Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2006. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 89 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 86 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Nema prijavljenih poslanika da su sprečeni da prisustvuju ovoj sednici. Prelazimo na zajednički načelni pretres 11. i 12. tačke dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O DEVIZNOM POSLOVANjU I DOPUNA ZAKONA O PLATNOM PROMETU Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda po tačkama 11. i 12, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o deviznom poslovanju i Predlogu zakona o dopuni Zakona o platnom prometu. Da li predstavnik predlagača mr Mlađan Dinkić, ministar finansija, želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, važeći Zakon o deviznom poslovanju donet je aprila 2002. godine. To je bio jedan od ključnih zakona u to vreme, koji je omogućio postizanje interne konvertibilnosti dinara i donošenjem tog zakona mi smo prihvatili član 8. Statuta Međunarodnog monetarnog fonda čime smo uveli konvertibilnost u svim tekućim plaćanjima sa inostranstvom. Ovaj zakon je verovatno jedan od boljih zakona koji su doneti u periodu tranzicije, ali u međuvremenu je došlo do reformi u realnom sektoru privrede, do liberalizacije uslova privređivanja i zbog toga smo odlučili da idemo sa još većom liberalizacijom tokova plaćanja i naplatnog poslovanja u inostranstvu. Zbog toga sada predlažemo da Republika Srbija donese svoj zakon o deviznom poslovanju, pošto je ovaj zakon koji je sada na snazi bio savezni zakon. Reći ću koje su najveće novine koje su ovde unete. Prvo, morali smo da usaglasimo ovaj zakon sa zakonima koji su u poslednje četiri godine doneti, a koji tangiraju ovu oblast. To su pre svega novi Zakon o spoljnotrgovinskom poslovanju, Zakon o bankama, Zakon o dobrovoljnim penzionim fondovima, kao i Zakon o tržištu hartija od vrednosti. Takođe, imamo jedan savezni zakon iz 1992. godine, to je Zakon o kreditnim poslovima, koji još uvek važi. Smatrali smo da taj zakon treba ukinuti, a da treba ingerencije iz tog zakona, odnosno osnovne postulate ugraditi u jedinstveni zakon o deviznom poslovanju, kako bismo smanjili broj propisa koji regulišu ovu materiju. Što se tiče novina u ovom predlogu zakona u odnosu na ovaj savezni, koji će, ako se ovaj zakon usvoji, prestati da važi, pre svega ovaj zakon uključuje i kreditne poslove sa inostranstvom, a predlaže se prestanak važenja Zakona o kreditnim poslovima sa inostranstvom iz 1992. godine. U ovom zakonu predviđa se duži rok za naplatu izvoza, odnosno za uvoz unapred plaćene robe i usluga. U postojećem zakonu taj rok je bio 90 dana, produžavamo ga na 180 dana kako bismo smanjili administriranje u ovoj oblasti i omogućili da se vrši još veći stepen liberalizacije, ali ipak uz zadržavanje instrumenata kontrole naplate izvoza, odnosno uvoza po avansnom plaćanju. Ovim zakonom se omogućava kupovina i prodaja dugovanja i potraživanja nastalih po spoljnotrgovinskim poslovima. Takođe, liberalizujemo dodatne kapitalne transakcije, jer, kao što znate, u dosadašnjem zakonu su tekuće transakcije sa inostranstvom bile potpuno slobodne, ali su kapitalne transakcije u jednom delu bile ograničene. Sada jedan deo kapitalnih transakcija liberalizujemo, i to sledeće kapitalne transakcije, to su: poslovi sa dugoročnim hartijama od vrednosti, poslovi sa finansijskim derivatima, poslovi sa investicionim i dobrovoljnim penzijskim fondovima, poslovi po osnovu osiguranja, dok ulaganje u kratkoročne hartije i dalje ostaje ograničeno za rezidente u zemlji, odnosno rezidente u inostranstvu, osim za Narodnu banku Srbije i poslovne banke. Takođe omogućavamo slobodno plaćanje i prenos kapitala po osnovu direktnih investicija rezidenata, pravnih lica, preduzetnika i fizičkih lica u inostranstvu. To dosadašnjim zakonom nije bilo moguće, pa su se različite kompanije dovijale kako da to učine. Dakle, sad je moguće da naše srpske firme imaju direktne investicije u inostranstvu, ali ne samo pravna lica, već i fizička lica i preduzetnici koji se bave određenom delatnošću. Dozvoljavamo kredite u devizama rezidentima, fizičkim licima za kupovinu nepokretnosti u zemlji, što nije bilo dozvoljeno prethodnim zakonom. Omogućava se plaćanje radi sticanja svojine na nepokretnostima rezidenta u inostranstvu i nerezidenta u Srbiji, to je sada slobodno u skladu sa zakonom koji uređuje svojinsko-pravne odnose. Takođe, daje se mogućnost da ogranak stranog pravnog lica, rezident, može vršiti prenos sa računa u inostranstvo po izmirenju poreskih obaveza. Slobodan je prenos sa štednog deviznog i dinarskog računa nerezidenta. Ovaj zakon i formalno daje mogućnost da se obrazuje odnosno uvodi devizni inspektorat kao organ Ministarstva finansija zadužen za kontrolu spoljnotrgovinskog, pre svega deviznog, poslovanja i naravno određuje strože sankcije za fiktivne ugovore ili neistinite isprave za iznos preko 100 hiljada evra. Sad se to tretira kao krivično delo, dakle ne samo kao prekršaj, već kao krivično delo. Dakle, krivičnim delom po ovom zakonu se smatra naplata, plaćanje ili izdavanje naloga za plaćanje po osnovu fiktivnih ugovora ili neistinite isprave za iznos od preko 100 hiljada evra. Upravo je devizna inspekcija u okviru Ministarstva finansija u prethodnom periodu svojim radom došla do saznanja da ima slučajeva gde se po osnovu fiktivnih ugovora ili neistinitih isprava vrši naplata ili plaćanje u devizama i do sada smo imali mogućnost samo da prekršajno gonimo učinioce, sada želimo da uvedemo i krivičnu odgovornost, dakle da pooštrimo sankcije za one koji krše ovaj zakon. Moram da kažem da je ovaj zakon koncipiran na tzv. pozitivističkom pristupu, što podrazumeva da je dozvoljeno sve ono što je propisano, i obrnuto – da nije dozvoljeno sve što nije propisano. Zašto je ovaj pristup po nama dobar? Zato što se takvim pristupom smanjuje potreba za dodatnim tumačenjima. Naravno, ovakav pristup je i razumljiviji, kako za domaće tako i za strane investitore. To bi bile osnovne karakteristike ovog zakona. Želeo bih da istaknem jedan kuriozitet – ovo je prvi zakon od kada ja radim kao ministar finansija na koji do danas nije stigao nijedan amandman, makar nije stigao do početka rasprave našem inspektoratu. Što se tiče Predloga zakona o dopuni Zakona o platnom prometu, radi se o promeni samo jednog člana. Faktički, sa ovom promenom Zakona omogućava se ograncima stranih pravnih lica u Republici Srbiji da otvore tekući račun kod banaka, čime bi u sistemu platnog prometa imali mogućnost poslovanja kao rezidenti. Suština zašto to radimo je što želimo da podržimo veće prisustvo ogranaka stranih privrednih društava i njihovog poslovanja u našoj zemlji uz što manje rizika. Jednostavno, želimo što više stranih direktnih investicija u Srbiji, želimo da omogućimo jednak tretman sa domaćim privrednicima. Suština je da na taj način usaglašavamo ovaj zakon sa praksom i zakonima zemalja u okruženju, gde je takođe omogućeno da filijale, odnosno ogranci stranih privrednih društava učestvuju u platnom prometu i otvaraju tekuće račune. To je promena samo jednog člana, tako ne bih više zadržavao vašu pažnju. Dakle, zakon o deviznom poslovanju je jedan od sistemskih zakona. Imajući u vidu da Srbija trenutno ima konvertibilnost u tekućim transakcijama sa inostranstvom, a da smo ovim zakonom dodatno liberalizovali neke kapitalne transakcije, mogu da kažem da će sledeća faza u razvoju zakonodavne aktivnosti na ovom polju biti ukidanje ovog zakona, jer u poslednjoj fazi ukida se zakon o deviznom poslovanju i sve devizne transakcije onda postaju slobodne. To će se dogoditi onda kada se steknu uslovi da Srbija ima i eksternu konvertibilnost dinara, onda nema potrebe ni za kakvim zakonom koji reguliše tu oblast, jer su sve transakcije potpuno slobodne. Sada imamo slobodne tekuće transakcije i jedan deo kapitalnih, ali smo morali i dalje da zadržimo jedan deo ograničenja vezan za kapitalne transakcije zbog rizika oko platno-bilansne pozicije zemlje. Kada će se desiti ukidanje ovog zakona, naravno, teško je predvideti. Daću samo jedan komparativni primer: Slovenija, koja je bila najbrža u tranziciji, koja je kao najrazvijenija zemlja ušla u Evropsku uniju, deset godina je imala konvertibilnost u tekućim plaćanjima, a posle deset godina stvorila je uslove za ukidanje tog zakona. Imajući u vidu da smo mi naš Zakon o deviznom poslovanju usvojili u aprilu 2002. godine, pretpostavka je da ćemo za pet ili šest godina i mi doći u situaciju da ukinemo devizni zakon i da proglasimo konvertibilnost potpuno, i u kapitalnom smislu i u tekućim transakcijama. U ovom trenutku, kao što znate, kao rezultat i ovog zakona, devizne rezerve Narodne banke Srbije iznose 8 milijardi dolara. Kada je ovaj zakon bio uveden iznosile su nešto preko milijardu dolara, dakle povećane su osam puta od 2002. godine do danas. To je bio jedan od razloga što smo odlučili da milijardu dolara vratimo pre roka MMF-u. Jedna tranša će biti već tokom ovog leta, a do maja sledeće godine biće u potpunosti izmiren celokupan dug NBS prema MMF-u, imajući u vidu da sadašnji nivo deviznih rezervi omogućava pokrivanje uvoza za osam meseci. Nekada je bilo svega mesec dana, a sada sa našim deviznim rezervama možemo da pokrijemo osmomesečni uvoz. Neki standard čak i za razvijenije zemlje je šest meseci pokrivanja deviznim rezervama. Dakle, nije potrebno imati veće rezerve i to je razlog zašto ćemo vratiti u potpunosti ovaj dug pre roka. Hvala na pažnji i nadam se da ćemo u danu za glasanje svi podržati ovaj zakon.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima Vesna Raca-Radisavljević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe G17 plus.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o deviznom poslovanju. Prethodni zakon je doneo značajne promene i omogućio uvođenje konvertibilnosti nacionalne valute. Izmene koje ovaj zakon donosi su sledeće: ono što je značajno jeste da se kreditni poslovi sa inostranstvom koji do sada nisu bili tretirani tretiraju ovim zakonom, a pre svega zbog toga da se na jednom mestu, na jedan ozbiljan i sveobuhvatan način posmatraju svi poslovi koje imamo sa inostranstvom. Šta je ono što će privredi biti izuzetno značajno i što će privredi izuzetno pomoći, to je ono što nas posebno zanima. Dakle, to je jedna ozbiljna liberalizacija spoljnotrgovinskih poslova i ozbiljno smanjeno administriranje. U čemu se to ogleda? U tome što su sada rokovi za naplatu po izvršenom izvozu ili rokovi za uvoz po avansnim plaćanjima bili 90 dana. Ovi rokovi se produžavaju na 180 dana. Zašto je ovo važno? Zato što je jedan ozbiljan skup administrativnih postupaka bio neophodan da se učini u odnosu na Narodnu banku, vezano za privredne subjekte, da se rokovi za naplatu ostvarenog izvoza ili za uvoz robe po plaćenim avansima za robu u inostranstvu produže. Svaki put su ti rokovi bili po 30 dana. Privredni subjekti koji imaju ozbiljne spoljnotrgovinske poslove na ovaj način dobijaju mogućnost da se bave onim što je suština njihovog posla, a to je komercijalno ugovaranje i tretiranje poslova, a ne administriranje. Šta su, takođe, novosti, koje su izuzetno značajne zbog stalno prisutne težnje da se predstavnici stranih firmi, registrovani kao domaća pravna lica, kao rezidenti, da im se omogući jednak pravni status i jednako poslovanje? To su dva člana koja govore o mogućnostima prebijanja u odnosu 1:1. Postoji niz stranih kompanija koje ovde imaju svoje ogranke i imaju određena potraživanja po osnovu uvoza robe na ovo tržište upravo od svojihmatičnih kompanija. Zbog toga je ovo prebijanje potraživanja izuzetno značajno i ono takođe smanjuje administriranje. Ono što je takođe novina i što je dozvoljeno, to su asignacije u međunarodnom prometu. To je mogućnost da pravni subjekat može platiti, naravno na osnovu verodostojne dokumentacije, a zna se šta je verodostojna dokumentacija u prometu, i postojanja ugovora kojim se jasno definišu ti odnosi, nekom trećem licu. Dakle, ukoliko dugujete kompaniji iks ipsilon, a ona ima odnos sa nekom sledećom kompanijom, vi možete umesto toj kompaniji platiti onome kome ona duguje. Naravno, sve ovo značajno utiče, kao i član zakona koji tretira moguće prebijanje, na visinu bankarskih troškova, jer se na sve takve transakcije plaćaju ozbiljni troškovi u platnom prometu sa inostranstvom. Šta je ono što će verovatno domaće izvoznike, a uostalom i sve ostale privredne subjekte, obradovati? To je mogućnost ovog načina finansiranja putem otkupa potraživanja. Znači, to je ono što u ovom momentu donošenja ovog zakona daje ozbiljan zamajac izvoznicima, pre svega onima koje ovo tržište izuzetno forsira, a to su izvoznici smrznutog voća. Nadam se da nisu ovim vremenskim prilikama bili mnogo pogođeni i da će ovog ozbiljnog izvoza biti. To je nešto što će njima jako pomoći, jer se time omogućuje da od strane banaka sve ono što prodaju, a treba da naplate u rokovima koji su 90 i više dana, mogu u aranžmanu sa domaćom bankom da prodaju praktično svoje potraživanje od pravnih lica iz inostranstva, od njihovih komercijalnih partnera. Znači, ovo su vrlo ozbiljne novine koje ovaj zakon donosi. One će dati jedan drugačiji ambijent u poslovanju sa pravnim licima, sa nerezidentima iz inostranstva. One će značajno doprineti stvaranju klime u kojoj će strani investitori drugačije i lakše investirati. Nadam se da ćete, kao i poslanička grupa G17 plus, podržati ovaj zakon. Poslanička grupa G17 plus će glasati za Predlog ovog zakona i pozivam sve ostale da glasaju za ovaj zakon.
Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Da, narodni poslanik Veroljub Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne mogu da se složim da je ovaj zakon dobar. Srpska radikalna stranka neće glasati za ovaj zakon. Jeste bolji nego prethodni, ali daleko od toga da je dobar i daleko od toga da on uvažava sva ona pravila koja imamo na tržištu, kako domaćem, tako i deviznom. Neke stvari koje se nalaze u ovom ugovoru jednostavno ne mogu da budu prihvatljive za SRS. Prvo, u članu 4. je rok od 180 dana, koji je produžen. Znači: "Rezident sredstva plaćanja po osnovu izvoza robe ili usluge unosi u Republiku u roku do 180 dana od dana izvoznog carinjenja robe, odnosno od dana izvršenja usluge". Ako se taj rok prekorači, smatra se kreditnim poslom sa inostranstvom. Postavlja se pitanje da li je lice koje izvozi robu uvek u mogućnosti da naplati u određenom roku svoja potraživanja. To je taj problem zašto u samom Predlogu zakona nije ostavljena mogućnost da je to nemoguće pod određenim uslovima uraditi i da bude prihvatljivo da mu se to pravo ostavi da ostvari kod nadležnog suda, da ne bude prekršajno gonjen, po članovima ovog zakona koji se odnose na prekršajni postupak, čl. 59, 61, 62. i 63. Predloga ovog zakona. Dalje, u članu 5. smo u obrnutoj situaciji: "Rezident unapred plaćenu robu ili uslugu uvozi u Republiku u roku do 180 dana od dana izvršenog plaćanja robe ili usluge". Dalje: "Rezident koji ne uveze robu ili uslugu u roku iz stava 1. ovog člana vrši povraćaj unapred plaćenog iznosa odmah, a najkasnije u roku od pet dana od dana isteka roka iz stava 1. ovog člana". Znači, ukoliko ne izvrši uvoz robe, opet se to smatra kreditnim poslom sa inostranstvom. Tu su malo određeni tržišni principi zanemareni. U interesu svakog ko se bavi trgovinom je da dobije robu što je god moguće povoljnije. Nekada je to rešeno na taj način što se pogodnost dobija na osnovu količine i na osnovu datuma nastanka dužničko-poverilačkog odnosa; znači, da li će to plaćanje robe biti sa odloženim rokom, plaćanje robe unapred ili plaćanje robe po prijemu. Ako je plaćanje robe po prijemu, ovde to nije sporno. Ako je plaćanje na odloženo, nije sporno, ta mogućnost čak nije ni ostavljena ovim zakonom, da neko uveze robu, pa je plati za 180 dana. I to je moguće. Ili, plaćanje unapred. Ako se vrši plaćanje unapred, naravno da će svako, ako je u finansijskoj mogućnosti, da uplati što je god moguće više robe, da bi tu robu dobio po povoljnijoj ceni. Čak se ide i dotle da pojedini uvoznici uplaćuju i za godinu dana, pa čak i dve godine unapred, i to količine koje domaće tržište ne može u nekom roku od šest meseci ili godinu dana, čak i da su jedini koji se bave tom delatnošću, da prihvati zbog količine. Sve se to radi zbog cene. Ostavite vi uvozniku, ukoliko se on bavi uvozom, da izvrši to plaćanje robe u skladu sa njegovim interesima, to je njegov novac, i na taj način da ostvari neki prihod po osnovu delatnosti kojom se bavi. Dalje, u članu 6. se kaže: "Rezident - pravno lice može realizovan posao izvoza robe i usluga izuzetno naplatiti realizovanim uvozom robe i usluga, samo pod uslovima i na način koji propiše Vlada". To su međusobna prebijanja ili potraživanja kod poslovanja. Znači, na koji će to način Vlada Republike Srbije da propiše? Da li će da propiše da to zatvaranje finansijskog kruga mora da se obavi isključivo kod banaka koje su domaće ili imaju svoje predstavnike u Srbiji, ili će biti ostavljena mogućnost da se to uradi u inostranstvu? Ovde je bilo reči o troškovima u spoljnotrgovinskom prometu, pogotovo kada su u pitanju bankarski troškovi. Slažem se da su veliki, ali ukoliko im na određen način ne bude ostavljena sloboda ili ovim zakonom ne bude propisano na koji način, može se tumačiti da će Vlada da donese takav propis i da će od tog propisa da imaju koristi samo banke, da će ta roba koja je predmet i uvoza i izvoza biti skuplja zbog tih bankarskih troškova. Dalje, član 6. na određen način izjednačava uvoznike robe i one koji se bave spoljnotrgovinskom razmenom, što takođe nije u redu. Ako neko reši ili odluka Vlade bude takva da je teško sprovodljiva, on će da izveze robu, da je naplati i odmah sledećeg trenutka novac vrati i plati robu koju će da izveze. Na taj način ste izjednačili lica koja se bave čistim uvozom i lica koja se bave i uvozom i izvozom. Valjda je cilj ove vlade, ako ne možemo sve što god se realizuje u spoljnotrgovinskom poslovanju da vratimo nazad u zemlju kao devizna sredstva, onda barem da te firme koje se bave uvozom, odnosno izvozom i rade to na bazi reciprociteta imaju makar malo povoljnije uslove na tržištu. O tome treba voditi računa. Ako to već niste u zakonu napisali, napišite u tim odlukama Vlade kako će to da izgleda. Dalje, član 8. kaže: "Rezident ne može izvršiti naplatu, plaćanje ili izdati nalog za plaćanje, odnosno izvršiti prenos nerezidentu, na osnovu ugovora u kojem nije navedena stvarna cena ili na osnovu neistinite isprave". Slažem se da je bilo zloupotreba u ranijem načinu poslovanja između uvoza i izvoza, da su se određene cene prilagođavale tako da izgledaju što je god moguće niže, da bi u tom carinskom postupku uvoznik imao što nižu carinsku osnovicu. Međutim, ko će i na osnovu kojih kriterijuma da vrši procenu koje su isprave verodostojne i koja je to cena koja je navedena u ugovoru stvarna? Mi smo imali Zakon o spoljnotrgovinskom poslovanju gde su određeni parametri za takve stvari dati, znači da cena bitnije odstupa od cene koja je u toj zemlji u njihovom prometu. Znači, postoji mehanizam kako će to da se rešava. Sasvim me iznenađuje da u samom ovom zakonu Zakon o deviznom poslovanju nije izjednačen sa Zakonom o spoljnotrgovinskom poslovanju i nisu kompatibilni. To samo dokazuje u ovom slučaju da u ovoj vladi, koja ima sva ministarstva, svako ministarstvo radi za sebe, što gledajući kao jednu celinu nikako ne može da bude dobro. Dalje, u članu 23. rezidenti - pravna lica mogu nerezidentima odobravati finansijske kredite iz dobiti koju rezidenti ostvare poslovanjem u inostranstvu i to pod uslovom da je nerezident - dužnik po kreditnom poslu u većinskom vlasništvu rezidenta. Tu je vrlo zanimljivo kako ćete tretirati, pogotovo kada je u pitanju privatizacija koja se ovde sprovodi. Imamo slučajeve da se pojavi strano preduzeće, otkupi domaće pravno lice, sada je rezident, ostvaruje neku dobit u spoljnotrgovinskom poslovanju, ali ta dobit se odliva kod njega kući, ne ovde, i ne vidim razlog zašto je jedna takva mogućnost ostavljena da se to zloupotrebljava. Imamo primere širom Srbije, recimo u Požarevcu je štamparija "Prosveta" koja je jednostavno nestala i prestala da se bavi delatnošću zato što je novi vlasnik jednostavno svu dobit koju preduzeće ostvari ispumpavao u zemlju odakle je došao, umanjivao prihode po osnovu poreza na dobit i na taj način oštetio ne samo privredu, već i državu, a ništa ne preduzimate da se sa tim problemom, koji nije usamljen, izađe na kraj. Dalje, član 29. stav 1. kaže: "Nerezident, kao i rezident - ogranak stranog pravnog lica koji posluje preko nerezidentnog računa vrši prenos sa tog računa u inostranstvo pod uslovom da je prethodno izmirio poreske obaveze iz tog posla prema Republici." Ovaj način u članu 29. je prevaziđen. Na svaki mogući način ste pokušavali, čak izuzetno rigorozno, da naplatite određene fiskalne obaveze na taj način što ćete vršiti određena ograničenja, pa ste čak išli dotle da automobil ne možete da registrujete dok ne donesete potvrdu da ste izmirili poreske obaveze. Mislim da je ovo moglo tehnički mnogo bolje da se uradi. Kako mislite da ga sprečite da obavi određenu finansijsku transakciju sa računa koji nije domaći, na osnovu čega, osim ako ne bude pod udarom samog zakona, a nisam primetio da ukoliko dođe do ovakve jedne zloupotrebe da se to krivično sankcioniše. U članu 34. kaže se: "Izuzetno od odredbe stava 2. ovog člana, plaćanje, naplaćivanje i prenos sredstava u Republici mogu se vršiti i u devizama po osnovu...". Tu je po meni najinteresantnija tačka 5) koja kaže – po osnovu prodaje i davanja u zakup nepokretnosti. Zakonom o platnom prometu predvideli ste da je jedino sredstvo plaćanja u Republici dinar. Da li na ovakav način omogućavate da dinar ostane potpuno ravnopravan na tržištu u Republici? Znači, neko taj promet može da izvrši u devizama. Razumem u devizama što izvrši kupovinu neke nekretnine, ali ne mogu da razumem da se zakup o nepokretnosti plaća u devizama. Da li ćete na ovaj način da rešite određene probleme ili ćete baš kada je u pitanju kupovina nekretnina da stavite banke u povlašćen položaj? Znači, prodavcu je data mogućnost da traži naplaćivanje u devizama. Naravno, kada bude sklapao bilo kakav prodajni ugovor da će da uslovi kupca da bude isplaćen u devizama, što znači da će banka davati kredit u devizama. Do sada je to bilo sa valutnom klauzulom i sada se daje mogućnost da banka plasira devizna sredstva. Pošto kontrolišete bankarski sistem preko NBS, zašto onda niste naveli da će biti korišćene one kamate koje se koriste u zemlji odakle devize dolaze? Zašto to niste naveli? Zašto niste zaštitili korisnika kredita od zloupotreba banaka? Zakup je jedna usluga i svako od nas vrši razne usluge, na tržištu ima raznih usluga. Onda omogućite da se svaka usluga plaća u devizama, svaka kupoprodaja svake robe, pa i nekretnina, pokretne imovine da bude naplaćivana u devizama. Zašto nešto izdvajate? Posledica takvog ponašanja jeste da dinar gubi na vrednosti i pitanje je dokle ćete uspeti ovim monetarnim merama koje primenjuje Narodna banka, zbog spoljnotrgovinskog deficita, da ga održite stabilnim, a sada još dozvoljavate i ovakvo ponašanje na tržištu. Ko će najveću korist od ovoga da ima? Isključivo banke, eventualno ko bude prodavao, ali isključivo banke. Korisnici kredita će biti na većoj šteti nego što su sada. Kada je u pitanju član 42. koji propisuje razna ograničenja, da li ste proverili da su ova ograničenja koja ste propisali u članu 42. u skladu sa pravilima koje propisuje Svetska trgovinska organizacija. Da li ste to proveravali? Slažem se da u određenim situacijama treba sprečiti nekontrolisan odliv deviza iz države, da treba sprečiti nekontrolisan odliv zlatnih rezervi iz države, ali ne mogu da shvatim da hoćete da sprečavate i ulaz novca stranog porekla u državu, a pogotovo kada je u pitanju tržište hartija od vrednosti. Biće u nepovoljnijem položaju uvoznici ili ćete da ugrozite carinski sistem zato što može hipotetički, mada smatram da je to nemoguće dokle god ste vi na vlasti, da bude toliki priliv deviza na domaćem tržištu da jednostavno morate da spuštate kurs dinara, odnosno vrednost deviza. Mislite da ćete da izazovete neki poremećaj? Teško. Kada je u pitanju član 43, mislim da je jedna ovakva mogućnost trebalo da ostane u nadležnosti Skupštine Srbije. U članu 43. kaže se da NBS ili Vlada može uvesti dodatne zaštitne mere, ako je to neophodno, sa ciljem sprovođenja sankcija organizacija OUN ili drugih međunarodnih organizacija čiji je Republika Srbija član, koje ove organizacije sprovode prema drugim zemljama. Mislim da je tu ipak trebalo da ostane mogućnost da se o tome izjašnjava Skupština Srbije, a ne Vlada Republike Srbije, jer smo svi bili svedoci kakve su sankcije bile sprovođene prema tadašnjoj SRJ, a posebno prema Srbiji. Svi smo osetili težinu tih sankcija, znamo svi da su sankcije pogodile najsiromašnije slojeve stanovništva i da nisu dale očekivane političke rezultate kakve su gospoda sa Zapada očekivala; dobili su to od vas, a ne sankcijama, i čak su posledice koje su nastale zbog uvođenja tih sankcija mnogo teže nego razlozi koji su izazvali uvođenje sankcija. Znači, kada je u pitanju ovaj deo iz člana 43. to bi trebalo isključivo da bude u nadležnosti Skupštine Srbije, a ne izvršne vlasti. Dalje, kada su u pitanju prekršajni postupci, tu se isto tako, i upravni postupak koji sprovodi devizni inspektorat, ne poštuje dvostepenost u odlučivanju, a ovde se pozivate u članu 54. da se može izjaviti žalba. Ali, recimo, u članu 52. kada devizni inspektorat donosi rešenje, znači, žalba nije moguća, rešenje iz stava 3. ovog člana je konačno. Moglo je da se navede da je rešenje, bez obzira na žalbu koja je uložena, da stupa na snagu, da ne odlaže njegovo izvršenje. U članovima 57. i 58. ponovo uvodimo krivično zakonodavstvo u zakone koji se time ne bave. Nadam se da u Vladi Republike Srbije postoji valjda ministarstvo koje je zaduženo za oblast pravosuđa. Kada donosite jedan zakon, predvidite i krivične sankcije za taj zakon, ali ih ubacite u Krivični zakon Republike Srbije. Uporednim krivičnim zakonodavstvom dovodite u situaciju da budu u suprotnosti krivični zakoni sa uporednim krivičnim zakonodavstvom, i na takav način stavljate sudove na muke koji će se zakon primenjivati. Recimo, iz člana 58. ovo može da bude jedna klasična prevara, jer tamo je čak i predviđeno do kojih iznosa i krivične sankcije su mnogo veće, nego što je to u članu 58. i idu od jedne do 15 godina. Znači, usaglasite taj deo sa Krivičnim zakonom, konsultujte svoje kolege iz Ministarstva pravde, pa ćete na takav način onu nameru koju imate, a to je da za određena kršenja zakona odgovorna lica budu krivično gonjena, ali to će se nalaziti u Krivičnom zakonu. Uopšte nije problem Skupštini Srbije da na svakom zasedanju usklađuje Krivični zakon sa novim zakonima koji su možda na prethodnoj sednici stupili na snagu.
Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Obaveštavam vas da je, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja zajedničkog načelnog pretresa prijave za reč u pisanom obliku sa redosledom narodnih poslanika podnela samo jedna poslanička grupa, a to je SRS. Reč dajem narodnom poslaniku Milovanu Radovanoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o deviznom poslovanju nastao je kao rezultat razmišljanja stručnih službi Ministarstva finansija, lica koja su zadužena da prate ovu problematiku i, naravno, onoga što se desilo 21. maja u vezi sa referendumom u Crnoj Gori za donošenje odluke o njihovom odvajanju, odnosno osamostaljivanju, iz zajedničke države Srbija i Crna Gora. Da ne govorim o tom pitanju, s obzirom da se radi o čistom falsifikatu i u odsutnosti demokratski izražene volje građana za odvajanje ovog dela zajedničke države, odnosno Republike Crne Gore iz sastava zajedničke države Srbija i Crna Gora. Zakon o deviznom poslovanju je posle petooktobarske revolucije donet aprila 2002. godine, kao što stoji u obrazloženju ovog zakona. On reguliše materiju iz ove oblasti na jedan drugačiji način nego do sada. Rešenja koja su predložena u ovom predlogu zakona mogu biti bolja, jesu bolja od rešenja iz prethodnog Zakona o deviznom poslovanju i treba da regulišu materiju, kao što stoji u samom Predlogu zakona, iz ove oblasti koja važe za Republiku Srbiju. S obzirom da su u međuvremenu nastala neka nova rešenja koja su sistemski vezana za devizno poslovanje, a nalaze se u drugim zakonima, potrebno je bilo da na jedan celovit način regulišete ovu materiju ovim zakonom koji se zove Zakon o deviznom poslovanju. Naravno, ovaj zakon, s obzirom da je funkcionalno vezan za neke druge zakone, kao što je Zakon o spoljnotrgovinskom poslovanju, Zakon o hartijama od vrednosti, Zakon o bankama, Zakon o dobrovoljnim penzijskim fondovima, potrebno je funkcionalno povezati sa rešenjima koja su predviđena u navedenim zakonima. To je tema kojom treba da se bave ekonomisti, ljudi koji se bave ovom problematikom i naravno državni organi, institucije iz ove oblasti. Mi poslanici SRS u Narodnoj skupštini želimo o ovome da pričamo sa različitih aspekata, ali da ne prelazimo okvire iz Predloga zakona o deviznom poslovanju. Meni lično, s obzirom da sam imao nameru, naravno da i dalje imam nameru da pričam o onome što sam već razmišljao da kažem za govornicom, ministar finansija gospodin Mlađan Dinkić je izašao iz ove sale, s obzirom da on ima drugačije mišljenje, ali sporili smo se jednom prilikom po ovoj temi pre izvesnog vremena, upravo u ovoj sali i za ovom govornicom. Nije sporno da je došlo do ukidanja saveznog na nezakonit, nelegalan način, a na ovaj način legitiman način od strane Narodne skupštine pokušaj donošenja novog zakona o deviznom poslovanju. Jeste da stoji da je ovo sistemski zakon, da ima neke novine, kao što reče predstavnik predlagača Vlade Republike Srbije, da ima određenih novina, da se kod rezidenta prenose sredstva, da se mogu izvršavati, ali posle njihove naplate, odnosno izmirenja obaveza prema državi, da se uvodi krivična odgovornost kod deviznog poslovanja nakon kontrole deviznog inspektorata i niz drugih novina koje su predviđene ovim zakonom. Međutim, šta je ovde sporno? Sporno je suštinsko pitanje, kao i kod svih drugih zakona – sprovođenje rešenja iz zakona koji su usvojeni u ovoj Narodnoj skupštini. Da li se poštuju ta rešenja, da li se poštuju ti zakoni, to je suštinsko pitanje u našem pravnom sistemu. Ozbiljna država i ozbiljna vlast treba posebno tim pitanjem da se pozabavi i smatram da ova vlast, uključujući i gospodina ministra finansija, ne može ozbiljnije da se pozabavi ovim pitanjem sve dok SRS ne dođe na vlast i učini ovu državu da ona bude pravna, da se poštuju zakoni, da se zakoni sprovode onako kako se donose. Ovaj zakon ima neke svoje kvalitete, ali daleko od toga da je dobar zakon. Jeste da je u spoljnotrgovinskom poslovanju bitan element finansijske transakcije u platnom bilansu. Gde je sada naša država u platnom bilansu po pitanju spoljnotrgovinskog poslovanja, koliko smo u deficitu, jer se računa da smo blizu 5,5 milijardi dolara u deficitu po pitanju spoljnotrgovinskog poslovanja. Kada ćemo taj deficit da smanjimo, kada ćemo ga dovesti na nulu, a da ne govorim kada ćemo preći u onu drugu krajnost, odnosno suficit, gde imamo veći izvoz nego što imamo uvoz u tom poslovanju. Posebno je sporno za mene kao poslanika SRS upravo devizno poslovanje NBJ, posle toga NBS, od 2001. godine nadalje, a zašto? Ja ću vam navesti odredbu člana 27. koja i ovom prilikom reguliše pitanje depozita u deviznom poslovanju, ili kako se kaže u naslovu ovog člana – depozitni poslovi, da banka, bez ograničenja, drži devize i na računima kod banaka u inostranstvu. Upravo sam hteo malo i sa tog aspekta da za ovom govornicom pričam, da vam kažem nešto, a pri tom da ministar finansija bude prisutan i da uzme učešće, da negira ono što budem rekao. Znamo da je poštena vlast mnogo potrebna ovoj državi. Na jednoj strani je sve veći broj ljudi koji su bez osnovne egzistencijalne mogućnosti za preživljavanje, a na drugoj strani odvaja se jedna manja grupa ljudi, koja se enormno bogati, ne na regularnim, zakonitim poslovima, nego upravo na pljački državne imovine. Jedna od pljački državne imovine desila se u vezi sa deviznim poslovanjem i depozitnim poslovima 2002. godine, kada je upravo predstavnik predlagača po ovom predlogu zakona Vlade Republike Srbije ministar finansija gospodin Mlađan Dinkić nezakonitim i protivpravnim poslovanjem, bez odluke tadašnje Savezne vlade, bez odluke Vlade Republike Srbije, Vlade Crne Gore, izvršio depozit deviznih sredstava u dolarskom delu deviznih sredstava u jednu banku koja se tada zvala "Veksim banka", a kasnije promenila naziv u "Evroaksis banka", suprotno standardima međunarodne banke za obračun u Bazelu, koja je u dva navrata upozoravala i Narodnu banku Jugoslavije i tadašnju vlast u Beogradu da je nemoguće i da ne sme ovo da se radi. Iz te "Evroaksis banke" kasnije su se obavljali komercijalni poslovi i po tom pitanju je međunarodna banka za obračun u Bazelu reagovala. Prvo, ne mogu da se vrše depoziti deviznih i dinarskih sredstava u stranoj banci, ako su akcionari domaća fizička ili pravna lica. To nije standard po toj banci i nije to međunarodni standard. Pored upozorenja, upravo tadašnji guverner NBJ gospodin Mlađan Dinkić je to radio. Radio je zato što je ovu banku formiralo desetak pravnih lica iz zemlje, pa i inostranstva. Iz inostranstva nama dobro poznati Energy Financing Team ili EFT Vuka Hamovića, firma iz Londona, koji je bio akcionar, valjda još jeste, "Evroaksis banke" u Moskvi. Drugi razlog zbog čega je reagovala banka za međunarodni obračun u Bazelu je to što iz deviznih i dinarskih rezervi država u bankama u inostranstvu ne mogu da se vrše komercijalni poslovi, ne mogu da se rade te stvari. I pored upozorenja gospodin Mlađan Dinkić i dalje je držao devizna sredstva, i dalje ih je uvećavao u toj banci; i ne samo devizna sredstva, bio je priličan iznos i dinarskih sredstava u ovoj banci u Moskvi. Naravno, ta devizna sredstva naše države, naših građana pod vrlo rizičnim aranžmanima i dalje su u komercijalnim poslovima sa klijentima u Rusiji rađeni uz kamatne stope od 13 do 15% godišnje. I centralna banka Ruske Federacije dostavljala je vlastima u Beogradu podatak da se deo profita koji se ostvari iz ovih komercijalnih poslova na račun državnih deviznih sredstava, zahvaljujući Mlađanu Dinkiću i preko EFT Vojina Lazarevića, koristi za finansiranje jedne tada članice DOS-a i sada vladajuće stranke. Nije to bez razloga. Finansijski aranžmani na relaciji NBJ - "Veksim", odnosno "Evroaksis banka", firma iz Londona Vuka Hamovića EFT i tadašnja i sadašnja stranka na vlasti, dogovoreni su početkom 2003. godine na Svetom Stefanu. Od toga ko je imao koristi, ko štetu? Koristi su imali pojedinci, korist je imao Mlađan Dinkić i ta stranka tadašnjeg DOS-a, ta stranka koja je sada na vlasti i koja je sada u Vladi Republike Srbije. Ko je imao štetu od ovoga? Štetu uvek imaju građani Srbije, štetu uvek ima narod, sve dok ne dođe SRS na vlast imaće narod i građani Srbije štetu. Jeste da je teška situacija, jer se nalazimo u periodu tranzicije. Veoma rizična i teška situacija za sve zemlje koje se nađu u takvom jednom trenutku, pa i za našu Srbiju. Međutim, mnogo bi bilo lakše i bolje za državu, za narod i za sve građane Srbije da sve što se radi po pitanju tranzicije, pitanju privatizacije, koja je poseban problem danas, s obzirom da imamo stečajnu mafiju, na svu sreću deo te mafije se nalazi u zatvoru i treba da bude u zatvoru... Imamo mnogo kriminala i kod saobraćajne mafije i kod informativne mafije. Bilo bi bolje da svega toga nema i da posvetimo pažnju stvaranju boljih i kvalitetnijih uslova za život svim građanima Srbije, da ono što imamo delimo svima, ne podjednako po pitanju socijalne demagogije, nego da se ne krade, da se ne pljačka, da se ne otima od građana Srbije, od države. To je suština priče koju vi u vlasti niste sposobni trenutno da sprovedete. Baš naprotiv, i dalje vršite pljačku i krađu od ove države i od ovog naroda i tek će dolaskom SRS doći do slobode građana Srbije, oslobodićemo građane Srbije straha od kriminala, od tajkuna, od mafijaša, od šetanja po Srbiji Velimira Ilića i drugih ministara i lažnih obećanja da će ovo, ono uraditi, da će izgraditi puteve magistralne, regionalne, poljske, šumske i šta ja znam kakve sve. Jedna od afera koja je poznata građanima Srbije je afera kofer. Znate vi za kofer i za 100.000 evra. U to su umešani, po pričama onih učesnika u toj aferi, i Radovan Jelašić, guverner NBS, i viceguverner i još neki funkcioneri drugih stranaka. Po tom pitanju tajac. Stavljena je tačka, nikom ništa, ništa se ne radi, istražni organi, sudski organi ne gone krivce ili bar mi nemamo informaciju da gone stvarne krivce i da obaveštavaju javnost da se vidi šta se radi po tom pitanju. Poseban je problem, dame i gospodo, u deviznom poslovanju, koje je predmet ovog predloga zakona, kako je došlo do formiranja Nacionalne štedionice. Privatna Nacionalna štedionica formirana je, zahvaljujući Mlađanu Dinkiću, Miroljubu Labusu, od državnih para. Opet isti igrači u sličnoj priči. Opet isti učesnici, opet EFT, Vuk Hamović, Vojin Lazarević. Tom prilikom opljačkana je država ne samo za veliki iznos sredstava, nego za imovinu bivšeg ZOP-a, odnosno Službe društvenog knjigovodstva, znači oprema, poslovni prostor, čiji je deo sada na korišćenju ove šifrovane stranke G17 plus, koji je deo Vlade Republike Srbije. Nacionalna štedionica u međuvremenu je prodata EFG-u, Evrobanci iz Grčke. Niko se ne pita čija je ta imovina koja je prodata. Pitaju se pošteni ljudi iz SRS, i ne samo oni, ima poštenih ljudi još u Srbiji koji su javno iznosili svoje stavove, stručnjaka iz ove oblasti, iz oblasti ekonomije i finansija. Trebalo bi svi mi poslanici da znamo, trebalo bi građani da znaju da je ovo pitanje odlaska u prošlost, u istoriju političku stranke koja je mnogo toga nanela ovoj državi i građanima Srbije zbog pljačke velikih sredstava, i to državnih sredstava, kako deviznih, tako i dinarskih. Takođe, kaže se ovde u članu 57, koji govori upravo o uvođenju krivične odgovornosti, da ko kupuje od fizičkih i pravnih lica, bez odobrenja Narodne banke, devizna sredstva podleže krivičnoj odgovornosti. Parafraziram. Gde je krivična odgovornost za državne funkcionere? Zašto krivično ne odgovara Mlađan Dinkić za sve što je uradio u našoj državi, gde je naneo ogromnu štetu i državi i građanima Srbije? Treba, kao što u članu 60. kod prekršajne odgovornosti kaže da ako se platni promet sa inostranstvom ne obavlja preko NBS kazniće se toliko i toliko, da ne čitam iznos. Naravno da treba, ali da li imaju građani poverenje u NBS, u ljude koji vode NBS, u Radovana Jelašića, u onog viceguvernera Dušana Simića koji je bio u pritvoru? Je l′ se tako zove, nisam možda pogrešio? Dejan Simić, koji je bio dva ili tri meseca u pritvoru zbog afere kofer, ponovo se vraća na neko odgovorno mesto, rukovodeće mesto u NBS. Pa kako građani Srbije da imaju poverenje u državu, u institucije, državne organe, u nas političare, kako mogu građani Srbije da imaju poverenja u ljude koji treba da vode pošteno ovu državu, na pošten način, u skladu sa zakonom, a oni sami pljačkaju državu i upravo te građane? I zato nemojte da se čudite što građani Srbije daju poverenje upravo Srpskoj radikalnoj stranci. Približavamo se onoj famoznoj crti, kritičnoj za vas, gde će mnogi, ne svi... Ne kažem ja da u G17 plus ili u Demokratskoj žutoj Tadićevoj stranci, sa tajkunima Draganom Đilasom i drugima, nema poštenih ljudi, ima, ali kada govorimo o kriminalu konkretno kažemo – Mlađan Dinkić je kriminalac, mafijaš, lopov, Miroljub Labus takođe. Kada govorimo konkretno o kriminalu, govorimo konkretno sa imenima i prezimenima. Mi ne generalizujemo stvari, kao vi što radite. I nije slučajno da su se mnogi sada u vlasti uplašili dolaska SRS na vlast, jer se približavamo onoj kritičnoj tački, odnosno procentu od 50% poverenja građana Srbije, da će se naći u zatvoru. I naći će se u zatvoru i treba da budu u zatvoru, tamo im je mesto.
Reč ima narodni poslanik Miljko Četrović. Neka se pripremi narodni poslanik Miloš Dišić. Ne oprostite, Vjerica Radeta je sledeći narodni poslanik.
Poštovani narodni poslanici, evo pored mnogih ekspertskih zakona ministra Dinkića i njegove ekspertske grupe, koju pokriva Vlada Republike Srbije, danas imamo na dnevnom redu Predlog zakona o deviznom poslovanju. Iz obrazloženja ovog zakona vidimo da su razlozi za njegovo donošenje, iako je prethodni Zakon o deviznom poslovanju donet i bio u primeni od aprila 2002. godine, jer treba da se ispune obaveze preuzete prihvatanjem člana 8. Statuta MMF-a. Kada već pominjemo ovde MMF, nema ovde ministra Dinkića da mu postavim pitanje ko je naslednik prava u MMF-u, da li je to Srbija, adekvatno onome što se pričalo zadnjih skoro mesec dana, od 21. maja, ili da slušamo sada drugu priču unazad nekoliko dana da to više nije samo Srbija nego Srbija i Crna Gora. Da li će to biti isto i sa Svetskom bankom i sa svim drugim pravima, adekvatno tome što kaže, i obavezama u drugim finansijskim organizacijama sveta? Drugi razlog zašto se sada predlaže donošenje novog zakona o deviznom poslovanju je, kako je ovde navedeno, to što je izvršena privatizacija većine društvenih preduzeća, pa su se stvorili uslovi za još veću liberalizaciju tokova plaćanja i naplatu poslovanja sa inostranstvom. Ovde je samo trebalo staviti crticu pljačka većine društvenih preduzeća kroz privatizaciju, a liberalizacija faktički isto nije termin da bi se devizno poslovanje sa inostranstvom navodno sa ovim odredbama zakona poboljšalo, jer i u toj oblasti je haos i anarhija. Bivši ministar finansija Đelić, koji je sada jedan od direktora Meridijan banke, i tadašnji guverner NBJ govorili su da je maltene dinar već konvertibilan 2002. godine. Nisu ostvarili konvertibilnost dinara, dinar gubi iz godine u godinu vrednost, inflacija je sve veća i veća, katastrofalno je stanje u poslovanju, bez obzira na podatke koji se iznose. Pogotovo katastrofalno je poslovanje vezano za trgovinski ili platni deficit države i naroda. Iz godine u godinu platni deficit se povećava i sada Srbija nije u stanju da pokrije ni 50% izvoza uvozom. Ali zato i odredbe ovog zakona koje su ovde, kako je rečeno, funkcionalno povezane sa zakonima koji su već doneti u Narodnoj skupštini Republike Srbije, Zakonom o spoljnotrgovinskom poslovanju, Zakonom o bankama, Zakonom o dobrovoljnim penzijskim fondovima, kao i sa Zakonom o tržištu hartija od vrednosti, treba da čine jednu celinu. Odredbe ovog zakona faktički su na neki način loše, kao i ovi zakoni koji su usvojeni, a usmereni su tako da doprinesu daljoj pljački ili uticaju tajkuna, bogataša ili mafije i na oblast deviznog poslovanja. Kao pravnik smatram i poslanička grupa SRS je uvek bila za to da ako postoji srodnost oblasti da se ne donosi više zakona nego po pravilu da se to sažima u što manje zakona, ali zakoni da budu jasni, precizni, razumljivi i da se mogu primenjivati, kako od onih na koje se odnose, a pogotovu na organe koji to treba da sprovode. Zakon koji je sada na dnevnom redu sadrži navodno i odredbe bivšeg Zakona o kreditnim poslovima sa inostranstvom. Najmanje se iz odredbi ovog zakona vide kreditni poslovi sa inostranstvom, težište ovih odredbi je da je rok naplate potraživanja po ostvarenom izvozu produžen ili dupliran od 90 na 180 dana. Da li je interes države Srbije da se taj rok duplira? Verovatno pod pritiskom, kako je i u obrazloženju ovde rečeno, privrednika, a rekao sam ko su ti privrednici. Radi se o jednom vrlo malom broju koji faktički vladaju Srbijom preko Vlade Republike Srbije i svih institucija države Srbije; sada, njima je verovatno smetnja ovaj rok 90 dana, jednostavno da taj rok bude pola godine. Druga odredba koja je neshvatljiva – navodno u izuzetnim situacijama (ali izuzetak u Srbiji postaje pravilo u svim oblastima, pa i u ovom delu) Vlada može dozvoliti izvozniku da izvrši kompenzaciju, da ne naplaćuje ostvareni izvoz, da ne prenosi devizna sredstva u državu, nego uvozom da kompenzira ono što je izvezeno. Normalno, iz Srbije će ići sirovine, ići će ono što je jeftino, a treba nekome u okruženju ili u Evropi, a uvešće se sve i svašta u Srbiju. I to će doneti u toj kompenzaciji onome ko izvozi određenu dobit. Ništa slučajno. Postavlja se pitanje, kada se pogledaju odredbe ovog zakona, pored ovih ovlašćenja datih Vladi da izuzetno odlučuje, donosi odluke, daje saglasnost, što je neshvatljivo da to stoji jer sam na početku rekao da zakon treba da bude jasan i precizan, kakva je uloga u sprovođenju Zakona Narodne banke Republike Srbije, kakva je uloga guvernera. Ovde se govori o prekršajnim i kaznenim odredbama. Kada pogledamo i te kaznene odredbe, jasno vidimo, i sve druge odredbe, kome su na neki način namenjene i kome treba da idu u prilog. Od ovih dosta članova kaznenih odredbi, od člana 57. do člana 66, faktički, vidi se kada se pogleda član 57. da je za fizičko lice, ako se uhvati ili zatekne da trguje efektivnim stranim novcem ili čekovima, zaprećena kazna zatvora od šest meseci do pet godina, a i za pokušaj izvršenja će se kazniti ovo lice. Ako pogledamo član 58: "Ko izvrši naplatu, plaćanje ili izda nalog za plaćanje, odnosno izvrši prenos nerezidentu iznosa koji prelazi 100.000 evra, na osnovu ugovora u kojem nije navedena stvarna cena ili na osnovu neistinite isprave, kazniće se za krivično delo kaznom zatvora od jedne do deset godina", i za pokušaj će se takođe kazniti. Vidite samo u ta dva člana kakva je razlika u težini stvarno učinjenog krivičnog dela, a skoro nikakva razlika sa zaprećenom kaznom. Idemo dalje, uzmite član 59, gde su prekršaji: novčanom kaznom od 10.000 do milion dinara kazniće se za prekršaj rezident - pravno lice, banka i nerezident - pravno lice. Zamislite raspon kazne od 10.000 do milion dinara, to je sto puta. To je zaprećena kazna onim bankama koje su dovedene posle uništavanja četiri državne banke 3. januara 2002. godine. Sve te banke koje su ovde došle, odnosno formirane kao navodne ćerke banke evropskih banaka, država iz okruženja ili Evrope, za prekršaj, kada je u pitanju devizno poslovanje, mogu da budu kažnjene 10.000 dinara. To će biti i pravilo, 10, 20, 30 ili 50, jer devizni inspektorat, postupak će se voditi po nalogu ili uz patronat ministra finansija, G17 plus. Sve ove banke na neki način su, uz veliku angažovanost i bivšeg potpredsednika Vlade Labusa, Dinkića, Đelića, Vlahovića, dovedene da ovde jednu siromašnu zemlju, jedan siromašan narod varaju sa navodno izuzetno dobrim uslovima i kod potrošačkih kredita i drugih kredita, da prevare građane Srbije i na neki način do kraja ih opljačkaju, pored ove pljačke koja je do sada učinjena i kroz privatizaciju i kroz stečaj banaka, kao i sve ostalo što se događa u državi Srbiji. Neodgovornost i neozbiljnost predlagača se vidi u članu 68. Nisu potrebni sada podzakonski akti, oni se mogu doneti u roku od tri meseca, ali zato će se primenjivati podzakonski akti koji su na snazi. Neshvatljivo je za jednog ozbiljnog pravnika da se primenjuju podzakonski akti zakona koji prestaje da važi, a donose novi zakoni ili se predlaže novi zakon koji faktički treba da stupi na snagu osam dana posle objavljivanja. Nisam bez razloga pominjao ni G17 plus, ni ministra Dinkića. Ovo što je vezano za Predlog ovog zakona direktno je vezano i za ovo što se događalo ranijih godina. Pomenuo sam 3. januar 2002. godine i stečaj četiri velike banke. Posle pokretanja stečaja te četiri velike banke došlo je do uništavanja još nekih banaka u Srbiji. Ti koji su to sprovodili, Savet Agencije za osiguranje depozita, sanaciju, stečaj i likvidaciju banaka do jula 2005. godine sačinjavali su Vesna Džinić, predsednik Saveta Agencije, Mira Erić-Jović, Zora Simović, Vesna Arsić, Mlađan Dinkić, Goran Anđelić i Dejan Simić. Gospodina Dinkića znate, bio je guverner Narodne banke Jugoslavije, a Dejan Simić je tada bio član Saveta Agencije. Nakon donošenja Zakona o Agenciji za osiguranje depozita, organ upravljanja Agencijom je Upravni odbor. Taj upravni odbor Vlada je formirala 28.7.2005. godine. Sada isti taj savet, odnosno upravni odbor sačinjavaju opet Vesna Džinić, predsednik Upravnog odbora, Predrag Bubalo, ministar privrede i privatizacije, Mlađan Dinkić, Vesna Arsić, Mira Erić-Jović, Evica Zdravković i opet Dejan Simić, tada bio viceguverner Narodne banke Jugoslavije. Čuli su maltene svi građani Srbije o aferi kofer. Evo danas navodno piše da kofer nije izrežiran, kofer je bio stvaran i podignuta je optužnica. Sada ću izneti samo malo detalja oko izveštaja Agencije za osiguranje depozita za 2005. godinu o radu ove agencije. Težište ću staviti na stečaj ove četiri velike banke: Jugobanke, Investbanke, Beobanku, Slavija banke, mada ovde imam i za Borsku banku i za JIK banku. Nažalost, od 3. januara 2002. godine do sastavljanja ovog izveštaja skoro ništa nije urađeno što je bilo obavezno da se uradi po svim pozitivnim propisima, da se ovaj stečaj sprovede i dovede do kraja. Gledajući izveštaj, stečaj je na početku, jer u jednom delu se kaže da je za najveća potraživanja četiri ove banke tek krenuo postupak preispitivanja. Zamislite kada se to navede i napiše od ovakvih koje sam ovde pobrojao, koji vode ovu Agenciju za osiguranje depozita, bivšu Agenciju za sanaciju, stečaj i likvidaciju banaka, da tek sada počinju postupak najvećih potraživanja četiri velike banke da istražuju. Suština je, pored onoga što su ostvarili da unište četiri najveće državne banke, da krenu u postupak privatizacije, pljačke Srbije, građana Srbije i radnika Srbije, da se ogromna imovina, i u novcu i na deviznim računima u inostranstvu, otme bez transparentnosti, kako vi to volite da kažete, a ja takav izraz nikada ne upotrebljavam, bez javnosti, bez pravog puta da se taj novac vrati u državuSrbiju građanima Srbije. Nije bilo dovoljno ni to što su otete devize sa računa "Eksim banke" iz Moskve, sa računa agencije i Jugobanke Njujork, sa računa Mešovite jugoslovensko-londonske banke u Londonu, sa računa Jugoslovensko-francuske banke u Parizu itd. Radi se o stotinama miliona dolara. Šta je bilo sa ogromnim poslovnim prostorom van Srbije, sa poslovnim prostorom koji su ove banke imale u BiH, Hrvatskoj, Makedoniji, Sloveniji? Šta je bilo sa poslovnim prostorom koji su ove banke imale u Evropi, Moskvi, Njujorku? Nigde u evidencijama tog poslovnog prostora nema, ali zato je već prodato 57.711 metara kvadratnih poslovnog prostora ovih banaka, pored toga što je razgrabljena celokupna pokretna imovina, umetničke slike, vozila, sav pokretni inventar, stolovi, stolice, kompjuteri i sva tehnika. Prodato je 57.711 kvadratnih metara za 1.133.322.000. Kada se ovo preračuna grubo, to je samo nešto preko 100 evra po kvadratu. Da li vi znate, a znate, da su poslovni prostori tih banaka, počev od centra Beograda, širom Srbije, u najekskluzivnijim zonama? Druga činjenica, kako su izgrađeni, kako su bili enterijerski opremljeni, da se daju u takvo bescenje, odnosno da se poklone. Znate li kome su poklonjeni? Poklanjani su, po pravilu, ovim bankama koje su došle da "usreće" građane Srbije. Neću pojedinačno da navodim, ali su, po pravilu, sve iste. Gde je ovde odgovornost Trgovinskog suda u Beogradu, koji, faktički, vodi stečajni postupak za ove četiri banke? Da li je ovo sada slika onoga što se događalo i što se možda i dalje događa u Trgovinskom sudu u Beogradu, pored one stečajne mafije koja je već pritvorena, a ovo je deo koji pripada stečajnom postupku. Kao poslanici SRS, kada su u pitanju istina, pravda, grubo kršenje zakona, pljačkanje radnika, građana, seljaka, preko toga nećemo da pređemo i nikada nismo prelazili. Gledajući odredbe ovog zakona, samo sam uopšteno govorio o njima, to je isto da se zatvori jedan krug, da ovi koji su već opljačkali Srbiju, a nema ih mnogo, nastave dalje da pljačkaju, da ovaj siromašan narod, koji izuzetno teško živi, gleda kako se oni u razvratu provode ili šenluče po ulicama ili u zatvorenim restoranima. Nažalost, sredstva informisanja, što mi posebno teško pada kao čoveku i narodnom poslaniku, i taj javni servis takvima daju prostora da pokušaju da ovaj narod i dalje zamajavaju. Građani Srbije su već svesni, osetili su gorko na svojoj koži da se ovako više ne može i za neki mesec će SRS, na vanrednim lokalnim izborima, preuzeti ovu Srbiju, jer Srbija mora da se spase. Ovo je pitanje opstanka i spasa Srbije i srpskog naroda.
Povreda Poslovnika, narodni poslanik Vladimir Homan.
Gospodine predsedavajući, dva poslednja govornika su povredila član 104. Poslovnika. Da vas podsetim, u poslednjem stavu kaže: "Nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica". Međutim, ono što karakteriše pripadnike SRS u većem broju, to je da stalno pričaju o svom poštenju i o tuđem lopovluku, a činjenica je da se mnogi od njih, u stvari, imunitetom sakrivaju od progona sudova. Takođe je činjenica da ne postoji nijedan sudski postupak protiv bilo kog ministra iz G17 plus i da se nijedan poslanik G17 plus nikada nije pozvao na imunitet. Nemojte istinu da iskrivljujete. Takođe, činjenica je da rezultat politike koju je vodila Srpska radikalna stranka, a to znaju građani Srbije, jesu ratovi, siromaštvo i beda. Sa druge strane, šta je rezultat za njih? Rezultat je da su se izuzetno obogatili i da su sebi priuštili lepe stanove, lepa kola i lepe prihode, a građanima Srbije ono što sam vam već rekao. Takođe je činjenica da su i oni imali ministre u vladi Mirka Marjanovića. Jedan od najistaknutijih je gospodin Todorović. On je vrlo istaknut i po brojnim aferama. Hoću sada da navedem činjenice. Drugo opštinsko tužilaštvo ga goni zbog sumnje da je oštetio državni budžet za 26,5 miliona dinara u ono vreme, kada je bio ministar, pošto je sredstva namenjena redovnom i bezbednom obavljanju železničkog saobraćaja upotrebio za kupovinu deset kadrovskih stanova. Znamo šta nam se dešava sa železnicom. Pri tome su Dragan Todorović i njegovi drugari o državnom trošku pojeli i popili, zamislite, skoro 11 miliona dinara u ugostiteljskim objektima "Želtursa". Po današnjim cenama reč je o 9,5 hiljada ručkova u kafani. Dakle, Dragan Todorović je, po današnjim cenama, tokom godinu dana ugostio u proseku tridesetak ljudi dnevno, uključujući i vikende. O čemu vi pričate? Sram vas bilo. Naravno, nastavićete vi posle mene da pričate te laži, ali nadam se da građani Srbije mogu da razluče šta je laž, šta je istina i da neće da nasedaju na ove jeftine priče i jeftine provokacije o tome kako radikalna stranka brine o njima. Oni brinu samo o sebi i samo o sebi pričaju kao da su najpošteniji, a znate ko najviše priča o poštenju.
Reč ima narodni poslanik Miljko Četrović, replika.
Strašno je kad mladi ljudi, a koliko znam, kolega narodni poslanik Homan je po struci diplomirani pravnik... Pomenuli ste ovde, između ostalog, poštenje - nepoštenje, istina - neistina. Bavim se sprovođenjem i tumačenjem zakona 30 godina. U "žutoj kući" 1968. sam počeo da studiram ovde u Beogradu, 1973. sam završio Pravni fakultet. Gledajući sve što se događalo, kao i sada što se događa, da vas pitam, kolega, kada je bio gospodin Todorović ministar saobraćaja, kada ste vi pučem preuzeli vlast, da li je to bio 5. oktobar 2000. godine i koliko je prošlo od tog vremena? Ako ima osnova to Drugo opštinsko tužilaštvo, zašto nije pokrenulo postupak, zašto nije predalo istražnom sudiji, zašto Krivično veće Drugog opštinskog suda, ako je imalo osnova za podizanje optužnice, nije sprovelo postupak? To je osnov svega, kolega. Posle šest godina se pozivati da je podneta krivična prijava? Šta znači – podneta je krivična prijava? To je osnov u pravu, pogotovo u krivičnom pravu. To jeste za pokretanje nekih pretkrivičnih postupaka, ali šta ćemo dalje? Zašto se nije išlo do kraja? Suština za sadašnje vreme je zašto se ni ne podnose krivične prijave, a i ako neko podnese krivičnu prijavu, ta prijava stoji u fioci ili kod ovlašćenih iz MUP Srbije ili kod opštinskih, okružnog, čak i kod republičkog tužioca. Strašno je što se to događa u sadašnjem vremenu. Samim tim, sa protekom šest godina vidi se da tu nema nikakvog osnova, da je to bio vaš pokušaj posle 5. oktobra da faktički strpate sve političke protivnike u zatvor. O sebi neću govoriti za ovom govornicom, da li sam pošten ili nepošten. O tome neka govore oni sa kojima sam živeo, sada živim, sa kojima sam radio i radim, sa kojima sam se susretao 30 godina u Kraljevu na odgovornim mestima u opštinskoj upravi i Jugobanci Kraljevo.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Homan, povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika, jer nisam baš dobro protumačen. Moram da kažem ovde ono što sam zaboravio, a to je da naravno da ne može da se sprovede krivični postupak kada se pozivate na imunitet, ne vi, nego gospodin Todorović o kojem sam pričao. On je od tada pa do dana današnjeg pod imunitetom i nije se moglo ništa što se tiče suda. Očekujem da ćete ga ponovo ubaciti među poslanike, jer sada više nema imunitet, da biste ga zaštitili i da će to tako da traje i traje, da bi čovek izbegao pravdu. Neću da pričam o glasinama, ovo su činjenice. Neću da pričam o glasinama da se priča da ste vi u vreme inflacije iz kraljevačkih banaka uzimali kratkoročne kredite, pa ih vraćali kada ih pojede inflacija. To pričaju, ali ja u to ne verujem, tako da o tome neću da pričam, a ovo su činjenice. Budite sigurni da bi se nešto preduzelo da nije bilo imuniteta, a budite sigurni, ako ima nešto, valjda bi se do sada Srpska radikalna stranka lepo skupila i neke dokaze iznela, a ne samo da kaže da je ovaj mafijaš, ovaj lopov i da siđe sa ove govornice. Dajte neki dokaz.
Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Mihailoviću, nisam htela da se javljam po Poslovniku pošto ste vi korektan čovek, ali ipak ću da vam skrenem pažnju da je ovaj govornik (pošto on tako kaže i ne zna kako se zovu narodni poslanici, onda ne znam ni ja ko je on) povredio član 104. Poslovnika Narodne skupštine, rekao je da ćemo ubaciti ovde među poslanike Dragana Todorovića. To je zaista vređanje dostojanstva Narodne skupštine. Mi srpski radikali nikoga ne ubacujemo, mi lepo idemo na izbore, pa na izborima osvojimo najveći broj glasova, pa onda sa naše liste poslanika biramo narodne poslanike prema kriterijumima Srpske radikalne stranke. Što se tiče imuniteta, pošto je zahvaljujući dobrim delom i vašoj politici Crna Gora odvojena, nema više Skupštine SCG, Dragan Todorović je tamo bio poslanik, više nije, pa izvolite, gospodine Homan, samo ne znam da li će razni tužioci po Beogradu imati vremena da se bave vašim insinuacijama, pošto su zatrpani krivičnim prijavama protiv Labusa, Dinkića, Jelašića, Davinića; afera šećer, "Erikson", "Knjaz", to je vezano za Labusa, zatim "Sartid". Za Dinkića Nacionalna štedionica, ugovor gde je oštetio za šest milijardi evra Narodnu banku, odnosno Republiku zbog ugovora o zakupu ogromne površine prostora, dato televiziji B92; pa one čuvene pare sa Kipra, o tome ću govoriti kada budem o ovom zakonu govorila, jer upravo ovim zakonom predlaže kako da zaštiti državne pare sa Kipra koje je sakrio tamo. Zatim, Jelašićeva vila, Jelašićev savetnik i ne znam ko će ga savetovati pošto smo danas pročitali da se konačno podiže krivična prijava, ko će sada ovog kukavca Jelašića da savetuje. Neko je ovde rekao da se radi o 100.000 evra u onom koferu. To je samo jedan delić od dva miliona evra koje su Jelašić i banda iz tog okruženja pokrali. Onda Davinić, afera pancir, satelit. S obzirom da ste vi u skupštinskoj većini doneli tako restriktivan Poslovnik o radu Narodne skupštine i da mi u našoj poslaničkoj grupi, naravno kao i ostale poslaničke grupe, imamo određeno vreme kada možemo da se obraćamo narodnim poslanicima, ne smem više da pričam o vašim aferama, jer ću potrošiti ceo sat i po koji je predviđen za poslaničku grupu da govori o ovom zakonu. Biće vremena, mi stalno naglašavamo da ne pretimo političkim protivnicima, ali pretimo lopovima i kriminalcima. U ovoj vladi prednjače predstavnici stranke čiji je član, ne znam da li i predsednik nekog krilca, Mlađan Dinkić. Što se tiče skrivanja iza imuniteta, malo se raspitajte po sudovima kako Mlađan Dinkić ignoriše sudove, kako ignoriše odluke Vrhovnog suda, naravno javno, kako ignoriše pozive na sud i kaže da će da se pojavi na sudu jednog dana kada više ne bude ministar, jer on sada ima preča posla nego da ide da se po raznim krivičnim prijavama koje protiv njega postoje pojavljuje u sudovima. Ovde je Dinkić, kada je govorio o predlozima ova dva zakona, slavodobitno rekao kako je ovo jedini zakon koji on predlaže, Predlog zakona o deviznom poslovanju, a da nema nijednog amandmana od strane narodnih poslanika. On je mislio kako je, eto, naglo postao pametan pa uradio dobar zakon ili je možda mislio da smo se mi srpski radikali umorili od naše parlamentarne borbe. Naravno nismo, mi smo neumorni i na ovaj zakon smo podneli određen broj amandmana, kao i na sve loše zakone koje dobijamo iz Vlade Republike Srbije. Ovih dana smo dodatno angažovani, zato je malo narodnih poslanika u parlamentu, zato što jedan broj narodnih poslanika aktivno učestvuje u izbornoj kampanji našeg kandidata za predsednika opštine Ražanj, našeg kandidata za predsednika opštine Bujanovac; a nekoliko ekipa je angažovano na promocijama knjige prof. dr Vojislava Šešelja. Tu promociju radimo po svim gradovima Srbije i po svim gradovima Republike Srpske. Ovih dana su lokalne skupštine opština, tako da narodni poslanici SRS svoj posao rade i na taj način. Bilo bi mi drago da je ovde predsednik Skupštine, koji vrlo često kada želi da kaže javnosti Srbije zašto je prazna ova sala – kao što je danas ovde, da izbrojim na brzinu, osam poslanika iz skupštinske većine, naravno tri puta je više poslanika SRS – kaže kako ne moraju narodni poslanici, a takav ste i Poslovnik doneli, da sede u ovoj sali, već su angažovani da rade po skupštinskim odborima. Danas vidim komentare u novinama, s obzirom da mi srpski radikali više ne učestvujemo u radu skupštinskih odbora, odjednom kažete da odbori više nisu važni, da možete da radite i bez odbora, da možete da raspravljate i odlučujete i bez mišljenja nadležnih odbora. Bilo bi dobro da se odlučite šta je pravi stav vas koji se još uvek nazivate skupštinskom većinom. Iskoristiću priliku da kažem zbog čega poslanici SRS ne učestvuju više u radu skupštinskih odbora, osim Odbora za ustavna pitanja, ako ga bude bilo, s obzirom da osam meseci taj odbor nije zakazivan, pa je pre neki dan zakazan i sada se čekaju eksperti iz raznih poslaničkih grupa. Naravno, srpski radikali neće tu angažovati nikakve eksperte. Članovi tog odbora su dovoljni eksperti da mogu da rade na donošenju ustava. Naravno, vi što se smejete ne znate ni šta je ustav, jer da znate svakako biste reagovali kao pravnik i skrenuli pažnju Vojislavu Koštunici i javnosti Srbije da je Vojislav Koštunica izvršio državni udar zato što uredbama pravi državu, zato što je produžio životni vek, u političkom i radnom smislu, bivšim ministrima Vuku Draškoviću i Stankoviću. Naravno, sve se to dešava pred očima javnosti i mi srpski radikali o tome ćemo da obaveštavamo javnost. Zaista je dosta više toga, na koji način se najgrublje krši Ustav Srbije, kao što se prethodno kršila Ustavna povelja, pa Ustav SRJ, ali to nije tema, tema su ova dva Mlađina zakona. U Predlogu zakona o dopuni Zakona o platnom prometu ovde imamo samo jedan član, odnosno i ovaj drugi član koji kaže kada stupa na snagu. Mi smo tu predložili, jer zaista nemamo ništa protiv da se na ovaj način promeni zakon kako je ovde predviđeno, da se odredbe ovog zakona koje se odnose na pravna lica primenjuju i na ogranke stranih privrednih društava koji su osnovani u skladu sa zakonom kojim se uređuje osnivanje društava i to zaista treba da se reguliše. Kada se već menja neki zakon, da se to ne bi svaki dan dešavalo i da ne bi Narodna skupština trošila vreme svaki čas na izmene i dopune nekih zakona, onda je zaista bilo dobro i očekujem... Zapravo ne očekujem od ministra Dinkića, s obzirom da on ovde dođe, izađe, kaže šta ima da kaže i napusti ovu salu i na taj način pokušava da pokaže kako je on mnogo bitan, da on ignoriše Narodnu skupštinu. To jeste tačno, ali to što može tako da se ponaša sa Vojislavom Koštunicom, to je problem Vojislava Koštunice, ali u Narodnoj skupštini moraće da čuje ono što on ne želi da čuje, čuće to javnost Srbije. Dakle, nadam se da će kolege u danu za glasanje imati razumevanja i da će prihvatiti ove dve sugestije narodnih poslanika SRS, Zorana Krasića i Zorana Antića, jer smo intervencijom u ovom predlogu zakona precizirali regulisanje okolnosti kada banka dužnika može da odbije nalog za plaćanje dužnika, kada se protiv njega vodi neki sudski ili upravni spor. To je jednostavno neophodno da bi ovaj zakon mogao na pravi način da se primenjuje. Takođe smo intervenisali i na član 47. da bismo otklonili nelogičnosti, da u slučaju prinudne naplate ne može biti važniji upravni spor, nego sudska presuda ili rešenje. Dakle, govorićemo naravno u pojedinostima detaljno o oba ova amandmana, ali pošto je Mlađan Dinkić u jednoj rečenici spomenuo ovaj zakon, ja sam namerno govorila malo više da bismo pokazali da zakoni nisu formalnost, da moraju ozbiljno da se urade i da nije dovoljno da izađe Dinkić ili neki drugi ministar ovde i da nam predstavi neki svoj predlog kao nešto što je epohalno, kao što je Dinkić uradio danas sa ovim zakonom. Sada je on izmislio toplu vodu, sada imamo nešto što do sada nikada nismo ni čuli ni videli, svi mi glupi, a on pametan i mi nismo imali pojma da devizno poslovanje uopšte treba da se reguliše zakonom. Ali, nije rekao ono što je suština. Ovaj predlog zakona, drage moje kolege, nije za narod, već za Dinkićeve strane banke koje su on i Labus doveli ovde. Ne znam da li može da se nađe jedan do sada predloženi zakon gde će građani Srbije osetiti neki boljitak, jer mi stalno upozoravamo da Vlada postoji da bi radila za svoj narod i za građane koji žive u Republici Srbiji. Imamo konkretnih primedbi na Predlog zakona o deviznom poslovanju i ja ću neke od njih izneti u načelnoj raspravi. Naravno, o amandmanima ćemo govoriti u toku ovog drugog dela rasprave. Prva intervencija je u prvom stavu člana 4, radi preciziranja. Dakle, videćete iz svih naših primedbi da nam nije bila namera da na bilo koji način opstruišemo ni Vladu, ni ministra, već da zaista krajnje ozbiljno i stručno intervenišemo po ovom predlogu zakona. Žao mi je što izađe sada kolega koji je ovde govorio po Poslovniku, pošto on ovih dana vrlo često u javnosti, kao i ostale kolege iz te šifrovane organizacije, priča kako poslanici SRS opstruišu rad Skupštine zato što podnose amandmane, pa između ostalog i amandmane da se svaki član predloga nekog zakona briše. Čak je jedna koleginica sa ove strane u jednoj TV emisiji rekla da bi ovaj parlament bio mnogo efikasniji da nije amandmana Srpske radikalne stranke. To je zaista nečuveno da neko traži od poslanika opozicionih stranaka da ne podnose amandmane. Stvarno sam očekivala, kako je bila u zanosu ta koleginica, da će reći da je strašno da se neko uopšte ponaša kao opozicija, jer čudi me da niste Poslovnikom predvideli da svi poslanici moraju da glasaju onako kako Vlada predloži. Ovo sam ispričala da bih skrenula pažnju na ove amandmane koji su, tvrdim vam, urađeni veoma stručno, dobronamerno i preciziraju na svojevrstan način ovaj vladin predlog, pa da vidim kako će reagovati predstavnik Vlade, koji je pobegao, jer gde bi on ovde da se gleda sa nama i da sluša šta sve imamo da mu kažemo, ali i da vidim kako će reagovati skupštinska većina u danu za glasanje. Onda ćete pokazati da li vam je stalo da zaista pravna država živi u Srbiji ili ćete glasanjem za ovaj zakon podržati državni udar i puč koji je na delu u Srbiji, kao vaš doprinos da ne želite pravnu državu, da vam nije stalo do pravne sigurnosti, jer tako se ponašate od samog početka. A to što se dešava ovih dana je vrhunac kršenja svih mogućih propisa, a pre svega Ustava Republike Srbije. Dakle, u članu 4. u prvom stavu rekli smo da rezident sredstva plaćanja ostvarena po osnovu izvoza plaćene robe ili usluge itd, jer vi ste izostavili u Predlogu da se radi o ostvarenim sredstvima i o plaćanju roba i usluga i potpuno je neprecizno ako kažete – rezident sredstva plaćanja po osnovu izvoza robe ili usluge unosi u Republiku itd. Nigde ne stoji da su to neka ostvarena sredstva i da se radi o plaćanju robe i usluga, dakle, da se sredstva unose u Republiku samo ako su stvarno naplaćena. To je suština ove naše intervencije. To što vi napišete, a nigde ne obavežete da se ta sredstva stvarno naplate, onda je to samo zamajavanje javnosti i onih na koje se ovaj zakon odnosi. Intervenisali smo u članu 5. jer mislimo da je neophodno da se zakonom predvidi da rezident svoja prava može ostvariti preko suda. Neverovatno je da ste zanemarili činjenicu da se vrlo često u praksi dešava da se ugovori ne mogu realizovati, a vi niste ostavili mogućnost šta se dešava ako se ugovor ne realizuje. Dakle, mora da se jasno stavi, odnosno da stoji u ovom predlogu, sutra u zakonu, da rezident ima pravo na sudsku zaštitu i na sudski raskid ugovora. Postoje tu opšta pravila, ali vi ste ovde i suviše opštih pravila uneli, koja nisu neophodna i reći ću koja su to, a ona koja su neophodna plašim se da su namerno izostavljena, da bi se dobilo na vremenu i da bi se izgubili rokovi. Znate, iako nepoznavanje prava ne izvinjava, to jeste jedno od pravnih pravila, mora se priznati da ako nešto striktno ne stoji u zakonu može se desiti da neko propusti i neki zakonski rok iz nekog drugog propisa na koji se ovaj i svi drugi zakoni naslanjaju ili bi bar tako trebalo da bude. U članu 6. ste predvideli da rezident - pravno lice može realizovan posao izvoza robe i usluga izuzetno naplatiti realizovanim uvozom robe i usluga samo pod uslovom i na način koji propiše Vlada. Stvarno ne znamo zašto samo na način i pod uslovima koje propiše Vlada. Zašto to nije moguće da se propiše ugovorom. Naravno, da ugovor bude u skladu i sa ovim zakonom i sa ostalim zakonima koji važe u Republici Srbiji. Na taj način bi se podsticao izvoz domaće robe bez direktnog uplitanja, na ovaj način, Republike Srbije. Vi jednu priču pričate... Kada kažem vi i gledam u vas, jednostavno moram, umesto Mlađanu Dinkiću, da se obraćam vama i pretpostavljam da ćete to i da mu prenesete. Priča i Dinkić i ostali članovi Vlade kako će sve učiniti i sve čine na podsticanju izvoza, a onda predlažu zakon gde će Vlada da se petlja do te mere da ni ugovor mimo Vlade, mimo vladinih uredbi ne mogu da zaključe. Neophodno je brisati član 8. iz Predloga ovoga zakona, jer cena robe i usluga podrazumeva interes ugovornih strana, a ne kako ste vi predvideli da rezident ne može izvršiti naplatu, plaćanje ili izdati nalog za plaćanje, odnosno izvršiti prenos nerezidentu na osnovu ugovora u kojem nije navedena stvarna cena ili na osnovu neistinite isprave. Ovo je jednostavno toliko neprecizno i mora da se briše. Mora se brisati i član 23, jer je ovaj član 23. predvideo i ostavio mogućnost da sredstva iz izvoza ostaju duže u inostranstvu, a to ne bi smeo da bude cilj Vlade Republike Srbije. Naprotiv, cilj bi trebalo da bude da ta sredstva što pre budu vraćena u Srbiju. Mora se brisati i drugi stav člana 25. koji kaže da banka može rezidentu - fizičkom licu odobriti kredit u devizama radi kupovine nepokretnosti u zemlji. Ovo je jedan od dokaza da je ovo zakon za ove razne inostrane banke koje je Dinkić doveo u Srbiju. Dame i gospodo, pretpostavljam da vi to znate, kod nas u Srbiji ništa ne može da se plaća devizama. Dakle, ni kupoprodajni ugovori, ni plaćanje robe, ni plaćanje usluga. Zašto onda zakonom predviđate da neka banka može da daje kredite u evrima? Terate ljude da uzimaju kredite u evrima, pa da ih pretvaraju u dinare, da bi izgubili na tom kursu, da bi cene ili usluge platili u evrima. Dakle, ovo jednostavno ne može, nemamo mi u našem monetarnom sistemu, imamo samo dinar. Ovo ne može da ostane u ovom zakonu, kao što se mora brisati član 27. da bi se sprečilo odlivanje deviznih sredstava iz zemlje, jer ste predvideli da banka bez ograničenja drži devize na računima kod banaka u inostranstvu. Rezidenti mogu držati devize na računu kod banke u inostranstvu pod uslovima i na način koji propiše Narodna banka. Ovaj član 27. Dinkić je napisao zbog sebe, da bi u skladu sa zakonom sklonio one pare sa Kipra, državne, po koje je svojevremeno išao, pa ih onda negde sklonio. U članu 34. stav 4. moraju se brisati tačke 1), 4) i 5) iz istih razloga kao što smo rekli da mora da se briše član 25, jer takođe govori o plaćanju u devizama. To, dakle, u Srbiji ne može. Pre neki dan smo imali zakon da nam lične karte moraju biti pisane na engleskom jeziku. Danas imamo devizno poslovanje da moramo uzimati kredite u devizama. Aman, ljudi, ovo je Srbija, dajte više to stavite u glavu. U članu 35, vrlo interesantno, u stavu 2. kaže: "Rezident - pravno lice i preduzetnik drži devize na deviznom računu kod banke ili ih prodaje toj banci." Zašto toj banci? Zašto ne može nekoj drugoj banci? Zašto mi zakonom nekoga da ograničavamo u kojoj banci će da prodaje svoje devize? Neverovatno. Ne može, nije ništa smešno, gospođo draga, ovo ovako u zakonu ne može da stoji. Kao što vam nije dobar ni ovaj treći stav člana 41, ovo što ste predvideli, a mi smo amandmanom intervenisali da bismo sprečili zloupotrebe guvernera Jelašića i ministra Dinkića. Čak i da nije guverner Jelašić i ministar Dinkić, ljudi dokazani kriminalci, da su i pošteni, časni ljudi na tim mestima, ne bismo dozvolili da prođe ovakav član: "Za obračun carine i drugih uvoznih dažbina primenjuje se zvanični", zamislite, "srednji kurs dinara utvrđen poslednjeg radnog dana u nedelji koja prethodi nedelji u kojoj se utvrđuje iznos carine i drugih uvoznih dažbina" itd. Jelašić može tačno da štima kurs kako njemu odgovara i kako odgovara tajkunima sa kojima Dinkić i on posluju. Ovo, gospodo, ne može ovako, mora da se utvrdi prosečni kurs u nedelji u kojoj se utvrđuje iznos carine i onda nema nameštanja, nego važi za sve. U članu 42. u stavu 1. treba da se brišu tačke 3), 8)i 10)da bi se izbegle dugoročne posledice u oblasti investiranja u državu i izvoza robe i usluga. Nemam sada ni vremena da čitam sve ove tačke, ali naravno to ćemo kada budemo govorili o pojedinostima. Zato član 43. mora da se briše. Kažete: "Narodna banka Srbije ili Vlada može uvesti dodatne zaštitne mere, ako je to neophodno", ovo je strašno, "sa ciljem sprovođenja sankcija OUN ili drugih međunarodnih organizacija čiji je Republika Srbija član, koje ove organizacija sprovode prema drugim zemljama." Republika Srbija, narod Republike Srbije je imao sankcije i svi pamtimo to vreme sankcija i odakle moral Vladi Republike Srbije da predlaže ovoj skupštini da mi budemo zemlja koja će nekom drugom narodu uvoditi sankcije. Vi dobro znate koje slojeve stanovništva sankcije pogađaju – najsiromašnije, a mi treba da budemo satelit SAD i da u svom zakonu predviđamo da ćemo ako nekoj zemlji Amerika uvede sankcije brže-bolje da se pridružimo tim sankcijama. Ovo je, drage moje kolege, skandalozno. Mora se menjati u članu 52. četvrti stav. "Rešenje iz stava 3. ovog člana je konačno", stoji u ovom predlogu zakona. To smo imali u još nekim predlozima zakona i zaista ne znam ko je to toliko "pametan" da mu padne na pamet da nekim zakonima koji su iz ekonomske, devizne oblasti menja opšta pravila i načela i da ukida načelo dvostepenosti u odlučivanju. Ne verujem da će jedan pravnik u ovoj sali biti protiv ove naše intervencije. Zaista je nemoguće da bilo koji strani posao, upravni u ovom slučaju, može da se završi bez dvostepenosti u odlučivanju. U članovima 57. i 58, i kolega Veroljub Arsić je govorio o tome, ovo je takođe nešto već viđeno u vladinim predlozima, imamo neka nova krivična dela. Dođe nam ovde ministar Stojković i hvali se u javnosti kako mi imamo kodifikovano krivično zakonodavstvo, sva krivična dela obuhvaćena u jednom zakonu, to tako treba da bude. Ali, naravno, to kod nas nije slučaj. E sad, kada je donošen taj Krivični zakonik, umesto da su lepo seli pa predvideli... Imali ste vi sve ove zakone, jer ovo nije vaših ruku delo, ovo ste samo preveli i prekucali od onih koji su vam to nametnuli. Trebalo je onda pre nego što se radio Krivični zakonik da lepo najpre iz svih predloga koje ste dobili kaznene odredbe prevedete i da vidite koja vam sve krivična dela nameću i da onda lepo ta krivična dela budu sadržana u Krivičnom zakoniku. Ali, kako niste to uradili, onda je mnogo bolje da mi na svakoj sednici ovde dopunjavamo Krivični zakonik, nego da imamo u svakom zakonu po neko novo krivično delo. To nije dobro i ovo ne može da ostane. U članu 59. govorite o prekršajima. Opet imamo principijelnu primedbu: novčana kazna od 10.000 do milion dinara, opet se ostavlja mogućnost zloupotrebe. Ko će da procenjuje da li nekoga treba kazniti sa 10.000, nekoga sa milion, a nekoga sa 500.000 koje su između toga? Dakle, naš principijelan stav je da je to nedopustivo, kao što je principijelan stav SRS da su vam sve kazne koje uvodite preoštre, da morate da vodite računa da u Srbiji živi mnogo siromašnih ljudi i da, bez obzira na potrebu Vlade za punjenjem budžeta, ne treba na ovaj način da se ovako visokim kaznama to punjenje vrši. Ali, nećemo o tome da govorimo, vi ste vlast, vi ćete odgovarati građanima na izborima, vi ćete da objašnjavate zašto ste i koliko koga ojadili u nekim od vaših postupaka, ali moramo da intervenišemo u članu 59. u stavu 1. tačke 19), 20), 21), 22), 23), 24), 27), 28) i 29) moraju odavde da se brišu, jer je to već regulisano drugim zakonima, ne znam, Zakonom o investicionim fondovima, o tržištu hartija od vrednosti, o preuzimanju akcionarskih društava itd. Dakle, nema potrebe da ponavljate nešto što ste već regulisali. Kao što treba u istom ovom članu 59. stav 1. u tački 65) da brišete, rekli ste da ćete kazniti, opet ovo od 10.000 do milion dinara, za prekršaj rezidenta ako, između ostalog, ne drži devize na deviznom računu kod banke ili ih ne proda toj banci. Ovo "toj", u skladu sa onim što sam pričala o članu 35, apsolutno mora da se briše. Vidite, interesantno, prekršaj iz člana 60 – novčanom kaznom od 500 do 50.000 dinara kazniće se odgovorno lice u državnom organu i organizaciji, između ostalog, ako devizne račune ne drži kod NBS. Dakle, Mlađan Dinkić opet sebi namešta zakon, neko od inspektora njemu će izreći kaznu od 500 dinara zato što devize koje je ukrao na Kipru ne drži u Narodnoj banci, nego na nekom egzotičnom ostrvu. E pa lepo. I iz člana 61. stava 1. tačke 15) i 16) takođe su već predmet nekih drugih zakona i ne treba da budu u ovom zakonu, kao ni tačka 34) u ovom delu koji kaže – ako ne drži devize ili ih ne proda toj banci. Dakle, to je ono što smo već govorili. I na kraju, u članu 68 – propisi za izvršavanje ovog zakona doneće se najkasnije u roku od šest meseci. To je u Predlogu zakona. Predlog SRS, naše poslaničke grupe, jeste da to bude tri meseca. Jer, zaista je neverovatno, i ovo nije prvi put, da nama Vlada ponudi neki zakon da o njemu raspravljamo i da ga usvajamo po hitnom postupku, toliko hitno, pa u obrazloženju stoji – raspad sistema ako se hitno ne donese taj zakon, a onda sebi Vlada odredi rok od šest meseci, onako laganice. Ako je to toliko hitno i ako je ovo zakon koji treba doneti po hitnom postupku, onda Vlada mora da ima pripremljene sve podzakonske akte i onog momenta kad skupštinska većina izglasa zakon, kad se zakon pojavi u "Službenom glasniku" da se i Vlada pojavi sa podzakonskim aktima. Dakle, i to govori o neozbiljnosti i neodgovornosti i Vlade Republike Srbije i ministra Mlađana Dinkića, a bogami i skupštinske većine, s obzirom da je ovde svega šest ljudi koji su spremni da glasaju za ovaj zakon, a volela bih da bar neko od njih kaže šta je suština ovog zakona. Naravno, mi srpski radikali znamo da ovo nije dobar zakon i zato nećemo glasati za njega. Pozivamo i ozbiljne ljude koji nisu iz naše poslaničke grupe, a koji su u ovom parlamentu, da ne glasaju za ovaj zakon. Ovo je zakon za Mlađana Dinkića, za Radovana Jelašića i za njihove inostrane banke.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miloš Dišić, pa posle njega narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, narodni poslanici, građani Srbije, na dnevnom redu je zakon o deviznom poslovanju. Odmah na startu da kažem da ovaj zakon nije i neće biti dobar za građane Inđije, osim za one banke koje je doveo na ove prostore Mlađan Dinkić i gospodin Labus. Ovaj zakon nije dobar, nije precizan i neće biti uspeha u njegovom primenjivanju. Pričali su govornici SRS o samom zakonu. Ne bih previše da pričam ono što su oni rekli, da se ne ponavljamo, ali bit svega ovoga jeste da zakon očito nije dobar. Iz zakona se vidi da ministarstva ne sarađuju među sobom i da Vlada ima velikih problema da napravi jedan zakon u saglasnosti više ministarstava, a da on bude dobar i primenljiv na ovim prostorima. To se najbolje vidi iz članova 43, 57. i 58. i onih tačaka iz kaznenih odredbi koje je gospođa Vjerica Radeta sada ovde vama navela. To znači da zakon apsolutno nije dobar i SRS neće glasati za ovaj zakon. Što se tiče Mlađana Dinkića koji je pisao ovaj zakon, ja znam da ovaj zakon neće biti dobar. Kada je u pitanju Mlađan Dinkić, on je pokazao sve svoje sposobnosti i vrline i sa ove govornice i u radu. Moram malo da se okrenem, tražio sam od Mlađana Dinkića da se izvini prvo građanima Srbije, a naročito građanima Inđije za ono što je uradio. Ovde imam neke dokaze protiv Mlađana Dinkića i njegovog bančenja u Inđiji sa gospodinom Goranom Ješićem, koga je on tako fino hvalio sa ove govornice da je opština Inđija iznad svih ostalih lokalnih samouprava 20 godina, zamislite. Nisam znao koji je razlog da ga tako lepo hvali, a ja koji dolazim iz Inđije znam da nema novih radnih mesta, da je laž gospodina Gorana Ješića da su investicije u opštini Inđija oko 300 miliona evra, a to, verujte, nema ni Republika Srbija, da sve što je uradio ništa nije uradio dobro, da je porušio firme i objekte javnih komunalnih preduzeća da bi sam strogi centar Inđije prodao "Merkatoru" za devet evra po kvadratnom metru, a od toga sada nema ništa. Pozvao sam budžetsku inspekciju Republike Srbije da ode i proveri budžet opštine Inđija. Ali, da ne bih prelazio preko onoga što sam hteo da kažem, zamolio bih da kamere zumiraju ovo jelo i piće ministarke Dulić, ne znam tačno ni kako se zove, gospodina Ješića i Dinkića. Ovde na ovoj fotografiji se sve vidi. Ne možete ni sagledati koliko tu ima različitog pića, koliko je flaša na stolu, a posebno kako oni gledaju jedan drugog. Zaista su "ukrstili očima" i otuda mi je jasno zašto on hvali gospodina Ješića, jer zaista nije bio u stanju da rasuđuje sam sa sobom. Ovde, gospodine Homan, mada ga ne vidim, sve sami naslovi o gospodinu Dinkiću. Draga gospodo, ovo radikali nisu pisali. Ovo je pisao neko ko je imao dokumentaciju, slike gospodina Dinkića, neko ko ima saznanja šta radi gospodin Dinkić, a srpski radikali samo to prezentiraju i objavljuju narodu i građanima Srbije, tako da srpski radikali zaista nemaju nikakve veze sa prljavim radnjama gospodina Dinkića. Hoću da upoznam gospodina Dinkića sa poslovanjem Inđije i tako naprednog i visprenog gospodina predsednika opštine Gorana Ješića. U mojim rukama je informacija koja je došla iz jednog uvaženog ministarstva iz onog vremena, a to ministarstvo sa tim ministrom i dan-danas živi u ovoj vladi. Ovde se tačno navodi, stavka po stavka, pokriveno sa dokumentima, šta je to radio gospodin Ješić od 2000. godine do današnjeg dana. Krenuću veoma kratko, jer ovde su se javili za reč još neki poslanici SRS i neću previše da im oduzimam vremena. Kaže se, izgradnja regionalne kanalizacije – kapitalna investicija koja je koštala 89 miliona dinara. Iz te kapitalne investicije imamo dugovanja i sada je Trgovinski sud u Sremskoj Mitrovici doneo izvršnu presudu zbog duga od 84 miliona prema "Putogradnji inženjering" iz Beograda. Gle čuda, Trgovinski sud donese ovu presudu, a Mlađan Dinkić, zahvaljujući ovoj večeri i ovom lepom piću i provodu sa Goranom Ješićem, pozva predsednika Opštinskog suda u Inđiji i oni tu presudu skloniše i odblokiraše račun "Vodovoda i kanalizacije" u Inđiji. Ovih dana je Trgovinski sud iz Beograda doneo rešenje kojim se ono što je uradio Opštinski sud iz Inđije poništava i ponovo blokira račun "Vodovoda i kanalizacije", samo da vam pokažem da vidite šta je uradio Trgovinski sud, i veće sudija Opštinskog suda u Inđiji ponovo vrši blokadu računa. Ako je ovo dugovanje, ovaj posao je rađen 1993. godine, a prvi sudski spor je došao 1997. godine, gde je bilo u vrednosti od 500.000 maraka, odnosno nekih tri miliona dinara u ono vreme, dug je izašao posle četiri godine na 74 miliona. Šta su oni hteli – da odblokiraju račun, da građanima Inđije još neku paru na ovaj dug nadomeste, pa da građani Inđije u narednih 10 godina plaćaju ova dugovanja. Na sreću, ima i razumnih sudija danas u Srbiji, što nas je iznenadilo, pa su postupili po izvršnoj presudi, pa su ponovo blokirali. Ovde ne pozivam da se uništi Javno komunalno preduzeće "Vodovod i kanalizacija", ono je potrebno građanima Inđije. Svuda gde ima takvih preduzeća u Srbiji treba ih podržavati. Ali ovde se radi o bahatom ponašanju gospodina Dinkića i predsednika opštine, koji su hteli i hoće da unište ovo preduzeće, uvukli su ga u dug. To nije sve. Prema istom ovom preduzeću dugovanja su još veća. Iz ovog perioda za glavni rezervoar preduzeće "Vodovod i kanalizacija" je dužno 1.240.000 evra i ta presuda će ovih dana stići. Govorim vam da vidite kako se radi u opštini Inđija i ono što Mlađan Dinkić sa ove govornice govori znači da je apsolutno prevario građane Srbije, a građane Inđije ne može, jer građani Inđije dobro znaju šta se u Inđiji radi, a šta ne. Pročitaću vam iz ove informacije, pošto je ovo došlo od jednog ministarstva, šta se zapravo radilo. "Polazeći od pravne prirode rešenja kao pojedinačnog pravnog akta u smislu u koje rešenjem moraju biti izričito navedena lica", a u vezi ove informacije o regionalnoj kanalizaciji kako je sačinjena tenderska komisija, koja je trebalo da donese odluku ko će dobiti posao od ponuđača koji su konkurisali za ovu kapitalnu investiciju. Dalje se kaže: "Navedena lica koja se imenuju za članove ove komisije, može se smatrati nepravilnim donošenjem ovog rešenja bez označavanja imena pojedinih članova ove komisije, kao što su predstavnici odborničkih grupa u Skupštini opštine Inđija, određenih javnih preduzeća i mesnih zajednica". Prvi put se vidi, a neka mi neko od pravnika ovde i pomogne, da li jedna komisija može da glasi ovako "rešenje o obrazovanju i imenovanju komisije za izgradnju regionalne kanalizacije - obrazuje se komisija za izgradnju regionalne kanalizacije i u sastavu iste imenuju se: predsednik Skupštine opštine Inđija za predsednika". Molim pravnike da kažu da li ovde treba da stoje imena lica ili nekih funkcija. Ovo je velika investicija, građevinska investicija i moraju da budu stručna, obrazovana lica iz pojedinih oblasti. Pod dva se kaže – predsednik Izvršnog odbora Skupštine opštine Inđija za zamenika predsednika. To su članovi komisije koja je uradila ovu investiciju, gde sada Inđija plaća 74 miliona umesto tri miliona. Pod tri se kaže – načelnik odeljenja za komunalno-stambene poslove i zaštitu životne sredine, za člana. Pod četiri – načelnik odeljenja za privredu i finansije, za člana. Pod pet – predstavnik Javnog preduzeća za građevinsko zemljište i komunalnu delatnost i puteve Inđija, za člana. Mogao je neko ko tamo čisti ulice jednostavno da dođe u ovu komisiju. Pod šest, ovde je zaokruženo, ne znam iz kojih razloga – predsednik Javnog komunalnog preduzeća "Vodovod i kanalizacija" Inđija, za člana, predsednik mesne zajednice, za člana. To je politička funkcija, predsednik mesne zajednice može da bude negde i portir i ovčar sa neke planine, nije bitno, neću da ponižavam, ali ovde se radi o stručnim licima. Pod osam – predsednik odborničke grupe DOS u Skupštini opštine Inđija, za člana. Pod devet – predsednik odborničke grupe SPS opštine Inđija. Pod deset – predsednik odborničke grupe DSS u skupštini opštine Inđija, pošto su oni bili van sastava DOS-a u to vreme. Pod jedanaest – predstavnik odborničke grupe JUL-a iz tog vremena. Pod dvanaest – predstavnik odborničke grupe Lige socijal Vojvodina u opštini Inđija. Potpisnik je nesretni Goran Ješić. Ali, to nije sve. Ima puno toga ovde i trebalo bi mi zaista dva dana da sve ovo lepo pročitam i da vas uverim kako se to radi u Inđiji i šta to blagosilja gospodin Mlađan Dinkić. Dalje se kaže: rekonstrukcija Sokolskog doma u Inđiji. To nije Sokolski dom, to je jedna bioskopska sala u koju je utrošeno 45 miliona dinara, a i dalje se javljaju preduzeća sa 13 ili 14 miliona dugovanja koja potražuju, pa to više nije 45 miliona. Sama investicija na tenderu je prošla sa 15 miliona dinara. Trebalo je da se radi od donatorskih sredstava. Tu se pojavilo neko udruženje ADF, jedna od nevladinih asocijacija, finansijeri su iz Amerike, što nije bitno, trebalo je da oni uđu u ovu investiciju i na kraju su se izvukli tako što je opština morala 70 ili 80% od ovog iznosa da plati. Ponovo ću vam govoriti o komisiji. Tender je otvoren 5.6.2002. godine. Početna cena investicija je 15 miliona, a završila je na 45 miliona. Upoznat sam od javnog tužioca opštine Inđija da UBPOK ima saznanja da je gospodin Ješić preko jedne firme iz Inđije prebacio 6 miliona dinara za kupovinu stana njegovog brata u Novom Sadu; njegov brat je poznat i ovoj vladi, to je onaj nesretnik koga je hteo Velja Ilić da ubije, odnosno da prebije u nekoj televizijskoj emisiji, videli ste tu sliku, kružila je, to je bilo u ono vreme kada ste napadali Velju Ilića. Pročitaću vam: "Dana 7. juna 2002. godine Izvršni odbor je svojim zaključkom, broj 5-6-42/2002-1, prihvatio izrađeni projektni zadatak i imenovanu komisiju za realizaciju projektnog zadataka na rekonstrukciji, adaptaciji i dogradnji Sokolskog doma u Inđiji, u sastavu: Goran Ješić, predsednik komisije i članovi Vasić Dimitrije, član izvršnog odbora, zadužen za budžet opštine, Tišma Gordan, načelnika odeljenja za finansije opštinske uprave, Petrinović Nenad, član izvršnog odbora zadužen za sport. Istim zaključkom definisan je i zadatak same komisije, koji se sastoji, između ostalog, da sprovede postupak izgradnje projektno-tehničke dokumentacije, da izradi tender, raspiše konkurs, utvrdi najpovoljnijeg izvođača i isti predloži izvršnom odboru". Neću to da čitam. "Međutim, prilikom usvajanja projektnog zadatka od strane izvršnog odbora, konačna cena nije jasno definisana. Na taj način se ušlo u investiciju bez jasno opredeljenih sredstava, njenog investiranja, što je u suprotnosti sa odredbom člana 58. Zakona o budžetskom sistemu". Preskočiću nešto. "Međutim, dva od ukupno pet imenovanih članova su izabrani na protivpravan način. Naime, kao članovi navedene komisije izabrani su Goran Ješić, kao predsednik ove komisije, koji već obavlja funkciju predsednika SO Inđija, i Uroš Ćuruvija, kao stručni radnik, ali koji ne poseduje odgovarajuće stručno zvanje za radove koji se obavljaju: rekonstrukcija i adaptacija Sokolskog doma" itd. Govorim vam zato što je budžetska inspekcija krajem prošle godine bila u opštini Inđija. Pošto sam imao dokumentaciju, a ministarstvo me nije kontaktiralo, a sa ove govornice sam postavio dva poslanička pitanja i ni do dan-danas nisam dobio odgovore na njih, samo ću da ukažem na nešto iz ovoga. Kaže se da u toku jedne fiskalne godine ne može da se menja budžet, ni da se zadužuje budžet, što je urađeno prilikom rekonstrukcije ovog Sokolskog doma itd. Morao bih ovo da preskočim, zato što imam još dosta toga da kažem. Izgradnja fabrike cigareta "Fast", gde je 4,5 miliona zadužena opština koja je morala da izgradi kompletnu fabriku, a ni dan-danas se nisu uradila dva bunara i ograda oko fabrike. To je način rada organa lokalne samouprave u opštini Inđija, opštinske uprave i izvršnog odbora. Izveštaj o radu opštinske uprave za 2005. godinu, pa se navodi koji je to akt, gde je prekršen zakon. Ovde ću morati da završim, samo da bih pohvalio Mlađana Dinkića, kako radi njegov pulen u opštini Inđija i on, normalno. Ovde vidimo ugovor o poslovnoj saradnji. Rodoljub Šabić, jednom prilikom sam ga pominjao ovde, na ovo daje odgovor da je nezakonito to što je gospodin Goran Ješić uradio i da ne može da sklapa ove ugovore o privremenim poslovima sa privatnim licima i fizičkim licima u opštini Inđija. Mogu da vam dostavim ovo, a mogu da dostavim i ono što se tiče Rodoljuba Šabića i gospodina Emila Fejzulahija, pokrajinskog sekretara. Verujte mi da ne znam ni tog čoveka, ni na kojoj je funkciji. Dao bih vam ovu informaciju da prenesete gospodinu Dinkiću. Očekivao sam da će nas danas ovde sačekati. Hoću još da kažem koja su to dugovanja koja terete opštinu Inđija. Preko 2,5 miliona evra su dugovanja i potraživanja. O radu lokalne samouprave i o domaćinskom poslovanju pulena gospodina Dinkića govori i ovaj srušeni vodotoranj, prilikom punjenja u naseljenom mestu Maradik, gde onaj koji je radio ovaj toranj potražuje sredstva. Tuži "Vodovod i kanalizaciju" izvođač radova, da mu se plati rad na ovom objektu, umesto da opština Inđija i "Vodovod i kanalizacija" tuže izvođače radova zato što nisu uradili ovo po standardima. Mi danas imamo priliku da moramo da plaćamo izvođače radova za ovako nešto. Šta sam hteo dalje? Da SRS dobro stoji u narodu pokazalo je vreme, pokazali su ovi rezultati anketiranja i da je hajka za srpskim radikalima odbornicima na svakom mestu, da je kupovina na delu i da još traje, sada ću vam pokazati jedan dokument, imamo ovde snimljen materijal. Nažalost, moram da konstatujem da se radi o predsedniku SPS-a iz Inđije, koji kupuje poslanike SRS, i to sve u dogovoru sa gospodinom Goranom Ješićem, predsednikom opštine Inđija. Znači, radi se o Sretenu Jovanoviću i Goranu Ješiću. O čemu se radi? O tome da se skine gospodin Marijan Rističević, pa im nedostaje nešto odbornika u SO Inđija, pa treba da kupe pet gladnih radikala, kako oni ovde navode, da bi odradili taj prljav posao, jer im ovog momenta više ne odgovara da Marjan Rističević bude predsednik SO, jer ih, navodno, koči u nekim njihovim zamislima i projektima, pa treba da se kupe neki odbornici. Nada: "Šta dobija, da li dobija radno mesto"? Sreten Jovanović: "Dok ne dobije radno mesto, dobiće onaj iznos što je dobijala gore", misli se u SRS, "kao tehnički sekretar", a to je odbornik SRS. Nada: "Da li je Ješić upoznat i da li će on praviti probleme"? "Kakav problem, on je u Sloveniji, ja ću to da završim. Nisam ni znao da je ona". "Šta mogu da garantujem"? "Dobićeš onaj iznos koji si dobijala tamo, bez obzira na ovo, dok ti se ne reši neko radno mesto. To mogu da garantujem. Znači, odgovoran sam da"... Ne bih da sve ovo čitam, ima mnogo, pet strana je tu. Nada: "Šta je suština, da li se povećava skupštinska većina"? Sreten Jovanović: "Ne, ništa se ne dira, za svakoga će biti obezbeđeno ponešto". Ne znam šta je ponešto, videćemo od ovih odbornika koji budu tamo otišli. "Njoj je, u suštini, najbitnije da ona uzme sutra radno mesto". "Ja ne mogu pare da obećam, mogu da kažem da ću finansirati par meseci. Da li razumeš? Niti pare imam, niti raspolažem budžetom, niti neko može reći - ja ću ti dati pare. Ovo nije ni Republika, ni crni fondovi", pa kaže "dim", znate koja reč ide, ne bih da pročitam, veoma je nezgodno da građani Inđije čuju ovo, zaista je sramotno. To je ponašanje jednog visokog funkcionera SPS-a, a taj gospodin se nalazi u Upravnom odboru EPS-a. Nada: "Ne, nisam tako rekla, nego se plašim da sutra Ješić tebi ne kaže - izvini, ali to ne može tako, ona nije u igri". Sreten Jovanović kaže dalje: "Ne, to nema nikakve veze. Ona će dobiti shodno njenoj stručnoj spremi ili nešto slično što može da dobije. Ne može da dobije ono što ne može da dobije". Misli na neko direktorsko mesto itd. (Predsedavajući: Vreme.) Završavam, budite malo strpljivi. Mislim da je ovo interesantno za javnog tužioca opštine Inđija. Nada: "To je ono za Gorana"? Sreten Jovanović: "Tako si ti meni rekla onda kada smo pričali, a rekao sam ti da imam uticaj i kažem ti da je ovo radno mesto završena priča, ali ona nije ni bila u igri. Prema tome, tu mora da se napravi prolaz. Što se mene tiče, završena je priča. Ruža nije htela više i gotovo, Ruža ne ide na sastanke" itd. Preskočiću malo. Sreten Jovanović: "Imam jedan korektan dogovor, prvi put sa Goranom Ješićem, kada sam razgovarao, ima da me poštuje. Neki moji ljudi moraju da dobiju neke poslove i dobili su", pa pominje imena ljudi, a mogu da vam kažem i koji su to ljudi: Mika, bivši predsednik opštine, kada je napravljen ovaj ugovor i ovaj dug prema "Putogradnji inženjering"; Eror, znači sekretar u to vreme u SO Inđija; Božić, direktor "Vodovoda i kanalizacije", koji je ostao kao tehničko lice. "Sada će Siniša biti zaposlen u komunalcu, biće čuvar, bar će imati radni staž. On je prihvatio da bude i nema nikakvog problema. Znači, meni je bio cilj da što više mojih ljudi zaštitim, ako mogu da ih negde uhlebim". Evo završavam. "Nikakav ja nemam problem, niti peripetija sa njim", to kaže za gospodina Ješića, "on izuzetno poštuje ono što ja kažem" itd. "Znači, takav je on, dogovor imamo i to mene interesuje. Mene interesuje da zaposlim mog Sinišu, da još negde udenem poneki put, neki dinar da dobijem za stranku..." (Predsedavajući: Hoćete, molim vas, da završite? Dva i po minuta ste prekoračili vreme.) Evo završavam. "Pomogli su mi malo kada se to opremalo", misli na stranku, "opet preko nekih drugih ljudi, ne preko opštine. Nije imala opština nikakve veze, jer to nije suština, zato sam ubacio nekih desetak ljudi u upravne odbore, imaju od sedam hiljada do 10 hiljada. Jebiga, i to je nešto." Izvinjavam se, ali tako piše. "Znači, to je bio moj cilj i ništa me drugo više nije briga". Ono što je najbitnije ovde za javnog tužioca, pa neka se umeša malo i republički javni tužilac, ovo je zaista van svake pameti, molim Ministarstvo da ovde reaguje, posebno Ministarstvo pravde...
Gospodine Dišiću, mislim da ste završili rečenicu. Molim vas da ovog sekunda prekinete da ne moram da primenjujem neke druge mere. Četiri minuta ste prekoračili vreme koje ste imali. Zahvaljujem. Predsednik Odbora za industriju Veroljub Stevanović poziva sve članove Odbora da dođu na treći sprat zbog sednice Odbora. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o deviznom poslovanju i Predlogu zakona o dopuni Zakona o platnom prometu. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O PREVOZU U DRUMSKOM SAOBRAĆAJU (načela) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 140. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Pošto nema predstavnika predlagača, određujem pauzu od jednog sata. [[Posle pauze – 13.50]] Otvaram popodnevni deo sednice. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Predrag Maraković, predsednik Narodne skupštine. Izvolite.
Hoću sa ovog mesta, nema razloga da se smenjujemo, da svima koji prate i učestvuju u radu ove sednice dam jedno obaveštenje da bi mogli u odnosu na to da rasporede svoje vreme, ne samo danas. Danas ćemo, po članu Poslovnika 85. st. 1 - 4, raditi do završetka rasprave koja bude na dnevnom redu. Očekujemo, prema vremenu, da to bude objedinjena rasprava o kontragaranciji i garanciji, potom, ako sutra završimo preostale tačke dnevnog reda, dakle, to je ovaj izveštaj Anketnog odbora i izbor nosilaca pravosudnih funkcija, neće se raditi u petak, a izuzetno, po istom članu, rasprava o pojedinostima svih tačaka ove sednice počeće raspravom u pojedinostima prve tačke dnevnog reda u ponedeljak u 10,00 časova. U odnosu na to možete da planirate svoje vreme, a ko gleda utakmice, možete da gledate utakmice. Hvala najlepše.
Hvala, gospodine Markoviću. Otvorili smo raspravu po tački 13. Pitam da li predstavnik predlagača magistar Velimir Ilić, ministar za kapitalne investicije, želi reč? (Da.)
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, znate da smo nedavno usvajali Zakon o prevozu u drumskom saobraćaju. Sada se predlaže jedna izmena, jer imamo problem sa pravosudnim organima kada dolazi do prekršaja pojedinih učesnika u drumskom saobraćaju, posebno u javnom prevozu, da oni ne daju svoje lične adrese, i za preko 400 raznoraznih prekršilaca ne mogu da jednostavno sve reše pravno i da se ovi sporovi okončaju. Zato je data jedna izmena i dopuna – kada se napravi prekršaj, uzima se vozilo, koje će biti garant da će se prekršilac javiti dok se sve ovo ne bude regulisalo i dovelo u red, zatim će mu se u postupku vratiti vozilo, zavisi od prekršaja koji se bude napravio. Ponavljam, imamo haos, izlazak vozila, ta vozila nemaju garancije i svi kojima su date te prijave, mislim na prekršajne ili krivične, uvek su na nekim drugim adresama, svi pozivi se vraćaju kao nepoznati počinioci, i onda to moramo regulisati da bi sve funkcionisalo. To stvara mnogo problema i pravi haos po pojedinim gradovima. Zato bih vas zamolio da ovu dopunu prihvatimo i da jednostavno sve pravno osiguramo i obezbedimo da bismo povećali sigurnost i bezbednost u saobraćaju.
Da li se neko od predstavnika ili predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne toliko zbog troje ili petoro poslanika vladajuće koalicije, više zbog građana Srbije, moramo da prokomentarišemo i ovaj zakon kao i sve ostale zakone, jer poslanici SRS se temeljno pripremaju za svaki predlog zakona koji dođe pred Narodnu skupštinu. Nažalost, dok raspravljamo ovde o apsolutno nepotrebnim zakonskim projektima, dotle nam neidentifikovana lica špartaju Vladom Srbije, neki koje niko živi izabrao nije predstavljaju se za ministre i pokušavaju da predstave državu Srbiju. Jedan od najvećih uzurpatora državnih funkcija, Vuk Drašković, već se danas predstavlja kao ministar inostranih poslova države Srbije. Onaj drugi, koji je bukvalno uništio i ono malo što je ostalo posle Davinića i nekadašnjeg ministra Tadića, došao je po zadatku da uništi vojsku, danas se predstavlja ministrom vojnim, čak ne ni ministar vojske Srbije, kako će se ona već zvati, nego ministrom vojnim. Naravno, samo su dve mogućnosti: ili su oni uzurpirali prostorije ministarstava (a u tom slučaju policija treba da dođe i da ih istera, ako ne može drugačije, onda da primeni silu i da ih istera iz državnih prostorija) ili je Vojislav Koštunica izvršio državni udar. Pre će biti ovo drugo, jer Administrativni odbor zaseda, predsednik Administrativnog odbora vodi sednicu, a posle završetka sednice predsednik Administrativnog odbora ode u svoju kancelariju, zamenik predsednika ili potpredsednik zakazuje, bez predsednika Administrativnog odbora, novu sednicu i vrši svojevrstan državni udar. Gospodo, možete kako hoćete, ali nećete moći dokle hoćete. Vi ste listopadna Vlada, jesen dolazi, pripremite se, neko će se pripremiti samo da ode iz skupštinskih prostorija, a mnogima će trebati da pripreme i ćebad, jer su noći u Bačvanskoj izuzetno hladne, povedite računa. Ono što je tzv. zakonski projekat, predlog zakona o izmeni i dopuni zakona o drumskom saobraćaju, o čemu danas raspravljamo, dok se priprema i poslednji se potezi povlače da nam oduzmu Kosovo i Metohiju, mi ćemo raspravljati o ovakvim zakonima, raspravljaćemo i o zakonu o zaštiti foka. Pre neki dan smo raspravljali o domaćim životinjama, o flori i fauni, o zabrani piratstva na otvorenom moru i tako dalje. Ovaj zakonski projekat je možda došao malo kasnije, jer smo pre nepunih dva meseca usvajali zakon o drumskom saobraćaju. Onda se ispostavilo da će biti malo kažnjen onaj ko ga uhvate, pa dajte da mu oduzmemo i vozilo. Razumem da je ministar Ilić obilazeći Srbiju uzduž i popreko sada u predizbornoj kampanji, ide čitava kolona, "audi" ili "mercedes" i u njima ministar Ilić, a za njima idu šleperi koji vuku buldožere, bagere, valjkove i tako dalje, i onda dođe u selo, održi govor, siđe bager, poravna jednu ulicu, hajde u sledeće selo, pa dok traje tribina, traje i popravka ulica i obećanje da će sve biti asfaltirano ako glasate za kandidata, jer iza njega stoji lično premijer Koštunica. Tako je bilo i u Boru, odnosno u selima oko Bora i tako puče kandidat vladajuće koalicije u prvom krugu. Trebalo je da stave mrežu ispod liste da ne bi ispao sa liste. Kako puče kandidat u prvom krugu, tako odoše bageri, ode ministar Ilić, odoše buldožeri, odoše valjci i ništa se tamo ne radi. U drugom krugu, narodni poslanik inače, a sada već gradonačelnik Bora, protivkandidat ministrovog kandidata obrisao i ovog drugog na listi, nekih 65% je osvojio. Sećam se da je u Kraljevu ministar obećavao brda i doline, i dva mosta jedan pored drugog, ako treba, i aerodrome neke; nema reke, i reku bi napravio ministar ako treba, nije to tako strašno. Uostalom, ima se para za investicije, pa može i da se radi. Reče ministar da će pokrenuti žestoku borbu protiv kriminala, pogotovu jer su nahvatali ove na naplatnim rampama. Istovremeno je svojevremeno rekao – šta je za mene par kilometara autoputa da ukradem, nema to veze. On je njima rekao da kraduckaju, oni počeli da kradu, to ne može toliko. Sada, da je tu ministar pravde, ja bih da ga pitam nešto. Kada su Jova Đoga uhapsili, ova vlast, njegovu ženu su odmah otpustili, bila je laborant na VMA; sada su uhapsili supruga predsednika Četvrtog opštinskog suda, zašto ne otpuste predsednika Četvrtog opštinskog suda, jer njen suprug je uhapšen u ovoj grupi koja je krala. Šta se to dešava sa ovom vladom? Hoćete li vi da počnete da raščišćavate ili će sve to sačekati SRS posle septembarskih izbora? Dame i gospodo narodni poslanici, jedino što ima u ovom zakonu, a nema u osnovnom zakonu koji smo usvajali, to je da se oduzme vozilo onome ko vrši prekršaj, privremeno da se oduzme vozilo koje je upotrebljeno za izvršenje prekršaja ili privrednog prestupa. Da prevedemo na jezik građana. Vi imate neku firmu, imate svoj auto, kamiončić, kombi za sopstvene potrebe i sretne vas komšija – hajde prebaci mi ova dva džaka nečega. Vi to stavite u kola i zaustavi vas inspekcija, uhvati da nemate u putnom nalogu, odnosno u listi i oduzeše čoveku vozilo. Dok se milijarde kradu, dok od ove države samo kosti ostadoše, po sistemu – što oko vidi ruka ne ostavlja, sve ste opljačkali, gospodo iz vladajuće koalicije, dotle ćemo oduzimati i vozilo onome ko je povezao dva džaka krompira komšiji, jer nema, nije upisan u spisak robe koju on vozi. Dame i gospodo, može prekršaj da se sankcioniše i treba da se sankcioniše, kazna novčana, ali nemojte oduzimati osnovno sredstvo čoveku koji porodicu hrani sa tim, preduzeće izdržava. Radi se uglavnom o malim i srednjim preduzećima, jer oni koji se bave špedicijom i koji voze na veliko sigurno se uklopili u šeme. Neću da kažem ministrove šeme, nego u šeme onih koji se tim poslom bave. Ne bih da kažem daministar koji ima neka posla... Doduše, oko svih poslova koji se rade, svih ugovora koji se sklapaju sa Ministarstvom za kapitalne investicije već kruži Srbijom, kaže – odavno je uveden PDV, pola daj Velji. Dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka je dala sedam amandmana na ovaj zakon, predlažem da se brišu ovi delovi zakona gde se kaže – i oduzima vozilo, jer privremeno oduzimanje vozila može da traje i 10 dana, a može da traje i godinu dana, u zavisnosti od toga koliko su brze službe koje će taj posao završiti. Mi smo to, uostalom, i amandmanima predložili, a ukoliko usvojite naše amandmane, onda će i ovaj predlog zakona o izmeni i dopuni zakona o drumskom saobraćaju biti prihvatljiv, ali predlažem da se vozila ne oduzimaju, da se ovi delovi zakona brišu.
Gospodine Markoviću, koristite i drugih 10 minuta?
Neka hvala, možda će malo ministar da izađe, pa moram da mu odgovorim posle toga.
Da li još neko od ovlašćenih predstavnika želi reč? Ministar Ilić ima reč.
Poštovani narodni poslanici, meni je jako ružno kada neko izađe i počne da priče neistine, i svi su lopovi, svi su prevaranti, svi rade nezakonito, samo postoji jedna grupacija poštena, koja radi najpoštenije itd. Ne bih ja to rekao. Protiv tih poštenjačina nekada diže se kuka i motika, uzeše šta je ko dohvatio i oteraše ih sa vlasti. Ne znam, negde se to dogodilo u jednom gradu u jugoistočnoj Srbiji itd. Od poštenja narod je izludeo. Vidite, u ovo zadnje vreme ja ne vidim nikakve demonstracije, proteste, samo jedna grupa protestuje; oni sve znaju, pravi se most, a nema reke ispod. Vi mislite da smo mi mala deca, da je ova Srbija toliko naivna, pričate o nekim gradovima. Gospodine, u Boru se radi, u Zlotu, u selima, 130 miliona investicija u opštini Bor na putevima. Počeo sam radove pre izbora i biće završeni, radovi su u toku. Sada, na Svetu Trojicu, jedan put je završen. U Kraljevu, gospodo, to vi možete da pričate šta god hoćete, obećanja su da se u mandatu urade određeni poslovi. Poslovi su krenuli, neću da vam nabrajam šta se radi, ali ovih dana će krenuti i Rudno, Tolišnica, Gokčanica, i Kovači su završeni i niz drugih poslova, Adrani kompletno se privode kraju itd. Nemojte mnogo da se brinete, da se sekirate, radite svoj posao i nemojte ovu govornicu zloupotrebljavati, šta narod priča. Narod će reći svoje na izborima. Nemojte mnogo da se brinete i ove vaše ankete da vas uljuškaju. Tako ste vi pričali na mnogim mestima, pa ste završili kako ste završili. Izbori će doći i to je neminovno. Iduće godine redovna izborna godina, što se nervirate. Imaćete priliku sada u Užicu da se pokažete. Videćemo vas. U Boru ste obećali puno, videćemo šta ćete da uradite. Čestitam vam na pobedi, nemam nikakvih problema, moj kandidat nije ni bio u Boru, podržali smo kandidata druge opcije, ali nema veze. Prema tome, molim vas, nemojte zloupotrebljavati ovu govornicu, pričati gluposti raznorazne, bez dokaza neke priče o krađama, o proneverama, radi se na pola... Ja bih vas zamolio, dovedite jednog koji je ministru Iliću dao sto dinara. Dobro, gospodo, ja nisam kao ministar napravio transportno preduzeće, nisam nabavio kamione, nemam nijedan kamion. A vi kada ste bili ministri, sav transport ste vršili preko vaših firmi. Što se tiče putarine, pogledajte čiji su članovi, nijedan nije iz Nove Srbije. (Momir Marković, sa mesta: Nijedan nije radikal.) Bogami, pogledajte malo. Pogledajte listu i vidite kada su primljeni na posao, imate svaki uhapšeni, mesto, kad je zaposlen i ko ga je zaposlio. Pogledajte malo o tome, ja sam vašeg šefa pozvao na TV da malo pričamo o tome i hteo sam da mu donesem papire, a on nije došao. Ja vas pozdravljam, želim vam uspešan dan, a vi ovo možete da prihvatite, ne morate, ali to o lopovlucima nemojte vi da nam pričate. Znate zašto? Nekako, znate šta su lopovi uvek radili? Kada se stvori neka uka, buka, oni viču "držite lopova", da bi pobegli.
Izvolite, gospodine Markoviću.
Sačekaj malo, ministre, da ti kažem šta imam da ti kažem. Ode ministar, ali prenesite mu... Vi ste, gospodine, iz Ministarstva pretpostavljam? Prenesite mu da ga pitam da li mi, dame i gospodo narodni poslanici, donesosmo zakon o prihvatanju kontragarancije za most u Beškoj koji je koštao 120 miliona evra? Jesmo. Da li donese ova skupština odluku o davanju koncesije na autoput Horgoš - Požega? Jeste. Pa kome mi to gradimo most ako već dajemo pod koncesiju čitav autoput? Ode ministar. Ima još jedna stvar, zašto "Mostogradnja" ne može da radi, tolike mostove širom sveta izgradila, sad odjednom ne može da radi most kod Beške nego mora neko austrijsko preduzeće? Sećam se da je svojevremeno davana koncesija na izgradnju autoputa od Beograda do Novog Sada, pa Bebina baba, doduše tada su demokrate, tada su ovi žuti vladali, formirala preduzeće na autobuskoj stanici u Beču, pa kaže – dolazi strani investitor, izvođač radova. Ispostavilo se tamo da čak nema ni tašnu unutra, pečate drži po džepovima. Sva ta strana preduzeća koja dolaze u Srbiju da rade su upravo formirana od ljudi iz vladajućih struktura sa imenom i prezimenom, ali je samo preduzeće formirano ili u Beču, ili u Budimpešti, ili u Minhenu ili kojekuda da bi se reklo – eto, to su strani izvođači. "Mostogradnja" sada nije dovoljno dobra, jer ne može da da proviziju Velji Iliću, to je suština. Dalje, moram opet da podsetim vladajuću koaliciju – vi gospodo iz SRS, vrlo dobro znate, vi pamtite šta se govori sa ove govornice, a o tome smo govorili – kome pade na pamet da da pod koncesiju izgrađen autoput od Horgoša do Novog Sada, polu autoput na kome se naplaćuje putarina. Od Novog Sada do Beograda izgrađene obe trake autoputa na kojima se naplaćuje putarina. Potpisan most koji treba da uđe u koncesiju. Država Srbija već plaća taj kredit. I o čemu onda mi pričamo, čije pare troši ministar Velja Ilić u predizbornoj kampanji? Čije pare je trošio Velja Ilić u Smederevu u predizbornoj kampanji kada je isto tako vukao čitav konvoj građevinskih mašina? Pa pobedio je, prevarili ste Smederevce, ali Borane niste i nećete, ni Novobečejce, nećete verovatno ni Užičane. U Užicu mora da se napravi još jedan aerodrom. Uostalom, nije njemu problem, Velja Ilić, ministar ovdašnji, pre izvesnog vremena u sredstvima javnog informisanja, ja čitao, rekao je – šta je meni da ukradem kilometar autoputa. Pa nije problem ovi što su krali, nego ih je on učio da kraduckaju, jer neće šefa da prevaziđu. E, ne može. Dalje, šta je sa kontrolom leta, gde se neverovatna sredstva ove države slivaju, gde treba da kontroliše ministar, a gde je direktor Stankov, mislim da se zove Nikola. Sad ima, dame i gospodo narodni poslanici, milion i 300 hiljada platu. Kupovali su motorne sanke, napravili su devet ili sedam relejnih stanica za kontrolu leta. Svojevremeno je država SFRJ imala samo dva kontrolna punkta i dovoljno je bilo da pokrije čitavo nebo i da pokrije po par stotina kilometara okolo izvan granica države. Jer, preuzimate avion, do granice ga vodite i vi i oni i onda ga vi preuzimate, a oni ga samo prate [[Predsedavajući: Gospodine Markoviću, vreme za repliku je isteklo.]] Koristim drugih 10 minuta. Pa da pitam ministra šta bi sa putem, jedan dan pre izbora u Kovinu on počinje put Gaj - Dubovac, dva dana radi na njemu, poravnala dva bagera, bacio nekoliko kubika šljunka i povukao mašine, eno i sada to gradilište stoji otvoreno. A što se transportnog preduzeća tiče, mislio je na bivšeg ministra, na člana SRS gospodina Dragana Todorovića. Gospodin Dragan Todorović ima transportno preduzeće od osamdeset i neke godine. Prema tome, gospodinu Draganu Todoroviću da ste našli neku prljavštinu, bilo kakvu, odavno biste ga strpali, ne samo njega, nego sve, u zatvor. Vama je još uvek žao što nije osvanuo 6. oktobar, jer onaj ministar pravde je tražio da se ukine uredba kojom je ukinuta smrtna kazna samo na 15 minuta. Bili ste spremni tog 6. oktobra da postreljate pola Srbije, da sami ostanete na vlasti. E, ne može, dame i gospodo, prošao vam je rok, i ovaj vam rok prolazi. To što ste pročitali 40,2%, verujte, slagali vas bar za 10%, jer mi smo odavno prešli u popularnosti 50%. I molio bih da se dovede fotograf da slika mnoge poslanike ovde da im ostane uspomena, jer mnogi od vas nikad više poslaničku salu videti neće.
Hvala. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Branislav Janković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član Poslovnika koji reklamiram je član 104, a odnosi se na deo koji kaže da moramo jedni drugima da se obraćamo sa uvažavanjem. S obzirom da ministar nije tu, gospodine predsedavajući, ova primedba se odnosi na vas, jer je ministar u svom izlaganju rekao da poslanici pričaju gluposti. Ne znam da li vam je ta primedba promakla ili nije, ali eto, to je nešto što je izjavio ministar za ovom govornicom. Što se tiče dela njegovog izlaganja gde priča da njegovo ministarstvo i on ispunjavaju svoja obećanja, moram da kažem sledeću stvar. Slučajno sam član Odbora za saobraćaj i veze, tako da sam sticajem okolnosti imao prilike da prisustvujem sednicama Odbora gde je ministar rekao da će u najkraćem mogućem roku lokalnim upravama po gradovima pokušati da revitalizuje i popravi lokalne saobraćajnice koje su regionalnog karaktera. Naivno verujući u to, pošto dolazim iz Sopota, tada smo bili u koaliciji na lokalnom nivou, uradili smo elaborat za sva tri putna pravca koji su na teritoriji naše opštine. Naravno, mi smo to uradili pre godinu i po dana. Da je ministar tu, pitao bih ga šta je od svega toga što je tada obećano urađeno? Naravno, tu je pomoćnik ministra koji je upoznat sa ovim što ja govorim, s obzirom da sam elaborat dao direktno njemu. Moram reći da je u samom Malom Požarevcu urađeno par stotina metara tog puta, sve ostalo jednostavno je neprohodno, što bi se reklo; međutim, to je rađeno parcijalno, sa željom da se stvori utisak da se nešto radi, da se zamažu oči svim građanima opštine Sopot. Pretpostavljam da su takve situacije i u drugim gradovima, ali osetio sam se obaveznim da o ovome kažem par reči. Toliko što se tiče obećanja i poštenja ministra.
Zahvaljujem, gospodine Jankoviću. Prelazimo na raspravu. Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku sa redosledom narodnih poslanika dostavili predstavnici SRS. Prvi ima reč narodni poslanik Sreto Perić, a posle njega narodni poslanik Rodoljub Gačević. Gospodine Periću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, odavno nije stigao besmisleniji predlog zakona u Narodnu skupštinu nego što je ovaj. Sećam se, zadnji put kad su bile izmene i dopune Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju neko od poslanika, odnosno ovlašćenih predstavnika iz Nove Srbije najavio je da očekujemo da bi početkom tekuće godine tj. 2006. mogao biti novi predlog zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, ali eto, danas raspravljamo o predlogu koji ima devet članova. Kada je ministar Velimir Ilić obrazlagao Predlog ovog zakona pomislio sam da se radi o ministru pravde i da ima neke tehničke probleme koje treba razrešiti. Eto, to je razlog zbog čega se predlažu izmene i dopune. Prilikom donošenja nekog zakona trebalo bi malo pogledati stanje, odnosno uraditi strategiju životnog standarda u Srbiji, videti na koje uslove se primenjuje, svakako uz uvažavanje modernih dostignuća u savremenim evropskim i drugim svetskim zemljama. Srpska radikalna stranka je svakako za to da sve što je novo, moderno i što bi moglo poboljšati regulisanje neke materije bude prihvaćeno i u zakonodavstvu u Republici Srbiji. Međutim, poodavno se prestalo sa takvom praksom, tačnije od 2001. godine kada je formirana vlada DOS-a, ni u jednom momentu se nema za procenu, odnosno analizu stanja u kojima bi trebalo doneti neki zakon i primenjivati ga. Evo šta piše u članu 1. Predloga zakona – prevoznik mora da ima dokaz o uplati cene vanlinijskog prevoza za vreme obavljanja prevoza, kao da je to sastavni deo sklopa nekog motornog vozila kojim se vrši prevoz i u svakom momentu mora se imati overen i uplaćen primerak da je izvršen prevoz. Mislimo da je to potpuno bespotrebno i da to nema nikakvog značaja za regulisanje samog prevoza, uz poštovanje svega drugog što treba da sadrži ugovor o vanlinijskom prevozu. To je u redu, ali da vozilo mora posedovati dokaz da je izvršena uplata, to je besmisleno tražiti, jer ponekad je to u praksi i nemoguće, jer je uplata moguća i naknadno ili na neki drugi dogovoreni način plaćanja. Zatim, predlaže se da se privremeno oduzme vozilo i izda potvrda o oduzimanju zato što oko 400 počinilaca ovog prekršaja nisu privedeni licu pravde; zbog toga sada treba oduzeti vozila i onima koji se prvi put susreću sa ovim problemom. Mi se zalažemo da se taj deo reguliše, ali imamo izrazito brdsko-planinske opštine u kojima linijski ugovoreni saobraćaj ne može da obavi minimum potreba građana koji žive daleko, pa čak i po 40 kilometara udaljeni od sedišta opštine. Ne mislimo da na ovakav način treba da se vrši prevoz, ali nikada ovo ministarstvo nije razmišljalo kako i na koji način bi mogao taj problem da se reši, da li nekim sredstvima Republičke vlade. Ali, obično pomoć Republičke vlade, ili bar u obećanju, stiže samo (to je potpuna istina i siguran sam da me niko od onih koji bi želeli da podrže ovaj zakon ne može demantovati) u one naše opštine gde se vrše prevremeni lokalni izbori, gde ministar za kapitalne investicije Velimir Ilić odlazi i kao predvodnik Vlade navija, odnosno sprovodi izbornu kampanju. Znate šta on tamo radi? Obećava za izgradnju puteva, vodovoda, verskih objekata. Sve to treba, to ništa nije sporno, ali mi poslanici SRS pitamo se odakle, da li je taj budžet Srbije jedan veliki bunar koji je ponajviše dostupan posle ministra Dinkića Velimiru Iliću da može kad god hoće i u kojem god iznosu hoće da uzme i da obeća da bi se ti problemi rešavali. Mislimo da to nije u redu i sa takvom praksom treba da prestane. Videli ste i nakon ovih izbora u prošlu nedelju, pokazuje se da ona ne daje nikakve rezultate, jer građanima Srbije je dosta laži i obećanja. Ni u jednom momentu neću da kažem da ministar za kapitalne investicije Velimir Ilić jeste lopov ili nije. Mislim da je to nešto što se mene apsolutno ne tiče, jer nemam dokaze za to u ovom momentu. Mislim da se on bavi neki stvarima mnogo više nego što bi trebalo ovo ministarstvo da radi. Inače, kada se on ovde pojavi kao ovlašćeni predstavnik Vlade da obrazlaže neke zakonske predloge, on uglavnom na populistički način priča o onome što se uradilo i šta treba da se uradi, uz sigurno preterivanje. Sećam se da je pre godinu i po dana bio u opštini Ljubovija, gde su pozvani svi predsednici opština Mačvanskog okruga. Obećao je izgradnju puta od Ljubovije, odnosno neizgrađeni i neasfaltirani deo između Ljubovije i Pecke u toku prošle godine, ali pred kraj same godine započelo se sa tim radovima. Uradilo se otprilike 1,5 kilometar i tu se zastalo, a dao je čvrste garancije da će to biti završeno u potpunosti. Naime, radi se o putu od 5,8 kilometara, a urađeno 1,2 ili 1,3 kilometara i sa tim se prestalo. Zatim, na magistralnom pravcu od Šapca prema Loznici kroz Mačvu urađen je put prošle godine, a već u ovoj godini se mogu videti posledice nekvalitetno izvedenih radova. Da li se to radi da bi moglo odatle da se uzmu neka sredstva, da li se radi o pranju novca, uglavnom, potreban kvalitet na sprovođenju tih radova izostaje. Zašto je još tragičan Predlog ovog zakona? Ako je oduzeto vozilo kojim je vršen vanlinijski ili bilo koji drugi prevoz, a da nije bilo ispravno, troškove će snositi njegov vlasnik, a ne kaže se pod uslovom da se dokaže da je bio odgovoran za ono što su mogli saobraćajni inspektori da utvrde na licu mesta. Takođe jedan veliki paradoks, kaže se – ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku". Ovde nije prihvaćeno ni opšte pravilo stupanja na snagu zakonskih predloga, kao da će se za osam dana, koliko je inače uobičajeno, razrešiti svi problemi iz ove oblasti. Zapravo, oni nisu veliki, nego se ovde radi samo o zastrašivanju građana Srbije, jer oni iz nužde ponekad moraju svojim vozilima, koja možda imaju nekih tehničkih nedostataka, da izvrše prevoz za sopstvene potrebe. Kako stoji u Predlogu zakona, moguće ih je sankcionisati i zbog toga. Mislim da se ministar za kapitalne investicije Velimir Ilić, sa svojim saradnicima, pretpostavljam da ima kvalitetne saradnike, morao mnogo više angažovati da radi ono zbog čega ga je Narodna skupština izabrala, a ne da se bavi populističkim procenama, prognozama i jačanjem infrastrukture svoje stranke. Naravno, to je dozvoljeno i to nije nikakav problem, ali on to sve radi o državnom trošku, trošeći ogromna sredstva iz budžeta Republike Srbije. Srpska radikalna stranka za ovakav zakon neće glasati, jer on samo otežava ionako teške uslove za život građana Srbije.
Reč ima narodni poslanik Rodoljub Gačević, a nakon njega narodni poslanik Milan Veselinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kako je ovde napisano, cilj ovog zakona je sigurnost i ravnopravnost u javnom prevozu. Što se tiče SRS, mi jesmo za to, svakako, ali na ovaj način kako je ovde prezentovano u ovom zaključku i napisano, ovde se to ne može postići i ne postiže se, zapravo može da se zloupotrebi onako kako to odgovara nekim na vlasti u odnosu na one koji su u opoziciji itd. Ja ću vam ispričati kako sve to može da se podvede, protumači i zloupotrebi. Ovde se navodi da u slučaju da je neko lice zatečeno da nekim vozilom vrši šverc, da se narodnim jezikom izrazim, njemu se oduzima vozilo, stavlja se na neki parking i nakon završetka celog tog procesa ispitivanja, dokazivanja povede se prekršajni postupak i onda će da se utvrdi posle toga i daće mu se vozilo. Ali, vozilo će mu se dati uz naknadu onih troškova čuvanja vozila na nekom parkingu. Što bi rekao narod, tu može da bude "skuplja pita no tepsija", ti troškovi mogu da budu toliko enormni da budu veći nego što je vredno vozilo. Drugo, ovde nije napisano kako će se izvršiti primopredaja tog vozila, tehnička ispravnost, u kakvom je stanju i da se u istom takvom stanju i primi. Uzeću jedan banalan primer: bilo da je u pitanju neki kamion, autobus, putničko vozilo ili kombi, oduzme se pod nekim takvim uslovima, stavlja se na čuvanje i proces traje godinu dana. Zimski je period, u hladnjaku je bila destilovana voda ili sa nešto malo razblaženog antifriza ili meka voda, mraz upropasti vozilo, dođe do pucanja bloka, hladnjaka i ostalih instalacija i šta onda? Mora da se zna na čiji teret će ići ti troškovi ili, jednostavno, to je rizik vlasnika vozila. To može da se zloupotrebi, može da se izvrši drakonsko kažnjavanje, otprilike kao u šerijatskom zakonu – kojom si rukom ukrao, desnom? Desnu na panj, daj sekiru i seci. Nije vozilo pošteno, nepošteno, lopovsko, kriminalno i slično; ono služi nekome u svrhu, služi za prevoz. Ako je neko napravio tim vozilom kriminal, neke nedozvoljene radnje, šverc i slično, onda ne znači da treba oduzimati vozilo, kao, sprečićemo mi to preventivno, da se ne može baviti tom delatnošću, pa ćemo tako izvršiti sprečavanje te pojave. Ne, on će naći neko drugo vozilo, ali će to vozilo možda faliti drugim članovima porodice koji imaju mogućnost da voze, pošteno da rade. Neka izvoli inspekcija i neka ga kontroliše. Ukoliko radi takve radnje, postoje mere i neka oni to kažnjavaju. Mi smo svakako za to da se pooštre mere da bi se smanjio kriminal i zloupotrebe svih vrsta, recimo, u javnom prevozu. Ne želimo da zaštitimo one taksiste koji nelegalno koriste taksi vozila, nisu se prijavili, najverovatnije su tehnički neispravna i oduzimaju posao onima koji su legalno prijavljeni, koji su registrovani i koji plaćaju uredno porez. Naravno da to ne pokušavamo. Zloupotrebe u ovom smislu mogu da se uzmu i na drugi način; ako bi se prihvatile ove odredbe, nijedan od građana nije siguran šta ga čeka na putu. Zamislite da se bilo ko od građana našao na putu, zaustavi ga saobraćajna, poreska inspekcija itd. i izvrši kontrolu, pa onda kaže – ta roba koja je kupljena (koja uopšte nije predmet za tržište, nije ni roba u smislu trgovine, najčešće građani ni ne drže račune sa fiskalne kase, nego je poneo za svoje potrebe ili je kupio tri košulje, nema račun itd) može da bude predmet zloupotrebe, šverca, bespravne trgovine itd. To može da bude razlog da mu se oduzme vozilo, a to znači, praktično, uništeno vozilo, trajno oduzeto vozilo, jer kad ono bude ležalo negde godinu ili dve dana, u takvim uslovima, od tog vozila nema ništa. Drugi, takođe banalan, primer: stranke koje nisu na vlasti, koje su u opoziciji, pošle su na jedan miting, recimo, u Beograd, zamislite da smo mi iz Prijepolja pošli i zaustave nas negde na sredini puta između Prijepolja i Beograda, izvrše kontrolu – dajte spisak putnika. Nađe se neuredan spisak, nisu dobro evidentirani putnici, te nije dobar ugovor zato što je autobus bio upotrebljen u neki vanredni prevoz, vanlinijski, onda se protumači – to je za te i te svrhe, oduzimanje vozila, putnici će biti nasred puta izbačeni. Najverovatnije će se takve neprijatnosti ko zna koliko puta dešavati zato što su moguće zloupotrebe. Ovde prekršaji, privredni prekršaji i prestupi nisu jasni, nisu precizni. Oni mogu da se tumače i ovako i onako, zavisi kako tumači onaj ko je na vlasti. Na primer, ako je nekom ko je na vlasti u interesu, može da kaže – hoćemo da sprečimo neki politički skup itd, onda će u tu svrhu i da upotrebi i sprečava slobodu kretanja građana itd. Dakle, nije u pitanju da mi ovim pokušavamo da zaštitimo neke prestupnike, kriminalce itd. Ovo se odnosi na kriminalce. Druga je stvar kriminal koji je krivično delo. Na primer, našlo se vozilo, pobegao vozač, ostavio drogu u autu itd. To je druga stvar. Dakle, nema veze sa ovim, ali sam privredni prekršaj itd. može da se zloupotrebi za sve ove svrhe, čak i u političke svrhe, da bi se postigao sasvim drugi cilj. Dakle, ovo je razlog zbog čega nismo za ovakav zakon, jer nema onu svrhu kako piše ovde, može da bude zloupotrebljen i upotrebiće se u sasvim druge svrhe kada to bude zatrebalo određenim vlastima.
Reč ima narodni poslanik Milan Veselinović, pa posle njega narodni poslanik Branislav Janković.
Dame i gospodo narodni poslanici, slično ministru Dinkiću i Velimir Ilić želi da postane institucija sam za sebe, donošenjem ovakvih izmena i dopuna hoće da disciplinuje narod, da sve stavi pod svoju šapu, da kontroliše, oporezuje, carini, naplaćuje, čak sada zaplenjuje i vozila građanima, pa i onima koji preživljavaju od nekog prevoza, a možda neće ispuniti uslove ovog zakonskog projekta. Možda se služi onom Staljinovom teorijom – najlakše je manipulisati gladnim masama. Ovaj zakon ima za cilj neke rigorozne mere koje će se primenjivati nad građanima Srbije, a zaboravlja se da građani Srbije sada žive u teškom vremenu, malo građana radi u preduzećima. Svi se nekako dovijaju da prežive, a Vlada Srbije se obrušila na njih, posebno Ministarstvo finansija, a sada i Velimir Ilić, sa ciljem da ih uguše. Prethodnik je dobro rekao da ovaj zakon nije dorečen, nije koncizan, nije precizan. U ovom zakonu se samo kaže – biće mu zaplenjeno vozilo ili prevozno sredstvo kojim obavlja te nezakonite radnje. Nije rečeno šta će se desiti sa tim vozilom ako u međuvremenu dođe do habanja, krađe, oštećenja tog vozila. Šta onda očekuje građanin ili preduzeće, uopšte nije bitno ko, ko će da mu nadoknadi štetu za to vozilo koje je iznajmljeno i koje, po nekom vašem predlogu, štiti ili čuva drumski ili saobraćajni inspektor. Stvarno čudan zakon, čudan predlog u teškom vremenu. Šta da rade sa taksistima, a ima 50 posto taksista koji nisu registrovani? Tačno je da treba taj javašluk na neki način sprečiti i stati mu na put, ali morate da shvatite da i ti građani hrane svoje porodice od takvog posla. Da ne kažem koje su privilegije u Ministarstvu za saobraćaj i veze, koje je Velimir Ilić prisvojio, prilikom davanja linija za prevoznike, počev od autobuskih, onda odobrenja preduzećima koja se bave izvozom, eksport-import itd. To su privilegije i tu će imati pravo samo ona preduzeća koja su po volji ministra Velimira Ilića. Nema ovde ministra Velimira Ilića, pitao bih ga, kada je izvodio onu "buldožer" revoluciju i kada je iz Čačka išao bagerima, kamionima i buldožerima, da li je možda imao sklopljen, potpisan ugovor sa nekim i da li je tada ispunjavao sve uslove da bagerom dođe i urušava Beograd, Saveznu skupštinu, tada Republike Jugoslavije. Mora se on toga prisetiti i mora da zna da ga može zadesiti to isto u skorije vreme, pa ponovo da organizuje bagere i nekakvu revoluciju, jer ionako mu se bliže izbori, a verujem da će Velimir Ilić biti u opoziciji, ukoliko ne bude tamo gde mu se i planira mesto. Pošto mojom raškom oblašću Velimir Ilić već godinu dana šeta, obećava autoputeve, aerodrome i, kako naš narod kaže u Novom Pazaru, Velimir Ilić aguje Novim Pazarom, a Bajram Omeragić srbuje, iskoristio bih priliku da mu pročitam dva pisma koja je poslalo Udruženje Srba iz Tutina, da se malo upozna i Velimir Ilić, pošto je kompetentan za ove njihove zahteve, a s obzirom da raspolaže sa najvećim količinama novca trenutno u Srbiji. Kako danas pišu novine, Koštunica ne vlada, nego neki nameštenici, a mogu slobodno da kažem da vladaju Dinkić i Velimir Ilić pošto su kod njih pare, pa eto možda može da izađe u susret preostalim Srbima u Tutinu, ima ih oko 700, kako bi se pomoglo da se dalje ne iseljavaju, jer samo u protekloj nedelji iselilo se osam porodica. Oni su se obratili Ministarstvu za kapitalne investicije, pobrojano je kome se obraćaju, patrijarhu i svima redom. Kao narodni poslanik iz tih krajeva dužan sam da ovo pročitam i evo šta kažu gospoda iz Tutina: "Ovih dana se preko lokalnih medija, koji nemaju odobrenu frekvenciju, već koriste TV "Hajat" iz BiH, u raškoj oblasti unosi nemir. Naime, u uskostranačkim dogovorima SDA, kako prenose lokalni mediji, svi državni mediji, EPS, Telekom, PTT, Ministarstvo prosvete, ovih dana prelaze u nadležnost SDA. Ovim bi se ostvario koncept ekstremne SDA stranke o stvaranju republike Sandžak sa centrom u Novom Pazaru. Ukoliko bi Republika Srbija dale sve državne institucije u Novom Pazaru, to bi bila sledeća stepenica za brzi referendum u raškoj oblasti, dalje parčanje Republike Srbije i stvaranje zelene transverzale koja je davno ucrtana u planovima separatista Kosova, Sandžaka i Bosne. Srpski narod i većina Bošnjaka nije za tu opciju, jer bi to potpuno destabilizovalo ovaj region i dovelo do iseljavanja naroda iz ovih krajeva". Ovo je poslao Odbor za zaštitu ljudskih prava iz Tutina. Sledeće pismo koje je upućeno nadležnima u Republici Srbiji, Vladi Srbije ima sledeću sadržinu: "Imamo moralnu i građansku dužnost da vas informišemo o nekim, po nama veoma važnim, pitanjima. Ne znamo ima li država Srbija pravu informaciju o krčmi i poklonima zemljišta koje lokalna samouprava poklanja i dodeljuje svojim istomišljenicima na području opštine Tutin. Ne znamo kako još nikada nije došla finansijska i druga kontrola od 1996. godine, od kada Kučević vlada opštinom Tutin. Da je gora nesreća, zemljište to malo Srba što je ostalo, i to tačno 780 građana, Kučević krčmi i poklanja svojim bliskim rođacima i istomišljenicima, bez obzira što se još vode sporovi oko istoga; on sa svojim rođacima preko Fonda za razvoj uzima kredite i sa parama Srbije progoni Srbe iz Tutina. Jedan od nekoliko stotina primera je ovaj u samom centru grada gde bliski rođak predsednika opštine Kučevića ima firmu "Hofman" preko koje je dobio 27 miliona dinara kredita od Fonda za razvoj Republike Srbije 2004. godine i tim parama kupuje preduzeće "23. novembar" sa kamenolomom za bednih 35.000 evra, iako je Srbin Gojko Obradović nudio 1.200.000 evra. Ista porodica, otac i sin, bliski rođaci predsednika opštine Tutin, vlasnici preduzeća "Hofman" i "23. novembar" ponovo se pojavljuju kod Fonda za razvoj za drugi kredit od 500.000 evra. Počeo je da pravi privatni poslovni trgovinski centar sa oko 30.000 kvadratnih metara poslovnog prostora, koje će kasnije prodavati i na taj način proteravši Srbe vlasnike sa njihovih imanja doći do enormnog bogatstva. Molimo vas da učinite sve kako bi se zaustavilo odobravanje kredita, jer je ranije već uzet kredit, zatim što je za zemljište vlasnika Branislava Staševića, na kojem je firma "Hofman" započela izgradnju, postupak denacionalizacije pred nadležnim organima u toku i da se zauzmete da u ovu opštinu što pre dođe finansijska, budžetska, građevinska kontrola kako bismo mogli na licu mesta da dokažemo navode iz ovog pisma. Ukoliko odobrite traženi kredit firmi iz Tutina onda smo spremni da autobusima dođemo pred Fond za razvoj i štrajkujemo glađu, jer Srbi u ovoj opštini više ne bi imali šta da traže. Verujemo da smo pismo uputili u prave ruke, a verujući u Boga i božju pravdu, nadamo se da ćete uvažiti ovo srpsko pismo iz siromašnog Tutina". Ova dva pisma pokloniću gospodinu predstavniku Ministarstva, ali ovo je samo pokazatelj, hteo sam da pokažem vama narodnim poslanicima i javnosti Srbije da imamo mnogo preča posla nego da donosimo ovako rigorozne zakone i da se bavimo nekim nepotrebnim stvarima, dok npr. iz dana u dan gubimo deo po deo teritorije države Srbije, a to nažalost sada preti opštini Tutin, pa i celoj raškoj oblasti.
Reč ima narodni poslanik Branislav Janković.
Gospodine Anđelkoviću, dok je predsedavajući bio gospodin Obradović imao sam jednu primedbu, reklamiranje po Poslovniku člana 104, a odnosilo se na izlaganje ministra. Rekao je da poslanici pričaju gluposti. Naravno da predsedavajući nije pružio nikakvo objašnjenje i u skladu sa tim želeo bih da se u danu za glasanje Skupština izjasni o povredi Poslovnika, ne zato što to meni lično nešto znači, nego baš bi bilo interesantno videti kako će vladajuća većina glasati u tom slučaju, da li i oni pričaju gluposti ili samo radikali.
Molim službu da evidentira i da se u danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika.
Što se tiče predloga, pred nama je Predlog zakona o dopuni Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. Predlog ima devet članova i verovatno je iznuđen skorašnjim protestima taksista i potpuno sam ubeđen da do ovih izmena i dopuna ne bi ni došlo da ste svojevremeno poslušali savet poslaničke grupe SRS i usvojili amandmane koje smo na osnovni predlog zakona tada podneli. U obrazloženju i razlozima za donošenje o problemima koje treba da reši kaže se – zakon treba da reši problem učestalog vršenja i ponavljanja prekršaja i privrednih prestupa u obavljanju javnog prevoza u drumskom saobraćaju na teritoriji Republike Srbije. Donošenjem ovog zakona stvoriće se uslovi za onemogućavanje prevoznika, kao i lica koja nisu registrovana za obavljanje javnog prevoza, da ponavljaju prekršaje, odnosno privredne prestupe, a istovremeno će se ostala lica odvratiti od izvršenja prekršaja. Naravno, to je sadržano u članu 50a koji govori o obaveznom oduzimanju vozila. Tako će se odvratiti budući prekršioci, oduzeće im se sredstva da ne bi mogli da ponavljaju te prekršaje. Takođe, cilj donošenja ovog zakona je da se sankcioniše kršenje Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju i spreči nezakonit rad. Na kraju, cilj donošenja ovog zakona jeste da se poslovanje prevoznika uvede u legalne finansijske tokove i spreči izbegavanje izvršenja poreskih obaveza u vanlinijskom prevozu putnika, čime se dovode u ravnopravan položaj prevoznici koji obavljaju vanlinijski prevoz putnika u pogledu naplate cene usluga prevoza sa ostalim prevoznicima. Protiv ovoga mi uglavnom nemamo ništa, ali se bojimo da će ovo biti iskorišćeno za nekontrolisano punjenje budžeta, kao i neprecizan načina treniranja strogoće. Što se tiče izmena i dopuna, u članu 3. kaže se – u članu 44v posle stava 1. dodaje se stavovi 2. i 3, i ja ću sada pročitati stav 2. koji kaže: "Privremeno oduzeto vozilo koje je upotrebljeno za izvršenje prekršaja ili privrednog prestupa čuva se, do pravosnažnog okončanja prekršajnog, odnosno postupka za privredne prestupe, o trošku vlasnika, odnosno lica od koga je privremeno oduzeto." Stav 3. kaže: "Način oduzimanja, čuvanja i postupanja sa vozilom iz stava 2. ovog člana propisuje ministar." Naravno, to je veliko diskreciono ovlašćenje ministru koji najmanje radi posao koji mu je Vlada poverila, već arči pare poreskih obveznika agitujući na lokalnim izborima, obećavajući sve i svašta. Malopre u obraćanju, koje je bilo povodom reklamiranja Poslovnika, ja sam deo tih njegovih obećanja rekao u par rečenica i to bi bilo to.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Penezić, a neka se pripremi narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo da kažem da niko od nas nije izašao za ovu govornicu da bi govorio protiv zakona. Upravo SRS se zalaže za zakonitost u svim oblastima, pa i u ovoj. Međutim, gledajući ove dopune zakona koje su dopune nekih dopuna opet od 2005. godine, ja sam ovo nekako krstio i preimenovao kao kaznene odredbe, jer se sve to svodi, u stvari, na neke kaznene odredbe kojima bi se, kako reče kolega, a tu će biti još ponavljanja, punio budžet ili novac išao Ministarstvu, pošto se ovde uglavnom pita ministar. Za to ću kasnije imati i neki dokaz. Od ovih devet izmena, odnosno članova, ja ću vam samo citirati neke. Prvo, kaže da ima dokaze o uplati, znači, opet kazna; član 2 – oduzima vozilo, član 3 – o trošku vlasnika, član 4 – izriče se zaštitna mera oduzimanja vozila, onda član 5 – izriče se isto oduzimanje vozila, član 6 – mera oduzimanja vozila itd. Onda na kraju, sve ovo u članu 9. stoji, ono što je rekao gospodin Perić, član SRS, znači, ovde se kaže – ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku RS". Šta to znači? Svi stupaju na snagu posle osam dana ili je neki duži rok, ali ovaj mora odmah, znači narednog dana, da se što pre počne prikupljati, a ima prekršaja i to mnogo. Pitam vas, pošto se govori o drumskom saobraćaju, ovde u ovom delu se kaže da mora da se izvrši uplata, čini mi se da je to član 1, da ima dokaz o uplati cene vanlinijskog prevoza, misli se na putnike. Ovde se ovo verovatno odnosi i na robu u teretnom saobraćaju, odnosno u drumskom saobraćaju. Samo ću vas podsetiti da problema ima mnogo, da su oni nerešivi i da će biti oduzimana vozila, dakle, sva teretna vozila, ako ne govorim u pogrešnom smeru. Dakle, uzeću samo primer opštine Priboj, dve trećine je teritorijalno odvojena graničnim prelazom između Republike Srpske i Republike Srbije sada. Uglavnom, pošto je Priboj poprilično sada materijalno oronuo, ljudi se većinom greju na drvo. Prevoz tog drveta se vrši drumskim saobraćajem preko dva granična prelaza, ili bolje rečeno četiri, i naplaćuju se takse, ljudi su siromašni, penzije su male i kako će sada, recimo, ovaj prevoznik da ima dokaze o uplati, ako se odnosi na to, vanlinijskog prevoza ili nekog linijskog prevoza, kako će mu onaj uplatiti koji ga moli – dovezi mi drva, platiću ti za dva ili tri meseca. Znači, on mora iz svog džepa to da uplati, pa da uplati taksu i onda mu se ne isplati, ako mu oduzmete vozilo, pošto se ležarina plaća, da podiže vozilo. Sada ću malo dalje da krenem, pošto sam ovde nešto zabeležio u obrazloženju i smatram da nemate poverenja u sudstvo, dakle – razmatrane mogućnosti da se problem reši i bez donošenja akta. Ovo je malo smešno, malo nelogično. Kaže: "Pre izrade Predloga zakona u više navrata održani su sastanci i dogovori saobraćajnih inspekcija sa sudijama za prekršaje, ali bez konkretnog rešenja problema." Šta to znači? Znači da mi nemamo, odnosno vi nemate nikakvo poverenje u sudije za prekršaje, birate ih ovde, izglasavate i onda oni mogu samo da figuriraju u ovom slučaju, a nadležnost se prenosi na drugoga; ovde se vidi da je to u stvari ministar ili Ministarstvo za kapitalne investicije ili saobraćajna inspekcija koja će sa njima da sarađuje. Ja bih vas uputio na to da sudije imaju zaduženja da sude, a kako sude, naravno, sećam se zakletve, tako bi trebalo da sude, kako stoji. Dalje kaže – finansijska sredstva potrebna za sprovođenje zakona. Dakle: "Za sprovođenje zakona o dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju nije potrebno obezbediti posebna sredstva u budžetu Republike Srbije." Normalno da nije i ne treba, jer toliko novca se sliva od ovih kazni da će biti viška, da će možda moći da se asfaltira i negde na drugom mestu, osim tamo gde su izbori na pomolu. "U vanlinijskom prevozu putnika, osim vanlinijskog prevoza iz člana 31a stav 1. ovog zakona, prevoznik mora da ima dokaz o uplati cene vanlinijskog prevoza", to se odnosi na sve ovo, odmah se ubira porez. Zatim: "Privremeno oduzeto vozilo", i da ne oduzimam vreme, moram ipak da pročitam ovo, "koje je upotrebljeno za izvršenje prekršaja ili privrednog prestupa čuva se, do pravosnažnog okončanja prekršajnog, odnosno postupka za privredne prestupe, o trošku vlasnika." Zamislite sada, oduzme se vozilo i onda se taj spor, da tako kažem narodski, otegne i to se otegne mnogo dugo. Molio bih gospodina Ćirkovića da ne dobacuje. (Predsedavajući: Gospodine Ćirkoviću, omogućite gospodinu Peneziću.) Što znači da će vlasnik da napuni dobro kasu zakonodavcu. Sada vas pitam još nešto formalno, pa neću više da vam oduzimam vreme, što ne ispraviste ovo, dokle ćete više da figurira ovaj izraz npr. iz člana 48 – novčanom kaznom od 100.000 do 400.000 novih dinara. Šta vam znači ovo uzeto iz starog zakona? Ostalo tako? Još od 1990. i ne znam koje godine, čini mi se 1991. godine. Ovo treba da se izbriše, nema više novih ili starih, jedino ako ne mislite da neće više ministar da uzima one stare novčanice, izgužvane, pa da se štampaju nove na Topčideru. Mislim da je logično da izbrišete ovo, dinar je platežno sredstvo kod nas, zvanična valuta, nema novih, starih dinara. Još jedna nelogičnost, moram da se vratim i time ću završiti. Nekako kao da prepadate ovde, kao da deci da pretite. "Ciljevi koji se aktom postižu – donošenjem ovog zakona stvoriće se uslovi za onemogućavanje prevoznika, kao i lica koja nisu registrovana za obavljanje javnog prevoza, da ponavljaju prekršaje, odnosno privredne prestupe, a istovremeno će se odvratiti ostala lica od izvršenja prekršaja, odnosno privrednih prestupa." Znači, ove što su pogrešili kaznićemo, a ovo će biti primer za ostale kako ne treba raditi. Mislim da je ovo suvišno. Znači, kazniće se svako ko napravi privredni prestup, i to je zakon. Ne treba zakonom plašiti, ne treba kao deci u školi, ako ne budeš, ako budeš kao ovaj, dobićeš jedinicu. A ako budeš kao onaj drugi, nećeš. Ovde je čini mi se više ono – ako budeš njegov nećeš dobiti jedinicu, ako budeš nečiji dobićeš jedinicu.
Zahvaljujem se gospodinu Peneziću. Zahvaljujem se gospodinu Ćirkoviću što je omogućio da završim. Reč ima narodni poslanik Miljko Četrović.
Poštovani narodni poslanici, prvo što ću reći, što se i danas kao i mnogo dana ranije u protekle dve i više godina događa, i obraćam se predsedavajućem – ponižavanje i urušavanje ugleda Narodne skupštine Republike Srbije dogodilo se danas. Ministar za kapitalne investicije kao predstavnik Vlade za ovu tačku dnevnog reda treba da bude ovde u ovoj sali u 12,45 časova. Prekinuto je zasedanje ili sednica Skupštine dok ministar ne stigne i napravljena je pauza. Ministar je došao skoro u 14,00 časova i počela je rasprava sa njegovim obrazlaganjem ovog predloga izmene i dopune Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. Uobičajeno ministar za kapitalne investicije izađe kratko ovde, obrazlaže Predlog zakona iz jednog glamuroznog ministarstva, kako se zove Ministarstvo za kapitalne investicije, izvređa narodne poslanike i onda na vrata, navodno ima preče poslove. Rekao je, između ostalog, da narodni poslanici pričaju gluposti ovde u Narodnoj skupštini. Pošto je to ušlo kao pitanje o kojem će da se izjasne narodni poslanici u danu za glasanje, ali moram da kažem ovako sumorno obrazloženje – navodno 400 prekršilaca, koji nisu na adresama za vođenje prekršajnog postupka zbog nelegalnog obavljanja prevoza po zakonu o drumskom prevozu, razlog su za predložene izmene i dopune Zakona. Sam ministar je rekao da u ovoj oblasti vlada haos. Nažalost, haos vlada u svim oblastima života i rada u Srbiji, a pogotovo u Ministarstvu za kapitalne investicije, pa i u ovom delu što se zove drumski saobraćaj, da ne govorimo o železničkom saobraćaju i drugim delovima ovog ministarstva, avio saobraćaj. A kada bismo se upustili pojedinačno u rad Ministarstva, kada su u pitanju određene službe Ministarstva, kada je u pitanju određeni upravni postupak oko građevinskog zemljišta, oko dozvola za gradnju, urbanističke uslove, planove, generalne, regulacione, onda bismo tek videli koji je haos, a to nije dovoljno nego kriminal. Ima jedna narodna izreka koja kaže kada je u pitanju čuvanje nečega ili raspolaganje kao dobar domaćin ili kao častan i pošten čovek, a to bi svaki državni činovnik trebalo da bude, a da ne govorimo o ministru i članu Vlade, narod je to govorio – dajete kozi da čuva kupus; bilo bi to mnogo blago kada je u pitanju ministar Velimir Ilić. Ima druga izreka – dajte budali kamen, pa ćete videti da će vam razbiti glavu. Ova većina koja je izabrala Vladu Vojislava Koštunice tzv. demokratskog bloka je na neki način opredelila da ovakav bude sastav Vlade, ovako koncipirano Ministarstvo. Ministar je ovde u svom obrazlaganju ovog predloga zakona i u replici narodnom poslaniku Momiru Markoviću govorio šta je započeo u opštini Kraljevo. Neću govoriti o drugim opštinama, pošto dobro znam ša je obećao u februaru mesecu 2006. godine da će raditi u opštini Kraljevo. Tada nije građanima opštine Kraljevo govorio šta je nadležnost Direkcije za puteve Republike Srbije, ostalih javnih preduzeća Republike Srbije, nego je sve to strpao u jedan koš i danas je ovde pomenuo navodno završetak radova na Ibarskoj magistrali u selu Adrani. To je zadatak i obaveza Republičke direkcije za puteve, to je magistralni put, Ibarska magistrala. Nikakve veze nema lokalna samouprava, budžet opštine Kraljevo sa tim. Rekao je da su počeli radovi na izgradnji i asfaltiranju puteva u studeničkom kraju, od Studenice do Rudna i od Ušća do Gokčanice, da ne govorim o onom putu od Ušća do Mlanče koji je raskopan, zahvaljujući ministru Velimiru Iliću, još prošle jeseni. Ti ljudi su bili u mnogo boljoj situaciji, nego kada se uključio navodno u rešavanje njihovog životnog problema, asfaltiranje tog puta, Velimir Ilić. Celu zimu maltene nisu mogli da dođu do Mlanče ili iz Mlanče do Ušća. Razrovani put se pretvorio u kaljugu i ista sudbina čeka i ove koji žive u Gokčanici i na Rudnu. On je obećao žiteljima Rudna da će se za Svetog Iliju peći vo na ražnju i biće verovatno cisterne sa pivom i kladio se tamo sa jednim od tih seljaka. Ja sam pre dve nedelje bio u Ušću, sa tim ljudima sam se sreo na jednom odboru građana Ušća i rekao sam – ministar je sigurno izgubio opkladu i odmah ga zovite neka se sprema, ako bude bio u mogućnosti, 2. avgusta da ispuni obećanje iz opklade. Nije pomenuo ovde da li je zaustavio ono brdo u Popovićima sa CIP-om, stručnjacima CIP-a, ali nije pomenuo da je kandidat, odnosno izabrani predsednik Miloš Babić iz budžetske rezerve preneo 802 hiljade dinara, i to je objavljeno u Službenom listu opštine Kraljevo, SZR iz Kragujevca koja je navodno bušila i sondirala teren u Popovićima da se uradi taj projekat zaustavljanja brda u Popovićima. Nije Nova Srbija ni Velja Ilić dao dinara, ali stručnjaci CIP-a, koji su pod navodnicima iz CIP-a bili, pravili su odmah skice da će sve to biti sanirano i urađeno. Može da se lažno obećava, da se vara, ali to je neprihvatljivo od onoga ko predstavlja državu, ko predstavlja narod, ko je vlast. Ne sme da se zloupotrebljava funkcija ministra. Ministar je danas govorio ovde u prvom licu – ja, ja sam započeo, ja sam to uradio, kao što je govorio u kampanji – ja ću izdvojiti, tu treba dva miliona, četiri, pet, deset, ja ću dati. Odakle ministar daje to, čija to sredstva daje? Da li su to sredstva budžeta Republike Srbije? Ko puni budžet Republike Srbije? Pune građani Srbije, poreski obveznici. Nažalost, pune siromašni građani izvršavajući svoje obaveze. Časno i pošteno izvršavaju obaveze prema državi, prema lokalnim samoupravama, ali nemaju zauzvrat ozbiljnu državu koja funkcioniše po pozitivnim zakonima i, čast izuzecima u Srbiji, nemaju ozbiljnu lokalnu samoupravu koja funkcioniše u interesu svih građana. Očit je primer i opština Kraljevo, kao i mnoge opštine u Srbiji. Šta imamo za primer te pobede? Imamo kandidata, sada predsednika opštine Kraljevo, dr Miloša Babića u Kraljevu. Imamo blokadu lokalne vlasti, imamo primer da od 22. februara, kada je dr Miloš Babić preuzeo, nema izabranog zamenika predsednika opštine, nema ni predloga. Samo dve sednice SO su održane, i to samo da bi se prekidao rok da ne dođe do uvođenja privremenih mera i primenjuje se Zakon o lokalnoj samoupravi. Nemamo izveštaj o radu opštinske uprave za 2004, nemamo izveštaj o radu opštinske uprave za 2005, nemamo izveštaj izvršenja budžeta za 2005, iako je zakonski rok prošao, iako smo tražili kao poslanička grupa SRS u više navrata da se podnese izveštaj odbornicima SO Kraljevo o javnim nabavkama. Opština Kraljevo, moram ponovo to da kažem i zbog prisutnih narodnih poslanika i zbog građana cele Srbije, trenutno je najveća opština u Srbiji, deseta po broju stanovnika, sa preko 20.000 prognanih sa Kosova i Metohije, sa preko 3.000 izbeglih iz Republike Srpske Krajine i Republike Srpske, sa ogromnim infrastrukturnim problemima koji se provlače decenijama, da ne kažem najmanje 20 godina. Kraljevo nema zaobilaznicu, Kraljevo ima samo jedan most na Ibru. Ovo je vezano za sve ovo što se ovde govorilo, pogotovo ministar za kapitalne investicije, a vi, gospodine šefe poslaničke grupe G17, imate menadžera u Kraljevu Nešovića, i on bi trebalo posle dve i po godine da položi račune šta je to radio za opštinu Kraljevo i šta je to učinio, osim onoga što je sa donacijama na Beranovcu zloupotrebio sredstva. To smem odgovorno da kažem. I nametnuo je teret na vrat 20 porodica da plaćaju grejanje od osam do devet hiljada dinara. E sad zamislite, a to su sve socijalni slučajevi, deset porodica, a deset porodica prognanih i izbeglih. Evo ga, ministar se vratio. (Predsedavajući: A i gospođa Radeta se vratila, tako da vi možete da završite, pošto ste hteli vreme dok dođe gospođa Radeta. Evo, sad smo rešili i jedan i drugi problem, tako da vi možete da završite.) Postavljam pitanje, vezano za tender za most kod Beške i tender za most na Ibru u Kraljevu – da li će neke firme sa tašnom i mašnom ili kriminal belih okovratnika i dalje da pljačkaju Srbiju? Oni koji nisu jednu lopatu negde bacili, niti imaju lopatu, ni ona ručna kolica, treba da budu sada navodno izvođači ili graditelji mostova. Nije sposobna "Mostogradnja" da gradi most Beška, nije sposobna "Mostogradnja", iako se javila na tender, da gradi most u Kraljevu na Ibru. Navodno, neka firma je verovatno tamo dobila u Kraljevu most, koja se nikad tim poslom nije ni bavila. A rekli ste u sredstvima informisanja da Evropska banka koja je odobrila sredstva ili kredit za gradnju mosta Beška ne dozvoljava da "Mostogradnja" gradi. Kada se banka mešala u tender i određivala izvođača? I nemojte da varate građane Srbije da banka utiče prilikom izbora izvođača. Nemojte, ministre, da dobacujete. Ministar kaže da ja lažem. Kada se banka, ja vas pitam... Radio sam u "Jugobanci" 24 godine, nikad banka nema pravo, niti se meša u poslove onoga koji koristi kredit, koji uzima garancije ili bilo koji posao preko banke. Banka teži samo da se zaštiti za ono što učini prema onome ko je komitent banke. Takvim istupima u javnosti hoćete da opravdate da hiljade radnika "Mostogradnje" ne dođu do posla, da ne preživi "Mostogradnja", jer će verovatno dobiti neka austrijska ili francuska firma, a ta firma je sigurno, kao što su mnoge firme, osnovana od ovdašnjih navodno biznismena, a u suštini oni samo imaju tamo možda jednu prostoriju sa telefonom, a možda ni prostoriju, nego pečat u džepu. I uzeće dobar procenat, a verovatno će raditi kao podizvođači radnici, stručnjaci iz Srbije. To je realnost. "Mostogradnja" je izgradila stotine mostova i u bivšoj SFRJ, da ne govorim van ovih prostora, i sad "Mostogradnja" nije sposobna da gradi most kod Beške, pa čak nije ni sposobna da gradi most na reci Ibar. To je suština i ono što vi radite; ali, vaš domet sigurno je, i vi ćete, kako stvari stoje, upropastiti sabor u Guči, ali će se verovatno dobro razviti kupusijada u Mrčajevcima. Hvala vam.
Zahvaljujem se, reč ima ministar Velimir Ilić.
Poštovani poslanici, čovek nekoga mora i da sluša i da odsedi jedno vreme. Pitate me zašto izađem. Slušajte, ako neko izađe za govornicu i počne od Kulina bana da priča ono šta ga boli, teško je slušati. Gospodin Četrović je izašao na izbore i izgubio katastrofalno. Da sam toliko dobio glasova u gradu gde živim, ja ne bih više bio u politici. Ljudi ga "počistili" kao metlom i sada u Kraljevu ništa ne valja, a da je on pobedio, sve bi bilo dobro. Čoveče, bre, da si dobar, ne bi bio na mirazu i slušao tamo sve, bio bi domaćin. Neće ljudi da te izaberu, kažu – on je došao. Slušajte vi, ne možete više da vređate svakoga. (Vjerica Radeta, sa mesta: Pijanduro.) Govorili ste da sam ja lopov itd. (Vjerica Radeta, sa mesta: Jesi lopov.)
Gospođo Radeta, kada dobijete reč vi ćete govoriti.
Gospodine moj dragi, ono što ste pričali o Kraljevu, to je takva neistina. Za Popoviće su prebačene pare u vrednosti 10 miliona. CIP je uradio projekte, uradio je pasarele, sve je završeno po projektu koji je dogovoren. Morala je prvo da se uradi projektna dokumentacija, a tek onda se kreće na posao. Neki poslovi se rade zajednički. Neke radi, naravno, kao što je u Adranima, Direkcija, ali velike investicije idu prema Kraljevu. Preko 500 miliona je prošle godine i ove godine uloženo i urađeno od Kraljeva do Ušća. Uloženo je preko 560 miliona investicija. Sada je velika investicija od Kragujevca, Ravnog Gaja, Vitanovac, Vitkovac, Kraljevo, to je ogromna investicija, to je sigurno negde preko 400 miliona. Tačno je da je most na obilaznici završen na Moravi i tačno je da je deo obilaznice završen. Drugi deo ne može da se završi, jer vi tamo stanujete i ne date. Svi to znaju. Vi kočite i ne date da prođe put ispred vaše kuće i mi moramo nekim drugim metodama da prođemo sa putem, jer ste vi tamo miraždžija koji je zauzeo poziciju i ne da da se završe radovi. Pitajte Kraljevčane, tako mi oni kažu – ne da poslanik, to je ispred njegove kuće i u nekom sporu je ta deonica. Drugo, most na Ibru radimo zajedno sa gradom Kraljevom. Vi ovde kukate za "Mostogradnjom". Ljudi su danas meni priznali, izgubili su posao na licitaciji jer nisu uspeli da predaju dokumentaciju. Pošli su zadnji minut, bila je saobraćajna nesreća, isteklo vreme i nisu predali dokumentaciju. Pa nisu mogli da učestvuju na tenderu kada nisu uspeli fizički da predaju dokumenta. Inače, svi smo mi navijali da "Mostogradnja" dobije posao. Da, namestili smo udes, bila je saobraćajna nesreća, poginuli ljudi i namestili smo taj udes, po vama, je l′ tako? Naravno, to vi mislite. Prema tome, gospodo, nemojte ovde da pričamo priče. Da kažem nešto što se tiče Beške. Ova vlada je urgirala da Bešku radi domaći konzorcijum. Preduzeće "Putevi Srbije" su dodelili Bešku "Mostogradnji" i njenom konzorcijumu kao najpovoljnijem izvođaču. To je završena priča što se Srbije tiče. Međutim, u Londonu EBRD je suspendovao konzorcijum zato što bilans nije urađen kako valja, jer su ljudi na konkursu učestvovali u Crnoj Gori, učestvovali u Srbiji, predali dva potpuno različita bilansa za istu godinu, za isto preduzeće i oni su ih diskvalifikovali. Komisija EBRD-a u Londonu je diskvalifikovala konzorcijum zbog falš dokumentacije u bilansu preduzeća. Mi smo urgirali, i ministar finansija i bivši potpredsednik Vlade, ministri, svi smo urgirali i 20 puta smo imali pregovore. Dat je rok "Mostogradnji" da sa EBRD završi taj posao. Nisu uspeli i oni ljudi kažu, radiće sledeći most, biće partneri u poslu ako ne dobiju, ali još nije rešeno. Ja vas stvarno molim, nemojte tako zloupotrebljavati ovu govornicu, paušalno govoriti, ovo ide u javnost, ljudi slušaju i misle da je neko uzeo nekome. Ne, ja od srca navijam za "Mostogradnju". Gospodine, svi poslovi na izgradnji mostova u Srbiji, Bogojevo, Ostružnica i drugi železnički most, dati su "Mostogradnji", uz naklonost i Vlade, i preduzeća i svih nas. Prema tome, nemojte vi sada biti neki veći patriota od mene ili od mojih saradnika. Mi smo danas razgovarali, "Mostogradnji" je dodeljen veliki posao na obilaznici oko Beograda i oni će ovih dana početi radove. Veća je investicija nekoliko puta nego Beška i "Mostogradnja" je zadovoljna i konzorcijum je zadovoljan. Prema tome, molim da budemo vrlo korektni. Ja sam ovde došao da vam dam predlog šta treba promeniti, vaše je da glasate, da usvojite ili ne usvojite, a nemojmo sada pričati o Kraljevu. Znam da vas gotovo boli i da će dugo da vas "žulja", ali šta ću vam ja, ja nisam mogao da vam pomognem. Trudio sam se da što manje učestvujem. Vi ste mene tamo "pljuvali" svako veče. U stvari, vi ste izgubili izbore, jer ste "pljuvali" mene svako veče na lokalnim medijima, a ja nisam bio kandidat. Ne znam zašto ste se vi meni obraćali. Molim vas, ja vas nisam ni poznavao. Bili ste mi ovako simpatičan čovek, sa nekom bradicom, delovali ste na onom posteru vrlo intelektualno, a kada sam vas posle upoznao na medijima, toliko uvreda, toliko neistina. Raspitao sam se o vama i ovo je samo jedan detalj: u banci gde ste radili rekli su mi da ste ukrali preko nekog kredita 100.000 maraka. Vi to treba da objasnite ovde. To nije moj problem, to je vaš problem. Kraljevčani kažu – on ne može ovde nikada da pobedi, mi znamo šta je uradio, da se to politički zataškalo. Je l′ tako, vi to znate dobro. Naravno, posle ste kupili "bosova" odela, dobre cipelice, postali poslanik, počeli ste malo po gradu da se eksponirate itd. Ali, neće vas narod, to je problem. Vi ovde možete da izađete da pričate, ali vidite da neće niko ni da vas sluša. Izađu i vaši. Evo ovde nekoliko radikala, dođu ljudi, dužnost im je da te malo odslušaju. Neću sa vama da polemišem i zato sam izašao. Hteo sam da pričam o zakonu, a vi meni pričate o Vuku Draškoviću, o Ministarstvu inostranih poslova, o nečemu što ja stvarno nemam vremena da slušam. Došao sam ovde da malo popričamo, da vam kažem za Popoviće i za ovo da je neistina. U Rudnu se put radi. Te opklade i to, pa svi znate; vi ste, bre, kao neki seoski abronoša, sve znate ko je sa kim. Vi ste, bre, poslanici. Vi ste srpski poslanik i morate da razgovarate kao poslanik, otmen čovek. Da li znate šta je nekada bio poslanik, brate rođeni, dok vi ovde niste ušli u parlament? Poslanik je bio pojam za Srbiju. Kada kažu došao poslanik, ljudi se "smrznu", izađu da ga čuju. Vi ste, bre, srozali to ime "poslanik", pričate ovde koješta. Ne znam, ova gospođa nešto replicira meni, dobacuje, a ja ne znam sa kog duda je ona spala ovde u Beograd. Ne znam koja je nju mećava donela, ili oluja. Ne znam o čemu razgovarate. Mogu sa vama da pričam o zakonu, o onome što treba da razgovaramo, ali, gospodo, nemam vremena sa vama da pričam od Kulina bana, vi ste dokoni ljudi. Ovde ste rešili penziju da dočekate. Ja vas samo simpatišem, vi ste meni mnogo simpatični, verujte. Ali, verujte da nemam vremena da vas slušam i stvarno vas pozdravljam od srca.
Ministre Iliću, prvo, ministar mora da sluša poslanike. Da li mu se poslanici sviđaju ili ne, to je njegovo pravo. Vi imate prava da odgovorite isto tako kako su i oni rekli, ali imate obavezu da slušate poslanika. (Vjerica Radeta, sa mesta: Alo, majmune, gde ćeš?) Takođe ne dozvoljavam da se ministri nazivaju pogrdnim imenima. Znate, to sam više puta ovde rekao dok sam predsedavao, a molim vas da sednete i jedan i drugi, da svako treba da vodi računa kako kusa da se ne zadavi, ili, bolje reći, svako treba da računa kakvu kašiku uzme, da se ne bi prejeo. To ima veze zato što onaj ko tako govori o drugome nemoj posle da mu bude teško i da plače kada dobije odgovor. Ako dopustiš sebi da drugog vređaš, moraš da istrpiš i uvrede sa druge strane.
Gospodine Anđelkoviću, način na koji vodite sednicu ovog parlamenta je ispod svakog nivoa. Dopustili ste malopre Velimiru Iliću da se ovde izlupeta, da iznese niz gluposti koje, naravno, samo on može da iznese.
Kao što sam i gospodinu Četroviću dopustio da govori šta hoće.
Sad mene pustite, molim vas, a kad završim, onda vi kažite šta hoćete, a ako prekršim Poslovnik, onda mi izrecite opomenu, kaznite me, izbacite me.
Gospođo Radeta, vi ste mene pitali kako sam vodio sednicu i ja sam obavezan da vam odgovorim, po Poslovniku.
Ne možete usred moje rečenice da mi objašnjavate.
Mogu odmah da vam odgovorim na pitanje.
Kad ja završim, onda možete da kažete na koji način ste vodili sednicu.
Molim sve učesnike u ovoj parlamentarnoj skupštini da vode računa šta pričaju, a ako ne vode računa šta pričaju, da istrpe i odgovor sa druge strane.
Dakle, prekršen je član 104. na najgrublji mogući način, i to od strane čoveka koji ni po kom osnovu ne sme ovako da se ponaša u Narodnoj skupštini. Predsedavajući je to tolerisao ne znajući da postoji razlika između narodnog poslanika i činovnika koji se zove ministar Vlade Republike Srbije. Do danas sam, na osnovu primera Velimira Ilića, bila ubeđena da je dovoljno kada ministri u ovu salu ulaze da se tu vrši alko-test, da se donese alkometar, ali posle ovoga danas čini mi se da treba i blesimetar, jer ovoliko gluposti i ovoliko budalaština i način na koji to Velja Ilić iznosi zaista je ispod svakog nivoa. On nekoga naziva abronošama, lopovima itd. On?! Velja Ilić, poznat u Srbiji kao najveći lopov i kriminalac, u stvari, mrtva trka između njega i Dinkića, ali u jednom delu gde on raspolaže državnim budžetom, naravno, Velja je neprikosnoven. Bole njega i krivične prijave, boli njega činjenica da će vrlo brzo da ode sa vlasti i da će posledica toga biti dugogodišnja robija. On priča o nekome ko nosi "bosova" ili ovakva odela?! On, magarac od 50 godina, koji slavi rođendan i leti avionom iznad Čačka. Ko mu je za to dao pare? Gde je to zaradio? Da li mu je to tata ostavio? Ponaša se sa državnim budžetom kao da troši tatine pare. Sve ovo ovde lupeta i priča da bi javnosti Srbije skrenuo pažnju sa državnog udara koji je danas na delu u Srbiji, da bi Vojislav Koštunica još malo produžio životni vek, naravno kad kažem životni vek, ne mislim bukvalno u fizičkom smislu, nego u smislu skore robije i za Dinkića i za Velju Ilića. Čineći njima uslugu, uradio je Srbiji nešto što niko do sada ko je vršio vlast nije uradio. Dakle, gospodine Anđelkoviću, bez obzira kakav će biti vaš odgovor, insistiram da se Skupština u danu za glasanje izjasni o ovoj zaista neverovatnoj povredi Poslovnika i ovom neverovatnom i nedopustivom ponašanju Velimira Ilića, jednog bednika i lopovčine, koji se ovde ponaša kao najobičniji đilkoš u Guči kad se napije, kako se inače ponaša. To i jeste njegovo ponašanje. Mi srpski radikali se nećemo ponašati onako kako se ponaša Velimir Ilić, jer mi to niti možemo, niti umemo, niti želimo, ali ćemo u nastavku ove rasprave govoriti o mnogo interesantnim stvarima za javnost Srbije, a nadam se i za narodne poslanike.
Molim službu da zapiše da se u danu za glasanje glasa o tome da sam ja povredio Poslovnik zato što nisam upozorio Velimira Ilića. Takođe molim, da dodam ja još jednu povredu, da sam takođe povredio Poslovnik zato što nisam upozorio Vjericu Radetu zato što je vređala ministra. Znači, molim da konstatujete i jednu i drugu povredu. Izvolite, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, takođe reklamiram povredu člana 104. Podsećam da sam pre sat vremena takođe reklamirao povredu zbog izlaganja ministra, kada je rekao da poslanici pričaju svašta. Videli ste u ovom govoru, Vjerica Radeta je dosta iscrpno objasnila ministrov govor. Najstrašnije u celoj priči je to što su mu na ovakvo izlaganje poslanici vladajuće koalicije uputili aplauz. I ako je od njih, mnogo je.
Molim službu da i ovo konstatuje kao zahtev o povredi Poslovnika, u danu za glasanje. Gospodine Peneziću, izvolite vi povredu Poslovnika.
Neposredno posle svog govora sam se javio za povredu Poslovnika, ne da nekoga osudim, nego da kažem koliko utiče dobacivanje sa mesta na govornika. Znači, nije dozvoljeno ometati govornika dok je za govornicom. Omakla mi se jedna greška, bolje rečeno lapsus lingve. Znam dobro da sudije daju zakletvu ovde u Skupštini, a ja sam pomenuo Hipokratovu zakletvu, pa se izvinjavam zbog greške. Biće takvih grešaka još, zbunjivanja. Vidite šta se dešava. Čak se zadire i u privatni život ljudi. To nikada nisam uradio i retko ko od nas to radi. Da li neko spava sa ženom na njenom imanju, u njenom krevetu ili u svojoj kući, na svom krevetu, to ne treba da interesuje, pogotovo jednog ministra. Mislim da je to ispod nivoa ministra. Svako dobacivanje, pogotovo ministra koji nema pravo, on ima samo pravo da sluša i da odgovori, nije ukusno, nije kulturno. Prema tome, ovde je samo cilj da se pred javnošću SRS što više isprovocira i da narod kaže – aha, radikali se svađaju. Mi se ne svađamo, samo se branimo od napada sa svih strana. Ako ste toliko jaki, zamolio bih ove što skupljaju potpise da skupe potpise i da pošalju Bogu da prestane jednom ova kiša, oni su moćni, da progreje sunce.
Reč ima gospodin Četrović. Po Poslovniku ili za repliku? Svejedno.
Koliko je bilo mogućnosti, verovatno je sada u toku i neka fudbalska utakmica na svetskom prvenstvu, da građani gledaju ovaj direktni prenos i da vide ko je ministar Vlade Republike Srbije Velimir Ilić. Da li je moguće? Znao sam mnogo bolje njega od vas, a gospodin Baralić ga bolje zna i od mene. Sada da tvrdim ili da negiram ovo što je ministar rekao kada se vratio, da su radovi tu i tu, pa čak i taj put od Studenice do Rudna, a juče je narodni poslanik Baralić rekao da je bio u Studenici i šta su mu rekli seljaci iz tog dela. Sada ja treba da vodim ministra Ilića u Popoviće, u Vrbu, gde je navodno most u februaru popravljan, da od toga nema ništa i da sad demantujem ponovo njega. Demantuju ga činjenice i istina u opštini Kraljevo. Ulaženje u privatni život, gde ko živi, govori prvo o čoveku, ko je taj čovek, a sa druge strane govori o njemu kao ministru, a na neki način govori o celoj Vladi, kakva je to vlada. Različite su životne sudbine ljudi, gde ih opredele da žive, da li u sopstvenom domu, iznajmljenom ili nekom drugom. Nažalost, danas smo svedoci da se potvrdi ona suština, grčevita borba za vlast i po svaku cenu za vlast, a ne radi obaveze i odgovornosti koju ta vlast nosi i na nivou države i na nivou lokalne vlasti. Rekao je ovde ministar Ilić da nije bio po Kraljevu, šta je imao tamo da traži. Četrdeset pet dana je bio, ceo januar i februar, sa svitom iz Ministarstva. Da li treba da mu nabrajam ljude? Sa limuzinama, džipovima. Da li treba da mu kažem gde su bili sastanci, oni koji nikakve veze sa lokalnim izborima nisu imali, iz Čačka, Užica, Novog Pazara, u kojoj kafani, koje su to limuzine bile, šta se tu dogovaralo. Da li o tome treba da govorimo? On misli za one pretnje koje je upućivao u drugom krugu izborne kampanje, kada je tražio da ga provedu pored moje kuće, da je mogao time da me uplaši. Ne, ne žalim što nisam predsednik opštine Kraljevo, znao sam mnogo pre koji su problemi u gradu, u prigradskim naseljima i u celoj opštini, jer rođen sam u Adranima 1949. godine, odrastao u Adranima, gimnaziju završio u Kraljevu, završio Pravni fakultet u Beogradu i vratio se da živim i radim u toj sredini. Znam sve šta je bilo i kako je bilo, znam sada, ali mi je krivo i žao što su takvi kao što je on uspeli da prevare deo građana, da obmanu da će uložiti navodno milijardu i po dinara, a neće uložiti nijednog dinara, nego će dodatno opljačkati kroz budžet opštine Kraljevo, kroz opštinu javna preduzeća, građane opštine Kraljevo, a nijedan problem se neće rešiti. Neće doći ta sredstva. To što priča ministar ovde, Ibarska magistrala ka Ušću, sada ka Kragujevcu, zar ponovo treba da govori da su to obaveze Ministarstva za kapitalne investicije i Direkcije za puteve. Čija sredstva on tu troši? Moraće da položi račune i on, Jocić i ostali za 300 miliona evra kredita za zadnje dve godine. Narodna skupština je dala kontragarancije. Koliko sredstava iz budžeta? Koliko sopstvenih prihoda Direkcije za puteve? Da li imamo negde izveštaj? Juče sam kao narodni poslanik dobio izveštaj Vlade o radu za 2005. godinu. Nekoliko strana imamo, 200 i nešto zakona koji su usvojeni u ovoj skupštini. To je izveštaj o radu Vlade, jedan deo izveštaja. Kada će se ispoštovati Poslovnik da Vlada sedne u prvi red i da položi račune o svom radu pred narodnim poslanicima, pred Narodnom skupštinom, i taj ministar Velimir Ilić u ime takvog ministarstva koje zahvata skoro trećinu budžeta Republike Srbije. Kada će se položiti računi? Dobro sam obavešten o sprovođenju tendera u Kraljevu za izgradnju mosta. Čovek koji radi u Direkciji za planiranje i izgradnju opštine Kraljevo... "Mostogradnja" je na vreme dostavila dokumentaciju i sada ovde čujem priču da su zakasnili, bio saobraćajni udes. Možda je sada pritisak i ucena na te ljude iz "Mostogradnje" da odustanu od tendera, da bi dobili neki koji su samo registrovali neku firmu, imaju tašnu i mašnu i uzeće 15% od 200 miliona, što je početna cena mosta. Da li može ministar da mi odgovori, po ko zna koji put postavljam pitanje, imamo zvanično u izveštaju o radu Direkcije za planiranje i izgradu opštine Kraljevo da je obilaznica oko Žiče koštala 90 miliona, iako taj izveštaj ne treba da bude u izveštaju Direkcije, nisu to sredstva opštine Kraljevo. Jesenas u izbornoj kampanji počeo je sa cifrom od 175 miliona, pa je sišao na 135 miliona, da bi zvanično u izveštaju stajalo 90 miliona, cena tih radova. Da odgovori zašto je poluobilaznica, zašto nije obilaznica. To je pogubno rešenje za opštinu Kraljevo. Nije izdvojila Direkcija, iako je ušlo u budžet i program rada Direkcije za prošlu godinu, 21 milion dinara. Nemojte da se lažemo i obmanjujemo, treba samo istinu govoriti.
Po Poslovniku, Stevica Deđanski.
Gospodine predsedavajući, gospođa Radeta je rekla, a ja bih samo potvrdio da postoji neko pravilo da pijani ljudi ne treba da idu za govornicu. To je osnovno pravilo kojeg treba da se pridržavamo, a pogotovo vi kao predsedavajući Skupštine u ovom momentu. Gospodin koji je ovde malopre bio, koji se predstavlja kao ministar, a liči na pijanog čoveka, u stvari je čovek, i biću vrlo umeren sada, koji ima uporište u svojoj užoj familiji i napao je sve poslanike ovde, izvređao i rekao svakojake nebuloze i neistine. Zahvaljujući takvim ministrima kao što je on i ostalom šljamu koji je posle 5. oktobra došao na vlast sa fantomkama na glavi, paleći Skupštinu, uništavajući srpsku privredu, banke, poljoprivredu i sve ostalo, niko više ne može da poštuje ništa u ovoj državi, zbog takvih ljudi. Znači, trebalo bi da se pogledaju u ogledalo, da se barem umiju pre nego što dođu ovde. Zato nema više nikakve države, zato ste izveli ovih dana državni udar, morate da se talite i stalno ste nekome dužni, stalno nekome nešto vraćate, držite se za fotelju. Takođe je rekao nekoliko stvari: kao, brinu se o našim firmama, o svemu, kaže – urgirali smo da radi "Mostogradnja". Vi ste urgirali da radi "Mostogradnja", urgirali ste da ostane Crna Gora, urgirali ste da bolje živimo, urgirali ste da se pohvataju kriminalci, a cela Srbija zna šta ste uradili, svi znaju i to jako dobro znaju, videćete vrlo brzo. Da ne spominjem sve afere, malo je jedan skupštinski dan da se spomenu sve afere u koje su umešani svi ministri, čast izuzecima. Takođe je rekao jednu stvar, pa bih ga opomenuo, kaže – da je dobio glasova koliko je gospodin Četrović u svom gradu, ne bi bio u politici. Moram da kažem da je u celoj Srbiji dobio 3%, njega neće Srbija, a sada ovde izigrava ne znam šta. Neka izađe na izbore ako je toliko silan i jak, videćete šta će narod da kaže na tim izborima. Pošto je rekao da smo mi pali sa duda, možda smo pali i sa kruške, ali nismo lopuže kao on, hteo bih da se u danu za glasanje glasa o povredi dostojanstva Skupštine od strane ministra Ilića.
Inače, gospodine Deđanski, ja sam predsedavajući Skupštine, nisam saobraćajni policajac i meni u opisu posla ne piše da kontrolišem da li neko ima alkohola, ko se nalazi u ovoj skupštini, niti imam u posedu alko test, niti me to interesuje. Moje je da dajem reč ovde, kada neko pretera da ga upozorim, a isto tako unapred, stalno i često to radim, zamolim sve poslanike da vode računa šta pričaju, jer kako oni diskutuju tako dobiju sa druge strane odgovor. Kada upozorim ne mislim samo na poslanike, nego na sve učesnike u ovoj raspravi. Prema tome, to je pitanje lične tolerancije, a lična tolerancija nije moguća da je predsedavajući sam po sebi nekim kalupom uredi. Reč ima, po Poslovniku, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, reklamiram član 104. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Prekršili ste Poslovnik zato što niste reagovali dok je za ovom govornicom Velimir Ilić vređao poslanike SRS i sve ostale poslanike u Skupštini Srbije. Želim da se o tome u danu za glasanje izjasni Skupština Srbije. Sada bih hteo da obrazložim svoju povredu Poslovnika.
Gospodine Arsiću, samo da vas zamolim jednu stvar, a to je da ste zakasnili. Ja sam tražio da se u danu za glasanje glasa o tome da sam povredio Poslovnik time što nisam oduzeo reč onima koji su govorili ovde, a nisu vodili računa o onome što govore, ali da dodamo još jedan zahtev za glasanje.
Nadam se da će kolege poslanici tada kada bude bilo glasanje o tome dobro da razmisle koje će dugme da pritisnu. Već nekoliko godina unazad, čak i za vreme DOS-a kada je ovde bilo 176 poslanika Demokratske opozicije Srbije, onih revolucionara, još nisam video da se neko na grublji način iz izvršne vlasti, ministar, potpredsednik Vlade ili bilo ko drugi ko nije narodni poslanik, na ovakav način obraća narodnim poslanicima. Mogu da razumem da jednostavno u toj skupštinskoj raspravi neko možda malo padne i u vatru, kaže možda neke teže reči, teže kvalifikacije, ali Velimir Ilić nije od tih. To je samo njegova gluma gde on sebe prikazuje kao velikog ministra, kao velikog političara, a u stvari tom glumom skriva svoje neznanje i lopovluk, dok je na čelu tog ministarstva. To su razlozi zašto se on ponaša tako za ovom govornicom. I, kao ministar, ako ga neko od narodnih poslanika napadne da radi nezakonito, ovu govornicu može da koristi isključivo za to, dakle, da kaže ili da se brani da radi u skladu sa zakonom, ne da vređa narodne poslanike, prvo pojedinačno, čak i da iznosi činjenice koje nisu tačne, a onda vređa i poslanike SRS, smatrajući da je Skupština Srbije izgubila na kredibilitetu od kad postoje poslanici SRS. Onda vređa i vas sve, jer ste na isti način postali poslanici, kao i poslanici SRS, a to je na izborima. A sva sreća što se Velimir Ilić ne pita hoće li ponovo na nekim izborima biti poslanika SRS u ovoj skupštini, a biće ih, u to sam siguran, i biće ih više od 126. Ni Velja Ilić, ni onaj Dinkić koji je zatvarao banke širom Srbije ne mogu tako lako da zatvore SRS. Videćete već na sledećim izborima.
Gospodine Albijaniću, vi za repliku? Izvinjavam se, Poslovnik, pa replika. Izvolite, gospođo Radeta.
Velimir Ilić je za ovom govornicom uvredio mene lično, uvredio poslanike SRS, a onim što je izrekao zapravo je uvredio sve poslanike, jer je rekao da je dostojanstvo ove Narodne skupštine jako, ne znam kako se izrazio, srozano, čini mi se, rekao je, od kada ste vi u Narodnoj skupštini. Imala sam utisak da je mislio na sve poslanike. Naravno, ja to mišljenje ne delim. Mene lično je uvredio zato što je iznosio neke insinuacije koje se tiču mog ličnog života, pitao se odakle sam ja to došla. Nisam rođena u Čačku, ali državljanin Srbije jesam, a to što smetaju Velimiru Iliću Srbi koji nisu rođeni u Srbiji, to je zaista njegov problem i nije prvi put to pokazao, pokazuje on to u kontinuitetu u svojoj politici. Molila bih vas, gospodine Anđelkoviću, da mi objasnite, samo nemojte da me prekidate, već kada završim, kako ste vi to meni mogli oduzeti reč, jer ste malopre rekli da ste vi tražili da se Narodna skupština izjasni o tome da ste povredili Poslovnik, zato što meni, poslanicima koji su se uvredljivo izražavali o ministru, niste oduzeli reč. Vi, gospodine Anđelkoviću, niste imali poslovničkog osnova da to kažete, niti da meni oduzmete reč. Prema članu 107. mera oduzimanja reči izriče se narodnom poslaniku kome su prethodno izrečene dve mere opomene. Vi meni niste izrekli nijednu, a kamoli dve mere opomene. Možda bih se ja uplašila posle vaše prve opomene, pa se smerno povukla sa ove govornice, možda bih zaista izazvala i meru oduzimanja reči i udaljenja sa sednice, ali vi ste obmanuli javnost kada ste malopre rekli da je bilo uslova da meni, narodnom poslaniku SRS, oduzmete reč. Molim da se radi javnosti izvinite zbog toga, da naučite Poslovnik, a ako vam je žao što ne možete da gledate utakmicu, jer ste malopre rekli da se neka važna utakmica igra, onda ili prekinite sednicu ili dovedite nekog drugog potpredsednika ili predsednika. Naravno, tražim, bez obzira na vaš odgovor, da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni da li ste u ovom slučaju povredili, Velimir Ilić član 104. a vi član 107. Poslovnika Narodne skupštine.
Zahvaljujem se. Molim da pogledate stenogram. Nisam govorio o tome da vam oduzmem reč, nego sam govorio o tome da se glasa da li sam prekršio Poslovnik, član 104. Gospođo Radeta, nemojte sa mesta da dobacujete, nisam upotrebio izraz "oduzimanje reči", jer to ne pripada mom vokabularu, a naročito, ja sam strogi protivnik kažnjavanja po članu 107; naprotiv, tražio sam da Skupština glasa o tome da li sam povredio Poslovnik u članu 104, zbog toga što je ovde bilo reči koje nisu dostojne ovog parlamenta. Prema tome, nije bitno sa koje strane, nego je bitno da je bilo reči koje u poslednjih pola sata nisu dostojne ove sale. U članu 104. kao što znate, dakle, vrlo precizno piše da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine, da se jedan drugome obraćaju sa uvažavanjem i nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život poslanika. Prema tome, to su činjenice, ali, isto tako, da ja ne želim da prekidam ljude, niti da im oduzimam reč, a naročito da kažnjavam, niti sam to činio ove tri godine, niti ću ubuduće. Svako će pred javnošću da odgovara za svoje reči. Zahvaljujem se. Po Poslovniku reč ima Miloljub Albijanić, odnosno replika. Inače, obaveštenje: utakmica Španija - Ukrajina i naravno da je to važno za one koji to gledaju, gospodin Albijanić kaže da je rezultat 2:0.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, dakle, imam pravo na repliku, a ona se odnosi na izlaganje od pre pola sata gospodina Četrovića. Želim da kažem, zarad javnosti, a radi se o sledećem: na nedoličan način je prozvan ugledni član G17 plus iz Kraljeva i član Predsedništva G17 plus Jovan Nešović, koji odgovorno i časno obavlja svoj posao menadžera u Kraljevu i zaista sa velikom energijom se trudi da rešava probleme građana. Neću ulaziti u dalje polemike, niti mi je to cilj, ali svakako nije dobro tako se odnositi prema jednom uglednom čoveku iz Kraljeva, a njega Kraljevčani znaju i mislim da je bio red da se povodom ovoga oglasim.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč... (Vjerica Radeta, sa mesta: A ja?) Zar vi niste malopre govorili? Prozvao sam vas kao narodnog poslanika. (Vjerica Radeta, sa mesta: Govorila sam po Poslovniku.)Dobro, ako hoćete da govorite, nije problem, imate vremena koliko hoćete. Ja sam vas prozvao tada jer ste bili na redu kao poslanik, izvolite, nije nikakav problem, ali sam shvatio da ste se javili po, odnosno jer ste bili po redosledu, a gospodin Četrović se javio samo da popuni vreme dok vi ne dođete i ja sam učinio uslugu da ga dopišem, iako niste bili tu. Izvolite.
Hvala, gospodine Anđelkoviću, što ste učinili uslugu javnosti Srbije, što ste dozvolili gospodinu Četroviću da govori dok ja ne dođem, jer zaista je bilo razloga da me moje kolege sačekaju i da se to vreme popuni. Naravno, to nije bilo gubljenje vremena, gospodin Četrović je svakako izneo vrlo značajne stvari za ovom govornicom i to je izazvalo reakciju maligana u Velimiru Iliću i sve ono što se desilo posle toga. Samo da razjasnimo. Vi ste očigledno bili u zabludi kada ste rekli da ste mislili da sam ja govorila, pa da se sada ne stekne utisak da mi meni nešto činite. Ja sam držala Poslovnik u ruci i ovde sam sva u strahu bila kada se Velja Ilić vratio, mislila sam da hoće da me bije, pa nisam smela ni da se okrenem prema vama od straha, da ne dobijem batine od Velje Ilića i onda sam na kraju tog svog izlaganja tražila da se Narodna skupština izjasni o povredi Poslovnika, tako da je potpuno logično da je trebalo da se shvati da sam ja u tom delu govorila po Poslovniku. Samo sam htela da razjasnim da ne bude zabune. Neću u ovom mom delu izlaganja govoriti o ovom šefu drumske mafije Velimiru Iliću. To ću kada budemo govorili o pojedinostima o ovom zakonu, ali moram samo kroz nekoliko napomena da ovde skrenem pažnju i poslanicima i javnosti Srbije. To što se Velja Ilić hvali kako je pobedio njegov kandidat u Kraljevu i Smederevu, to jeste tačno, i kada mi o tome govorimo nije to nikakav žal što se to desilo. Žao nam je građana što su bili u zabludi, što su poverovali kada je Velja Ilić doneo pola srpskog budžeta u Kraljevo i u Smederevo, ali Velji Iliću je krivo što smo mi posle tog uporno obaveštavali javnost da ih Velja Ilić na taj način obmanjuje i da laže građane Srbije. Zato je u Boru vladin kandidat dobio po ušima, pa je bio šesti ili ne znam koji od mogućih kandidata. Zato je u Bujanovcu kandidat SRS imao duplo više glasova nego svi srpski kandidati u Bujanovcu. Zato će tako proći kandidati Vlade i u Ražnju i u Užicu, ali o tom potom. Šta još smeta Velji Iliću? Što nije uspeo da prevari građane u selu Trejak, ko zna da li on zna gde je to selo, iako je bio tamo sa mašinama, pa je u petak rekao – evo, ovaj bager će u ponedeljak početi da radi ako vi budete izglasali za predsednika opštine kandidata Vlade Republike Srbije, a ako ne, ja ovu mašinu vraćam na neko drugo mesto. Zamislite, zaista je u ponedeljak odvezao tu mašinu. Tako Velimir Ilić raspolaže parama građana Srbije. Što se tiče njegove primedbe da li naš kolega Miljko Četrović živi u kući koja je na imanju koje je pripadalo porodici njegove žene ili je to pripadalo njegovoj porodici, to je zaista irelevantno. Miljko Četrović je domaćin, i on i njegova porodica, i na imanju Četrovića živi njegov brat sa svojom porodicom. Na imanju gde živi Miljko Četrović, koje jeste zaista pripadalo njegovoj ženi, odnosno njenoj porodici, Miljko Četrović je uložio mnogo truda i rada i napravio imanje dostojno jednog pravog domaćina u opštini Kraljevo. Miljku Četroviću ne može da se desi ono što se desilo Velimiru Iliću. Mnogi od vas su možda i gledali tu TV emisiju kada su se uključivali gledaoci, bilo je to u vreme izborne kampanje, pa je onda jedna žena rekla – gospodine Iliću, vi ste toliko dobar predsednik opštine Čačak da ja predlažem da se jedna ulica u Čačku zove po vašem imenu. On onako sav se nasmejao, evo Rajko Baralić se smeje, zna o čemu se radi, i Velja Ilić se tako pred kamerama nasmejao, misli žena ga ceni, a kaže – a koju biste to, gospođo, ulicu nazvali mojim imenom? Žena kaže – bilo koju u kojoj se nalazi jedna od vaših kuća koje ste sagradili pljačkom Čačana. To vam je Velja Ilić i o njemu neću više, nego imam potrebu i obavezu, pošto se ovih dana provlače ovako vrlo ružne insinuacije nekih, ja zaista moram opet da upotrebim možda izraz koji nije u skladu sa Poslovnikom, ali ne mogu drugačije da kažem nego bednici i lopovi, koji su svesni da ne mogu sa SRS da se nose ni po pameti, ni po znanju, ni po poštenju i onda su krenuli u neku hajku da ljagaju, da omalovažavaju, da vređaju, da kleveću članove i funkcionere SRS. Jedan takav je danas ovde izneo jednu veliku laž koja se odnosi na Dragana Todorovića, predsednika Izvršnog odbora SRS, laž da je Dragan Todorović krivično odgovoran zbog zloupotrebe položaja, da se štitio imunitetom poslanika u Skupštini Srbije i Crne Gore. Ja sam danas donela dokumentaciju i zaista ću u najkraćem da upoznam pre svega javnost Srbije, a naravno i narodne poslanike da vide kakvi poslanici među nama sede. Najpre ću da vam... C, c, c, zaista je to prava reakcija, koleginice, samo zamalo da vam ispadne žvaka. Dakle, imamo ovde zapisnik Ki broj 2747/03, zapisnik o nalazu veštaka, sačinjen 7. februara 2005. godine od strane sudskog veštaka Andonov Stojana sa Novog Beograda, Bulevar Mihajla Pupina broj 145/98, po nalogu Drugog opštinskog tužilaštva u Beogradu, zamenika javnog tužioca Branka Stamenkovića, a u predmetu optuženih Dragana Todorovića, Ratka Marčetića i Živorada Maksimovića. Ovde imamo na nekoliko strana nalaz veštaka sa svim detaljima, to ću svakako jednom prilikom da pročitam, jer čitaćemo, obaveštavaćemo o ovome javnost u nastavcima, ali sada ću da pročitam mišljenje veštaka koji kaže – veštak je mišljenja da ne postoji krivična odgovornost optuženih Todorović Dragana i Marčetić Ratka iz člana 245. stav 2, a u vezi stava 1. Krivičnog zakona Republike Srbije, jer su sa izdvojenog računa vršene isplate za stanove i reprezentacije iz prenetih sredstava ŽTP Beograd na izdvojenom računu sa kog računa su vršena plaćanja, pa samim tim ne stoji činjenica da su sredstva trošena suprotno Uredbi o uslovima, kriterijumima i načinu korišćenja sredstava za redovno i bezbedno odvijanje železničkog saobraćaja, i za utrošena sredstva za pijaću i termalnu vodu i za izradu idejnog projekta postoji saglasnost Vlade Republike Srbije, a plaćanje je vršeno iz uplaćenih sredstava 0,35 dinara po Uredbi o derivatima nafte, koja su uplaćivana na izdvojeni račun. I za Maksimović Živorada ne postoji krivična odgovornost, pošto sredstva nisu trošena suprotno Uredbi o uslovima, kriterijumima i načinu korišćenja sredstava za redovno i bezbedno odvijanje železničkog saobraćaja. Veštak svoje mišljenje bazira na dokumentaciji u spisu predmeta, obavljenom razgovoru sa inspektorima i neposrednom uvidu u dokumentaciju ŽTP Beograd, kao i datom pismenom objašnjenju od strane stručne službe ŽTP Beograd. Dakle, dame i gospodo, da li treba još neki dokaz da kažemo kako kolege iz ove šifrovane stranke, da prikriju svoje lopovluke, pokušavaju poštene i časne srpske radikale da nazovu lopovima. Posledica ovog mišljenja i nalaza veštaka i kompletno sprovedenog krivičnog postupka jeste rešenje prema osumnjičenom Marčetić Ratku od oca i majke itd., obustavlja se istraga pokrenuta rešenjem istražnog sudije broj Ki 60402 od 23. maja 2002. godine itd., stoji Drugo javno tužilaštvo u obrazloženju. Dakle, ovo isto rešenje treba da, urađeno je, ali treba da dobije i Dragan Todorović. Što se tiče za ovom govornicom izrečene laži da se Dragan Todorović krije i krio iza imuniteta poslanika u Skupštini Srbije i Crne Gore, to je naravno najbednija brutalna laž. Postoji i izveštaj Odbora za imunitetska pitanja Skupštine Srbije i Crne Gore gde je na sednici od 10. juna 2003. godine razmatrano više zahteva nadležnih državnih organa za izjašnjavanje o imunitetima poslanika Zorana Šamija, Ljubiše Jovaševića, Dragana Veselinova, Nade Kolundžije, Vladana Batića, Slobodana Orlića, Dragana Todorovića i Slavice Đukić-Dejanović i svi poslanici u Skupštini Srbije i Crne Gore glasali su za opstanak imuniteta, odnosno da ostane imunitet svim ovim poslanicima zbog krivičnih dela za koja su gonjeni. Evo, ovde je kompletan materijal da sada ne zamaram celu Skupštinu. I stoji da je kada je u pitanju Dragan Todorović jedan glas bio protiv toga; Dragan Todorović je glasao da se njemu skine imunitet, jer Dragan Todorović, kao ni bilo koji srpski radikal, nema ni jedan jedini razlog da se krije iza imuniteta. Što ovde reče jutros Miljko Četrović, da je zaista istina da je Dragan Todorović učinio neko krivično delo, odavno bi on bio u zatvoru, zato što je vaša namera bila posle 5. oktobra ne da smeštate u zatvor nego da ubijate. To vam se, na vašu žalost, naravno, izjalovilo; mislili ste da su svi mogući kriminalci i lopovi. Naravno, to su mislili članovi i neki građani koji su glasali za vas, jer ste ih vi u to ubedili, a vi ste znali i vaši funkcioneri su znali da su oni bili lopovi i u vreme Miloševićeve vlasti i da su nastavili da se bave lopovlucima i posle, odnosno od 5. oktobra. Zaista moram da vam po ko zna koji put kažem – mi srpski radikali ni po čemu ne možemo biti kao vi i hvala bogu da nismo takvi i mi nikada nećemo pretiti svojim političkim protivnicima, ali po ko zna koji put ponavljam, pretimo lopovima i kriminalcima. Lopovi i kriminalci iz Vlade Srbije, i ove i one prethodne i one prethodne, dakle i Koštuničine, i Živkovićeve i Đinđićeve čuvajte se, posle narednih izbora, kada srpski radikali budu upravljali državom, lopovi i kriminalci ići će u zatvor. Mi nećemo kao vi da plašimo mečku rešetom, mi ćemo raditi konkretne stvari, naravno ne Vlada, nego nadležni organi, tužilaštva, organi gonjenja, pravosudni organi. To će biti ono što ćemo mi tražiti od tih organa i nikada niko iz izvršne vlasti neće uticati na te organe i nikada se nećemo služiti lažima, kao što se vi služite. Dakle, posle ovog što sam pročitala, znači, od strane sudskog veštaka utvrđenih činjenica da Dragan Todorović nije odgovoran ni za jedno krivično delo, nadam se da ćete prestati da lupetate da biste skrenuli pažnju sa vaših lopova. Ako to ne budete uradili, ne brinite, imamo mi dokumentacije za svakog ko je zaista lopov i kriminalac.
Hvala vam, gospođo Radeta, živeli. Da, nazdravlja se čašom, a ne pićem, to je sasvim u redu. Dakle, svakako još jednom pozdravljam vaš stav o podeli vlasti. Ko god da dođe na izbore, on će tražiti od onih organa koji nisu izvršna vlast da preduzmu određene mere i ni na jedan način neće uticati. Nadam se da su to svi shvatili. Sada, mislim da će svi vrlo rado zbog obaveza koje su imali shvatiti sledeće obrazloženje: 16. tačka dnevnog reda je Predlog zakona o ravnopravnosti polova, koji je podnela grupa od 15 narodnih poslanika 16. maja 2006. godine. Zbog važnosti ovog zakona predsednik Skupštine je insistirao i poslanici su predložili da to bude odmah na dnevnom redu ove skupštine. Stigao je i veliki broj amandmana. Očito i oni koji su davali amandmane znaju koliko je važno rešavati ovo pitanje. U skladu sa tim, da bi se zakon uskladio sa svim zahtevima, a da to ne produžava tok ove sednice, predstavnik predlagača narodni poslanik Nadica Momirov mi je potvrdila da grupa od 15 poslanika povlači sa dnevnog reda ovaj zakon, tako da oni koji su se pripremali za raspravu, molim, sa ove sednice... Molim? Pardon, izvinjavam se, važno je reći iz procedure se povlači, vratiće se u proceduru posle usaglašavanja, da bi zakon bio dodatno usaglašen i usklađen sa svim zahtevima koje su i poslanici i druge zainteresovane organizacije dale. Dakle, oni koji su se pripremali neće imati potrebe da nastavljaju sa tim pripremama. Pošto na listama poslaničkih grupa (vraćam se na tekući dnevni red) više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Hvala. Zaključujem načelni pretres. Prelazimo na zajednički načelni pretres 14. i 15. tačke dnevnog reda: – PREDLOZI ZAKONA O RATIFIKACIJI UGOVORA O OSNIVANjU ENERGETSKE ZAJEDNICE IZMEĐU EVROPSKE ZAJEDNICE I ALBANIJE, BUGARSKE, BiH, HRVATSKE, BJRM, CRNE GORE, RUMUNIJE, SRBIJE I PRIVREMENE MISIJE UN NA KOSOVU I DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE KFW PO ZADUŽENjU JP EPS (ZA HE BAJINA BAŠTA) Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda po tačkama 14. i 15, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u zajedničkom načelnom pretresu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem, ako se slažete, pošto je to treći put danas konstatacija, da je vreme rasprave po poslaničkim grupama uobičajeno. Zahvaljujem. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o ratifikaciji Ugovora o osnivanju energetske zajednice između Evropske zajednice i Republike Albanije, Republike Bugarske, Bosne i Hercegovine, Republike Hrvatske, BJR Makedonije, Republike Crne Gore, Rumunije, Republike Srbije i Privremene misije Ujedinjenih nacija na Kosovu u skladu sa Rezolucijom 1244 Saveta bezbednosti Ujedinjenih nacija i Predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije nemačkoj finansijskoj organizaciji KFW po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije" (rehabilitacija HE Bajina Bašta). Da li neko od predstavnika predlagača, Radomir M. Naumov, ministar rudarstva i energetike ili Mlađan Dinkić, ministar finansija, žele reč? Da, ministar Naumov. Pre toga samo još jednom da podsetim, molim vas, dakle posle ove konstatacije koju sam malopre saopštio, to znači, ko nije pratio u popodnevnom radu ili nije bio prisutan, danas ćemo raditi samo do završetka objedinjene načelne rasprave o ove dve tačke dnevnog reda, što znači istovremeno da ćemo sutra raspravljati dosadašnju 17, 18. i 19. tačku dnevnog reda. Kada završimo sa tim načelnim raspravama, ako završimo sutra, a pretpostavljam da hoćemo po broju članova koji ovi zakonski predlozi imaju, odnosno izveštaj Anketnog odbora, izbor nosilaca pravosudnih funkcija, u petak onda neće biti sednice. Nastavak će biti izuzetno u ponedeljak početkom rasprave o pojedinostima prve tačke dnevnog reda. Hvala vam svima na strpljenju. Izvolite, gospodine Naumov.
Gospodine predsedniče, gospodo narodni poslanici, danas treba da razgovaramo i raspravljamo o zakonu o ratifikaciji Ugovora o formiranju energetske zajednice. Imam zaista izuzetno prijatnu dužnost da o tom ugovoru i tom zakonu danas kažem nekoliko reči. Ugovor o formiranju energetske zajednice je prvi međunarodno-pravno obavezujući ugovor koji država Srbija sklapa sa Evropskom unijom. Sa jedne strane je Evropska komisija, odnosno Evropska unija, a sa druge strane se nalazi devet zemalja iz regiona jugoistočne Evrope. Ugovor o formiranju energetske zajednice je plod dugih priprema, rezultat procesa koji traje poslednjih deset godina, u koji su uključeni Evropska komisija i Pakt za stabilnost jugoistočne Evrope, institucije koje podržavaju razvoj energetskog sektora u celoj Evropi i zemlje ovog regiona, na bazi sličnih ranijih iskustava kada se uspostavljala Evropska unija i zajednica, kada se formirala jedna zajednica proizvođača uglja i na sličan način rešavali u suštini posredno i politički sporovi nastali posle Drugog svetskog rata, dovela je do stabilnosti i do prosperiteta u Evropi na sličan način posle burnih događanja na tlu bivše Jugoslavije. I međunarodna zajednica i sve zemlje naslednice ovde stvaraju jedan ugovor, stvaraju zajedničko tržište koje će praktično da se poveže sa tržištem Evropske unije i mi dobijamo energetsko tržište koje obuhvata prostor od Turske do Baltika i od Rusije do Atlantika. Takođe je lepa vest da su prošle nedelje u Luksemburgu, na sastanku Ministarskog saveta zemalja Evropske unije EU 25, gde su bili predstavljeni ministri zaduženi za energetiku u ovim evropskim zemljama i ministri zaduženi za istu oblast u zemljama jugoistočne Evrope, počeli već razgovori o implementaciji Ugovora o energetskoj zajednici na potpuno ravnopravnoj osnovi. Tada je i obelodanjeno da Ugovor stupa zvanično na snagu 1. jula ove godine, jer je Ugovor ratifikovala Evropska komisija s jedne strane i šest zemalja potpisnica ugovora sa druge strane. Ostalo je da ratifikuju Srbija, Crna Gora i Bosna i Hercegovina. Kada se ceo ovaj proces završi, mogu zaista da kažem sa ponosom da je to nešto što pokazuje i dokazuje da smo mi u oblasti energetike postali ključni faktor u ovom delu Evrope i vrlo značajan faktor za celu Evropu. Prvi i najvažniji uslov danas svuda u svetu, posebno u Evropi, jeste sigurnost snabdevanja i pouzdanost snabdevanja energijom. Ugovor o energetskoj zajednici predviđa upravo taj momenat, da se stvaranjem jednog energetskog tržišta, koje je inače interkonektivno i tehnički povezano u jednu celinu koja odlično funkcioniše, stvore uslovi za sigurno snabdevanje tzv. mrežnim energijama, dakle, električnom energijom i prirodnim gasom. Posebno je značajan položaj Srbije, jer ona se nalazi na takvom položaju da ima osam energetskih granica, da je vrlo interesantna i sa stanovišta budućih interkonekcija i investicija, da smo mi ti koji služimo i kao most i kao buduća tranzitna energetska zemlja u pogledu prirodnog gasa. Možemo da se povežemo ili se planira da se povežemo, to je Rumunija, Srbija, Hrvatska, do Osijeka s jedne strane, da se izgradi južni krak, gasni krak u Srbiji od Dimitrovgrada do Niša, magistralni gasovodi, kasnije gasifikacija cele Srbije, da se iz Niša kao čvorišta gasifikacija širi ka Kosovu i Metohiji, Crnoj Gori, na jug prema Leskovcu, širi se dalje na zapad prema Bosni i Hercegovini i Hrvatskoj. Po tome postajemo vrlo važan faktor. Da ne govorim o elektroenergetskom sistemu i mreži, da smo mi bili deo tog udruženog sistema do 90-tih godina, pa se zbog ovih ratnih dejstava to poremetilo i raspalo, da bi se pre godinu dana i mi priključili toj zajednici evropske interkonekcije. Dakle, Ugovor o energetskoj zajednici nam daje nekoliko elemenata. Prvo, prvi put u praksi događa se da zemlje potpisnice ovog ugovora preuzimaju kompletno zakonodavstvo koje važi u zemljama Evropske unije u pogledu energetike, zaštite životne sredine, investicija, tržišnog ponašanja, obnovljivih izvora energije, energetske efikasnosti i uvođenja energetski efikasnih tehnologija. To će dovesti do toga da od 2008. godine, naravno, i veći potrošači energije mogu da biraju svog isporučioca energije, a to su tzv. kvalifikovani kupci, a domaćinstva i široka potrošnja negde od 2015. godine će biti u stanju da biraju svog isporučioca energije. Veliki je posao pred nama. Tu ima još mnogo izazova i naravno, još potrebnog normativnog i šireg rada, posebno u oblasti socijalnih pitanja, jer ova događanja sigurno će imati određene takve implikacije. Ali, moram da ponovim da smo mi budući članovi energetske zajednice postali praktično i deo evropske energetske zajednice i time, nezavisno od toga kada i da li će se politički Srbija uključiti u Evropsku uniju, danas je energetika Srbije deo te unije, jer se ovim praktično formira panevropsko energetsko tržište. U okviru svega ovoga potrebne su i značajne investicije. Članstvo u ovom ugovoru daje nam te mogućnosti. Mi ćemo praktično to intenzivno koristiti i u gasifikaciji i u elektrifikaciji ubuduće. Između ostalog, vrlo je važno da se naše energetske kompanije pripreme da budu ravnopravni učesnici u budućoj utakmici na tržištu i uopšte u zbivanjima u Evropi. Između ostalog, jako je važno da se i naši potencijali, naši kapaciteti rehabilituju i, kao što znate, danas je u elektroenergetici situacija praktično najbolja u zadnjih 20 godina, da je vrlo pouzdano i sigurno snabdevanje energijom, kvalitetnom energijom i da su naši kapaciteti, naše elektrane, naša postrojenja rehabilitovani. Planira se i izgradnja novih. Za sve to potrebna su sredstva, a između ostalog, imaćemo saradnju i pomoć i od energetske zajednice. Hvala.
Obaveštavam vas da su ovlašćeni predstavnici za ove tačke dnevnog reda: ispred poslaničke grupe SRS Veroljub Arsić, ispred G17 plus Milka Silajev i ispred SPS Dragan S. Jovanović. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Dragan S. Jovanović, ovlašćeni predstavnik SPS.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, poštovane kolege narodni poslanici, dve tačke dnevnog reda koje kroz ovu objedinjenu raspravu danas obrađujemo, i ja imam utisak, ovo što reče ministar, da su nam danas na neki način prijatne. Iz izlaganja ministra sam dve rečenice zabeležio, smatram ih važnim i na osnovu njih su reći samo nekoliko stvari. Prva je da je ovaj ugovor koji smo potpisali prvi međunarodno-pravno obavezujući ugovor koji je Srbija potpisala sa EU. Druga konstatacija je da smo postali ključni faktor u energetici u ovom delu Evrope, a generalno i u celoj Evropi, da ne kažem neki faktor, ali nezaobilazni faktor. Ratifikaciju Ugovora o osnivanju energetske zajednice jugoistočne Evrope zapravo treba da gledamo kroz ovo formiranje energetske zajednice kao jednu konzistentnu pojavu koja je u skladu sa našim državnim strateškim opredeljenjem, a to je priključenje EU. Praktično, ovo bi moglo da se tumači i kao prethodnica ili ulaznica u tu porodicu u domenu energetike. Treba još reći da na ovakav način, zahvaljujući tom pristupu EU da kroz taj sektorski pristup omogući pojedinim zemljama da pristupe ovoj zajednici i daleko pre sticanja formalnih uslova za priključenje Uniji nama kao državi stvara određene pogodnosti koje su ovog momenta vezane za energetski sektor, a sekundarno ili posledično sigurno imaju pozitivne efekte i na sve druge grane koje su za nas jako interesantne. Ono što je interesantno, to je kakva je sada naša pozicija i u kom smislu se ona popravlja gledajući na članstvo u ovoj energetskoj zajednici? Neki optimistički stavovi čak upućuju na to da imamo šanse da se izborimo za lidersku poziciju u ovom delu jugoistočne Evrope, gledano po pitanju energetike. Da li će ona biti liderska ili neće možda ovog momenta nije ni presudno važno, ali šta je važno? Želim da podsetim ovde na par stvari za koje smatram da su činjenice. Prva činjenica je da smo mi generalno po pitanju restrukturiranja i stvaranja jedne osnove za energetski sektor, uslovno rečeno, imali dve faze. Kada pričam o ovome, govorim o periodu od 2001. godine naovamo. Ministarstvo koje je vodilo energetiku u prve tri godine objektivno je, i to ovako da biram reči, dosta lutalo, bez jasne i konzistentne politike, sa određenim stavovima koji su pokušavali da nam se predstave kao produžetak ili kao transmisija evropskih inicijativa. Očigledno da se nisu dobro razumele energetske potrebe, niti su se dobro shvatali pravci mogućeg razvoja energetike u ovoj državi, tako da objektivno u tom delu, u ovom smislu, i nismo napravili neke naročite rezultate. Drugo, želim da podsetim da je pre dve godine kada smo ovde usvajali Zakon o energetici poslanička grupa SPS imala na taj zakon amandmane. Ti amandmani su se ticali dve stvari i to su dva pitanja koja želim ovog momenta da istaknem kao suštinski važna za status energetike u Srbiji. Prvo pitanje je pitanje strukture, a drugo pitanje je pitanje vlasništva. I sada ću da ponovim ono što često ističemo, što je generalno i naše programsko opredeljenje, a to je da se mi zalažemo za energetiku koja će se strukturirati kao jedan vertikalno integrisani sistem u državnom vlasništvu. Kad kažem državnom vlasništvu, to ne znači da se mi protivimo svakom obliku privatizacije, čak obrnuto, ali u državnom vlasništvu koje će obezbediti paket vlasništva minimalno 51 procenat. Na toj politici će se zasnivati i sva naša dalja delovanja kao poslaničke grupe u ovoj skupštini. Ponovo podsećam da je vlada pre 2003. godine u mnogim segmentima zastupala stavove da treba ići u jedno horizontalno restrukturiranje i, kao posledicu toga, totalnu rasprodaju po segmentima delova energetike, pa do toga, recimo, da su domaća proizvodnja i domaći uslovi privređivanja toliko loši da, otprilike, u nekim delovima to treba i zatvoriti, ukinuti i preći na nabavku energenata isključivo iz uvoza. Činjenica da danas razgovaramo o ratifikaciji Ugovora o osnivanju energetske zajednice jugoistočne Evrope i o našoj poziciji u toj zajednici na najbolji način demantuje stavove o kojima govorim, a koji se tiču bivše vlade. Zašto sam pomenuo amandmane koje smo predlagali na Zakon o energetici, koji, nažalost, tada nisu bili prihvaćeni od većine u ovoj skupštini? U međuvremenu je očigledno, slušajući evropske tonove, došlo da li do nekih reteriranja u stavovima, da li sad mi bolje razumemo te stavove, niti mogu, niti želim u ovoj situaciji da ulazim u to, ali očigledno da ono što sada zastupa Evropska komisija, a što smo čuli i od evropskog komesara posredno, to je da postoji stav da oni smatraju da države ovo pitanje treba da rešavaju manje-više autonomno. Preporuka evropskog komesara je da bi države članice energetske zajednice po ovom pitanju trebalo da se rukovode, kako oni kažu, najboljom evropskom praksom. Mi smo govorili još 2004. godine da je najbolja evropska praksa u ovome, ponavljam, vertikalno integrisan sistem sa većinskim državnim vlasništvom i da se one države koje su eksperimentisale i krenule nekim drugim pravcima restrukturiranja polako vraćaju ovim principima. Gospodine ministre, kad bih hteo da koristim malo više vreme, mogao bih da kažem da je meni, kao pripadniku poslaničke grupe SPS, drago da je Evropska komisija došla na naše stavove. Doduše, trebalo je dve godine, ali dobro. To je bolje nego da smo nastavili u pređašnjim stavovima. Znamo da su neke države u međuvremenu donele i određene dokumente na nivou svojih vlada kojima preciziraju buduće pravce kretanja u ovoj oblasti. U tom smislu mislim da će u ovom parlamentu naša poslanička grupa takođe inicirati donošenje jednog dokumenta, naravno u skladu sa poslovničkim mogućnostima, koji bi trebalo da bude podloga Vladi da eventualno kroz neka podzakonska akta donese dokument koji će na precizniji način definisati pitanja o kojima sada govorim, a ponavljam da su to pitanja restrukturiranja, izgleda sistema i pitanja vlasništva. Ponavljam, u tom smislu mi ne zastupamo isključivo i obavezujuće 100% državno vlasništvo, mada je i to model koji je prisutan u nekim evropskim zemljama, ali se nikako ne smemo odreći tih sudbonosnih 51%. Zašto je to važno? Pokušaću na jednom malom i kratkom primeru da kažem, a vezano je za drugu tačku dnevnog reda o kojoj danas raspravljamo, a to je davanje garancije za ovaj kredit KFW za revitalizaciju, odnosno rehabilitaciju Bajine Bašte. (Predsednik: Da li ćete koristiti i drugih 10 minuta?) Da. Podsetio bih vas na nešto što je ministar Jočić izgovorio pre neki dan kada je davao uvodnu reč uoči rasprave o zakonu o ličnim kartama. Tada je rekao nešto što mislim da je šokiralo dobar deo poslanika, da je negde 2003. godine Vlada dala 100 miliona evra za neku opremu i za obuku kadrova, a trebalo je da posluži izradi ličnih karata. Mi smo tada kao država dali 100 miliona evra za posao koji nije ni bio u izgledu, zakon tada nije ni bio donesen. Neću da analiziram to. Neki elitni ekonomisti, a takvih ima i u sastavu te vlade, koji nam sa ove govornice drže pridike o tome kako treba voditi zemlju, mogli bi da pojasne danas šta znači investirati 100 miliona evra u jedan posao koji tri godine stoji zamrznut i kakav je ekonomsko-finansijski efekat tog posla. Ja mislim krajnje negativan, ali da ne ulazimo u to. Navodim ovaj primer zato što želim da njemu suprotstavim činjenicu da danas raspravljamo o 30 miliona evra za koje praktično treba da damo garanciju nemačkoj finansijskoj organizaciji KFW za kreditni aranžman. Zašto treba da se iskoriste ta sredstva? Mogu da vam kažem da je ta rehabilitacija Bajine Bašte pripremana na sledeći način. O njoj se govori još od 1990. godine, pa su za nju rađene studije, idejni projekti, završne studije opravdanosti, detaljni projekti, angažovan je "Energoprojekt" kao institucija koja će sve to raditi; onda smo svu tu dokumentaciju dali finansijskim organizacijama, pa smo dobili odobrenje tih sredstava, pa je KFW odredio konsultanta koji će se baviti time. Hoću da kažem da se na jedan krajnje ozbiljan način pristupa tom poslu i ta sredstva će se iskoristiti za rehabilitaciju četiri agregata koji su strateški važni za ovu državu. Što reče maločas ministar, i moram isto to da podvučem, elektroprivreda je sistem koji radi u ovoj zemlji i što manje čujemo o njegovom radu to je samo dokaz da on radi dobro i da na dobar i sve bolji način uspeva da investira i ulaže sredstva o kojima danas razgovaramo. Šta ćemo dobiti od te rehabilitacije? Dobićemo pouzdane agregate, dobićemo jeftiniji kilovat-sat, jer se ulaže u revitalizaciju, ulaže se u podizanje stepena korisnosti, ali da ne idemo sada na tehničke pokazatelje. To može da se vidi dosta lako. Bajina Bašta je impresivan objekat. O ceni kilovat-sata bi moglo da se priča dosta dugo i o specifičnom utrošku, o realnoj proizvodnoj ceni, ali zaista Skupština nije mesto za takvu priču. Bitno je da ona sredstva koja se ulože u ovu revitalizaciju imaju opravdanje za svaki cent koji se bude uložio, jer se na vrlo dobar i tehnički pripremljen način radi i organizuje taj posao. Na kraju želim da kažem da se ovakvim načinom podižu svi parametri tehničke efikasnosti, to treba uvažavati i država tu mora da da svoj doprinos u smislu da pomogne takve projekte. Međutim, čitajući dnevni red shvatio sam da je za ovu drugu tačku izvestilac Ministarstvo finansija i očekivao sam da ovde bude ministar Dinkić, pa sam i povodom toga hteo nešto da kažem, samo jednu rečenicu. Ono što u energetskom sektoru danas radimo mora da dobije odziv i od te institucije, mislim na Ministarstvo finansija. Od ministra Dinkića u prošlom izlaganju, koje je imalo veze sa energetikom, čuo sam jednu rečenicu; rekao je da ukupno finansijsko ponašanje javnih preduzeća u energetskom sektoru utiče na makroekonomsku stabilnost i to je sigurno tako, to su veliki sistemi, značajni su za makroekonomsku stabilnost i u pozitivnom, ne samo u negativnom smislu. U tom smislu bilo bi dobro da Ministarstvo finansija malo porazmisli i o nekim elementima finansijskog ponašanja prema energetskim preduzećima i energetskom sektoru, u prvom redu mislim na plate u tom sektoru i na kadrovske stimulative. Imamo veliki problem u energetici što mladi kadrovi koji su napunili 10 i 15 godina radnog staža, koji su izgrađeni, a ne vredi pominjati da takav kadar pored one primarne cene obrazovanja, znači sticanja fakultetske diplome, ako ne više ali bar isto toliko košta da se obuči na specifičnoj opremi na energetskim postrojenjima, koja zaista nije uporediva ni sa jednom drugom industrijom u našim uslovima. To su kadrovi koje moramo na svaki način zadržati i, gospodine ministre, zamolio bih vas da prenesete da je sa ove govornice zamoljeno Ministarstvo finansija da o tome najozbiljnije razmisli u okviru mogućnosti, da se tako i ponaša. Na kraju, Socijalistička partija i njena poslanička grupa će glasati za obe tačke dnevnog reda, za ratifikaciju Ugovora i za davanje garancije na kreditni aranžman.
Reč ima narodni poslanik Milka Silajev, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe G17 plus.
Poštovani predsedniče, poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je materija u kojoj bi trebalo da postoji apsolutna saglasnost svih poslanika, materija gde je postignuta saglasnost svih zemalja jugoistočne Evrope i gde su svi oni potpisali te ugovore. Bila sam na jednom savetovanju u Rumuniji, grupa poslanika iz našeg poslaničkog doma, bili su poslanici iz ostalih zemalja i ukazivano je na značaj jednog ovakvog posla. Ovaj posao je takav da, hteli mi ili ne, Srbija nije mogla da bude mimoiđena jer je na putu, a i orijentacija ove vlade i pojedinih stranaka, da ne kažem svih, jeste baš za to da ova energetska zajednica i bude oformljena. Ovaj zakon je važan zbog toga što će omogućiti da u slučaju nestanka energije u pojedinim delovima jedni drugima pomažemo, a to je vrlo važno, stvara se osećaj zajedništva na ovom prostoru. Ako ni oko čega drugog, neka bude prvo oko energije, a ona je izvor života na kraju, a pokazaće se kasnije da će to biti i voda i možda ćemo na ovom skupu raspravljati i o takvom jednom sporazumu. Evropska komisija je ovaj posao započela početkom 2002. godine i rešila je da značajan deo svojih resursa angažuje za uspeh procesa osnivanja otvorenog tržišta energije, kao najprioritetnije aktivnosti u oblasti energetike i evropskih integracija zemalja jugoistočne Evrope. Rešavanje ove oblasti vodi ka ozbiljnoj reformi elektroenergetskog sektora. Evropska komisija je, kao institucija koja je zadužena za koordinaciju aktivnosti u ovom procesu, u saradnji sa zemljama regiona, postavila ciljeve koji su ambiciozni i normalno da idu ka svim ostalim integracijama, gde je i Pakt za stabilnost; uključeni su i različiti donatori imeđunarodne finansijske institucije. U tom cilju je u Atini 15. novembra 2002. godine potpisan Memorandum o razumevanju od strane ministra nadležnog za energetiku Vlade SR Jugoslavije. Ovim memorandumom je izražena politička volja potpisnika za uspostavljanje regionalnog tržišta električne energije u jugoistočnoj Evropi na principima na kojima se ovo tržište zasniva u EU i formirana nova organizaciona struktura ovog procesa. Radi realizacije ciljeva i sprovođenja odredbi Memoranduma obrazovani su Ministarski savet, Stalna grupa na visokom nivou i Regulatorni forum jugoistočne Evrope za električnu energiju, tzv. Atinski forum. Na ministarskom savetu u Atini 8. decembra 2003. godine potpisan je Memorandum o razumevanju o regionalnom tržištu energije i njegovom uključivanju u unutrašnje tržište energije Evropske zajednice, koji pored tržišta električne energije obuhvaćenog Memorandumom uključuje i stvaranje regionalnog tržišta gasa, kao i zahteve Direktive EU o unutrašnjem tržištu električne energije 2003/54 i Direktive 2003/55. Ovaj memorandum, kao i prethodni, ne predstavlja međunarodno obavezujući akt, već samo izraz političke volje i na kraju i interes određene grupe zemalja. Potpisivanje memoranduma je dalo dodatni podsticaj za pripremu Ugovora o osnivanju energetske zajednice. Pravni okvir Ugovora čini regulativa EU, što znači da ugovorne strane preuzimaju obavezu da usaglase svoje zakonodavstvo sa zahtevima i direktivama Evropske unije koje se odnose na energetiku i zaštitu životne sredine, što je vrlo važno, na šta smo počeli da obraćamo pažnju, što do sada nije bio slučaj, i tokom 2004. i 2005. godine odvijali su se i okončali pregovori. Nakon što je od strana u Ugovoru prihvaćen konačan predlog Ugovora, izvršeno je parafiranje ovog predloga u martu 2005. godine. Proces osnivanja energetske zajednice je drugi naziv za proces osnivanja energetskog tržišta zemalja jugoistočne Evrope i njegovog kasnijeg integrisanja u unutrašnje tržište energije Evropske zajednice, kao strane u Ugovoru, ali i druge međunarodne energetske organizacije i integracije, kao i ostale zajednice. Ratifikacija Ugovora o osnivanju energetske zajednice, a potom i njegovo efikasno sprovođenje, od ogromnog su značaja ne samo za uspeh reformi našeg energetskog sektora i njegovo funkcionisanje saglasno principima EU, već i za ukupni proces evropskih integracija, i to ne samo naše zemlje, već i ostalih zemalja regiona. Ovaj ugovor nudi okvir za saradnju u oblasti energetike između zemalja jugoistočne Evrope, između njih i zemalja EU, i olakšava transfer iskustava i harmonizaciju sa zahtevima EU. Njegovo sprovođenje će ojačati naše odnose sa EU, ali i sa zemljama u regionu, što će biti uzajamno korisno za sve strane u Ugovoru i omogućiće stabilnost i snažan ekonomski razvoj, jer je energija pokretač svih odnosa i celokupnog razvoja društva. Ugovorne strane su se sporazumele da osnuju između sebe tržište električne energije, odnosno prirodnog gasa, na osnovu zajedničkog interesa i solidarnosti, a ovo tržište u narednim fazama može biti prošireno i sa drugim energetskim proizvodima i nosiocima energije. Jedna od važnih pretpostavki je i stvaranje sigurnosnog sistema na nivou regiona za električnu energiju i gas. Trebalo bi da se u Ugovoru predvidi da zemlje pomažu jedna drugoj u slučaju energetske krize, to sam već kazala. Ugovor predstavlja kamen temeljac evropskih integracija u regionu, analogno onome što se desilo u EU u prošlosti uspostavljanjem Evropske zajednice za ugalj i čelik, ali istovremeno i jedan kompleksan dokument, čiji će se sadržaj menjati i širiti sa daljim razvojem energetskog zakonodavstva EU, kao i sa funkcionisanjem institucija energetske zajednice koje se osnivaju Ugovorom, koje bi trebalo da budu potpuno operativne nakon stupanja Ugovora na snagu. U narednom periodu Ministarski savet bi trebalo da zauzme stav po pitanju bugarskog predloga o osnivanju regionalnog energetskog informacionog centra, što ja uvek potenciram, jer to je normalno, kao institucije energetske zajednice, sa sedištem u Sofiji. Sigurna sam da će Ministarstvo rudarstva i energetike nastojati da predloži da neka od institucija energetske zajednice ima sedište u Beogradu. Za ostvarivanje ovakvog cilja bilo bi potrebno pokazati određene komparativne prednosti našeg sistema i našeg predloga. Doprinos Republike Srbije samom budžetu energetske zajednice platio bi se iz sredstava republičkog budžeta za 2007. godinu, što će se navesti, odnosno što će se u zakonu o budžetu i predvideti. Prema proceni koja je dobijena od strane Evropske komisije, iz budžeta Republike Srbije bilo bi potrebno obezbediti maksimalno između 60.000 i 70.000 evra na godišnjem nivou kao doprinos budžetu energetske zajednice. Ministarski savet, čiji je član i ministar nadležan za pitanja energetike Republike Srbije, imaće punu kontrolu nad namenom sredstava budžeta energetske zajednice i načinom trošenja ovih sredstava. Ministarski savet će usvojiti proceduralni akt kojim se posebno utvrđuje postupak za sprovođenje budžeta i za prezentovanje i reviziju računa i inspekciju. Posebno insistiram da stvarno jedan informacioni sistem bude taj koji će imati jedan centar u Beogradu, ali nije samo ovoj oblasti takav sistem potreban, nego nam je potreban u svim ministarstvima, za rad svih ministara. Skoro sam čitala izveštaj Vlade i pomalo sam tužna, jer to nisam našla, nisam videla da su se naša ministarstva trudila da razvijaju informacione sisteme u okviru svog rada. Hvala vam, a mi ćemo kao G17 plus podržati ovaj zakon, što je normalno za Srbiju, a nažalost, ona je zadnja u potpisivanju ovog ugovora, ali to ne znači da neće biti najbolja.
Hvala vama. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Naravno, podržavam apel kada je u pitanju ovaj sistem, ali sve češće podržavam i apel u odnosu na onaj sistem koji je svojevremeno omogućavao da se diskusije prilože ako su u pisanom obliku. Izvolite, gospodine Arsiću.
Dame i gospodo poslanici, saslušali smo one koji su predložili ovakve zakone, one koji podržavaju zakone. Svi ova dva zakona predstavljaju kao neki veliki uspeh domaće Vlade, naše diplomatije, našeg izuzetnog geostrategijskog položaja, da ćemo na ovaj način da rešimo velike probleme u državi, da ne zaostajemo za EU, da u okruženju možemo da budemo ljudi koji ćemo biti na prvom mestu itd. Prva stvar koja se uoči kada se čita naslov Predloga zakona jeste da su ovde potpisnice zemlje jugoistočne Evrope, Predlog zakona je od 5. maja, već tada je Crna Gora sebe smatrala državom, a sam ovakav Predlog zakona nam potvrđuje da se ova vlada nije mnogo borila za očuvanje državne zajednice, jer ovde ne piše ni državne zajednice, piše Republike Srbije i Republike Crne Gore. Kada se dalje pogleda, slažem se, ovde geografski ne može da se pogreši, ovo jesu zemlje jugoistočne Evrope, ali postavljam jedno pitanje – da li ova vlada brine uopšte o Srbima koji ne žive na teritoriji današnje Republike Srbije i o Srbima koji žive na teritoriji Srbije, ali ne uživaju zaštitu svoje države? Savijajte glavu, vama je ovaj ugovor važniji možda od Kosova, nama iz SRS nije. Kada ste potpisali ugovor sa Hrvatskom, da li ste postavili makar jedan preduslov o pravima Srba u Hrvatskoj i zašto se već raseljeni Srbi ne vraćaju nazad? Smeškajte se, gospodine Prodanoviću, vama to možda nije važno, nama iz SRS jeste. Zašto niste insistirali da se u svim naseljima gde su živeli Srbi ponovo vrati struja? Jeste li to mogli da uslovite kada smo toliko važni da se bez nas ništa u ovoj materiji ne može desiti? Niste, nije vam to ni važno. Hrvatska naizgled zbog EU stvara sliku o sebi kako je demokratska država, gde svi uživaju građanska prava. Činjenica je da nije tako, činjenica je da se pravo stanje prikriva, a vi potpisivanjem ovakvih ugovora to prikrivano stanje podržavate. Kažete da se na izradi ovog ugovora radilo 10 godina. Mislim da se najintenzivnije radilo od 5. oktobra. Rezultat intenziviranja priprema za ovaj ugovor jeste cena električne energije. Tada ste pričali da je tadašnja cena električne energije neodrživa, da je cena koštanja mnogo veća i da zbog te mnogo veće cene koštanja moramo narodu da skinemo kožu sa leđa. Čak je i tadašnji ministar Kori Udovički rekla – ako ljudi nemaju para da plate struju, neka prodaju svoje stanove. Da li je u tom trenutku bio važniji građanin koji je bio siromašan ili ovakav ugovor? Vi ste se opredelili za ugovor. To je problem koji ste platili na izborima u decembru 2003, a tek ćete da platite na narednim izborima. Sve ono što ste obećavali u izbornoj kampanji zaboravili ste prilikom formiranja ove vlade i još jedanput ste i ona obećanja koja ste davali prilikom formiranja Vlade ponovo pogazili kada je Vlada počela da funkcioniše. Ovde se priča o vlasništvu nad elektroenergetskim sistemom. Slažem se da elektroenergetski sistem treba da ostane u većinskom vlasništvu Republike, ali čini mi se da ste u mnogim delovima zakasnili. Baš u ovima o kojima pričate i baš u ovim zemljama sa kojima ste potpisivali ugovor veći privatni kapital koji potiče odavde iz Srbije, a koji nije pod našom kontrolom, već je zakupio određene dalekovode i to baš strateški mnogo važne za Republiku Srbiju. Je l′ treba da kažemo ko je to zakupio? Vojin Lazarević i Vuk Hamović. To vi znate. Oni već kontrolišu naš elektroenergetski sistem. Ne može više kilovat da uđe u Srbiju i da izađe iz Srbije, a da oni nama ne ispostave račun. Hoćemo da se vratimo na Srbe koji žive u Srbiji, a ne uživaju zaštitu države? Ne znam da li će i to da vam bude smešno. Potpisali ste ugovor sa Privremenom misijom UN na Kosovu. Koliko ste, gospodo, i vi ovde, bar deklarativno, skakali što u nekim srpskim naseljima nema struje; da li ste se zapitali kada ste taj ugovor potpisivali? Jeste li uslovili da Srbi na Kosovu nisu građani drugog reda, da žive u Srbiji, da moraju da imaju električnu energiju? Jeste bili spremni čak i da, barem deklarativno, Republika Srbija plati te dugove nekoj distribuciji koja postoji na Kosovu i koja eksploatiše naša energetska postrojenja. Kakav ste odgovor dobili? Od toga nema ništa dokle god Srbi ne potpišu ugovore sa kosovskom distribucijom. Jedan od uslova jeste da prihvate i njihove tablice, njihove lične karte, da se odreknu Srbije. Kada ste razmišljali o ovom ugovoru, to vam opet nije bilo važno. Sada ovde imamo ugovor koji je, eto, prvi pisani dokument između Republike Srbije i EU koji je obavezujući. Kolika je cena? Cena je prilično visoka, da počnemo od one najmanje štete, povećanja cene električne energije, do jedne prilično ozbiljnije – da niste zaštitili Srbe koji ne žive u Srbiji, teritorijalno ovoj, i da niste zaštitili Srbe koji žive u Srbiji, ali ne uživaju zaštitu države. Hajde da se vratimo na ovu garanciju za Bajinu Baštu. Tehnički gledano, možemo da raspravljamo da li je ovakva investicija prvo potrebna toj hidrocentrali i da li je, ako je već potrebna, zato morala da se zaduži država. Evo, čuli smo primer da je bivša Vlada Zorana Živkovića potrošila sto miliona dinara na nekakvu opremu koja omogućava Vladi Republike Srbije da u svakom trenutku prati građane. Interesuje me koliko su tu zaradili ministri iz te vlade, na to nam još uvek niste dali odgovor, a smatram da možete, samo da hoćete. Ono je plaćeno iz nekih budžetskih izvora, a sada zadužujemo državu za 30 miliona evra. Da stvar u celoj ovoj priči bude još pomalo tragičnija, baš je ta Bajina Bašta već duže problem u Republici Srbiji, ne zbog njenih tehničkih kapaciteta, mogućnosti, modernizacije, nego je predmet određene zloupotrebe. (Predsednik: Koristićete i drugih 10?) Koristiću i drugih 10 minuta. Znači, prilikom završavanja posla za ovu dvojicu lopuža Vuka Hamovića i Vojina Lazarevića, koji su prisilili, odnosno svojim vezama uticali na EPS da električnu energiju koja je trebalo da bude isporučena Bosni i Hercegovini isporuči Srbiji iz Bugarske i zato što je tada bila podmirena potrošnja u Republici Srbiji, odnosno potrošnja bila manja od uvezene električne energije i one koju kapaciteti mogu da proizvode, baš ta Bajina Bašta je preko svojih prelivnih polja razvila svoju akumulaciju i baš sa tim novcem su i kupovani ovi dalekovodi koji su oko nas ili njihov zakup na 10, 15 i 20 godina. Sada kada smo u jednoj ovakvoj situaciji, iako je taj Anketni odbor Skupštine Srbije nedvosmisleno dokazao... Mada se sporimo oko izveštaja, jer je navodno trebalo da bude angažovana revizorska kuća koja će izveštaj Anketnog odbora da potvrdi. Revizorska kuća nikada nije angažovana, izveštaj nikada nije potvrđen, a ova dvojica mangupa i lopuža ostali su na slobodi i još uvek sa tim istim novcem koji je raznim malverzacijama dospeo do njih mogu da ucenjuju Republiku Srbiju. Zašto ova vlada nije tada postupila kao što je postupila u slučaju Bogoljuba Karića, znači kada je čovek kriminalac počeo da ruši vlast onda je bilo moguće da država interveniše, a kada ova dvojica kriminalaca i dalje rade svoj posao na nezakonit način država ne reaguje. Postavlja se pitanje ko iz države sarađuje sa njima. Evo, više nemate potrebe ni prema državnoj zajednici koju bi štitili pod izgovorom – ne treba kvariti odnose u državnoj zajednici zbog Vojina Lazarevića, pa eto neka se on provuče, važnija je državna zajednica. Eto sada više nema ni državne zajednice, i to ste ukinuli. Znači, koji su razlozi, zašto država jednostavno ne zaštiti svoj interes, zašto ne otpočne postupak protiv te dvojice po Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Zakonu o krivičnom postupku itd? Imate pravo da svu imovinu koja je na nezakonit način stečena i potvrđena presudom, znači pravosnažnom presudom, imate pravo da tu imovinu plenite svuda gde god se nalazi u svetu. Pa završite taj posao, nemojte više da državu zadužujete novcem, pogotovo kada imate načina kako da ono što je oteto od države vratite državi. Očigledno je da vi nemate nameru da tako postupite. Potpuno razumem situaciju, pogotovo gospodina ministra, i on je u tom trenutku na određen način bio u vlasti kada se to dešavalo i izgleda mi da su to, između ostalog, razlozi zašto određeni ljudi još uvek ne mogu da budu dostupni pravdi. Što se tiče ova dva predloga zakona, SRS će glasati protiv ovih zakona, jer na prvom mestu, kada je ovaj zakon u pitanju, zaboravljate i neke druge interese osim energetskih, koji su u ovom trenutku možda važniji. Kada je u pitanju ovaj zakon, em što ste dozvolili da država bude opljačkana, em je i cena električne energije prilično visoka pa možete iz realnih izvora da izvršite tu revitalizaciju sistema. Pogotovo nemamo poverenje u vas kada se pogleda član 3, član 4. Voleo bih da mi neko objasni zašto to tako piše u zakonu. U članu 3. se kaže – otplatu zajma vrši EPS na račun KFW-a, u evrima. Sredstva za otplatu zajma obezbediće zajmoprimac iz sopstvenih prihoda. Zajmoprimac je dužan da sredstva za otplatu zajma obezbeđuje prema planu otplate za svaku povučenu tranšu, u iznosu koji uključuje glavnicu, proviziju na nepovučeni deo zajma, troškove garantovanja i prateće troškove. U sledećem članu 4. dolazi do kolizije. Znači: "Zajmoprimac je dužan da za svrhu raspodele povoljnih kamatnih uslova zajma vrši uplate godišnjih iznosa, u dinarskoj protivvrednosti, na preostali iznos zajma, u skladu sa ugovorom člana 2. zakona. Zajmoprimac je dužan da vrši uplate sredstava iz stava 1. ovog člana u budžetski fond za finansiranje primarnih ekoloških mera u sektoru energetike, kojim će upravljati ministarstvo nadležno za poslove rudarstva i energetike." E sad, dame i gospodo poslanici koji ćete podržati ovaj zakon, baš me interesuje da li ćete da se zapitate zašto se sredstva koja su primljena na osnovu nekog zajma ne vraćaju onome ko je dao zajam, nego se uplaćuju na neke posebne račune Ministarstvu.
Hvala vam, gospodine Arsiću. Da li ima još neko ko želi reč od ovlašćenih predstavnika ili predsednika? (Hranislav Perić: Do koliko radimo?) Molim vas, do završetka. A niste pratili, izvinjavam se, ja sam mislio šalite se. Korektno, moramo jedni drugima da damo obaveštenja. Radimo do završetka načelne rasprave o ova dva zakona. Upravo ću vas obavestiti da je, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja zajedničkog načelnog pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnela poslanička grupa SRS, tri govornika. Dakle, po izlaganju ova tri govornika, ali u pravu ste, treba dati obaveštenje... Molim da mi se kasnije daju imena te dvojice iz ovog nedvosmisleno utvrđenog izveštaja oko koga se svi spore. Hvala vam. Prvo će imati reč narodni poslanik Vjerica Radeta, potom narodni poslanik Milan Veselinović, pa narodni poslanik Rodoljub Gačević. Izvolite, gospođo Radeta.
Dame i gospodo, govorimo o dva predloga zakona. Jedan je o davanju garancije Republike Srbije nemačkoj finansijskoj organizaciji KFW po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije", a drugi je Predlog zakona o ratifikaciji Ugovora o osnivanju energetske zajednice između Evropske zajednice i Republike Albanije, Republike Bugarske, Bosne i Hercegovine, Hrvatske, BJR Makedonije, Crne Gore, Rumunije, Srbije i Privremene misije Ujedinjenih nacija na Kosovu u skladu sa Rezolucijom 1244 Saveta bezbednosti Ujedinjenih nacija. Čuli ste od ovlašćenog predstavnika SRS gospodina Arsića koji su sve presudni razlozi zbog kojih SRS ne može glasati za ove vladine predloge. Samo ću vam reći da smo podneli određene amandmane na predloge ovih zakona, i na ovaj drugi predlog o ratifikaciji ugovora, da ne čitam sve ove države. Tu smo izrazili svoj principijelan stav da ovakav zakon ne treba da bude donet, a takav stav uvek izražavamo amandmanima kada tražimo da se svaki od ovih članova zakona briše. Ovo potpuno svesno i namerno objašnjavam zato što neke naše kolege poslanici, koji valjda ne znaju šta je funkcija narodnog poslanika, često u javnosti izlaze sa tvrdnjama kako bi parlament bio mnogo efikasniji i mnogo brže radio kada ne bi bilo amandmana SRS i, naravno, često nam se prigovara zbog amandmana gde tražimo brisanje pojedinačno svakog člana predloga zakona. Zbog javnosti hoću da obrazložim šta znači kada mi kažemo da svaki član zakona treba da se briše, pa i onaj poslednji član koji kaže da se zakon objavljuje u "Službenom glasniku" itd. To je jednostavno zato što mislimo da ovakav zakon uopšte ne bi trebalo da postoji u pravnom prometu u Republici Srbiji. Kada je reč o davanju garancija Republike Srbije, vezano za rehabilitaciju Hidroelektrane Bajina Bašta, ovde nismo išli sa tom vrstom amandmana zato što nemamo ništa protiv, bar na ovaj način obrazloženog, uzimanja ovog kredita, ako je zaista namera ovakva kako je ovde predviđeno, ali smo podneli jedan amandman na član 4. gde smo tražili da se taj član briše zato što je u suprotnosti sa članom 3. Ne znam, ministre, da li ste vi i vaši saradnici videli šta je suština. Mislim da bi bilo dobro da se taj amandman prihvati. Dakle, suštinski nemamo ništa protiv i ne bismo bili protiv ove garancije, samo kada bi se ispunila ova forma predviđena našim amandmanima. Ovaj ugovor o osnivanju energetske zajednice između Evropske zajednice i svih ovih republika je nešto što mi u SRS nikako ne možemo da prihvatimo. Kolega Arsić je govorio o više aspekata i više razloga zbog kojih je nama to neprihvatljivo. Ali, ovde je jedno vrlo interesantno pitanje. To pitanje smo postavili ministru i Vladi u obrazloženju svih naših amandmana. Ovde stoji da se radi o osnivanju energetske zajednice, pa između ostalog i sa Republikom Crnom Gorom. Naše pitanje je – ko je to u Vladi Republike Srbije 4. maja 2006. godine znao da će Republika Crna Gora biti samostalna i da će se referendum okončati onako kako se okončao? Ministre, nemojte da se smeškate, ovo je suviše ozbiljno. Pročitala sam obrazloženje Vlade Republike Srbije zašto amandman nije prihvaćen; to obrazloženje je poprilično nebulozno i ovakvo obrazloženje možete da napišete nekome ko baš ništa ne razume. Znate, ako ste ovo uputili narodnim poslanicima koji su i obrazovani, pametni, znaju da razmišljaju svojom glavom, onda zaista nemojte sa nama da se igrate. A vi koji se smeškate na to da smo mi pametni i obrazovani, ako hoćete, možemo da uporedimo diplome, drage kolege, što se tiče obrazovanja i zvanično završene škole. Što se tiče šireg obrazovanja, poznavanja ove materije i svih drugih materija, što se tiče pameti, visprenosti itd, nemojte da pokušavate da se sa nama takmičite, zaista to ne može da se uporedi, znate, mi smo srpski radikali. Dalje, interesantno je ovo što je ministar ovde rekao da je ovo prvi obavezujući ugovor. Ne znam zašto se vi time hvalite i čime možete da se pohvalite ako je ovo prvi od obavezujućih ugovora u okviru tih raznih ugovora u okviru integracija u Evropsku uniju. Ako ništa do sada niste postigli kao Vlada, bilo bi stvarno bolje da niste ni ovo, jer ovaj ugovor podrazumeva ono što ste vi govorili i sami kada ste pre mesec ili dva dana u javnosti obećali građanima Srbije i rekli da ste vi vrlo ponosni što ćete biti ministar koji će nakon zaključenja ovog ugovora, naravno parafraziram vas, u Srbiju uvesti ekonomsku cenu energenata. Ministre, to nije dobro. Nije dobro zato što u Srbiji, nažalost, nema ko da plaća ekonomsku i evropsku cenu energenata. Pretpostavljam da vi u Vladi komunicirate, bez obzira što ste podeljeni po feudima, po strankama, ali pretpostavljam da s vremena na vreme razgovarate i da vam kolege koje prate neke druge oblasti kažu koliko je u Srbiji nezaposlenih, koliko je u Srbiji siromašnih, koliko je u Srbiji građana koji žive ispod egzistencijalnog nivoa, koliko je zatvorenih fabrika, koliko su male penzije. Ministre, sa svim tim parametrima pretiti građanima ekonomskom cenom energenata, u najmanju ruku je neozbiljno. Malopre sam vam u šali dobacila, a sada vam kažem ozbiljno da je ovako nešto radila Kori Udovički kada je bila ministar, pa je tada rekla građanima da ako ne mogu da plate struju, prodaju stanove, pa da plate struju. Ako su tada poslušali Kori Udovički i rasprodali stanove, ne znam šta će sada da prodaju da plate ovu vašu struju. Možda ćete vi da preporučite da prodaju bubrege da plate struju, pošto, nažalost, često u novinama imamo i takve naslove da građani zbog nekih obaveza prema državi nude na prodaju bubreg, da bi platili neku obavezu koju imaju prema državnom budžetu. Svaki dan se preti građanima Srbije po štampi da kreće Elektrodistribucija sa makazama prema neredovnim platišama od ovog iznosa do nekog tamo iznosa. Ne možete tako, ministre. Naravno, znamo mi da građani treba da ispunjavaju svoje obaveze; za razliku od nekih koji su bili vaši koalicioni partneri, nikada građane nismo pozivali na građansku neposlušnost. Kada smo bili protiv nekog nameta, poreza i poskupljenja, govorili smo to za skupštinskom govornicom, ali nikada nismo rekli građanima da ne plaćaju svoje obaveze. Ne kažemo ni sada građanima da ne plaćaju struju, ali kažem vama, ministre, građani nemaju od čega da plate struju. To je problem Vlade, odnosno trebalo bi barem da bude problem Vlade Republike Srbije. Ako je ovo jedan od uslova Evropske unije, volela bih da vas pitam – kada ste prihvatili ovaj uslov, a pretpostavljam da ste vi pregovarali u ime Vlade Republike Srbije, da li ste rekli gospodi u Evropskoj uniji koji je uslov Srbije prema Evropskoj uniji? Znamo mi dobro, znaju oni, a valjda znate i vi, da Evropska unija strateški jeste zainteresovana za Srbiju, za naše strateške položaje i da bismo se priključili tim integracijama oni nama postavljaju raznorazne uslove, vi ih prihvatate, i mnogo više nego što se od vas često traži, ali bih volela da čujem da je neko iz Vlade Vojislava Koštunice rekao u tim razgovorima – prihvatićemo, gospodo iz Evropske unije, sve vaše uslove, ali od vas očekujemo da prihvatite jedan jedini uslov Srbije, a to je teritorijalni integritet Srbije, a to znači Kosovo i Metohija u okviru Srbije. Možda bi bilo dobro da preporučite vašim kolegama koji razgovaraju da na taj način razgovaraju i da na taj način stavimo do znanja i toj EU šta je nama prioritet i da smo zarad teritorijalnog integriteta Srbije spremni tada čak i na ovakve ustupke. Ako će od nas samo da traže ovakve stvari i da i dalje srljaju naši građani u nemaštinu i bedu, onda ne znam ni koja je uloga Vlade, ni šta će uopšte ovakva vlada građanima Srbije, pogotovo što danas građani Srbije, opet moram da ih podsetim, zapravo nemaju državu. Jer, u ovoj državi je izvršen državni udar, u Vladi Srbije sedeli su neki ljudi koji ovde nisu izabrani za ministre, jer u ovom parlamentu nije donet zakon o izmeni Zakona o ministarstvima. Srbija nema ministarstvo odbrane, Srbija nema ministarstvo spoljnih poslova, ali su sa vama sedeli, da li je tako, gospodine Naumov, Vuk Drašković i Zoran Stanković. Ko ih je uveo na sednicu Vlade, šta su tamo radili, u kojoj ulozi, to ćete zaista morati da objasnite građanima na vanrednim parlamentarnim izborima. Kada ste obrazlagali ova dva predloga Vlade, ministre, rekli ste da je ovo jedna od lepih vesti. Stvarno ne znam šta je to vas toliko oduševilo, koja je to lepa vest. Kada ste zaključivali ovaj ugovor o osnivanju energetske zajednice između Evropske zajednice i svih ovih nabrojanih republika, da li ste pitali Republiku Albaniju zašto se preko Šiptara na Kosovu i Metohiji mešaju u našu zemlju i u našu unutrašnju politiku; da li ste pitali vaše kolege iz Hrvatske da li imaju nameru da sednu za sto i da razgovaraju o oslobađanju Republike Srpske Krajine, koju su oni okupirali; da li ste kolege iz BiH upitali dokle će da kriju broj pobijenih Srba u Sarajevu? Ministre Naumov, mnogo toga ste imali da ih pitate i bilo bi dobro da jeste. Kad sve te stvari raščistimo, onda smo mogli da razgovaramo i o ovakvom ugovoru. Zaista nemate razloga da budete ponosni što je ovo neki prvi zvaničan, kako vi rekoste, obavezujući ugovor. Još jedanput obaveštavam građane Srbije da ovaj prvi obavezujući ugovor znači poskupljenje cena energenata, a kako će to da plate, neka im je Bog na pomoć.
Reč će imati narodni poslanik Milan Veselinović, pa Rodoljub Gačević. Pre toga, po članu 27. Poslovnika, gde je obaveza predsednika da se stara o blagovremenom i usklađenom radu radnih tela Narodne skupštine, upozoravam sve one koji su plaćeni od strane građana Srbije, preko Službe Narodne skupštine, koji rade kao sekretari radnih tela, oni su obavezni da pomažu odborima, poslanicima i poslaničkim grupama. Ako poslaničke grupe žele, i to jasno kažu, da stave do znanja potrebu, iskoriste time svoje pravo na osnovu kog predstavljaju građane, da se jedan zakon u celini ne usvoji i to hoće da stave preko amandmana, umesto da se troši novac građana Srbije, obaveza je tih zaposlenih da skrenu pažnju da je to moguće jednim amandmanom, a ne da vređaju narodne poslanike i da oni potpuno, bez ikakvog razloga, mada imaju jasan politički stav i pri tome dovoljno obrazložen, troše i novac i vreme i predlažu amandmane kojima se briše pojedinačno svaki član, čitavim nizom amandmana. Nema potrebe. U skladu sa tim, izvolite i vi, gospodine Periću, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, javio sam se po Poslovniku, a ujedno i da postavim jedno poslaničko pitanje, možda i ministru, a možda i nadležnim službama, da u nekom razumnom roku daju odgovor na ovo pitanje, a to je da li je po zakonu da distribucija obračunava kamate potrošačima? Da ne bih dužio i objašnjavao šta je bolje za distribuciju da li da naplati glavninu, ima i druga sredstva, znači, ko ne plaća struju može da dođe do isključenja. Ako je stabilno vreme, ako se novac mnogo ne obezvređuje u datom roku, mislim da nema opravdanja za obračunavanje kamate. Prema tome, nadam se da će na ovo pitanje neko da odgovori. Znači, po kom zakonu može distribucija da obračunava kamatu građanima, tj. potrošačima električne energije? Da li ovim zakonom, ako potpisujemo ovakav ugovor sa zemljama u okruženju, da li u praksi ima da i u tim zemljama postoji kamata? Ako hoćemo i šire to da vežemo, mislim da treba da pratimo zbivanja i u drugim zemljama.
Gospodine Periću, ako sam dobro razumeo, tražite i odgovor na poslaničko pitanje? Moram da vam skrenem pažnju, pre nekoliko dana smo tolerantno to konstatovali, ali još jednom. Ovo je vanredno zasedanje. Po članu 168, za vreme vanrednog zasedanja na sednici Narodne skupštine mogu se postavljati poslanička pitanja samo ako je predlagač vanrednog zasedanja to predvideo u svom zahtevu. Budući da nije, svejedno, kao i pre nekoliko dana, i sada ćemo zamoliti službu i biće vam ujutru dostavljeno da proverite, ako nije jasna definicija poslaničkog pitanja. Molim vas da vodimo o ovome računa i da se na taj način ne javljamo po Poslovniku, već kroz prijavu, onako kako su to uradili prethodni govornici, prethodnog dana, mislim da je gospodin Četrović to iskoristio, i još neko iz poslaničke grupe, da kroz temu postave pitanje, jer ministar nije nadležan, a to je ključna stvar u ovom slučaju, nije nadležno Ministarstvo energetike. Zbog toga vam skrećem pažnju. Ili da proba usmeno da odgovori. Naravno, zamolićemo ministra posle pauze. Isto tako, sada će biti jedna mala pauza do 18.05. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa raspravom u načelu objedinjenih tačaka dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Milan Veselinović, pa narodni poslanik Rodoljub Gačević.
Dame i gospodo narodni poslanici, prisutni, pošto vidimo da narodnih poslanika iz vladajuće koalicije nema, jedino nas nekoliko radikala, ali eto ministar je tu...
Molim vas, nemate razloga da vređate dostojanstvo Skupštine iznošenjem netačnih podataka, a isto tako znate da po Poslovniku nije neophodno da svi koji prisustvuju raspravi budu u sali. Kao što vidite i sami, ako pogledate, ima poslanika i jedne i druge opcije, ali važnije je da ne delimo na taj način poslanike.
Nisam vas razumeo, u stvari ovde vidim samo dva poslanika iz vladajuće koalicije. Izvinjavam se njima dvojici, a možete i sami da vidite da su poslanici SRS koje interesuje ovaj zakon i svaki koji je na dnevnom redu i normalno da o tome diskutujemo i obrazlažemo. Mislim da nije važnija utakmica od ovih zakona koji tište sve građane Srbije, posebno ovaj predlog zakona koji se odnosi na energetiku i energetski sistem Republike Srbije. Naime, kao i većina zakona koje ste do sada predložili odnose se uglavnom ili na neke nove namete koje predlaže gospodin ministar finansija Dinkić, pa sada njegovim stopama ide Velimir Ilić, ili neko pridruživanje Evropskoj uniji ili usaglašavanje zakona sa Evropskom unijom, a građani Srbije sve teže i teže žive iz dana u dan. To možemo da vidimo i da se uverimo idući od grada do grada, gledajući mnoge radnike koji ne znaju kome da se žale, kome da se obrate. A kada je u pitanju energetski sistem Srbije i elektrodistribucija Srbije, ona uglavnom u našoj zemlji ima monopol. Idu po kratkom postupku, seku se žice i tako građani Srbije ostaju bez električne energije širom naše zemlje. U to se možemo uveriti svakodnevno. Odmah bode oči sam predlog zakona gde se predlaže ratifikacija Ugovora o osnivanju energetske zajednice između Evropske zajednice i Republike, počev od Albanije, zemalja jugoistočne Evrope, ali bode oči i Republike Crne Gore, a onda Srbije i Privremene misije UN na Kosovu u skladu sa Rezolucijom 1244. Moram da pitam ministra, predlagača ovog zakona, pošto je ovaj zakon ranije predložen, znači da su oni služili kao paravan odvajanju Srbije i Crne Gore, što su moje kolege poslanici pomenuli u prethodnom izlaganju, ali ovo sklapanje ugovora sa Privremenom misijom UN na Kosovu i Metohiji, pozivaju se na Rezoluciju 1244, kao da smo zaboravili šta se dešava na Kosovu i Metohiji, koji su problemi građana, pre svega nealbanaca, a najviše mislim na Srbe koji su u protekle dve godine doživeli sve moguće patnje i diskriminaciju od strane iste misije UN (ili kako ih mi srpski radikali nazivamo – okupatori); da Srbi uglavnom u srpskim enklavama nisu imali električnu energiju u najtežim zimskim danima kada je temperatura bila ispod 15 stepeni; da država Srbija, koja je uglavnom izvozila struju Kosovu i Metohiji, nije mogla naći snage, niti umeća da uslovi tu misiju UN da obezbedi Srbima električnu energiju, što je osnovni uslov za život. Nažalost, to se nije desilo ni prilikom sklapanja ovog ugovora između zemalja jugoistočne Evrope sa tom energetskom zajednicom. Trebalo je usloviti pre svega ovim problemom, pa onda potpisivati ovakve ugovore sa Albanijom, predstavnicima Kosova i Metohije, Hrvatskom, Bosnom i Hercegovinom i ostalima iz našeg okruženja koji nam ne misle dobro, a to se pokazuje i na prostoru Hrvatske gde iz dana u dan iseljavaju Srbe ili ih pokrštavaju, a da ne govorim o njihovom genocidu koji su načinili nad srpskim narodom i Republikom Srpskom Krajinom. Smatram da je bilo ljudski i dostojanstveno od strane države, Ministarstva energetike i rudarstva da spreče ovakvo potpisivanje zbog ovih odnosa između naše zemlje i okruženja u kojem živimo. Pošto je ministar Naumov ovde, ja sam iz krajeva raške oblasti, iz Novog Pazara, posmatramo poslednjih godinu i po dana da po najvećim rudnim bogatstvima između Kosovske Mitrovice, Zvečana i Novog Pazara vršljaju nekakvi istražitelji nekakvih američkih firmi koje nažalost prate i podstiču u radu nekakvi naši instituti za energetiku i rudarstvo iz Beograda. Ta iskopavanja se vrše na planini Rogozni već više od godinu dana. Ne znam ko je dao tu saglasnost. Znam da se radi o velikom novcu koji je uložen na tom prostoru, ne zna se sa kojim ciljem, ali sigurno znam da žele da eksploatišu naša rudna bogatstva u inostranstvo, pa čak neće vršiti njihovu obradu i preradu u našoj "Trepči" ili u Zvečanu, nego čujem da to rudno bogatstvo voze u Bugarsku i tamo vrše preradu rude. Mislim da to treba sprečiti ili bar videti koji je interes naše zemlje da tako nešto dozvoli ovim strancima, a posebno Englezima i Amerikancima koji su tradicionalno vezani za naša rudna bogatstva, a nije slučajno da se Englezi hvale kako su otvorili rudnik "Trepča" i da je njihov strateški interes da crpe naša rudna bogatstva sa tog prostora. Ovaj zakon ne treba mnogo komentara, ako se kaže u izlaganju ministra da je to prvi međunarodni obavezujući ugovor, normalno ugovor koji je već Vlada Srbije potpisala, i da iza tog ugovora stoji međunarodna organizacija, evropska energetska organizacija. Pitanje je u kakvom će se vlasništvu naći naš energetski sistem, pre svega Elektrodistribucija Srbije i uopšte sva naša energetska izvorišta, kako rudna tako i sva druga. Mi srpski radikali uvek smo se zalagali da niko nije protiv stranih ulaganja u našu privredu, pa i u energetski sistem, ali da taj odnos bude uvek zadržan na 51% u korist države Srbije, jer su to vitalni interesi države Srbije, kako na tom polju energetike tako i kod naftnih derivata. Ako ste uspeli za ovo vreme, počev od Vlade Đinđića, pa Živkovića, pa sada vaše, da sve rasprodate, ako još rasprodate taj energetski sistem, NIS parčate deo po deo, pitam se zašto bi vam onda trebala Vlada Republike Srbije kada može da se napravi konzorcijum od tih stranaca koji će da kupe naša rudna bogatstva, prirodne resurse i onda mogu sami da oforme vladu, a mi da budemo poslušnici ili, kako bi naš narod rekao, čipčije u svemu tome. Te hvale kako je to uspeh za Ministarstvo energetike, da će biti bolje snabdevanje energijom, gasom, da će gasovod ići od Bugarske, Niša, pa dalje prema Hrvatskoj, da smo ravnopravni učesnici u svemu tome, da ćemo posle 2015. godine uspeti da dođemo do te mere da će naši potrošači moći sami da odlučuju ko će da ih snabdeva energentima i električnom energijom, to su stvarno pohvalne priče i to su priče za predizbornu kampanju. Mislim da to ministar Dinkić uvek pominje, i to su lepe priče, ali nikako da siđemo među građane Srbije i vidimo kako oni žive, da li su u stanju da plaćaju električnu energiju i dokle će biti ta neusklađenost u odnosu cene struje i uopšte standarda i života građana Srbije. Plašim se da ovakvim potpisom i ugovorom ne budemo mi štetovali i da cena struje ne bude mnogo veća prema evropskoj ceni, a što se ne može uskladiti nikako sa standardom građana Srbije. Mi srpski radikali u to opravdano sumnjamo i zato kažemo da ovaj zakon nije opravdan i da ne treba potpisivati ovakav ugovor kakav je, bez prethodnih uslova, da vidimo šta ćemo mi dobiti kao država Srbija i oni građani koji ne žive u državi Srbiji, nego izvan države Srbije. Sećamo se onih kvazidemokrata, koji sebe nazivaju, sećate se, ′96-′97. godine pozivali su građane Srbije da ne plaćaju struju i TV pretplatu. Isti, vi ili vaši istomišljenici, danas vladaju državom Srbijom, a tu je i ovaj uzurpator Vuk Drašković koji je načinio državni udar, ušao je silom u Vladu Srbije, bez odluke najvišeg zakonodavnog organa Republike Srbije, on je tada bio kolovođa zajedno sa ostalim demokratama, sećamo se bojkota u Nišu, Beogradu, Kragujevcu itd. Mi srpski radikali nećemo pozivati građane na bojkot i na neplaćanje dažbina i obaveza prema državi Srbiji, ali ćemo uvek apelovati i pozivati građane da se suprotstave jednoumlju i nekim nametima koje ne mogu da plate. To je ono što treba građani da urade, taj otpor se mora dati ovoj vlasti ako nastavi ovakvim putem, pre svega od ministra Dinkića koji je gotovo sve fiskalizovao, čak i nas žive ljude koji idemo i koristimo vazduh ili neki drugi deo, nas će fiskalizovati; čak pokušava i neka građanska i politička udruženja da fiskalizuje, da jednostavno naplati carinu i porez. A da ne govorim o Ministarstvu za kapitalne investicije, gde se najveća svota novca sliva, gde Velimir Ilić govori – ja to pravim, pravim ovaj put, pravim onaj, kao da su mu to pare dedove, kao da nisu pare građana Srbije. A sada i u energetskom sistemu i kod napajanja električnom energijom, pre svega kod plaćanja struje, stvarno je enormna cena, koju građani ne mogu da podnesu. Da ne govorim o malim i srednjim preduzećima koja duguju ogromne količine novca, a to su kamate, i normalno da ta preduzeća moraju da idu u stečaj. Većina državnih preduzeća u stvari je otišla u stečaj ili je sve privatizovano u bescenje, baš zbog velikog i ogromnog duga prema distribuciji Srbije. Mi srpski radikali podneli smo amandmane koji bi izmenili ovaj ugovor i ovaj zakon koji ste vi predložili, verovatno ih nećete prihvatiti, ali apelujemo na vas da još jednom razmislite da li će ovakav zakonski projekat doneti dobro našoj zemlji, ili zlo, što će se teško moći ispraviti kasnije. U tom smislu, ukoliko ne prihvatite naše predložene amandmane i ne uvažite naše argumentovane diskusije, normalno da mi srpski radikali nećemo glasati za ovaj zakonski projekat.
Reč ima narodni poslanik Rodoljub Gačević, a potom narodni poslanik Zvonko Mihajlović. Molim vas, pre nego što se da na štampanje stenogram, da se konsultuje gospodin Veselinović, nadam se da će odustati od tvrdnje da je Srbija izvozila struju na Kosovo, jer bi to bilo pozivanje na rušenje ustavnopravnog poretka. Izvolite, gospodine Gačeviću. Nadam se da je lapsus. Zbog toga i molim da ne ostane u zapisniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, naravno, slažem se sa činjenicom da Srbija ima izuzetno povoljan geografski položaj kada je u pitanju umrežavanje mreže prenosnika električne energije i uopšte energetsko umrežavanje, znači, i plinovoda, naftovoda itd. Srbija je u tom pogledu nezaobilazna, bilo kako da se uzme u obzir. Sa druge strane, ima tu jedan veliki problem što smo u tom položaju predmet spoticanja novog svetskog poretka i naravno, ne samo da smo napravili kuću, kako je neko davno rekao, na svetskom putu, nego i na jednom važnom naftovodu koji ide od Bakua ka Jadranskom moru, odnosno američkom, i iz tih razloga smo predmet pritiska, parčanja, jer SAD ne žele neku moćnu Srbiju koja bi eventualno mogla zatvoriti i zaviti ventil njihovom naftovodu, već traže male marionetske države da bi ispunjavale njihove interese. Iz tog razloga, 1999. godine, bez obzira na izgovore, bili smo predmet besomučnog i divljeg bombardovanja i uništavanja naše elektroprivrede, celog potencijala, i mreže i prenosnika, i naravno da su to dalekosežne posledice, još neprevaziđene, i po naš privredni, a pre svega mislim na elektroprivredni sistem. Ovo sam namerno rekao, ako već želimo da pravimo ratifikaciju ugovora sa ovim zemljama okolo, dakle, sa EU, svakako bi trebalo, da bismo bili u ravnopravnom položaju, tražiti od njih da namizvrše obeštećenje da bismo izvršili popravku mreže, pre svega prenosnika električne energije, a naravno i onih drugih resursa koje smo imali, hidrocentrala, trafostanica itd. Inače, imam dojam da je ova ratifikacija potrebna više da bi se poslužili teritorijom, odnosno prenosnicima i eventualno potrošačima skuplje električne energije, a manje da bismo mi bili izvoznici električne energije, jer nemamo sada potencijale za proizvodnju električne energije. Ako pogledamo situaciju od pre 20 ili 30 godina, nekada smo bili moćni proizvođači i izvoznici električne energije; u gornjim tokovima naših reka imali smo akumulaciona jezera, a sada je tu više blata i nema više hidropotencijala, tu ću vam navesti kao primer reku Lim, Drinu itd. Dakle, bilo koji gornji tok reka bio je makar malo iskorišćen, a sada više nemamo te mogućnosti, zato što su pokrivene, tu i tamo na nekim prostorima, ali u donjim tokovima reka, jer pola Srbije je poplavljeno posle poplava, još nam samo treba hidroelektrana, pa da i to malo plodnog zemljišta što imamo uništimo. Ostaje jedino mogućnost proizvodnje termoelektrana, a već vidite, zbog Obrenovca pola Srbije je zagađeno. I, bez obzira što imamo resurse uglja, dakle, veće resurse, nije povoljno korišćenje tog resursa. Sa druge strane, jedina mogućnost je da koristimo, i to bi trebalo, ne znam zašto se ne stavlja akcenat na to, protočne elektrane, hidroelektrane, da se sve to koristi i da bi bili proizvođači ovakve vrste energije. Drugo, kada sam malopre rekao da smo mi, izgleda mi, samo u igri da se koriste prenosnici preko Srbije i da će to samo pogodovati tajkunima energetskim Srbije ili energetskoj mafiji, jer svaka grana privrede ima svoju mafiju, kao što ima građevinska, tako ima i energetska, a malopre je prethodnik pomenuo i Hamovića itd, što je bilo predmet ispitivanja, tako da ne bih ja sada mnogo o tome govorio. Imalo bi mnogo štošta da se govori, ali ja sam hteo da dam još primedbu na veoma lošu politiku, što nema strategije neke na duži period kada je u pitanju proizvodnja, korišćenje, odnosno distribucija električne energije. Vidite, pre 20 - 30 godina bila je električna energija toliko davana, prodavana, trošena, zato što se pravio neki socijalni mir. Nije bitno pominjati koji period, to su periodi još dok je bila ona eks Jugoslavija, govorim na prostoru Srbije, a najverovatnije i cele Jugoslavije. Zna se dobro da je tada električna energija kao najfiniji oblik energije bila supstitucija za ugalj, drvo itd. Tako je uništen naš ceo potencijal vremenom. Zato smo sada u veoma lošem položaju, a sada opet imamo drugi slučaj. Odjedanput se prevrnuo list i sada imamo veoma skupu električnu energiju i opet udar na standard svih građana itd. Znači, nema neke trajne strategije, jer ako je suviše jeftina, zna se kako se u bescenje troši, jer štedi se, da bi bili iskreni, ono što je skuplje, a ono što je jeftino služi za supstituciju nekih drugih energenata. Zato isto i ovo govorim. Ovo je sada prelazak u jednu drugu krajnost, pa na taj način je veoma teško da se izbalansira, da se nađe neko rešenje kako to može, ne samo radi građana, već i radi privrednika, jer je električna energija glavna stavka u troškovima bilo koje grane privrede. Ovo što sam malopre rekao mislim da ne bi bilo neiskreno i neprimereno tražiti, ne znam zašto uopšte ministarstva sadašnja ne smeju da se zamere tim zemljama, pre svega SAD, da traže neku nadoknadu, zbog svega toga što je urađeno, uništeno u Srbiji. Sada hoćemo da se povezujemo, iz prostog razloga što bismo želeli na taj način da bar dođemo u ravnopravne odnose, izgleda samo radi prenosa, pogotovo kada sam malopre čuo da je glavni centar upravljanja u Sofiji. Šta smo onda mi – samo da služimo za transmisiju, da budemo prenosnici električne energije, plina i nafte.
Narodni poslanik Zvonko Mihajlović.
Dame i gospodo narodni poslanici, mene kao čoveka koji živi na Kosovu i Metohiji, a i sve moje sugrađane, životno zanima kakav će boljitak u snabdevanju električnom energijom imati preostali Srbi u srpskim enklavama na Kosovu i Metohiji, ukoliko bude usvojen Predlog zakona o ratifikaciji Ugovora o osnivanju energetske zajednice između Evropske zajednice i zemalja u okruženju. Podsetiću vas na nešto što i sami dobro znate, a to je da Srbi već punih sedam godina nemaju redovno snabdevanje električnom energijom. Naprotiv, dešava se da struje nema i po 10 dana u kontinuitetu, naročito zimi. Onda se neko od ovlašćenih, pod znacima navoda, iz KEK-a pojavi u medijima i saopšti da će u narednom periodu biti redovnije snabdevanje električnom energijom. Da li znate šta znači to bolje snabdevanje strujom? To vam je dva-tri sata dnevno. Kada sam već pomenuo KEK, odnosno kosovsku elektrodistribuciju, moram da kažem da je to veštačka tvorevina koja je uzurpirala sve energetske sisteme na Kosovu i Metohiji i sada se predstavljaju kao stvarni vlasnici i nude Srbima, odnosno ucenjuju Srbe da će struju imati tek onda kada svako domaćinstvo potpiše poseban ugovor sa KEK-om. Vi znate da ukoliko Srbi potpišu te ugovore to će automatski značiti legalizaciju uzurpacije koju je sproveo KEK. Srbi na Kosovu i Metohiji su spremni da po cenu odricanja od elementarnih uslova života ne potpišu te ugovore. Kako UNMIK u poslednje vreme forsira privremene kosovske institucije, zanima me da li ćete vi zaista potpisati ugovore sa Privremenom misijom UN na Kosovu i Metohiji ili sa KEK-om.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Reč ima ministar Naumov.
Uvaženi narodni poslanici, hteo sam samo da se zahvalim na kraju ove načelne rasprave o dva važna projekta, odnosno zakona o kojima smo pričali, zakona o ratifikaciji ugovora i energetskoj zajednici, koji je između Evropske komisije i ovih devet zemalja zaključen i treba ga ratifikovati, i zakona o davanju kontragarancija za zajam nemačke finansijske institucije KFW Elektroprivredi Srbije za rehabilitaciju Hidroelektrane Bajina Bašta. Nalazim da je bilo dosta dobronamernih diskusija, da je bilo interesantnih zapažanja. Jedino, moguće je da su pojedine nesuglasice nastupile i iz jednog razloga – ovde Srbija ne potpisuje nikakav ugovor ni sa Albanijom, ni sa Bugarskom, ni sa bilo kojom drugom zemljom, nego je Ugovor potpisan između EU, koju zastupa Evropska komisija, s jedne strane i svake pojedinačne države, sa druge strane. Ugovor je sam po sebi pravno obavezujući, zato je i ugovor. Kazao sam, to je prvi dokument koji ima snagu pravnu, odnosno obavezujuću, koji država Srbija potpisuje sa Evropskom komisijom, odnosno Evropskom unijom, a ne sa Albanijom, BiH, Hrvatskom i drugim zemljama. No, moram da ponovim da sam zaista ponosan što je ratifikacija ovog ugovora završni čin tog dugogodišnjeg procesa koji je prošla i naša energetika i energetika regiona jugoistočne Evrope, jer od 2000. do 2001. godine naovamo izvršili smo značajne promene i reforme u energetskom sektoru. Ovaj dom ima tu čast da je doneo nekoliko izuzetno važnih dokumenata koji su pomogli taj naš put kroz reformu i kroz tranziciju do ovog stanja u kojem se danas nalazimo. Doneo je sistemske zakone iz oblasti energetike i oblasti rudarstva; doneo je Strategiju razvoja energetike Srbije do 2015. godine, u okviru čijih se zaključaka (dakle, te strategije) govori o sklapanju ugovora, formiranju energetske zajednice. Dakle, ovo nije ništa urađeno van odluke ovog tela i ove skupštine, već u skladu sa Strategijom i zaključcima te strategije. Nadalje, moram da kažem da smo mi jedna od retkih zemalja u ovom regionu koje su zaokružile taj svoj pravni normativni deo u svom zakonodavstvu. Na kraju smo da zaokružimo i potrebna podzakonska akta da se potpuno može da koristi Zakon o energetici. Vrlo je važno da smo formirali institucije, potpuno nezavisne, kao regulatorna tela; to je Agencija za energetiku koja će prvi svoj rezultat rada i postojanja da da i da obnaroduje sad već u petak, izdavanjem prvih licenci energetskim subjektima po tom Zakonu o energetici, s jedne strane. Sa druge strane, pripremljena je i takođe će se finalizovati metodologija i buduće tarife u oblasti isporuke prirodnog gasa, kao kasnije i električne energije; potpuno transparentno i na način primeren praksi definisaće se koji su stvarni troškovi svakog energetskog subjekta koji učestvuje u našem sistemu. Takođe moram da kažem da jeste da smo mi geografski u povoljnoj poziciji. Uvek kažem, rezultati u energetskom sektoru nisu rezultati samo od ovih pet-šest godina, to su rezultati brojnih generacija pre nas koje su znale dobro da postave taj sistem, pogotovo elektroenergetski sistem, koje su znale da se vizionarski još tih ranih šezdesetih, sedamdesetih godina opredele za način na koji će se taj sistem razvijati i ovde sada doživljavamo tu jednu kulminaciju, jedan završetak u tom svom putu. Postoji strašno mnogo izazova i teškoća koje su pred nama. Moramo da završimo restrukturiranje energetskih kompanija. Mi smo veliki posao uradili, a to znači da smo tada i reorganizovali energetske kompanije, imamo pet energetskih kompanija praktično sada formiranih, sve u skladu sa tim direktivama. Sad je na delu, dakle, osim tog organizacionog dela, odnosno restrukturiranja u organizacionom smislu, i finansijsko restrukturiranje, kao i funkcionalno, da i taj sistem funkcionalno deluje. Dakle, to su isto komplikovani, složeni mehanizmi i potrebno je da se prilagode svim ovim našim evropskim, i ne samo evropskim... Mi lako koristimo reč "evropski". Ovo što se kod nas dešava je stvar koja se dešava u celom svetu. Dakle, to nije ograničeno na Evropu. Ovakvi trendovi i ove promene, dakle uvođenje konkurencije, demonopolizacija energetskog sistema, to je svuda u svetu. Mi smo imali tu, da kažem, sa jedne strane otežavajuću okolnost, kasnili smo desetak godina iz opravdanih ili poznatih razloga. U tom celom prilagođavanju sada smo dostigli tačku da možemo ravnopravno da nastavimo put u reformi kao što i druge zemlje rade. Najbolje ćemo to uraditi, dakle, kroz ovu panevropsku energetsku zajednicu. Zbog toga mi jesmo značajan faktor u tom celom sistemu, mi jesmo ti koji smo promovisali prošle nedelje takođe jedan novi projekat gde bi trebalo Srbija da bude jedan od centralnih ili vodećih faktora, a to je balkanska konvencija. Balkanska, to je prosto samo jedan geografski pojam, dakle konvencija koja treba da okupi zemlje iz ovog našeg regiona koje treba da sada razviju na novom nivou odnose, posebno one koji su primereni ovim trenucima našeg razvoja i uopšte razvoja Balkana, a to znači distribuiran način proizvodnje energije i problemi koji se pri tom javljaju, ekologija i ekološki problemi koji se takođe ovde pojavljuju. Dobili smo snažnu podršku, nacrt teksta te konvencije je na razmatranju. Mi smo tu inicijativu pokrenuli i nadam se da ćemo na jesen, negde u septembru, na sastanku ministara energetike ovde u Srbiji, verovatno u Vrnjačkoj Banji, tu inicijativu i da realizujemo. Dakle, pred nama je puno izazova, mnogo teškoća i svi zajedno moramo da se suočimo s njima, da radimo na njima, ali je ovde sada jedan proces praktično zaokružen. Kada vi usvojite i ratifikujete Ugovor, koji je potpisan u oktobru u Atini, mi ćemo biti sedma zemlja koja je ratifikovala sporazum i praktično ćemo od 1. jula takođe ravnopravno učestvovati u energetskoj zajednici kao i ove ostale zemlje. Hvala.
Hvala vama, gospodine Naumov, zbog tona vašeg izlaganja, ne samo danas, u ime svih i u svoje lično ime kažem – hvala, moj omiljeni ministre. Zbilja, način poštovanja poslanika u obraćanju... Molim vas, ne mešamo vaše i moje omiljene ministre. Dakle, u ime svih poslanika, i zbog načina obraćanja i obrazlaganja. Dozvolite mi da upravo shodno tome zaključim zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o ratifikaciji Ugovora o osnivanju energetske zajednice između Evropske zajednice i Republike Albanije, Republike Bugarske, Bosne i Hercegovine, Republike Hrvatske, BJR Makedonije, Republike Crne Gore, Rumunije, Republike Srbije i Privremene misije Ujedinjenih nacija na Kosovu u skladu sa Rezolucijom 1244 Saveta bezbednosti Ujedinjenih nacija i Predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije nemačkoj finansijskoj organizaciji KFW po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije" (rehabilitacija Hidroelektrane Bajina Bašta). Time zaključujemo današnju raspravu. Za one koji nisu prisustvovali sve vreme sednici, sutra ujutru u 10,00 nastavićemo raspravom u načelu Predloga zakona o prestanku važenja Zakona o osnivanju Novinsko-izdavačke ustanove "Bratstvo", što je 17. tačka dnevnog reda. Ako završimo sutra raspravu u načelu tri preostale tačke za ovu sednicu, neće se raditi do ponedeljka u 10,00 sati, kada ćemo izuzetno nastaviti rad raspravom o pojedinostima 1. tačke dnevnog reda. Još jednom hvala na ovako tolerantnoj raspravi i doprinosu koji ste svi tome dali. Hvala vam.