruto proizvoda će poticati upravo zbog rasta usluga. Ove godine mi smo uspeli da imamo 40% više stranaca koji su boravili u Srbiji nego u prošloj godini, tako da od turizma možemo u budućnosti očekivati značajne prihode. Za sada su glavne destinacije za strane turiste koji dolaze u našu zemlju Beograd i Novi Sad, dakle, veliki gradovi. Međutim, Turistička organizacija Srbije, Ministarstvo trgovine i turizma, napravili su plan razvoja turizma u narednom periodu i locirali neka mesta gde bi se mogli dobiti značajni efekti, i to devizni, kao plod razvoja turizma u tim oblastima. Naravno, sredstva su nam omogućila da za sledeću godinu izdvojimo 922 miliona dinara za turizam i to je dva i po puta više nego u 2005. godini. Ideja je da država investira u infrastrukturu, u komunalnu infrastrukturu na određenim lokacijama koje su stručnjaci za razvoj turizma odredili, a da onda na osnovu tih državnih investicija privatni sektor gradi restorane, hotele i sve ostale prateće objekte. Za sledeću godinu odabrane su sledeće lokacije za investicije u vezi infrastrukture, i to su: Stara planina, Palić, Divčibare, Sokobanja, Golija, Vlasina i Kučevske planine u istočnoj Srbiji. Dakle, tu su zastupljene i planine, banje, svi regioni u Srbiji srazmerno, s tim da smo se rukovodili time da će se najviše investirati u one lokacije koje mogu najbrže da vrate sredstva. Za izgradnju graničnih prelaza planira se oko pola milijarde dinara. Mi moramo konačno da uradimo granični prelaz i na hrvatskoj i na makedonskoj granici. Što se tiče drugih investicija, to sam propustio da pomenem, najviše investicija će biti u oblasti poljoprivrede, dakle, 5,4, milijardi dinara za opremu u poljoprivredi, 3,5 milijardi za dugoročne i kratkoročne poljoprivredne kredite, pri čemu će dugoročni činiti najveći deo, a dve milijarde za podršku razvoja sela, dakle, za pomoć seljacima da izgrade neke pomoćne objekte i da poboljšaju svoj položaj. Želeo bih da kažem da je do današnjeg dana oko dve milijarde dinara iz budžeta za 2005. godinu već plasirano u dugoročne poljoprivredne kredite i 1.400 poljoprivrednika je dobilo dugoročne poljoprivredne kredite, i to je vrednost od 24 miliona evra. Dakle, ove godine 24 miliona evra je plasirano već u dugoročne poljoprivredne kredite, a do kraja godine se planira da još 250 poljoprivrednika dobije kredite, jer su im odobreni i treba da se puste sredstva iz preostalog budžeta za ovu godinu. Što se tiče drugih investicija, u zdravstvu se planira 2,4 milijarde investicija za zgrade i opremu iz budžeta, ali kao što ste videli u planu budžeta predlažemo i zaduživanje kod Evropske investicione banke za modernizaciju kliničkih centara u Beogradu, Nišu, Kragujevcu i Novom Sadu. Što se tiče prihoda budžeta, kao što sam rekao, oni će iznositi 487,9 milijardi. Najznačajniji prihod će biti i ove godine prihod od PDV-a, ukupno 52% ukupnih prihoda će se ostvariti od PDV-a. Dakle 17,8% ukupnih prihoda će se ostvariti od akciza, 12,8% od poreza na dohodak, 9,8% prihoda od carina, 4,6% od neporeskih prihoda, 2,3% od poreza na dobit. Ova projekcija prihoda je urađena uz pretpostavku nepromenjenih poreskih stopa. Dakle, ne predviđa se u sledećoj godini izmena nijednog poreskog zakona koji bi imao efekat u narednoj godini, već se predviđa predlaganje zakona o sintetičkom porezu na dohodak građana, ali koji bi počeo da važi od 1. januara 2007. godine i koji bi smanjio stopu poreza na dohodak građana. Takođe, planiramo da u drugoj polovini sledeće godine predložimo izmenu Zakona o doprinosima, gde bismo smanjili stopu doprinosa za zdravstvo kako bi se ukupno opterećenje plata porezima i doprinosima smanjilo onako kao što sam i vama, gospodo narodni poslanici, obećao na početku svog mandata. Želeo bih da izvršim rekapitulaciju strukture javnih rashoda u 2006. godini u odnosu 2005. godinu. Ukoliko budžet podelimo u nekoliko krupnih celina, možemo videti sledeće tendencije. Dakle, u budžetu za 2006. godinu u odnosu na budžet za 2005. godinu smanjuje se učešće fonda plata ljudi koji rade u državnoj upravi, prateći materijalni troškovi, subvencije se značajno smanjuju, transfer u organizacijama obaveznog osiguranja takođe se smanjuje zbog suficita u zdravstvu, transferi u ostalim nivoima vlasti smanjuju se zbog toga što se štedi u budžetu plata vojske, zbog ovog odlaska koji sam pominjao u ovoj godini koji je već izvršen i to je pet stavki gde imamo smanjenje u rashodima, odnosno u strukturi rashoda u odnosu na budžet u 2005. godini. Na tri stavke imamo povećanja - javne investicije, razvojni programi i, nažalost, otplata dugova. Za otplatu dugova u ovoj godini mi smo utrošili 43,3 milijarde, a u sledećoj treba da utrošimo 62 milijarde dinara. To je upravo zbog toga što uključujemo i vraćanje nekih dugova iz prethodnog perioda. Dakle, domaći dug je naglo sada porastao i zbog toga što su se stvorile mogućnosti za njegovo servisiranje. Ova struktura budžeta je bukvalno ono što je na neki način model pravljenja budžeta, samo što bi bilo još bolje kada bi javne investicije bile još veće. Dakle, ono što nedostaje ovom budžetu jesu još veće javne investicije. Naš cilj je da kroz ovo trajno smanjenje javne potrošnje i kroz rast bruto domaćih proizvoda i u narednoj godini stvorimo osnov da dalje povećavamo ovaj kapitalni deo budžeta. Međutim, ovo je prvi put da smo uspeli da povećamo kapitalni deo budžeta još od 2004. godine i zbog toga mislim da konačna struktura budžeta ide u dobrom pravcu, mada svakako da može biti još bolja ako bi kapitalni deo bio još veći, jer to je ideal. Ideal je da u državi radi samo onoliko ljudi koliko je zaista potrebno i da ljudi što manje plaćaju poreze i doprinose da ih izdržavaju, a da najveći broj ljudi radi u privatnom sektoru gde država ne doprinosi, već im samo stvara uslove da oni stvaraju svoj dohodak. Dakle, upravo to i radimo, pokušavamo da smanjimo javnu potrošnju, da bi otvorili veći prostor privatnim investicijama. Ima još jedna važna stvar, koju sam želeo da kažem vezano za strukturu rashoda. Kada pominjemo budžet plata, moram da kažem da se Republička vlada ponašala prilično racionalno u ovoj godini, jer je 3.000 ljudi napustilo Vladu do jula, te je smanjenje od 10% ostvareno. Međutim, dogodio se rast i probijanje mase plata u lokalnim samoupravama. Lokalne samouprave su imale rast plata u ovoj godini 30%, što je daleko više od svih drugih oblasti i svih drugih delatnosti. Zbog toga se članom 19. ovog zakona uvodi i ograničenje rasta plata u lokalnim samoupravama i to u iznosu do 9% u odnosu na iznos mase plata koja je isplaćena u oktobru za septembar. Drugim rečima, masa plata koja je na lokalu isplaćena na ime septembarske plate, a isplata je izvršena u oktobru, to je polazna osnova. Ta masa se može u narednoj godini uvećati maksimalno do 9% za sve lokalne samouprave. Gradovi i opštine će biti dužni, prema ovom članu 19, da podnose izveštaj Ministarstvu finansija o platama isplaćenim u prethodnom mesecu najkasnije do 15. u tekućem mesecu, počevši od januara 2006. godine. Takođe, u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu, ukoliko gradovi i opštine ne planiraju u svojim odlukama o budžetu za 2006. godinu i ne izvršavaju ukupna sredstva za isplatu na ovaj način kao što sam objasnio, Vlada može obustaviti privremeno transfer lokalnim samoupravama, dok se visina sredstava za plate ne uskladi sa ograničenjem iz stava ovog člana. Drugim rečima, mi smo uspeli da kontrolišemo masu plata u Vladi, u javnim preduzećima, u svim javnim službama. Jedini sektor koji je potpuno bio van kontrole, radi se o sprovođenju makroekonomske politike oko plata, to su lokalne samouprave. Nemam ništa protiv da se cene komunalija usklađuju, jer znam da mnoge cene nisu ekonomski racionalne, ali nije dopustivo da se poveća cena komunalija u nekim lokalnim sredinama, a da onda najveći deo ide u isplate zarada, ili za otvaranje novih radnih mesta, a isti posao može da obavlja daleko manje ljudi. Ako idemo na racionalizaciju u zdravstvu, u obrazovanju, u državi, u Vladi, onda mora da se vodi računa i o lokalu. Mi ne možemo i ne želimo da se mešamo u nezavisnost lokalnih samouprava, ali ćemo kroz ograničenje mase plata odrediti politiku, koja će onda morati da se poštuje. Drugim rečima, lokalne samouprave mogu imati individualno i veći rast plata od 9%, ali samo ukoliko racionalizuju broj zaposlenih. Drugo, ne moraju ni jednog radnika da otpuste, ali to znači da će moći da imaju rast plata samo 9%. Dakle, mi se u to nećemo mešati, svaka lokalna samouprava treba da odluči šta je bolje. Na taj način mi po prvi put u 2006. godini uspostavljamo kontrolu nad svim parametrima makroekonomske politike, jer nikada do sada, a vi se sećate, nismo razgovarali o budžetu Fonda zdravstva ovako detaljno kao sada, ni o ovim drugim fondovima socijalnog osiguranja, o nivou lokalne samouprave. Po prvi put imamo mogućnost da posmatramo konsolidovani bilans javne potrošnje i to jeste neki napredak koji se dešava u samoj metodologiji rada Ministarstva finansija. Sada bih vam izneo i podatke o stanju, odnosno o prihodima i rashodima budžeta fondova socijalnog osiguranja, jer do sada nisam to činio, niti se sećam da su prethodni ministri finansija to činili. Uglavnom ti budžeti i fondovi su usvajani onako, bez neke prevelike rasprave. Najpre, krenuću od prihoda i rashoda onih fondova koji će ostvariti suficit u narednoj godini. Što se tiče Fonda zdravstva, planiraju se prihodi Fonda zdravstva od 114 milijardi dinara, a rashodi će biti 103,8 milijardi dinara, suficit je 10,15, oko 10 milijardi dinara. Fond penzioni samostalnih delatnosti, oni će imati suficit od 2,9 milijardi dinara u narednoj godini. To je fond koji čine samostalni privrednici i oni jako dobro uplaćuju doprinose i imaju suficit već poslednjih par godina. Međutim, radi se o relativno malom fondu. Ukupni prihodi ovog fonda su procenjeni na 11,9 milijardi, izdaci 8,9 milijardi, pa je onda suficit negde oko tri milijarde dinara, 2,9, zbog decimala nisam zaokružio. To su dva fonda koja će imati suficit u budžetu. Osim toga, suficit će imati i republički budžet 39,6 milijardi i lokalna samouprava, ovoga puta planiramo da to bude oko dve milijarde, mada ove godine očekujemo da će biti čak devet milijardi suficit lokalnih samouprava. Što se tiče drugih fondova, oni još uvek imaju deficit, tako da će taj deficit biti pokrivan transferima iz budžeta Republike Srbije. Najpre penzioni državni fond će imati sledeće godine deficit od 84 milijarde dinara i toliko će iznositi transfer iz budžeta, kako bi u potpunosti pokrili taj deficit i obezbedili 12 isplata penzija u narednoj godini na ovako uvećanoj osnovi kao što su sada i naravno uz zakonska usklađivanja koja slede. Ukupni deficit državnog penzionog fonda će iznositi u sledećoj godini 4,55% bruto domaćeg proizvoda. Raste bruto domaći proizvod, tako da se polako smanjuje učešće deficita u ukupnom bruto domaćem proizvodu, što jeste bio cilj reforme penzionog sistema. S druge strane, jedna trećina ukupnih prihoda penzionog državnog fonda će dolaziti direktno iz budžeta, a dve trećine od doprinosa koje će fond sam prikupljati. To jeste poboljšanje pozicije fonda PIO zaposlenih, s obzirom da se sada više sredstava relativno ostvaruje od doprinosa u narednoj godini, nego što su ove godine to činili. Što se tiče fonda zemljoradnika, odnosno poljoprivrednika, planira se transfer od 15,6 milijardi dinara, da bi se pokrio deficit u tom fondu. Nažalost, samo 10% svih prihoda fonda zemljoradnika dolazi od doprinosa, a 90% dotira budžet Srbije, pokriva deficit u Fondu zemljoradnika, plus imamo povećanje, i apsolutno i relativno, kako god hoćete, izdatak za zemljoradničke penzije. Ukupno transfer će iznositi 15,6 milijardi, a sam fond će imati ukupna primanja od 17,5 milijardi, od toga 15,6 iz budžeta. Znači, od 17,5 milijardi, koliko će prihodovati Fond penzioni zemljoradnika, čak 15,6 će dolaziti iz republičkog budžeta. Konačno, Nacionalna služba za zapošljavanje ima prihode planirane na 21,3 milijarde dinara, pri čemu će 50% biti punjeno iz doprinosa, a 50% iz transfera, tako da će transferi iznositi 10,8 milijardi dinara Nacionalnoj službi za zapošljavanje. Naravno, ova sredstva će se koristiti za naknade za nezaposlene, kao i milijardu i 300 miliona dinara je planirano za aktivne mere na tržištu rada. To je program koji je i ove godine imao milijardu dinara, ali preko toga i za sledeću godinu planiramo mikrokredite za samozapošljavanje u iznosu od milijardu dinara. Propustio sam da kažem, kada smo govorili o ravnomernom regionalnom razvoju, da će u narednoj godini program za zapošljavanje u regionima Kragujevac, Bor i Vranje biti proširen i na druge opštine i da smo udvostručili sredstva u odnosu na ovu godinu. Mislim da polako ulazimo u fazu razvoja, kada moramo da napravimo ozbiljne kriterijume za indikatore nerazvijenosti regiona, kako bi prešli sa subvencionisanja preduzeća na subvencionisanje regiona. To jeste praksa i svih zemalja u EU. Konkretna preduzeća se ne mogu subvencionisati. Kod nas će to trajati još naredne dve godine, ali se zato mogu nerazvijeni regioni subvencionisati, to rade i sve druge zemlje, da bi se razvoj unapredio. Što se tiče transfernih sredstava u lokalnim samoupravama, ona se planiraju na 15,4 milijarde dinara. Iznosila su 13,8 u prethodnoj godini. Mi ćemo taj zakon o raspodeli transfernih sredstava predložiti Skupštini na prvoj narednoj sednici. Ostaje nam da postignemo dogovor sa Stalnom konferencijom gradova i opština. Moram da kažem da se sećam svog obećanja, koje sam dao pre godinu dana sa ove govornice, da ćemo do marta napraviti novi zakon o finansiranju lokalne samouprave, ali smo se dogovorili da taj zakon, faktički, koncipira Stalna konferencija gradova i opština, da se mi sa republičkog nivoa ne bi mešali u kriterijume za raspodelu i kako bi samom lokalu dopustili da taj zakon napravi. Taj zakon u nacrtu jeste napravljen, doduše, ne u martu ove godine, već je završen negde krajem leta. Međutim, gospoda iz Stalne konferencije gradova i opština nisu napravila simulaciju. Onog časa kada smo pustili simulaciju tog zakona na stvarne podatke, došli smo do nekih podataka koji su verovatno potpuno suprotni od onoga što su želeli oni koji su pisali zakon. Verujem da je najrealnije da za ovu godinu mi transfere opštinama linearno uvećamo u odnosu na transfere koji su bili prošle godine ili, ukoliko se vi drugačije dogovorite, odnosno Stalna konferencija gradova, da se naprave neki kriterijumi. Primera radi, na sastanku koji smo imali, Zaječar se žalio da dobija znatno manje sredstava u odnosu na Bor, a imajući u vidu broj stanovnika. Onda je njihov predstavnik, koji je učestvovao u radnoj grupi za izradu zakona, dao parametre na osnovu kojih bi taj transfer bio još manji u odnosu na Bor, tako da su podaci takvi da ne verujem da će sama Stalna konferencija gradova i opština na kraju prihvatiti da predloži taj zakon. Inače, spreman sam da ga samo tehnički stavim na Skupštinu, a da se on, eventualno, ovde raspravlja i izglasa. Dakle, nemam nikakvih pretenzija da se mešam u izradu zakona o kriterijumima za raspodelu sredstava lokalnih samouprava. Ono što je moja obaveza, kao ministra finansija, jeste da odredim ukupnu masu sredstava i moguće je da onda bude 15,4 milijarde. Kako će se to raspodeliti, ako nema dogovora među samim opštinama, onda ćemo iste kriterijume linearno uvećati za isti procenat svima, uz neke eventualne korekcije za one opštine koje su imale deficite u ovoj godini, ove manje opštine, tako da na taj način izvršimo izravnanje. Definitivno, bilo je danas reči i na Odboru za finansije, postoji potreba da se mnogo dublje razmišlja vezano za uravnoteženje regionalnog razvoja, jer je činjenica da se veliki centri daleko brže razvijaju. Ne bih rekao da su to samo Beograd, Novi Sad i Niš, rekao bih da su to i neki drugi gradovi. Ima puno gradova, manjih opština koje moraju na drugi način da se podstiču, jer ako pustimo samo tržište, nećemo moći da postignemo ciljeve ravnomernog razvoja. Želeo bih nešto da kažem i o javnom dugu Republike Srbije, s obzirom da je bilo ranije puno reči da Srbiji preti dužnička kriza. Vidite i sami, iako je tačno dase iznos javnog duga povećava i da više opterećuje budžet nego prošle godine, u strukturi rashoda čak dva i po procentna poena su veći rashodi za otplatu javnog duga u 2006. u odnosu na 2005. Želeo bih da kažem da je naš nivo javnog duga tri puta manji nego što je bio pre pet godina i na dan 31. avgust 2005. godine iznosi ukupno 9,7 milijardi evra ili 11,9 milijardi dolara. Dakle, stanje javnog duga, to je ono što država duguje, bez privatnog duga, jer država za privatni dug ne garantuje, jeste 9,7 milijardi evra krajem avgusta ove godine. Od toga, unutrašnji dug, obaveze prema našim građanima, čini 3,9 milijardi evra, spoljni dug 5,4 milijardi evra i garancije, to je takođe spoljni dug, 0,4. Dakle, mogli bi da kažemo da je spoljni dug 5,8, a domaći 3,9 milijardi evra. Međutim, otplata duga u 2006. godini ima drugačiju strukturu, jer otplata spoljnog duga više dospeva u nekim narednim godinama, s obzirom da smo reprogramirali i imamo neke grejs periode, tako da se otplata spoljnog duga povećava u nekom narednom periodu. Sledeće godine od ove 62 milijarde otplate duga, 35,2 će ići na otplatu domaćeg duga, a 26,8 milijarde na otplatu spoljnjeg duga. Što se tiče strukture, već sam rekao, najviše domaćeg duga ide za otplatu stare devizne štednje. Rekao sam 270 miliona evra, ispraviću se, 246,5 miliona evra, devet miliona evra za zajam za privredni preporod Srbije. Dospeva nam još jedan dug, to su obveznice Narodne banke Srbije, koje su reprogramirane na period od pet godina. Dospeva nam čak tri milijarde glavnice i dospeva nam kamata koja je simbolična. Dakle, najveći domaći dugovi koje ćemo otplaćivati naredne godine su stara devizna štednja, zajam za privredni preporod i obveznice NBS. Zapravo, to je dug po osnovu kredita iz primarne emisije koji je prethodna Narodna banka odobravala Vladi Srbije. Došlo je vreme da Vlada vrati dug NBS. Kao što znate, donet je zakon kojim su te obaveze reprogramirane do 2010. godine. Međutim, prva naplata stiže krajem sledeće godine, 31. decembra sledeće godine. Mi smo uneli to u plan otplate dugova. Što se tiče stare devizne štednje, oko 97% štediša je već isplaćeno. To su svi oni koji su imali manje ili srednje uloge. Ostale su tzv. srednje i krupnije štediše. Oni koji imaju ostatak štednje, ono što im je ostalo nakon isplata, do 10.000 evra, njima će biti sledeće godine isplaćeno 546 evra. Oni kojima je ostalo 100.000 evra, moći će da računaju na 6.110 evra, a oni retki koji imaju milion evra - 61.750 evra će imati isplatu u narednoj godini. Inače, tzv. prinos na obveznice stare devizne štednje je spao u poslednje tri godine sa 20 i nešto procenata na svega 4-5% godišnje, što znači da se uspostavilo poverenje i da, zbog toga što država redovno, 31. maja svake godine, vraća onoliko koliko je zakonom određeno, pao je prinos na obveznice stare devizne štednje, što je dobar pokazatelj. Dame i gospodo narodni poslanici, na kraju bih želeo da vam zahvalim na pažnji, da kažem da je Srbija imala teške dane od 2000. naovamo u procesu tranzicije. Svaka zemlja koja je išla u tranziciju imala je problema. Međutim, pogledajte, najteži deo reformi je iza nas. To sada mogu krajnje otvoreno da kažem. Najteži deo nužnih reformi, često vole političari da kažu - reforme koje bole, to je iza nas. Sve što je bilo najteže prošlo je zaključno sa ovom godinom. Ovo što je sada ostalo, naravno, jeste dalje strukturno prilagođavanje, ostalo je još preduzeća koja su u društvenom vlasništvu. To treba završiti do kraja. Međutim, problem je daleko manji nego što je bio. Konačno, mi sada, sa smanjenjem javne potrošnje, sa ovim budžetskim suficitom i suficitom u fondu zdravstva, stvaramo osnove za dodatno smanjenje poreza i doprinosa. Najrealnije je da će to biti usvojeno tokom sledeće godine, a da počne da važi od 1. januara 2007. godine, kako bi imali još povoljnije uslove za ulaganja. Ono što jeste dobro, bez obzira ko je iz koje stranke, želeo bih da kažem da je Srbija ponovo krenula. Tačno je da smo izgubili u prethodnoj deceniji korak sa nekim našim dojučerašnjim konkurentima, ali siguran sam da možemo, možda ne tako brzo, ali možemo da ih stignemo. Pre svega, mislim na Hrvate, oni su nam najveći konkurenti u regionu. Što se tiče naše pozicije, sve više stranih kompanija otvara regionalne centre u Srbiji. Imamo nekoliko velikih američkih kompanija koje su premestile svoje regionalne centre iz regije Balkana u Beograd, kao što je "Coca cola", kao što je "Ball Packaging", "Microsoft", koji je otvorio četvrti razvojni centar u svetu baš u Beogradu, što znači da imamo puno inteligentne tehničke radne snage i inženjera, jer oni su pre toga otvorili samo razvojne centre u Americi, u Kini, u Indiji. Znate da su Kina i Indija zemlje sa najbržim razvojem u poslednjim godinama, uključujući, eventualno, neke zemlje bivšeg Sovjetskog Saveta, kao Rusija i Ukrajina. Definitivno mislim da imamo šansu da ono što smo oduvek učili da Srbija ima dobar geostrateški položaj, da konačno počnemo da koristimo u ekonomskom smislu, u uslovima kada imamo mir u našoj zemlji. Dakle, zaista očekujem da imamo konstruktivnu raspravu o budžetu. Nadam se da će većina vas ipak podržati ovaj budžet. Uveren sam da je ovo još jedan korak napred u odnosu na budžete koje smo usvajali u prethodnim godinama.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupažele reč? Javio se ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DSS, Slavoljub Matić. Samo jedno obaveštenje, da ne bi neko pogrešno shvatio vašu naklonost kada ste govorili o izdavačima. Vrlo sam naklonjen kada se povećava izdavačima, samo da ne pomisli neko da se to odnosi na mene lično. Dakle, u ovom mandatu četiri puta je smanjen prihod firme koju sam osnovao po tom osnovu, tako da dvostruko, to znači dva puta manje, pa me to ne raduje mnogo. Izvolite, gospodine Matiću.
Želim da iznesem stav DSS, koja će podržati ovaj predlog budžeta. Smatramo da ovaj predlog budžeta zavređuje pažnju ne samo prisutne poslaničke, već i šire javnosti. Nažalost, gospodine ministre, moram da konstatujem, gledajući današnju štampu i štampu od pre nekoliko dana, da nimalo pažnje štampa u Srbiji ne posvećuje najbitnijem dokumentu koji jedanput godišnje parlament donosi. Kada su bitne teme u ovom društvu, mislim pre svega na izradu godišnjeg budžeta Republike Srbije, možemo da konstatujemo da naša štampa, naša javnost pre hrli ka tzv. aferama ili nekim temama koje blage veze nemaju sa realnošću. Nažalost, to se preslikava i kroz rad ovog parlamenta, koji je potrebno da bude i naporan u određenim momentima, ali pre svega složen kada su u pitanju vrlo bitni zakonski projekti i kada je u pitanju ono za šta smo se svi saglasili, a to je srbijanski put u Evropu. Ono što nam predstavlja ponuđeni dokument, to nije samo predlog budžeta za narednu godinu, već i makroekonomski okviri za izradu tog budžeta i posebno makroekonomski plan za naredne tri godine. Želeo bih da istaknem da su to razvojni planovi koji podrazumevaju, pre svega, rast bruto društvenog proizvoda, prosečan rast po stopi od 5,7 posto na godišnjem nivou. U prve dve godine imaćemo rast od 5 posto, kao što je bilo i tokom prethodne godine, a već za 2008. godinu planira se rast od 7 posto. To jeste jedno realno očekivanje. Mislim da je ministar potpuno u pravu kada kaže da je bolan deo tranzicije za nama i da se očekuje da će u narednom periodu Srbija krenuti putem boljeg života. To je, naravno, najinteresantnije za sve naše građane. Takođe, u makroekonomskom okviru za naredne tri godine možemo da kažemo da se planira i fiskalni suficit. Podsetiću da smo 2004. godine, donoseći odluku o budžetu za tu 2004. godinu, to je bilo negde aprila meseca, imali planirani deficit u iznosu od 40 milijardi dinara, a da ćemo po planu za narednu godinu imati suficit od 39 milijardi, što znači da smo prevalili put za jednu milijardu evra od deficita do suficita. Taj suficit se planira za naredne dve ili tri godine i mi iz DSS smatramo da je to dobar plan koji omogućava jednu makroekonomsku stabilnost i pre svega mogućnost da se na duži rok planira u privrednom životu. Zatim, možemo reći da ono što se očekuje u periodu za naredne tri godine jeste da će fiskalna politika posebno obezbediti značajno prilagođavanje na strani javnih rashoda i relativno smanjivanje učešća javnih rashoda u bruto društvenom proizvodu na održivom nivou, na bazi reformi u oblasti penzijskog osiguranja, zdravstva, obrazovanja, odbrane i bezbednosti, državne uprave, restrukturiranja javnih preduzeća koja se dotiraju iz budžeta. Potom, prekomponovanje strukture javne potrošnje u pravcu smanjenja učešća rashoda za zaposlene, kupovinu robe i usluga, penzija, troškova, socijalne zaštite, subvencija, a povećavanja učešća kapitalnih investicija i troškova otplate kamata. To je jedan dobar plan. Naime, treba racionalizovati potrošnju i taj novac usmeriti u kapitalne investicije. To jesu planovi koji se ogledaju kroz projekciju novog budžeta za narednu godinu. Ono što nedostaje nama to je taj sintetički porez na dohodak, koji sabira različite vrste dohodaka i oporezuje ukupnu sumu dohotka. Nadam se da ćemo tokom naredne godine doneti takav zakon. Šteta što se ranije ne primenjuje. Mislim da taj rok ne mora da bude 1. januar 2007. godine, možda bi mogao i ranije. Mislim da je jasnoću u fiskalnoj politici, u tim opterećenjima, u porezu na plate i ostalim dažbinama, preko potrebna, kako bi ovi strani ulagači, dosta toga očekujemo od direktnih stranih investicija, imali poseban motiv i posebnu sigurnost kada ulažu u našu privredu. Ono što takođe očekujemo, to je jednak poreski tretman za sve učesnike na tržištu. Moram ovom prilikom da istaknem i ono što smo čuli na Odboru za finansije, da postavim pitanje ministru koliki su prihodi države, ne samo od poreza kada su u pitanju veliki budžetski obveznici, i posebno kakvi su prihodi od dividendi na vlasništvo u preduzećima koja su delom u rukama države. Ne mogu, a da ovu priliku ne iskoristim da pitam koliko Mobtel donosi prihoda ovoj državi. Kako je moguće da savetnik Mobtela, gospodin Bogoljub Karić, ima mesečnu platu od 200 hiljada evra, a da istovremeno za taj period država nema nikakve prihode, a zna se vrlo dobro da je država tu vlasnik, siguran sam, preko 60 ili 70 posto kapitala. Kako je to moguće? Znam kako je bilo moguće dok su radikali bili na vlasti, zato što je Bogoljub Karić bio sa njima ministar u vladi, ali takođe nije mi jasno kako je to moguće danas. Molim vas, malo tiše. Sada vidim ko je predsedavajući.
Nemojte vi da sumnjate u predsedavajućeg. Samo vi nastavite.
Teret tranzicije narod svakako oseća na svojim plećima i pretpostavljam da bi mnogo lakše taj teret podnosio ukoliko bi takvi moćnici, kao što je Bogoljub Karić, takođe bili opterećeni tim teretom tranzicije. Više smo nego sigurni da je taj jednaki tretman svih pred zakonom nužan kako bi svi mi građani Srbije podneli taj teret. Kada donosimo budžet da znate da očekujemo da taj teret podnose svi, a posebno oni koji su na jedan vrlo sumnjiv način stekli ogroman kapital. Sa time želim i da završim. Dakle, očekujemo pre svega da se izmene neki zakonski propisi koji će stabilizovati naše tržište, a u tom smislu očekujem saradnju od svih poslaničkih grupa, a posebno jedne od najvećih stranaka u Srbiji, a mislim na radikale. Nema potrebe da se oko nekih bitnih stvari razlikujemo. Za realizaciju budžeta za 2006. godinu potrebna je jedna doza narodnog jedinstva. Očekujemo da ćemo stabilizovati prilike u pregovorima, a posebno oko Kosova i Metohije, a potom i ta državna stabilnost nam je potrebna u odnosima sa Crnom Gorom. Za to sve je potrebna jedna unutrašnja stabilnost i pre svega jedan vrlo ozbiljan zakonodavni rad, a mislim da nema razlike u motivima ovde prisutnih poslanika. U tom smislu više sam nego siguran da će ovaj projekat za narednu godinu, projekte budžeta, proći u Narodnoj skupštini i da će Republička vlada imati šansu i toku 2006. godine da obezbedi život i jedno normalno napredovanje u čitavoj Republici. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Gospodine Arsiću, po Poslovniku se javila Nataša Jovanović, pa ćete onda vi repliku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, vezano za ovo što je govorio Slavoljub Matić, propali predsednik opštine Požarevac, moram da vam kažem, gospodine Matiću, da morate elementarno da se obrazujete i da se politički edukujete kada se obraćate pametnijima od sebe i kada se obraćate srpskim radikalima, sve od prvog do poslednjeg, a najviše nas je ovde, kada se obraćate srpskoj javnosti, kada se obraćate uvaženom potpredsedniku Narodne skupštine Republike Srbije, gospodinu Stefanu Zankovu. Vi morate da znate, gospodine Matiću, da oblast koju ste sada pokušali da branite na jedan veoma nevešt način ne da vam nije bliska, nego ako ceo DSS nema boljeg kandidata od vas da bude ovlašćeni predstavnik i da brani Dinkićev budžet, onda svi treba javno da se spale. To vam najozbiljnije kažem. S druge strane, kada već baratate činjenicama, znate da i kada ništa ne znate, kao što ne znate. Prvo, trebalo je Mlađan Dinkić da vas obavesti da je on ulepo sa Bogoljubom Karićem, da su oni sada kao dva brata rođena, da su lepo putovali zajedno, da su u finim, normalnim odnosima. Kao predstavnik stožera ove koalicije napadate Bogoljuba iako je on Mlađin prijatelj sada. S druge strane, morate da znate kada su radikali bili na vlasti ko je sa njima bio u koaliciji. I da vi nešto znate, kao što nemate pojma ni o čemu, znali biste da Bogoljub Karić nikada nije bio ni u kakvoj koaliciji niti u vladi u kojoj je bila SRS. Kako to vama da objasnim, gospodine Matiću, kada do 2000. godine ovde u klupama, a pre toga ih je bilo svega 5, 6, sa sve Koštunicom koji je sedeo u drugom redu, nije bilo poslanika DSS. Vama je misaona imenica bila Skupština i vi zaista o tome ništa ne znate. I nemojte ispoljavati animozitet koji imate prema kolegi Arsiću, što je u svakom pogledu, i kao radikal, i kao čovek, i kao Požarevljanin, superiorniji u odnosu na vas, propalog predsednika opštine, i te komplekse koje imate zbog toga lečite na drugom mestu, jer uvek ćete loše da prođete kada nas na takav način prozivate, na neuk i na način koji je samo vama svojstven. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite, prvo replika narodni poslanik Arsić.
Javljam se za repliku zato što je gospodin Slavoljub Matić izneo niz neistina na račun SRS. Postavljam jedno prosto pitanje: gospodine Matiću, zašto o Bogoljubu Kariću postavljate pitanje ministru Dinkiću? Možda bi bolje bilo da ste postavili to pitanje bivšem ministru Đeliću, za koga ste vi glasali i koji je Bogoljuba Karića oslobodio plaćanja poreza na ekstraprofit. Možda bi bilo bolje da ste pitali bivšeg ministra unutrašnjih poslova Dušana Mihajlovića, koji je bio potpredsednik Vlade Republike Srbije u kojoj je Bogoljub Karić bio ministar. To je ministar policije, za koga ste vi glasali, gospodine Slavoljube Matiću. Bilo bi bolje da pitate ministra unutrašnjih poslova, gospodina Jočića, šta se to dešava, sigurno da ima instrumente kako će da raskrinka Bogoljuba Karića, jer je vlast kod vas, gospodine Matiću. Zašto ne pitate gospodina ministra Stojkovića šta je sa Bogoljubom Karićem i zašto nije tamo gde treba da bude. Zašto o tome ne pitate republičkog javnog tužioca, gospodine Slavoljube Matiću. Njih pitajte, to su vaši članovi iz DSS. Nemojte SRS da optužujete za nešto. Vi ste sada u situaciji da taj fenomen raščistite, pa raščistite. Ako ne, SRS će sigurno na sledećim izborima to da raščišćava. To znači, ako to sada ne raščišćavate da ste u dilu sa njima.
Hvala. Ministar se javio malopre za reč, a i Poslovnik kaže da ministar dobija odmah reč kada je zatraži i po Poslovniku, ali ministar se javio. Izvolite.
Očekivao sam da ćemo ovde imati jednu stručnu raspravu o budžetu. Naravno, želeo bih da iskoristim priliku samo da odgovorim na dva pitanja. Jedno pitanje je gospodin Matić postavio i drugo je ono što ste govorili. Pitanje koje je postavljeno meni, kao ministru finansija, bilo je vezano za dividende javnih preduzeća i uplate u budžet. Ove godine smo oko 5 milijardi dinara naplatili dividendi od različitih javnih preduzeća, NIS-a, Telekoma, Aerodroma Beograd, Kontrole leta i nešto malo "Službenog glasnika". To su javna preduzeća koja su ostvarila pozitivno poslovanje u tom obimu da smo imali prostora da, kao i u svim drugim državama, tražimo da se jedan deo njihovog profita uplati i u budžet. To je inače uobičajena praksa. Planiramo i u sledećoj godini da od ovih preduzeća koja su profitabilna takođe naplatimo. Što se tiče Mobtela, kao što znate, PTT je ponudio gospodinu koji se predstavio kao novi suvlasnik u Mobtelu, gospodinu Martinu Šlafu, jedan protokol koji podrazumeva da se odnosi između PTT i novog suvlasnika uređuju na odgovarajući način, ali da bi se uopšte krenulo u zajednički rad i formirao zajednički upravni odbor, preduslov je da se u decembru uplati ceo dug po osnovu neisplaćenih dividendi koje su utvrđene u knjigama kompanije. Taj dug je 2,1 milijarda dinara ili to je negde oko 28 miliona evra. To je dug bez kamate, to je osnova, glavnica duga. Što se tiče toga da li će se to i kada naplatiti, videćemo već u narednom mesecu. Ukoliko se ne postigne sporazum o plaćanju ovih dividendi, onda će država tužiti novog suvlasnika i onda će se ubrzati proces za izdavanje treće licence novom mobilnom operateru. Ono što je sigurno i vezano za državno učešće u Mobtelu, biće prodato na međunarodnom tenderu, ali tek nakon okončanja arbitraže u Cirihu. Toliko što se tiče ovih dividendi. Dakle, dividende se naplaćuju od javnih preduzeća koje imaju profit, naplaćivaće se od Mobtela i taj dug bi mogao da se naplati možda u decembru, a opet to ne zavisi samo od jedne strane, već od obe. Ukoliko to ova strana ne bude prihvatila, onda će država morati da ide sa oštrijim merama prema novom suvlasniku. Takođe, sada nešto što ste pitali i što nema nikakve veze sa budžetom, nikada niti sam bio prijatelj sa Bogoljubom Karićem, niti ću ikada u životu biti čak ni poznanik, a kamoli prijatelj Bogoljuba Karića. Za razliku od nekih koji menjaju mišljenja, čas misle jedno, čas drugo, makar ste mene upoznali da ono što jednom prema nekome pomislim i upoznam, ne mogu nikada promeniti. U Japan nismo putovali zajedno. U Japanu je gospodin Karić, to sam video iz medija, boravio privatno. Čovek je iz privatnog džepa platio put, sastao se privatno s kim se sastao, nije imao nijedan zvanični susret. Što se tiče mog puta, tamo sam boravio na poziv ministra finansija Japana. Prvi sam ministar finansija iz Srbije koji je ikada imao susret sa japanskim ministrom finansija, a Japan je druga svetska ekonomska sila. Sa svim ovim institucijama, sa kojima sam imao razgovor, a to su ministar finansija Japana, Japanska banka za međunarodnu saradnju, Japanska institucija za izvoz, kompanije "Tojota", "Japan Tobaco", "Micui" i ostale. Niko od njih nije uopšte pominjao Bogoljuba Karića. Dakle, to što je on prikazao na svojoj televiziji, to je bio njegov doživljaj lični o Japanu. Ali, on tamo nije zvanično boravio, niti se vodi da je uopšte posetio Japan. To je isto kao kada vi odete negde u privatno u posetu, imate pravo na to, ali to se uopšte ne može porediti. Tamo se uopšte nismo sreli. Prema novinskim izveštajima, on je napustio Japan u ponedeljak, a ja sam došao u nedelju popodne, uopšte se nismo videli, niti sreli. Takođe, čak ga ambasador nije zvanično primio, kao što je rekao na svojoj televiziji, već je ambasador bio na japanskoj strani. No, to su pitanja za njega. Vreme ide, vreme prolazi, rekao sam - dok sam taj koji jesam, niti ću se ikada družiti sa Bogoljubom Karićem, niti ću sa njim praviti ikakvu političku koaliciju. Drugim rečima, nikada ni u kakvoj vladi sa njim neću sedeti, jer ljudi koji su od naroda 90-tih godina tolike pare uzeli i obogatili se na tako lak način nikada meni ne mogu biti prijatelji. Hvala.
Hvala vama, gospodine Dinkiću. Pošto nemamo vremena za predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa, danas ćemo samo čuti obraćanje po Poslovniku narodnog poslanika Zorana Krasića, a sutra ćemo nastaviti rad u 10,00 časova. Ne vidim čemu toliko nestrpljenje. Izvolite, gospodine Krasiću. Budite ljubazni, kao što sam rekao, za predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa, koji govore 10 ili 20 minuta, neće biti dovoljno vremena, te, izvolite, po Poslovniku, gospodine Krasiću.
Gospodine Markoviću, vi ste zloupotrebili činjenicu da je gospodin Zankov pre vas vodio ovu sednicu i vi niste bili u mogućnosti da čujete šta je gospodin Slavoljub Matić rekao sa ove govornice. Naravno, pozivam se na član 104. našeg Poslovnika. On se vrlo uvredljivo izrazio, a pošto je uvredljivo, ne vredi pričati o nekim činjenicama, klevetama itd. Napravio je nekoliko velikih gafova. Prvo, prisutne poslanike je oslovio sa - poslanička javnost. Ne znamšta to znači. To su neki novi termini ovde u našoj Skupštini. Doduše, od DSS-a svašta može da se očekuje, poput onog Pravdića, on je proaktivan. Ako neko zna da objasni na šta oni misle, svaka mu čast. Dalje, pričao je o nekoj vezi između Karića i SRS dok smo mi bili u Vladi. Još je rekao da on to dobro zna. Nijednom rečenicom nije pokušao da ukaže na neku činjenicu, ali je zato neprimereno uvredio ministra finansija, uvredio je svog koalicionog partnera, jer umesto da, kao poslanik većine, preko predsednika svoje poslaničke grupe, preko Albijanića, kao predstavnika jedne druge poslaničke grupe, zatraži da se dobije neka informacija interno o tome što čekaju ovi, što ne hapse Karića, on je sa ove govornice javnost obavestio da Vlada ne funkcioniše. Kaže - pitam ministra šta je to bilo sa Karićem, kako mu niko nije zaskočio, a svi znamo da on zarađuje 7.000 evra dnevno. Verujte, te prihode verovatno nema niko na zemaljskoj kugli. Podelite ono što prijavljuje mesečno i hvali se - oko 200.000 evra, na broj dana, pa ćete videti koliko on prima. Predsedniče, pošto se vi starate o Poslovniku, da ne bismo dolazili u vrlo neprijatnu situaciju, da sada mi ministra Dinkića branimo od DSS-a, oni jeste da su neobavešteni, ali su valjda elementarno obavešteni, to što je gospodin Matić ovde pričao, to mi treba da kažemo, mi treba da pitamo ministra. Vidite kako je on u neprijatnu situaciju doveo ministra da se pravda da se u Japanu nisu ni videli. Javnost je mogla da zaključi, na bazi ovog pitanja gospodina Matića, da je to neka nova koalicija. Da li je "Tojota" ili nešto drugo, nije bitno. Sve činjenice je pobrkao, kompletno, a nas tretira kao poslaničku javnost. Mi nismo poslanička javnost, ovde su poslanici na radnom mestu. Doduše, ima onih što su javnost - samo dođu, uzmu dnevnicu i pobegnu; vidite, nema ih nigde. Ali, sada nemam nameru da posredujem između stranaka koje su na vlasti, već upozoravam vas da primenite Poslovnik, da upozorite poslanike na vlasti da se zna ko je ovde vlast, a ko je opozicija. Gospodin Matić je poslanik vlasti, on sve ovo zna, jer podržava Vladu. Mi iz opozicije ne podržavamo Vladu, gledamo da je što pre srušimo, mi ćemo da iznesemo neke druge argumente ovde, ali nam ne pada na pamet da odajemo priznanje gospodinu Dinkiću što nije završio nikakav posao sa Karićem. Uostalom, znate i sami, Karić krade poslanike. Nešto je malo nama, a kako sam načuo, izgleda da je i vama nešto pokrao od tih poslanika. Razmislite malo, dogovorite se. Prvo i osnovno, definišite ko je ovde od vas, od poslanika vlasti, stvarno za vlast, a ko je za opoziciju, jer ovako unosite stvarno zabunu. Posle onakvih hvalospeva gospodina Matića na kraju, oštro obraćanje ministru da nije zadovoljio, jer nije razrešen problem Karića, onda vi nas zbunjujete. Nemojte da trošite našu argumentaciju i to na pogrešan način. Da je uzeo dobre argumente, mi bismo to podržali, ali on je falširao argumentaciju, da kod javnosti stvori utisak kako se DSS bori protiv Karića i onda sve to ublaže. To je isto kao svojevremeno kada je Mlađan Dinkić napadao Karića. Dok Mlađan Dinkić nije počeo da napada Karića, on se nije bavio politikom. Kako ga on uspešno napada, evo ga, dođe na 12-13%, a G17 na 0,9, pa izračunajte. (Nataša Jovanović, sa mesta: Po Poslovniku hoću reč.)
Hvala vam, gospodine Krasiću. Ovo je bilo po Poslovniku, a ne povreda. Gospodin Zankov me je uredno obavestio da ste se prijavili da govorite po Poslovniku. Molim vas za razumevanje, možemo sutra da nastavimo. U skladu sa onim što sam najavio, sutra ujutru u 10,00 prvo će imati reč, po Poslovniku, narodni poslanik Nataša Jovanović. (Nataša Jovanović, sa mesta: Tražim reč po Poslovniku. Radimo do 18,00. Ne možete tako da se ponašate.)