Dame i gospodo, pretpostavljam da smo po mnogim stvarima različiti, ali mislim da smo po jednoj na istoj talasnoj dužini. Danas je 9. maj, Dan pobede protiv najvećeg zla 20. veka – fašizma, i želim da čestitam svim građanima ove zemlje taj veliki dan. To je dan kada su sve demokratske, progresivne patriotske snage pobedile to najveće zlo na kugli zemaljskoj. Još jednom, srećan Dan pobede 9. maj. Hvala vam.
Da li su svi šefovi poslaničkih grupa iskoristili svoje pravo, da li još neko od šefova želi reč? Ne želi. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – IZBOR POTPREDSEDNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Otvaram pretres u vezi s kandidatima za potpredsednika Narodne skupštine. Izvolite, gospodine Markoviću.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, neću komentarisati kandidate za potpredsednike koje su poslaničke grupe predložile iz redova svojih članova. To je praksa u Narodnoj skupštini i potpredsednici Narodne skupštine se biraju iz redova poslaničkih grupa koje imaju određeni broj poslanika, shodno njihovoj veličini. Smatram da je pravo svake poslaničke grupe da predloži kandidata za potpredsednika i ukoliko bismo ušli u komentarisanje predloga, kako za potpredsednike, tako i za članove odbora, verovatno nikada ne bismo, izuzev parlamentarne većine, izabrali kandidate koji pripadaju strankama koje ne čine parlamentarnu većinu. To sam želeo da kažem vezano za deo jučerašnje diskusije koja se upravo odnosila na pitanje da li treba da se razgovara o kvalitetima kandidata. Za nas iz Demokratske stranke sve ovo je vrlo ozbiljna tema i znate da je naše temeljno opredeljenje, cilj našeg političkog delovanja u ovom momentu, glavna strategija, da su sve naše snage usmerene ka tome da Srbija postane deo Evropske unije. Mi ne mislimo da je, kako reče jedan kolega, Evropska unija ideologija. Evropska unija je jedan politički vrednosni sistem tvorevine koja postoji. Da podsetim samo i kolegu Dačića, lepo je što se setio da je danas Dan pobede i pridružujem se čestitkama povodom značajnog datuma za svetsku istoriju . Danas je, istovremeno, i Dan Evrope i, takođe, u tom smislu treba da ga proslavimo, jer mi smo deo Evrope, barem geografski i kulturno, ako ne u političkom smislu. Dakle, Evropska Unija je u ovom momentu jedna politička tvorevina i složeni sistem organizovanja evropskih država, u kome vladaju određeni standardi. Shodno tim standardima, građani u tim državama žive daleko bolje nego što žive građani naše države. Mi smo sigurni da Srbija može da dostigne standarde u svim oblastima društvenog života kao što je to u razvijenim zapadnim zemljama i da, shodno tome, može da bude deo te velike porodice naroda. Potrebno je samo da se mi ovde malo potrudimo i da budemo malo manji demagozi, više praktični i da shvatimo da je sva naša delatnost, u stvari, usmerena na ono konkretno, a to je bolji život naših sugrađana. Poštujem ideje i predsednika Skupštine, kao i doslednost, pre svega, predsednika Skupštine i svih onih koji misle da Evropa nije naš put i da naše mesto ne može da bude u Evropskoj uniji. Ali, moram reći da se ne slažem s tim, jer smatram da je na duži rok neodrživo da zemlja koja se nalazi na ovim meridijanima, u ovom delu sveta, vodi politiku suprotnu svojim susedima i ostatku Evrope. Dakle, prosto je iluzija misliti da možete obezbediti svojim sugrađanima bolji život i veće poštovanje za svoju državu i naciju, da možete omogućiti prinadležnosti od strane Međunarodne zajednice, u krajnjoj liniji, da možete da štitite državne i nacionalne interese, ukoliko niste kompatibilni deo tog poželjnog političkog i bezbednosnog sistema koje se zove Evropska unija. Dve hiljadite godine građani Srbije su se opredelili na izborima da upravo put Srbije bude....
Gospodine Markoviću, molim vas. Moram pola minuta da vas prekinem i imam pravo na to, molim vas. Ova skupština se u prošlom sazivu izjasnila o pridruženosti Evropskoj uniji. Ta tema je bila na dnevnom redu. Skupština se većinom glasova izjasnila o svojoj privrženosti Evropskoj uniji. Ta tačka je razmatrana, o njoj je glasano. Molim vas da, ako je ikako moguće, govorimo o onome što je na dnevnom redu. Nastavićete da govorite, samo bih želeo, zbog ostalih narodnih poslanika, da se zna da ovo zaista nije na dnevnom redu. Može da bude kad god to poželite, iako je već raspravljano o tome, ako je neko u međuvremenu promenio stav, ali ne vidim potrebu da jutros kažete da je pravo poslaničkih grupa da predlože potpredsednike i članove odbora, da o tome ne želite da diskutujete i da počinjete diskusiju o nečemu drugom. Zaista nije u redu. Izvolite, nastavite, ali ipak poštujte bar malo predviđeni dnevni red i tačku koja je na dnevnom redu.
Gospodine predsedniče, mislim da ćete do kraja mog izlaganja razumeti zašto idem na ovaj način, pa pretpostavljam da ćete se izviniti zato što ste me pogrešno razumeli, ali pozdravljam vašu želju da danas Skupština, za razliku od jučerašnjeg dana, radi po Poslovniku i nadam se da ćete iste aršine imati, kako za nas iz opozicije, tako i za predstavnike DSS-a i vaše stranke. Dakle, mi želimo da taj put, čiji su temelji udareni 2000. godine, Srbija nastavi. Vrlo smo zabrinuti zbor parlamentarne većine koja je napravljena ovde jer se bojimo da se dalji put Srbije ka Evropi ozbiljno dovodi u sumnju. Mi smo već više puta rekli da parlamentarna većina koja je formirana ovde, vašim izborom za predsednika Narodne skupštine, predstavlja neku vrstu revitalizacije vrednosti politike i ideja koje su bile dominantne u ovoj državi 10 godina, ali koje su, na žalost svih nas, imale vrlo teške posledice po naše državne i nacionalne interese. Kao izraz našeg neslaganja s politikom koja je očigledno, u ovom momentu, dominantna u Parlamentu, pretpostavljam da sada razumete zašto sam govorio o tome koja je naša politika. Dakle, kao izraz našeg neslaganja, mi, gospodine predsedniče, nećemo predložiti potpredsednika Narodne skupštine sve dok postoji ovakva kompozicija snaga u Narodnoj skupštini, a koja nije, podsetiću vas, izraz volje građana na izborima koji su održani pre tri, odnosno četiri meseca. Odmah ću vam reći zašto mislim da je tako. Tu zaista ne mislim na Srpsku radikalnu stranku sa njenom idejom, o kojoj sam rekao šta mislim, da je zaista neostvariva na duži rok i da je štetna za naše građane, da ne uzima u obzir realnu politiku, dakle, tu ne mislim na 81 poslanika Srpske radikalne stranke, ali mislim da građani, njih 660. 000, njih 15%, koji su svoj glas dali tzv. narodnjačkoj koaliciji, nisu dali glas za negaciju vrednosti i puta kog se dosledno držimo od 2000. godine naovamo. Dakle, ponavljam, radi se o tome da je novom parlamentarnom većinom uspostavljen sistem ideja i politike koje su, po našem dubokom uverenju, bile pogubne za našu državu i naciju devedesetih godina, i kao izraz našeg najdubljeg neslaganja, nećemo ponuditi kandidata za potpredsednika Narodne skupštine. Očekujem, gospodine predsedniče, da ćete se uzdržati od bilo kakvog oblika repliciranja, što ste juče radili i za šta mislim da nije bilo korektno, ali, takođe, očekujem da ćete se izviniti zato što ste me prekinuli. Mislim da ubuduće treba da saslušate celo izlaganje, pa onda da donesete zaključak o tome da li je neko u temi ili van teme. Hvala vam.
U pravu ste, ali ja sam se izvinio u momentu kad sam vas prekinuo, tako da smatram da vam dvostruko izvinjenje ništa ne znači. Gospodin Dragan Todorović, pa onda Aleksandra Jerkov.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Markoviću, kažete da se zalažete za neke vrednosti, evropske vrednosti koje su uspostavljene u Evropi. Između ostalog, te vrednosti podrazumevaju pravo političkih stranaka da se zalažu za svoj program i politiku, ali i pravo da se zalažu protiv programa i politike drugih političkih stranaka jer, u suprotnom, bili bi u jednoj jedinoj stranci. Morate razumeti jedno, da se Srpska radikalna stranka prvenstveno zalaže za interes sopstvenog naroda i države i da interesi Evrope i vrednosti za koje se zalaže Evropa nisu uvek interes naše države i našeg naroda; često se jednostrano zalažu za neke stvari koje nisu iste kada su oni u pitanju, čak nanose i vama štetu. Evo, reći ću vam samo ovo što se dogodilo u poslednja dva dana. Visoki predstavnik Evropske unije Havijer Solana založio se da kontrola nad službama bezbednosti pripadne predsedniku Republike. Prosto je neverovatno da se jedan tako visoki predstavnik iz Evropske unije, koji bi trebalo da bude nosilac progresa i demokratije, zalaže za nešto što je potpuno retrogradno. On se zalaže da izvršna vlast dobije pravo da kontroliše službe bezbednosti. Valjda je dostignuće demokratije civilna kontrola tih službi, s obzirom na značaj i snagu koju imaju. Valjda bi trebalo da se Havijer Solana založi da Parlament Srbije dobije to pravo da kontroliše i vojne i policijske obaveštajne službe. Ako su to vrednosti Evrope, očekujem da će Havijer Solana uputiti poruku francuskom narodu, s obzirom na to da su dobili novog predsednika, i da će tražiti od Francuza da Nikola Sarkozi dobije pravo da kontroliše službe bezbednosti u Francuskoj. Nadam se da će Srpski parlament, u skladu sa demokratskim tradicijama, tražiti pravo da kontroliše te službe, jer to je demokratija za koju se zalaže Srpska radikalna stranka.
Gospođica Jerkov. Molim vas, samo recite po kom osnovu tražite reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, javljam se zbog povrede Poslovnika, vezano za jučerašnju reklamaciju Poslovnika, člana 27. i člana 104, poslanika Gordane Čomić. Tada ste, gospodine predsedniče, u obrazloženju za povredu Poslovnika, izrekli sledeće: ''Ako bilo kome bude ugroženo bilo koje ljudsko pravo i ako se protest protiv toga bude izražavao bedžom, donesite mi taj bedž i ja ću ga nositi za vreme sednice Narodne skupštine Republike Srbije''. Danas sam vam donela jedan bedž. Na njemu je slika Dinka Gluhonjića, novinara i predsednika Udruženja nezavisnih novinara Vojvodine, kome se već mesecima preti smrću. Ovde je njegova slika. Donela sam bedž i zahtevam da ispoštujete ono što ste rekli juče, da pokažete da ćete se zalagati za poštovanje prava svih građana Republike Srbije, a ne samo onih koji su optuženi za ratne zločine.
Mogli ste to da mi date i ispred sale, isto bih ga stavio.
Diskusija u ovom parlamentu može da izgleda pristojno iako se ne slažemo. Dakle, gospodine Todoroviću, želim da vam kažem da zaista ne sporim ničije pravo. Niti mogu, niti mi pada na pamet, niti je to u mojoj prirodi, kao ni u prirodi bilo kog člana Demokratske stranke, da sporim pravo članova, simpatizera i glasača Srpske radikalne stranke da zastupaju one stavove za koje misle da su u interesu Srbije. Mislimo da stavovi koje vi zastupate nisu u interesu Srbije i naše je pravo da to kažemo kao što vi kažete vaš stav. Želim nešto drugo da kažem, o tome se mnogo govori. Vi govorite o civilnoj kontroli službe bezbednosti Vojske, policije itd. Gospodine Todoroviću, civilna kontrola je jedno, ono o čemu ste vi govorili jeste parlamentarna institucionalna kontrola. Kada se pominje kontrola od strane Parlamenta i predsednika Republike kao dela bicefalne izvršne vlasti, radi se, jednostavno, o tome da takva kontrola u demokratski razvijenim državama i tradiciji Evrope postoji. Dakle, postoji kontrola predsednika republike u svakoj od država, postoji kontrola parlamenta, i mi ćemo, nadam se, u ovom vašem savezu SRS i DSS, ipak promeniti naš poslovnik i uspostaviti odbor za odbranu i odbor za kontrolu službi bezbednosti. Očekujem da će se to desiti vrlo brzo, ukoliko ovaj saziv Parlamenta potraje. Dakle, to je vezano za te primedbe od strane Evropske unije. A, zašto su te primedbe upućene - zbog onoga što naši građani naše države znaju, ili bar osećaju, a to je da su službe bezbednosti u prethodne dve ili tri godine radile bez, čini mi se, ikakve kontrole, i Parlamenta, i predsednika Republike, i civilnog društva. Dakle, ono što ste vi govorili, civilna kontrola je nešto sasvim treće, to je kontrola civilnog društva koja se ostvaruje kroz neke druge mehanizme. Naša država ima izvesnih problema zbog toga što službe bezbednosti, pre svega, policija, nisu sposobne da određene obaveze, na koje su se i ova i prethodna vlada obavezale i obećale da će ih izvršiti, izvrše. Zbog toga je neophodno da se uspostavi sistem kontrole tih službi i da se obaveze prema međunarodnoj zajednici ostvare. Mislim da je u tom smislu vaša replika posle mog izlaganja bila nepotrebna. Hvala vam.
Ja sam jutros prozvao šefove poslaničkih grupa, ako još neko želi reč, izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, obraćam vam se u ime Poslaničke grupe manjina, kao predsednik Poslaničke grupe manjina. U utorak, u jutarnjim satima, svima nama je postalo jasno da su se granice između demokratskih i nedemokratskih snaga u ovom domu promenile. Izborom gospodina Tomislava Nikolića za predsednika Narodne skupštine, koji ne sporimo, u skladu sa procedurom, većinom glasova izabran je za predsednika Parlamenta, promenile su se granice između demokratskog i nedemokratskog bloka. Činjenica da je član Srpske radikalne stranke izabran na tako odgovornu državnu funkciju je teško objašnjiva 2007. godine. Čini nam se da se vraćamo u devedesete godine, kada je svima nama bilo vrlo teško, iz već iznetih, poznatih razloga. U proteklim godinama je uloženo mnogo rada i truda u demokratizaciju naše zemlje, a 9. maja treba posebno naglasiti - mnogo rada i truda i u proces približavanja naše zemlje EU. Srbija i njeni građani ne zaslužuju da se vraćaju unazad. Ujedno, moramo konstatovati da je ova situacija izazvana isključivo nemogućnošću dogovora DS, DSS i G17 plus o demokratskoj vladi Republike Srbije. Nesposobnost i neodgovornost pojedinih stranaka, pokazana u proteklim mesecima, nas udaljava od priželjkivanih evropskih integracija. Danas već možemo videti i konkretne prve znake ovog udaljavanja. Ne vredi govoriti o prošlosti. Reći ću nekoliko rečenica o poziciji narodnih poslanika Saveza vojvođanskih Mađara i poslanika koji pripadaju Poslaničkoj grupi manjina u radu Parlamenta sledećih dana. Savez vojvođanskih Mađara i ostale stranke koje pripadaju Poslaničkoj grupi manjina u ovom cenjenom domu su dobile mandat od birača da bi delotvorno predstavljali njihove interese. Zbog toga će naši poslanici i ubuduće konstruktivno učestvovati u radu cenjenog Parlamenta. S druge strane, Poslanička grupa manjina i SVM ne žele predložiti članove za stručne odbore Narodne skupštine i neće imati kandidata za potpredsednika Parlamenta, niti će bilo koga podržati od predloženih kandidata. Time naše stranke, koje i dalje nesumnjivo spadaju u red stranaka demokratskog bloka, žele iskazati nezadovoljstvo činjenicom da je u 2007. godini narodni poslanik iz SRS mogao postati predsednik ovog cenjenog doma. U ponedeljak smo se uverili i u to da je predizborna kampanja u punom jeku. Do danas sam u Narodnoj skupštini govorio na srpskom jeziku, ali, zbog toga da bi narodni poslanici Saveza vojvođanskih Mađara imali šanse da se sa ove govornice obraćaju svojim biračima, kao i sve ostale stranke, molim predsednika i sekretara Narodne skupštine da se, počev od sledećeg dana zasedanja, u skladu sa stavom 2. člana 231. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obezbedi prevođenje našeg usmenog izlaganja na srpski jezik. U članu 231. stav 2. Poslovnika piše: «Narodni poslanik ima pravo da na sednicama Narodne skupštine govori i da pisane dokumente u radu Narodne skupštine, predviđene ovim poslovnikom, podnosi na svom maternjem jeziku. Narodni poslanik koji ima nameru da se u radu Narodne skupštine služi maternjim jezikom , u smislu stava 2. ovog člana, bilo stalno, bilo u određenom slučaju, dužan je da o tome blagovremeno obavesti sekretara Narodne skupštine, kako bi se obezbedilo prevođenje njegovog usmenog izlaganja ili dokumenata koje je podneo na srpski jezik.» Moram da kažem, s ponosom, da među glasačima SVM ima i građana drugih nacionalnosti, i Srba, i pripadnika ostalih manjina, ali, naravno, ogromnu većinu naših birača čine građani mađarske nacionalnosti. I, ako je već počela predizborna kampanja, moram govoriti svojim biračima, kao što to čine i drugi narodni poslanici u ovom cenjenom domu od ponedeljka ove nedelje. Mi ćemo u skladu s našim pravom formulisanim u navedenom članu Poslovnika, ubuduće na sednicama Narodne skupštine možda govoriti i na mađarskom jeziku. Jutros sam predao svoj zahtev službi Narodne skupštine, a isto tako, u skladu sa Poslovnikom, predajem kopiju ovog zahteva sekretaru Narodne skupštine. Hvala lepo.
Izvolite.
Javljam se po Poslovniku, član 1, u vezi s ovim prethodnim govorom. Verujem da su nacionalne manjine koje žive u ovoj Srbiji i do sadaimale potpuno jednaka prava, ista prava kao i većinski narod u Srbiji. U Kikindi je, ne znam zašto je problem što je radikal sada predsednik ove skupštine, predsednik opštine, takođe, radikal, već dve i po godine. U Kikindi je predsednik Skupštine, isto, radikal i Mađar, dve i po godine. U Kikindi nije bilo, ni pre radikala niti sada, nikakvih problema na nacionalnoj osnovi. Kikinda je grad gde ljudi žive u potpunoj toleranciji, tako da izbor radikala za predsednika u Kikindi nije doveo ni do kakve lošije promene, nego čak nabolje, u vezi s međunacionalnim odnosima. Još nešto bih rekao. Što se tiče prava da se govori na mađarskom jeziku, mislim da će to predsednik Skupštine omogućiti. Toliko sam hteo da kažem.
Ima reč narodni poslanik Gojko Radić.
Priča o demokratiji nam je poznata i, pošto vam smeta predsednik Skupštine zato što je radikal, ne bi bilo lepo da o demokratiji ovde govorite. Jer, ima poslanika ovde iz Subotice, a mi znamo kakva je vaša demokratija u Subotici. Kada smo formirali Odbor za nacionalne odnose u Subotici, vašoj većini i vašem predsedniku nije palo na pamet da stave pripadnike nacionalnih manjina u Odbor. U naš odbor za nacionalne manjine u Subotici, voljom vaše većine i Demokratske stranke, nije dozvoljeno dauđu Romi, muslimani, nego ste se pozivali i hteli da nam date jednu manjinu koja ne postoji u Subotici, crnogorsku nacionalnu manjinu, pokušali ste da stavite jednog Crnogorca. Eto, to je vaša demokratija i o vašoj demokratiji nemojte ovde suviše da pričate. Mi imamo dosta podataka o vašoj demokratiji, ali o tome danas ne bih govorio, jer nije tema dnevnog reda. Biće zato prilike u ovom sazivu Parlamenta i čućemo još dosta o vašoj demokratiji. [[Aplauz.]]
ima reč Pastor Balint.
Gospodo narodni poslanici, gospodine Radiću, vi vrlo dobro znate, pošto ste odbornik u SO Subotica, da su u skladu sa odlukom SO Subotica u Savet za međunacionalne odnose mogli da uđu jedino odbornici. Romi danas nemaju odbornike i nijedna romska stranka ih do sada nije imala u SO, a iskreno se nadam da će na sledećim lokalnim izborima ući i predstavnici parlamentarnih stranaka Roma u SO Subotica. Sigurno će u tom slučaju imati, prema odluci SO Subotica, članove u Odboru za međunacionalne odnose, odnosno Savetu u SO Subotica. U raznim lokalnim samoupravama ovo pitanje je rešeno na razne načine. U Subotici je rešeno tako da jedino odbornici mogu biti članovi ovog saveta za međunacionalne odnose i mogu da kažem da na taj način nije ni u kom slučaju prekršena demokratija, ni na koji način nije prekršen statut SO Subotica i nijedna druga odluka SO Subotica. To sam morao da kažem radi istine. Inače, nemam nameru da u vezi s ovim pitanjima repliciram, jer sam siguran da to ne interesuje ostale narodne poslanike, a ni građane Srbije. Koliko je meni poznato, danas je na dnevnom redu izbor potpredsednika i radnih tela Narodne skupštine Republike Srbije a ne SO Subotica. Zahvaljujem.
Ima repliku narodni poslanik Radić.
Gospodine Pastor, sigurno da nije tema današnje rasprave SO Subotica, ali nisu tema ni nacionalne manjine. Kada pričate o statutu SO Subotica, onda morate i da ga poznajete. Ako niste odbornik, mogli ste da se potrudite da ga pročitate, a pratili ste, vidim, skupštine lokalnog parlamenta i mogli ste toliko da znate. U lokalnom poslovniku SO Subotica, da bi pripadnici nacionalnih manjina bili zastupljeni u Odboru, uslov je da ih je preko 1.000. Ne mogu da razumem da Bunjevaca u Subotici nema 1.000, ako ih se tako izjasnilo 16.000. Roma ima oko pet-šest hiljada. Jednostavno,te nacionalne manjine, koje nisu sa vama u koaliciji, vama nisu potrebne ni u lokalnom parlamentu,niti igde, a poznato je, uopšte, u Subotici da neke nacionalne manjine, kao Savez vojvođanskih Hrvata, uživaju ogromne privilegije. To je vaša demokratija.
Molim vas, gospodine Šajn, dozvolite da se ovo završi, pa ću vam dati reč, da ne bismo prekidali govornike.
Poštovani gospodine Radiću, nisam pričao o nacionalnim manjinama i njihovoj poziciji u Republici Srbiji. Naravno, imaćemo zakonske predloge ako se konstituiše ova skupština u pravom smislu, ako izaberemo potpredsednike, tačnije, ako izaberete potpredsednike, skupštinske odbore i ako budemo u prilici da predlažemo zakone. Imamo projekte zakona, izmene i dopune zakona, koje ćemo odmah predati predsedniku Narodne skupštine. Još jednom ponavljam da sada nisam govorio o položaju nacionalnih manjina, već sam samo obavestio predsednika i sekretara Narodne skupštine Republike Srbije da u skladu sa Poslovnikom, član 231. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, nameravam ubuduće sa ove govornice da govorim i na maternjem jeziku, iz jednog jedinog razloga - ako sve ostale stranke govore sa ove govornice svojim biračima, onda i ja moram svojim biračima, prvenstveno, da govorim na mađarskom jeziku. Hvala lepo.
Vaše pravo da govorite na mađarskom jeziku je neprikosnovene i neotuđivo i Skupština će vam omogućiti to pravo. [[Aplauz]] Ne bih voleo da je ta vaša želja izraz nekog otpora prema predsedniku Narodne skupštine, jer je ta vaša želja neko vraćanje u prošlost. U vreme demokratije, od 2000. godine naovamo, nismo imali zahteve za prevođenje na maternji jezik. Dozvolite nam samo da se Skupština organizuje. Stoga bih vas zamolio da još neko vreme govorite ovim izvanrednim srpskim jezikom, koji odlično znate, dok ne organizujemo prevođenje. Zamolio bih i ostale narodne poslanike koji govore maternjim jezikom, ne samo mađarski, već i drugi, da nas blagovremeno obaveste o tome, pošto su dužni da to urade po Poslovniku, da li žele da se služe maternjim jezikom, da bismo mogli i to da omogućimo. [[Aplauz]] U međuvremenu sam ostao u nedoumici da li su u Subotici pripadnici Saveta nacionalnih manjina samo odbornici ili i pripadnici nacionalnih manjina. Niste odgovorili na to pitanje i mislim da bi trebalo da pokrenete u Subotici, u Skupštini opštine, raspravu i da uključite i pripadnike Roma u Savet nacionalnih manjina, odnosno da ovu toleranciju koju sada imamo u Skupštini Srbije prenesemo u sve lokalne skupštine u Srbiji. Hvala najlepše.
Javljam se u ime romske političke partije u vezi sa Skupštinom opštine Subotica i to je razlog zbog kojeg sam tražio repliku. Prvenstveno moramo da shvatimo da su građani Srbije prestali da glasaju po tome ko je veći Rom, ko je veći Mađar, ko je veći Srbin. Građani Srbije glasaju za onoga ko će ponuditi bolji ekonomski program, to njih interesuje. Oni, prvenstveno, traže rešavanje socijalnih pitanja i pitanja zapošljavanja. Ukoliko bismo ovde u Skupštini više govorili o tome i stvorili uslove, ako bismo se, na različitim nivoima vlasti, svi založili da građani Srbije bolje žive, onda bi sigurno te partije imale više ljudi u Parlamentu Srbije, više ljudi u Parlamentu Vojvodine i više ljudi u opštinskim odborima. To je toliko vezano za izbornu kampanju. Mislim da nije dobro da se sa ove govornice sada podstiču neki međunacionalni sukobi, umesto tolerancije, jer je Srbija tolerantna država, ali postoje pojedinci koji su malo drugačiji nego građani Srbije i dajte da to više ovde ne inspirišemo. Vezano za Suboticu, evo, sačekaću dok se poslanici dogovore među sobom i nastave da me slušaju, predsedniče. Sačekaću da se ispričamo po debatnim klubovima, a onda ću da nastavim, jer obraćam se ovde poslanicima, a ne sam sebi. Prema tome, zakon je vrlo jasan, saveti za međunacionalne odnose nisu radna tela skupštine opštine, niti radna tela određenih političkih partija. Saveti za međunacionalne odnose su predstavnička tela nacionalnih zajednica i korektivi vlasti aktuelnih, izabranih skupština na lokalnom nivou. Prema tome, ukoliko imate Nacionalni savet romske nacionalne manjine, ili Nacionalni savet mađarske nacionalne manjine, ili bilo koje nacionalne manjine, kao korektiv vlasti Republičkog parlamenta, Republičke vlade, onda ne može korektiv da bude imenovan iz istog sastava, jer ja tu vidim sukob interesa. Prema tome, nema nikakvog razloga da u Subotici, Novom Sadu, Beogradu, u svim opštinama gde žive Romi, a hvala Bogu, u ovoj dobronamernoj državi žive u svim opštinama, oni ne budu u savetima za međunacionalne odnose ine pomognu državi Srbiji, svojim opštinama, u daljoj izgradnji tolerantnog društva. Drugačije ih guramo na marginu,ostavljamo ih u mahalama gde ne mogu da žive, drugačije ih guramo usocijalnu bedu, jer ne mogu da komuniciraju sa zajednicom i onda kako da se integrišu. Dakle, molim sve poslanike u Skupštini Srbije da prenesu i svojim političkim partijama i svojim opštinama, da se svi založimo za to da u savetima za međunacionalne odnose budu svugde Romi, pa i tamo gde ih nema jedan odsto. Ako smo rekli da u Skupštinu Srbije nacionalne manjine mogu da uđu pod povoljnijim uslovima i pokazali smo ovde da postoje afirmativne mere prema nacionalnim manjinama, dajte da to uradimo i prema Romima, koji susocijalno najugroženija kategorija. Mislim da će to da bude naš doprinos. Ako to svako bude u svojoj opštini uradio, pokazaćemo da zaista vodimo računa o Romima. Hvala najlepše. Dakle, Romi nisu u odborima skupština opština, jer odbori su radna tela, a radna tela čine izabrani odbornici. Negde je to drugačije, a mi se nosimo mišlju da se i u Skupštini Srbije izgrade novi modeli u novim poslovnicima, jer ovaj poslovnik nije u skladu sa Ustavom, ovaj poslovnik nije u skladu sa demokratskim tekovinama. Treba da vidimo na koji način građani Srbije mogu više da učestvuju u procesu definisanja demokratske inicijative u svim institucijama. Najlepše hvala, predsedniče, što ste mi dozvolili malo više da govorim nego što vreme predlaže.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović.
Hvala, gospodine predsedniče. Javio sam se, poštovane kolege, sa namerom da reklamiram povredu Poslovnika u vezi sa dnevnim redom Skupštine, sa željom, mojom i većine poslanika ove narodne skupštine, da se vratimo radu Narodne skupštine i onoj temi koja je na dnevnom redu. Zašto ovo govorim? Ušli smo u jednu priču koja izlazi iz okvira i dnevnog reda i onoga što zakon predviđa. Sticajem nekih okolnosti, imao sam kod sebe Zakon o lokalnoj samoupravi koji vrlo jasno reguliše ovo pitanje i nema potrebe da se poslanici, preko skupštinske govornice, prepucavaju i da prikazuju sebe većim ili manjim zagovornicima poštovanja prava pripadnika manjina. Član 63. Zakona o lokalnoj samoupravi vrlo precizno kaže: "U nacionalno mešovitim opštinama osniva se savet za međunacionalne odnose, koji čine predstavnici svih nacionalnih i etničkih zajednica. Kao nacionalno mešovite opštine, u smislu ovog zakona, smatraju se opštine u kojima jedna nacionalna zajednica čini više od pet posto od ukupnog broja stanovnika ili sve zajednice čine više od 10 posto prema poslednjem popisu stanovništva u Republici Srbiji. Predstavnike u savetu za međunacionalne odnose mogu imati zajednice sa više od jedan posto učešća u ukupnom stanovništvu opštine". Mislim da stvarno nema potrebe za dalje priče. Još nešto, kada sam se već javio, gospodine predsedniče, želeo bih da skrenem pažnju još na jednu dimenziju koje smo juče bili svedoci. Za mene, kao poslanika ovog cenjenog doma od 2001. godine, stvarno je neshvatljiv onakav izliv negativnih emocija kakav sam doživeo juče i prekjuče, tokom čina konstituisanja ove skupštine i izbora predsednika Narodne skupštine, od strane pojedinih poslanika, kao i ono što se čulo za ovom skupštinskom govornicom. Ovo govorim zato što smou proteklih par dana mogli da čujemo sve, samo ne o onom što je na dnevnom redu. Naime, bili smo u situaciji, povodom izbora predsednika Narodne skupštine, znači, ne govorim o čoveku, ali ako treba i o čoveku koji je sada izabran, da čujemo sve samo ne o kandidatu ili slično. Ovo ne govorim slučajno. Parlament postoji 17 godina i različiti ljudi iz različitih političkih opcija su bili predsednici Parlamenta. Nisam čuo do prekjuče da je demokratsko jedno ili drugo. Nemojte da varate građane Republike Srbije. Nije problem što je predsednik Skupštine iz jedne parlamentarne stranke, nego je problem što to ne odgovara nekim partijskim i nekim interesima van ove kuće. Mi smo imali predsednika Parlamenta iz najmanje političke stranke u okviru DOS-a, ili iz neke malo manje u pređašnjoj koaliciji, pa niko od toga nije pravio slučaj. Sada imamo predsednika Parlamenta iz najbrojnije poslaničke grupe, pa je to problem. Bilo bi pošteno reći građanima Republike Srbije da problem nije personalni, nego je problem interesni. Neke su stranke videle sebe na nekim mestima, a neke države svoje predstavnike u Parlamentu ili na čelu Parlamenta. I nešto o govoru mržnje, ponovo o govoru mržnje. Drago mi je što ni kolega Vučić ni kolega Dinkić nisu danas ovde, zato što sam uočio jednu zanimljivu situaciju. Svi tzv. nezavisni mediji i nevladine organizacije su osuli drvlje i kamenje na izjave pojedinih predstavnika, konkretno, na gospodina Krasića, u prethodnom sazivu Narodne skupštine, kada je dao određenu kvalifikaciju o kandidatu grupe G17 plus, kada je osudio ili dao izjavu vezanu za određenu pripadnost, pripadnost jednom pokretu. Zanimljivo je da niko nije juče reagovao, nije rekao ni reč zato što je, primera radi, poslanik ovog cenjenog doma optužen da je ubica. Niko nije rekao ni reč. Znate, pripadnost nekom političkom pokretu ili opciji, naravno da nije dobra, ali to još uvek ne znači da je čovek ubica, a nekome reći da je ubica tek tako, to je o.k. Zašto? Zato što to kaže neko ko sebe predstavlja kao demokratu. Mislim da je to sramota za Narodnu skupštinu Republike Srbije i govori o tome koliko ovde postoje ti dvojni kriterijumi. Nekima je dozvoljeno da govore sve, jer su oni sebe kvalifikovali kao demokrate, pa im je sve dozvoljeno, a drugima nije dozvoljeno da govore ništa. Kada sam već ovde, za ovom govornicom, moram da kažem da je dobro što je Nacionalni servis prikazao deo atmosfere u vezi sa izborom predsednika Narodne skupštine, ali nije dobro što nije prikazao onaj drugi deo skupštinske rasprave - o razgovorima o formiranju vlade i o potrebi kontrole nad službama bezbednosti. Nije dobro što to Nacionalna televizija nije prikazala. Ovo govorim ne samo u kontekstu onoga što je govorio gospodin Aligrudić, nego, evo, i danas vidite izjave stranih predstavnikada je Solana pogrešio što je rekao «crno na belo» da Tadić treba da kontroliše službe bezbednosti. Znači, suština, ipak, jeste u službama bezbednosti i u želji jedne političke opcije da kontroliše službe bezbednosti, da bi kontrolisala sve nas, da bi kontrolisala Srbiju, jer neko ima potrebu da kontroliše službe bezbednosti. Više bih voleo, to sam pomenuo i preksinoć, da je bilo govora o službama bezbednosti sa stanovišta potrebe da Skupština kontroliše službe bezbednosti i da se donesu zakoni koji će omogućiti da Narodna skupština kontroliše službe bezbednosti i da se službe bezbednosti unaprede da štite državu, da suzbiju kriminal, a ne da jedna politička opcija ili jedan čovek kontrolišu službe bezbednosti. Šta to znači - jedan čovek? Predsednik Srbije nema ustavna ovlašćenja da kontroliše službe bezbednosti. Kako onda jedan čovek, taj čovek, može da kontroliše službe bezbednosti? Preko svoje partije. Znači, treba da dovedemo svog čoveka. To je, nažalost, gospodin Petrović potvrdio one večeri, da je suština da Demokratska stranka kontroliše službe bezbednosti. Ovo sve pominjem, nažalost, kao negativne primere onoga što u Srbiji jeste i onoga što nam se zbiva. Gospodine predsedniče, molim da u daljem toku ove sednice Narodne skupštine primenjujete ovlašćenja predsednika Narodne skupštine i odredbe Poslovnika i da se držimo tačke dnevnog reda koja se zove konstituisanje Skupštine i izbor potpredsednika. Oni koji su krenuli u kampanju, srećno im bilo, ali neka van ove sale pričaju o političkim opcijama, o tome šta su želeli, šta su mislili, a i neka objasne šta su kome obećali, očekujući da će biti na ovim mestima. Građani Srbije ne zaslužuju da slušaju neke prazne stranačke priče, pogotovo što ne znaju šta stoji iza. Treba da se vratimo radu, da izaberemo, ako možemo, potpredsednike, odbore, i da idemo dalje, pošto verovatno ima još zakona koji su na dnevnom redu Skupštine, a za koje su građani Republike Srbije zainteresovani da budu usvojeni.
Kada bih primenjivao Poslovnik, gospodine Obradoviću, odavno bih vas opominjao, oduzimao reč. Ipak, mislim da je bolje ovako, da izgovorite sve što želite. Mislim da je atmosfera u velikoj meri tolerantna i da nema potrebe da primenjujem rigidne odredbe Poslovnika. Samo nastavite, a neka na moju dušu padne teret ako Skupština ne bude dobro radila. Reč ima narodni poslanik Mujo Muković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, neću reći ništa novo ako reklamiram povredu Poslovnika, član 100. - da poslanici mogu govoriti samo o onome što je na dnevnom redu. Međutim, izlaganje šefa Poslaničkog kluba nacionalnih manjina pretvorilo se ovde u debatu o položaju nacionalnih manjina, o tome da li su manjine uplašene izborom Tomislava Nikolića za predsednika Skupštine. Kada već o tome govorimo, želeo bih samo jedno objašnjenje od šefa Poslaničke grupe nacionalnihmanjina. Potpuno dobronamerno podržavam sve ono što je on ovde rekao, ali da li on predstavlja i poslanike Liste za Sandžak - dr Sulejman Ugljanin, obzirom na to da oni nisu glasali za demokratskog kandidata, iako su imali obavezu, jer je zaključak Poslaničkog kluba manjina bio da oni podrže kandidata Milenu Milošević. Očigledno, dva poslanika Sulejmana Ugljanina nisu tako glasala, pobegli su iz sale, nisu hteli da se zamere novoj skupštinskoj većini, ostavljajući mogućnost da, ukoliko bude formirana vlada te skupštinske većine, učestvuju u vlasti. To moram da kažem zbog birača u Sandžaku, pre svega, bošnjačke nacionalne zajednice, da bi javnost u Srbiji i Sandžaku znala pravu istinu. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vladan Batić.
Dame i gospodo, uspostavljanjem nove parlamentarne većine, koja je rezultirala izborom predsednika Parlamenta i rezultiraće danas izborom potpredsednika Skupštine, Srbija se vratila 10 godina unazad. Upravo 1997. godine uspostavljena je vlast SPS, SRS i JUL. Danas je neko drugi preuzeo ulogu JUL-a, ali po istoj matrici ponašanja, po istom sistemu vrednosti po kome je funkcionisao tadašnji JUL. U vreme te vlasti - šta smo imali u Srbiji? Bedu, siromaštvo, prazne rafove, kantice s benzinom, enormnu inflaciju. Imali smo inat, prkos, izolaciju, svađu sa celim svetom. Imali smo zatvaranje medija, drakonske kazne vlasnicima, urednicima, novinarima. Imali smo jednu suludu politiku u vezi sa Kosovom i Metohijom. U to vreme omogućeno je finansiranje albanskih separatista, naoružavanje, formiranje paralelnih institucija vlasti. U to vreme, sećamo se onog seirenja po Rambujeu, onih osmeha u Rambujeu, one farse oko državne politike u pogledu rešavanja sudbine Kosova i Metohije, ignorisanja predloga grupe G-8, Kontakt grupe, jednostavno, ignorisanja svega normalnog. To se, na kraju, završilo kapitulacijom u Kumanovu. To je bilans te politike. Setimo se, to vreme je obilovalo brojnim nerasvetljenim ubistvima, haranjem tajnih službi bezbednosti, svojevrsnom tajkunizacijom Srbije, tada se to nije tako zvalo, ali danas je to omiljeni termin. Pravosuđe je bilo pretvoreno u servis aktuelne vlasti za izvršavanje najprljavijih poslova. Setimo se onih farsičnih suđenja čelnicima NATO-a, "Pauka", "Ose" i druge gluposti, druga suđenja. Doživljavali smo elementarno kršenje ljudskih prava. Tako je bilo onda, sa tom koalicijom i tom vlašću. Plašim se da nam se to ponavlja danas. Opet imamo bedu i siromaštvo, uprkos onim velikim obećanjima aktuelne vlasti. Svedoci smo da u Srbiji, u raznim mestima, ljudi umiru od gladi. To ste svi čitali, to ste svi imali prilike da pratite. Opet smo svedoci zatvaranja pojedinih medija, gašenja pojedinih medija, pretnji pojedinim medijima, opet imamo lošu politiku o pitanju Kosova i Metohije. Nemamo ni do danas izveštaj Državnog pregovaračkog tima o rezultatima pregovora. To je ignorisanje i uvreda za Narodnu skupštinu. Konačno, videli smo danas koji su trenutni efekti uspostavljanja nove parlamentarne većine: najveći pad akcija na berzi. Stručnjaci kažu da je neposredna šteta oko pola milijarde. Ispred Doma Narodne skupštine nije podignuta zastava, iako Srbija treba da predsedava Savetom Evrope. Imamo vize, imamo ponovno odlaganje olakšanja viznog režima, imamo inflaciju, odnosno rast evra. Meni je potpuno normalno i potpuno prirodno uspostavljanje... Da li možete da mi omogućite da normalno govorim, gospodine predsedniče?
Gospodine Batiću, iz neprava ne može da proistekne pravo. Uopšte mi niste objasnili zašto ste izašli za govornicu, po kom osnovu, ne znam kome replicirate, ne znam u ime koje manjine govorite, uopšte vas nisam shvatio.
Gospodine predsedniče, vi niste došli do te lekcije na pravnom fakultetu u kojoj se govori da se iz neprava ne može steći pravo. Niste vi kvalifikovani da o tome sudite. Ja govorim o tački dnevnog reda, a tačka dnevnog reda je izbor potpredsednika Skupštine.
Ali mi još nismo prešli na raspravu po dnevnom redu, gospodine Batiću. Ne biste mogli da dobijete reč da sam shvatio da govorite po tački dnevnog reda. Još uvek ima prijavljenih za reč o povredi Poslovnika.
Ja sam video da nema više prijavljenih po Poslovniku.
Sada sam shvatio osnov. Izvolite.
Govorili su svi predstavnici poslaničkih klubova. Prema tome, valjda je normalno da sada reč mogu da uzmu narodni poslanici.
Ne mogu, zato što sam imao repliku gospodina Pastora. Mislio sam da se javljate po Poslovniku.
Ako mi dozvolite da završim, ako ne, ja ću prekinuti, pa ću ponoviti sve ovo.
Znate, da poštujem striktno Poslovnik, zatražio bih da se prijavite za diskusiju pismeno. Ni to niste uradili.
Da li mogu da završim ili da se prijavim, pa da ponovo govorim? Ubuduće dodelite formulare poslaničkim grupama, da bi mogli da se prijave...
To vađenje vam sada ne ide u korist, zato što sam juče pozvao da se dođe po formular.
Gospodine Nikoliću, vi ste očekivali, verovatno, velike političke poene preuzimanjem funkcije predsednika Skupštine. Ne ide vam to, gospodine Nikoliću. Moj vam je dobronamerni savet - probali ste, videli ste, dižite ruke od toga, biće i vama i nama bolje. Mogu li sada da dovršim, gospodine Nikoliću?
Ja vam uopšte ne smetam, već minut.
Dakle, rekao sam da je potpuno prirodna koalicija SPS i SRS i nemam ništa protiv toga. Oni su ideološki i politički bliski, i to je potpuno O.K. Ja se obraćam poslanicima one treće grupacije. Poznajem mnoge od njih još od prvih dana višestranačja, od prvih godina devedesetih. Stranačka disciplina, partijska pripadnost, nikada ne sme da bude iznad elementarnog i ličnog morala. Obraćam se posebno onima čiji je ideolog bio pokojni Borislav Pekić. Setite se Pekićevih reči da je lični moral osnova svake opšte politike. Nemojte da crvenite, da se stidite svojih ukućana, svojih sugrađana, svojih potomaka, zarad neke fotelje i neke vlasti. Dakle, mi nećemo glasati za potpredsednike Parlamenta, ne zbog personalnih rešenja, već zbog toga što nećemo da glasamo za Srbiju 12. marta, ona vodi u prošlost. Mi smo na liniji Srbije 5. oktobra. Hvala.
Izvolite, Aligrudić.
Gospodin Batić je izneo takav niz neistina, koje se samo iz njegovih usta mogu čuti, i takav niz naopakih i zlih političkih opservacija da na njih više ne vredi ni odgovarati. Javnosti je sve ovo poznato. Prema tome, ovim sam samo hteo da najavim da, u slučaju takvih prozivki, DSS do kraja ovog dana više neće ni reagovati. Hvala.
Gospodin Pastor.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, izašao sam za govornicu pošto mi je postavljeno jedno pitanje i na to pitanje hoću da dam odgovor. Pitanje je glasilo - u čije ime sam malopre izneo stav da nećemo predlagati potpredsednike Skupštine i da nećemo učestvovati u predlaganju kandidata za članove skupštinskih odbora. Na početku izlaganja sam rekao da govorim kao predsednik Poslaničke grupe manjina. Kao što vrlo dobro znate, Poslaničku grupu manjina čine stranke - Savez vojvođanskih Mađara, Lista za Sandžak, Unija Roma Srbije i Koalicija Albanaca Preševske doline. Prekjuče, na sednici naše poslaničke grupe, doneta je odluka da Poslanička grupa manjina podržava kandidatkinju za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, gospođu Milenu Milošević, i tako smo glasali. Isto tako, juče smo se, na sastanku Poslaničke grupe, dogovorili da je naš stav da Poslanička grupa ne predlaže potpredsednike i članove skupštinskih odbora. Da ponovim, govorim u ime Poslaničke grupe manjina. Isto tako, mogu da potvrdim da je ovo stvar, naravno, Saveza vojvođanskih Mađara, a za ostale članice, konkretno, stranke koje pripadaju ovoj poslaničkoj grupi, morate pojedinačno njih da pitate. Na sednici Poslaničke grupe je doneta odluka da se ne predlažu potpredsednici i članovi odbora. Znači, ja sam govorio u ime Poslaničke grupe manjina. Hvala.
Gospodin Batić.
Dame i gospodo, baš me čudi kako se gospodin Aligrudić prepoznao. Baš sam iznenađen. Ja nikog nisam vređao. Izneo sam faktografske podatke, činjenične stvari, govorio sam istinu. Ali, kad je već gospodin Aligrudić rekao da će to biti razlog da ne diskutuju, odnosno ne učestvuju u radu današnje sednice Parlamenta, postavljam pitanje - šta treba da kažem da uopšte više ne učestvuju u radu Parlamenta, jer to je najbolje za Srbiju.
Da li još neko od predsednika poslaničkih grupa želi reč? (Ne) Prvi na listi prijavljenih govornika je Srđan Šajn. Gospodine Batiću, da li da vam računamo ono prvo izlaganje ili biste želeli ponovo reč, pošto ste sledeći na listi prijavljenih govornika.
Ne bih da govorim o pojedinačnim kandidatima, ne govorim o tom delu, nego o tome koliko ima potpredsednika Skupštine i o principima kako, generalno, da se bira rukovodeće telo ovog najvišeg zakonodavnog doma. Mislim da ono što su građani Srbije, a to je jedna tolerantna zajednica, istini za volju, tu ima i stvari kao što je ona u Zrenjaninu, gde se pokupi šest huligana, pa napadnu romsko naselje "Dudaru", znači, da taj tolerantni odnos, ako zanemarimo pojedince, treba da preslikamo i ovde, u Skupštini Srbije. Takođe, taj odnos nacionalne tolerancije moramo da preslikamo i za stolom predsedavajućeg. U tom smislu... [[Žagor u sali.]] Predsedniče, znam da sam manjina, alibih da me čuje većina.
Molim vas da omogućite da narodni poslanik govori. Ako imate nešto da diskutujete, možete to i izvan sale, pošto kvorum trenutno nije potreban. (Poslanici SRS dobacuju.)
To što vas ne zanima, meni je jasno, ne morate da mi kažete, ali bilo bi dobro da kažete biračima da vas to pitanje ne zanima, s tim što mislim da ne mislite tako, kao ni vaša partija. Mislim da vaša partija misli malo drugačije, ali to će vaš potpredsednik da vam kaže, ne trebam ja to da vam govorim sa ove govornice. Delujete mladi, pa mislim da imate vremena to da naučite. Uveren sam da ima ko da vas nauči, jer nije cela partija kao vi. Mislim da je neophodno uraditi sledeće: da za sto sedne obavezno jedan predstavnik manjina, bez obzira na to ko čini parlamentarnu većinu, a tvrdim da postoji parlamentarna većina, pošto se svi ti predlozi izglasavaju parlamentarnom većinom, ne govorim o parlamentarnoj većini za izglasavanje vlade, bez obzira na to da li će to da bude predstavnik manjina iz SRS, iz SPS-a ili iz DSS-a. Time bi poruka građanima bila vrlo jasna, da ova skupština i Srbija, bez obzira putem koje političke ideologije krene, uvek ostaje na jednoj ideologiji, a to je ideologija da se ne poništava u Skupštini Srbije i u radnim telima, kao i u telima koja rukovode sednicom, iskrena želja građana Srbije da se ostvari puna ravnopravnost svih nacionalnih zajednica, uključujući i sve manjine. U tom smislu, predlažem dva rešenja. Ili da nekog od kandidata, u dogovoru, povučete ili da imenujete četvrtog predstavnika koji će da bude iz redova nacionalnih manjina, a iz političkih partija koje čine većinu. Dakle, ja ne govorim o tome da treba neko iz Poslaničkog kluba manjina da uđe. Takođe se izjašnjavam da ja ne prihvatam da budem potpredsednik Skupštine, ali vas molim da vodimo računa o tome. Nije meni do toga što ćemo da šaljemo ovakve ili onakve poruke međunarodnoj zajednici, što će neko da kaže da će za ovim stolomda sedi više od 25% manjina, a u prošlom sazivu bilo je za predsedavajućim stolom i predstavnika manjina, meni je mnogo više do toga koju poruku šaljemo građanima Srbije, a građanima Srbije šaljemo poruku - idite malo u "Dudaru", pa ih tamo malo išamarajte, jer ne poštujemo ih ni ovde u Skupštini. Glasaću da bude Joja Damjanović bude ovde potpredsednik, bez obzira na to što je iz SRS-a, zato što je Rom i zato što na taj način ova skupština... (Momir Marković, sa mesta: Bio je ministar.) Znam. Rekao sam da kada se budu birali ministri, ja ću da govorim o ministrima, a sada govorim o ovome. Znači, dajte da iz Skupštine Srbije šaljemo jasne poruke građanima Srbije. Poruka građanima Srbije iz Skupštine Srbije ne može da bude da se manjine ne uključuju u rad. To što određeni predstavnici manjina neće da učestvuju u radu Skupštine, to je njihovo pravo kao poslanika. Međutim, političke partije koje čine većinu u Srbiji, a imaju predstavnike manjina, mislim da imaju obaveze da uključe manjine na adekvatan način. Shvatite ovo kao dobronamernu sugestiju, ne kao politikantstvo, shvatite da je to mehanizam kojim ćemo da pokažemo građanima Srbije da je Srbija tolerantna, što jeste, a da ćemo se protiv onog malog broja ljudi koji prave probleme svi zajedno boriti, svim pravnim sredstvima, i da je ova država spremna da ih privede licu pravde. (Momir Marković, sa mesta: Govorite Borisu Tadiću.) Ne govorim to Borisu Tadiću, govorim članovima ove skupštine. Ne govorim ovo ni nekom drugom, nego govorim onome ko treba da vrši parlamentarnu kontrolu nad sudstvom, nad svim organima izvršne vlasti u Srbiji. Prema tome, sebe vidim u ulozi poslanika koji se obraća poslanicima i građanima Srbije, a predsedniku Srbije, uključujući predsednika Skupštine Srbije, nameravam da se ove nedelje obratim, da ih zamolim da pokrenu inicijativu da se formira Ustavni sud, da i jedan i drugi urade svoj deo posla, da predlože predstavnike Ustavnog suda. Kada govorim o vama, mislim na Skupštinu, i to je moja uloga. Nije moja uloga da se dopisujem sa predsednikom Srbije, zato što je on meni bliži nego poslanici u Skupštini Srbije. Najlepše hvala.
Gospodin Đurić.
Poštovani gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, osećam potrebu da postavim pitanje - da li postoji išta zajedničko svima nama ovde. Verujem da postoji, da, po logici stvari, mora da postoji. To je, pre svega, Ustav i himna «Bože pravde». Smem li da je zapevam, pa da svi ustanemo? Bojim se, ako odista verujemo u Boga i pravdu, ako odista razumemo takve reči, da bi ondatrebalo da stavimo prst na čelo, jer, izvinite, gospodine predsedniče, možda će zazvučati bogohulno, ja nastojim da očuvam dostojanstvo ovog parlamenta i, naravno, vlastito dostojanstvo. Ako budemo dozvoljavali da politika bude poput prostitutke, neka nas ne čudi što će ovaj svetli dom postati kao javna kuća. Ja se već bojim da smo mi na ivici te opasnosti. Potpuno se slažem sa gospodinom Šajnom, da je nužno poslati poruke građanima ove zemlje i osnovno pitanje, obraćam se sada građanima zemlje, jeste - zašto mi primamo plate, molim vas. Zbog stida ću se odreći svoje plate, jer znam da milioni ljudigladuju, ljudi koji rade krampom, koji drže kosu, motiku i nemaju čime da hrane svoju decu. Da li se mi ovde sastajemo zbog toga da bismo se međusobno svađali ili da bismo odgovorno rešavali državničke probleme, socijalne probleme, ekonomske, privredne, školske itd? Da li nas narod ove zemlje plaća da pretvaramo Skupštinu u pljuvaonicu? To je nedostojno, gospodine predsedniče, ovoga doma. Naravno, nikada nemam primedbe na pojedince, ni na gospodina Tomu Nikolića, on to sam zna, bio je gost Tanjuga u vreme kada sam bio pomoćnik glavnog urednika. Ne, ne treba ništa da govorimo o pojedincima. Ovde je ključni problem- strukturalni problem. Nije reč o tome. Uostalom, Bracika, čuveni Bracika Kertes, u prevodu na srpski jezik – baštovan, rekao je - ja sam Mađar. Pa, šta ako je to rekao u «Jogurt revoluciji»? Temeljni problem, kada je reč o nacionalnim manjinama, jeste da li pripadnik većinskog naroda vidi u pripadniku nacionalne manjine čoveka. Ako ne vidi, on samo dokazuje da svi mi skupa živimo u jednom nečovečnom svetu, a da bismo taj nečovečni svet mogli menjati, to možemo samo zajednički da radimo. Znam da ima zemalja u kojima Romi i druge nacionalne manjine imaju neuporedivo gori tretman nego u Srbiji. Imali smo primer Slovenije, Slovačke itd. Ima vrlo često takvih problema u Srbiji, ali, hvala Bogu, Srbija ne može da se poredi sa tim državama. Braćo Srbi, razumem političke podele, ali nemojmo više praviti rovove, nemojmo praviti, kao što je Dobrica Ćosić rekao - deobe, jer to može da nas odvede u tragediju, u času kada u Srbiji imamo hiljade i hiljade problema. Pokušajmo da iskoristimo naš razum i da povratimo dostojanstvo ovome domu. Hvala vam.
Da li je narodni poslanik Andrea Galgo-Ferenci stigla? Nije. Reč ima Radoslav Jović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, činjenica je da su se parlamentarni izbori u Srbiji završili 21. januara i da je od tada proteklo gotovo četiri meseca, a da mi još uvek nismo konstituisali Narodnu skupštinu i njene odbore. Ovih dana čujemo ozbiljne pripreme za nekakve ponovljene, za ponavljanje parlamentarnih izbora u Srbiji. Verovatno ste svi vi, uvažene kolege i koleginice, dobijali razne poruke od svojih sugrađana koje predstavljate u ovom visokom domu. Razgovarali ste s njima i verujem da ste čuli šta misle o svemu ovome što se dešavau Parlamentu.I ja sam dobio mnoštvo takvih poruka, ali ono što sam juče dobio, to je jedan dopis koji je potpisalo stotinak i nešto mojih sugrađana Kraljevčana. Tražili su da to što su oni meni napisali ja protumačim vama ovde, kao njihov predstavnik, odnosno kao narodni poslanik. Međutim, čitajući više puta to njihovo pismo, koje je iskreno napisano, očigledno iz duše i onako kako to obični ljudi doživljavaju, rešio sam da ga ne prepričavam i tumačim. Prosto ću da ga pročitam integralno, pa da svi mi koji sedimo u ovoj sali i gledamo šta se ovde dešava ovih dana malo razmislimo pre nego što sa mnogo žuči i vatre izađemo za ovu govornicu. «Uvaženi poslaniče», kažu moji sugrađani. «Gotovo četiri meseca je proteklo od 21. januarskog dana kada smo, verujući u svoju državu i njene institucije, izašli na izbore i iskazali svoju političku volju. Niko od nas nije ni slutio da ćemo nedeljama iza toga biti svedoci nečega što se, najblaže, može nazvati nebrigom, netolerancijom, nepoštovanjem građana Srbije i nezainteresovanošću za naše svakodnevne životne probleme. Izabrali smo vas verujući da ćete uspeti da se dogovorite, da nađete najbolje ljude za odgovorne funkcije i da se svojski latite posla, formirate Vladu i sve drugo što je potrebno, da Srbija može normalno da živi, da ispunjava osnovni interes nas običnih ljudi, da budemo bezbedni sigurni, zaposleni, da imamo gde da se školujemo, lečimo, da nam plate i penzije budu dovoljni makar za ono što nazivamo potrebama običnog prosečnog čoveka. Naša deca žele da vide svet, da tamo nešto i nauče, naša deca žele kompjutere, prijateljstva i poznanstva van granica Srbije. Naši roditelji žele sigurnu starost, da im penzije ne budu milostinja i socijalna pomoć. Oni žele da se leče, makar jednom godišnje da odu do neke od srpskih banja, da se pristojno zimi ogreju i da pojedu pristojan obrok. Skromni smo mi ljudi i ne tražimo mnogo. Zato vas molimo da, u naše ime, zamolite vaše kolege koje smo izabrali da budu naš glas u Srpskoj skupštini da se uozbilje i da se makar za trenutak, dok sede u skupštinskoj sali ili u skupštinskom restoranu, ili podižu dnevnice ili prinadležnosti na skupštinskoj blagajni, sete koga predstavljaju i ko ih plaća, da ne zaborave ni za sekund da je onaj siromašni čovek što je danas kupio veknu hleba platio porez ovoj državi. Tražimo od vas da im poručite da budu pristojni u Skupštini, da se ne svađaju i ne vređaju i da se ne takmiče u količini mržnje i međusobno izrečenih optužbi i uvreda, u količini izlivenog besa, osionosti i gordosti. Neka se okrenu svaki put kada govore iza govornice i neka bace pogled na grb i zastavu Srbije. Neka im to bude opomena da nisu bogovi već službenici i predstavnici naroda i građana,države čiji im simboli stoje iznad glave. Ta država je stvarana vekovima, milioni naših predaka su u nju ugradili svoje godine rada, a mnogi,nažalost, i kosti i krv. Takmičite se u kreiranju dobrih zakona, lepom ponašanju, takmičite se dobrim idejama i zamislima. Zgroženi smo činjenicom da bi neki od političara da Srbiju dele na nekakve dve Srbije. Da li su svesni šta rade? Zar nam u istoriji nije bilo dovoljno podela, sukoba, građanskih ratova? Da li su oni svesni da je svaki član svake porodice u Srbiji pristalica, simpatizer ili član neke od političkih stranaka? Hajde da podelimo i porodice na dva dela. Neka se za gušu uhvate brat i brat, sin i otac itd. Hajde da se konačno obračunaju te dve Srbije, pa da ispraznimo gradove srpske i belom kugom ionako ispražnjena sela, pa neka nam Ujedinjene nacije postave krstove bez imena i iznad sahranjenih glava. Srbija je danas tužna zemlja, umorna od nereda, haosa i nepravdi. Ko će Srbiji vratiti osmeh, veru, nadu i ljubav? Vi to morate da uradite, vi koji ste tražili našu podršku, vi koji ste na izborima konkurisali za tako ozbiljna i odgovorna zanimanja. Od lekara tražimo i očekujemo da nas leči, od učitelja da nas uči, od zemljoradnika da nas hlebom hrani, od političara tražimo da upravljaju ovom državom i da nam obezbede život dostojan čoveka. Da se u ovih nekoliko preostalih dana dobro zagledaju u našu prošlost, sadašnjost i budućnost i da jednom za svagda shvate da ne postoje zarad sebe već zarad nas koji jesmo, zarad onih koji će biti zahvaljujući onima koji su bili. Recite im da nam se ne pravdaju i ne izvinjavaju. Nema opravdanja i ne primamo izvinjenja. Sve do 21. januara ubeđivali su nas da nas vole i poštuju, da nam žele sve najbolje. Toga dana, svojim glasovima, dali smo im moć da se dogovore da naprave plan i program i da nas i Srbiju povedu jedinim mogućim putem, putem slobode, pravde, istine, obnavljanja života i mladosti, iz nezaposlenosti, putem svekolikog napretka. Neka i ne pomišljaju da nas dele i međusobno svađaju. Neka ne pomišljaju da nam se za koji dan ponovo obraćaju praznim pričama, parolama, floskulama i time kako nisu uspeli da se dogovore. Više nemamo ni vremena, ni volje i želje da ih slušamo. Dosta nam je demokratije od izbora do izbora i neka jednom za svagda shvate da više nećemo da plaćamo one koji nisu sposobni da rade svoj posao. Zar politika nije umetnost pravljenja kompromisa? Ako toga nisu svesni, neka odstupe. Zapamtite ove naše poruke, uvaženi poslaniče, i prenesite ih vašim kolegama, i setite se, svi se setite da predstavljate i site i gladne, i zdrave i bolesne, i školovane i neškolovane, i zaposlene i nezaposlene, i izbeglice i raseljene, i beskućnike, i prozeble i ogrejane, i radosne i tužne građane Srbije. Oni, verujte, nisu ni crni, ni crveni, ni žuti, ni plavi, ni levi, ni desni. Oni samo žele da normalno žive. Ako se ne dogovorite, Srbija vam ovoga puta oprostiti neće. Svi vaši pokušaji da krivicu svalite jedni na druge i da iz ove naše zajedničke nesreće izvučete neku političku korist ili besmisleni procenat podrške na ponovljenim izborima - neće vam proći. Nimalo više nismo politički naivni i neprosvećeni. Verujemo da nas nećete izneveriti. Verujemo da ćete dostojno tumačiti naše poglede i stavove i zato vam i pišemo ovo, mi obični, zabrinuti ljudi, građani vašeg i našeg Kraljeva, građani Srbije. Bolje da vi to radite u naše ime, nego da ikad više dolazimo pred skupštinsko zdanje. Neka vas Bog sve čuva i pomogne vam da pobedite sami sebe, da budete dobri i odgovorni ljudi, koji će služiti na dobrobit naše jedine Srbije. Hoćemo da se ponosimo vama, a ne da nas bude stid kako nas predstavljate. Ne zaboravite, i onaj siromašak što je jutros jedva sakupio malo crkavice da kupi samo veknu hleba platio je porez državi i napunio blagajnu i Skupštine i Vlade Srbije. S poštovanjem», i iza toga ide potpisoko stotinak građana Kraljeva.
Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, poslanici, uvaženi predstavnici sredstava javnog informisanja, građani Srbije, javio sam se po Poslovniku, članu 103, koji kaže da govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Kad sam se već javio, i ja sam dobio neko pismo iz Kraljeva, u kome me pitaju hiljade građana Kraljeva kako ste vi ono glasali na javnoj prozivci, gospodine Joviću, kako ste glasali za izbor predsednika Skupštine i niste li vi onaj Jović koji je glasovima Srpske radikalne stranke smenjen sa mesta predsednika opštine Kraljevo?
Možete li da nam pročitate to pismo?
Nema potrebe, jako je dugo i ima mnogo strana. Vama ću da ga dam, gospodine Nikoliću, ako vas zanima, a daću vam i izveštaj policije o tome kako su radikali falsifikovali potpis.
Nemojte meni da date, dajte Skupštini.
Pitali ste vi mene, pa vama odgovaram. Nije me pitala Skupština. Dakle, vas pitam, gospodine Joviću, niste li vi osmeh pretvarali u podsmeh, niste li vi prodali veru za večeru, niste li vi izneverili nadu, možda je samo ljubav još ostala, ali sledeći put mislite o tome kako ste glasali kada čitate ovakva pisma. Hvala.
Bolje vi meni dajte to pismo.
Uvaženi kolega, svako od nas u životu, makar u sebi i u svojoj glavi, mora da napravi neki sistem vrednosti i hijerarhiju odgovornosti prema nekim stvarima. To što se meni lično desilo u Kraljevu, to zbog čega sampodneo ostavku na mesto predsednika Skupštine, odnosno opštine Kraljevo, nema zaista nikakve veze sa potrebom da država Srbija dobije svoje institucije, da državu Srbiju ima ko da predstavlja i brani, jer se nalazimo zaista u teškoj političkoj krizi. Hajde i da se dogovore čelnici političkih stranaka u Srbiji ili da se ide ponovo na parlamentarne izbore, što će se, izgleda, najverovatnije dogoditi, a u međuvremenu Ujedinjene nacije donesu neku rezoluciju, novu rezoluciju, odnosno Savet bezbednosti, o budućnosti, o statusu države Srbije, odnosno Kosova i Metohije. Ko će na to reagovati? Rekli ste, odnosno pravnici kažu da na to ne mogu da reaguju predsedavajući na sednici Skupštine, već predsednik Skupštine. Očito je da ovde nije bilo dogovora oko toga ko će to biti i kako će se napraviti većina dovoljna da se formira Vlada Republike Srbije. Žalosno je što do toga nije došlo i žalosno je što smo morali da tražimo neke druge kompromise da bi se došlo do formiranja makar jedne institucije, koja se zove Parlament. To što se desilo u Kraljevu i to što se desilo meni, druga je priča i ne bih o tome otvarao raspravu ovde.
Miloš Jevtić
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, isključivo ću govoriti o tački dnevnog reda koju danas imamo pred sobom, a to je izbor potpredsednika Narodne skupštine, kao i članova skupštinskih odbora i radnih tela. Mislim da je praksa koja je uspostavljena u poslednja dva saziva, dakle, u poslednjih sedam godina, bila apsolutno ispravna - sve parlamentarne stranke koje su zastupljene u ovom parlamentu, a koje su relevantne, imale su svoje potpredsednike Skupštine. Mislim da tu praksu definitivno treba pozdraviti i ne treba je menjati. Takođe, praksa je bila da stranke ne komentarišu pojedinačne predloge ostalih parlamentarnih frakcija i Demokratska stranka će tu praksu u potpunosti poštovati i danas. Dakle, mi ne želimo ni da komentarišemo, ni da osporavamo mogućnost Demokratske stranke Srbije, Srpske radikalne stranke ili Socijalističke partije Srbije da predlože svoje kandidate za potpredsednike Skupštine, kao i za članove radnih tela. Međutim, Demokratska stranka ne želi da u ovom trenutku da svog kandidata za potpredsednika Skupštine, kao ni kandidate za ostala radna tela, zato što ova praksa, koja je do sada uspostavljena, nije u potpunosti ispoštovana. Naime, u svim prethodnim slučajevima, skupštinska većina koja je bila uspostavljena za izbor predsednika Parlamenta i potpredsednika nešto kasnije je, zapravo, bila ona skupštinska većina koja je činila i buduću vladu. Zapravo, i broj poslanika koji je neophodan za izbor predsednika Parlamenta i za premijera Republike Srbije je identičan, dakle, 126. U ovom slučaju, bar dve stranke koje čine parlamentarnu većinu, a to su u ovom trenutku Srpska radikalna stranka i Demokratska stranka Srbije, poriču da je izbor predsednika Parlamenta politički akt i poriču da će to biti većina koja će činiti buduću vladu Republike Srbije. Dakle, u ovom trenutku mi ne znamo da li smo predsednika Skupštine i buduće potpredsednike skupštine izabrali kao privremeno rešenje, na pet dana, pa ćemo od ponedeljka imati novu situaciju i nove izbore, ili je to trajno rešenje koje će za rezultat imati formiranje nove vlade. Meni su sva objašnjenja koja sam do sada čuo iz redova DSS i SRS zvučala prilično naivno, ali definitivno ćemo morati da sačekamo istek zakonskog roka, dakle 15. maj, da vidimo šta je suština sa kojom se suočavamo. Suštinski razlog zašto Demokratska stranka neće dati svog kandidata za potpredsednika Parlamenta jeste što je temeljni princip DS i temeljni pravac kojim želimo da se krećemo i da vodimo našu zemlju, pravac evropskih integracija. Vrlo kratko ću analizirati situaciju do ponedeljka, do samog izbora predsednika Parlamenta. Situacija u kojoj se Srbija nalazila u ovoj oblasti bila je zaista nezavidna čitavom regionu koji se danas naziva Zapadni Balkan; nalazimo se poslednji na listi svih zemalja u procesu integracija. Sve ostale zemlje su otišle mnogo dalje od nas, uključujući Bugarsku i Rumuniju, koje su postale članice Evropske unije 1. januara 2007. godine, kao i Makedoniju i Hrvatsku, koje imaju status zvaničnog kandidata. Čak i Crna Gora odnedavno ima potpisan sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, Albanija, takođe, od pre neku godinu. Srbija je jedina zemlja u regionu, i čini mi se i u Evropi, koja nema apsolutno nikakav odnos sa EU. Naši pregovori su prekinuti zbog nesaradnje sa Haškim tribunalom. Mislim da je to situacija nad kojom bismo svi morali da budemo jako zabrinuti. Od ponedeljka, izborom Tomislava Nikolića za predsednika Parlamenta, ta situacija se dramatično pogoršava. Ono što smo tvrdili -da će izborom predsednika Narodne skupštine iz redova SRS nastupiti štetne posledice za Srbiju, može se videti već u prethodna dva dana.Evropska komisija je povukla jasne konsekvence. Sporazum o viznim olakšicama, koji je trebalo da bude potpisan, koji suštinski tangira interese građana Srbije koji žele da slobodno putuju, bez problema i čekanja u redovima pred konzulatima zemalja EU, neće biti potpisan. Mislim da je potpuno jasno da je to reakcija na ovu političku situaciju u Srbiji, dakle, na izbor predsednika Parlamenta iz redova Srpske radikalne stranke. Ono što danas govorim, govorim upravo na Dan Evrope, dan koji je trebalo da bude obeležen podizanjem zastave Evrope ispred Parlamenta Srbije. Do tog čina neće doći i to je, takođe, jedna od konsekvenci ovoga što se desilo u ponedeljak. To saopštenje je dao generalni sekretar Saveta Evrope, gospodin Teri Dejvis, čovek koji je poznat po tome što nije izabran u prvom navratu za generalnog sekretara ove organizacije, upravo zato što nije dobio glasove članova svoje političke grupe jer se protivio bombardovanju Srbije. Poznat je po tom stavu. Danas popodne ćemo već imati sastanak Saveta ministara na ambasadorskom nivou, koji će, zapravo, raspravljati o tome što sledi već sledeće nedelje, a to je predsedavanje Savetom Evrope od strane Srbije. Mislim da se i to dovodi u pitanje. To je početak problema sa kojima će se Srbija suočiti ukolikodođe do formiranja vlade u kojoj će biti srpski radikali. Ono što je jako bitnorazjasniti građanima Srbije u ovom trenutku jeste razlika u temeljnim principima i orijentaciji pojedinih stranaka. Ne volim da koristim podelu na demokratski i nedemokratski blok, definitivno ne volim to da koristim od ponedeljka, kada je ta terminologija zaista postala prilično relativna. Ono što je za mene u ovom trenutku značajno, to je odnos stranaka prema procesu evropskih integracija. To možete videti iz dokumenta koji je sam predsedavajući pomenuo danas u toku rasprave, a to je Rezolucija o evropskim integracijama koju je usvojio Parlament u prethodnom sazivu. Protiv te rezolucije glasali su poslanici SRS, koje predstavlja Tomislav Nikolić. Protiv te rezolucije glasali su i poslanici SPS. Kada tome dodate i ono što je u poslednjoj izjavi volje predsednik SRS naložio svojim saborcima, a to je da se najoštrije suprotstave uključenju Srbije u Severno-atlantski pakt i EU, jer, kako je on rekao, tu se nalaze svi tradicionalni neprijatelji srpskog naroda, za nas je jedan takav izbor potpuno neprihvatljiv. Dok situaciju sa Srpskom radikalnom strankom možemo i da razumemo, jer je to bar jedna konsekventna politika, za koju se oni zalažu već 15 godina, ono što definitivno u ovom trenutku ne možemo da razumemo jeste ponašanje Demokratske stranke Srbije, koja je za sebe tvrdila da podržava evropski put Srbije i da želi da Srbiju jednog dana vidi u Evropskoj uniji. To je ponašanje koje nije konsekventno, ali se, bar, sada suočavamo s jednom novom realnošću, koja će već za nekoliko dana imati svoju rezultantu - ili u novim izborima, ili u formiranju jedne nove vlade. Ono što je jako bitno reći u ovom trenutku jeste da temeljni princip, koji sam više puta pomenuo, a to je da Srbija treba, definitivno, da bude u EU, jeste za Demokratsku stranku najosnovniji princip i suština našeg bavljenja politikom. Mi od toga ne želimo da odstupimo. Najsnažniji motiv zašto smo odlučili da ne damo svog kandidata za potpredsednika Skupštine jeste upravo onaj koji sam naveo, da predsednik Parlamenta Tomislav Nikolić reprezentuje jednu političku opciju koja je antievropska. To je za nas u ovom trenutku potpuno jasno. Dalje posledice, koje će se desiti nakon konstituisanja Parlamenta, u ovom trenutku niko ne može da predvidi, ali ono što je potpuno jasno iz prve dve - jeste da Srbija trpi i da će trpeti zbog toga štetne posledice.
Molim vas da u svom izlaganju ne prekrajate istoriju. Poslanička grupa SRS nije glasala protiv Rezolucije koja je usvojena, mi jednostavno nismo bili u sali i nismo glasali. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, radi istine, poslanik je dužan, po članu 104, da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine, jer ova skupština je bila i pre nas, biće i posle nas. Stvarno moramo da vodimo računa o nekim stvarima. Prethodni govornik je ovde izneo neke neistine. Neistine koje, nažalost, nisu dobre po Demokratsku stranku. Moram da vas obavestim da je praksa izbora potpredsednika u Skupštini Srbije, od prvog dana od kako je uspostavljena višestranačka skupština, vi ste mladi ali pretpostavljam da ima među vama onihkoji se sećaju jednog od prvih potpredsednika, Borivoja Petrovića iz Kragujevca, koji je bio izabran na listi grupe građana, bila ista i 1994. i 1997; menjale su se političke stranke, menjao se sastav Skupštine, sve doknisu došli oslobodioci, dok nisu došle prave demokrate. Godine 2001. vi niste hteli da, po proceduri koja je do tada postojala, date Srpskoj radikalnoj stranci pravo da ima svog potpredsednika. U znak protesta, SRS je izašla iz svih odbora i sve do novih izbora 2003. godine nismo učestvovali ni u jednom odboru. Prema tome, kada govorite sa govornice, morate ili da znate činjenice, ili da ne obmanjujete poslanike.
Izvolite.
Ako želite da, poštovani kolega, istinu saopštite do kraja, onda treba da kažete zaista sve činjenice koje su relevantne. Vi jeste imali priliku da učestvujete u skupštinskim odborima i u ostalim radnim telima, kao i u stalnim delegacijama, ali tu priliku niste koristili. Ono što mogu da vam kažem, to je da ste u poslednjem sazivu, odnosno od trenutka kada je Srbija postala nezavisna država, nakon referenduma u Crnoj Gori, imali mogućnost da učestvujete i u delegaciji koja se nalazi u Savetu Evrope i u ostalim delegacijama. To niste učinili. Imali ste najveći broj poslanika u toj delegaciji, dakle, četiri, uključujući i sadašnjeg predsednika Parlamenta, koji je moj zamenik u Političkom komitetu. Nijednom poslanici SRS nisu otišli na zasedanje u Strazbur, nijednom. Insistirali su na stavu da gospodin Krasić nije mogao da dobije mesto u delegaciji, dok je, u međuvremenu, isti taj poslanik boravio u Strazburu u studijskoj poseti i celokupnu je raspravu, koja je trajala, bukvalno, šest meseci, i na plenumu i u različitim komitetima, koja se ticala Rezolucije o Kosovu, koju je čitava delegacija zdušno, amandmanski korigovala i izmenila, gospodin Krasić posmatrao sa balkona. Niko od vaših poslanika nije bio u toj delegaciji i učestvovao u radu Saveta Evrope. To je cela istina.
Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović.
Sve neki neobavešteni od jutros iz Demokratske stranke, jedan gospodin, pa drugi. Niste u pravu, kolega Jevtiću, zato što niste bili poslanik u prošlom sazivu. Za razliku od vas koji veoma često želite da menjate neke stvari na «oruk» i na silu, mislite da je to demokratski, mi poštujemo parlamentarnu proceduru. Za nas su Narodna skupština Srbije i njeni legitimno izabrani predstavnici jedino merilo odnosa snaga. Srpska radikalna stranka, kao najveća i najbrojnija politička stranka, u dogovorima koji su usledili za formiranje delegacije Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, dobila je, kao što ste rekli, najveći broj mesta, četiri mesta, ali taj dogovor šefova poslaničkih grupa, odnosno imena koja su data iz reda SRS, ne znači da ti ljudi na takav način, bez prethodnog donošenja odluke u Skupštini, mogu bilo gde da otputuju. U suprotnom se postavlja pitanje legitimiteta te delegacijekoja je putovala a nije imala odluku Skupštine, odnosno Skupština to nije potvrdila, već je gospodin Predrag Marković, bivši predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, svojim ukazom, na osnovu dobijenih imena od strane političkih stranaka, formirao nekakve delegacije, pa i tu za Parlamentarnu skupštinu Saveta Evrope. Svaka delegacija Narodne skupštine Republike Srbije, dok bude bio predsednik gospodin Tomislav Nikolić, biće izglasavana ovde, u skupštinskom domu, a ne na navedeni način, pa da vi govorite da mi nismo želeli da koristimo svoje pravo. Vi vrlo dobro znate da su predstavnici SRS u Parlamentarnoj skupštini Saveta Evrope, u delegaciji državne zajednice Srbija i Crna Gora, u kojoj ste i vi bili član, koliko se sećam, gospodin Tomislav Nikolić i Dragan Todorović, na najbolji način, a veoma često i sami, pojedinačnim amandmanima, zastupali interese države Srbije i srpskog naroda na Kosovu i Metohiji. [[Aplauz]]
Ima repliku narodni poslanik Miloš Jevtić.
Rekao bih još nešto vezano za našu delegaciju u Savet Evrope. Nisu potpuno jasne poslovničke odredbe o tome kako se delegacija mogla u tom trenutku izabrati - da li je to trebalo da uradi Skupština ili, jednostavno, da poslaničke grupe formulišu svoje predloge i da se na taj način formira delegacija. Upravo je gospodin Aligrudić bio šef te delegacije i mogu da kažem da je formiranje delegacije i učešće u radu Parlamentarne skupštine Saveta Evrope bilo jako bitno za zaštitu suštinskih interesa Srbije u tom trenutku, jer, kao što sam rekao - na dnevnom redu je bila Rezolucija o Kosovu, čiji predlog je bio jako nepovoljan za Srbiju. Da ste imali malo osećaja za trenutak, da ste zaista želeli da pomognete, kao što su to uradili svi ostali članovi delegacije, koji su bili prisutni na svim zasedanjima i komitetima, i vi biste se našli u Strazburu i ne biste posmatrali zasedanje i raspravu sa balkona.
Mislim da je ovo bezobrazluk. Ja ću to da vam objasnim, a vi onda stavite na glasanje da ja kršim Poslovnik. Kada smo se dogovarali oko izbora članova delegacije i kada smo usaglasili stavove, došao je ultimatum od jedne poslaničke grupe da neće učestvovati u radu u Strazburu ukoliko Zoran Krasić bude član delegacije. To je bila Poslanička grupa G17 plus, podržana od svih vas. Onda ste odlučili da to ne ide uopšte na sednicu Narodne skupštine, jer bi se glasalo o tome konsenzusom. Pravila Parlamentarne skupštine Saveta Evrope kažu da se poslanici u Parlamentarnoj skupštini biraju u nacionalnim skupštinama, na način kako to odredi nacionalna skupština. Mi nemamo poslanike koje imenuje predsednik Narodne skupštine. Zamislite sada situaciju da vas, svojim naređenjem, imenujem za poslanike u Strazburu. Da li biste vi to poslušali? Da li biste to uradili, jer možete doći u tu situaciju za pet dana? Mislim da je sledeće zasedanje Parlamentarne skupštine u junu. Ako do tada ne izaberemo delegaciju u Skupštini, kako će ona otići? Da li ćete na takav način predstavljati Skupštinu i da li ste u to sigurni? Možda, posle novih izbora, ali nisu obavljeni novi izbori. Ali, da vi kažete da smo mogli da pomognemo Kosovu i Metohiji a nismo hteli, to zaista nema smisla. Zato ja vama nikada neću naređivati koje delegacije ćete biti član, jer to nije moje demokratsko pravo. Malo sam ravnopravniji od ostalih jer mogu da dajem reč po Poslovniku. Ovde nisam naredbodavac narodnim poslanicima, ali ni srpski radikali,kao narodni poslanici, neće trpeti naređenja od drugog narodnog poslanika. Želim vam, gde god da putujete u svet i kažete da predstavljate Srbiju, da vas je pre toga neko izabrao, neka skupština, jer je to onda znak da iza vas stoji narod a ne vaša politička stranka. Ima reč narodni poslanik Miloš Jevtić.
Gospodine predsedniče, još jednom reklamiram povredu Poslovnika, u članu 96. Dakle, vi se ponovo, sa mesta predsedavajućeg, upuštate u raspravu sa pojedinim poslanicima. Juče ste stavili primedbu da nemate potpredsednika kome biste ustupili mesto dok izlazite za govornicu. Upravo vidim jednog sa vaše desne strane, tako da vas molim da poštujete član 96. Poslovnika i da, kada želite da ulazite u debatu s ostalim poslanicima, dođete ovde, za govornicu.
Ima repliku narodni poslanik Miloš Aligrudić.
Replika se odnosi na izlaganje poslanika Nataše Jovanović i poslanika Miloša Jevtića. Istine radi treba reći sledeće. Zaista je delegacija Parlamentarne skupštine Saveta Evrope u Strazburu, odnosno sastav te delegacije je objavljen potpisom predsednika Narodne skupštine Predraga Markovića i, kao takvo, obaveštenje je dospelo u Parlamentarnu skupštinu Saveta Evrope, koja ne ulazi u način na koji je došlo do stvaranja sastava delegacije i kakva su naša interna pravila. Zaista se slažem da naša interna pravila, prvo u tom delu, u tom sektoru, nisu definisana. Takođe se slažem da je logično rešenje, odnosno bilo bi logično da je to uradila Skupština, svojim glasanjem, i to je u redu. Međutim, mislim da nije dobro sada licitirati imena iz prošlog saziva i govoriti šta je bilo sporno u pogledu jednog ili drugog rešenja. Kao što biste se sigurno svi ovde složili da je bilo vrlo važno u pojedinim ključnim trenucima, kada se ovde raspravljalo o Kosovu, neki put i zažmuriti na neke praznine, nedostatke ili nemogućnosti koje proističu iz Poslovnika Narodne skupštine, da bi se rasprava obavila, tako je i onda, znajući da je na dnevnom redu Parlamentarne skupštine Saveta Evrope dugo pripremana rezolucija o Kosovu, a vidite da smo i danas ponovo dočekali da, zahvaljujući jednom jedinom glasu, lord Rasel Džonson bude ponovo određen za izvestioca o Kosovu, koji može na sledećem sastanku Političkog komiteta u Kijevu, koji je u maju, ponovo da izađe sa nekim svojim ludorijama i ujdurmama, naš način bio da reagujemo. U ovom trenutku ne bih mogao da se vraćam, niti bi bilo dobro da se u ovom sazivu vraćam na probleme koji su postojali i doveli do specifičnog načina slanja delegacije iz prošlog saziva. Prosto, apelujem da se u daljoj diskusiji ne otvara to pitanje. Skupština, ili ova država, morala je da pronađe način da reaguje. To pitanje bih zatvorio. Što se tiče drugog dela moje replike, on se odnosi na mali deo izlaganja Miloša Jevtića, koji se ne dotiče ovog pitanja, već su to političke opservacije o formiranju vladajuće koalicije. Ne mogu nikome da zabranim da ima svoj doživljaj onoga što ovde postoji, ali većina u Skupštini je bila definisana za jednu jedinu priliku, oko jedne jedine tačke, i to je kraj - oko izbora predsednika Narodne skupštine, po logici i na način koje smo 100 puta do sada objasnili. A, skupštinska većina koja određuje politički smer Srbije, koja se definiše kroz izvršne organe vlasti, jer Vlada Republike Srbije vodi politiku države, to nije definisano u Narodnoj skupštini. Ponavljam, pošto smo o tome već razgovarali prethodnog dana, mislim da zaista nema potrebe, šta god da mi se replicira ili na koji god način da se odgovori na ovo moje izlaganje, da se mi na to i dalje nastavljamo. Ovo sam, opet ponavljam, kao što sam rekao kroz repliku gospodinu Vladanu Batiću, uradio danas samo jednom i više u toku današnjeg dana to neću ponavljati, kakve god replike i reakcije ovo moje izlaganje izazvalo. Hvala.
Poslovnik. Gospodine Nikoliću, predsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, očigledno, ovaj dan ima mnogo bolju dinamiku nego jučerašnji. Drago mi je zbog toga. Skupština radi mnogo, čini mi se, mirnije i bolje razmenjujemo argumente. Već treći ili četvrti put se ponavlja primedba narodnih poslanika da vi sa mesta predsedavajućeg diskutujete, ubeđujući nas da, eto, nema ko da vas zameni u predsedavanju Narodnom skupštinom. Moram da vam kažem da se ne slažem s vašim tumačenjem. Ne znam u kojoj funkciji momak sa vaše desne strane, narodni poslanik, naš kolega, sedi pored vas. Vi znate da predsedavajućem u radu pomažu potpredsednici, da kada nema potpredsednika to čine najmlađi poslanici, da u procesu konstituisanja Skupštine, kada se izabere predsednik Skupštine, oni koji su pomagali predsedavajućem ostanu tu da pomažu predsedniku dok se ne izaberu potpredsednici. Molim vas, ako sa vaše leve strane sedi sekretar, objasnite nam funkciju narodnog poslanika koji sedi sa vaše desne strane. Drugo, vaša poslanička grupa ima 80 narodnih poslanika. Zar je moguće da sada nema nijednog narodnog poslanika koji može da izađe i odgovara na teme koje se ovde pokreću, nego vi morate da dajete političke opservacije sa tog mesta? Treće, mnogo spornih stvari je bilo u prethodnom sazivu Parlamenta u pogledu načina vođenja sednica i zakonitosti rada. Nisam primetio da ste se, kao srpski radikali, tome suprotstavljali. Što se tiče ovog novog saziva Parlamenta, moram da vam posvedočim, vezano za našu međunarodnu saradnju, sledeće stvari. Gospodin Aligrudić... Gospodine Nikoliću, da li biste bili ljubazni da zamolite narodne poslanike Srpske radikalne stranke da se malo uzdrže od ovog dobacivanja. Evo, gospodin Spaho, sada ga prozivam, izađite, Spaho, za govornicu, recite šta imate. Ko još? Evo, sve ću da vas prozovem, pa da izađete ako vam je zabranjeno, ne znam u čemu je problem. Vjerica Radeta, evo, izvolite, Vjericu Radetu specijalno prozivam. Dakle, nemojte ovako, na šta ovo liči. Molio bih vas da se, u duhu dobrog parlamentarnog rada, uzdržite od komentarisanja i polemisanja sa narodnim poslanicima sa pozicije na kojoj se sada nalazite. Gospodine Aligrudiću, prosto bih vas pitao, kakav je to princip i kako taj princip nije važio pre tri meseca, što gospodina Nikolića pre tri meseca ne izabraste za predsednika Narodne skupštine? Kako vam je taj princip sinuo sada, kako vam nije sinuo 2004. godine, kada ste Maršićanina birali za privremenog predsednika, kako vam taj princip ne važi kada treba da formiramo vladu, pa ne date da to bude iz naše poslaničke grupe, koja je najveća, nego mora iz vaše, koja je daleko manja? Kakvi su to principi koji vladaju u Demokratskoj stranci Srbije, ako su vama isti i DS i SRS, sve je vama isto, samo da vas neko primi da budete sa njima u vladi. Nemojte nam govoriti, gospodine Aligrudiću, o principima. Demokratska stranka Srbije u ovom momentu, na našoj političkoj sceni, najmanje prava ima da priča o bilo kakvim principima. Nadam se da će birači koji su glasali za DSS vrlo brzo to razumeti. Kao što vidite, postoje političke stranke koje imaju svoju ideologiju, svoju politiku. Demokratska stranka ima svoju, i to je put Evrope, evropski put, savremena država, moderna, bogata, i tako je već 17 godina. Srpski radikali imaju svoju politiku, o njoj mislim sve najgore, ali se drže te politike 17 godina. Međutim, kad je u pitanju DSS, zaista bih voleo da nam napokon neko objasni šta je vaša politika, da li je vaša politika radikalska, da li je vaša politika demokratska. Morate objasniti - šta je vaša politika, i to je najbolji princip kojim ćete pokazati kako vi, u stvari, delujete. U ovom momentu, meni nije jasno šta je vaša politika. Za Evropu? Protiv Evrope? Za demokrate ili radikale? Recite, šta je politika DSS.
Gospodine Markoviću, dužan sam da vam odgovorim i da vas uputim. Ne slušate me, pa ćete opet da napravite grešku. Dakle, meni u radu pomaže po jedan najmlađi poslanik iz svake poslaničke grupe. To što vi ne date svog najmlađeg poslanika da sedi ovde, to je vaš problem. SRS je dozvolila svom najmlađem poslaniku da sedi pored mene i da mi pomaže u radu, tako da uopšte ne možete da me pitate otkud on tu i šta čini, tako je po poslovničkoj odredbi. Poslovnička odredba je da po jedan najmlađi poslanik iz četiri poslaničke grupe sedi pored mene. Voleo bih da sva četvorica sede pored mene. Kada me neko od poslanika pomene i kada o meni lično govori, moram da odgovorim. Ponavljam, ako napustim ovu govornicu, nema sednice Narodne skupštine. Vi to jako dobro znate. Tačno je, meni nema ko da da reč, on samo pomaže, nema pravo da vodi sednicu. Može sada, recimo, da vam donese neki papir koji vam ja šaljem ili da preuzme neki papir koji vi meni šaljete. To je pomoć u radu. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, dve godine i, čini mi se, dva meseca sam, kao što znate, bio predsednik Skupštine državne zajednice i, istovremeno, šef naše delegacije u Savetu Evrope. Moram da vam kažem da sam svojevremeno, kada je državna zajednica prestala da postoji, imao jedan dugačak razgovor sa gospodinom Markovićem i da sam pokušao tada da mu objasnim, ne znam da li je preneo drugim poslanicima, a bojim se da nije, da ne postoji samo jedna delegacija u Savetu Evrope. Postoji ukupno, tj. ova skupština će morati hitno da bira osam delegacija, jer toliko skupština postoji, da ne nabrajam sve te skupštine, to je OEBS, to je Skupština NATO, to je vrlo važna Skupština Crnomorske inicijative itd. Moraće da ih bira. Moram da vam kažem, ako je reč o Savetu Evrope, da smo kao Srbija tamo imali devet predstavnika, pet je dolazilo iz Crne Gore. Sada ova skupština ima 14 predstavnika, odnosno sedam plus sedam, i po pravilima Saveta Evrope, tu nema ono da li mi hoćemo ili nećemo, mi moramo da izaberemo delegaciju i mislim da je red da ova skupština izabere svih osam delegacija. Opšte pravilo je da se delegacije formiraju proporcionalno sastavu Skupštine. Znači, koji procenat poslanika, toliki procenat članova je i u delegaciji. Čim završimo konstituisanje Skupštine, moramo da shvatimo da je jedan od prvih poslova, koji moraju da se odrade - da se formiraju sve delegacije. Naime, nezavisno od toga da li ćemo imati ili nećemo imati izbore, neki državni poslovi, često, nažalost, vrlo važni, kažem nažalost jer to je, na primer, pitanje Kosova i Metohije, evropskih integracija, itd., ne mogu da čekaju. Mi, možda, možemo da idemo 17 puta zaredom na izbore, ali neće zbog toga svet prestati da postoji. Prema tome, ovo shvatite kao repliku svima koji su na ovu temu govorili. Demokratska stranka Srbije će sigurno tražiti od predsednika Skupštine da, kada završimo konstituisanje ove skupštine, jedan od prvih poslova bude upravo formiranje ovih delegacija. Kazao bih nešto gospodinu Milanu povodom njegove primedbe. Vi znate da je istina da je DSS predlagala još pre dva meseca da se završi konstituisanje ovog parlamenta i da se izabere, da tako kažem, makar privremeni predsednik Parlamenta, nekim opštim konsenzusom, prosto, zato da bismo, pored predsednika države, s jedne strane, pored odlazećeg premijera, s druge strane, imali još jednu ozbiljnu državnu instituciju koja bi, u slučaju «ne daj bože», mogla da se sastane. Vi ste to, nažalost, odbili. Pošto je rok za konstituisanje Parlamenta isticao, mi smo smatrali uputnim da, u skladu sa onim, da ne ponavljam diskusiju od ponedeljka, u skladu sa svim tim, omogućimo Parlamentu da normalno funkcioniše. Što se tiče primedbe gospodina Markovića da bi predsednik Parlamenta trebalo da, ako želi nešto da kaže, dođe za ovu govornicu, to jeste tačno, ali pod uslovom da ima izabranog potpredsednika, odnosno potpredsednike. Izgleda da je u ovom parlamentuloš manir da svako priča i dobacuje šta mu padne na pamet. Mislim da to nije dobro. Prema tome, da smo malo efikasniji, a uopšte ne razumem zašto je bilo potrebno otvarati ovoliku diskusiju oko jednog formalnog pitanja - da izglasamo potpredsednike, sve one koje su stranke predložile, da smo to uradili i da ti potpredsednici sede za ovim stolom, onda bih bio za to i potpuno bih bio saglasan sa gospodinom Markovićem da predsednik Parlamenta, ako ima nešto da kaže, dođe za ovu govornicu, kao i svaki drugi poslanik. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Milan Marković.
Gospodine predsedniče, gospodine Šami, očigledno, mi različito tumačimo Poslovnik. Izneo sam svoje mišljenje i ne vidim nikakvu logiku u tome da gospodin koji sedi sa predsednikove desne strane ne može da pomogne u radu. Ne mogu da verujem da je cilj i duh Poslovnika bio da taj gospodin dodaje papire predsedniku Narodne skupštine, sipa vodu ili nešto treće. Ali, predsednik je predsednik i predsednik prilikom vođenja sednice tumači Poslovnik, i ja ću se držati toga. Ostaje samo da zamolim predsednika da se uzdrži od prevelikog komentarisanja izlaganja narodnih poslanika. Gospodine Šami, imao sam tu priliku, ili nepriliku, da vodim razgovore u ovoj narodnoj skupštini sa gospodinom Aligrudićem, koga sam sada zamolio da ostane, a on je izašao, dakle, bio je gospodin Aligrudić i gospoda iz G17, upravo oko toga da nastavimo konstituisanje Narodne skupštine. Mi smo predlagali da predsednik Narodne skupštine bude neko iz stranaka koje su do pre neki dan pregovarale o formiranju Vlade, stranaka čija je politika bila dominantna od 2000. do pre neki dan u ovoj zemlji, neke od stranaka čija politika jeste nastavak kontinuiteta pridruživanja EU. Bar smo mislili da svi imamo tu politiku do pre neki dan. Mislili smo da je to dobro, ne samo da bi se konstituisao Parlament, nego da se ne bi dovodilo u pitanje naše opredeljenje ka evropskim integracijama, čiji su temelji udareni pre sedam godina. Gospodin Aligrudić je rekao da za DSS nije prihvatljivo konstituisanje Parlamenta bez sveobuhvatnog dogovora o Vladi Republike Srbije. Ako je to bila argumentacija tada, recite mi, da li je sveobuhvatni dogovor o formiranju Vlade Srbije postignut sada sa SRS? Po informacijama koje se čuju u ovom domu, funkcioneri Srpske radikalne stranke su trenutno u Hagu, konsultuju se sa svojim predsednikom da bi odgovorili na ponudu,pre bih rekao na molbu Demokratske stranke Srbije da pristanu da sa vama formiraju Vladu Republike Srbije. Dakle, gospodine Nikoliću, znam da ćete verovatno na ovo imati nešto da kažete, ali hoću, zaista, da zaštitim vas kao poslanika, možda i sa najvećim iskustvom ovde, kao funkcionera i političara. Nemojte izbor gospodina Nikolića za predsednika Narodne skupštine nazivati tehničkim. On je vaš partner, on je naš kolega i zaslužuje da ga malo više poštujete. Ne vidim zašto nešto činite, a posle se stidite što ste to učinili. To više nije naš problem, ali mislim da je pitanje za Tomislava Nikolića- zašto pristaje na to da ga na taj način ponižavate. Podsetiću vas da, prilikom glasanja za izbor predsednika Skupštine, izuzev da ili tri poslanika DSS i NS, većinu nismo mogli čuti za koga glasaju. Dakle, to je bilo tiho, kroz zube, spuštene glave, levo, desno, a niko nije lepo ustao i rekao "da, ja glasam za Tomislava Nikolića da bude predsednik Narodne Skupštine". Gospodine Tomislave Nikoliću, ovo je pitanje, pre svega, za vas i nadam se da ćete o tome razmisliti. Dakle, ne pristajem na to da je ovaj gospodin iza mene tehnički predsednik. Gospodin iza mene je predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, voljom poslanika SRS i DSS. Stanite iza svoje odluke da on bude predsednik Narodne skupštine, a mi ćemo gospodina Nikolića poštovati kao predsednika Narodne skupštine i borićemo se da to bude što kraće, jer je naša politička opcija, naša ideja direktno suprotstavljena idejama Srpske radikalne stranke. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milena Stanković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, jedan od razloga zašto Liberalno demokratska partija nije predložila svog kandidata za potpredsednika jeste taj što mi stojimo na stanovištu da je većina koja je formirana u ovom parlamentu antievropska, štaviše, i evrofobična. Juče je predsednik Parlamenta nedvosmisleno izneo politički koncept većine u ovom parlamentu, rekavši da Srbija nikada neće biti kolonija Evropske unije, ali je zato, s druge strane, izrazio žalostšto Srbija nije ruska provincija. Ono što danas treba da se desi u ovom parlamentu jeste i izbor članova odbora. Jedan od tih odbora je i Odbor za evropske integracije. Pošto smo juče videli koji je vaš politički koncept, obraćam se političkoj većini, predlažem da ne glasamo o ovom odboru, odnosno da Odbor za evropske integracije ukinemo. Razlog tome je što u Odboru treba nešto da se radi. Vi ste predložili svoje kandidate, ali vaši kandidati neće raditi na evropskim integracijama. Štaviše, predlažem vam da napravite neki odbor za bliskoistočne integracije ili nešto slično. Hvala.
Boško Ristić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, na dnevnom redu je nastavak konstituisanja Narodne skupštine i njenih organa. Jasno je da, i prema demokratskoj praksi koja vlada u ovom parlamentu, i prema onome što nalaže zdrava politička pamet, partije koje su dobile podršku građana na proteklim izborima, prema svojoj snazi i veličini te podrške, imaju pravo da učestvuju u radu skupštinskih organa. Zato ne sporim pravo nijednoj političkoj stranci da predloži svog predstavnika za jednu od funkcija koje su trenutno upražnjene, a na koje treba da izaberemo nekog od narodnih poslanika. Ne mogu da se otmem utisku da ovaj parlament klizi u autokratiju, u samovolju, da se od početka u ovom sazivu krši Poslovnik, pravila ponašanja, i bojim se da idemo ka tome da ovaj parlament počne da liči na neku partijsku tribinu. Ovde se javljaju partijski istomišljenici, flagrantno se krši Poslovnik, time što se partijskim drugovima daje trostruko veće vreme prilikom replika. Znači, na jedan suptilan način se ovde favorizuju pripadnici jedne partije, sa ciljem da se stvori podloga za predizbornu kampanju. Ono što stoji kao pozadina i motivacija ovakvog popunjavanja veoma značajnih državnih funkcija jeste to da su naši, do sada, partneri u pregovorima oko formiranja vlade, vodili dvostruku politiku, jednu javnu, a jednu tajnu. Ta tajna politika je prisutna u ovom parlamentu još od prethodnog saziva. Više puta sam ukazivao na kojim odlukama možemo tačno da utvrdimo da je ta politička većina postojala unazad nekoliko godina, a da su pregovori sa Demokratskom strankom bili samo alibi da ta stranka pripada demokratskom bloku i da se pred svetom i pred građanima koji su se zakleli u demokratske vrednosti 5. oktobra prikažu kako prihvataju opciju za neke eventualne izbore za Parlament. Ono što želim posebno da istaknem to je da je Demokratska stranka predložila svog kandidata za predsednika Parlamenta - gospođu Milenu Milošević. U vreme kada je trebalo formirati ovaj parlament,obrazloženje je bilo da nema izbora predsednika Parlamenta dok se ne napravi većina za izbor buduće vlade. Čistom analogijom, koristeći se logikom, zaključujemo da su se sada stekli uslovi za izbor predsednika Parlamenta, upravo iz razloga što postoji dogovor oko formiranja Republičke vlade. Molim vas, građani Srbije, nije prihvatljiv izgovor da Srbija mora da ima instituciju. Institucije Srbija ima, ali karakter tih institucija, kako se one ponašaju, kakvu poruku šalju građanima Srbije i međunarodne zajednice, veoma su značajni za poziciju i za nacionalne i državne interese. Svedoci smo, unazad par dana, da je vrednost firmi koje se kotiraju na berzi drastično pala, da je obezvređivanje srpske privredepočelo, samo zbog toga što smo poslali poruku nesigurnosti, samo zato što se ovde neki obraćaju govorom mržnje, zato što je primitivizam i zastrašivanje metod u političkoj borbi, a politička ideologija koja koristi tu metodologiju je nacionalsocijalistička. Molim vas, građani Srbije, nije opravdanje za svakojako ponašanje to kada kažete- ja sam Srbin, ovo je Srbija i Kosovo će biti srpsko. Ne može se iza takvih reči podvaljivati građanima Srbije i gurati svoja nazadna politička ideologija. Građani Srbije su se, da vas podsetim, na poslednjim izborima izjasnili za demokratsku ideju. Oni su glasali za one koji tu demokratsku ideju promovišu unazad petnaest godina, za sve one koji su se borili 5. oktobra. Moram da kažem da ta demokratska ideja živi i da pokušaji da se ta demokratska ideja zaustavi, da se procesi demokratizacije u Srbiji zaustave ubistvom premijera Đinđića, nisu uspeli. Prema tome, demokratska ideja će živeti. Dobijam ovih dana puno poziva od građana širom Srbije, posebno sa juga i istoka Srbije. Moram da vam kažem da su građani veoma zabrinuti zbog političkih zbivanja u Parlamentu i pitaju se koji će politički kurs zauzeti upravo te najznačajnije državne institucije i partije koje imaju značajnu ulogu u radu tih institucija. Oni su zabrinuti zbog ovakvog razvoja događaja, zabrinuti su i za svoju budućnost, za budućnost svoje dece. Govor mržnje, prozivanje ljudi, etiketiranje na najgori mogući način, građani to osuđuju. Meni su poslali poruku da ne smemo da ličimo na one koji sa ove govornice na takav način govore. Bojim se da razvoj događaja i put kojim ide ovaj parlament upravo ide naruku onima koji primitivizam imaju kao metod svoje političke borbe, onima kojima je ekstremizam sredstvo i cilj političke borbe, kojima je ekstremizam sam po sebi cilj, jer time mogu da podvaljuju građanima, i to, pre svega, onima koji su manje obavešteni i koji su možda slabije obrazovani. Upravo je društvena uloga političara da one koji su najmanje obrazovani, koji su najmanje informisani, obaveste o najznačajnijim činiocima koji treba da budu podloga za kreiranje državne i nacionalne politike. Mi se borimo za otvoreno društvo. Očekujem da ovaj parlament govori o tome kako će se uravnotežiti razvoj svih delova Srbije, građani očekuju zakone koji će privredu Srbije podići i koji će omogućiti povećanu ekonomsku inicijativu, otvaranje novih radnih mesta,jednu potpuniju, pravilniju, pravičniju zaštitu svih prava građana pred državnim institucijama. Ne mogu da se složim sa nekim stvarima, ali neću govoriti imena. Ukoliko izazovem repliku, smatraću da se neko sam prepoznao. Smatram da nije dopustivo da se za predsednika i potpredsednike Skupštine biraju lica, bez obzira na to iz kojih partija dolaze, koja su ovde pravila najveći nered, zloupotrebljavala poziciju poslanika, polivala vodom nekadašnjeg predsednika Parlamenta, oni koji su zbog psovanja, vređanja i tuče bili kažnjavani od strane nadležnih organa u Parlamentu, oni koji su čupali mikrofone i koji su vređali i neistinama etiketirali poslanike, protivno svim pravilimakoja propisuju proceduru rada u Parlamentu. Ne mogu da shvatim da su neki koji se smatraju predstavnicima demokratske ideje, svojim glasom, podržali upravo ovakav istorijski tok u kretanju naših institucija i naše države, ali, ipak, smatram da je demokratska ideja ta koja će nadjačati sve te procese. Očekujem da će građani upravo sada prepoznati poziciju pojedinih političkih partija u odnosu na vrednosti za koje se zalažu. Mi se ovde ne zalažemo za funkcije, nego za vrednosti. Funkcije su prolazne, poslanici su prolazna stvar, neki će biti, neki će otići odavde, neki će biti tu više mandata, ali će ostati upamćeni po tome koje su ideje promovisali u ovom parlamentu. Bojim da će se neki stideti zbog razlike između onoga što govore, onoga za šta se predstavljaju u izborima i onoga što čine u ovom parlamentu. Bojim se da su građani Srbije prevareni od pojedinih političkih partija na prethodnim izborima, zbog toga što su se predstavljali za predstavnike demokratskog bloka. Demokratski blok je sada vrlo pojednostavljen. Građani Srbije to prepoznaju. Mnogi se stide svojih partijskih čelnika koji daju podršku onim idejama protiv kojih su se borili i zbog kojih su žrtvovali i zdravlje i život 5. oktobra, kada je moglo da dođe do krvoprolića, ali, na sreću, do toga nije došlo. Smatrao sam i ubeđen sam da su demokratski procesi neminovni i da će se reforma nastaviti, da ćemo reformisati sistem državne vlasti, da ćemo sprovesti decentralizaciju, da ćemo vlast približiti građanima, tako što ćemo se odreći svi zajedno, u svim institucijama, dela ovlašćenja i spustiti ih na niže organe vlasti, kako bi se jasnije i transparentnije kontrolisalo ponašanje svakog od nas, kako bi funkcioneri bili dostupniji građanima Srbije za kritiku, za opoziv ili za naknadne izbore. Zalažem se za te vrednosti i poručujem građanima Srbije da će se DS tako ubuduće ponašati. U ovom parlamentu ćemo se uzdržavati od teških reči, argumentovanom kritikom ćemo se zalagati za svoju ideju, za vrednosne principe koje smo utemeljili u svoj program i za koje se zalažemo na svakom mestu. Nema brige, nema straha, iako postoji pretnja, po partijskom nalogu širom Srbije, da se ističu partijske zastave, gde neki pripadnici partija kažu da je došlo njihovih pet minuta. Ja im kažem - u pravu su, u istorijskom smislu, to je samo pet minuta. Inače, ideja demokratije nema vremenskog ograničenja.
Pošto je moja dužnost da održavam red na sednici i da brinem o dostojanstvu Narodne skupštine, nisu mi promakle uvrede koje ste izgovorili, nije mi promaklo da ste svoje političke suparnike optužili da su nacionalsocijalisti. Nemojte više nikada bilo koga da optužujete za govor mržnje. Izrekli ste najteže reči mržnje koje postoje u istoriji savremene civilizacije. Vi ste svoje političke suparnike optužili da su nacisti, pa vas molim, ubuduće, kada vama budu upućene teške reči, setite se reči koje vi izgovarate. Reč ima Jorgovanka Tabaković.
Poštovane kolege, moram da vam se obratim u vezi s jednom tvrdnjom koja se ovde iznosi ponovo, nakon izbora gospodina Tomislava Nikolića za predsednika Skupštine Srbije, i koja može biti opasna. Reč je o širenju potpuno neosnovane dezinformacije, koja se naziva i naslućuje kao krah berze i pad akcija u svim onim organizacijama koje vode računa o hartijama od vrednosti. One noći kada je izabran gospodin Tomislav Nikolić, u tom istorijskom trenutku, gospodin Čanak je izašao sa jednom internet informacijom, govoreći kako su počele da padaju cene akcija. Ne želeći da reagujem, jer kao srpski radikal nikad ne iznosim neproverenu informaciju, ostavila sam sebi vremena da proverim da li se zaista nešto desilo, a nije neuobičajeno da razne vrste političkih događaja utiču na kretanje akcija. Proverila sam. Čula sam u hodniku kako koleginica iz redova onih koji sebe nazivaju demokratskim blokom, telefonom, nekome saopštava skori krah berze, a nisam se osetila prozvanom i dužnom da reagujem kada neko u hodniku to govori. Ali, kada se za ovom govornicom ponovi informacija da se obezvređuje privreda i da propada, zato što je za predsednika Skupštine izabran Tomislav Nikolić, ja moram, kao ekonomista koji je upućen, da reagujem. Da li se zaista usuđujete da iznosite takvu vest, verujući da u ovoj zemlji ne postoji dovoljan broj pismenih ekonomista i poslovnih ljudi, koji prate svakodnevno kretanje indeksa na berzi? Mislim da je sramota što se građanima predstavljate kao zaštitnici njihovih interesa, a obmanjujete ih iznoseći takve podatke. Ako niste znali, u prošloj nedelji je promenjen način prikazivanja vrednosti akcija i indeks praćenja njihovog kretanja. Način kako se to odražava na vrlo male skokove i padove u vrednosti akcija još nije ni objašnjen, ni definisan, ni istražen, niti je mogao biti, jer je nov. Zašto ne kažete građanima da su se mnoge od tih akcija našle nedavno na berzi po prvi put i da su doživele višestruko povećanje vrednosti - do mogućih 300%, počev od akcija Novosadskog sajma, «Politike» ili slično. To je uobičajena pojava, a stabilizacija tih akcija i mali padovi, koji su se potpuno slučajno poklopili vremenski sa onim što se dešava u Parlamentu, ne sme vam poslužiti kao izgovor za tvrdnje da se u ovoj zemlji dešava nešto naopako. Naprotiv, očekujemo poboljšanjeovakvim načinom vođenja države. Dodaću samo jedan bitan podatak. Usvajanjem Međunarodnog ugovora o starateljskom fondu, kojim ste prihvatili da za 6 miliona evra donacije realizujete privatizaciju, 2001. godine, u novembru, u Saveznoj skupštini, onda kada ste kao DOS bili u prilici da to usvojite, zacrtane su sve trase i putevi kojima se privatizacija obavlja do danas, i to takva da vam agente prodaje biraju inostrani donatori, da vam oni određuju koji će konsultanti, pravni i finansijski savetnici, donositi odluke o privatizaciji. Tada je krenuo sunovrat privrede. Nemojte, molim vas, obmanjivati građane u ovom smislu, jer ću zaista biti u prilici da malo duže izlažem i vama više vremena oduzmem i obrazložim vaše neistine za ovom govornicom.
Izvolite.
Pošto je gospodin Ristić, između ostalog, pozvao ljude koji se bave politikom da pomognu onima koji ne znaju ili su neobavešteni, ja sam se osetio prozvanim da pomognem gospodinu Ristiću da sazna neke stvari kada je u pitanju Srpska radikalna stranka. Pročitaću vam neke stvari iz programske deklaracije SRS iz 1991. godine. Mislim da će vam pomoći da steknete malo širi uvid kada je u pitanju SRS. Evo, kaže: «Srpska radikalna stranka, delujući kao izrazito demokratska politička organizacija u uslovima višepartijskog sistema i opredeljujući se isključivo za miroljubive metode političke borbe, objavljuje srpstvu i celom svetu da su naši osnovni politički ciljevi obnavljanje slobodne, nezavisne i demokratske srpske države na Balkanu, uspostavljanje parlamentarne demokratije, u kojoj će narod, preko svojih slobodno i trajno izabranih predstavnika» itd. itd. Prema tome, gospodine Ristiću, kada izađete i pokušavate da steknete simpatije kod biračkog tela kome se obraćate, nemojte da se služite neistinama, jer to će vam se kad tad vratiti kao bumerang. Ne pamti se vreme od 5. oktobra, to sve vreme pokušavam da vam objasnim, ni po čemu dobrom, nego po stvarima koje ste uradili i kojima ste unazadili ovu Srbiju. Budite zadovoljni što je napokon Parlament Srbije dobio pravog predstavnika demokratske političke stranke, Srpske radikalne stranke, i vidite kako imate mogućnosti da bez ikakvih problema iznosite svoje stavove, svoja mišljenja, da pokušavate da vršite opstrukcije, što je vaše legitimno pravo. Nemamo mi ništa protiv toga, vama nije u interesu da se tok sednice odvija na način na koji se odvija. Mi smo na to spremni, koristimo svoje pravo u skladu sa Poslovnikom. Za razliku od vas, ne kažnjavamo, ne izbacujemo poslanike iz sale. Vi ste to sve radili, na dan, dva, mesec dana, nekoliko meseci, stotine hiljada dinara ste uzeli od poslanika, zato što ste ih kažnjavali jer nisu govorili onako kako vi hoćete i ponašali se onako kako vi hoćete. Mi smo smatrali i tada da je to naše legitimno pravo, kao što i danas smatramo da je ovo vaše legitimno pravo, ali nije pravo dane iznosite neistinu. To su već stvari koje se kose i sa moralom i sa Poslovnikom.
Da li vi odustajete? Ne može. Vi ste prvi tražili reč. Po Poslovniku je tražio reč. Izvolite.
Gospodine predsedniče, samo jedna intervencija u pogledu cifara o kojima je govorila koleginica Jorgovanka Tabaković. Dakle, mi ne možemo tvrditi da je ono što se desilo na berzistoprocentno posledica političkih događanja, ali ne možemo da ne kažemo šta se zaista desilo na berzi. A na berzi se desilo, što možete pročitati otvaranjem internet sajta Beleks i u svim dnevnim novinama, da su u ponedeljak akcije pale u proseku za 5% i da je to najveći, ekstreman pad u poslednje dve godine, odnosno za sve vreme od kada postoji Beogradska berza. Ovo su egzaktni podaci. Sve drugo možemo govoriti, reči se mogu menjati, zaboravljati. Šta se još desilo? Od 7. marta, dnevni kurs dinara određuje se na osnovu ponude i tražnje za devizama poslovnih banaka. Prvi put u roku od dva meseca je Narodna banka, centralna banka, morala prinudno da interveniše da bi sprečila depresijaciju dinara i intervenisala je sa 37 miliona evra u ponedeljak, da ne bi došlo do daljeg skoka dinara. To su činjenice, a zbog čega se to desilo, ostaje da svi mi procenjujemo subjektivno iz svoje pozicije. Hvala vam.
Gospodin Dragan Šutanovac, pa Vladan Batić. Da li je još neko tražio reč? Gospođa Pešić.
Poslanici, tehnički predsedniče Skupštine, gospodine Nikoliću, morao sam da reagujem jer je gospodin Todorović prozivao poslanike Demokratske stranke da ne govore istinu. Negira sam sebe. Postoji u srpskom jeziku negacija, negacija i istina. Mi ne govorimo neistinu. Dovoljno je samo reći - ne govorite istinu. S druge strane, gospodine tehnički predsedniče, kako vas zovu ovi iz vaše koalicije sa DSS-om, moram da vam kažem da gospodin Ristić nije imenovao nikoga, ni kakve stranke postoje na političkom nebu Srbije i šta se dešava trenutno sa Srbijom, ali, zato, moram da kažem da nisam čuo ništa gore od onoga što ste vi izgovorili, a to je da ste nazivali predsednika Srbije ustašom. Teško da vi možete i da imate pravo da kvalifikujete težinu izgovorenih reči, imajući u vidu da ste ovde, u prošlom sazivu Parlamenta, udarili čoveka koji je bio okrenut leđima. Teško da vi imate pravo i mogućnost da govorite kako treba da se ponaša ovde, kada je vaš kandidat za tehničkog potpredsednika Skupštine polivala vodom tadašnjeg predsednika Skupštine. Teško da vi možete na bilo koji način da nam držite lekciju iz obrazovanja, ponašanja ili parlamentarizma, jer je to sve ono što je radila Srpska radikalna stranka. Siguran sam da za vreme vašeg tehničkog predsedavanja vašeg kolege neće nositi one pidžame koje su nosili u Domu Parlamenta, ali sam, isto tako, siguran da vaš izbor ne predstavlja nikakav boljitak za Srbiju i da nas vraća ne u 2000. godinu, nego u 1991. godinu.
Ja bih onda morao da se prijavim Zavodu za patente. Kako sam čoveka okrenutog leđima udarao u glavu? Kako sam to izveo?
Replika.
Nemate pravo, pošto logički ne možete da mi dokažete da sam čoveka okrenutog leđima udario u bradu.
Replika.
Dobićete reč kada završi gospodin Batić. Ja sam već gospodinu Batiću dao reč. Sedite i dobićete reč. A vi, Batiću, ne možete da određujete ko će da priča. Izvolite, gospodine Batiću. Sledeća je gospođa Pešić, pa vaša replika, gospodine Šutanovcu.
Gospodine predsedniče, prvo ću reći povredu Poslovnika, pošto ste sada nju isprovocirali. Dakle, juče sam pomenuo da je vaša obaveza da održavate red u Parlamentu, s jedne strane. Ali, s druge strane, ako želite da se javite za reč, prijavite i dođete ovde, vi koristite, odnosno zloupotrebljavate poziciju predsednika Skupštine. Sa svakim poslanikom, praktično, replicirate. Svaku izjavu komentarišete. Vi na to nemate pravo i na taj način ne čuvate dostojanstvo Parlamenta. Gospodine Nikoliću, pa niste vi uvređena seoska mlada ili uvređena komšinica koja ćaska preko ograde, vi niste za tezgom, pa da polemišete sa kupcima. Tako ne može. Druga stvar zbog koje sam izašao tiče se, uz sav respekt stručnosti gospođe Tabaković, činjenice da nisu svi ljudi eksperti za berzanska pitanja. Ja priznajem da nisam, ali o onim stvarima kojima se profesionalno ne bavim pokušavam da se informišem, pogotovu danas, u vremenu kada možete lako doći do informacije, pa na sajtu Beleksa videti rast ili pad vrednosti na berzi, rast ili pad akcija u bankama itd. Dakle, vidim da već na vas deluje ovo udruživanje sa neobaveštenima, neinformisanima i da već trpite posledice zbog toga. Zašto? Zato što kada uđete na taj sajt vidite da je ovo tačno. Teško je uspostaviti direktnu korelaciju, ali je izbor predsednika Parlamenta kulminacija političke krize koja traje već nekoliko meseci, naravno, ne u apsolutnoj vezi, ali u direktnoj uzročno-posledičnoj vezi sa stanjem na berzi. To ne govorim ja, pošto nisam ekspert, ali slušam šta kažu eksperti. Uzmite današnje novine, pa ćete videti izjave profesora Milana Kovačevića, profesora Stojana Stamenkovića, profesora Jurija Bajeca, gospodina Aleksandra Miloradovića iz Agencije za strana ulaganja, i videćete da je i te kako u vezi izbor predsednika Parlamenta sa stanjem na berzi. Prema tome, moj vam je savet - nemojte se družiti sa neinformisanima i sa neobaveštenima, jer vidite da odmah nastaju posledice.
Izvolite, gospođo Pešić.
Ja imam reč.
Uzmite stenogram, lepo sam rekao, po Poslovniku reč ima gospođa Pešić, dok ste vi govorili. Pre vas se javila gospođa Pešić. Posle nje idete vi, i to sam rekao malopre.
Povodom čitavog problema oko izbora predsednika Parlamenta, a zatim i potpredsednika, htela bih da repliciram gospodinu Todoroviću. Pre svega, zato što nešto nije rekao kada je citirao, a ja mislim da je statut Srpske radikalne stranke, dobro – program. Citirao je i naveo kako Srpsku radikalnu stranku vode demokratski principi u formiranju srpske države. Niste rekli - koje srpske države. U tome je vrlo veliki problem. Spadam u one koji su oduvek tvrdili da je srpska država Srbija. Da smo svih onih godina, od 1991. godine, zaista radili na tome da razvijemo demokratiju u Srbiji i da rešavamo one teške probleme koji su postojali na Kosovu, a ne da onako sve zapustimo i da se radi sve ono što je rađeno sve vreme, ne bismo bili ovde. Vi niste radili na tome da se stvori demokratska srpska država, nego ste učestvovali u četničkom pokretu i u formiranju paravojnih formacija i vaša srpska država je ono – Karlobag- Virovitica itd. Takva srpska država se ne može formirati demokratski. Zato je naša jedina otadžbina, ta o kojoj vi vrlo često govorite, a to je država Srbija, u ovakvom stanju u kakvom se danas nalazi. Niste precizirali koja srpska država, a ja vrlo dobro znam na koju ste srpsku državu mislili. Kao što znate, takva niti postoji, niti se mogla demokratski formirati.
Gospodin Šutanovac ima reč.
Rekli ste da vam pojasnim kako ste s leđa udarali narodnog poslanika u vrat. To je kao da treba da vam pojasnim kako ste vi kao čovek koji nije nosio pušku postali vojvoda. Takve stvari vi treba da pojasnite, ja nemam pojašnjenje, ali znam da niste demantovali, potvrdili ste da ste kolegu poslanika udarali, kaže se, u bradu. Nisam video, ali znam da ste ga udarili otpozadi, to se definitivno desilo. Nakon toga vas biraju kolege iz Demokratske stranke Srbije, koji se sada stide, pa nema nikog u ovoj sali, bar ja ne vidim nikoga, ko bi mogao da replicira i da odgovori bilo šta, da vas na bilo koji način podrži, već se mi ovde raspravljamo sa vama, koji predstavljate ne samo Srpsku radikalnu stranku, već celu koaliciju. Mislim da već posle ovoliko zamerki na vođenje Skupštine treba da se upristojite i da vodite Skupštinu onako kako dolikuje Skupštini, a to je da ne replicirate vi poslanicima. Izabraćemo potpredsednika, odnosno izabraćete potpredsednike, pa ćete imati priliku da sa nama polemišete, ali ne na način na koji zloupotrebljavate to mesto na kome sedite, tako što vam gospodin pored vas suflira, jer vam dodaje papire šta da kažete. Hvala vam.
Nemojte u svojim govorima da pominjete, da iznosite neistine o meni. Neću imati potrebe bilo šta da vam dobacujem. Ali, ako izađete tu i počnete da govorite o meni, dozvolite da odgovorim. Valjda je to normalno ljudsko pravo. Zašto sam ja vama sada dao pravo da odgovorite na ono što vam se nije svidelo u onome što sam ja govorio? Kad god me neko od vas bude pomenuo, a ja budem smatrao da je govorio neistinu, da je ugrozio moje dostojanstvo i pravo, odgovoriću. Kad budem imao mogućnost, odgovoriću sa govornice, dok nemam mogućnosti, odgovaraću vam odavde. Trpite me ovakvog ako možete, a ako ne, podnesite zahtev da budem smenjen.
Zahvaljujem, predsedniče, što ste mi dali reč. Mislim da bi bilo zanimljivo da javnost razmisli o tome da li su u ovoj zemlji najvažnije one institucije poput BIA ili bivše državne bezbednosti ili su najvažnije institucije, u stvari, Ministarstvo finansija, Uprava trezora, Narodna banka i poreska policija. Tvrdim pred svima i pred javnošću da su ove finansijske važnije, ali ne na način kako to pokušavaju da nam predstave u podacima ovakvog, nazovi, drastičnog pada vrednosti akcija. Ne da sumnjam, dragi kolega, u iznet podatak, nego za to imam mnogo razloga. Od 2001. godine do danas, samo pojedini stručnjaci, samo podobni novinari i samo neke novine mogli su da pišu o finansijskim problemima. Samo su pojedini ljudi, i to probrani, oni koji su popularisali politiku čije posledice svi danas trpimo, mogli da nađu pravo i mesto za svoj glas. Jedna od vrsnih novinarki, koju sam svojevremeno vrlo uvažavala, izvesna Tanja Jakobi iz opozicionog vremena, nemojte me pitati gde danas radi - portparol gospodina Jelašića u Narodnoj banci. Zato, kad gospodin Jelašić objavi na konferenciji za štampu da je napravio, nije se napravio sam, nego je on napravio gubitak, od 10 milijardi dinara, zbog, navodno, skupe monetarne politike kojom je on morao da radi, ono što vi kažete, da povlači dinare iz opticaja, nijedne novine to ne objave, sem jednih, koje neću popularisati. Svi su plaćeni, autocenzurom ili direktno plaćeni, da o tome ćute. Kad on kaže da ćemo mi, svi građani, svi poreski obveznici, morati da dokapitalizujemo Narodnu banku, jer je napravljen gubitak od, on kaže 10 milijardi, a koliko je tek, utvrdićemo kad o budžetu budemo pričali! Zašto ovo hoću da kažem? Ta narodna banka je napravila gubitak trgujući on line, u direktnoj vezi sa probranim bankama, prodajući blagajničke zapise onda kada je proklamovala kao državni cilj jednocifrenu inflaciju od 9%,a prodavala ih je po ceni od 24%. Kada je na 18% snizila referentnu kamatnu stopu, omogućila je probranima da zarade na teret svih nas ogroman novac. Znate li zašto je Narodna banka uradila tu trgovinu on line? Zato što je gospodin Dinkić, sa svojim prijateljima iz malog kolektiva i onima koji su režirali energetsku mafiju, u jednoj takvoj trgovini prodao akcije Nacionalne štedionice po trostruko većoj ceni od one koju su one imale na berzi. Molim vas, dozvolite da javnosti prvi put kažem kako je to bilo moguće. Softverskom prevarom, koja se zove zaustavljanje vremena, blokirani su nalozi kupovine po preovlađujućoj ceni i bilo je moguće napraviti takvu prevaru. Ko je odgovarao za to? Jedan jedini broker, čijom je karticom urađena ta softverska prevara. Iz ovakvog iskustva, ko meni garantuje da vama međunarodna zajednica ne pomaže da osporite rad u interesu Srbije, prikazujući potpuno namerno i iskrivljeno stanje na Beogradskoj berzi?
Poštovani gospodine predsedniče, poštovanu koleginicu Jorgovanku obaveštavam da je objašnjavala ekonomskom analitičaru Vujadinoviću ono o čemu je on pisao u najmanje 400 kolumni u dnevnim listovima ''Danas'' i ''Glas javnosti''. Prema tome, gospođo Tabaković, upućujem vas da čitate tekstove gospodina Dragana Vujadinovića. Ima tri knjige - ''Obrnuta ekonomija''. Nije tačno ono što ste rekli - da vi prvi javno to objavljujete. U tim tekstovima je mnogo puta pisalo o tome da je Centralna banka, preko dokapitalizacije «Čačanske» i «Komercijalne banke» i preko prodaje državnih blagajničkih zapisa i državnih obveznica po referentnim kamatnim stopama od 24%, koje su sada sišle do 11,5%, oštetila državu za 600 miliona evra. To sve piše. Te pare su negde otišle i to je pisao Dragan Vujadinović. Isto tako, Dragan Vujadinović je pisao o raznim «emovima» koji diktiraju tokove srpske privrede, i to povodom slučaja Vlade Divca, gde je u nastavcima pisalo o tim svemoćnim «emovima» koji diriguju srpskom privredom, srpskom ekonomijom, a verovatno, u prizemlju ili podzemlju, andergraundu, i srpskom politikom. Prema tome, upućujem vas na tekstove koji su već objavljeni. Ni u kom slučaju se mi ne pojavljujemo kao zaštitnici ili neki koji ne znaju za te podatke o kojima ste vi govorili. Hvala.
Poštovani predsedniče, mogu da prihvatim obrazloženje da niste videli moje javljanje, ali više puta pokušavam da se javim, jer je gospodin Todorović dobio pravo na repliku iako nisam pomenuo nijednu partiju, nijednog poslanika poimence. U svakom slučaju, ne sporim da se deo mog izlaganja odnosio i na Srpsku radikalnu stranku u pogledu ideološke orijentacije i načina vođenja ovog parlamenta. Zaista smatram da vi povlađujete pripadnicima svoje stranke i da manipulacijom davanja reči upravo određujete tok, intenzitet i akcenat izlaganja pojedinih poslanika, kako bi se pomoglo poslanicima Srpske radikalne stranke da kontinuirano, uz međusobnu stranačku podršku, iznose svoje stavove. Na tu međusobnu podršku nemam primedaba, ali želim da kažem nešto drugo. Deo mog izlaganja se potvrdio upravo izlaganjem gospodina Todorovića. Zamislite, on kaže: ''Možeš da govoriš za ovom govornicom, nemaš nikakve probleme''. Da li se podrazumeva da treba da imam neke probleme zato što iznosim svoje stavove za ovom govornicom? Nijedan poslanik ne sme i ne može imati probleme zbog onoga što ovde kaže, osim ukoliko nije, po Poslovniku, uvredio nekog ili se na drugi nedozvoljen način ponaša prema drugim poslanicima i institucijama države. Mi smo ovde čuli toliko uvredljivih reči na račun predsednika države kao institucije. Ne govorim o gospodinu Borisu Tadiću, govorim o predsedniku države. Omalovažavanjem institucije predsednika države, omalovažavate sve srpske i državne interese. Smatram da je to nedopustivo. Ne omalovažavam predsednika Skupštine. O gospodinu Tomislavu Nikoliću nisam rekao nijednu lošu reč, ali sam se izjašnjavao o načinu na koji on predsedava ovoj skupštini. S tim se ne slažem. Prema tome, u ovoj skupštini se dešavaju zaista ružne stvari. Ovde su se neki valjali po podu, primenjivana je sila da bi se nastavilo zasedanje, ali nikada nije rečeno da će jedna partija ili jedan čovek nekoga izbaciti, kažnjavati, a vi ste upravo to rekli. Rekli ste - nećemo mi vas, neki mi, neke vas, kažnjavati za to kako se izražavate o našim predstavnicima, o našoj politici. Dakle, ovo nije privatna institucija. Ovo je institucija građana Srbije, koje mi predstavljamo. Mi smo odgovorni u vršenju te funkcije za koju su nas građani birali, i pred građanima i pred partijama. Na izborima se merimo u vezi sa tim kako smo se ovde ponašali i kakve smo ideje zastupali. Molim vas da se uzdržite ubuduće od bilo kakvih uvijenih pretnji bilo kome od poslanika. Neće se niko uplašiti, svako će iznositi otvoreno svoje stavove i mi ćemo se snagom argumenata ovde takmičiti za naklonost građana u poveravanju javnihovlašćenja u upravljanju državnim institucijama. Ovo sam dobronamerno rnjkao, a spreman sam da argumentovano raspravljamo o svim razlikama koje postoje između nas. Hvala.
Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, drago mi je da gospođa Tabaković nije osporila nijedan od onih argumenata koje sam u prethodnom obraćanju izneo. Istine radi, želim da kažem da je gospođa Tabaković u pravu, mada to nije tema čitave polemike. Što se tiče funkcionisanja Narodne banke, izdavanja blagajničkih zapisa, zloupotreba, imahinacija oko izdavanja blagajničkih zapisa, enormnog bogaćenja nekih ljudi bliskih ljudima koji su imali finansijski monopol unazad nekoliko godina, s tim pitanjem sam se obratio i premijeru Koštunici, i bivšem ministru finansija Mlađanu Dinkiću, i guverneru Narodne banke Jelašiću, kao i sa pitanjem gde se nalaze devizne rezerve zemlje. Da li se možda nalaze u «Euroaksis banci» u Moskvi? Šta se radi sa tim parama? Da li se te pare vrte na berzi i na tržištu? Kolike su štete od tih zloupotreba, odnosno kolika je korist, ali ne države Srbije i njenih građana nego prijatelja finansijskih moćnika? Na to pitanje nema odgovora. Samo sam, radi istine, želeo da kažem da je u tom pogledu gospođa Tabaković u pravu. Hvala vam. Zaboravio sam da pitam predsednika - da nije raskinuta već formirana parlamentarna većina? Ne vidim predstavnike vašeg novog partnera više u ovoj sali, a vidim da ste i vi pomalo zabrinuti, gospodine predsedniče.
Uopšte nisam zabrinut. Izvolite.
Gospodine Ristiću, sva obećanja koja sam vam dao u prethodnom izlaganju stoje. Obećavam još nešto, ukoliko to bude zavisilo od nas, koliko god bude trajao saziv ovoga parlamenta on će imati 250 poslanika i nijednog više. U vreme kada ste vi bili predsednik Administrativnog odbora bilo ih je 308. Od vas Srbija očekuje samo jednu, prostu stvar, da objasnite kako je moguće da u vreme dok je na vlasti bio DOS, odnosno Demokratska stranka, ovaj parlament ima 308 poslanika? Kako je bilo moguće da poslanici koji su pismeno podneli ostavku na poslanička mesta ostanu poslanici? Možda su oni mogli da budu u pravnoj zabludi, ali gospodin Ristić nije smeo nikako da bude u takvoj zabludi; dozvolio je da Skupština Srbije dosta dugo funkcioniše sa 308 poslanika, sve do momenta dok vam Zapadna Evropa, ona u koju se vi zaklinjete, nije naredila da vratite poslanike Demokratske stranke Srbije u Parlament. Da iskoristim priliku da i gospođi Pešić odgovorim napitanje koje je ovde postavila. Što se tiče programa i politike Srpske radikalne stranke, vezano za srpsku državu, gospođo Pešić, nemojte da sumnjate, imali ste prilike da vidite, ako ste gledali svedočenje Vojislava Šešelja u Hagu, da što se tiče zalaganja SRS za veliku Srbiju, mi od toga nikada nećemo odustati. Dokle god postoji SRS, mi ćemo se zalagati za veliku Srbiju. Za razliku od vas, gospođo Pešić, postoje i političke stranke i ljudi u svetu koji prihvataju, smatraju da je to naše legitimno pravo, i nas kao stranke i kao naroda. Između ostalog, da vas informišem da je 2006. godine, u januaru, u Strazburu, u Savetu Evrope usvojena Deklaracija o položaju srpskoga naroda u Republici Srpskoj Krajini pod zaštitom UN. I, da vas obavestim da jedan od poslanika iz redova DS, gospodin Dragoljub Mićunović, nije hteo da potpiše tu deklaraciju, za razliku od mnogih drugih poslanika iz drugih država koje su to uradile. Što se tiče Srbije, meni samo ovde nije bilo jasno, kada ste rekli da ste se zalagali 1990. godine za Srbiju, niste rekli i niste objasnili za koju se Srbiju danas zalažete. Da li se zalažete za Srbiju sa Kosovom i Metohijom ili bez Kosova i Metohije? To je ono što je izuzetno važno, ne toliko za ovaj parlament, koliko za građane Srbije, da objasnite građanima Srbije za šta se vi lično zalažete i stranka kojoj pripadate.
Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče, smatram da gospodin Todorović nije imao pravo na ponovnu repliku u odnosu na moje izlaganje, jer sam se javio za repliku povodom njegovog izlaganja, ali, nebitno je. Da se opet radi o manipulaciji činjenicama, vidi se iz njegovog izlaganja. Kaže da je u Parlamentu bilo 308 poslanika u 2003. godini. To, apsolutno, nije tačno, jer ovaj parlament ima 250 mesta, dakle, ne bismo imali gde da sednemo. Da se nešto tako, objasniću istim rečima i na isti način kao i moj prethodnik, desilo u prethodnom parlamentu govori i knjižica, poslanička, koju imam, sa mojom slikom. Broj na ovoj knjižici je 306. Dakle, i u prošlom mandatu je bilo 306 poslanika, ali ne u isto vreme. I sada imate na platnom spisku preko 250 poslanika, imate više, imate sve one iz prethodnog mandata. Imate preko 500 poslanika na platnom spisku. To se tako dešava. Inače, ono što je istovetno na početku rada Parlamenta, i u prethodnom sazivu i u ovom, to su privremeni predsednici. U prošlom mandatu smo imali za predsednika gospodina Maršićanina, koga je DSS birao nama iz inata, uz podršku radikala. I on je bio 15 dana predsednik Parlamenta. Dobro, tu su bili birani i predsednici vrhovnih sudova, birali su okružnog tužioca, i oni su stalno u koaliciji. Od tolikog broja glasanja ne mogu uvek da se opredelim kada su u koaliciji i kojim su činom to pokazali. Najbolje je da se kaže - uvek kada je to bilo potrebno, i oni su bili tu. Dakle, DSS je i u prošlom mandatu izabrao predsednika iz inata Demokratskoj stranci, gospodina Maršićanina, i to na 15 dana, da bi ga vratili zbog veoma razložnog razrešenja sa te funkcije, a sada biraju predsednika na pet dana . Mene sada čudi da, ima više prozivanja iz Demokratske stranke, niste u sali zajedno sa svojim koalicionim partnerima, da im čuvate bok i leđa, odnosno tek sada se pojavljujete. Zato očekujem da će DS sada, kada je napokon ušla u salu, zdušno braniti vrednosti o kojima smo malopre raspravljali, ovako polarizovani, ovi sa leve i ovi sa desne strane u odnosu na govornicu, i to su političke opcije koje će, verovatno,i predvoditi političke kolone na predstojećim izborima, a građani Srbije će sigurno svojim glasovima ojačati ovu stranu. Hvala.
Poslanik je prozvao odsutne. Ima reč narodni poslanik Dragan Todorović. Gospodine Ristiću, moram da vam kažem da sam u prethodnom sazivu Parlamenta Srbije i Crne Gore imao broj legitimacije 1022. Tamo obeležavaju na određeni način redne brojeve. Što se tiče vašeg broja poslaničke legitimacije, trebalo bi da znate neke elementarne stvari. Stvarno sam zapanjen da toliko ne znate. Trebalo bi da se setite da je ovaj parlament izabrao delegaciju u Skupštinu državne zajednice Srbija i Crna Gora i zato je došlo do toga, jer je došao novi broj poslanika. Što se tiče Srpske radikalne stranke, bila je najbrojnija, kao i dan-danas. Tako, gospodine Ristiću, taj vaš broj ne znači da je u Skupštini Srbije bilo toliko poslanika, nego da je kroz Skupštinu Srbije prošao toliki broj poslanika, ali oni nisu istovremeno bili poslanici i Skupštine Srbije i državne zajednice Srbija i Crna Gora. Ima reč gospođa Pešić.
Najveći problem koji smo imali tokom devedesetih godina, naročito sa SRS, jeste što ona zaista nikada nije znala gde se nalazi naša država Srbija. Ni danas, gospodine Todoroviću, vi ne znate gde se nalazi Srbija. Mogli smo da čujemo, koliko juče i prekjuče, da Srbija može da bude i ruska provincija, da može da bude u savezu sa nekim drugim državama, koje nisu Srbija. I dalje propagirate isto to. Ne može se napraviti demokratija u Srbiji dokle god ne znate gde je naša otadžbina. I samo da vam odgovorim kada je reč o tome šta sam govorila u ono vreme. Zamislimo, samo napravimo taj misaoni eksperiment, da smomi kao država Srbija, u 1991. godini, jer su tada sve bivše republike Jugoslavije to uradile, tražili samostalnost naše države Srbije, da li bismo bili priznati u to vreme u onim granicama koje je Srbija imala, i onda i danas, a to je, naravno, i sa Kosovom i Metohijom. Nije vam padala na pamet država Srbija. Ponižavali ste sve nas koji smo se zauzimali za Srbiju. Mi smo i tada govorili da je država srpskog naroda - Srbija, a ne Virovitica, ne tuđe teritorije, ne Knin. To nisu bile naše teritorije, niti su danas, a i danas zastupate isti kriterijum - da imamo pretenzije na jednu nezavisnu državu. Došli smo do ovde zato što ste se zauzimali za srpsku državu ratom, sa formacijama koje su i dovele do toga da srušimo bilo kakvu ideju srpske države. Znači, u tome je problem. I dan-danas, lepo ste reklida ne znate gde je država Srbija, da smatrate da je u Virovitici, a da nije na njenoj teritoriji, koja jeste međunarodno i dan-danas priznata.
Ima repliku narodni poslanik Boško Ristić.
Dame i gospodo poslanici, ovde zaista već duže vreme postoji spor oko toga kakav je način izbora poslanika i kome pripada mandat. Sve do donošenja ovog ustava, koji su većinom podržali stranke i građani, partije u Parlamentu koje su ga podržale i učestvovale u izglasavanju Ustava to znaju, bio je Zakon o izboru narodnih poslanika i neki famozni član 88, po kome su mandati pripadali partijama, odnosno podnosiocima izbornih lista. Po takvom zakonu je i Koalicija Demokratska opozicija Srbije podnela svoju izbornu listu, a na osnovu ugovora ugovornih članica, odlukom predsedništva, odlučivano je kome će pripadati mandati. Moram da vas podsetim da je u to vreme, za vreme važenja tog zakona, Administrativni odbor ispoštovao odredbu člana 88. Želim, gospodine Todoroviću, da vas podsetim da je i zvanični stav predstavnika SRS u Administrativnom odboru bio da mandati treba da pripadnu partijama i da pripadaju partijama u okolnostima kada se parlament bira na proporcionalnim izborima. Smatram da je to apsolutno logično. Taj sam zakonom propisani stav štitio, a bio je to i moj lični stav u vezi s tim veoma značajnim demokratskim pitanjem. Ustavni sud je, nakon konstatovanja prestanka mandata, rekao da se Parlament ponašao zakonito, u skladu sa članom 88, a i u skladu sa dogovorom i odlukama Koalicije «Zajedno», tj. Koalicije DOS-a. Podsećam vas i ovde prisutne da je za prvo oduzimanje mandata po tom zakonu i sporazumu glasao i gospodin Koštunica. Ljubivoje Slavković, tada poslanik Socijaldemokratske partije, ili Socijaldemokratije, u ovom parlamentu, izgubio je mandat odlukom za koju je glasao i gospodin Koštunica. Odluku Administrativnog odbora o oduzimanju mandata potpisao je aktuelni ministar policije gospodin Jočić, tada zamenik predsednika Administrativnog odbora. Ne zameram vama, jer niste bili u Parlamentu tada, iznosim samo činjenice. Podsetio bih još na jednu stvar, da su isti ti koji su se bunili zašto mandat pripada partijama sada kršili zakon i odluku Ustavnog suda. Sada je Demokratska stranka Srbije uzimala mandate onima koji su želeli da pređu u drugi poslanički klub. Isto se dešavalo i sa strankom G17 plus, kada dva poslanika nisu htela da glasaju za budžet, pa je, prema tome, ova vlada pala odavno i nije mogla da bude ni tehnička vlada. Odavno je trebalo da se ide na izbore, zato što nije imala podršku u Parlamentu. Želim da zaključim svoje izlaganje još jednim stavom. To za šta sam se zalagao kao predsednik Administrativnog odbora, to je ponašanje koje je ozakonjeno Ustavom, sada je to ustavno rešenje, jer su to demokratski principi oko kojih je postignut konsenzus svih relevantnih političkih činilaca u Srbiji. Zbog toga smatram da jednom treba da stavimo tačku na to pitanje. Zakon se menjao, ponašanja su bila različita. Ispoštovali smo odluku Ustavnog suda, vratili su nam mandate na osnovu njegove odluke i nikada u Parlamentu nije bilo više od 250 poslanika. To je istina i to su činjenice. Hvala.
Molim vas da se predstavite, zbog beleški.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege, hteo sam samo da skrenem pažnju da kolege poslanici vode računa o podacima koji se iznose o institucijama koje su, pre svega, važne i za državu i za građane. Berza od pre par meseci kotira i akcije privrednih lica, odnosno preduzeća. To se tiče veoma velikog broja građana, odnosno radnika. Gospođa Jorgovanka je iznela dve činjenice koje su u suprotnosti. Berza je, prosto, iznošenjem određenih činjenica, napravila problem da više građani nemaju sigurnost kako to Berza funkcioniše. Na drugoj strani, tvrdim da Berza ne zavisi od onoga što se dešava od ponedeljka do danas. Veoma je bitno da predsedavajući skrene pažnju poslanicima da se tako važne institucije, bez činjenica, za ovom govornicom ne komentarišu. Ako postoje određene nepravilnosti u radu takvih institucija, mislim da postoji drugačiji red i postupak kako da se reaguje prema tim institucijama i ljudima koji rade u njima. Druga stvar koja je za mene važna, kao i za Bošnjake iz Sandžaka, jeste, ako se već govori o tome kakvu Srbiju danas žele jedni ili drugi, kako kolege poslanici iz DSS i NS vide Srbiju u ovo vreme, u ovom momentu, zato što su zdušno podržavali Sulejmana Ugljanina i Listu za Sandžak pre izbora i sad, a znamo kako su oni postupali prema Bošnjacima i prema nama koji smo u Sandžačkoj demokratskoj partiji sa Rasimom, zato što su takve stvari iznosili protiv nas. Ovde je šansa, ovde je prilika da se to kaže. Otkud ta ljubav sada premijera i drugih koji su bili ranije i kako oni vide Srbiju od danas nadalje? Hvala.
Reč ima narodni poslanik, gospodin Todorović, pa Obradović, pa Žutić.
Gospođo Pešić, vama sam objasnio sve ono što ste me pitali, a vezano je za «veliku Srbiju» i za Srbiju, ali vi niste objasnili ili niste rekli ono što sam pitao vas. Niste, niste. Niste rekli ono što je važno za građane Srbije, za koju se vi to Srbiju danas zalažete. Da li za Srbiju sa Kosovom i Metohijom ili bez Kosova i Metohije? To što vi pričate za šta ste se zalagali 1991. godine, to razumem, tada su vam govorili da to govorite, jer im je tada trebalo upravo to da se priznaju republike u postojećim granicama. Danas im to ne treba. Danas im treba jedinstven primer u svetu, koji se neće primenjivati ni u jednoj drugoj državi sem u Srbiji, da deo Srbije, ne tako mali deo Srbije,bude nova albanska država na Balkanu. Vi i vaša koalicija zalažete se za to. To je ono što je najveći problem koji imamo. To je ono što je Zapad i hteo, normalno, i Agim Čeku, da dobije nekoga u Srpskom parlamentu, nekoga od srpskih stranaka ko će se zalagati za nezavisno Kosovo i Metohiju.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović.
Hvala, gospodine predsedniče. Moram reći da sam se prepoznao u onim prisutnima, kada je gospodin Boško Ristić rekao da prisutne informiše, jer sam bio prisutan u sali, a bio sam prisutan i 2002. godine, kada su Socijalističkoj partiji Srbije oduzimani mandati. Skupštine radi, istine radi, Poslovnika radi, treba reći da 2002. godine ti stavovi, principi, koje sada gospodin Boško promoviše, nisu bili primenjivani od strane njegovih stranačkih kolega. Nisu, nisu. Sednicom Odbora je predsedavao gospodin Šutanovac. Znam da si ti zaboravio, ali ja nisam. Sednicom Odbora je predsedavao gospodin Šutanovac, na dnevnom redu je bilo oduzimanje mandata DSS-u i SPS-u i primenjeni su dvostruki aršini. Suština priče je da je od aprila 2002. godine do odluke Ustavnog suda, čini mi se, jeseni 2003. godine, tih šest poslanika SPSslužilo ovde, kao rezervna konjica, potrebama DOS-a, ostatku DOS-a, da glasaju za određene stvari, da prave kvorum. Jednom prilikom je čak usvojen i budžet države zahvaljujući tim glasovima. Neki su dobili nagradu - put u Kanadu, a neki su obeštećeni na druge načine. To je bio manir DOS-a - da se napravi skupštinska većina, pošto je očigledno tada unutar te strukture došlo do nekih poremećaja koji su poremetili onu većinu iz 2000. godine. Tačno je, crno na belo, a to postoji u stenogramima Narodne skupštine Republike Srbije, ko bude želeo, može da se informiše, da su pojedini poslanici dali ostavku, potpisali ljudi, neki izašli za ovu govornicu i rekli, jeste, podnosim ostavku. To je konstatovano ovde, u Narodnoj skupštini, od strane tadašnjeg predsednika Narodne skupštine. Konstatovano je, stoji u zapisniku, a onda su se jednog dana samo pojavili i seli. Na pitanje, kako je, pobogu, moguće da neki ljudi koji su podneli ostavku, o čemu je Skupština informisana, jer se to samo konstatuje, dođu na sednicu, gospodin Boško Ristić, naš kolega i vrsni pravnik, očigledno, rekao je da su bili u pravnoj i činjeničnoj zabludi. Mislim da će to ostati kao deo noviteta koji je izmišljen posle 2000. godine, koji govori o jednoj apsolutnoj pragmatičnosti, o dvostrukim aršinima i sistemu vrednosti. Dok se javno promoviše jedno, u praksi se radi potpuno drugo. Nemojte nam pričati o skupštinskoj većini, o manjini, o odnosima. Ne pominjite, molim vas, Ustav. Ne pominjite zakon. Ne pominjite član 80. Ne pominjite ga na način na koji ste ga primenjivali. Kada ga god pomenete na način na koji ste ga primenjivali, ima nas koji smo dugo ovde, tu sam od 2001. godine, a ima i onih koji su malo duže, mi ćemo biti u situaciji da demistifikujemo tu priču i to ponašanje, da građanima Srbije kažemo da su stvari bile potpuno drugačije. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Nikola Žutić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo poslanici, koleginica Vesna Pešić je istakla da su teritorije do Virovitice tuđe teritorije. Ovo je replika na izlaganje gospođe Pešić. Znači, teritorije do Virovitice su tuđe teritorije. Poznato je da su hrvatske teritorije postojale tek Brozovim povlačenjem administrativnih granica i stvaranjem velike Hrvatske 1945. godine. To je , kao što je svima poznato, administrativna jedinica SFRJ. Te teritorije su otete od srpskog naroda genocidnim ratom 1991. i 1995. godine. Prave, istorijske srpske teritorije nisu na granici čak popularne Šešeljeve linije Karlobag-Ogulin-Karlovac-Virovitica, nego te granice idu još mnogo zapadnije. Znači, etnografske granice srpskih zapadnih zemalja idu linijom - severna Istra-Peroj-Srpske Moravice-Žumberak i idu na hrvatsko Zagorje. To su naučno dokazane istorijske granice, prema istorijskim statističkim podacima vrlo precizne austrijske statistike, gospodo draga, da se ne zaboravi. Što je Srbija došla na ove granice, to je, kao što je već poznato, zahvaljujući velikom favorizovanju hrvatske politike i hrvatskih političara 90-tih godina.
Reč ima narodni poslanik Boško Ristić.
Dame i gospodo, poštovani predsedniče Skupštine, javljam se zbog izlaganja gospodina Obradovića, koji je izneo neistine. Pre svega, neistina je način davanja ostavki i način pokušaja da SPS oduzme mandate poslanicima te partije. Pre svega, poslanici nisu lično podneli ostavke, nego je to uradilo neko treće lice u njihovo ime. Da se Administrativni odbor u proteklom mandatu ponašao na isti način, ne bi ni gospodin Đoković, na osnovu falsifikovane izjave, ostao bez mandata, ne bi ni gospoda iz G17 plus ostala bez mandata, jer je jasno da je neko u službeni protokol zaveo nepostojeće i falsifikovane izjave, radi oduzimanja mandata. Podsetiću vas kako je održana fantomska sednica u prošlom sazivu, na kojoj su učestvovali neki akteri ovde svima vidljivi i svima znani. Sednica je zakazana telefonom, za jedan minut od momenta kada su, navodno, podnete ostavke u skupštinskoj službi. Dakle, članovi Administrativnog odbora iz Demokratske stranke, gospodin Đidić je tu prisutan, nisu obavešteni o tome da postoji sednica Administrativnog odbora.Lice o čijoj se ostavci raspravljalo tamo nije pozvano i nije obavešteno. Osnovni demokratski princip je da svako ima pravo da se brani od napada pravne prirode, pa i svake druge, a vi niste pozvali one o čijim ste mandatima odlučivali. Poslanici SPS-a su svi odreda bili na sednici Administrativnog odbora, ako se sećam, i vi ste baš bili prisutni tada. Oni su se izjasnili da nisu lično podneli ostavku i da je to u njihovo ime uradilo neko treće lice. Niko nema pravo da tako podnese ostavku, jer je ostavka lični čin. Da su se svi tako ponašali, onda bi u ovoj skupštini bilo reda. Međutim, ponašali su se tako pojedinci, od slučaja do slučaja, pa je gospodinu Tomi Nikoliću bilo nezgodno i neprijatno da predsedava takvoj sednici. Prepustio je predsedavanje gospodinu Cvetkoviću iz DSS-a, da bi on oduzeo mandate i održao sednicu jedan minut posle njenog sazivanja. To su činjenice, to je istina i o tome znaju svi mediji. Međutim, zbog navike da se ovde stalno krši Poslovnik, to nije dobilo takav odjek, zato što je predsednik Koštunica tada bio miljenik pojedinih medija. Sada činjenice, upravo vašim zalaganjima, isplivavaju na površinu. Tu se vidi nedoslednost. Što se tiče rasprave koja je bila unutar samog SPS-a, vi ste bili pred Ministarstvom pravde povodom legitimiteta, povodom toga koja struja će nositi legitimitet u toj partiji i ko ima pravo da traži povratak mandata. Vi ste bili u sporu i Administrativni odbor nije bio nadležan da taj spor rešava. Vi to znate, dovoljno ste obrazovani. Vi ste kao ideologija prisutni ovde 50 godina. Mi smo tu ideologiju porazili 5. oktobra. Pokušaj povampirenja neće uspeti.
Dame i gospodo narodni poslanici, nije mene bilo sramota da vodim tu sednicu, nego nisam znao da se ona održava. Tada sam kopao bunar u svom selu, imao sam preča posla od toga.
Jednom kopate, uvek kopate, dok ne zakopate sve ovo. Gospodine Obradoviću, moram da kažem da se ne slažem sa gospodinom Ristićem koji kaže da vi to znate. Ne znate vi to. To je moje mišljenje i nemojte da se ljutite. Koristili ste argument da su dali ostavke, čak, sa ove govornice. Pa, Predrag Marković je dao ostavku sa ove govornice i potpisao je ovde, na vaše oči, pa je sutradan došao da vodi Skupštinu. Tada, kao «konjica», niste smeli da dođete i da mu kažete: "Kako vodiš Skupštinu, čoveče?" Da li je tako bilo? Nije to argument, gospodine Obradoviću. Dajte da razgovaramo o činjenicama. Drugo, moram da vam kažem da Demokratska stranka nijednog poslanika, nijednu poslaničku grupaciju nije nikada posmatrala kao konjicu, niti želimo da budemo ičija konjica. Bili ste u prošlom mandatu, sada se upirete da budete ponovo. Nije vam to dobro. Dogovor je napravljen, biće manjinska Vlada DSS-a. Džaba vam to upiranje, vi ćete biti opozicija i nemojte se toliko dodvoravati kolegama iz DSS-a i SRS-a, jer vas neće. Evo vam ga Šormaz ovde, pa ga pitajte.
Gospodine Šutanovac, saznali ste nešto novo? Da li smo stvarno dobili Vladu, da čestitamo to odmah? Javili su vam iz Haga?
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, kad god se pomene vaše ime, vidim da vas to mnogo boli, ali se nadam da vas makar ne zaboli kad spominju druge poslanike i druge poslaničke grupe. Gospodine Obradoviću, vi imate manir da se u vašoj poslaničkoj grupi jedni drugima obraćate sa "ti". Molim vas da to ne radite sa našim poslanicima. Razumem "drug Žarko","drugarica Borka", sve je u redu, ali pred ovom skupštinom, naročito pred poslanicima DS-a, očekujemo dužno poštovanje. Umesto da danas slavimo 9. mart, Dan Evrope, i 9. mart je bio Dan Evrope, pokušaj uspostavljanja Dana Evrope kod nas, u stvari, 9. maj, Dan Evrope, mi danas prisustvujemo jednoj komemoraciji; umesto da uzdignemo zastavu, mi pokušavamo da sahranimo srpsku demokratiju. Moram da priznam da gospodin predsednik Skupštine maestralno to vodi. Suština njegovog izbora za predsednika Parlamenta i razlog što on dozvoljava da ova skupština ponovo liči na cirkus jeste u tome da poslanici SRS imaju što veći prostor. Molim predsednika Parlamenta da nam ne dozvoljava više nego što nam Poslovnik dozvoljava, ali želimo da to isto primenjuje i prema svojim poslanicima, ili možda želi da se rukovodi onom čuvenom Titovom rečenicom: "Pa, nećemo valjda da se držimo zakona kao pijan plota". Molim vas da se držite Poslovnika kao pijan plota i molim vas da ga striktno primenjujete. Mene ne iznenađuje ta želja, postojao je još jedan takav predsednik Parlamenta koji je sedeo na istoj stolici, gospodin Maršićanin, nije slavno prošao na izborima, bio je treći, tako da sam siguran da to neće uroditi nekim velikim plodom. Mene najviše čude kolege iz DSS-a koji danas demonstriraju jednu strahovitu neodgovornost. Samo je gospodin Šormaz, nadam se da građani to mogu da vide, nijednog od 40 i nešto, 32, koliko vas ima, možda iz Nove Srbije ima, osim gospodina Šormaza, ne vidim, još je jedan kojeg ne poznajem. Što se tiče DSS-a, zaprepašćuje me neodgovornost i lakoća s kojom oni skreću, skreću desno, kao što čujemo, iz Haga stiže befel da je moguća koalicija i manjinska vlada, i to već odavno znamo, ali je dobro da i građani Srbije mogu da vide šta se zapravo ovde dešava. Zapanjujuća je količina neodgovornosti. Demokratska stranka Srbije, zapravo, koji god korak da sprovede, uopšte nije svesna posledica. Da li su poslanici DSS-a svesni toga da se sve što oni učine, što ovde usvoje kao zakon, odražava na nečiji realan život? Apsolutno niste svesni te odgovornosti, ni kao poslanici, ni kao politička stranka. Da li ste svesni, ukoliko uništite, odnosno pokušate da uništite srpsku demokratiju, koliko će vremena biti potrebno da se sve to popravi? Da li ćemo morati i za neku prostu odluku, poput prenosa Skupštine ili zaštite nekog novinara, da izvodimo hiljade ljudi na ulice? Vi danas uništavate srpsku demokratiju, morate da budete potpuno svesni toga. Za to što niste za ovoliko godina naučili da se bavite politikom na odgovoran način, mi vam ne možemo mnogo pomoći, ali vas molimo da se urazumite, a nadamo se da će sud o tom vašem izboru i uopšte o vašoj politici građani dati što skorije. Hvala vam.
Žarko Obradović.
Hvala, gospodine predsedniče. Što manje argumenata, to više krupnih reči i sve se jače viče sa ove govornice. Sve je to lepo što su nam pričali predstavnici DS-a, samo ima jedan mali problem, to nije istinito. Mi smo naš zahtev Administrativnom odboru podneli aprila 2002. godine, a Ustavni sud je doneo svoju odluku ujesen 2003.godine.Administrativni odbor 15 ili 16 meseci, više puta, nije želeo da o tome donese odluku. Kada nije bilo tih fiktivnih poslanika, i kada je bilo ostavke i kada nije bilo ostavke, u različitim situacijama su se različito ponašali, ali suština je, ono što je pomenuo gospodin Boško Ristić, izlazeći ovde, da nabije krivicu drugom, priča o članu 88. Zakona o izboru narodnih poslanika - da stav da su političke stranke vlasnici mandata nisu u praksi primenjivali. To je suština. Gospodin Šutanovac je vodio jednu sednicu Odbora, samo jednu, kada većina u Odboru nije želela da donese odluku o zahtevu SPS-a, a na toj sednici su, primera radi, učinili neku drugu stvar. Upravo ukazujem na te dvostruke aršine. Moj skroman doprinos demokratiji je da podstaknem da se neke stvari koje su se dešavale u prošlosti razotkriju. I to je doprinos razvoju Skupštine, da nemamo dvostruke aršine i dvostruka pravila ponašanja u situacijama koje su suštinski iste. Hvala vam.
Gospodin Dragan Vujadinović.
Poštovani predsedniče, poštovana gospodo poslanici, ja ću se držati dnevnog reda. Neću govoriti direktno o kandidatima za potpredsednike Narodne skupštine, kojima unapred čestitam na budućem izboru, ali ću govoriti o vremenima, o epohama. Kolega Jevtić je pomenuo jednu epohu koja ide prema Evropi, prema evropskim integracijama, a ja ću svoje izlaganje usmeriti prema onoj epohi koja je bila u poslednjoj deceniji 20. veka i drugog milenijuma, a na koju neodoljivo počinje da liči ovo savremeno doba. Pošto se reči lako zaboravljaju, pošto ljudi slabo pamte, držaću se knjige, knjige koju sam pomenuo koleginici Tabaković, čiji sam ja autor, a ona se zove "Obrnuta ekonomija". Počinje od 1998.i prati događaje do 2006. godine.
Molim vas da dozvolite govorniku da citira samog sebe.
Zahvaljujem, predsedniče. Mislim da je to najbolje, jer ne mogu zloupotrebiti tuđe reči. Dakle, ovde piše: "Potemkinova sela su niz sela koje je Potemkin na brzinu podigao u Ukrajini, duž puta kojim je trebalo da prođe carica Katarina Druga kada je išla na Krim. Tipičan primer opstajanja Potemkinovih sela, političkog sistema i diktatora na njima zasnovanih, desio se u zemlji Stradiji u poslednjoj deceniji 20. veka drugog milenijuma. Švedska sela, brze pruge, europolisi, «dafimenti» i «jezdimenti» su se svakodnevno događali na RTS-u, samo ih u realno teškom životu niko nije uspeo da vidi. Pri kraju fiktivne decenije dobili smo i originalnog Potemkina, inžinjera MM, koji je svoja sela, mostove, puteve, pruge, vijadukte, tunele, solitere i ostale građevinske poduhvate radio ili obnavljao posle bombardovanja kao "džoint ventur", zajedničko ulaganje sa RTS-om, da ih narod vidi i da se ugodi kralju i kraljici, a na terenu šta ostane. Čak je izmišljena i jedinica za merenje brzine obnove i izgradnje, koja se zvala "mostodan", jedan most za jedan dan." Poštovana gospodo, to su ta vremena. A posle, u skorašnje vreme, posle tih vremena, opet su se pojavila neka slična vremena. Sada se taj projekat, novi projekat, zove "Mikijevi autoputevi". Ko je Miki? Evo ko je Miki. Miki je "mi" - ministar, "k" - kapitalnih, "i" - investicija. Taj gospodin ministar "Miki" je pre nekoliko godina bio suvozač petooktobarskog bagera. Došlo vreme da suvozač petooktobarskog bagera potpuno izda i uhapsi 5. oktobar. Ja mu zaista čestitam, kao i svima ostalima koji su se pridružili izdaji 5. oktobra. Čestitam.
Narodni poslanik Slobodan Maraš. Vi ste poslednji prijavljeni iz vaše poslaničke grupe, imate sedam minuta vremena.
Dame i gospodo, gospodine predsedniče, morao sam da se javim za reč, uprkos običaju koji vlada u ovom parlamentu da se ne komentarišu kandidati za potpredsednike Skupštine. Na to me obavezuje, pre svega, poverenje građana, glasovi koje je dobila Liberalno demokratska partija, a i raspoloženje koje vlada među građanima zbog svega ovoga što se događa u našoj skupštini zbog izbora za predsednika gospodina Tomislava Nikolića, uz podršku DSS-a, a to raspoloženje je, zaista, očajanje. Tačno je da se Srpska radikalna stranka ne menja već 15 godina, 17 godina, oni koji su ušli ovde pre 15 godina. Ne menja se ni njihova retorika, neće se menjati ni efekti koje će njihova vlast da proizvede. I 1992, 1993, 1994, 1995, da ne ređam, do 1999. godine, sve što je okarakterisalo vašu vlast, to su bili neimaština, ratovi itd. Pre svega bih želeo da se obratim poslanicima DSS-a. Za razliku od SRS-a, DSS se menja, menja se godinama, i to na gore. Uživali ste protekle tri godine podršku SPS-a i vratili nas u Miloševićevo vreme. Sada ćete nas, zajedno sa radikalima, vratiti u Šešeljevo vreme. To je najgore vreme, teško. Ako je inat ono što vas vodi, ubeđen sam da vas vodi i želja da Koštunica bude premijer i da zaustavite demokratizaciju ovog društva. Ne brinite, gospođice Jovanović, nećemo se ponašati neprijatno i nepristojno kako ste se vi ponašali prema najboljem predsedniku kojeg je ova skupština imala, Nataši Mićić, nećemo polivati vodom. Takođe, poštujući godine gospodina Mrkonjića, neću komentarisati njegovu kandidaturu, ali se nadam da će, kao što je pre 2000. godine gradio pre roka, i svoj mandat tako završiti. Slažem se da je pravo svake partije da predlaže svog kandidata za potpredsednika Skupštine, ali ova dva kandidata su ruganje velikom delu građana Srbije, jer nas kandidati koji su predloženi vraćajuu vreme Miloševića i Šešelja. Samo još jedan momenat. Gospodine predsedniče Skupštine, hteo sam da naglasim da ste povredili član 27. Poslovnika, jer ste nakon, izlaganja gospodina Pastora, delili savete gospodinu Pastoru kako da organizuje nacionalne savete u svojim opštinama. To nije posao predsednika Skupštine.
Samo sam pozivao na zakon, nisam delio nikakav savet. Po Poslovniku.
Pretpostavljam da se kolega Obradović javio zbog pominjanja kandidata SPS-a gospodina Mrkonjića, ali ja gospodina Mrkonjića neću braniti na takav način što ću pristati da branim, da opravdavam napade onih koji bi da ga vuku kroz blato ovde. Ako želite da se uverite u lik i delo gospodina Milutina Mrkonjića, šta god svi o tome mislili, obiđite novosadske mostove i slične stvari ili prikažite najzad završni račun ovde, u Skupštini, o tome kako ste pare potrošili. Javio sam se zbog povrede Poslovnika u članu 94. Ne znam kako se vi osećate, ali mislim i imam osećaj da mi neko ovde vređa inteligenciju. Zašto tako mislim? Slušam argumente danas čitav dan, pišu ljudi poruke – pa, mi smo smešni. Čemu ova tribina i ne znam zašto je predsedavajući dozvoljava uopšte? Njemu bi trebalo da bude cilj da izaberemo potpredsednike, a mi smo napravili tribinu na kojoj pričamo sve i svašta. Meni je drago što gospodin Nikolić hoće da podnese sav teret demokratske priče, kako ovde može svako svašta da kaže, ali procedure su izmišljene baš zato da, recimo, ovakvi poput mog kolege Srđana ne bi mogli da pričaju ovde šta hoće i koliko hoće. Pozivam predsednika da se drži procedure, posle argumenata. Ne znam da li je ovo bio EPP kolege, da čita sopstvenu knjigu, jer bi onda trebalo da plati porez. Zaista ne razumem. Nemojte da se ljutite, nego ne razumem. Ovde je jedino Bane Ivković pričao o sebi u trećem licu, a vi ste drugi, nikoga nisam čuo, bar ono što sam ja gledao. Šta je ovde još zanimljivo? Recimo, kako se u ovoj skupštini postavljaju ili ispostavljaju argumenti i problemi? Nije problem koristiti se logikom. Kada krenete od nekih premisa, imate odličnu logiku, sve je logično, samo zaključci nisu dobri. To će vam svaki matematičar reći. Neki primeri samo, pošto je nemoguće sve pohvatati, gospodo. Ovde kažu da je problem pad akcija na berzi. Slažem se. Svaka politička promena to donosi, kao što su pale i akcije nekih firmi kada je Buš napao Irak, ili obrnuto, porasle su akcije američke vojne industrije, jer su deo političkih promena. Ja neću to obrazlagati, ali vas pitam - kako nas nije sramota da nam nije argument najveća pljačka u istoriji Srbije izvedena kroz postupke privatizacije i stečaja? Gde je veća šteta? Kako smo se setili stečajne mafije tek kad je Vlada pala? Da li je možda neko iz te vlade onemogućavao obračun sa stečajnom mafijom? [[Dobacivanje iz sale: Vi ste podržavali.]] Gospodo, ja se slažem. Veoma se radujem što ste se vi živi,zdravi i veseli najzad vratili u Parlament, mislim na Demokratsku stranku, jer ste iz tog parlamenta izašli i to je očigledno bila politička greška. Meni je jako drago što ste vi veseli, pa tapšete, pa ste razdragani, pa hoćete da prikažete kako niste tužni što demokratski blok nije napravio vladu, ali to nije moja odgovornost. Vi ste svi zajedno pravili i DOS i Demokratsku stranku, sve ste pravili, i nemojte za to račun da isporučujete SPS-u. Recimo, zar nije licemerno što je u javnosti, a i u ovom parlamentu, spominjano kako je veliki problem što se Vlada finansira iz uredbe o trošenju budžeta, a nije vam problematično što pet godina u ovom parlamentu nije podnet završni račun za trošenje budžetskih sredstava. (DS dobacuje iz sale: Vi ste je podržali.) Koji mi? Vi. Gospođo, koji vam je problem bio da tražite? Uostalom, kada već to spominjete i kada spominjete odgovornost, reći ću vam i političke razloge zašto je SPS podržavao Koštuničinu vladu, manjinski. Zato da ne bi na vlasti bili gospoda iz DS-a, da ne bi bilo lustracije kao obračuna sa političkim protivnicima, zato da se zaustavi pljačka Srbije kroz privatizaciju, zato da se penzionerima ostavi barem 60% od prosečne zarade, pa zato, pa zato, pa zato. Veoma sam zadovoljan što ste vi dobili 100.000 glasova više i što se vratili u Parlament i veoma mi je žao što već podeljena ministarska mesta, izgleda, nećete dobiti. Mi nećemo, mi ne tražimo vlast. Socijalistička partija Srbije želi da bude opozicija. Kažite, gospodine Milivojeviću, vi ste veoma britki ovde, imate priliku da izađete posle mene, slobodno. Biće mi drago da raspravljam sa jednom takvom veličinom kao što ste vi. Molim vas, kolege, moj osećaj je da će svi steći utisak da smo mi licemeri. Nije meni cilj da ovde kritikujem ni poštovanog profesora Mićunovića, ni demokrate, ja bih voleo da smo napravili vladu narodnog jedinstva. Ima mnogo razloga za to. Prošli put sam vam govorio, gospodine Milane Markoviću, da zaboravimo to što vi mislite da ste najlepši, najbolji, najpametniji, da imate monopol na put Srbije u Evropu. Parlament je mesto gde možemo jedni sa drugima da pričamo. Mislim da vi nemate pravo na tu vrstu monopola, a vi možete da tražite. To je moje mišljenje, možda je samo skromno. Prema tome, gospodo, gleda nas Srbija. Srbija očekuje da ovde neko kaže, ako je to moguće, naravno, da izaberemo i ove potpredsednike, imamo li mi dogovor u ovoj političkoj eliti izabranoj od strane naroda i postavljenoj od strane naših partokratija, jer se tako danas vlada u Srbiji, imamo li mi snage da formiramo vladu ili idemo na izbore, pa jesve ovo što radimo danas iluzorno.
Ima reč Milan Marković.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Gospodine Bajatoviću, ne mislim da smo mi najlepši, ni najpametniji, niti da imamo monopolske ideje o pridruživanju Srbije Evropskoj uniji. Mi, prosto, imamo naš politički program, tog programa se držimo već 17 godina. Potpuno slobodno i otvoreno pred svima iznosimo naše političke ideje. Mi nikoga od vas ne optužujemo niti mislimo za vas da ste izdajnici i strani plaćenici, i ne znam šta ste već vi to umeli da govorite za nas.Ako vi, kao Socijalistička partija Srbije, takođe delite ideje Evrope i pridruživanja, dobro bi bilo da na delu topokažete. Podsetiću vas da niste glasali za Rezoluciju o pridruživanju Evropskoj uniji,za šta mislim da nije dobro. Javio sam se, pre svega, da vam kažem da ste rekli jednu veliku neistinu. Godine 2002. jeste usvajan završni račun budžeta Republike Srbije, Božidar Đelić, kao ministar finansija, insistirao je na tome, a onda su, 2003. godine, usledili oni tragični događaji - ubistvo premijera, dolazak vaše vlasti i od tada zaista nismo više usvajali završni račun. Dakle, gospodine, vi ste činili parlamentarnu većinu koja je imala šansu da traži završni račun u ovoj narodnoj skupštini. Ne sporim vam pravo da kažete za govornicom sve što hoćete, to je potpuno normalno i legitimno. Mislim samo da bi bilo korektno da se pridržavate nekih činjenica. Dakle, odgovorno ovo tvrdim, 2002. godine je gospodin Đelić bio ministar i on će doći. Mislim da smo o tome polemisali u jednoj emisiji. Nakon emisije smo se složili da se to desilo, tako da vas molim da, u krajnjem slučaju, ispravite tu grešku koju ste malopre rekli. Nisam, nažalost, slušao prvi deo diskusije. Molio bih vas da se kolegi Milivojeviću obraćate s uvažavanjem, na isti način kao što se mi obraćamo svim drugim narodnim poslanicima. Svaki narodni poslanik ima potpuno pravo da iznosi svoje stavove, nema potrebe ceniti da li je neko lep ili je ružan, da li je neko plitke misli manje ili više. Zaista mislim da nema potrebe za takvim ocenama nas kolega, narodnih poslanika, jer takva diskusija neće dovesti ni do čega. Hvala vam.
U potpunosti se slažem, gospodine Markoviću, da bi svi poslanici u ovoj skupštini trebalo da budu kulturni, lepo obučeni i da se lepo ponašaju. Kao što ste mene upozorili na to, molim vas da upozorite i određene pripadnike vašeg poslaničkog kluba, da to važi i za vas. Hvala vam.
Reč ima Gordana Čomić. Nije tu. Reč ima Srđan Milivojević.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, druže Bajatoviću, ima li još drugova i drugarica? Ako nema, možda je neko iz Demokratske stranke... Izvinjavam se, drugarice i drugovi poslanici. Dakle, mi imamo ozbiljnu stvar na dnevnom redu. Nisam se predstavio, možda treba, ja sam Srđan Milivojević, poslanik Demokratske stranke iz Kruševca. Dame i gospodo, pre svega, građani Srbije, moram da vam objasnim zašto Demokratska stranka ne može da da svoj predlog za potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Moram, takođe, da vam objasnim šta se danas dešava u Srbiji i zašto Demokratska stranka ovoga trenutka to radi. Kao što vam je poznato, ovoga trenutka je na političkoj sceni Srbije napravljena jedna programska, ideološka koalicija između Demokratske stranke Srbije i Srpske radikalne stranke. Znam da u sali nema predstavnika Demokratske stranke Srbije, nije mi jasno, izvinjavam se vama damama, verovatno su otišli Šormazu, a ostali su verovatno otišli po majice ili bedževe. Demokratska stranka i poslanici Demokratske stranke su vrlo pažljivo pratili šta se dešavalo tokom jučerašnjeg dana, tokom rasprave o izboru potpredsednika Narodne skupštine. Naravno, zbog svega onoga o čemu je bilo reči, zbog temeljnih principa Demokratske stranke i zbog želje da odbranimo jedan sistem vrednosti. Mi zaista ne možemo da učestvujemo u ovomešto se danas dešava u Republičkoj skupštini. Ako ikada odete u Topolu, videćete tamo, u Karađorđevom konaku, da i dan-danas stoji jedan top, a zove se top aberdar, izvedeno od reči aber ili glasnik. Taj top je služio da objavi važne vesti građanima Srbije u to vreme. Već vidim da gospodin Jočić i gospodin Koštunica, zajedno sa predstavnicima Srpske radikalne stranke, pune top, da jave Srbiji da je formirana jedna programska koalicija koja će dati novu vladu. Imao sam prilike da juče slušam mnoga izlaganja članova Srpske radikalne stranke. Mogao sam da vidim vašu fascinaciju mestom predsednika Republike Srbije. Razumem vašu opsesiju predsednikom Republike Srbije; mnogo puta ste trčali tu trku i gledali u leđa Demokratskoj stranci, i onda - grožđe kiselo, pa ga treba oblatiti. Vi ste juče nekulturno vređali predsednika Republike, koji ispunjava svoja ustavna ovlašćenja. Po Ustavu, zašto pitate po kom ustavu? Pa, po Ustavu Republike Srbije. Znam da vam je bliži ustav Rusije, ali dajte da malo zastupamo Ustav Srbije u ovom parlamentu, ipak je ovo Parlament Srbije, a ne Rusije. Juče sam čuo, a pogotovo danas, nekoliko zabrinjavajućih rečenica zbog kojih Demokratska stranka ne može da da potpredsednika Republičke skupštine. Juče je predsednik Republičke skupštine, gospodin Tomislav Nikolić, kazao da mu je žao što Srbija nije ruska kolonija. To je potvrdio predstavnik njegove poslaničke grupe. Danas čujem da se ne odustaje od ideje velike Srbije, mada nisu tačno utvrđene granice. Koliko vidim, postoje određena neslaganja u Srpskoj radikalnoj stranci, da li je to Karlovac, ili, čak, možda zapadnije. Molim vas da mi kažete kojim ćete to sredstvima da uradite. Da neće možda Tomislav Nikolić da raspiše referendum u Hrvatskoj, da se oni isele do te granice, ili ćete možda opet u Kruševac, Kraljevo, Leskovac, sa jedno 40.000 vojnih poziva. Kažite mi koliko će to da košta građane Srbije, izraženo u novcu, pre svega, u ljudskim životima. Ono što mi nije jasno to je da li Demokratska stranka Srbije u tome učestvuje i daje podršku za projekat velike Srbije. Molimposlanike Demokratske stranke Srbije da mi kažu da li je to neki novi politički program ili neki zaokret u vašoj politici i da li vam je sada jasno zbog čega Demokratska stranka ovoga trenutka, u ovoj konstelaciji političkih snaga, ne može da da potpredsednika Skupštine i da učestvuje u tome. Moram da postavim nekoliko pitanja građanima Srbije. Da li ste vi, građani Srbije, za ovu ideju, da li ste za ovo glasali kada ste glasali za Demokratsku stranku Srbije? Siguran sam da niste. To su dileme koje za političku stranku donosi vreme u kojem živimo. Nekada, između onoga što je ponuđeno kao politički program i onoga što se sprovodi u praksi postoji velika razlika. Vi iz Demokratske stranke Srbije, izgleda, imate dva morala - jedan moral koji propovedate, ali ga se ne pridržavate, a onog kojeg se pridržavate, verovatno, ne propovedate. Mislim da danas, na 9. maj, mogu građanima Srbije da čestitam Dan pobede nad fašizmom i Dan Evrope, ali pitam se da li to ima smisla u ovom trenutku. Razumem vaše dobacivanje, to ste radili i kada sam izlazio i vrlo ste nepristojno spomenuli moju majku. To je vrlo nepristojno s vaše strane. Vidim da ste širok repertoar reči pobrali u biblioteci, gde ste vrlo mnogo vremena provodili dok ste bili mali. Tako to onda, prosto, izbija. Moram da napomenem da sam juče odslušao nekoliko vrlo teških uvreda na račun predsednika Republike Borisa Tadića. Razumem da se još uvek niste oporavili od poraza na predsedničkim izborima i to je razlog zbog kojeg vređate gospodina Borisa Tadića. To je glavni razlog zbog čega vređaju gospodina Borisa Tadića. Pokažite mi jedan santimetar srpske teritorije koji je za vreme vlasti Borisa Tadića predat u tuđinske ruke. Nema ga, s tim će se složiti svi u ovoj sali. Za vreme vaše vlasti, ne znam da li je tako bilo, preispitajte svoju savest. Vama, dame i gospodo, drugarice i drugovi iz Demokratske stranke Srbije, moram da poručim, mi nećemo dati potpredsednika Skupštine, a vi, u kakvo ste se kolo uhvatili, tako igrajte do kraja, ali mislim da vam je kolo loše. Hvala.
Oliver Dulić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ima jako mnogo razloga zbog kojih je loše ovo što radite, a ja se neću obraćati poslanicima Srpske radikalne stranke. Oni su ljudi koji imaju svoje ideje i ideale i za njih se žestoko bore. Vi ste velika stranka. U svakom gradu u Srbiji postoje ljudi koji veruju u vaše ideje. Zato ću se obratiti ljudima iz Demokratske stranke Srbije. Ukoliko i gospodin Šormaz ode, onda nemam kome da se obratim. Imate jedan ogroman problem danas i taj problem se sada već vidi i čuje, ne samo u ovoj skupštini, nego se širi Srbijom. Mi, naime, ovu zemlju guramo u nepovratnu katastrofu. Rekao bih vam da je ono što radite danas izuzetno velika, istorijska stvar i da ćete snositi punu odgovornost za to. Žao mi je gospodina Radeta Obradovića, što ste ga gurnuli da svoju političku biografiju na neki način ošteti činjenicom da će biti među prvima koji će svedočiti o jednoj novoj koaliciji, koja će biti sramota za ovu zemlju. Gospodin Rade Obradović ima najbolju biografiju od svih ljudi koji su predloženi za potpredsednike Skupštine. On je mlad čovek, veoma je obrazovan, imao je jako puno uspeha u životu, ali se plašim da će ova slika koja bude snimljena danas, na kojoj gospodin Rade Obradović sedi pored ljudi, protiv kojih nemam ništa, koji takođe imaju svoje političke biografije, ali koji nisu ljudi sa kojima bi gospodin Rade Obradović trebalo da bude u društvu, jednom da bude dovedena u pitanje; jednog trenutka će možda postojati potreba da gospodin Rade Obradović retušira fotografiju na kojoj sedi između gospodina Tomislava Nikolića, kao predsednika Skupštine, i dvoje ljudi koji su danas predloženi za potpredsednike. Oni su prirodan blok. Demokratska stranka Srbije, sa svojim izbornim programom, sa glasovima koje je dobila od ljudi koje, takođe, dobro poznajemo i koji nisu glasali za te vrednosti, ne pripada ovome stolu i onome što se nudi kao politički projekat koalicije Srpske radikalne stranke i Socijalističke partije Srbije. Hajde da pričamo o tome šta je ono što je budućnost ove zemlje sa vama. Budućnost ove zemlje sa vama je, kao što smo čuli, ne u evropskim integracijama, jer je to Šešeljevim testamentom zabranjeno, nego u evroazijskim integracijama koje nam se spremaju. Iskren da budem, ne znam šta to tačno znači, ali vi ste, gospodine predsedniče, u jednom od prethodnih intervjua spomenuli da je prilika Srbije da uđe u evroazijske integracije. Voleo bih da mi objasnite, gospodo iz Srpske radikalne stranke, sa kojim delom Azije mi treba da se integrišemo. Da li je to severni deo Azije, Kina, Mongolija? Sa Rusijom smo već ušli u neku vrstu integracije, mada Rusi nisu do kraja iskreno sa nama ušli ni u različite vrste ekonomskih aranžmana, u smislu da su nam čak i ratifikovali u svojoj Dumi ugovor o slobodnoj trgovini. Međutim, ima jedan dobar mostkojim možemo da se povežemo sa ovim južnim delom Azije, jer u tom delu Azije, a to su zemlje poput Tadžikistana, Uzbekistana, Turkmenistana, Kazahstana, vladaju divni režimi, sa divnim predsednicima partija idivnim partijama, koji su, apsolutno, u skladu sa vrednostima koje vi zastupate.
Nema smisla da vređate druge države. Nemojte da se izjašnjavate o drugim državama ovde, da ne ispadne da je Skupština zauzela stav o društvenim uređenjima u drugim državama.
Siguran sam da to predstavlja uvredu za te države kada govorimo o demokratskom kapacitetu, o ponašanju vlasti prema opoziciji, prema nevladinim organizacijama, prema drugim državama. Da vam kažem jedno, vi ste juče sa velikim ponosom pročitali pismo sa Kube od gospodina Fidela Kastra. Pročitali ste ga vi, gospođo Jovanović, i obavestili nas kako kubanski narod sa velikim oduševljenjem prihvata činjenicu da je u Srbiju najzad došla sloboda i demokratija. Danas bih vam prepričao reakcije većine zemalja sa kojima Srbija mora da sarađuje u budućnosti, kao što su, na primer, zemlje Evropske unije, koje, nažalost, izražavaju svoje potpuno razočaranje činjenicom da je demokratska stranka Srbije, da je Vojislav Koštunica najzad skinuo masku sa svoga lica i pokazao da je u stanju da podržava one stranke koje su Srbiju gurnule u najžešću propast u svojoj istoriji i koje su nas dovele dotle da budemo poslednja zemlja u Evropi po bruto nacionalnom dohotku, po nivou investicija i po onome što se meri kada mora da se meri jedna stvar, a to je budućnost naše dece. Koalicijom koja je danas stvorena u ovom parlamentu između Srpske radikalne stranke, Socijalističke partije Srbije i Demokratske partije Srbije, koalicijom koja će, verovatno, danas biti potvrđena u Hagu, mi ćemo, nažalost, doći u situaciju da kao zemlja budemo potpuno izolovani. Skrenućemo sa puta naših evrointegracija i mislim da ćemo zadati nepovratan udarac onome što, u suštini, smatramo još uvek vitalnim delom biologije naše nacije, a to su mladi ljudi. U ovom trenutku, već stotine ili hiljade mladih ljudi razmišlja o tome da napusti ovu zemlju, upravo zbog koalicije koja se ovde stvara. U ovom trenutku, stotine i hiljade ljudi razmišlja o tome da svoju decu seli u druge zemlje. U ovom trenutku, zbog koalicije koja se ovde stvara, naša zemlja, ne samo na berzi, nego i u investicijama, u zainteresovanosti stranih investitora za investicije, gubi na svakom koraku. U ovom trenutku, ljudi gube radna mesta i potencijalna radna mesta zbog koalicije koja se ovde stvara. Pitam vas sad: da li vredi sve to? Koja ideologija i koje vrednosti su naterali Demokratsku stranku Srbije na ovakav korak? To je, naravno, bio inat. Oni su imali neke druge stvari na umu kada su ulazili u ovakav aranžman. Siguran sam da je u ovom trenutku Demokratska stranka Srbije shvatila da se prevarila. Siguran sam da u ovom trenutku oni pokušavaju da nađu neki izlaz i da prekinu ovo što je agonija, ali izlaza nema. Nažalost, agonija se produbljuje sve više i plašim se da u ovom trenutku nema više šanse da se vratimo na neki razuman put. Meni je žao što će gospođa Nataša Jovanović sesti uskoro ovde iza, zbog toga što će Poslanička grupa Srpske radikalne stranke ostati bez jedne dobro organizovane grupe, koja sve vreme, svih ovih godina, dobacuje i dekoncentriše govornike. Hvala vam.
Rajko Baralić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Markoviću, znam da biste vi voleli da mi je veća glava nego što jeste, ali to nije lako postići. Nema razloga da bilo ko vređa narodne poslanike i čitave poslaničke grupe zato što, u prenosnom smislu, to znači da vređa tačno onoliko građana i njihovih pristalica koji su svoj glas na neposrednim i slobodnim izborima dali tim poslaničkim listama. Ne postoji nijedan razlog da jedan narodni poslanik, koji se, kako on kaže, godinama sprema da bude ministar policije ili šef Udbe, ovde naziva poslanike ili čitave grupe konjicom. Nemam s tim nikakav problem. Kad sam dobro upoznao ljude, veoma sam zavoleo konje, kada sam upoznao gospodina Šutanovca, najviše sam zavoleo konja. Ne postoji nijedan razlog da ovde neko od nekog drugog brani gospodina Radojka Obradovića. Gospodin Radojko Obradović se potpunim ličnim, ljudskim, političkim, stručnim i svakim drugim integritetom odbranio sam. Mogu da kažem da imponuje saradnja sa tim čovekom u svakom pogledu, ali reći da će on svoju biografiju uprljati time što će da sedne pored trojice potpredsednika, ili jedne potpredsednice, ili dva potpredsednika Narodne skupštine, najteža je uvreda koja ne može da se podnese u ovom parlamentu. Molim vas. Želim da vam kažem, gospodine Duliću, inače nisam upoznao skoro nijednog Dulića, izvinjavam se tvojoj cenjenoj porodici, koji je konsekventan i koji se na korektan način obraća ostalim sagovornicima. Nema smisla. Srpska radikalna stranka je dobila milion i nešto hiljadaglasova, Socijalistička partija Srbije je dobila oko 250.000, ovi drugi 600. 000, itd, a vi, gospodine Duliću, kažete da će neko uprljati biografiju zato što sedi pored predstavnika dva miliona punoletnih građana Srbije. To nije korektno, to nije normalno, to je nenormalan politički stav. Nije moje da vas edukujem, vi ste edukovani, kao i Šutanovac, u Garmišpartenkirhenu - ''Konrad Adenauer'', ne znam gde sve još, to je vaše pravo i vaš izbor. Apsolutno ne polemišem s tim, samo želim da, pre svega, narodnog poslanika SPS, gospodina Milutina Mrkonjića, odbranim od jedne uvrede koja je nezamisliva, koja je nečasna. Nema smisla. Nadam se da niste mislili ozbiljno. Razumem da to može biti u žaru političke borbe, ili se vi zalažete, mada u vašem programu to ne piše - moj posao je da budem informisan, za drugačiji koncept; postoji drugi izbor koji nije demokratija. Postoje elitistički koncepti, napišite u svom političkom programu to, pa ćemo reći - Akademija nauka bira predsednika ove, one institucije, doktore i profesore, seljaci nemaju pravo glasa, manjine nemaju pravo glasa, penzioneri nemaju pravo glasa, oni koji nemaju visoku stručnu spremu nemaju pravo glasa. Pa, napravite onda to, ali to nije moguće. To nije moguće izdržati, molim vas. Kao što je svaki narodni poslanik, bio on poljoprivredni proizvođač ili akademik, potpuno jednak u svim pravima ovde, tako su i svi narodni poslanici vlasni, u skladu sa Ustavom i Zakonom o izboru narodnih poslanika, da se ovde ponašaju u skladu sa Poslovnikom, Ustavom, da predstavljaju građane i zastupaju njihove interese. Nemojte vređati ljude, nemojte sebe diskreditovati. Vi niste u stanju da uvredite Milutina Mrkonjića. Apsolutno, nemate kapacitet da uvredite najvećeg graditelja u ovoj zemlji. Nije o tome reč ovde. Čast je sedeti pored Milutina Mrkonjića, gospodine Duliću. Inače, sve ovo drugo može biti predmet različitih političkih i drugih inicijativa na konferencijama za štampu, u izbornoj kampanji, itd, ali ovo je Parlament. Molim vas, završite ovo na način kao što želite. Vaše je pravo da nemate kandidata. Samo pitam da li je bila uvreda za gospodina Milana Markovića da bude potpredsednik u Narodnoj skupštini u prethodnom mandatu, kada je ovde, takođe, sedeo socijalista i kada je ovde, takođe, sedeo radikal. Da li je to bila uvreda, gospodine Duliću? Kako je to moguće? Da li to vi, kada vama odgovara, saopštavate na drugačiji način? Mislim da to, u najmanju ruku, nije korektno. Ako ne postoji drugačija argumentacija za ono što želite da kažete, nemojte to činiti uvredama. Ne postoji nijedan razlog. Moram da kažem da ništa gore nisam čuo ovde za šest godina, tako nešto ne postoji. To što ste vi rekli je najgora uvreda koju je ikad ijedan poslanik ovde izrekao. To nije fer, nije kolegijalno, nije u duhu onoga što treba da krasi jedan parlament. Zahvaljujem.
Izvolite.
Gospodine Baraliću, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da mi nije bila namera da bilo koga vređam, nisam čovek koji vređa. Dolazim iz jedne sredine koja je, pre svega, fina i kulturna. Dolazim iz Subotice. Dolazim iz sredine koja je tolerantna i naučio sam se tome govoru. Nisam rekao da će bilo ko da uprlja svoju biografiju tako što će sesti pored ljudi poput gospodina Tomislava Nikolića, gospodina Mrkonjića i Nataše Jovanović. Dakle, nisam koristio reči da će neko da uprlja svoju biografiju. Nemojte da lažete, to nije tačno. S druge strane, gospodin Obradović će biti prvi čovek koji će biti istaknut da personifikuje koaliciju koja se stvara, a ta koalicija će, siguran sam, na mnogo načina uspeti da diskredituje sve one ljude koji u njoj budu učestvovali, jer ta koalicija je stvorena protiv volje ovoga naroda. To je ono o čemu ja pričam. Gospodin Rade Obradović je samo prvi koji će učestvovatipersonalno u nečemu što je koalicija koja se stvara. Naravno, vi sada možete da pričate o tome da ste jako uvređeni. Mi možemo da ulazimo i u kvalifikacije kako je gospodin Mrkonjić gradio ovu zemlju. Možemo da ulazimo i u kvalifikacije ko je koliko obrazovan i ko koga može da vređa. Neću nikoga da vređam, ali imam pravo da mislim da ova koalicija koja se stvara diskredituje ljude koji će u njoj da učestvuju, zbog toga što će potpuno da upropaste nešto što se zove budućnost ove zemlje. Hvala puno.
Dozvolite samo da, na osnovu člana 85. stava 5, produžim ovu sednicu do završetka rasprave o tački koja tada bude na dnevnom redu. Izvolite.
Gospodine predsedniče, gospođo Radeta, gospodin Baralić je iskoristio, rekao bih, na jedan nekorektan način, upravo izlaganje mog uvaženog kolege, gospodina Olivera Dulića. Gospodine Baraliću, mislim da je i vama jasno, a i da je svakome ovde jasno ono o čemu je gospodin Dulić govorio, a radi se o nečemu što možemo zvati politička kompromitacija. Niko ovde nije govorio u vrednosnom smislu o Tomislavu Nikoliću, još manje o Nataši Jovanović. Dogovorili smo se da to ne pričamo kada se biraju potpredsednici. Govorimo o politikama i ova stvar je mnogo ozbiljnija nego što su ove dosetke koje imamo priliku da slušamo u Narodnoj skupštini. Mene nije bilo sramota i nije mi smetalo da sedim i da budem potpredsednik Narodne skupštine Republike Srbije koja je, barem formalno, a delimično i suštinski, u jednoj meri nastavila put u koji Demokratska stranka čvrsto veruje, a to je put evropskih integracija. Danas ne predlažemo kandidata za potpredsednika da bismo izrazili naše najdublje nezadovoljstvo činjenicom da se dovodi u sumnju temeljno opredeljenje Srbije - ka evropskim integracijama. Zabrinuti smo što se na tom magistralnom putu, za koji smo se nadali da se neće menjati,skreće. To je mnogo ozbiljnije nego dobacivanje gospođe Radete, koja je očito fascinirana danas mojim odelom, kako sam je razumeo, nadam se da je odelom, ali je, verujte, cela priča mnogo ozbiljnija. Dakle, ako smo imali političku promenu 2000. godine, ako smo 2000. godine odlučili, na izborima, da je mesto Srbije, u političkom i vrednosnom smislu, u zajednici evropskih zemalja, sa svim našim komšijama, našim okruženjem, ako smo doneli tu odluku tada, danas je jednako značajan trenutak, jer izbor gospodina Tomislava Nikolića nam govori o tome da je stvorena politička većina koja želi da poništi tu odluku iz 2000. godine i da okrene Srbiju jednim drugim putem. Mi u Demokratskoj stranci smo uvereni da je to loš put, a gospodin Oliver Dulić je na jedan fin način pokušao to da vam kaže. Verujemo da je to loš put, verujemo da je ovo o čemu je gospodin Nikolić govorio, o, ne znam, antihegemonističkoj koaliciji ili ne znam čemu već,jedna velika zabluda. To je jednako velika zabluda kao kad je gospođa Mira Marković, 1999. godine, rekla – neka, izdržaćemo, promeniće se odnos snaga u svetu. Dok smo mi ovde živi, ko god se potrudi da se malo pozabavi geostrateškim procenama, shvatiće da se do kraja ovog, 21. veka ne očekuju značajnije geostrateške i geopolitičke promene u svetu. To je analiza kineskih analitičara, dakle, analitičara države, ne CESIDA, ne znate vi to dobro, gospodine Migati, koja ima milijardu i trista miliona stanovnika i rast društvenog proizvoda koji je u poslednjih pet godina skoro u proseku dvocifren, odnosno oko 9,8%. Ako ta država tako procenjuje budući odnos snaga u svetu, ako Rusija procenjuje drugačiji odnos snaga u budućnosti, nemojte da mi, kao narod sa osam miliona stanovnika i sa gomilom problema, isterujemo kosmičku pravdu i pokušavamo da preuredimo sistem koji u ovom momentu postoji u međunarodnoj zajednici i u svetu. Mi moramo da se potrudimo da nađemo najbolji put, da ovoj državi i našim građanima obezbedimo bolji život i na taj načinzaštitimo državne i nacionalne interese, jer je vrhunski državni i nacionalni interes bolji život svakog čoveka koji živi u jednoj zajednici. Podsetiću vas da je bruto društveni proizvod po glavi stanovnika u EU oko 14 hiljada dolara, u toj toliko omraženoj uniji, a našim sugrađanima je naša politička elita omogućila samo četiri hiljade dolara po glavi stanovnika. Naši ljudi su u proseku siromašniji sedam do osam puta nego što su to ljudi u Evropskoj uniji. Naš posao je da stvorimo uslove da i građani u Srbiji žive na jednak način kao što žive građani u našem geografskom okruženju, kao što žive građani u Evropi. Ne možete u centru Evrope voditi azijsku politiku. Gospodine Nikoliću, nije gospodin Oliver Dulić govorio ovde... Gospodine Prorokoviću, vi ste poznati analitičar svetskih prilika. Divim se vašim neverovatnim analizama i zovem vas da izađete za govornicu i objasnite. Voleo bih da iz vaših usta čujem drugačiju analizu. Tako je, napokon ste se javili. Dakle, gospodin Dulić je rekao jednu stvar i molio bih da se to ne zloupotrebljava na način kako je zloupotrebljeno i moje izlaganje juče. Gospodin Dulić je rekao svoju ocenu demokratskog potencijala sistema u određenim zemljama u centralnoj Aziji. Ne vidim da je timeuvredio te države, a ako neko misli da je to uradio, evo, ja sam spreman da se izvinim. Mi nemamo nameru da nekoga vređamo. Gospodin Dulić je, prosto, govorio o karakteru trenutnih političkih prilika koje vladaju u tzv. azijskom Balkanu. Gospodo, to se zove azijski Balkan, jer tamo postoji značajan broj država koje su prilično nestabilne i tu se trenutno vodi sva svetska politika; nemojte misliti da se vodi svetska politika za Srbiju. Na isti način je juče zloupotrebljeno i moje izlaganje, kada sam pokušao da skrenem pažnju predsedniku Skupštine na to da je ovo Srbija i da nema potrebe da se na taj način ističe neko rusofilstvo, jer ne verujem da je ljubav predsednika Skupštine prema Rusiji manja nego što je veća moja ljubav prema Rusiji. Dakle, imam utisak da se ovde konstantno manipuliše nekim pogrešnim temama, a da se veoma malo govori o tome... I gospodin Baralić je govorio sedam minuta, gospodine Nikoliću, vrlo brzo ću završiti. ...kako vi mislite da ostvarite tu svoju ideju o nekom povezivanju, političkom, strateškom, sa nekim zemljama koje, de fakto, sa nama to i ne žele. Smatram da je ovo suštinski problem, kao i da niste razumeli gospodina Dulića još u jednoj stvari. Nije gospodin Dulić osporavao činjenicu da Srpska radikalna stranka ima glasača koliko ima, ja sam jednom rekao da mi ne osporavamo činjenicu da je Tomislav Nikolić ovde predstavnik najjače parlamentarne stranke, već govorimo o politici o kojoj niko ne zna šta je, a koju sprovodi Demokratska stranka Srbije. Gospoda iz DSS su do pre tri meseca govorili da je sasvim jasno da su oni na evropskom putu i da neće praviti neke neprirodne koalicije, pa su na osnovu toga dobili 660.000 glasova. Onda su došli da razgovaraju sa DS, koja je imala 50% više glasova od njih, pa su krenuli redom sa ucenama i dobili mesto premijera kao ponudu od nas, a zatim hteli da preuzmu i drugo. Kada smo u jednom momentu rekli - dosta više, bili su izbori, na izborima niste dobili određene mandate za obavljanje određenih poslova u ovoj državi - onda je DSS pre neko veče optužila nas za izdaju, za rad po stranim nalozima, okrenula se i sada pravi savez sa SRS. Ja želim vama nešto da kažem.
Skrećem pažnju na vreme, gospodine Markoviću.
Završavam. Srpska radikalna stranka i mi imamo suprotstavljenu politiku. Ja vas poštujem zbog vaše doslednosti, iako je vaša politika jedna utopija, katastrofa i slično. Pokažite malo više poštovanja prema stranci koja je, takođe, dosledna 17 godina. Ako već imate neko gađenje, njega pokažite prema onima čija je jedina doslednost da nađe koalicionog partnera koji će ih primiti u vlasti. [[Aplauz]]
Ima reč gospodin Rajko Baralić.
Bili su ovo aplauzi za pjesmu koja mre. Gospodine predsedniče, gospodine Markoviću, jasno je gospodin Dulić rekao to što ste vi sada tvrdili da nije. Citiram ono što je rekao: "Da je predsednik Narodne skupštine izabran ..." neću govoriti o personalnom rešenju, već o predsedniku, i dalje se kaže: "... suprotno volji građana." To se odnosi na predsednika Narodne skupštine koji je izabran sa 142 glasa narodnih poslanika. Da li vi, gospodine Duliću, računate neke druge građane, one koji nisu izašli na izbore, ili građane nekih drugih država, ili nekakvih faktora, nekakvih asocijacija, ne znam o čemu se ovde radi? Mi smo birani pod poznatim uslovima, Ustav je poznat svima, nadam se. Vaša tvrdnja bi mogla da vas kvalifikuje kao političkog neznalicu. Ne bih želeo da vas uvredim, ali vas upućujem na tu činjenicu, jer 126 glasova, ili više, u prenosnom smislu jeste većina građana Srbije, punoletnih, onih koji imaju biračko pravo. To može da vam se sviđa ili ne sviđa, i to je legitimno, ja to razumem. Možda kod vas to izaziva različite emocije, različit politički pogled, ali ne možete tvrditi da je to suprotno volji građana. To je suprotno političkoj volji nekoliko stranaka koje u ovom trenutku za to pitanje nisu imale većinu, i to je čista situacija. Sve drugo je ovde jedno politikantstvo bez ikakvog smisla. Hvala.
Ima reč gospodin Dejan Mirović, pa Todorović, pa Dulić.
Gospodine Markoviću, izneću samo dva podatka. Za vreme Jeljcina, devizne rezerve u Rusiji su iznosile 12 milijardi dolara, a sada su preko 300 milijardi dolara. Drugi podatak je da su devizne rezerve Rusije veće negoNemačke, Francuske, Amerike i Engleske zajedno. [[Aplauz]]
Ima reč narodni poslanik Dulić.
To je tačno. Rusija je jedna bogata i velika zemlja, vrlo važna zemlja, i Rusija je, svakako, prijatelj Srbije i svaka politička opcija u ovoj zemlji poštuje i ceni da je Rusija snažan igrač. Lično, volim Rusiju i, kada gledam košarkašku utakmicu između Rusije i Amerike, uvek navijam za Rusiju. Obožavam rusku muziku. Po struci sam ortoped i moram da kažem sledeće - Rusi imaju fenomenalne metode za srastanje kostiju, koje je izmislio čuveni doktor Ilizarov. Ja im se divim, oni su sjajni u svemu, u književnosti, umetnosti i drugom. Tačno je da u Rusiji ima puno para. Ali, nemojte da mislite da Rusi više vole Srbiju od američkih dolara i nemojte da svoju političku koncepciju formulišete na činjenici da će nam Rusi pomoći. Pogledajte istoriju, Rusi nikada nisu pomogli nijednoj zemlji ukoliko to nije bilo u njihovom interesu. Dajte, spustite se na zemlju! Ljudi moji, mi se nalazimo u Evropi, geografski, politički i na svaki drugi način. Mi smo okruženi Evropskom unijom. Evropska unija je naša sudbina. U Evropsku uniju ćemo ući pre ili kasnije, samo je pitanje da li će naša deca živeti u njoj za pet godina, za 15 ili za 50 godina. Kada govorim o volji naroda, gospodine Baraliću, kada govorim o tome da ova koalicija koja je sada stvorena ovde nije po volji naroda koji je za nju glasao, ne mislim na SRS i ne mislim na vas. Vi ste jasno izašli sa svojim političkim konceptom, vi ste imali svoje lidere, vi ste imali svoje političke akcije u prošlosti, vi ste imali svoje programe, vi ste privrženi svojim vrednostima. Ovde govorim o Demokratskoj stranci Srbije. Da je DSS na ove izbore izašla sa projektom da će ući u koaliciju sa SRS, ona ne bi dobila 660 hiljada glasova, dobila bi 100, 200 hiljada glasova, bila bi na ivici cenzusa, i to bi bila politička realnost. Dakle, ono o čemu pričam jeste sledeće. Ne optužujem ja vas, ljudi, poštujem vas, vi ste politička realnost, preživeli ste, kao i SPS, vrlo teške trenutke i danas postojite, i to je, zaista, za svako poštovanje. Ovde se radi o tome da je DSS izneverila volju svojih birača, jer kao svoj politički koncept nije ponudila koaliciju sa SRS. Hvala puno.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, pa Dušan Proroković, pa Milan Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ono što smo mogli da utvrdimo u ova tri protekla dana je veliki žal za neuzvraćenom ljubavi DS. Tri dana mi ovde kukamo žalopojke i pozive DSS-u da se vrati. Ako možemo da vam pomognemo, stvarno pozivamo DSS da im učini jedan korak, dobro, ne znam do kojih granica ćete ići, ali dajte, vidite da ne možemo živi da ostanemo, tri dana vas ubeđuju da se vratite u neku kohabitaciju u kojoj ste bili proteklih sedam godina. Postoji još jedna neuzvraćena ljubav Demokratske stranke već 15 ili 17 godina, a to je Evropska unija, Zapad i te tzv. transatlantske integracije koje bi, takođe, trebalo neko da objasni, da kaže šta su to transatlantske integracije. Vi ste imali prilike, gospodo, pazite, skoro deset godina, do 2000. godine ste ubeđivali građane Srbije kako ih uz vas čeka bolja budućnost. Treba samo srušiti režim Slobodana Miloševića i tog momenta krenuće blagostanje u Srbiji. Kako ste samo zaboravili one reklame iz 2001. godine - šest milijardi dolara koje čekaju da krenu iz Mađarske u Srbiju, ali izgleda da ste zaboravili da objasnite građanima Srbije da ste često išli do 5. oktobra u Segedin i da su te milijarde netragom nestale. Zašto niste, od 2000. godine od 5. oktobra, pokazali građanima Srbije te blagodeti Zapadne Evrope? Da li mislite da su građani Srbije mazohisti, da oni žele da im bude gore? Poverovali su vam, glasali za vas. Šta se desilo? Građanima Srbije je mnogo gore. Nas upozoravate da sva geostrateška istraživanja govore u prilog tome da nema promene odnosa stanja u svetu sledećih 20 godina. Uzmite primer Rusije. Promenilo se vreme Jeljcina i došlo vreme Putina. Evo, gospodin Dejan Mirović, koji je ekspert za to, izneo vam je malopre činjenice vezane samo za devizne rezerve. Vi već unapred znate da se te stvari neće promeniti. Kažete, zašto Rusi nisu nešto uradili sa nama, za nas? Pa, jesu. Mi imamo trgovinski sporazum koji Srbiji omogućava da svoju robu izvozi u Rusiju samo sa jednim procentom carinske evidencije. Šta se dešava u Srbiji? Srbija je uništena od kada ste vi došli na vlast. Kako to da Hrvati i Slovenci kupuju preduzeća u Srbiji, proizvode i izvoze u Rusiju? Kako to da jedan broj preduzeća iz Zapadne Evrope otvara ovde firme samo zbog toga da bi roba koju izvoze u Rusiju (hoće, hoće, sve više ih dolazi, ali ne zbog vas, nego zbog mogućnosti koje ima Srbija, a kojima je doprinela i SRS) ušla ovde,dobila papire i odavde u Rusiju ušla kao srpska roba. Svi sa strane vide te interese sem vas. Idite u tu Evropu, ali ona vas neće. Zašto vas nije uzela odmah 2001. godine i ostvarila ono što ste tvrdili i što ste obećavali građanima ove države? Mi ćemo se držati naših tradicionalnih prijatelja, onih koji nas nisu bombardovali, onih koji nisu ubili malu Milicu Rakić, onih koji ne traže od nas da se odreknemo dela naše teritorije, nego zastupaju interese Srbije i po cenu da u Savetu bezbednosti ulože i veto, ukoliko bi došlo do pokušaja da SAD i Evropa pokušaju da nekom novom rezolucijom otmu Kosovo i Metohiju.
Hvala, gospodine predsedniče. Gospodine Markoviću, nisam imao nameru da se javljam za reč, ne znam zašto ste me prozvali, hvala na komplimentima koje ste mi dali. Jedan od najvećih britanskih ministara spoljnih poslova, Dizraeli, rekao je da u politici i diplomatiji ne postoje ljubavi već samo interesi. Jedan naš veliki književnih, a pomalo i političar, Dositej Obradović, rekao je da nijedan narod ne voli drugi narod nego se bavi svojim interesima. Mi treba u Skupštini Srbije da razgovaramo o tome šta su naši interesi. Tačka dnevnog reda koja se zove - izbor potpredsednika Parlamenta, kao i nastavak u kome ćemo razgovarati o sastavu skupštinskih odbora, nisu pravo vreme za to. Demokratska stranka Srbije je u prethodnom sazivu pokazala da Srbiju vidi u Evropi, i geografski, i politički, i privredno, i ekonomski. Inicirali smo čak i usvajanje nekoliko dokumenata i mi od evropskog puta odustati nećemo. Ali, Evropsku uniju, pre svega, treba da gledamo kroz kontekst nekakvog skupa vrednosti i skupa pravila koje EU predstavlja. Srbija, odnosno Narodna skupština Republike Srbije mora nastavitiimplementaciju aki komunitera, implementaciju skupa vrednosti koji će regulisati neke principe i pravila u našem zakonodavstvu. To što vi Evropsku uniju gledate kao šarenu razglednicu i, kada se kaže EU, obično mislite o datumu ulaska Srbije u EU, nažalost, ne zavisi samo od nas, zavisi dosta i od unutrašnjih okolnosti u takvoj Evropskoj uniji, koje u ovom trenutku, nažalost, baš i ne idu niti nama, niti državama iz Jugoistočne Evrope naruku. Ponavljam, ono što je do nas, to je da se implementira evropsko zakonodavstvo, da naš pravni i politički sistem usklađujemo sa sistemima okolnih država. U tom pravcu idu ne samo države članice EU, države koje su kandidati za članstvo ili su potpisale Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, idu sve države članice Saveta Evrope, uključujući i one koje verovatno nikada neće ući u Evropsku uniju. Tu ne vidim ništa sporno. Sama rasprava govori o tome da odluka koja se donosi ovih dana i koja će se u nekim narednim danima doneti, i te kako zavisi od međunarodnih okolnosti i međunarodnog pritiska. Pre tri meseca, odmah posle izbora, razgovarao sam sa jednim svojim prijateljem iz Brisela. Imali smo priliku da razmenimo mišljenja o onome što će se dešavati u Srbiji i opomenuo sam ga da se plašim da se naš parlament i naša politička elita u svemu tome, nažalost, neće snaći, zato što imamo ogroman problem u shvatanju onoga što smo mi uradili na našem evropskom putu i onoga što Brisel misli da smo uradili. Mi mislimo da je to jako mnogo, oni misle da je to jako malo. Mi mislimo da je to neuzvraćena ljubav, oni misle da treba još malo da nas pritisnu da nešto uradimo. Došlo je do velikog nerazumevanja i sve to je proizvelo nervozu. Što se tiče analiza, analitike i svega ostalog, već nekoliko puta sam ponovio, kada pričamo o međunarodnim odnosima, međunarodnim okolnostima, o tome da li Srbija treba čvršće da se veže za Rusiju, EU itd., ne pričamo mi o nekakvoj kosmičkoj pravdi, zadovoljenju kosmičkih istina ili bilo čemu drugom. Mi razgovaramo o tome da li će Srbija biti subjekat ili objekat u međunarodnim odnosima. Ako smo objekat, onda se svi bave Srbijom, onda će se u Srbiji svako pitanje internacionalizovati, uključujući i pitanje izbora predsednika svake opštine, pa ćemo onda stalno imati neka saopštenja nekakvih međunarodnih organizacija, koje će nam govoriti: "Ovo može, ovo ne može". Ako Srbija hoće da bude subjekat u međunarodnim odnosima, onda će Srbija da ima stav o različitim pitanjima. Naravno, mi smo mala država, mi smo siromašna država, ne možemo da igramo neku veliku i presudnu ulogu u međunarodnim odnosima, ali i te kako možemo da se pitamo za stvari u regionu i za stanje u našem regionu. Zato, prvo, moramo da počnemo da se bavimo međunarodnim odnosima i međunarodnom politikom, a ne da dozvoljavamo da nam se svako pitanje u Parlamentu internacionalizuje. Zamolio bih vas da se vratimo temi, da izaberemo potpredsednike Skupštine. Opozicija ima pravo na opstrukciju, to nikome ne sporim, takođe, svaki poslanik ima pravo na opstrukciju, ali vi u ovom trenutku predstavljate manjinu u Parlamentu, jer je glasovima nekih drugih poslanika i neke druge većine izabran predsednik Parlamenta, što se vama ne sviđa, naravno. U redu, to je vaša odluka. Nemam nikakvih problema sa tim, ali ovo je prevršilo svaku meru. Mislim da je vaš cilj da se potpredsednici Parlamenta ne izaberu sve do isteka onog roka za formiranje Vlade i da se potpuno blokira rad Parlamenta, što je loše. Loše je i zbog nekih budućih odnosa u ovom parlamentu, a loše je i zbog nekih budućih odluka koje u Srbiji treba da se donose.
Reč ima Milan Marković.
Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Prorokoviću, najpre želim vama da kažem nešto. Vi kažete da Demokratska stranka Srbije ne odustaje od evropskog puta. Još kažete da u ovom parlamentu vaša vladajuća većina sa Srpskom radikalnom strankom treba da usvoji evropske zakone. Vaša većina ne može da usvoji nijedan evropski zakon, jer SRS nije glasala ni za jedan jedini evropski zakon. Oni imaju drugačiju filozofiju. Gospodine Prorokoviću, jedino ako će ovi ljudi, koji 17 godina imaju jednu ideologiju, da je prodaju. To je jedino rešenje da bude evropski put. Ne znam da li će Tomislav Nikolić prodati tu ideologiju. Ako proda, Tomislav Nikolić mora da spali knjige, izdanja Srpske radikalne stranke [[Dobacivanje iz sale.]]
Molim vas da ne dobacujete. Omogućite gospodinu Markoviću da govori.
Gospodine Prorokoviću, ili vi ne govorite istinu odavde - da će vaša koalicija sa SRS biti na evropskom putu, što mislim da je tačno, ili se srpski radikali spremaju da se odreknu svega što su govorili ovih 17 godina. Srpska radikalna stranka je izdala mnogo knjiga. Verujem da će sada DSS u svoju biblioteku da donese knjige SRS. Jedna od njih je "Evropska unija - satanistička tvorevina". Gospodine Prorokoviću, evo, gospodin Momir Marković, istaknuti funkcioner SRS, Nataša i ostali kažu da Evropska unija jeste satanistička tvorevina. Gospodine Prorokoviću, zar mislite da oni hoće u satanističku tvorevinu? Izađite da objasnite šta nije jasno. To je ta vaša većina. Hoćete da čujete još? To je za vaše članove koji su hrišćanske veroispovesti, ali katoličke. Znate kakva su izdanja SRS: "Vatikan - glavno satanino gnezdo", "Rimska kurija večito žedna srpske krvi". Obavezno nabavite, gospodine Prorokoviću, da budete kompatibilni do kraja, "Antihristov namesnik, zlikovački rimski papa Benedikt XVI". Mislim da treba da prepustite gospodinu Šormazu da apsolvira "Pontifleks maksimus". Vi znate šta to znači, pretpostavljam. "Satanističke crkve - Jovan Pavle II". I to je za Šormaza. "Đavolov šegrt -rimski papa Jovan Pavle II". Dakle, to je za one koji glasaju za DSS, a katolici su. Gospodo, reklamiram vašu politiku, vaša izdanja, nemojte da ste nervozni. Dakle, zaista nemam spor sa vama iz SRS. Definitivno vas ne razumem. Pustite da razgovaram sa kolegama iz DSS. Dakle, gospodine Prorokoviću, vi sada kažete ovde, pred javnošću Srbije, da DSS ne odustaje od evropskog puta. Možda ga privremeno zamrzavate na jedno 20 godina, da biste bili još malo u vlasti. Ne odustajete od evropskog puta, a sa ovom poslaničkog grupom ćete da donosite evropske zakone?! To je toliko neozbiljno da ne zaslužuje dalji komentar. Znate kako se mi ponašamo u Srbiji? Gledali ste svi film "Tri karte za Holivud". U jednom malom selu, za vreme krize u Zalivu svinja, u jednom mestu u Srbiji, celo selo se podelilo na Amerikance i Ruse i vode ljudi svetsku politiku. Na kraju se pobiju i zapale pola sela. To vam je trenutna politika u Srbiji: ko je veći Srbin i ko je veći rusofil, da li radikali ili mi ostali ili DSS. Duboko verujem da je bliskost Srba i Rusa neraskidiva. Postoji jedan profesor, zove se Semjuel Hangtiton, koji je pisao knjigu koja se zove "Sukob civilizacija". Stavovi iz te knjige su takvi i takvi, neko može da se složi ili ne, ali on je tu naveo nešto za šta verujem da je istina, a to je da postoji osam ili devet civilizacija na ovoj planeti, civilizacija kao najširi kulturni okvir. Jedna od tih civilizacija je naša, pravoslavno-hrišćanska civilizacija. Verujem u to. Verujem da mi i Rusi pripadamo jednoj civilizaciji i da je ta civilizacija različita od zapadno-hrišćanske, različita od kineske civilizacije, različita od islamske itd. Nemojte misliti da Demokratska stranka nije pristalica bliske veze Srbije i Rusije. Mi se samo trudimo da od toga ne napravimo farsu. Znači, mi samo želimo da stvari posmatramo realno. Što se tiče Rusije i podataka koje je izneo cenjeni kolega, kada već govorimo o Rusiji, Rusija je sigurno najveća zemlja, najbogatija zemlja sa svojim resursima. Rusija je imala težak 20. vek. Počeo je 1905, ratom sa Japanom, koji se loše završio. Od 1905. do kraja 20. veka nema nesreće koja nije pogodila našu braću.
Gospodine Markoviću, još uvek imam strpljenja, ali recite mi da li je u redu da sedam minuta govorite?
U redu je. Gospodin Vučić je imao i po 15 minuta kada sam ja predsedavao.
Vi ste tek na Rusiji.
Vi ne zaslužujete da ja ovde... Ja stojim za ovom govornicom...
Zaslužujem ja dosta toga.
...pozovite, ja ću se skloniti.
Ali tek ste na Rusiji, zamislite dok stignete do Amerike.
Pa da, pa moram, kad se smiri vaša poslanička grupa i ja ću. Gospodine Nikoliću, znate da možete da uradite samo jedno ukoliko želite da me prekinete, neću odustati od toga da kažem šta sam naumio.
Ništa vam nisam namenio.
Ovo je skupština koju ste vi i Vojislav Koštunica zamislili i ja se ponašam u skladu sa onim kako ste vi to...
Ali dobro se predstavljate, kao jedan dobar radikal.
Naravno, gospodine Vučiću, dopustite da završim, gospodine Nikoliću! Vidim ja da će gospodin Vučić zameniti gospodina Nikolića. Ali se, gospodine Nikoliću, nasmejaše vaše kolega kad vas oslovih sa - Vučiću. Rusija je zemlja koja nam je pri srcu, Rusija je ozbiljna država, bogata u ovom momentu prirodnim bogatstvima, Rusija ima 143 miliona stanovnika. Gospođa Nataša me zamolila da joj kažem nešto o Rusiji. Reći ću joj. Ima 143 miliona stanovnika, 13% stanovnika su muslimani, oko 20 miliona, Rusija će to uskoro da reši na jedan demokratski način, 20 miliona Rusa je ostalo van granica Rusije. Gospođo Nataša, godišnji bruto društveni proizvod Rusije je nešto blizu 800 milijardi evra, respektabilno, ali u odnosu na druge zapadne zemlje, veoma malo. Vojni budžet Rusije je 30 milijardi dolara. U ovom momentu, bruto društveni proizvod po glavni stanovnika je oko 4,5 hiljade dolara. Dakle, to su podaci koji se odnose na Rusiju, dozvoljavam 10%razlike gore-dole, ali to je to. Dakle, Rusija ide u pravcu svog uspeha, može imati rast društvenog proizvoda 6, 7, 8 posto. Rusija ima izvesnih problema u Aziji, bori se za mesto regionalnog lidera, zajedno sa Kinom, Indijom, Turskom i Iranom, i Rusija vodi svoju politiku onako kako misli da je najbolje za građane Rusije. Mislim da gospodin Putin i rusko rukovodstvo to rade jako dobro. Pored toga, Rusija, na našu veliku sreću, u ovom momentu štiti i naše interese kada je u pitanju Kosovo i Metohija i zbog toga celu ovu priču, iz poštovanja prema Ruskoj Federaciji, ne treba banalizovati i svoditi na film "Tri karte za Holivud". Što se tiče te propasti koja je nastupila od 2000. godine naovamo, mislim da je ovaj put od 2000. naovamo, koji se sada prekida, dobar put. Kada govorimo o tim ciframa koje je kolega radikal pomenuo, startovali smo sa ispod milijardu dolara deviznih rezervi. Sada imamo blizu 12 milijardi dolara deviznih rezervi. Startovali smo sa bruto društvenim proizvodom od jedva 800 dolara po glavi stanovnika, sada imamo blizu 4.000 dolara po glavi stanovnika. Kao država i društvo, za ovih sedam godina napredujemo, nažalost, ne onako brzo kako bismo želeli. Imamo dosta problema na našem evropskom i demokratskom putu, ali možemo da napredujemo, možemo da budemo bolji, važno je samo da na sledećim izborima pozovemo građane da podrže opciju nastavka evropskog puta Srbije, da bismo i mi imali standard kao naši neposredni susedi Hrvati, koji već sada imaju duplo veći standard nego što ga imaju građani Srbije. Mi smo se sada lepo podelili. Mi ne delimo Srbiju, imamo samo različite ideje. S jedne strane smo mi koji smo za evropski put, sa druge strane ste vi, gospodo radikali, koji imate drugačiji put i sa vama je tu DSS, koji imaju put «put». Nije bitno, izaći ćemo na izbore, nema potrebe da se vređamo i da dobacujemo jedni drugima, samo sam želeo da ukažem na ove činjenice. Hvala vam.
Dušan Proroković.
Vrlo ću kratko i probaću da se više ne javljam na replike, ma koliko spominjali moje ime. Pokušao sam, čini mi se, na jedan pristojan i korektan način, da objasnim. Kako vi to zloupotrebljavate u nekim kasnijim diskusijama, potpuno mi je svejedno i na to se više osvrtati neću. Ponavljam, vi imate pravo na opstrukciju, i kao pojedinac i kao poslanička grupa. Legitimno pravo opozicije je da opstruira rad Parlamenta, prolongira donošenje određenih odluka, ali imajte u vidu da će nama, našoj poziciji, mnogo pomoći konstituisanje Parlamenta, odnosno završetak ovog procesa. Dozvolite, bar, da izaberemo potpredsednike Parlamenta i skupštinska tela, koja treba da nastave da rade. Sami znate šta nas očekuje do kraja maja, makar izbori bili raspisani i u ponedeljak. Drago mi ješto je povedena, konačno, rasprava o spoljnoj politici Srbije. Trebalo je o tome da se razgovara mnogo ranije. Od 2000. do danas retki su bili ovakvi trenuci. Nadam se da ćemo, već koliko sledeće nedelje, kada završimo ovo što je utvrđeno Ustavnim zakonom iPoslovnikom o radu, što je utvrđeno dnevnim redom i o čemu moramo da raspravljamo, moći da raspravljamo o svim ovim stvarima. Ponavljam vam, tumačite moje reči kako god hoćete. Danas vam više odgovarati neću, osim ako ne bude nekih nepriličnih uvreda, u šta sumnjam. Iz vaših usta ih sigurno neću čuti, poznajem vas i privatno, već dugo smo zajedno u ovom parlamentu. Raspoložen sam za polemiku uvek, o svim stvarima, o tome kako Srbija treba regionalno da se pozicionira, kako treba Srbija da gleda na neke kontinentalne i međunarodne procese, političke i ekonomske, ali hajde da o tome razgovaramo sledeće nedelje. Nažalost, zabavljeni svim ovim svojim u Parlamentu, potpuno nam je neopaženo prošla činjenica da su juče u Savetu bezbednosti kružili sižei dve različite rezolucije o budućnosti Kosova. Jedna je bila francuskog porekla, druga ruskog. Mislim da je to tema o kojoj bismo već večeras mogli da razgovaramo. Kada se desila Aneksiona kriza u BiH, dan posle toga, o tom političkom činu raspravljali su parlamenti Francuske, Velike Britanije, čini mi se, Austrougarske, naravno, to se podrazumeva, a srpski parlament je raspravljao o nekoj raspodeli zemljišta u Kremni. Nemojte da ponavljamo takve situacije. Valjda nas je istorija ovog parlamenta nešto naučila. Postoji nešto što je prioritet i za Parlament i za državu, postoji nešto što ide mimo nas, nažalost, u ovom trenutku i ako nastavi da ide mimo nas, desiće se ono na šta sam vas upozorio. U ovoj državi sve će se internacionalizovati i sve će biti međunarodni problem, a mi nećemo moći da utičemo ni na šta. Hvala.
Vladimir Petković - odustao. Mujo Muković - nije tu. (Srđan Milivojević, s mesta: Ja sam se javio po Poslovniku još u 14 časova) Izvolite.
Gospodine predsedniče, nisam u najboljim godinama, mislim da su najbolje godine tek preda mnom, ali oko dva sata sam se javio za povredu Poslovnika i tada je, po Poslovniku, po članu 100, trebalo da mi date reč. Reč nisam dobio, sad je 15 časova i 15 minuta, ali još uvek pamtim zbog čega sam se javio po Poslovniku. Reklamiram povredu Poslovnika, član 104, koji kaže da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine i da se jedni drugima obraćaju s uvažavanjem. Posebno se naglašava da nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica. Ja sam malopre prećutao, mada sam napomenuo kada ste vređali mene i moju majku sa ove govornice, ali sam jako dobro čuo šta ste kazali gospođi Nadi Dulić, majci Olivera Dulića, dok je on govorio, i to je vrlo ružno za poslanike koji pripadaju političkoj stranci koja je to uradila. Neke majkeimaju mučninu dok su trudne, nekima je muka kad vide šta su rodile, ali, nemojte, molim vas, neka ovo, ipak, bude hram i parlament u kome se uvažavamo, neka ovo bude oltar, oltar kulture u Srbiji, a ne pljuvaonica, gde se ljudi javljaju za reč kad im prorade pljuvačne žlezde. Molim vas da se barem poslanicima Demokratske stranke obraćate s dužnim uvažavanjem i poštovanjem, da im ne spominjete porodicu. Mi vama to ne radimo i insistiram da se Oliveru Duliću izvini onaj poslanik koji ga je uvredio. Hvala.
Ako je zaista neko uvredio porodicu Olivera Dulića, molim da izađe i da se izvini, a ako znate ko je, recite mi.
Moram da priznam da nisam čuo uvredu... [[ne čuje se]] , ali oni koji dobacuju imaju vrlo lepe replike, znaju ponekada da ubodu. Međutim, mi u drugim redovima, poslednjim, ne čujemo šta vi dobacujete. Hajde, menjajte se malo, dođite vi u prve redove Rekao sam malopre, i to nije slučajno, šteta što gospođa Jovanović ide ovde preko, jer će gospođa Vjerica Radeta ostati usamljena u tome, ali sam siguran da ćete naći adekvatnu zamenu. Ja vas molim jedno, nemojte da vređamo naše roditelje, nema smisla, nema potrebe za tim. Nikada nećete čuti nijednu ružnu reč da dolazi sa ove strane, a sam čin predsednika Skupštine, gospodina Tomislava Nikolića, koji je pozvao toga koji je uvredio moju majku da se izvini, smatram kao izvinjenje i zahvaljujem.
Konstatujem da smo iscrpli listu govornika. Da li predstavnici poslaničkih grupa koji nisu iskoristili vreme, žele reč? (Da) Izvolite, gospodine Dačiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih, zaista, na kraju ove današnje i jučerašnje rasprave o ovoj tački dnevnog reda, zamolio sve poslaničke grupe da dobro razmisle o posledicama i konsekvencama eventualnog glasanja o kandidatima za potpredsednike. Socijalistička partija Srbije je glasala uvek za sve predloge za potpredsednike, ne postavljajući pitanje da li smo, lično, za kandidata koji je predložen. Zamolio bih predstavnike DS-a i DSS-a da izađu u hodnik i da nastave sa pregovorima i molio bih da saslušaju, jer se, pre svega, njima obraćam. Nisam bio prisutan kada se ovde čula konstatacija da bi jednom od kandidata za potpredsednika, ako bude izabran, nanelo određenu štetu u biografiji ukoliko bi sedeo pored nekih drugih. Podsetio bih da je gospodin Milan Marković sedeo ovde, kao potpredsednik, pored mnogih ljudi; pretpostavljam da mu to nije nanelo štetu u biografiji. Ako želimo korektne i kolegijalne odnose, ja vas pozivam da dobro razmislite o tome kako ćete glasati. Ukoliko glasate protiv našeg predloga za potpredsednika ili za sastav odbora, razmislite o konsekvencama - da li će ikada više bilo ko glasati za vaš predlog i da li vi želite da ovde imamo nešto što jezajedničko, a to su liste koje smo zajedno utvrdili. Znate samo u čemu je razlika? Razlika je što sada nema vašeg kandidata na ovoj listi. Da ima vašeg kandidata na listi, pretpostavljam da bi ovo trajalo pet minuta. Zato vas molim da razmislite o konsekvencama, jer onda nijedan vaš predlog za sastav odbora neće proći, nijedan vaš predlog za potpredsednika neće proći, itd. Zamolio bih, dakle, da se poslanici Demokratske stranke, ukoliko ne znaju praksu koju su primenjivali ovih sedam godina, molio bih da se raspitaju kod svog rukovodstva i kod šefova poslaničkih klubova, ponašaju onako kako se ponašala Socijalistička partija Srbije povodom svih vaših predloga. Znači, ovo nije tema gde treba da se preglasavamo, jer su sve stranke dale svoje predloge i bilo bi korektno da niko ne bude protiv. U svakom slučaju, na kraju, želim samo jednu rečenicu da kažem. Mislim da nama još nije jasno da su, izgleda, u pravu oni koji govore da su Srbi genocidni narod, samo je problem u tome što smo genocidni na takav način što smo uništili sami sebe i što uništavamo sami sebe. Ne znam da li shvatamo da u ovom trenutku u Srbiji imamo mnogo važnijih i ozbiljnijih tema nego što su naša stranačka nadgornjavanja. Želim, i ovom prilikom, da pozovem sve stranke, pozivam i DS i DSS, pozivam i SRS i DSS, da preuzmu odgovornost za ono za šta su ih građani Srbije birali. Nisu vas i nas građani Srbije birali da idete sutra na izbore, nego su vas birali da vodite ovu državu. Ako nećete da preuzmete odgovornost, zašto idete opet na izbore, pa ćete opet tri meseca posle toga pregovarati. To govorim zbog toga što se bliži dan kada ćete videti da li u Srbiji postoji odgovornost i razum ili samo interesi političkih stranaka. Mi smo, naravno, različiti. Kada već govorite o evropskom putu, zamolio bih one koji govore u ime Demokratske stranke da barem imaju u vidu, kada govore o vremenu od 2000. do 2007. godine, kada imaju u vidu period od 2004. do 2007. godine, da vode računa i znaju da ne bi bilo ni koraka približavanja Evropskoj uniji da SPS nije glasala za zakone o Narodnoj skupštini i da nije podržala taj evropski put. Znači, što se tiče SPS-a, mi jesmo za evropski put i jesmo za ulazak u Evropsku uniju i, kada govorite o parlamentarnoj većini, vodite računa o kome govorite. Dalje, nemam ništa protiv da se međusobno razlikujemo i napadamo, ali vas molim, čovek je vlasnik samo onoga što nije rekao, nemojte da govorite nešto posle čega nema povratka na normalne demokratske tokove. Možete li vi da zamislite sutra Vladu, u ponedeljak, Vladu DS-a i DSS-a, posle svega što ste rekli jedni o drugima, a možda ćete morati, jer u politici se ne govori i ne radi samo nešto što se hoće i što se može, nego i nešto što se mora. Građani su vam, dame i gospodo, dali poverenje na izborima ne da idete ponovo na izbore, nego da vodite ovu državu i da preuzmete odgovornost. Ko to neće, neka se više ne bavi politikom, neka se bavi političkim, analitičkim ili bilo kakvim drugim radom, ali, u svakom slučaju, građani su na izborima odlučivali o tome ko će vladati u njihovo ime, a vi sada tu odluku ponovo vraćate na narod, koji će isto to odlučivati. Zato, ko god da napravi vladu Srbije, u interesu Srbije jeste politička stabilnost, a nije u interesu Srbije da gubimo vreme u tome ko će kome skidati hulahopke ili ih stavljati na nečiju glavu. To je posao za kriminalce na ulici, a ne za poslanike i za političare. Naš posao je da vodimo ovu državu i da vodimo ovaj narod, bez obzira na to da li smo na vlasti ili u opoziciji. Ako ste već išli na izbore, preuzmite odgovornost da vodite državu i onda kada joj je najteže. Hvala vam.
Izvolite.
Dakle, koristim ovih drugih 10 minuta. Mislim da je sve već rečeno, samo ću objasniti kako će se Demokratska stranka ponašati povodom izbora potpredsednika, dakle, reći ću kako će DS glasati povodom izbora potpredsednika. Gospodine Dačiću, da vam dam odgovor na vaše pitanje. Demokratska stranka je jasno rekla da kroz izbor potpredsednika Narodne skupštine, da kroz ovaj proces i postupak, želi da iskaže svoje najdublje neslaganje sa opasnošću da Srbija odstupi od puta evropskih integracija, na kome čvrsto stojimo od 2000. godine naovamo, čemu smo kao stranka i kao pojedinci posvećeni u potpunosti. S druge strane, mi nismo komentarisali, niti mislimo da treba da komentarišemo izbor drugih poslaničkih grupa da ih kao potpredsednici zastupaju određeni narodni poslanici. Takođe, mi nećemo kvariti praksu koja je ustaljena u Parlamentu i nećemo glasati protiv vaših kandidata za potpredsednike Narodne skupštine. Mi ćemo se, jednostavno, uzdržati od glasanja i nećemo glasati ni za, ni protiv, ni uzdržano. Mi vas molimo da razumete naš stav, jer naš stav je, pre svega, iskren. Dolazi iz onog najdubljeg poriva zbog čega se mi bavimo politikom, a mi, takođe, razumemo i vašu potrebu da vaša koalicija nastavi konstituisanje Narodne skupštine, odnosno izbor potpredsednika. Mislim da to ni na koji način neće ometati buduću atmosferu i rad u Narodnoj skupštini. Takođe, mogu da vam obećam i da vam garantujem da mi kao stranka nećemo biti nikada, nismo bili ni ove tri godine,bilo kakav remetilački faktor. Mi ćemo se samo truditi da ubedimo što veći broj građana, a i naše političke partnere, konkurentne, da je naša politika ispravna i da Srbija treba da se rukovodi vrednostima i idejama kojima se mi rukovodimo već 17 godina. Mislim da i dalje nema nikakvih dilema i želim samo da vam se izvinim ukoliko sam vam svojim izlaganjem naneo štetu, osporavajući, eventualno, vaš evropski potencijal. Ovog trenutka želim da izrazim zadovoljstvo i radost ukoliko vaša stranka Srbiju vidi kao zemlju članicu evropske porodice naroda, ali vas molim da i svojim delovanjem to pokažete. Hvala vam najlepše.
Da li još neko od predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne) Zaključujem pretres. Pre nego što pređemo na izbor potpredsednika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština utvrdi broj potpredsednika Narodne skupštine u ovom sazivu. Stavljam na glasanje predlog da Narodna skupština Republike Srbije u ovom sazivu ima šest potpredsednika. Za je glasalo 133 poslanika, niko nije protiv, nije glasalo 50 poslanika, uzdržanih nema, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da smo doneli odluku da Narodna skupština u ovom sazivu ima šest potpredsednika. Nastavljamo rad i prelazimo na izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Dozvolite mi da, saglasno članu 17. stav 5. Poslovnika, po azbučnom redu imena i prezimena, utvrdimo listu kandidata za potpredsednike Narodne skupštine Republike Srbije. Prema podnetim predlozima, utvrđujem sledeću listu kandidata za potpredsednike Narodne skupštine Republike Srbije: Nataša Jovanović, Milutin Mrkonjić i Radojko Obradović. Podsećam vas da, prema članu 17. Poslovnika, pre pristupanja izboru potpredsednika, Narodna skupština odlučuje da li će se glasati tajno ili javno, s tim što se javno glasanje vrši izjašnjavanjem narodnih poslanika za svakog kandidata pojedinačno, dizanjem ruku ili prozivkom. Predlažem da se izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije obavi javnim glasanjem, dizanjem ruku. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaje 135 poslanika, protiv nije niko, uzdržanih nema, nije glasao 51 poslanik, ukupno 186 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, odlučila da se izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije obavi javnim glasanjem, dizanjem ruku. Pošto je Narodna skupština odlučila da se izbor potpredsednika obavi javnim glasanjem, dizanjem ruku, podsećam vas da se javno glasanje dizanjem ruke, prema članu 18. stavu 2. Poslovnika, vrši izjašnjavanjem narodnih poslanika za svakog kandidata pojedinačno. Takođe vas podsećam da se, prema članu 123. Poslovnika, ako se glasa dizanjem ruku, narodni poslanici prvo izjašnjavaju o tome ko je za predlog, pa, ko je protiv predloga i, na kraju, ko se uzdržava od glasanja. Napominjem da Narodna skupština, prema članu 104. stav 1. Ustava Republike Srbije, bira potpredsednike Narodne skupštine većinom glasova svih narodnih poslanika. Za izbor potpredsednika Narodne skupštine glasaćemo onim redom kako su kandidati za potpredsednike utvrđeni na listi glasanja. Prvo stavljam na glasanje predlog da se za potpredsednika Narodne skupštine izabere narodni poslanik Nataša Jovanović. Ko je za ovaj predlog? Za je 137 poslanika, protiv nije niko, uzdržanih nema. Konstatujem da je Narodna skupština Republike Srbije, većinom glasova svih narodnih poslanika, prihvatila predlog da Nataša Jovanović bude potpredsednik Skupštine. Stavljam na glasanje da se za potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije izabere poslanik Milutin Mrkonjić. Ko je za ovaj predlog? Za je 139 poslanika, protiv i uzdržanih nema. Konstatujem da je Narodna skupština Republike Srbije, većinom glasova svih narodnih poslanika, prihvatila predlog da Milutin Mrkonjić bude potpredsednik Skupštine. Stavljam na glasanje predlog da se za potpredsednika Narodne skupštine izabere narodni poslanik Radojko Obradović. Za je glasalo 137 poslanika, protiv i uzdržanih nema. Konstatujem da je Narodna skupština sa 137 glasova, većinom glasova svih narodnih poslanika, prihvatila predlog da potpredsednik Narodne skupštine bude narodni poslanik Radojko Obradović. Čestitam. Pošto su kandidati Nataša Jovanović, Milutin Mrkonjić i Radojko Obradović dobili većinu glasova svih narodnih poslanika, konstatujem da su izabrani za potpredsednike Narodne skupštine Republike Srbije. Dozvolite mi da u vaše i u svoje ime čestitam potpredsednicima Narodne skupštine na izboru i molim ih da zauzmu mesta pored predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Izbor preostalog broja potpredsednika Narodne skupštine izvršiće se naknadno. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – IZBOR ČLANOVA RADNIH TELA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U skladu sa odredbama članova 24. i 25. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je Predlog liste za izbor članova odbora Narodne skupštine Republike skupštine koji je sačinjen na osnovu pojedinačnih predloga poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini, srazmerno broju narodnih poslanika koje oni imaju. Podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno brojučlanova poslaničkih grupa. Pošto je ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe pet časova, konstatujem da je vreme po poslaničkim grupama sledeće: SRS - 1 sat, 37 minuta i 12 sekundi; DS - 1 sat, 16 minuta 48 sekundi; DSS- NS - dr Vojislav Koštunica - 56 minuta i 24 sekunde; G17 plus - 22 minuta, 48 sekundi; SPS - 19 minuta i 12 sekundi; LDP - 13 minuta i 12 sekundi; Savez vojvođanskih Mađara, Lista za Sandžak, Unija Roma Srbije, Koalicija Albanaca Preševske doline - 7 minuta i 12 sekundi; vojvođanski poslanici LSV-SVM - 6 minuta; poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, jedan narodni poslanik - 5 minuta. Molim poslaničke grupe da, ako to već nisu učinile, podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Prijave možete dobiti za predsedničkim stolom. Otvaram pretres o Predlogu liste za izbor članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Da li neko od poslanika želi reč? Izvolite.
Samo da objasnim jednu stvar. U materijalu nije na pravi način napisano, napisano je da sam ja član Poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije-Nove Srbije. Dakle, to nije tačno. Mi smo razgovarali da predlagač, pošto Poslovnik nije usklađen sa Ustavom, bude neko, zato da bih mogao da ostvarim svoje ustavno pravo da mogu da radim u odborima. Tu hoću da razlikujemo dve stvari. Jedna stvar jeste da neko bude funkcioner, pa mu treba podrška 20 poslanika, 30 poslanika ili poslaničke grupe. Međutim, rad u odboru je ostvarivanje osnovnog prava poslanika da može da radi i u tom smislu sam prihvatio da radim u odborima, da budem član odbora, ali ne i da budem predložen kao član Poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije, nego samo da ona bude predlagač, kako bismo uskladili aktuelni poslovnik, koji nije po Ustavu, i moja ustavna prava. U tom smislu, zahvaljujem što je Demokratska stranka Srbije imala razumevanja za aktuelnu situaciju, ali nisam dobio ni od koga njegovo pravo, niti ga se ko odrekao. Čak, u tom predlogu postoji jedna nesuglasica sa osnovnim, elementarnim pravom poslanika. Ona se ogleda u sledećem: svaki poslanik u ovoj skupštini ima pravo da učestvuje ravnopravno sa ostalima, to znači, u dva-tri odbora. Po ovom predlogu, ja sam kao poslanik Romske partije oštećen, zato što je predloženo da učestvujem u radu samo jednog odbora i mislim da to nije u redu. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, dugujem izvinjenje gospodinu Šajnu, zato što smo se dogovorili na konsultacijama šefova poslaničkih grupa da gospodinu Šajnu, koji ne pripada nijednoj poslaničkoj grupi, omogućimo da bude član u dva odbora. Od svoje kvote, da iskoristim tu grubu reč, u Odboru za međunacionalne odnose Demokratska stranka Srbije je ustupila jedno mesto, a ja sam ostavio u svojoj poslaničkoj grupi obavezu da od naše kvote u Odboru za smanjenje siromaštva jedno mesto ostane za gospodinaŠajna. Sada u Predlogu vidim da on nije predložen u Odbor za smanjenje siromaštva, da je došlo do greške. Zato bih vas zamolio, tačno znam, zato ću sada da predložim, da jedina izmena u Predlogu lista koje ste dobili bude u Odboru za smanjenje siromaštva, sa liste SRS broj 2. Gordana Gajić nije kandidat, kandidat je gospodin Šajn. Mislim da uopšte nema razloga da to ne prihvatite, to samo nije sprovedeno u ovom predlogu a otišlo je sa tih konsultacija kao uputstvo. Naravno, niste vi narodni poslanik koga mi predlažemo, možda to grubo ovde izgleda, vi ste, zaista, kao narodni poslanik član tih odbora, a sve narodne poslanike, naročito one kojima je ovo prvi mandat, obaveštavamda imaju pravo da učestvuju u radu svih odbora. Nemaju samo pravo da glasaju u odborima, to pravo imaju samo u onim odborima u kojima budu izabrani. Da li još neko želi reč? (Ne) Zaključujem pretres. Pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da se, u skladu sa članom 25. stavom 1. Poslovnika Narodne skupštine, o predloženoj listi za izbor članova odbora Narodne skupštine odlučuje u celini, javnim glasanjem. Takođe vas podsećam da, shodno članu 105. stavu 2. tački 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština o izboru članova odbora odlučuje većinom glasova svih narodnih poslanika Narodne skupštine. Stavljam na glasanje Predlog liste za izbor članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, sa ispravkom koju smo izneli u toku rasprave. Molim vas da glasate sada. Konstatujem da je za glasalo 137 narodnih poslanika, protiv nije niko, uzdržan nije niko, nije glasalo 55 poslanika, ukupno - 192 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog liste za izbor članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Izvolite, po Poslovniku.
Član 68. Poslovnika o radu ove skupštine kaže: «Odbor za privredne reforme razmatra planove i programe privrednog razvoja» itd. «Odbor ima 21 člana, od kojih su 12 predstavnici sledećih odbora», pa nabraja svih 12 odbora. «Ostalih 9 članova biraju se na način propisan odredbama člana 24. ovog poslovnika.» Malopre smo usvojili da taj 25. odbor - za privredne reforme, ima 12 članova, mogu da ih pročitam ako hoćete, u 68. članu se kaže da ih ima svega devet. Sve je u redu, ali vi ste rekli da sada ima 12,a treba samo devet. Hvala vam.
Molim predsednika Poslaničke grupe DSS - NS, da li biste mogli da dođete da se konsultujemo nešto. Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik je bio u pravu. Sabirajući predloge poslaničkih grupa, ustanovili smo da je predloženo 12 članova ovog odbora koji će se birati na način predviđen članom 24. Poslovnika, a može samo devet. Zato vas molim da otvorite predloge, to je odbor broj 25. Članovi odbora koji pripadaju Poslaničkoj grupi Srpske radikalne stranke su: Oto Kišmarton, Nemanja Šarović, Tomislav Ljubenović, Nebojša Stefanović i Zdravko Topalović. Znači, sada Momir Marković i Tatomir Baković više nisu kandidati za taj odbor. Članovi odbora koji pripadaju DSS-NS su: Miloš Radulović, Slobodan Adžić i Mladen Grujić; Dragan Avramović više nije kandidat. Naravno, ostaje gospodin Milan Nikolić kandidat. Sada imamo devet kandidata, koliko i treba da izaberemo. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da nije moguće dva puta glasati o istom, jer je ova tačka, glasanjem, iscrpena i mi smo završili posao. Tehničke greške se ne ispravljaju naknadnim glasanjem, već mora da se podnese novi predlog. Dakle, o ovoj tački, možda, na nekoj novoj sednici, po novom predlogu, o kome će poslanici blagovremeno biti obavešteni. Ukoliko smatrate drugačije, onda morate da predmet ili predlog spora iznesete na Administrativni odbor, koji o tome mora da donese odluku i predloži Skupštini rešenje. Hvala.
Kakav ste vi perfekcionista. Mislim da Narodna skupština, kada uoči grešku i kada je ispravi, treba da bude pohvaljena. Ovo glasanje ne važi, mi nismo mogli da izaberemo 12 poslanika. Glasanje nije obavljeno. Sada ste na samoj sednici dobili novi predlog. Izjašnjavajte se o tom predlogu. Otvaram raspravu o izmenjenom predlogu za Odbor za privredne reforme. Izvolite.
S obzirom na to da su poslanici, nakon završetka ove tačke dnevnog reda, odbacili ove predloge u usmenoj formi i više nemaju ispred sebe pisane predloge, kako ste i dužni da komunicirate sa poslanicima, ja bih vas zamolio da taj vaš predlog stavite na papir i dostavite ga poslanicima. Tako bi se obavile potrebne konsultacije u poslaničkim klubovima, u onim strankama koje žele da daju svoje predloge. Možda će i oni koji do sada nisu imali predloge dobiti priliku da to sada učine. Ne govorim o Demokratskoj stranci, koja neće učestvovati u tome, ali, u svakom slučaju, vi ste dužni da poštujete Poslovnik, jer ovo pokazuje prvi korak ka gaženju pravila po kojima postupa ova skupština. Ukoliko tako nastavite - crno nam se piše.
Gospodine Ristiću, bio sam u pravnoj zabludi da je predlog dobar. Ako je to bio dobar izgovor za vas, može da vredi valjda i za mene. Imate pravo da se u danu za glasanje, na prvoj narednoj sednici, o tome izjašnjavate. Izvolite, gospodine Jovanoviću.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, slažem se da ovaj problem treba rešiti. Naravno, problem mora biti rešen u skladu sa Poslovnikom. Bilo je mnogo važnih pitanja kojima se skupština bavila i nema opravdanja, ali je razumljivo da može doći do propusta. Međutim, od predsednika Skupštine, koji je u toku sednice intervenisao sugestijama, očekujem da nam objasni da li je istovremeno i predsednik Skupštine i šef Poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, pošto je u dosadašnjem radu ovog saziva Parlamenta SRS bila predstavljena kroz njega kao šefa Poslaničke grupe i poslanika Aleksandra Vučića kao zamenika šefa Poslaničke grupe. Ovlašćeni predlagač može da interveniše i mislim da to treba uraditi u skladu sa članom 93, ali mi ne možemo menjati predlog ovlašćenog predlagača, a to je SRS, na inicijativu predsednika Skupštine. Znači, molim vas samo da nas upoznate sa tim ko je šef Poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, tako što ćete nam pokazatipredlog SRS kojim se vi upoznajete sa tim, pošto to niste učinili na početku današnje sednice.
Gospodine Jovanoviću, vi niste dobili taj akt Poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Gospodin Dragan Todorović će biti predsednik Poslaničke grupe SRS u idućem periodu. Sada vas obaveštavam. Prihvatite ovo obaveštenje. Dobićete i pismeno obaveštenje. Pretpostavljam da vam je ono što se čuje sa govornice dovoljan dokaz da je istina. Čuo sam da neko želi reč po Poslovniku? Reč ima narodni poslanik Dragan Avramović.
Poštovani poslanici, podnosim neopozivu ostavku na mesto člana Odbora za privredne reforme.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Poštovani narodni poslanici, podnosim ostavku na mesto člana Odbora za privredne reforme.
Reč ima narodni poslanik Tatomir Baković.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnosim ostavku na mesto člana Odbora za privredne reforme. Hvala.
Ima reč narodni poslanik gospodin Ristić.
Evo, i ja podnosim ostavku. [[Aplauz]] Samo se nadam da je jasno, jer meni nije jasno ko je podneo ostavku, na osnovu čega je podneo ostavku, zbog čega su podneli ostavku. Mi nismo dobili izveštaj ostalih članova radnih tela Skupštine. Da bi se prešlo na dalje glasanje o izboru članova radnih tela Skupštine moraće da se sastane Administrativni odbor, da kaže ko je izabran a ko je podneo ostavku, i da Skupština dobije izveštaj o tome, kako bi mogla da raspravlja o novim predlozima, da stavimo primedbe i vidimo da li su se stekli uslovi za nastavak rada u smislu odredaba ovog poslovnika. Ovaj poslovnik je "sveto pismo", pre svega za predsednika, a tek onda za poslanike. Još jednom bih iskazao kritiku predsedniku, koji se stalno oglašava iza leđa poslanika - on treba da bude bliže zvonu nego mikrofonu.
Ima reč narodni poslanik Vladan Batić.
Poštovani predsedniče, probali ste da predsedavate Parlamentom, ali to očito ne ide. Sada ste potpuno izgubili kompas i ja vam predlažem, u najboljoj nameri, da samo u pismenoj formi, jer znate kakva su pravila, mogu se povlačiti predlozi, mogu da se iznose predlozi, ali na novoj sednici ili nakon odluke Administrativnog odbora. Iako ste se udružili sa vajnim legalistima, očito je da se nešto od legalizma, do koga ste vi držali, u međuvremenu istopilo i nestalo. Još nešto hoću da kažem. Vi komentarišete svaku reakciju svakog poslanika. Već sam vas nekoliko puta na to upozorio. Molim za malo pažnje.Danas se desilo nešto još gore od toga. Vi ste, gospodine predsedniče, na jednoj od najodgovornijih funkcija u ovoj državi, na čelu najvišeg zakonodavnog i predstavničkog tela u ovoj zemlji. Vi na određeni način prezentujete i predstavljate Republiku Srbiju. Vi ste danas dozvolili da jedan poslanik, član vaše poslaničke grupe, utvrđuje nekakve nove srpske etničke granice. To što je on ignorisao program Srpske radikalne stranke, to je već unutarstranačko pitanje. Ne bih se u to mešao. Da li su granice na liniji, kako vi to godinama zagovarate, Vidin – Karlovac - Karlobag - Ogulin - Virovitica? Čuli smo da to nije tačno, nego su pomenute neke nove granice. Čuo sam da je tu Istra, Srpske Moravice, samo je ostalo neobjašnjeno da li je mislio na Srpske Moravice u Gorskom Kotaru, u Sloveniji, ili u Češkoj. Ne bi to bio problem, jer to može biti pitanje političkog stava ili programa jedne stranke. Gospodine predsedniče Skupštine, vi morate da reagujete, iz prostog razloga da ne bi usledile razne protestne note raznih zemalja povodom ovakvog govora u Narodnoj skupštini, ili se vratite na vreme cara Dušana, on je bio car Srbalja, Arbanasa i Grka, to bi bilo najbolje.
Reč ima narodni poslanik Milan Marković, ali zaista ne mogu da verujem da vi ponovo tražite reč povodom povrede Poslovnika, jer niko posle vas nije govorio. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, očigledno smo, dakle, prećutali onu zamenu vezanu za gospodina Šajna. Razumem vašu dobru nameru da jednim slobodnim tumačenjem Poslovnika ili, prosto, nekom aklamacijom, rešavate stvari u Narodnoj skupštini, ali zaista ne možemo da pristanemo na to. Pozivam vas da ovo vratite u legalne tokove. Mislim da je to najbolje i za vas i za sve nas. Napravite tu pauzu, kako reče gospodin Aligrudić, sazovite sednicu Administrativnog odbora i rešite ovo na neki koliko-toliko valjan način. Ne zbog toga što će od ovog pitanja zavisiti, ne znam, sudbina države, nego zbog toga što je u pitanju princip, jer ako danas pristanete na ovo, sutra ćete pristati na«kreativna» tumačenja članova zakona itd. Ne kažem vi, možda neko drugi ko bude tu sedeo. Dakle, princip moramo da uspostavimo, a to je ono što se zove vladavina prava, u konkretnom slučaju - vladavina po odredbama Poslovnika.
Gospodin Ristić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo poslanici, član 25. Poslovnika kaže, odnosi se na odeljak o izboru članova odbora: "O predloženoj listi za izbor članova odbora odlučuje se u celini, javnim glasanjem." Dakle, neophodno je da se dobije lista. Prvo se obave konsultacije sa šefovima poslaničkih klubova, oni zajednički sačine listu, predlože listu u Parlamentu i on glasa o listi u celini. Prema tome, vi ste dužni da obavestite poslanike o tome kako izgleda lista o kojoj treba da se izjasne. Sve ostalo je lov u magli, lov u mutnom. Nadam se da će ova lekcija iz demokratije i poštovanja Poslovnika biti za nauk svima onima koji sede za ovim stolom.
Nikada neću izbegavati lekcije, bilo ko da mi ih upućuje. Mi danas nismo konstituisali Odbor za privredne reforme. On se konstituiše na sednici Odbora, na koju dolaze i članovi izabrani u drugim odborima. Mi smo danas samo poslali na tu sednicu više poslanika nego što je trebalo. Moglo je da ode svih 12 poslanika tamo i da na licu mesta kažu - mi podnosimo ostavke i ne želimo da uđemo u odbor koji se sada konstituiše. Član Poslovnika koji ste mi pročitali odnosi se na sve odbore osim ovog, Odbora za privredne reforme. On se ne konstituiše danas, on se konstituiše na prvoj sednici, na koju dolaze članovi drugih odbora koji su izabrani u taj odbor. Dobro, neko još tamo traži reč o povredi Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, tokom ove celodnevne rasprave i juče, više smo bili zbunjeni pitanjem šta je na dnevnom redu, nego što smo raspravljali o onome što je na dnevnom redu. Molim vas da uradite sledeće. Skupština je izglasala sastav svih odbora, i tačka. Uočena je greška, koja je potpuno razumljiva, i na jedan korektan način pokušano je da se ona ispravi. Međutim, kako ne bismo dolazili u situaciju da nam se drže predavanja i pridike o tome da je to nešto zakulisno, da je to nešto u čemu ne želim da učestvujem ako je to tako, molim vas da ispoštujemo proceduru do kraja. Odluka je doneta, uočena je greška i ta greška neka se ispravi u redovnoj proceduri.
Dame i gospodo narodni poslanici, smatram da je Narodna skupština ispravila svoju grešku. Da li neko želi da glasamo o tome da li je Poslovnik povređen? Ne želi. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – IMENOVANjE SEKRETARA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Dobićete reč kada završim svoje izlaganje.
Javio sam se za prethodnu tačku.
Prethodna je završena. Nemojte da prilazite govornici, ali izvolite.
O predlozima se glasa u danu za glasanje, koji mora prethodno da bude najavljen, kako bi se dala prilika svim poslanicima da obezbede svoje prisustvo i daju glas za, protiv, ili iskoriste pravo da budu uzdržani. Na ovakav način nije moguće voditi Skupštinu, jer se na taj način uvodi praksa da se glasa onda kada vi hoćete i isključuje se mogućnost da svako od poslanika kaže svoj stav u pogledu spornog pitanja. Hvala.
Gospodine Ristiću, ovo je jedina sednica na kojoj se glasa odmah čim se iznese predlog i o njemu se raspravlja. Ovo je sednica bez dana za glasanje. Primili ste predlog predsednika Narodne skupštine da se za sekretara Narodne skupštine Republike Srbije imenuje Marko Danilović. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe, srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto je ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa SRS - jedan sat, 37 minuta, 12 sekundi; Poslanička grupa Demokratska stranka - jedan sat, 16 minuta, 48 sekundi; Poslanička grupa Demokratska stranka Srbije - Nova Srbija - dr Vojislav Koštunica -56 minuta, 24 sekunde; Poslanička grupa G17 plus - 22 minuta, 48 sekundi; Poslanička grupa SPS - 19 minuta, 12 sekundi; Poslanička grupa Liberalno demokratska partija - 13 minuta, 12 sekundi; Poslanička grupa manjina - Savez vojvođanskih Mađara - Lista za Sandžak - Unija Roma Srbije- Koalicija Albanaca Preševske doline - sedam minuta, 12 sekundi; Poslanička grupa Vojvođanski poslanici - LSV, SVM - šest minuta i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi - jedan narodni poslanik- pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Prijave možete dobiti za predsedničkim stolom. Reč ima narodni poslanik gospodin Ristić, po Poslovniku, pretpostavljam.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo, veoma sam zadovoljan vašim obrazloženjem. Zamolio bih da mi date još jedno objašnjenje. Zašto na početku ove konstitutivne sednice nije glasano o svim primedbama na povrede Poslovnika, u proceduri kada ste vi birani za predsednika. Tada sam izrazio bar desetak sumnji u povredu Poslovnika. Nisam dobio ni mogućnost da se o tome glasa, niti sam dobio obrazloženje zašto to nije zakazano. Želim da vas pitam - da li je ovo ista sednica? Tada smo dobili objašnjenje da je to predsedavajuća, koja ne može da pruža objašnjenja. Sada mi imamo, kako vi kažete, legalno izabranog predsednika, pa vas molim da mi objasnite ovu razliku u ponašanju na početku, sredini i pri kraju ove sednice. Hvala.
Danas nisam izbegao glasanje ni o jednoj tački za koju je traženo glasanje, a ne mogu da odgovaram za predsedavajućeg, kako je vodio konstitutivnu sednicu i da li je uopšte imao pravo da bilo šta stavlja na glasanje. Iznekih moralnih razloga, ako to umem da vam objasnim, stavio sam na glasanje predlog da budem isključen sa sednice. Čak ni to nisam morao, to je bio predlog iz onog dela sednice, ali ticalo se mene, pa sam želeo da proverim da li još uvek postoji većina koja me je izabrala, tako da ne mogu da vam odgovorim šta se dešavalo na sednici na kojoj nije bilo glasanja. Otvaram pretres o Predlogu za imenovanje sekretara Narodne skupštine Republike Srbije. Da li predsednici ili predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne žele) Da li neko od poslanika, dok još nisu stigle liste za prijavu, želi reč? (Ne) Zaključujem pretres. Pre nego što pristupimo glasanju, podsećam vas da se, prema članu 119. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, odluka smatra donetom ako je za nju glasalo više od polovine identifikovanih narodnih poslanika. Izvolite. Nisam vas video, pitao sam više puta, izgleda da ste se naknadno setili.
Bez obzira na to što verujem da će ovaj parlament trajati još dan-dva, želim da izrazim svoje protivljenje predlogu kandidata za sekretara Narodne skupštine. Zašto? Setimo se da je to osoba koja je odgovorna za mnoga događanja u prethodnom parlamentu. Aligrudić je rekao Zoranu Šamiju: "Sram ga bilo", da zna javnost. Gospodine predsedniče, evo, na šta liči Skupština kojom vi predsedavate. Na vašar. Dakle, predloženi kandidat, zajedno sa bivšim predsednikom Narodne skupštine, snosi odgovornost za događaje u vezi sa predajom falsifikovanih blanko podnetih ostavki pojedinih poslanika, a to je poslužilo za oduzimanje mandata jednom broju poslanika Poslaničke grupe G17 i jednom poslaniku DSS, a to je sve omogućilo da opstane postojeća parlamentarna većina i da na taj način i dalje funkcioniše danas već tehnička, krnja i fantomska Vlada. Dakle, radi se o čoveku koji snosi odgovornost, i to ne samo političku i moralnu, nego i krivičnu odgovornost. Drugi deo njegove odgovornosti odnosi se na nešto čime se javnost bavila mesecima, i to javnost osiromašena, jadna, bedna, na ivici egzistencije. Trideset posto ljudi u Srbiji je na granici siromaštva. Već sam govorio o onima koji su umrli od gladi. Dakle, enormni iznosi na ime falsifikovanih putnih nalogaisplaćeni su iz budžeta onim poslanicima koji nisu imali nimalo časti da u Srbiji, koja je na ivici gladi, uzimaju stotine hiljada dinara ili evra, bogate se, zato što, tobože, u jednom danu prelaze po 1000 i nešto kilometara da bi stigli na sutrašnju sednicu Parlamenta. Za to je odgovoran kandidat koga vi danas predlažete da ponovo bude sekretar Skupštine. Samo napred, nećete daleko dogurati.
Mislim da nije bilo korektno mešati se u sudsku istragu i u sudski postupak koji se oko toga vodi. Još uvek nije utvrđena ničija krivica, u prvom slučaju koji ste naveli. Mešati politiku u izbor generalnog sekretara Narodne skupštine zaista nije u redu. Prihvatam da ovde možete reći šta god hoćete poslaniku, koji može da se odbrani, ali govorite o čoveku kojem nemam pravo da dam reč. Ovako ga grubo optuživati za nešto što nije dokazano i presuđeno, mislim da zaista nije u redu, ali o tome vi razmišljajte.
Važno je, zbog ovog komentara gospodina Batića, kome je šta ko dobacio. Šalio sam se, dobacio sam vama, Batiću, i to da vas bude sramota zbog toga što ste izneli niz podataka koji nisu tačni. Naravno, manipulisali ste nečim što je pitanje postupka u pravosuđu, za predmete koji nisu okončani niti su započeli.
Po kom osnovu se javljate za reč, gospodine Batiću? Ne može replika, može samo po Poslovniku. Vi ste izazvali repliku.
Član - uvredljivo izražavanje gospodina Aligrudića o drugom narodnom poslaniku. Predsednik Skupštine je insistirao da ne citiramo članove, pa sam sledio tu logiku. Naravno da ne može da me bude sramota za bilo šta što kaže gospodin Aligrudić. Mislim da nijednog narodnog poslanika ne može da bude sramota kada sluša šta on radi, šta on čini. U odnosu na moj stav, gospodine predsedniče, opet imate potrebu da to komentarišete. Ne možete to da komentarišete. Javite se za reč. Niste vi punomoćnik kandidata za sekretara Narodne skupštine i nije ovo parnica. Možete da izađete za govornicu i da onda iznesete svoj stav o tome. Prema tome, ako za vas nije moralno pitanje da se falsifikuju tobožnje prijave, odnosno predaja blanko ostavki, a znamo da je bio falsifikat, ako za vas nije moralno pitanje, uostalom, i političko jepitanje, jer je kandidat za sekretara član jedne političke stranke, dakle, ako za vas nije moralno pitanje to što su pojedini poslanici krali pare iz budžeta na račun poreskih obveznika, osiromašenih građana Srbije, a to prećutkivao onaj ko je o tome trebalo da brine, a to je sekretar Skupštine, i dozvoljavao da se ti falsifikati realizuju, onda ne znam šta je moral. Povodom tog drugog pitanja, nisam rekao kakva treba da bude presuda, da li će biti presude i da li će biti postupka, samo sam rekao da mislim da postoji krivična odgovornost. Povodom ovog drugog pitanja, lično sam podneo krivičnu prijavu i protiv kandidata za sekretara i protiv prethodnog predsednika ovog parlamenta. Molim vas da o tome vodite računa.
Da li ovo treba da shvatim kao pretnju? Stavljam na glasanje predlog da se za sekretara Narodne skupštine Republike Srbije imenuje Marko Danilović. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 138 poslanika, protiv nije niko, uzdržanih nema, nije glasalo 40 od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština imenovala Marka Danilovića za sekretara Narodne skupštine Republike Srbije. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam Marku Daniloviću na imenovanju za sekretara Narodne skupštine Republike Srbije i da ga pozovem da zauzme svoje mesto. Pre nego što napravimo pauzu u radu ove sednice, da vas obavestim o rasporedu održavanja sednica odbora. S obzirom na to da smo dobili odluku o sastavu odbora, pozivam članove sledećih odbora da prisustvuju konstitutivnim sednicama tih odbora, i to: Administrativni odbor u Plavom salonu, odmah, Zakonodavni odbor - u pres sali, odmah, Odbor za finansije - u pres sali, Odbor za odbranu i bezbednost - u sali na petom spratu, za 15 minuta, Odbor za privatizaciju - u pres sali, Odbor za pravosuđe i upravu - u sali na petom spratu, Odbor za saobraćaj i veze - u sali na trećem spratu, za 30 minuta, Odbor za Kosovo i Metohiju - u sali na drugom spratu, Odbor za zdravlje i porodicu - u sali na trećem spratu, za 45 minuta, Odbor za prosvetu - u sali na drugom spratu, Odbor za lokalnu samoupravu - u sali na trećem spratu, za 60 minuta, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja - u sali na drugom spratu, Odbor za kulturu i informisanje - u sali na trećem spratu, za 75 minuta. Prekidam Prvu konstitutivnu sednicu. O nastavku ćete biti blagovremeno obavešteni. Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve (konstitutivne) sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 212 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 226 narodnih poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam da je narodni poslanik Nenad Prokić sprečen da prisustvuje sednici. Primili ste ostavke Vidoja Petrovića i Dragog Damnjanovića na funkcije narodnih poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Administrativnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije povodom razmatranja ovih ostavki, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavki nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. stav 2. i stav 3. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovim narodnim poslanicima. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2), i st. 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Administrativnog odbora, konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koje su izabrani, narodnim poslanicima Vidoju Petroviću i Dragom Damnjanoviću, izabranim sa izborne liste G17 plus - Mlađan Dinkić, danom podnošenja ostavki. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Prelazimo na predlog za stavljanje na dnevni red akta po hitnom postupku u toku sednice, saglasno članu 162. stav 3. Poslovnika. Grupa od 128 narodnih poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka, Poslaničke grupe Demokratska stranka Srbije - Nova Srbija - dr Vojislav Koštunica i Poslaničke grupe G17 plus, na osnovu člana 162. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red ove sednice tačka - Predlog da se razreši dužnosti predsednika Narodne skupštine Republike Srbije narodni poslanik Tomislav Nikolić, i da se ova tačka razmotri pre tačke 7. određenog dnevnog reda. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 146, protiv 6, uzdržanih nema, nije glasalo 84, od ukupno 236 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prisutnih prihvatila ovaj predlog. Dajem reč Dušanu Petroviću, po Poslovniku. Izvolite.