Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, javljam se po članovima 225. i 226. U situaciji kada naslovne strane današnje celokupne srpske štampe nedvosmisleno pokazuju šta se u Srbiji u stvari događa, kada se situacija sa ekonomskom krizom i sa porukama i preporukama MMF-a, i po pitanju penzija, i po pitanju plata, onako sablasno nadvijaju nad Srbijom, Vlada se ponaša kao da se i dalje ništa ne događa. Juče smo već informisali one koji se prave da ne znaju šta se dogodilo u poslednjih otprilike mesec dana, da je u vrlo kratkom roku 1.000 ljudi ostalo bez posla u svega četiri firme: u ''Pančevačkoj pivari'', u Livnici''Kikinda'', "Vital" Vrbas i ''Namenska industrija'' u Čačku, zajedno bezmalo 1.000 ljudi je ostalo na ulici. Ono što se desilo u ''Pančevačkoj pivari'' jeste legitiman interes vlasnika, odnosno ''Hajnekena''. Sasvim je normalno za njih, ali ne i za nas, da se sada proizvodi u Rumuniji ili Mađarskoj, da se to iskoristi, a da se pivo prodaje u Srbiji, pri tom da se ne plate carine, jer smo jednostranom primenom SSP-a to omogućili. Što se tiče Livnice ''Kikinda'', koja je u vlasništvu Francuza, kada bi u Francuskoj u jednom danu 150 radnika ostalo na ulici to bi bila udarna vest u svim elektronskim i štampanim medijima širom Francuske. Ali, Sarkozi razmišlja o socijalnoj politici svoje vlade, a naša Vlada ne znamo šta kaže, jer ove podatke krije kao zmija noge. Posebna priča je ''Namenska industrija'' u Čačku. Naša Vlada ništa ne koordinira. Ne postoji koordinacija između reforme sistema odbrane i spoljnopolitičkog nastupa Srbije, sa jedne strane, i restruktuiranja namenske proizvodnje, sa druge strane. Zbog nepostojanja svake strategije, ovo je moralo da se desi. Stotine i stotine radnika je ostalo na ulici. Podsetiću vas da je potpredsednik Vlade, Božidar Đelić, rekao da recesija nije ništa strašno, da otvara nove mogućnosti, što podseća na onu izjavu Slobodana Miloševića kada su nam uvedene sankcije, kada je rekao – baš su sankcije naša šansa. Evo, kakva su šansa bile tada sankcije, takva je naša šansa i u recesiji: ljudi na ulicama. MMF je danas, o tome sva naša štampa piše, poručio ono što smo vam i mi govorili: da penzija u Srbiji iznosi 70% od ličnog dohotka nema ni teorijske šanse, a kamoli praktične. Gospodo penzioneri, sada vidite ... (Predsednik: Vreme)... jedan i jedan su uvek dva, nisu tri. Ovi razlozi... (Predsednik: Gospodine Tomiću, govorite minut i nešto duže. Molim vas, završite.)... Izvinjavam se, u svakom slučaju, ovi razlozi i drugi, koje će moje kolege iz DSS izneti, jesu dovoljni da Skupština povede hitnu raspravu o smeni Vlade, koja se pokazala krajnje nesposobnom. Hvala.
Gospođa Milica Vojić-Marković, zatim gospodin Markićević.
Gospođo predsednice, gospođo ministar, dame i gospodo poslanici, javljam se po čl. 225. i 226. jer mi je potrebno obaveštenje, koje je vrlo važno za moj rad kao poslanika. Drago mi je što mogu da kažem da je MMF, koji je došao 28. oktobra u našu zemlju, potvrdio ono što DSS, kao opoziciona stranka, govori, a to je vrlo važno i za našu javnost. MMF je rekao isto ono što i mi – povećanje penzija 70% prosečnog ličnog dohotka u 2009. godini je nemoguće. Nemoguće je zbog toga što bismo time ugrozili svoju državu, smanjili investicije i zbog toga što, i bez tog povećanja penzija, MMF kaže da će deficit budžeta za 2009. godini biti 50 milijardi dinara. Moram da se pozovem na izjavu gospodina Jelašića koji kaže, u jednom intervju, da kada bi on imao odrešene ruke za pravljenje budžeta za 2009. godinu, on bi zamrznuo plate i penzije, jer bi samo tako zaustavio inflaciju i smanjio javnu potrošnju. U suprotnom, kaže on, Srbiji se loše piše. Dakle, i pozicija i opozicija govore isto. Gospodin Jelašić, kao guverner, govori isto ono što govori DSS. Inflatorna kretanja su takva da se ovoj zemlji, zaista, loše piše ako Vlada ne preduzme ono što joj govorimo. Naravno, tako govore ekonomisti i odgovorna opozicija. Ali, čini mi se da Vlada ne sledi ekonomsku logiku nego političku logiku i za nju pitanje penzija nije ekonomsko nego političko pitanje. Oni su dobili vlast upravo na ovom obećanju. Imamo potpredsednika Vlade koji govori samo o tome i bavi se samo tom kategorijom. Ali, on kaže da ima neku svoju logiku i neku svoju ekonomiju, uz pomoć koje on izračunava da je moguće povećanje penzija na 70% ličnog dohotka. Njegova najnovija izjava je da usklađivanje penzija mora biti malo vremenski pomereno, ali će program ostati isti. Drugim rečima, on će svoje predizborno obećanje baštiniti još ko zna koliko, dok ovaj narod konačno ne shvati da od tog obećanja nema ništa. Potpuno jasno, gospodin Krkobabić i Vlada Srbije pozvali su MMF kao alibi i reći će, eto, svetska ekonomska kriza, koju inače ministar Dinkić ne priznaje i kaže da će samo dobrobit doneti ovoj zemlji, krivi su što će predizborno obećanje gospodina Krkobabića i jedne male koalicije, pa zatim i velike koalicije, ostati baštinjeno u budućnosti i uvek će biti priča koja će se otvarati pred izbore, ali kako od nje nema ni sada vajde, neće biti ni u budućnosti. Prosto je nemoguće da penzije budu 70% ličnog dohotka. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Markićević.
Poštovana predsednice, pozivam se na član 226. i nadam se da nije potrebno da ga citiram. Kolege poslanike molim za malo tišine, jer ćete videti da je ovo vrlo važno pitanje koje hoću da postavim.
Gospodo poslanici, molim za tišinu, ometate gospodina Markićevića.
Pitam ministra odbrane i vrhovnog komandanta vojske Srbije, tema je Tehnički remontni zavod u Čačku. U gradu Čačku, 31. 10. ove godine, za radnike ''Remonta'' desio se ''crni petak''. Posle 60 godina zatvorena je jedna fabrika, gde je 361 radnik ostao bez posla, a ostali poslati na prinudni odmor. Juče kada su došli na posao zatekli su fabričke kapije u lancima. Niko ne zna po čijem ovlašćenju je vojno lice, direktor, dao otkaz tim ljudima. Među tim ljudima nalaze se oni koji su prosečno radili preko 30 godina, ima nekoliko samohranih majki sa po troje i više dece. Šuška se da je to po nalogu ministra odbrane koji je, koliko znam, trenutno na jednom turističkom putovanju na Dalekom Istoku. Pitam ministra odbrane i komandanta Vojske Srbije: šta su, zaista, naumili sa Vojskom Srbije i sa ''Namenskom industrijom''? Mislim da ne treba da vas podsećam da dolazim iz grada majora Gavrilovića i Vojvode Stepe. Oni se, nažalost, mrtvi u grobu prevrću, šta se radi sa našom vojskom. U gradu Čačku, posle više od 100 godina, zatvorene su sve kasarne, 31. oktobra došao je ''crni petak''. Tražim odgovor u toku dana, jer tamo se radnici spremaju na štrajkove, ali ne obične štrajkove, već na štrajk glađu. Niko im nije pružio nikakvo obaveštenje. Došli su na posao kao i svakog ponedeljka i naišli su na kapije zatvorene lancima i katancima. I što je najzanimljivije, da svi čujete ovu informaciju, poslednjih dana i meseci kod drastičnih poskupljenja cena, da li ste primetili da se Samostalni sindikat ne oglašava? Nema reakcije sindikata. Da li je to zbog toga, gospodine Mićunoviću, što je vaš rođeni sestrić predsednik Samostalnog sindikata? Da li je to onaj gospodin što je našeg vrlog predsednika, ali kao predsednika DS, doveo među radnike u Beograd, pa su kobre morale da mu spasavaju živu glavu? Da li vi mislite da možete i dalje sa ponosom našeg naroda, sa Vojskom Srbije, sa ''Namenskom industrijom'', sa 5.000 radnika koji rade u toj industriji, da se ovako ponašate. Tražim odgovore od ministra odbrane i komandanta vojske –šta su naumili sa preostalim kasarnama, šta su naumili sa 5.000 radnika koji rade u Namenskoj industriji? Neću da ćutim ceo dan. [[(Aplauz.) (Isključen mikrofon.)]]
Reč ima gospođa ministar. Izvolite.
Poštovana gospođo predsednik, predsedništvo, poštovani narodni poslanici, htela sam samo da kažem koji su amandmani prihvaćeni. Potpuno su prihvaćeni amandmani Miroslava Markićevića, sa ispravkom, da nema više zabune, takođe, prihvaćen je amandman poslanika Milice Radović, na kraju, prihvaćen je amandman grupe poslanika: Balinta Pastora, Elvire Kovač, Arpada Fremonda, Lasla Varge, Esada Džudžević i Bajrama Omeragića. Uslovno, ako bude dostavljen, biće prihvaćen amandman poslanika Judite Popović. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Buha, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tražim obaveštenje po čl. 225. i 226. Poslovnika o radu Narodne skupštine od Ministarstva spoljnih poslova, Ministarstva rada i socijalne politike i Komesarijata za izbeglice; informaciju o tome kako teku pregovori između srpske i hrvatske stranke o povratku prava izbeglog i prognanog stanovništva iz Republike Srpske Krajine i Republike Hrvatske. Ovi pregovori su tajni, nemaju transparentnost i ono za šta se zalažete. Ako govorimo o povratku prava moramo otvoriti priču sa hrvatskom stranom i otvoreno reći da Hrvati prava ne vraćaju; u pogledu imovine 5%, u pogledu povratka 5%, u pogledu stanarskih prava ništa, u pogledu akcija ništa i tako dalje. Hrvati su opomenuti od strane Evropske komisije, kao i Srbi, u Izveštaju Evropske komisije za 2008. godinu, u smislu nesprovođenja povratka izbeglica i povratka izgubljenih, oduzetih i otetih prava. Hrvatima treba samo dve godine da zamajavaju Srbe, kada uđu u Evropsku uniju onda smo sve zaboravili. Opominjem aktuelnu vlast – nemojte tajno pregovarati! Sa Hrvatima smo potpisali više sporazuma i zadatak je ove vlade da ih sprovede. U ime izbegličkog korpusa pozivam sve koji sada pregovaraju da dođu za ovu govornicu i objasne o čemu se pregovara i zašto tajno. Zadatak aktuelne vlasti je da provede Sporazum o normalizaciji odnosa koji garantuje bezbedan, siguran povratak srpske populacije na svoja ognjišta, povratak socijalnih i imovinskih prava. Sporazum o sukcesiji vraća sva stečena prava od 1991. godine. Shvatite ovo ozbiljno! Zadatak aktuelne vlasti je da otvori javnu debatu sa Hrvatima, uz posredovanje međunarodne zajednice. Preporučujem vam međunarodnu konferenciju po Povelji UN. Svi sporovi u svetu se rešavaju mirovnom konferencijom. Ovaj sukob između Srba i Hrvata devedesetih godina nije rešen međunarodnom konferencijom o miru, koja treba da razreši sva pitanja koja su bila uzrok rata i posledice rata. Dakle, međunarodna konferencija i ozbiljno sesti sa Hrvatima i upozoriti ih. Prošlo je 15 godina, nijedno od oduzetih prava niste vratili. Hvala.
Gospodin Petar Jojić, po Poslovniku.
Gospođo predsedniče Skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu čl. 225. i 226. tražim obaveštenje od Republičkog javnog tužioca, od ministra pravde Republike Srbije i od nadležnog suda u Beogradu koji vodi istragu protiv Miladina Kovačevića. Nepravda se sprovodi prema Miladinu Kovačeviću, odlikašu, rođenom u državi Srbiji 1987. godine, koji je osnovnu školu završio u Kuli sa svim peticama, Sportsku gimnaziju završio u Beogradu 2001. godine sa odličnim uspehom. Svoj potencijal Miladin Kovačević je potvrdio i u američkim školama, takođe, sa odličnim rezultatima u državi Njujork. Igrajući košarku u univerzitetskom klubu "Birkets", kao vrstan i talentovan košarkaš, povredio je kičmu, zbog toga je morao da prestane sa treninzima.Dame i gospodo, nepravda na delu! Jedan američki siledžija nasrnuo je na Miladina Kovačevića zbog devojke i tom prilikom je došlo do fizičkog kontakta. Ovaj incident se pretvorio u međudržavni. Kao po pravilu, Srbi su po ko zna koji put "poštenim" Amerikancima predstavljeni kao loši momci. (Predsednik: Molim vas, omogućite govorniku da završi.) Amerikanci su uhapsili Miladina Kovačevića maja 2008. godine, koji je iz pritvora pušten uz kauciju. Konzul Srbije u Americi, Igor Milošević, izdao je novu putnu ispravu Kovačeviću koji je došao u majčicu Srbiju. Interpol 8. jula za Kovačevićem raspisuje crvenu poternicu, što znači, ako napusti granice Srbije biće izručen američkim vlastima. Usledila je diplomatska prepiska sa obe strane, američke i srpske. Brajanov otac, tog momka koji je napao Miladina Kovačevića i njegovu devojku, preko svojih veza kod demokrata, i senatorke Hilari Klinton, i bivšegpredsednikaBilaKlintona , podižeovajslučajna najviši nivo, tako da je Miladin Kovačević bio nezaobilazna tema svih globalnih TV stanica i najvećih američkih listova i magazina. (Predsednik: Vreme.) Javiću se ponovo. Hvala.
Gospodin Radulović, po Poslovniku. Gospodine Jojiću, ovo o čemu ste vi govorili, zaista, nije nikakva informacija koja će vam omogućiti rad, praktično, to je poslaničko pitanje. Razumem da možete, vi ste dobar pravnik i znate da to nije to.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo ministar, već sam u par navrata izlazio i postavljao pitanje ovde, na osnovu čl. 225. i 226. Poslovnika, pitanje za predsednika Vlade – šta čini Vlada povodom ovih trendova koji ukazuju da se referentna kamatna stopa povećava, jer samo za nedelju dana ona je skočila sa 15,75 na 17,75%? To je uvećanje od 2%. Ako bismo gledali parametre u odnosu na celu godinu, to je oko 7%. Indikativno je da kamata na štednju kod pojedinih banaka, pomenuću samo "Unikredit banku", već ide na 12%, a kamata na kredite kod pojedinih banaka već ide i na 26%. Očigledno je da novac u ovoj zemlji postaje izuzetno skup i da ga nema. Juče smo čuli informaciju da je kod građana trenutno najveća tražnja za sefovima. Građani više nemaju poverenja u banke, novac drže u sefovima i po mišljenju nekih eminentnih ekonomista, novac postaje, praktično, takav da ima vrednost zlata. Mislim da se to sve odražava i na privredu. Ovde ima i među poslanicima vladajuće većine veliki broj ljudi koji su i privrednici, i začuđuje me da ne postoji jedna jasna orijentacija vladajuće većine da je preko potrebno što pre formirati komisiju za prevazilaženje ekonomske krize. Mislim da je posledica po građane Srbije velika. Imamo preko hiljadu ljudi koji su samo u dva dana ostali bez posla. Velika je nelikvidnost među privrednim subjektima. Ne plaćaju se obaveze, deficitaran je novac. Pitanje je samo koliko ćemo već sutra imati građana koji će da ostanu bez posla kao posledica ovakve krize. Mislim da se ova vlada ponaša krajnje neodgovorno, da je to razlog da se ovde raspravlja o poverenjuVladi. Upravo taj odnos prema građanima, prema krizi koja zahvata naše društvo, našu privredu... (Predsednik: Vreme.) ... trenutak, završavam. DSS je izašla sa zahtevom da se hitno formira komisija i mislim da je zadnji trenutak da se to učini. Hvala. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Gospodin Petar Jojić, ponovo po Poslovniku.
Hvala, gospođo predsedniče. Molio bih vas da mi omogućite da nastavim ovo što sam mislio reći. Senatorka Klinton zatražila je od kompanija koje sponzorišu srpsku košarku da obustave donacije, što je učinio samo vršački "Hemofarm". Možete misliti da je i vršački "Hemofarm" prihvatio ove sankcije od Amerike i od gospođe Klinton. Miladin Kovačević kao student morao je imati svoju pravnu zaštitu po američkim zakonima, ali mu je prilikom hapšenja onemogućeno i ukinuto to pravo. Amerikanci mu nisu čak ni omogućili da ga zastupa advokat po službenoj dužnosti. Kada je bio uhapšen u Americi, on je još uvek bio maloletnik, a Amerikanci čak nisu ispoštovali ni osnovno pravilo iz pretkrivičnog postupka da o hapšenju Miladina obaveste njegove roditelje. Kada su se roditelji raspitali u američkoj ambasadi šta se dogodilo sa njihovim sinom, rečeno im je da će Miladina staviti na crvenu poternicu FBI i da će zbog toga imati probleme tokom celog života. Američki mediji su Miladinovog oca povezali sa Miloševićevim režimom, pridodajući mu epitet "Miloševićev hirurg i kasapin". U slučaju Miladina Kovačevića tražim da bude ispoštovan princip reciprociteta. To znači, da Kovačević ne može da odgovara za bilo šta da je učinio u Americi ukoliko za istu stvar u Srbiji ne odgovaraju američki državljani. Amerikanci u svetu mogu da čine i najteže zločine i genocid prema narodima, kao što su to učinili prema SFRJ, SRJ i Republici Srbiji, ali nikome ne odgovaraju. Predlažem Republičkom javnom tužiocu i nadležnom sudu u Beogradu, koji je odredio pritvor protiv Miladina Kovačevića, da preispita svoju odluku o određivanju pritvora i da Miladina Kovačevića pusti na slobodu, jer se radi o nepravdi na međunarodnom nivou. Naši organi pravosuđa ne treba da sude Miladinu Kovačeviću, ako nismo sudili Bilu Klintonu, bivšem predsedniku SAD, za genocid koji je počinio nad Srbima. Hvala vam.
Na član 5, razdeo 25, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 2. stav 2. tačke 6. i 7. Zakona o budžetskom sistemu. Gospodine Kragoviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 145. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije podneo sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu. Amandman glasi: "U članu 5, razdeo 25, funkcija 110, u EK 472, u koloni 6, iznos od 965 miliona zamenjuje se iznosom od 559 miliona, a u koloni 8 iznos od 965.415.297 dinara zamenjuje se iznosom 559.415.297 dinara. U razdelu 25, posle glave 25.1, dodaje se nova glava 25.2, koja glasi: Skupština Zajednice opština Kosova i Metohije" i dalje se po klasifikacijama navode sredstva koja su neophodna za rad Skupštine Zajednice opština Kosova i Metohije. Razlog za predlaganje ovog amandmana je u stavu SRS koja predviđa uvođenje Skupštine Zajednice opština Kosova i Metohije, za koju je Vlada Republike Srbije dala saglasnost, kao zajednice u koju su uključene sve opštine koje su formirane nakon izbora 11. maja 2008. godine. Stav SRS je da je neophodno obezbediti sredstva za rad ove srpske institucije u ukupnom iznosu od 6 miliona dinara, za rad stručnih službi i funkcionisanje ove institucije. Istovremeno, predlažemo da se namenski izdvoje sredstva, kao vid socijalne pomoći porodica ubijenih i kidnapovanih lica na Kosovu i Metohiji od 1998. godine do današnjeg dana, u iznosu od 400 miliona dinara. Položaj Srba na Kosovu i Metohiji je vrlo težak, a porodice koje su izgubile najbliže nalaze se u najtežem finansijskom i socijalnom položaju. Socijalna pomoć koju predlažemo predstavlja direktnu pomoć porodicama koje su izgubile svoje najmilije, a ovaj vid pomoći predstavlja podršku i opstanku srpskog naroda u kolevci srpstva - Kosovu i Metohiji. Socijalna pomoć je istovremeno znak otpora i podrške u svakodnevnoj borbi protiv svih neprijatelja srpskog naroda koji su brojni, a nalazimo ih u redovima neprijateljski raspoloženih Šiptara, kao i neobjektivnim vojnim i bezbednosnim snagama međunarodne zajednice. Predstavnici Skupštine zajednice opština Kosova i Metohije najbolje poznaju situaciju na terenu, te će i ova sredstva biti podeljena preko ove institucije dati najveće rezultate i najveće efekte. Osvrnuo bih se još na odgovor Vlade Republike Srbije da se amandman ne prihvata ''iz razloga što se predlaže da se Skupština Zajednice opština Kosova i Metohije iskaže u budžetu kao korisnik budžetskih sredstava, što je u suprotnosti sa članom 2. stav 2. tačka 6. i 7. Zakona o budžetskom sistemu, kojim je definisano da su direktni korisnici budžetskih sredstava organi i organizacije Republike, a indirektni korisnici pravosudni organi, ustanove osnovane od strane Republike, kao i budžetski fondovi. Takođe, ovaj amandman se ne može prihvatiti i iz razloga što se u okviru razdela Ministarstva za Kosovo i Metohiju opredeljuju znatna sredstva iz budžeta Republike Srbije(4.274.714.000 dinara) za transfere ostalim nivoima vlasti, odnosno opštinama na teritoriji Kosova i Metohije, sredstva za nadoknade za socijalnu zaštitu iz budžeta (965 miliona dinara). Predlogom zakona upravo su opredeljena dodatna sredstva na EK 463 - transferi ostalim nivoima vlasti, u cilju finansiranja plata novozaposlenih u lokalnoj samoupravi na teritoriji Kosova i Metohije (350 novih radnih mesta).'' Kao narodni poslanik, i svi Srbi koji su ostali da žive na prostoru Kosova i Metohije, prosto sam nezadovoljan ovakvim odnosom Vlade Republike Srbije prema Skupštini Zajednice opština Kosova i Metohije. Naime, nakon konstituisanja Skupštine Zajednice opština Kosova i Metohije, na Vidovdan 28. juna u Kosovskoj Mitrovici, Vlada Republike Srbije je reagovala i priznala je Skupštinu Zajednice opština Kosova i Metohije. Pročitaću vam još jednom. Znači, "Službeni glasnik" od 11. jula 2008. godine, broj 68, zaključci Vlade Republike Srbije, zaključak 1344: "Polazeći od činjenice da Ustav Republike Srbije izričito određuje da je AP Kosovo i Metohija sastavni deo teritorije Republike Srbije, da ima položaj suštinske autonomije u okviru suverene države Srbije i da iz takvog položaja Kosova i Metohije proizilazi: da svi državni organi, uključujući i Vladu Republike Srbije, imaju ustavnu obavezu da zastupaju i štite državne interese Republike Srbije na Kosovu i Metohiji; da je Skupština Zajednice opština Kosova i Metohije osnovana 28. juna 2008. godine u Kosovskoj Mitrovici, uz prisustvo poslanika (odbornika) iz 25 opština Kosova i Metohije, na osnovu rezultata lokalnih izbora; da je Skupština Zajednice opština Kosova i Metohije konstituisana na osnovu rezultata izbora jedinica lokalne samouprave na Kosovu i Metohiji, održanih 11. maja 2008. godine, a koje je raspisala Narodna skupština Republike Srbije; da je, nakon jednostranog i nelegalnog proglašenja nezavisnosti Kosova, te proglašenje tzv. ustava Kosova, stvorena potreba da se Srbi na Kosovu i Metohiji institucionalno organizuju; da se formiranjem Skupštine štiti bezbednost Srba i svih građana koji žive na Kosovu i Metohiji; da se formiranjem skupštine podstiču napori Srbije da se dođe do trajnog rešenja za status Kosova i Metohije u granicama Republike Srbije". "Na osnovu člana 97. tačka 1. i člana 182. stav 2. Ustava Republike Srbije i člana 43. stav 3. Zakona o Vladi, Vlada donosi zaključak o podršci osnivanju Skupštine Zajednice opština Kosova i Metohije: 1) daje se podrška osnivanju Skupštine Zajednice opština Kosova i Metohije, koja je osnovana 28. juna 2008. godine u Kosovskoj Mitrovici; 2) Vlada i ovim zaključkom potvrđuje da je AP Kosovo i Metohija neotuđivi deo jedinstvenog i nedeljivog ustavnog i državno-pravnog poretka Republike Srbije i potvrđuje spremnost da na teritoriji AP Kosovo iMetohija sprovodi Ustav i zakone, kao i celokupni pravni poredak Republike Srbije; 3) ovaj zaključak objaviti u "Službenom glasniku RS"; Vlada, predsednik dr Mirko Cvetković, s.r." Da li ovo znači da je Vlada Republike Srbije toliko širokogruda da daje podršku naporima srpskog naroda na KiM da se samoorganizuje, ali da ne želi da odvoji ni jedan jedini dinar kako bi ta srpska institucija na Kosovu i Metohiji funkcionisala? Vi morate svi da ste svesni da dole ne postoje nikakvi izvori prihoda kako bi mogli sami da finansiramo ovu skupštinu Zajednice opština Kosova i Metohije. Narod na Kosovu i Metohiji nije u toj poziciji da može sam to da radi. To trenutno radi volonterski 45 delegata i 25 predsednika opština, koji do dan-danas, posle šest meseci, još nisu primili nijedan lični dohodak, iako su na te funkcije izabrani pre šest meseci. Dokle Vlada misli da se srpski narod dole samoorganizuje, okuplja se i stvara se, a da ona daje podršku, ali samo verbalnu podršku? Nama je neophodna i ona druga stvar, a to je materijalna podrška. Ne tražimo mi neki novac koji je iz bilo kojeg razdela, mi tražimo sredstva koja su predviđena za Ministarstvo Kosova i Metohije i tražimo iz tog dela sredstava da se jedan deo sredstava usmeri za funkcionisanje Skupštine Zajednice opština Kosova i Metohije. Tražimo da se sredstva koja su predviđena za davanje socijalne pomoći daju upravo toj skupštini, jer ko može bolje sagledati situaciju kome su neophodna sredstva i kome su potrebna ta socijalna davanja nego 45 delegata iz 25 opština i 25 predsednika opština koji prisustvuju na svakoj sednici. Mi sednice održavamo redovno. Trenutno vodimo akciju skupljanja peticije "Stop Euleksu". Ta peticija se masovno prikuplja na prostoru Kosova i Metohije. Najavili smo da ćemo već 11. maja dostaviti tu peticiju i predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije, i predsedniku Republike Srbije, kao i ruskoj ambasadi u Beogradu. Međutim, za sve te aktivnosti, za sav taj rad neophodna su sredstva, neophodno je da jačamo srpske institucije na prostoru Kosova i Metohije, kako bi se srpski narod i ostali nealbanci osećali da imaju nekog ko hoće da zastupa njihove interese. Stoga ne razumem ovakav odgovor Vlade da ne želi da odvoji minimalna sredstva da bi ta Skupština Zajednice opština Kosova i Metohije mogla da funkcioniše. Mislim da ako je ovde napravljen propust i odbijen ovaj amandman, ovo može da se ispravi u danu za glasanje. Poslanici će glasanjem za ovaj amandman u stvari glasaće da se jedna srpska institucija, a u stvari najveća srpska institucija na Kosovu i Metohiji, finansira iz budžeta Republike Srbije. Stoga vas molim još jednom da razmislite pre nego što odlučite kako ćete da glasate u danu za glasanje. Molio bih još jednom Vladu Republike Srbije da ovaj propust ne uradi u budžetu za 2009. godinu, da se iznađe minimum sredstava. Da li će ta sredstva da budu 100 dinara ili 100.000, ili milion dinara, uopšte nije bitno. Nama je bitno da imamo minimum sredstava Vlade Republike Srbije. Mi ne tražimo sredstva, kao što traže vaši potpredsednici Vlade da imaju višestruke kabinete, višestruke službe obezbeđenja, višestruke sekretarice, višestruke vozače, da ih na svakom koraku čeka elita i pratnja sprovodi. Tražimo minimum sredstava da bismo mogli da održavamo redovne sednice skupština Zajednice opština Kosova i Metohije, kako u Kosovskoj Mitrovici, tako i u Gračanici, tako i u Ranilugu, tako i u Štrpcima. Za sve to nam je potreban jedan minimum sredstava. To nisu neka velika, ogromna sredstva da bi se Vlada zabrinula. To je jedan minimum minimuma koji je dužna ova skupština, a posebno Vlada Republike Srbije da dozvoli da koriste Srbi na Kosovu i Metohiji. Doneli ste odluku i prihvatili ste našu skupštinu, i saglasili se s tim i dali ste nam podršku. Međutim, osim verbalne podrške, očekujem materijalnu podršku, s obzirom na situaciju u kojoj se nalazi srpski narod na Kosovu i Metohiji. Još jednom bih, po ko zna koji put, apelovao i na Narodnu skupštinu Republike Srbije, i na Vladu Republike Srbije, da se urazumi, da razmisli, da se prizove pameti i da odvoji ovaj minimum novčanih sredstava kako bi jedna srpska institucija mogla da funkcioniše. Dame i gospodo, uz jednu napomenu, u toj skupštini su zastupljene sve političke stranke koje sede u ovom parlamentu, a učestvovale su na izborima na Kosovu i Metohiji. U Skupštini je potpredsedničko mesto jedno iz DSS, drugo iz DS, treće iz SRS. Ima poslanika predstavnika nacionalnih manjina, Goranaca, Roma, Muslimana, ima predstavnika G17. Svi oni koji su učestvovali u političkom životu na prostoru Kosova i Metohije su zastupljeni u toj skupštini. Svi su oni za to da ta skupština živi. Vlada je za to. Narodna skupština je za to, ali ne damo vam nijedan dinar. To prosto ne mogu da shvatim. Kao kada bi poslali ambasadora u Ameriku. Idi u Ameriku, bićeš ambasador, ali nećeš imati nijedan dinar, snalazi se tamo kako znaš i umeš. Verovatno bi tom ambasadoru u Americi mnogo lakše bilo da dođe do sredstava. Nama je mnogo teško. Ne možemo da tražimo sredstva. Nama je jedini izvor prihoda upravo budžet Republike Srbije. Ne tražite valjda od nas da tražimo da sredstva od vlade Kosova? Ili ono što je još gore, da tražimo sredstva od UNMIK-a, KFOR-a. Ovu skupštinu je priznala i misija koja se nelegalno instališe na prostoru Kosova i Metohije, Misija Euleksa. Ne želimo da sarađujemo s njima. Ne trebaju nama novci okupatora, ne trebaju nama novci terorista šiptarskih sa Kosova. Nama treba ako mogu budžetski korisnici da izdvoje minimum sredstava da dozvole da se finansira Skupština Zajednice opština Kosova i Metohije, kako bismo imali jedan organ koji bi vodio problematiku svih opština u kojima Srbi imaju svoje predstavnike legalno i formirali su SO. Ako ne dozvolite nama da se mi finansiramo iz budžeta, barem dozvolite da predsednici opština, potpredsednici opština, predsednik skupštine opštine, zamenik predsednika SO i članovi opštinskih veća primaju lične dohotke. Onda ćemo nekako sami sebe da finansiramo, ukoliko nam na sve ove apele i dalje budete ostali gluvi i nemi i ne želite da pomognete srpskom narodu na Kosovu i Metohiji. Ukoliko ne želite, ostaje nam druga neka mogućnost, da od nekog drugog tražimo sredstva. (Predsedavajuća (Gordana Čomić): Petnaest minuta i 30 sekundi.) Ta sredstva nećemo tražiti ni od KFOR-a, ni od UNMIK-a, ni od Euleksa, ni od nelegalnih šiptarskih institucija. Obratićemo se braći u Rusiji, obratićemo se Putinu i Medvedevu... (Predsedavajuća: 16 minuta.) ... valjda će oni uslišiti i dati nam minimum sredstava od par miliona dinara da može da funkcioniše Skupština Zajednice opština Kosova i Metohije.
Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. Narodni poslanik Vladimir Milentijević, po amandmanu.
Gospođo potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, želim da se na osnovu čl. 225. i 226. pridružim apelu i zahtevu narodnog poslanika gospodina Milorada Buhe. Možda gospođa ministar ne zna, gospodin Buha je predsednik Vlade Srpske Krajine u progonstvu. To je bila zaokružena celina zapadne srpske republike i nažalost gospodin Buha je, kao i pola miliona naših sunarodnika, došao u svoju maticu Srbiju da se brani od terora ustaških hrvatskih vlasti na način na koji on to radi kao poslanik SRS. Zajedno sa ljudima koji su legitimno bili izabrani, kao i predsednik države, i predsednik parlamenta, i narodni poslanici, od strane našeg naroda u Republici Srpskoj Krajini. Mi smo svedoci toga da on pokušava i apeluje već mesec i više dana od kada radi Narodna skupština da problemi počnu da se rešavaju. Zaista nas brine to što određeni državni organi, želimo da znamo ko su oni, pregovaraju sa hrvatskim vlastima, a mi ne znamo o čemu se radi i ne zna naš narod koji ne može bezbedno, i pored potpisanih sporazuma i deklaracija, da se vrati na svoja vekovna ognjišta. Moram zarad javnosti, a pre svega činjenice šta se danas pojavljuje na medijima koji su, pre svega, orijentisani tako da zaboravljaju ono šta se desilo srpskom narodu, da zaboravljaju Bljesak, Oluju, da zaboravljaju koliko je Srba stradalo i najzverskije je pobijeno u poslednjem ratu na području Republike Srpske Krajine, odnosno današnje Hrvatske, da sa skupštinske govornice, jer kako reče gospodin Krasić, to je jedino mesto gde mi možemo nešto da kažemo i da branimo istinu. Kao što istinu o svim tim zločinima brani u Hagu predsednik naše stranke dr Vojislav Šešelj, i vidite da on to uspešno radi za dobrobit svih građana Srbije i našeg napaćenog naroda zapadno od Drine i Dunava. Ovi politički zaista potpuno promenjeni ljudi, juče sam rekla gospođo Čomić da vi znate da je Aleksandar Vučić bio sklon tim manično-depresivnim epizodama, ali ovo je sada nešto što ipak ima drugi karakter i što može drugačije da se karakteriše, a tiče se odricanja svega što je srpsko i odricanja same pomisli na to da naš narod može da se vrati tamo gde je živeo. Kaže taj nesrećni Vučić, nikada nisam, dok sam bio u Srpskoj radikalnoj stranci, pomenuo linije Karlobag-Ogulin-Karlovac- Virovitica, a to je linija nacionalnog otrežnjenja i osvešćenja našeg naroda, borbe da našem narodu i deci koja će da se rode usadimo to da su na tim granicama naši spomenici, naše crkve, naši manastiri i grobovi naših predaka. Iako nisam poreklom otuda, iako mnogi od vas niste, ali to je srpska zemlja i za mene je od rođenja Knin bio sinonim srpstva. Ne možemo da opravdamo da pojedini mediji, u histeriji, što štampani, što elektronski, raspiruju tako nešto protiv SRS. (Predsedavajući: Tri minuta i 30 sekundi.) Niti ćemo, evo završavamo gospođo Čomić, da dozvolimo da takvi koji prodaju veru za večeru tako govore i o srpskim junacima, i herojima i o našem narodu. Evo, dozvolićete mi, biće i za vas interesantno, neću se više javljati da vam pročitam kako je nekada govorio Baron Minhauzen, sada u ovome što laže, a tada je mislio da govori istinu, ali pitanje je za njega – Aleksandar Vučić. (Predsedavajući: Tri minuta) Glina 20. mart 1995. godine, prepuna dvorana, a on kaže: Pozdravljam junački narod srpske Banije, srpske Gline, vas koji ste prvi krenuli na ustašku vlast, obratio se Aleksandar Vučić masi u dvorani. Nikada Glina neće biti Hrvatska, nikada Banija neće nazad u Hrvatsku, živećete u velikoj Srbiji, tu odstupanja neće biti. Vi se, braćo, ovde ne borite za ono što nije vaše, nego za ono što je oduvek bilo srpsko i što mora ostati srpsko, govorio je Vučić. (Predsedavajući: Četiri minuta i 30 sekundi) Mi ćemo se boriti za prava našeg naroda, i gospodin Buha i svaki srpski radikal, i pozivam sve vas da pomognemo našim prognanim Srbima da ostvare svoja prava. Hvala vam.
Narodni poslanik Ljubomir Kragović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Podsećam sve nas da je osnovna odredba Poslovnika i vreme koje je na raspolaganju poslaniku koji govori o povredi Poslovnika.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 225. i 226. želim da vas obavestim, a i celokupnu srpsku javnost, da se 30. juna deli...
Narodni poslaniče, pozivanjem na članove 225. i 226, koji su iz dela prava i dužnosti narodnih poslanika, ne možete vi davati nikome obaveštenja, možete tražiti informacije od organa i organizacija koje vam trebaju za dalji rad. Zahvaljujem, nemate osnova da dobijete reč po povredi Poslovnika. Uvidom u stenogram videćete da reagujem kada narodni poslanik izgubi osnov za dobijanje reči. Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč, pa onda narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, želela bih da, u skladu sa članom 225. i 226, postavim pitanje pre svega ministru policije i nadležnima u Biji, vezano za naslove i tekstove u novinama koje ovih dana možemo da čitamo, a evo danas čak i eksplicitno se kaže da izvor "Press"-a, ove novine koje su pod kontrolom Đilasa i DS-a, blizak Biji, za koju je ministar policije Ivica Dačić rekao da je preuzela slučaj Hrtkovci, kaže da služba raspolaže podacima da je Vojislav Šešelj iz Haga izdavao naređenja za sukob u Hrtkovcima. Postavljam pitanje: ako je to zaista tako, a imali smo i naslove u kojima je pisalo "Zločinački poduhvat se priprema", dakle neka Haška terminologija u Hrtkovcima, zašto ti ljudi tada nisu pohapšeni, zašto to oružje nije oduzeto, zašto policija, zašto BIA nije radila svoj posao? Postavljam pitanje: po kom osnovu se BIA uopšte angažuje u ovom zadatku? Dakle, šta je njen posao, ako znamo da je po zakonu njen posao samo kad je u pitanju terorizam i ugrožavanje bezbednosti države. Dakle, o čemu se ovde radi? Radi se o tome, ono što mi već godinama pokušavamo da vam objasnimo, da su strane obaveštajne službe uložile veliki napor, što fizički, što novčani, da do ovakvih situacija u Srbiji dođe, odnosno da se stvore uslovi, mada još nisu stvoreni, poslednji udar će biti na DS, da znate, nećete vi biti pošteđeni, da bi se ostvarili geopolitički ciljevi SAD-a i Velike Britanije, koji još nisu ostvareni na Balkanu, a da bi se oni ostvarili mora da se ubije Vojislav Šešelj u Haškom tribunalu. Sve ovo što DS dozvoljava, evo pitam Borisa Tadića, je l' on dozvoljava gradonačelniku Beograda, gospodinu Đilasu i tajkunu,da kroz svoje medije ovakve tekstove iznosi i ovakve insinuacije. Dakle, ima ovde zamene teza, navodno narodnjaci su ugroženi, ma nemojte molim vas. Od čega su i od koga su ugroženi? Od svojih tajkuna možda, iz privatnih nekih razloga, možda su se nekim ženama zamerili, možda su neku decu stvorili, a priznali nisu. Evo pitam Tomislava Nikolića, evo prozivam i Biju, neka kaže, oni znaju, da li ima vanbračno dete koje nije priznao taj moralista koji se zaklinje ovde na moral i na bog zna kakvo, stalno se pozivajući na decu, na srpsku decu. Vodim brigu o srpskoj deci. Neka vodi brigu o svojoj deci koju je sejao po belom svetu.
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100 . stav 1. Pa narodni poslanik Milorad Buha, isti osnov.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 225. i 226, tražim od Ministarstva odbrane i Ministarstva unutrašnjih poslova hitno obaveštenje šta će učiniti da se preduprede sukobi između mase Šiptara i mase Srba s jedne i s druge strane. Naime, šta se desilo? Tridesetog prošlog meseca prvo je došlo do verbalnog sukoba, pa onda do fizičkog obračuna, a ondado rafalne paljbe u trajanju od 20 do 30 minuta. Tada je šest pripadnika srpskog naroda povređeno. Od tog dana svakodnevno i sada može ministar unutrašnjih poslova ili ministar odbrane da pošalje svoje ljude i da provere, na jednoj strani je par stotina Šiptara, na drugoj strani je par stotina Srba. Svakog momenta može doći do eskalacije sukoba. Tražim od Ministarstva odbrane i od Ministarstva unutrašnjih poslova da nešto hitno preduzmu kako bi se sprečilo da dođe do sukoba koji se dešava u Kosovskoj Mitrovici u naselju Brdo. To je jako alarmantno, molim vas da odmah prosledite zahtev i Ministarstvu unutrašnjih poslova i Ministarstvu odbrane, kako bi se reagovalo i da međunarodne snage, koje su prisutne tamo na terenu, razdvoje tu grupu ljudi jer svakog trenutka može da dođe do sukoba neviđenih razmera. To se dešava na strani jednog sela šiptarskog i jednog velikog srpskog naselja, gde su stanovnici izašli, i jedni i drugi, i svakog trenutka može da dođe do sukoba. Zato sam jako zabrinut, s obzirom da sam i iz tog naselja, a i vaš poslanik Đoković je iz tog naselja, i to se dešava na 100 metara od njegove kuće, ugrožena su deca, ugroženi su starci, ugrožena je nejač. Ako Šiptari prvo verbalno, pa kamenicama, a onda otvaraju rafalnu paljbu iz oružja koje imaju, a to su pretežno oružja iz Kine, jer se raspoznaju ti kineski meci kada pucaju. Stoga tražim da hitno reaguje Ministarstvo odbrane i Ministarstvo unutrašnjih poslova kako bi upozorili pripadnike međunarodnih snaga da razdvoje, da ne dođe do eskalacija sukoba na tom prostoru u Kosovskoj Mitrovici. Toliko. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milorad Buha. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 225. i 226. Tražim obaveštenje od Ministarstva spoljnih poslova i Ministarstva pravde, a odnosi se na rad Komisije za sukcesiju. Ovih dana čuli smo mnogo priča o proterivanju Hrvata iz Hrtkovaca. Pitam vas otkud Srbi u Hrtkovcima? Da li je njihov dolazak u Hrtkovce bio iz turističkih razloga, došli ljudi mali da vide Hrtkovce, da vide Srbiju, odavno nisu bili u Srbiji, pa došli tu. Radi se o genocidu i etničkom čišćenju koje je učinila hrvatska država prema Srbima. Zbog toga su došli tu. Ovde sam predlagao, u nekoliko navrata, da se u skladu sa Sporazumom o sukcesiji formiraju komisije u opštinama u kojima je bilo zamene. Uporište imamo u Aneksu G, član 2, koji kaže da je ništavan svaki ugovor, svaka kupoprodaja, svaka zamena koja je učinjena, kako kaže u ovom Sporazumu o sukcesiji, pod pritiskom ili suprotno odredbama međunarodnog prava. U ovom slučaju prekršeno je međunarodno pravo, učinjen je genocid. Ispravimo taj genocid. Imamo šansu. Imamo i državne organe koji treba to da rade. Shodno odredbama Sporazuma o sukcesiji postoji trajni Mešoviti komitet, kao zajedničko telo koje treba da objedini sve poslove u svim državama bivše SFRJ. Mi imamo svoju Komisiju za sukcesiju, čiji je zadatak da sve sporne predmete sabere i da ponudi određena rešenja. Evo vam rešenja. Komisije u svakoj opštini, popisati, videti i ispraviti tu nepravdu. Tvrdim vam da je 90% srpske imovine, u ovom slučaju Srbi koji su proterani, koji su došli ovde, dobili su daleko manju vrednost nego što su Hrvati dobili u Hrvatskoj. Ali, nemojmo sada licitirati. Ispravimo to. Imamo mogućnost, imamo državne institucije, stavite u funkciju državne institucije shodno odredbama ovog sporazuma. Državni organi u Srbiji su najneaktivniji. Upozoravao sam vas pre dve-tri godine, državni organi Republike Srbije po ovom pitanju ne rade ništa, nikakvih rešenja mi nemamo. Ova skupština ima zadatak, naredite, formirajte komisije, formirajte mogućnost da se dođe do trajnog rešenja. Ovo je način kako da ispravimo istorijsku nepravdu koja je naneta i Hrvatima i Srbima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milan Veselinović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na povredu Poslovnika, član 226, i tražim objašnjenje, pre svega od predsedavajuće koja danas predsedava, zamenjuje predsednicu Skupštine, gospođe Čomić, da objasni izjave Vuka Draškovića, koalicionog partnera vlasti, koji danas javno u štampi, a i preko elektronskih medija ovih dana javno govori kako Srbija ulazi u EU bez KiM. To je jedno. Drugo, pozivam da ministar unutrašnjih poslova da objašnjenje vezano za Hrtkovce. Ko je taj što montira proces Hrtkovci, ponovo oživljava nešto što nije postojalo nikada, oživljava nešto što je gospodin Buha objasnio, i kako je nastalo još 91. i 92. godine. A danas grupa odmetnika pokušava da inscenira scenu nepostojeću, kako bi se tobože zabranio rad SRS. Prvo, znate da potpis sa Evropskom misijom, za koju evo Vuk Drašković doslovce kaže, na strani ovih novina "Pres": "Gola je istina da će Srbija u EU ući bez Kosova, jer mi smo potpisali Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju sa EU i ratifikovali ga u Skupštini Srbije, a on se ne odnosi na Kosovo". Vi ste, gospodo, ovde danima tvrdili kako ovaj potpis znači da je KiM u sastavu Srbije i da mi u EU idemo samo sa celovitim KiM. Vlast to danas demantuje i koalicioni partneri, što je pokazatelj da ste obmanuli građane Srbije i javnost Srbije, a pre svega uznemirili građane Kosova i još više destabilizovali stanje koje se tamo nalazi. Pošto živim u pograničnom delu sa KiM, administrativnom granicom, gospodin Ljubo Kragović je u više navrata pokušao da vam objasni kakva je tamo situacija, o čemu se tamo radi, nažalost mnogi od vas ne žele to da usliše. A još jednom da vam kažem otvoreno, da vas podsetim da se tamo sprema nova šiptarska buna koja bi imala za cilj da očisti KiM od Srba. Nije slučajno što oko 200 porodica u Kosovskom Pomoravlju danas prodaje svoja imanja i želi da ode negde u neku stranu zemlju. Znači, tamo je ono što se oseća negde, ne samo u vazduhu, nego da kažem i na zemlji, da jenestabilnost i destabilizacija KiM je u toku. Zato apelujem sa ovog mesta da još jednom vi, koji predstavljate vlast, ne gledate partijske interese na KiM, već da se ozbiljno zabavite problemom i sprečimo dalji egzodus Srba sa KiM. Hvala.
Način na koji je regulisan status Kosova je u Sporazumu o stabilizaciji i asocijaciji, član 135, kao što je to i u CEFT-i, sporazumu koji reguliše trgovinske odnose jugoistočne Evrope, kao što je to i u Evropskoj elektroenergetskoj zajednici jugoistočne Evrope, koji reguliše odnose u proizvodnji, korišćenju, izvozu i cenama energije. Dakle, u svim sporazumima koje Srbija potpisuje regionalnog ili sa EU koristi se formulacija iz člana 135. Sporazuma o stabilizaciji i asocijaciji, čiji smo Zakon o ratifikaciji ovde potvrdili i on će biti jedini validan za primenu. A vaši komentari za bilo čije izjave ne mogu biti predmet pitanja ni za mene, ni za bilo koga drugog. Reč ima narodni poslanik Milorad Buha, ali on prepušta reč Nataši Jovanović. Narodna poslanica Nataša Jovanović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, da se nadovežem na ovo što je pokrenuo gospodin Milan Veselinović i ceo problem u kome se nalazi naš narod na KiM dok je u toku razmeštanje ove nelegitimne okupacione misije Euleks. Dobila sam dopis, baš kao i kolega narodni poslanik Filip Stojanović, i zato tražim obaveštenje od MUP, konkretno od gospodina Ivice Dačića, ministra i prvog zamenika predsednika vlade, oko pitanja koje se tiče statusa 180 pripadnika Kosovske policijske službe i onih koji su se nalazili u organima tzv. privremenih institucija na KiM. Oni su danom proglašenja kvazišiptarske države od strane šiptarske vlasti, Amerike i zapadnih sila, a onda i svih zemalja EU, odlučili, kao srpske patriote, a učestvovali su sve do tada u radu Kosovsko policijske službe, da je napuste, jer su videli da je zapravo činom priznavanja te nepostojeće šiptarske države Amerika, kao produžena ruka NATO pakta, kao i sve druge zapadne sile, rekla - vi Srbi nemate tu šta više da tražite. Oni više nisu mogli da obavljaju svoju dužnost, nisu mogli da u skladu sa dotadašnjim potpisanim i protokolima o saradnji i sa onim što je utemeljeno u Rezoluciji 1244 više nađu svoje uporište da rade taj posao i da koliko-toliko, sa pozicije pripadnika Kosovske policijske službe, štite Srbe na KiM. Gola sila je tamo. Ta okupacija je toliko zastrašujuća da samo onaj ko ne odlazi tamo i ko ne želi da vidi, a naročito sada kada se raspoređuje ova tzv. Euleks misija, to je još veći strah i veća zebnja za naše građane. Međutim, gospođo Čomić, gospođo ministre, 17.04.2008. godine Vlada Republike Srbije je donela odluku, na osnovu tog činjeničnog stanja, da je 180 pripadnika KPS napustilo službu i da ih preuzme MUP Republike Srbije. Koji je danas datum – 4. novembar 2008. godine. Ti ljudi nisu nigde. Oni su se sa punim legitimitetom potpisali u ovom dopisu. Naslovili su na moje ime i kolege Stojanovića, ali ovo je pitanje za Vladu Republike Srbije i za sve nas. Kako mi onda da brinemo o bilo kome tamo kada ljudi koji su, znate kakvi su to uslovi i znate da je to tzv. mešana kosovsko-policijska služba, je li tako kolega Kragoviću, ali oni su se zaista iz najpatriotskijih razloga prijavili da rade u službi zato što je oterana srpska vojska i srpska policija. Morali smo da se tim sporazumom Černomirdin-Ahtisari, protiv koga je jedino bila SRS, povučemo sa naše vekovne teritorije. Ovi ljudi, koji su sve vreme aktivno učestvovali u borbi protiv šiptarskog terorizma i banditizma, odlučili su da tako daju svoj doprinos i računali - nas je 180 i kroz rad u kosovsko-policijskoj službi u Kosovskom Pomoravlju, na njih se odnosi, to ćemo da radimo. Dajte, urazumite se i ono što je Vlada obećala i obavezala se aktom poštujte, jer tako ćemo da damo podršku i tako ćemo da ohrabrimo naš narod da ostane i da živi dole.
Reč ima narodni poslanik Milorad Buha, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
U skladu sa članom 225. i 226, tražim obaveštenje od Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja šta se dešava sa privatizacijom preduzeća bivših jugoslovenskih republika, odnosno sa imovinom tih preduzeća. Poznato nam je da smo u dvanaestom mesecu prošle godine doneli Zakon o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji, kojim smoiz forme državnog vlasništva pretvorili smo imovinu tih preduzeća u društveno vlasništvo da bismo mogli prodati i privatizirati ta preduzeća. Poznato nam je da je sukobom u bivšoj SFRJ došlo do razdvajanja novih država, novih granica i ona preduzeća u Republici Srbiji, uredbom iz 92. godine, koja su bila vlasništvo iz drugih republika, podržavljena su, reorganizovana i nastavila rad. Ista situacija se desila u Hrvatskoj, Sloveniji, BiH. Ta imovina srpskih preduzeća i fizičkih lica u BiH, Hrvatskoj i Sloveniji je privatizovana. Ukupna vrednost te imovine, srpske imovine na području tih republika, jeste oko milijardu i 800. Imovina preduzeća iz bivših država jugoslovenskih u Srbiji je oko 800 miliona. Znači, razlika je milijardu. Evo načina kako da upumpamo milijardu dinara u budžet, to je prihod, radi se o društvenoj odnosno državnoj imovini. Prema Sporazumu o sukcesiji nijedna strana nije mogla izvršiti privatizaciju te imovine. Prekršili su te odredbe, premda su sve bivše jugoslovenske države ratifikovale, svi su je prekršili, a mi smo napravili najveću grešku zato što smo u organizaciji Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja predložili, svesni da smoratifikovali sporazum, da to nismo imali pravo. Ali, šta nam je pravo? Pravo je u sledećem. Imovina je srpska i moramo je tražiti. Niko je nije tražio. Imamo 300 preduzeća koja imaju imovinu u bivšim jugoslovenskim republikama. Razlika je milijardu dinara. Šta rade državni organi da vrate tu imovinu, da vrate finansijski sredstva koja su ostvarena u bivšim jugoslovenskim republikama od prodaje te imovine? Predlažem Vladi da nastavi ovaj postupak isto onako kao što su napravili i svi drugi. Ne može se odustati. Dinkić je odustao zato što su četiri puta protestnim notama upozoreni od strane Slovenije. Direktno Janez Janša je rekao - ukoliko budete nastavili postupak privatizacije nema ulaska u Evropu. Hrvati su se tri puta obraćali protestnim notama. Mi smo stali sa prodajom. Ova vlast nema pravo da stane. Imovinu koja je srpska moramo vratiti u srpski budžet. Evo vam način kako da isplatimo penzionere, kako da povećamo plate itd. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jovan Damjanović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 225. i član 226. Tražim obaveštenje od ministra za Kosovo, od gospodina Bogdanovića i od Ministarstva za ljudska i manjinska prava. Pre nekog vremena sam obišao Kosovo. Bili smo u Mitrovici, Gračanici, Prilužju i Čaglavici. Kao čovek, nevezano što sam obišao i romsku zajednicu, iznenadio sam se, ali ne prijatno, nego jako neprijatno, i nisam mogao da shvatim da jedna država Srbija može da ostavi svoj srpski narod na Kosovu u jednoj velikoj problematici, u jednoj velikoj socijalnoj bedi i muci. Mi kad smo došli na Kosovo mogu vam reći, braća Srbi su se fantastično obradovali romskoj delegaciji, a Romi su plakali. Od Kosovske Mitrovice do Prištine nemate 500 metara čistog prostora, to su sve vile, kuće na sprat, fabrike. Verujte, bio sam tamo, ali ono što sam video nisam mogao da verujem, a srpski narod živi jako teško i jako mučno. Da li država Srbija i šta država Srbija čini za srpski narod tamo da im se omogući bolji život i bolji standard da bi opstali, odbranili Kosovo i bili prisutni na Kosovu? Koliko sam video, verujte mi, ništa nije urađeno. Kosovski dodatak se bira po političkoj liniji, ako niste u političkoj frakciji koja je rukovodeća ne primate taj dodatak, iako ste u jakoj socijalnoj bedi i jadu, ali ovi iako u boljem položaju finansijskom i ekonomskom, ali su oni u partijama koje su na vlasti, oni primaju taj dodatak. Dupli standardi, što je nepojmljivo. Ukoliko želimo da zadržimo Kosovo, a kao što vidim Kosovo je otišlo i ono malo naroda što je ostalo tamo, ako se nastavi ovako onda nema šta da tražimo. Mi umesto da omogućimo bolji život, bolju ekonomsku moć, standard, zapošljavanje građana srpske nacionalnosti, romske nacionalnosti i svih onih koji su tamo, da bude Kosovo i dalje multikonfesionalno i multinacionalno, onda mora država Srbija nešto da učini. Međutim, ono što sam video, verujte mi, to je strašno. Kad sam prolazio video sam mnogo bogatstva, velikih kuća, a kad sam došao u Gračanicu, verujte mi, iznenadio sam se. Kao Rom koji imam svoju državu Srbiju, iznenadio sam se šta Srbija čini za onaj narod tamo. Video sam kuće na sprat, radnje, markete, robne kuće, a kad smo došli u Gračanicu video sam jad i bedu. Obišao sam romska naselja. Morate da znate da se više vodi računa o psima i životinjama, i mačkama, nego o romskoj zajednici. Morate da znate da romska zajednica živi na jednom mestu u Kosovskoj Mitrovici gde je kancerozno naselje, gde je zdravstvena institucija zvanično dala da je to kancerogeno naselje. Tamo Romi žive, tamo oboljevaju deca i stariji ljudi umiru, a država ništa ne preduzima.
Reč ima narodni poslanik Milan Avramović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, u skladu sa čl. 225. i 226. želeo bih od nadležnih službi da dobijem odgovore na sledeća pitanja. Pošto su se u štampi pojavili napisi, naslovi, da ćeSrbija ući u EU bez KiM i pošto je to izjavio jedan od koalicionih partnera današnje pozicije, tražim od lidera te pozicije, od DS, da se javno izjasni po tom pitanju, kakav je stav DS, da li je DS za ulazak u EU bez KiM ili sa KiM, da to građani Srbije znaju? Pre toga, da bih obrazložio ovo pitanje, moram na neke stvari da podsetim, da je bivši posrednik EU za razgovor o statusu Kosova Išinger kazao da je pitanje statusa Kosova rešeno, ali da je dijalog Beograda i Prištine o konkretnim pitanjima neophodan. Tu je došlo do nekih tajnih sastanaka za koje mi, narodni poslanici i građani Srbije, ne znamo. Postavlja se pitanje - da li će ti sastanci opet biti na snazi? Jedan od predloga teme tih sastanaka jeste da je Išinger ocenio i da je dao predlog primera za rešavanje tih pitanja sporazum dve Nemačke iz 1973. godine. Postavljam pitanje - da li je ovo neka nova politika DS, da li je ovo neki probni balon koji pustio Vuk Drašković, da se polako narod Srbije privikava na rešenje koje oni žele zajedno sa predstavnicima EU da sprovedu? Da li je cilj ovog odlaska lopte sa političkog na pravni teren, kako su to rekli neki, bez naznake hitnog postupka u rešavanju međunarodnog suda, da li je cilj tog suda da oni, kada dođe to pitanje na dnevni red za dve-tri godine, u međuvremenu da Euleks odradi svoj deo posla na KiM, i da onda pozovu kosovske institucije na direktno priznavanje Kosova kao nezavisne države? Ako postoje dve strane u sudu i obe se pozovu, a u pitanju je jedna država, na šta vam to liči i kako to izgleda? Moram da podsetim i na ustavnost svega ovoga, člana 8, koji kaže da je teritorija Republike Srbije jedinstvena i nedeljiva, granica Republike Srbije je nepovrediva, a menja se po postupku predviđenom za promenu Ustava. Ko će da odgovara? Hoće li Drašković odgovarati za svoje izjave? Hoće li se DS ograditi od izjava svog koalicionog partnera? Recite to građanima Srbije, da ne bude više zabluda i da ne bude sve umotano u mašnu: mi smo za KiM, ali priznajemo sve institucije na Kosovu, pa neka Šiptari tamo rade šta hoće i kako im je volja. Izađite za govornicu i recite to. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milorad Buha, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, opet u skladu sa čl. 225. i 226. Tražim obaveštenje od ministra ekonomije i regionalnog razvoja - šta se dešava sa Preduzećem "Boreli" ili bolje reći "Borovo - Boreli" iz Sombora, jer su radnici ovog preduzeća organizovali štrajk ispred Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja, tražili da dođu u Ministarstvo, da dobiju informaciju o tome zašto se imovina ovog preduzeća, ovog pravnog lica koje posluje i radi po srpskim propisima otuđuje i to u montiranim sudskim procesima, u organizaciji jednog našeg kolege, Boška Ristića, koji je pravni zastupnik Preduzeća "Borovo" iz Republike Hrvatske. Naime, radi se o imovini bivšeg preduzeća Borovo, Kombinata Borovo iz Hrvatske, koja je Uredbom Vlade Srbije 92. godine podržavljena. PreduzećeBorovoje izniklo iz ovog preduzeća shodno toj uredbi. U šestom mesecu ove godine Vlada Republike Srbije je donela uredbu kojom je omogućila podržavljenje imovine ovih preduzeća i pretvaranje u društvenu imovinu, da bi se mogli privatizirati. Međutim, odustalo se od tog postupka zbog pritisaka koji su došli iz bivših jugoslovenskih država, postupak je završen i sad imamo nedefinisano stanje, ali imovina ovih preduzeća se polako topi. U sudskim postupcima radnici ostaju bez svojih prava, a država ostaje bez imovine. Ona jeste sada društvena, shodno uredbi Vlade iz šestog meseca. Koju situaciju sada imamo kod Preduzeća "Boreli"? Imamo 190 objekata koji su u vlasništvu ovog preduzeća, 34 objekta su im već oduzeta. Ko im je oduzeo? Oduzeo im je sud, vratio u posed Borovu iz Republike Hrvatske. To je ono što govorimo, da ova vlast nije izvršila ono što je morala. Šta je morala? Morala je izvršiti prodaju ove imovine. Ako je donet Zakono privatizaciji tih preduzeća, ako je to podruštvljeno, ako se ušlo u postupak prodaje, moralo se to završiti, i završiti na kraju sukcesija između bivših država, nama ostaje milijarda. Gospođo Dragutinović, imate mogućnost da dobijete milijardi dinara. Aktuelna vlast ima mogućnost da dobije milijardu dinara za imovinu koja pripada srpskom narodu. Ubacite ih u budžet, podelite, dajte penzionerima, to je jedan human potez, ali ne radite ništa. Imate tu informaciju, nastavite i ubacite tu milijardu dinara u budžet.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Milentijević, želi da govori u raspravi u pojedinostima, a posle njega narodna poslanica Donka Banović.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu moj kolega i prijatelj Ljubomir Kragović podneo je amandman kojim traži da se u razdelu 25, posle glave 25.1 doda glava 25.2 koja glasi - Skupština Zajednice opština KiM. Kolega Kragović je objasnio sve razloga zbog čega je to tražio, jer je i on delegat u Skupštini Zajednice opština AP KiM i sa tom problematikom je vrlo upoznat. Ništa novo nije tražio, da se nekome skine sa budžetskog razdela ili nekome doda, nego ono što je u Ministarstvu za KiM opredeljeno da se rasporedi na malo drugačiji način. Dve vrste zahteva ovde ima, ne bih ulazio u detalje klasifikacije, ali šest miliona dinara je traženo za rad, troškove i potrebe Skupštine Zajednice opština AP KiM i 400 miliona dinara iz naknade za socijalnu zaštitu iz budžeta, a konkretno sredstva su tražena za namenu i pomoć porodicama poginulih i kidnapovanih lica na teritoriji AP KiM. Razumem objašnjenje Vlade za ovaj drugi deo od 400 miliona dinara, jer oni su u klasifikaciji isto naknade za socijalnu zaštitu budžeta u iznosu od 965 miliona dinara. Očigledno je da Ljubomir Kragović ima primedbu na tu raspodelu i naveo je razloge zbog kojih traži da se izvuče iz tog razdela 400 miliona, jer bi to otprilike opštine na Kosovu i Metohiji i Skupština Zajednice AP Kosova i Metohija bolje raspodelila. Ako je to tako, prihvatam i ovu drugu klasifikaciju, ali nije mi jasno zašto se uopšte izbegava da se za potrebe i za troškove Skupštine Zajednice AP Kosova i Metohije izdvoji 6 miliona dinara. Zar je to neka para o kojoj treba da se izjašnjava Vlada, da ne prihvata amandman iz razloga što predlaže da se Skupština Zajednice opština Kosova i Metohija iskaže o budžetu kao korisnik budžetskih sredstava i što je u suprotnosti sa članom 2. stav 2. tačka 6. i 7. Pobogu, po kojem zakonu i pravu je šiptarska zajednica na Kosovu proglasila nezavisno Kosovo? Zar može to da bude razlog da se zbog, ne znam, zakonskih odredaba ne dodeli 6 miliona dinara za potrebe Skupštine Zajednice opština na Kosovu i Metohiji, a mogu 22 članice Evropske unije da priznaju nezavisno Kosovo. Da li je to moguće da se sada pozivamo na zakon, a u pitanju je šest miliona dinara? Druga stvar, ova vlada očigledno nema rešenje za Kosovo niti se bavi Kosovom i Metohijom. Kada to kažem, mislim da osim deklarativnog zalaganja na terenu nema ničega. Po ko zna koji put sam tražio sa ove govornice da delegaciju i rukovodstvo Skupštine Zajednice opština AP Kosova i Metohije primi gospodin Mirko Cvetković. To do sada nije učinjeno. Na kraju krajeva, ambasador Ruske Federacije, gospodin Konuzin, dva dana je boravio na Kosovu i Metohiji i interesovao se kako žive Srbi i nealbanci na Kosovu i Metohiji, a premijer Vlade, gospodin Cvetković, ne može da primi delegaciju Srba sa Kosova i Metohije. Mislim da je to nedopustivo i neka služi na čast. Mi Srbi koji živimo na Kosovu i Metohiji uznemireni smo iz dva razloga. Prvi razlog su učestale pretnje pojedinih albanskih lidera iz tzv. nezavisne države Kosovo da će napasti i proterati preostale Srbe i nealbance sa Kosova i Metohije. Ako je to tako, pitam i tražim saopštenje od predsednika Vlade šta Vlada preduzima u tom slučaju da zaštiti Srbe i nealbance? Svedoci smo svakodnevnih pretnji. Druga stvar zbog čega smo posebno uznemireni to je razmeštanje misije Euleks na Kosovu i Metohiji. Posebno što nas zabrinjava jeste da do dan-danas, bar mi Srbi koji živimo na Kosovu, ne znamo ko vodi pregovore sa Evropskom unijom i sa Ujedinjenim nacijama o razmeštanju misije Euleks. Ako pitate predsednika Republike, on kaže da on ne vodi pregovore. Ako pitate predsednika Vlade, ne vodi. Ako pitate ministra, i on ne vodi, a misija Euleks se razmešta po Kosovu i Metohiji. Dobro znate i javnost Srbije dobro zna da razmeštanje misije Euleks u srpske sredine je nemoguće iz prostog razloga što Srbi koji žive na Kosovu i Metohiji, bez obzira na odluku da se misija Euleks razmesti, neće dozvoliti. Neće dozvoliti i pružiće najžešći otpor da se ona ne razmesti, iz prostog razloga što nema legitimiteta. Nema legitimiteta jer, na kraju krajeva, jedina misija koja je instalirana na Kosovu i Metohiji, to je misija UNMIK-a po Rezoluciji 1244 i misija UNMIK-a sprovodi na Kosovu i Metohiji zakone Republike Srbije. Misija Euleks je jasno dala do znanja i rezolucija koju je već predala Savetu bezbednosti daje do znanja da će misija Euleks sprovoditi plan Martija Ahtisarija, ustav republike Kosovo i zakone republike Kosovo. Pobogu, da li nekome pada na pamet da pod tim uslovima prizna misiju Euleks? Najlepše vas molim, posebno predsednika Skupštine Republike Srbije, predsednika Republike i predsednika Vlade Republike Srbije da sednu, dogovore se i u najkraćem mogućem roku nam obezbede skupštinsku raspravu o Kosovu i Metohiji. Hvala.
Reč ima poslanica Donka Banović.
Poštovane kolege narodni poslanici, gospođo ministre, drago mi je da ste danas s nama, ipak ste vi najpozvaniji i najvažnije je da vi prisustvujete ovoj raspravi u pojedinostima. Hoću da podržim amandman gospodina Ljubomira Kragovića, koji se tiče razdela 25, to je Ministarstvo za Kosovo i Metohiju. Gospodin Kragović predlaže uvođenje nove stavke odnosno glave u okviru budžeta za Ministarstvo za Kosovo i Metohiju koja nosi naziv Skupština Zajednice opština Kosovo i Metohija. Ovde je već bilo dosta reči o tome koliko je ova državna institucija važna za sve koji žive na Kosmetu a ne priznaju nezavisno Kosovo. Nesrećni Vuk Drašković redovno daje neke izjave za novine, pa to vidimo i danas. Nedavno je izjavio i da Kosovo nije Srbija, jer Srbija nema svoje institucije na Kosmetu. Da li on uopšte zna da je svih ovih godinavlast Srbije na Kosmetu i da postoje i funkcionišu naše institucije? Postoji mreža kancelarija Ministarstva za Kosovo i Metohiju. Funkcionišu i postoje škole i obrazovne ustanove koje su deo jedinstvenog obrazovnog sistema Republike Srbije. Postoje zdravstvene ustanove koje funkcionišu u okviru sistema zdravstva Srbije, socijalna davanja iz republičkog budžeta. Funkcionišu lokalne samouprave. Dakle, prosto, gospodin Drašković, bolje bi bilo da što manje daje ovakve izjave. Velika je istina da sve dok Republika Srbija sama ne prizna tzv. republiku Kosovo i dok bude razvijala svoje institucije na Kosmetu nema nezavisnosti Kosova. Međutim, sudbina Kosmeta je ugrožena zato što ova Vlada smatra da to nije njen prioritet. Mi iz DSS pokušavamo da skrenemo pažnju javnosti na tu činjenicu i na opasno delovanje ove Vlade. Vlada je odustala od politike odbrane Kosova. Država, jednom rečju, vodi lošu politiku. Predsednik Vlade gospodin Cvetković, predsednik Republike gospodin Tadić, ministri u Vladi daju izjave tipa - nećemo dopustiti ili im nećemo dozvoliti da Kosovo bude nezavisno. Ali, mora se suditi prema delima, a ne prema rečima. Možemo tačno da vidimo gde je Vlada popustila i šta se sprema da odobri. Vlada je spremna da prihvati i odobri misiju Euleksa na Kosovu, da je legalizuje, a zadatak Euleksa je da sprovede plan Marti Ahtisarija. Zadatak Euleksa je izgradnja nezavisnog Kosova. Predsednik i predsednik Vlade pokušavaju i bacaju prašinu u oči celoj Srbiji sa tri njihova tobožnja uslova. Kao oni nekog uslovljavaju. Ta priča o tri uslova za Euleks je obična obmana. Tadić kaže da on postavlja uslove, a nije tako nego je obrnuto. Prvi uslov, prema Tadiću, jeste da Ujedinjene nacije legalizuju Euleks, koji je smešan sa stanovišta naše spoljne politike. Zašto? Zato što je Srbija u julu, uz pomoć Rusije, sprečila donošenje jedne takve rezolucije. Ako i danas tvrdimo da nam treba odluka Saveta bezbednosti Ujedinjenih nacija, mi zapravo dezavuišemo našu politiku od pre godinu dana. Drugi je uslov navodno da misija Euleks ne sprovodi Ahtisarijev plan, što je takođe jedna žalosna prevara, jer nema druge misije Euleksa. Postoji samo jedna misija Euleksa, a zadatak te misije je da sprovodi plan Martija Ahtisarija. Dakle, to je taj Euleks. Ne postoji neki treći. Treći uslov je da misija bude statusno neutralna. To je takođe smešno zato što ta misija, odnosno predstavnici te misije, portparol misije već odavno govore da je zadatak Euleksa da pomogne izgradnju nezavisnog Kosova. Kada je reč o pristrasnosti i nepristrasnosti, tu nema nikakvih nedoumica. Nažalost u Srbiji se o Kosmetu gotovo više i ne govori. Kosmetska tema se krije od javnosti i sakriva se od javnog mnjenja. Mi imamo Javni servis gde više ne možete da čujete i vidite emisiju gde će se govoriti o najnovijim zbivanjima kada je u pitanju politika Vlade i šta Vlada u stvari radi kada je Kosovo u pitanju. Pridružujem se apelu mog kolege Vlade Milentijevića da se konačno o novom razvoju događaja razgovara i u ovoj skupštini, odnosno da dobijemo odgovore od predsednika ove države, od predsednika Vlade, od ministra spoljnih poslova, šta oni to pregovaraju, šta oni to dogovaraju, a sve iza očiju javnosti, krijući i tajno. Bojim se, kada stigne rezultat tih njihovih pregovora, da će biti kasno. Hvala.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 6, razdeo 56, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Maraš i Zoran Ostojić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić.
Pre nego što vas pozdravim moram nešto da pitam predsedavajuću, pošto je ona stroga i izriče kazne, a malopre sam saznao da u sali sedi jedan predsednik Vlade ili premijer, nisam to znao, pa pošto nisam u Poslovniku pronašao da li je po Poslovniku obavezno da se pozdravi ili je to stvar lepog vaspitanja, da ne pogrešim samo mi odgovorite, da li je nužno da se pozdravlja premijer ili je to samo stvar mog vaspitanja?
Verovatno je stvar izbora vaspitanja koji ćete koristiti i na vama je da odlučite.
Mislio sam ako je u Poslovniku, ne bih hteo da budem kažnjen. Poštovana potpredsednice, uvažena ministarko, koleginice i kolege narodni poslanici i poslanice, ovaj amandman u suštini pokušava da se nekih 200.000 evra, koji su predviđeni za pružanje usluga po ugovorima, u tzv. izgradnji nacionalnog brenda Srbije, pametnije upotrebe. Zašto? Mi svi znamo kako je išlo sa tim savetom za brendiranje Srbije, sa pokušajima da se jedna tajkunka nametne kao predsednik tog saveta, sa ostavkama nekih članova saveta. Sve u svemu je bilo dosta kilavo sa brendiranjem, a onda za vreme prošle vlade ili pretprošle volšebno se pojavio i nekakav spot koji je išao i na CNN, nikad nismo saznali ko je radio spot, koliko je para koštao, koliko je koštalo emitovanje na SNN. Sećate se onog spota gde je stavljena jedna rumunska crkva kao deo Srbije. Pošto je oko tog brendiranja bilo prilično haosa i prilično ličnih interesa koji je trebalo da se ugrade mi mislimo da ova sredstva za troškove usluga po ugovoru od 16 miliona i 710 hiljada, što je oko 200.000 evra, zaista treba preusmeriti. Zašto? Nije dovoljno 200.000 evra ni da se jedan ozbiljan ili je dovoljno da se samo jedan spot uradi, ozbiljan spot. Verujem da je i onaj koštao 200.000, ali nije bio ozbiljan. Sa 200.000 ne može da se nešto mnogo uradi na brendiranju. To je zaista ozbiljna stvar. Posle 90-tih i politike koja je vođena jeste imidž Srbije loš i zaista nešto treba učiniti na popravljanju imidža Srbije, ali to se ne radi ovako u nekakvim uskim grupama, gde se vežu nekakve marketinške agencije i ovih 200.000 verovatno je namenjeno tamo nekim prijateljskim agencijama. Mislim da vladajuća većina, kada su u pitanju marketinške agencije, reklame i sekunde ima prilično dobro razrađene kanale za mnogo veće pare nego što je ovih 200.000. Ostavimo ovih 200.000 recimo Verici Barać za Savet za borbu protiv korupcije, a ovom poslu brendiranju imidža Srbije i brendiranju Srbije pristupimo ozbiljno. Najnormalnije bi bilo da se raspiše jedan konkurs, da se jave ljudi koji imaju ideje kako to treba uraditi. Taj konkurs bi trebalo da bude i međunarodni, jer je moguće da će neko iz inostranstva dati najbolju ideju kako da se popravi ime Srbije. To je ozbiljan posao, stručan, treba da traje godinama. Budžeti za to su svakako veći nego ovih 200.000 evra. Ovaj budžet baš pokazuje da niko ozbiljno ne misli da poradi na brendiranju imidža Srbije, nego da zadovolji nekakve privatne sitne interese. Zato mi tražimo da se ova stavka sa 16.710.000 smanji na dva miliona. To je nekakva pristojna suma ako neko treba da štampa podsetnice da radi na brendiranju Srbije itd, jer je to jedini posao koji se može uraditi do kraja godine. To je dovoljno, a ovo prebacimo na drugu stranu. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, kolega Ostojić i ja, kao što ste čuli, podneli smo amandman na član 6. kojim smo predvideli da se iz Ministarstva trgovine, odnosno sa stavke koja se odnosi na izgradnju i pozicioniranje nacionalnog brenda Srbije skloni ovih 16 miliona koji su predviđeni za ugovore o delu, odnosno, kao što je rekao gospodin Ostojić, to je nekih 200.000 evra, iz prostog razloga što je suma koja je predviđena za brendiranje Srbije zaista smešna. Sve ono što je prethodilo osnivanju ovog saveta, odnosno ideji da se položaj Srbije, koji je u protekle dve decenije apsolutno narušen u većem delu javnog mnjenja celog sveta, da ne kažemo samo kod onih koji rukovode određenim zemljama. Ovo nisu dovoljna sredstva. Postoji više načina da se popravi položaj Srbije. Nešto ću reći o jednom koji smo mi iz LDP pokušali da tako nešto učinimo. Međutim, mislimo da je problematično to što je bio pokušaj da se jedna firma, faktički, brendira u ime Srbije. Videli smo to i u poslednjih mesec dana, da je u EU mnogo kvalitetnije izvršeno brendiranje jedne privatne firme, jedne kompanije nego same države Srbije. Takođe, smatram da kolika god sredstva da se odvoje da bi se popravio imidž Srbije, nedovoljna su ukoliko imate potpredsednika Vlade koji ode u EU i kaže kakopostoji jedna crna rupa u Srbiji, crna rupa kada su u pitanju evropske integracije, misleći na Skupštinu Srbije. Takođe, smatramo da kolika god sredstva da se izdvoje za brendiranje Srbije, njen imidž ne može da popravi delatnost koju vrši ministar inostranih poslova, odnosno način na koji komunicira sa svojim kolegama u inostranstvu. Više puta smo imali priliku da čujemo kritike na način na koji se on ophodi s njima. Mislimo da je mnogo bolje za popravljanje imidža Srbije tražiti zaista prijatelje i u Evropi i van nje. Mi smo pokušali u Evropi protekle nedelje. Predsednik LDP je uspeo da izdejstvuje rezoluciju od strane Asocijacije liberalnih i demokratskih partija Evrope, rezoluciju kojom su sve partije koje čine Asocijaciju stale iza zahteva da se od holandske vlade traži ublažavanje odnosa prema Srbiji, odnosno zahteva prema Srbiji, i da na taj način sklonimo i one poslednje barijere koje imamo ka pristupi Evropi, odnosno ka dobijanju statusa kandidata. Kao što je kolega Ostojić rekao, ovih 200.000 nije puno, ali tih 200.000 možemo preusmeriti, po našem mišljenju, ka drugom savetu, savetu koji je, po onome kako se odnose predstavnici vlasti prema njemu, slepo crevo, znači prema Savetu za borbu protiv korupcije. Smatramo da bi ova sredstva koja, opet podvlačim, nisu preterano velika, mogla da doprinesu kvalitetnijem radu, odnosno onome što predstavlja jednu od glavnih smetnji da Srbija postane deo Evrope, a to je visoka korupcija. Više puta sam to govorio sa ove skupštinske govornice, više puta su nam stizala upozorenja od naših, nadam se, budućih ne samo partnera nego i onih s kojima ćemo graditi bolji život u ovoj zemlji. Znači, stizale su nam kritike da je korupcija strahovito visoka na svim nivoima vlasti i da je to jedna od velikih smetnji da Srbija dobije status kandidata, da se aktivira trgovinski sporazum sa Evropom itd. Naravno, mi ne vidimo puno toga da se čini, bez obzira što smo ovde usvojili neke zakone u proteklom periodu. Suština je ono šta se dešava na terenu. Znači, nije dovoljno samo deklarativno provući kroz formu zakona neke institucije, neke zakone, već je neophodno da se ti zakoni primenjuju. Znači, još jednom podvlačimo, podneli smo ovaj amandman, jer smatramo da je neophodno popraviti imidž Srbije u svetu, što nije moguće sa ovako malim sredstvima, sa pravljenjem jednog spota koji je, svi znamo, gospodin Ostojić je malopre govorio, prikazivao predele druge države. Uraditi jedan spot koji, koliko god da bude lep, mislim da nije dovoljno za popravljanje imidža. Mnogo toga mora da se uradi i zbog toga očekujemo da će u nekom narednom budžetu, ukoliko zaista postoji želja da se popravi imidž Srbije u svetu, ta sredstva biti opredeljenja na način da bi moglo to i da se ostvari.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, a posle njega narodni poslanik Milan Dimitrijević.
Ovo moram da prokomentarišem, iz prostog razloga što kada ujutru u tri sata budete glasali o ovom predlogu zakona i o amandmanima da imate u vidu i ovo. Dobro je što se ovim amandmanom, kao i sa velikim brojem amandmana o kojima smo pričali i prošle nedelje i juče, otvara pitanje te ekonomske klasifikacije - usluge po ugovoru. One načelno treba da se otvore. Naravno, nemam sagovornika ovde, ministar pobeže, Nada pobeže, tako da moram da komuniciram sa građanima. Šta to znači? To znači da u okviru budžeta i rasporeda sredstava za potrošnju, to su rashodi, ministarstva neposredno izvršavaju nešto što je zakonom propisano kao obaveza i u budžetu se to iskazuje u novčanom iznosu. Ali, ovaj budžet, kao i ovi demokratski prethodni, imaju puno tih ekonomskih klasifikacija za tzv. programske i druge aktivnosti ministarstva, i po pravilu se tu nalaze mnogo veća sredstva nego ona koja su u funkciji neposrednog izvršavanja obaveza države prema građanima ili privrednim subjektima. Tu se krije sve i svašta. Tu se čak krije i neuspelo autorstvo. Upravo ovaj amandman ima cilj da spreči neuspelo autorstvo nekih nezrelih ljudi koji bi možda napravili brend od svega i svačega i Srbiju u inostranstvu predstavili po nečemu što nije karakteristika Srbije. Zoran Ostojić je malopre dao jedan primer. Neko je na CNN-u emitovao nešto kao reklamu za Srbiju, a ljudi koji se razumeju u te stvari primetili su da na snimku ima i nekih stvari koje ne postoje u Srbiji. I kod drugih ministarstava je problem sličan. Recimo, kod Ministarstva pravde usluge po ugovoru mogu da budu i, recimo, izrada neke studije koja može da posluži kao osnova za nacrt nekog zakona, ili neki program, ili neko posmatranje ili neko anketiranje. Znači, ideje i mogućnost da se u okviru ovoga smesti je neiscrpno. Usluge po ugovoru, to su pretežno ugovori o delu, gde se neke intelektualne i druge sposobnosti koriste sa strane, jer država u ministarstvima ne poseduje te intelektualne sposobnosti, pa je potrebno da se angažuje neki institut. Nekada je to bio ventil da se finansiraju državni instituti, ali sada toga više nema na taj način nego na drugi zaobilazni način. Kada je u pitanju ova ekonomska klasifikacija, obično koristim primer Gašu Kneževića, Hibera, Vodinelićku, Rakića, njenog muža, onog Begovića, Borisa i da ne ređam. To je neiscrpno. Ako krenete po ministarstvima, kulture itd, tu ćete naći razna imena. Koliko su oni stručni za neku oblast ne znam. Sudeći po onome što je efekat njihove intelektualne usluge prema ministarstvu i kako se to prevali na svakodnevni život, stičem utisak da su intelektualno neuspešni. Država praktično finansira intelektualnu neuspešnost i blizinu vlasti. Dolazimo do zaključka da ako želiš da budeš ekspert, svetski priznat stručnjak u okvirima Srbije, moraš da budeš blizak vlasti, moraš da se kandiduješ sa nekim programom, da ponudiš svoje usluge, biće zaključen ugovor, nešto ćeš da napraviš, po pravilu ako je u oblasti propisa to je neki neuspeli prevod nekog zakona iz inostranstva. Mi smo prošle i pretprošle godine imali prilike da uz predlog zakona dobijamo i studiju tih eksperata, pa vidimo da je to bila resavska škola na jedan malo drugačiji način, jer kako ko ulazi u EU ili se približava EU, malo su bliži ovi koji su na zapadu, pa imamo slovenački prevod, hrvatski prevod, prevod iz BiH i onda smo mi najpametniji, skupimo to sve i skupe se Gašo, Vesna Rakić-Vodinelić, Hiber i još neki, naprave to nešto i prikažu. A to kod nas ne može da zaživi. Kod ovog Ministarstva trgovine je u pitanju ovo brendiranje. Znate i sami da je prošle godine bila velika galama oko te komisije za brendiranje. Bilo je govora da li predstavnici tajkuna mogu da budu u toj komisiji, da li ne mogu da budu, ko je ovlašćen, ko ima taj kvalitet da to može da uradi, pa su bile neke marketinške agencije koje su se bavile brendiranjem, pa je jedna iz Pančeva delila i nagrade svake godine za uspešan brend. Pre nekoliko dana imali smo prilike da vidimo da je jedan dobio nagradu za ambalažu, a on puko u Srbiji, svima dužan. Puko zato što se uhvatio u koštac sa DS da finansira košarkaški savez i košarkašku reprezentaciju Srbije. Neću da kažem ime da se ne bi zloupotrebilo, a i ne plaćaju ovi reklame ove koje se dobijaju ovde preko Narodne skupštine. Ovde se ubaci neka cifra i do te cifre treba da se potroši. Međutim, ono što je mnogo opasnije u razlozima koje je Vlada navela zašto ne prihvata ovaj amandman sadržana je celokupna filozofija ovog rebalansa. Vlada je otprilike rekla ovako. Možda je vaš amandman i opravdan, možda ima razloga da se prihvati. Ali, vi tražite smanjenje toliko veliko da je to za nas neprihvatljivo, jer kada bi se ova pozicija smanjila za toliko koliko vi predlažete, onda bi praktično ministarstvo nezakonito potrošilo neka sredstva. U stvari ono je već potrošilo ta sredstva. Cela ova priča oko rebalansa jeste priča o legalizaciji. Znači, noćas kada budete glasali o ovim predlozima zakona i o ovim amandmanima, vi ćete na noćnoj sednici da donesete odluku i da kažete, prihvatamo sve što ste potrošili, a za to niste obezbedili prethodnu saglasnost Narodne skupštine. Ako niste imali prethodnu saglasnost Narodne skupštine, niste imali saglasnost građana Republike Srbije. Šta to znači? To znači da ste gurnuli ruke u džep svakom građaninu Republike Srbije, uzeli pare potrošili i sada ćete nasiljem, demokratskim, da sa 126-128 glasova sve to legalizujete. Tu imamo dokaz za jednu od mogućih definicija demokratije. Ona se zasniva na tome da 11 budala mogu da nadglasaju uvek 10 akademika, jer 11 je veće od 10. To se nama dešava od 2000. godine naovamo. Jedanaest sa takvim karakteristikama, nadvladava deset akademika. Džaba njima akademska zvanja, znanja, titule, priznanja, njih je samo 10, više je ovih 11. Demokratija je u ovom sirovom obliku u Srbiji od 2000. na ovamo, a krenula je na paljevini i na vatri, svedena na relativni odnos cifara, 11 je više od 10 i završena priča. Po toj logici kako vi shvatate demokratiju, mi uopšte ne treba da raspravljamo o predlozima zakona. Oni treba serijski da se dostave ovde i da se kaže, za ovaj paket zakona ovde postoji 128, nema potrebe da se priča, sve je ionako iovako završeno. Od ćefa većine zavisi da li će neki amandman da se prihvati ili neće da se prihvati. Sinoć ste videli, baš je bio dobar primer, jedan amandman je Vlada odbila, navela ozbiljne razloge, skupštinska većina prihvatila, kada smo rekli, čekajte, identična situacija u pogledu tog amandmana je sa nečim što je već ranije ovde razmatrano kao amandman opozicije, pa znam, ali nije to bitno. Mi smo skupštinska većina, mi možemo sve da uradimo. To je jedno sirovo shvatanje demokratije. Večeras ćete imati još sirovije shvatanje demokratije u 9,00 časova kada krene direktan prenos američkih izbora. Računam da ćete tada morati da idete na pauzu, kako da propustite to. Kako da propustite? To je in, kako kažu. Moraćete u 9,00 sati svi da se nacrtate, RTS prvi program mora da vas obavesti preko nekog od onih svojih suncokreta - Javni servis evropske Srbije da znate da li je vaš kandidat pobedio. Samo da vas obavestim, oba su vaši kandidata. Oba, obojica su vaši kandidati. Smeškajte se, samo da znate, onaj ko bude izabran biće vaš gazda. Da budemo načisto, da ne kažete posle da vas nisam na vreme obavestio. Na vreme vas obaveštavam. Morate da slušate, jer ako ne slušate, loše ima da prođete. Ne zbog ove strane ili zbog mene, nego gazda je gazda. Veži konja gde gazda kaže, pa nek crknu i konj i gazda, tako ti je to kod nas u Srbiji. Amandman je dobar, još bolji je kao upozorenje da ako se za nešto što je od nacionalne vrednosti odvajaju sredstva i to treba da bude naša slika u inostranstvu, onda molim vas omogućite da putem nekog javnog konkursa veći broj umetnika učestvuje u stvaranju nečega što može da bude prava slika o Srbiji. Znam da to ne možete da uradite, odmah će tu da skoče Đilas ili ovaj Šaper, oni kažu imamo mi naše marketing agencije i šta ima da se mešate. Mi smo vas podržali na izborima, platili smo vaše izbore, koliko su oni članovi DS, to više nije bitno, da li pro forme ili zbog kapitala, ni to nije bitno. Oni traže, oni su prvoborci, zaslužili su to. Nema javnog konkursa, može pro forme, ali zna se, mora njihova agencija da pobedi, njihova po registraciji, ili ne mora da bude po registraciji, može i zakulisna. Da li vi znate da je jedna novinarka sa B-92 veliki stručnjak za unutrašnju dekoraciju? Nije ni ona stručnjak, iako je invalidski penzioner, nije ni vlasnik te agencija Šaper. Oni su obična transmisija za reketiranje i da se naplati nešto. Velika javna preduzeća ne mogu da se otkače od toga. Tako ste vi shvatili organizaciju države i funkcionisanje tržišta. Šta god uhvatite u ruke, sve vam je dozvoljeno. Šta god da uradite, to je evropski i demokratski. Molim vas, nadam se da vam je napokon jasno da SRS nema nikakve veze sa listom "Pravda". Veze sa tim listom ima Dragan Đilas. Od početka je imao. Taj list je bio kukavičije jaje, a sada izlazi u punom sjaju. On služi da se promoviše politika Glasa Amerike. Ona može biti uvijena, može biti neuvijena, a ovih dana vidimo kako izgleda u sirovom stanju. Gospodo demokrate, osim "Blica", "Presa" i ovih drugih vaših novina, slobodno se pretplatite i na "Pravdu", tamo ćete naći opravdanje za sve vaše stavove.
Reč ima narodni poslanik Milan Dimitrijević.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, podržaću ovaj amandmanu u članu 6, razdeo 56, Ministarstvo trgovine, oko izgradnje i pozicioniranja nacionalnog brenda Srbije, jer smatram da je ovaj amandman, i ono što su rekli gospodin Maraš i gospodin Ostojić, dobro obrazloženje da se ovaj amandman prihvati. Ali, mene pored svega toga interesuje još jedna stvar. Dakle, interesuje me šta je ova Vlada u proteklih šest meseci uradila na brendiranju, na imidžu Srbije koji treba da ide i prema svetu i prema unutra. U ovom trenutku čini se da je brend Srbije priznanje Euleksa. Taj brend se dizajnirao u kabinetu predsednika Republike, predsednika Vlade i nekim drugim kabinetima. Drugi brend, a spisak je malo poduži, izabrao sam nekoliko stvari, drugi brend je arčenje para poreskih obveznika kroz rebalans budžeta. I o tome smo pričali nekoliko dana: i o ugovorima o delu, i oputovanjima, i o besmislenim pozicijama, i oko sudova koji ne postoje, pa imate ugovore o delu, troškove putovanja itd. Treći brend, a koji čini mi se će ovako na vas ostaviti najviše traga, jeste prevara penzionera, sjajan brend. Obećali ste, brendirali u izbornoj kampanji kao glavnu stvar i sad propao brend. Četvrti brend bi mogao da bude kršenje Ustava, vezano za budžet. Danas je četvrti, a mi nemamo budžet pred sobom. Peti brend bi mogao da bude nebriga o socijalno najugroženijim delovima stanovništva . Dakle, sve brend do brenda. Evo, to je brendiranje socijalno odgovorne Vlade u proteklih šest meseci. Kada se sve to sažme, kada se skupi u jednu celinu, generalno, taj brend bi mogao da se zove Srbija u devedesetim godinama. Evo i one rečenice koju ste pričali u izbornoj kampanji. Dame i gospodo narodni poslanici, u Srbiji nije dobro danas. Da bi bilo bolje Srbiji i ovom narodu, ova Vlada mora da ode. Vlada je nesposobna, ova Vlada nije ispunila nijedno predizborno obećanje. Ova Vlada je zasnovana na bahatosti, na prevari naroda, ove prevare moraju da prestanu. Mora se čuti prava istina, moraju otići oni eksperti koji brenduju žirafu kao brend. Pre neki dan sam bio u Jagodini da vidim taj brend, žirafu. Proveo sam pola dana i ne videh taj brend, nema ga. Verovatno je to ona priča oko transporta, oko brojnosti, ne može sama da opstane itd.Moraju da odu oni eksperti koji se bave skijalištima da bi Srbiji bilo bolje. Dakle, ova priča o brendiranju Srbije na spoljnom i unutrašnjem planu pokazala je kakva nam je Vlada, kako je brendirala Srbiju. U Evropsku uniju bez Kosova, divan brend, ne može biti bolji. Povećanje standarda stanovništva, besplatno školovanje, socijalne kategorije, poštovanje prava ljudskih, sve brend do brenda. To je ta Vlada i to je to brendiranje Srbije koje daje pravu sliku. Sreća je za Srbiju što narod sve to vidi. Neće ovo dugo trajati, zato što takva vrsta brendiranja i takva vrsta politike ima svoja ishodišta, a ishodište se vidi, ishodište koje je zasnivano na lažima, na prevarama. To je cilj ove Vlade. Namirenje partijskih interesa, e tako je ova Vlada sazdana i tako je ova Vlada brendirana, a brendirana je u stranim ambasadama i u razgovoru sa tajkunima. To je brend Srbije. Dakle, kad Vladu formira američki ambasador, engleski ambasador, kad tu Vladu formiraju domaći tajkuni, e to je brend Srbije, a posledica je sve ovo. Posledica je otpuštanje radnika. Da li neko od vladajuće koalicije čita naše novine? Da li neko od vladajuće koalicije ima komentar na dešavanja od juče i danas? Nema i to je vaš brend. To su vaša predizborna obećanja. Kada će sledeće otpuštanje? Sutra, prekosutra. Ali, neće ono dugo trajati. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne) Na član 6, razdeo 58, amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Zoran Šami. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, sa ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Šami.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo poslanici i odsutna ministarko Dragutinović, podneo sam amandman na član 6. i odmah da kažem, u tome se i sastoji ispravka, daktilografskom omaškom, za koju sam na kraju krajeva sam odgovoran, pisalo je u tekstu amandmana da se odnosi na član 5, a zapravo je to amandman na član 6, i u tome se sastoji ispravka. Amandman se tiče razdela za prosvetu i tiče se novca koji odvajamo u rebalansu budžeta za mlade talente. Tu je predviđeno bilo u budžetu 20 miliona, a sad je smanjeno na 10 miliona. Odmah da znamo koji je red veličine, tih 10 miliona je manje od 0,01% budžeta za prosvetu. Drugim rečima, u mlade talente mi smo spremni da izdvojimo 0,01% , čak ni toliko budžeta za prosvetu. Površnaračunica pokazuje da, ako u Srbiji ima samo 1.000talentovane dece u srednjim školama, a lično mislim, čak bih smeo i da tvrdim, da ih ima mnogo više, tada po jednom talentovanom učeniku mi izdvajamo otprilike 10 evra mesečno. Predložio sam u amandmanu da se ta suma poveća. Da ne bi bilo zabune, istu primedbu sam stavio i kada se ovaj budžet usvajao, jer ni onih 20 miliona nije bilo dovoljno, jer bi to samo značilo 20 evra mesečno po talentovanom đaku, pod uslovom da ih nema više od 1.000 u zemlji Srbiji. Pri tome, tražio sam da se to poveća za 68 miliona, a ta sredstva sam našao u budžetu za prosvetu. Naime, za toliko su povećane plate, da kažem, opštinskim administratorima. Iz izveštaja Vlade vidim da se to odnosi na AP Vojvodinu, ali ne vidim zašto bi se baš za to odnosilo. Dakle, njima se daje 68 miliona više nego što je bilo predviđeno u budžetu. Prosto sam tražio da se ta suma smanji i da se prebaci u fond za talentovanu decu. Interesantno je objašnjenje zašto nije dato više. Objašnjenje sam čuo iz usta ministra za prosvetu, koji mi je kazao da do današnjeg dana, dakle 4. novembra tekuće godine, na toj stavci nije utrošen ni dinar. To je strašno žalosno i za sadašnjeg i za prethodnog ministra, i ako hoćete, za vrh te prosvetne administracije u Ministarstvu prosvete, da niko nije našao za shodno da osmisli načine, a tu ne treba preterana mudrost da se osmisli, kako da se darovitoj i talentovanojdeci pomogne da bi mogli normalno da se razvijaju. Slučajno sam razgovarao s jednom majkom čiji je sin ekstremno talentovan iz oblasti kojom se i sam bavim, dakle, matematike. Ona, srećom uz grdne napore, u stanju je da mu par stotina evra izdvaja mesečno da bi mu plaćala dodatne časove kod univerzitetskih profesora, jer njemu čak ni specijalističke škole koje postoje u našoj zemlji, on ima 14 godina, nisu dovoljne, nego treba više od toga. Drugo obrazloženje koje sam čuo od predstavnika Ministarstva finansija, kaže - postoji fond za mlade talente u odelu za sport i omladinu. Tačno. Postoji, piše - Fond za mlade talente. Znate li šta piše dalje - u tom fondu se odvaja čak 420 miliona; dva miliona za plate; devet miliona za naknade zaposlenima i 409 miliona za socijalno ugroženu omladinu. Da se razumemo, nemam ništa protiv da postoji stavka u budžetu za socijalno ugroženu omladinu, ali to veze sa mladim talentima nema. Ako ćemo pošteno, pare, fond za mlade talente i treba da stoje u Ministarstvu prosvete, jer je Ministarstvo prosvete valjda to koje treba da osmisli kako će da plasira taj novac, kako će da detektuje pre svega talentovanu decu, pa kada ih detektuje, naravno tu ima talentovane dece i za muziku, matematiku, jezike, sve discipline koje se izučavaju u srednjoj školi, dakle, da ih detektuje i da osmisli kako da im pomogne da oni što brže napreduju. Valjda nam je to svima interes. Ne vidim čiji to interes ne bi bio. Svestan sam da smo mi sada već u novembru i da malo šta može da se promeni do kraja godine, ali hoću prosto da Ministarstvu prosvete, Ministarstvu finansija koje će da pravi budžet, ukažem da je apsolutno neophodno, ne samo odvojiti daleko značajnija sredstva od ovih, nego i osmisliti načine kako ta sredstva pametno utrošiti. Dozvolite mi, kada smo već kod Ministarstva prosvete, da malo prokomentarišem finansijsko stanje u toj oblasti. Takođe, ovo sam isto govorio kada smo usvajali ovaj budžet pre godinu dana. Nije mi smetalo što je tada DSS bila na vlasti, kao što je sada u opoziciji. Znate, 97% budžeta za prosvetu troši se na gole plate. Na Odboru za prosvetu kazao sam, malo se šaleći, ali bojim se da tu ima mnogo zbilje, da onog trenutka da kad taj budžet za prosvetu, kada tih 97% poraste do 100%, tog trenutka treba ukinuti Ministarstvo za prosvetu, jer je onda potpuno dovoljno angažovati jednog čoveka u Ministarstvu finansija da ukucava isplate. Problem je sa finansiranjem prosvete, ali taj problem se ne može mehanički rešavati. Zahteva jednu široku akciju, ne samo Ministarstva prosvete, naravno i Ministarstva finansija, u promeni načina razmišljanja kako valja finansirati prosvetu. Sada imamo situaciju da su od profesora univerziteta do poslednje čistačice u najmanjoj osnovnoj školi svi zapravo na platnom spisku Ministarstva prosvete, ne fakulteta, ne škole. Onda imamo situaciju da se na prosvetu troši mnogo novca, da prosvetni radnici s pravom nisu zadovoljni. Svake jeseni imamo, po pravilu džumbus na tom polju, da oni koje valja mnogo bolje platiti, nisu bolje plaćeni, a da opet ima onih koji su, lično mislim, previše plaćeni s obzirom na to koliko rade. Potreban je jedan sasvim drugačiji pristup, drugačija filozofija. Naravno, nije sada ni vreme ni mesto da o tome otvaramo raspravu. Odmah da kažem, ne treba tu tražiti neku novu rupu na saksiji, svi modeli finansiranja prosvete postoje razrađeni u mnogim zemljama širom sveta. To samo treba malo pogledati i primeniti. Konačno mora da se finansira student, đak, a ne da se finansira plata onoga ko tu radi. Tako će se usput na prirodan način razrešiti priča državne škole-privatne škole, državni univerzitet-privatni univerzitet i sve ostalo. Ali, to pričam i odmah da kažem, sadašnji predsednik Vlade je čuo tu priču dok je bio ministar finansija, čak je rekao da mu se sviđa, čuo je malo detaljniju priču, ali kao što vidim, ništa nije uradio. Konačno, ponoviću treći put, valjda će neko da razume, usvajaćemo, nadam se, za mesec dana budžet za sledeću godinu. Nemojte da se desi da Ministarstvo finansija od ponuđenih amandmana odbije sve. Tu vrstu nepameti nemojte ponavljati, tu vrstu osionosti nemojte ponavljati. Kada sam već pričao o prosveti, da završim i sa ocenama. Čuli smo iz usta predsednika Vlade kako on tvrdi da je Vlada zaslužila za prvih 100 dana čistu peticu. Potpuno se slažem. Kao profesor na univerzitetu ispitao sam oko 30.000 što istih, što različitih studenata, ima ovde jedna moja bivša studentkinja među poslanicima. Nažalost, dao sam 25.000 petica. Za neupućene samo da kažem da petica na univerzitetu nije prolazna ocena. Hvala.
Reč ima gospodin Slobodan Maraš, pa Aleksandar Pejčić, pa Marić, pa Krasić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se pre svega zbog toga što sam bio prisutan na Odboru za finansije kad smo raspravljali o ovom amandmanu. Gospodin Šami je bio ispred Odbora za prosvetu. Ovde može samo jedna zamerka da se stavi, a to je da je sa pogrešne stavke skinuto. Mislim da njegova briga obzirom da je profesor Šami i sam profesor, a i u prethodna dva mandata su predstavnici DSS bili ministri prosvete, te najbolje zna u kakvom stanju se nalazi prosveta, on je na najbolji mogući način hteo da skrene pažnju na to da mladi talenti zaista veoma mali iznos dobijaju. Nama je na Odboru za finansije gospodin Guzijan rekao nešto što nas je zaista i u kontekstu ove priče gospodina Šamija veoma iznenadilo. Znači, da se za mlade talente odvaja kroz Ministarstvo za omladinu i sport, pa je profesor Šami rekao ovu istu primedbu. Ljudi, onda, šta će nam više Ministarstvo prosvete. Mislim da je zaista suština da kroz Ministarstvo prosvete se odvajaju veća sredstva za mlade talente. Ovih 10 miliona kojih je predviđeno je zaista malo i mislim da bi u sledećem budžetu, odnosno budžetu za 2009. godinu, a i sistemski bi se moralo rešiti ovo pitanje, iz prostog razloga što ovih 78 miliona, koliko je predvideo profesor Šami, iznosi svega milion evra. Mislim da milion evra na 1000 talentovane dece je jako malo, ali mnogo više od ovih 10 miliona dinara. Zbog toga iako je skinuto sa aproprijacije koja nije dozvoljena, biću slobodan da u danu za glasanje podržim ovaj amandman, jer zaista mislim da je smislen i zaista mislim da ukazuje na to da sistemski mora da se reši ovo pitanje da se ne bi dešavalo i narednih godina... Gospodine Novakoviću, bi l' vi malo pritisnuli dugme. ...da najtalentovaniji mladi ljudi iz ove zemlje, talentovani po raznim osnovama, napuštaju ovu zemlju bez prave podrške od strane države. Još jednom naglašavam da je ovaj amandman sasvim na mestu i da u krajnjoj liniji, ako ga vladajuća većina ne prihvati, bilo bi dobro da u budućnosti odnosno od sledećeg budžeta da se pokuša sistemski rešiti ovo pitanje, da se mladi talenti smeste, odnosno budžet za njih smesti u Ministarstvo prosvete i da Ministarstvo prosvete preuzme punu odgovornost po ovom pitanju.
Za reč se javio gospodin Dušan Marić, po amandmanu.
Dame i gospodo, podržavam u potpunosti amandman gospodina Šamija, posebno u dijelu kojim se predviđa povećanje iznosa budžetskih sredstava koja se izdvajaju za mlade talente sa 10 miliona na 78 miliona dinara, s tim što smatram da ta sredstva treba namaći iz drugih stavki, a ne kroz smanjenje plata prosvetnim radnicima. Navešću tri moguća izvora iz kojih je moguće obezbediti ta sredstva. Prvi izvor je Ministarstvo odbrane. Predlogom rebalansa budžeta, stavkom naknada za štetu nanetu od strane državnih organa, predviđeno je izdvajanje od 740 miliona i 593 hiljade dinara. Znači, za štetu nanetu od strane Vojske Srbije. Ovo je da čovek ne poveruje. Šta ovo znači? Ovo znači da pojedinci iz Vojske Srbije, neodgovorni pojedinci, bukvalno svakog dana načine neku štetu koja državu Srbiju košta dva miliona dinara odnosno 25 hiljada evra. To konkretno znači da ti neodgovorni pojedinci dnevno unište jedan solidan stan od 50 kvadratnih metara negde u unutrašnjosti Srbije, gdje su cene stanova manje. Inače, 740 miliona je polovina sredstava koju Vojska Srbije godišnje izdvoji za popravku i održavanje svih sredstava koje vojska koristi, od aviona, kamiona, preko tenkova, do lakog pješadijskog naoružanja. Kad se ova cifra pogleda, onda se stvarno čovek zapita da li se vojska Srbije u ovom trenutku bavi nečim drugim osim nanošenjem štete koje posle toga država mora da plati. Poređenja radi, kadbi se članice NATO pakta, na koje se ministar Šutanovac i general Ponoš stalno pozivaju, kada bi se njihove vojske ponašale ovako neodgovorno, verujem da bi NATO pakt već pre nekoliko godina bankrotirao. Ako ovaj iznos štete koju načine pojedinci u Vojsci Srbije uporedite sa budžetom, pa taj budžet uporedite sa budžetom SAD, kada bi se pojedinci u američkoj vojsci tako neodgovorno ponašali, to bi budžet SAD godišnje koštalo neverovatnih 10 milijardi evra. Svakog dana slušamo jadikovke o tome kako nekoliko hiljada oficira i podoficira Vojske Srbije nemaju riješeno stambeno pitanje i to je objektivno prisutan problem, problem koji država mora da riješi ako hoćemo da imamo vojsku. Međutim, ovde imamo situaciju da pojedinci iz vojske, znači govorim o neodgovornim pojedincima, za godinu dana unište 365 stanova, za četiri godine to je 1.400 stanova. Poređenja radi, policija koja ima češće kontakte, svakodnevne kontakte sa građanima, prošle godine je načinila štetu u iznosu od 42 miliona 811 hiljada dinara, a to je 20 puta manje nego šteta koju je načinila vojska Srbije. Pošto smatram da je u pitanju nešto nedopustivo, da je u pitanju jedan klasičan kriminal, pljačkanje države, koristim ovu priliku da na osnovu člana 226. tražim informaciju od Ministarstva odbrane - koja je to šteta od 10 miliona evra koju su načinili pripadnici Vojske? Znači, konkretno, od slučaja do slučaja, ko je načinio tu štetu, ko je utvrdio iznos te štete i doneo presudu da ta šteta bude plaćena? Znači, tražim odgovor bukvalno po stavkama do poslednjeg dinara. Navešću još jedan primer, još jedno poređenje. Ovim predlogom rebalansa budžeta za Centar za razminiranje predviđeno je izdvajanje od 10 miliona i 63 hiljade dinara, 70 puta manje od štete koju neodgovorni pojedinci u vojsci nanesu državi. Vi znate da su pojedini dijelovi Srbije zasejani minama i kasetnim bombama i apsolutno je nedopustivo da se za tu namenu, za tu stavku izdvoji tako mali iznos od 10 miliona dinara. Sledeći primer je Kancelarija za saradnju sa Haškim tribunalom. Za ovu kancelariju, za njeno finansiranje, predviđeno je izdvajanje 53 miliona 405 hiljada dinara. Ovo je nešto više nego što se izdvaja za finansiranje svih srpskih organizacija u dijaspori. Prema nekim procijenama koje su u opticaju, u dijaspori se nalazi četiri miliona Srba, to je trećina srpskog naroda. Da li je normalno da za finansiranje saradnje sa jednom takvom institucijom kao što je Haški tribunal, koja već deset godina predstavlja perjanicu satanizacije i kažnjavanja srpskog naroda, da izdvojimo više sredstava nego za održavanje veza sa trećinom srpskog naroda. Treći primer je Vladina Kancelarija za saradnju s medijima. Za rad ove kancelarije predlogom ovog budžeta izdvojiće se 79 miliona dinara, što je milion evra. Poređenja radi, za finansiranje kabineta predsednika Republike izdvaja se 147 miliona. Za finansiranje kabineta predsednika Vlade izdvaja se 53 miliona, a za finansiranje kabineta prvog potpredsednika Vlade 17 miliona i 430 hiljada dinara. Znači, za rad Kancelarije za medije troši se više sredstava nego za rad kancelarije predsednika Vlade i za rad kancelarije prvog potpredsednika Vlade Srbije. Dakle, šefovi kancelarija imaju na raspolaganju više sredstava nego premijer Cvetković i Ivica Dačić zajedno. Meni, kao čoveku i kao novinaru, zaista nije jasno iz kog razloga se izdvaja milion evra za rad ove kancelarije, nije mi jasno čime se ova kancelarija bavi, koliko je ljudi u njoj zaposleno. Nemam ništa drugo na pameti, šta bi ova kancelarija mogla da radi, na šta da troši ovolika sredstva, osim da Vlada preko ove kancelarije plaća novine i novinare, da bi oni pisali afirmativno o rezultatima rada Vlade. Da bi obmanjivali građane Srbije. Ako je to u pitanju, ova kancelarija nije kancelarija za odnose s medijima, za odnose s javnošću, ovo je kancelarija za ulepšavanje stvarnosti u Srbiji. Iz tog razloga predlažem da ove tri stavke - Ministarstvo odbrane, Kancelarija za saradnju sa medijima i Kancelarija za saradnju sa Haškim tribunalom budu izvori iz kojih će se obezbediti onih 68 miliona dinara koje treba izdvojiti, dodatnih 68 miliona dinara za finansiranje mladih talenata u Srbiji.
Za reč se javio gospodin Zoran Krasić, izvolite, imate sedam i po minuta.
Ovaj amandman je dobra prilika da se kaže kako ova vlada ili ove demokratske vlade postupaju sa nečim što su mladi talenti. Nadarena deca od osnovne škole učestvuju na tim opštinskim, gradskim, regionalnim takmičenjima, osvajaju neke nagrade zato što su talentovani, a neki zbog toga što imaju nastavnike i profesore koji vole svoj posao i svoje slobodno vreme investiraju da ta deca postignu još bolje rezultate. To je jedna strana medalje. Ta deca moraju na neki način da budu i materijalno sagledana u okviru Ministarstva prosvete. Ona druga deca koja su nadarena za sport, treba da budu sagleda u okviru Ministarstva za omladinu i sport. Naravno da i oni nastavnici i profesori, koji postižu ili omogućavaju toj deci da njihov raskošan talenat i inteligencija dođu do izražaja, i oni na neki način treba da budu stimulisani, a ne sputavani. Imamo potpuno obrnuti pristup, da u nekim školama direktori škola sputavaju te profesore, čija deca ostvaruju najbolje rezultate na takmičenjima iz fizike, hemije. Konkretno znam jedan slučaj, vrlo uspešan profesor hemije, u svakoj generaciji ima nekoliko dobrih učenika iz oblasti hemije koji osvajaju sva najbolja, značajna priznanja u ovoj zemlji, a on čak nema ni hemijski kabinet, niti laboratoriju, nema ni najosnovnije uslove za rad i postiže izuzetne rezultate, i on i deca koju on uči. To mora nekako da se sagleda i materijalno u okviru Ministarstva obrazovanja. Međutim, više čujemo o Fondu za mlade talente - dr Zoran Đinđić, nego o Fondu za talente Republike Srbije. Za taj fond - dr Zoran Đinđić, nikakav problem nije da se obezbede sredstva, kao što nikakav problem nije da i oni koji su slabo talentovani po Bolonji dobiju diplomu i počnu da rade za stranu obaveštajnu službu. Znači, njima nije bio potreban raskošan talenat i inteligencija da savladaju gradivo, nego podobnost. Stvarno se postavlja pitanje da li postoji ta druga stepenica, kada neko u toku obrazovnog procesa pokaže uspeh da može i da nastavi sa tim poslom, da se zaposli, da krene da radi i da njegova sposobnost dođe do izražaja. Imamo prilike u novinama da pročitamo da veliki talenti, veliki potencijali, kada treba da se zaposle propadnu. Slično je i sa sportistima. Dok su u pionirskim, omladinskim selekcijama, oni postižu najbolje rezultate. Kada treba da pređu onu stepenicu, nestaju. Koji su sve to putevi koji odlučuju? Naravno da talenat, znanje, sposobnost treba da se nagradi. Država ima obavezu da ono što je talentovano, inteligentno, postiže natprosečne rezultate, da pomogne, da finansira, da bi to ostalo ovde, da bi rezultati toga ostali ovde, a ne preko Fulbrajta, Sonje Liht i nekih drugih, da to što je navodno uspešno ide u inostranstvo i robuje tamo u nekoj državi radeći. Jednostavno, sistem kvaliteta treba da se poboljša, da se ne bi desilo da svaka šuša može da bude uspešnija. Čuli smo pre nekoliko dana, neko je završio Pravni fakultet. Niti je bio talentovan, niti bilo šta drugo. Čim su čuli da je završio Pravni fakultet, on počeo da radi za Amerikance, iako nije uspešan. Znači, kod Amerikanaca i Engleza najneuspešniji mogu da rade i da uzimaju velike pare, jer uspešnost pokazuju u uništavanju Srbije i srpskog naroda, i to je pravilo. (Predsedavajući: Narodni poslanik Nikolić je izašao.) Mislim da je mnogo bolje da je Slavica došla sa mantilom. Sad da vam objasnim kako to ide sa nečim što se zove talenat. Da li znate da je Radovan Jelašić bio veliki talenat, mladi talenat. Onda ga je jedan tamo srpski kongres uzeo, finansirao, školovao i on je došao ovde i sad nam prodaje za svilu. Ima puno takvih ljudi. Bolje ova država da to finansira, i da obezbedi posao i da to ostane kod nas ovde, nego da ide u inostranstvo. Bolje da ta deca zarade pare i postanu ugledni građanii da to reklamiramo i da to bude naš brend, i u pogledu znanja i u pogledu sporta, mada o sportu imam neko drugo mišljenje, ali i u pogledu tog vrhunskog sporta. Ovako svaka šuša se namesti tamo u inostranstvu. Videli ste ovog što pobeže. On je postao ekspert sada. Za šta? Za rasturanje Srbije. Totalno je potčinjen američkim i engleskim interesima na Balkanu i sve gazi. Vidite, nije mogao da izdrži, pobeže. Znate zašto je pobegao? Zato što nema šta da odgovori. Kako da odgovori? Koji argument da upotrebi? Bio je mlad, bio je talentovan? Za šta je bio talentovan? Čim je postao slobodni radikal, postao je kancerogen. Radikali moraju da budu disciplinovani, od SRS narod ima koristi. Čim postanu slobodni, kancer. Dajte da finansira država mladu, talentovanu decu, koja može da napravi uspeh, da bi ostala ovde. Prva faza - pomoć da postignu najbolji rezultat tokom školovanja. Druga faza - da se odmah zaposle, jer se postavlja pitanje - zašto ocena u sistemu obrazovanja? Valjda onaj koji je završio sa 9,5 prosekom ne treba da čeka za posao. On je u tom obrazovnom sistemu pokazao da vredi. To je društvena verifikacija. Naravno, i onaj koji je završio sa 6,6 treba da se zaposli, ali ne može da radi isti posao kao i ovaj. Moguće da se tokom kasnijeg radnog veka obrne situacija, ali dajte da poštujemo ono što je sistem vrednosti. Zato treba odvojiti što veća sredstva i zato je gospodin Šami u pravu što je skrenuo pažnju, slažem se, možda sada ne može ništa da se promeni, ali je skrenuo pažnju da 2009. godine to uradimo. Manite te privatne fondove, nema ništa od njih. Slučajno znam neku decu koja su talentovana i uspešna, jer su bila s mojom decom u odeljenju i znam da do neke stepenice to ide, a od neke stepenice više ne ide. Država se odriče. Zašto se država odriče? Zbog političke podobnosti ili nepodobnosti. Izbacite to iz nauke, izbacite to iz rada, izbacite to iz radnog odnosa, svedite politiku na ovu skupštinu ovde i nigde više, i onda ćemo da rešimo sve probleme.
Zahvaljujem se i istovremeno izvinjavam gospodinu Krasiću, nisam primetio taj nepristojni gest koji vas je omeo u izlaganju, zbog toga sam dozvolio. Svakako, da sam primetio, verujte, postupio bih saglasno članu 106. i opomenuo narodnog poslanika Tomislava Nikolića. Još jednom vas molim da prihvatite moje izvinjenje, jer svakako nije dolično takvim gestovima i nije mesto u ovoj sali generalno, ne samo ovo pojedinačno. Hvala vam na razumevanju. Na član 7. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima gospodin Slobodan Maraš. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, član 7. koji je predviđen rebalansom budžeta dodaje posle člana 11. član 11a koji glasi: "Izuzetno, Vlada može da odluči o otpisu, odnosno o pretvaranju pojedinih dospelih potraživanja Republike Srbije nastalih po osnovu pozajmice iz budžeta Republike Srbije u kapital dužnika pravnog lica". Žao mi je što nije ovde ministarka, voleo bih da, ako bude u prilici, da nam objasni intenciju koja se iz ovoga nazire. Moj amandman glasi da se član 7. briše, jer smatram da se predloženim članom otvara mogućnost da država kroz neracionalno davanje pozajmice određenim subjektima i naknadno pretvaranje duga po tim pozajmicama u kapital dužnika još više umeša u privredne odnose i da se tako dodatno optereti intervencijama i vlasničkim obavezama u pravnim licima. Mislim da Srbija još uvek nema poseban propis o sistemu državne pomoći, pa bi ovaj član omogućio nastavak negativne prakse selektivnih intervencija prema određenim pravnim subjektima, koje se ne vrše uvek na transparentan način. Predlažem stoga da se ovaj član 7. briše. Obrazloženje koje sam dobio je da se amandman ne prihvata iz razloga što namera predlagača, dakle Vlade, nije da se meša u privredne odnose, kako je navedeno u obrazloženju amandmana, već da izuzetno u slučaju već postojećih potraživanja određenih pravnih subjekata, nastalih po osnovu datih pozajmica iz budžeta Republike Srbije, a za koje oceni da neće biti izmirene od strane dužnika, zaštiti svoja sredstva, tako što će pozajmicu iz budžeta Republike Srbije pretvoriti u svoje učešće u kapitalu dužnika. Po meni, suština ovog amandmana je da se brisanjem ovog člana izbije iz ruku oružje Vladi u određenim slučajevima. To su slučajevi kada sredstva koja su data pojedinim subjektima privrednim, u slučaju kada Vlada to proceni da neće moći biti izmirene te obaveze od strane privrednih subjekata, da onda to pretoči faktički u dug koji postoji prema Republici Srbiji, odnosno u svoj kapital. Smatramo da je na ovaj način, kada već ne postoji zakonska regulativa, omogućeno da se određeni privredni subjekti, a mimo očiju javnosti, odnosno bez transparentnosti, dovedu u položaj za koji smatramo da država ne može da preuzima na sebe. Smatramo da je Vlada ovde preterala, da je dala sebi prevelika ovlašćenja, pogotovo što, podvlačim, nije zakonom još regulisana ova oblast. Molim vas da ako možete ikako da prenesete gospođi Dragutinović bar da pojasni zbog čega ova intencija. Mi ćemo naravno saslušati sa zadovoljstvom njeno objašnjenje. Nadamo se i da će biti takvo da možemo da ga razumemo, mada čini nam se da se iza svega ovoga krije sasvim druga namera. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Dobrislav Prelić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 7, gde se posle reči "Vlada" dodaju reči "uz saglasnost Odbora za finansije Narodne skupštine Republike Srbije". Hteo bih samo da pročitam obrazloženje ne kompletno, već sam kraj Vladinog obrazloženja: "Vlada je nosilac izvršne vlasti u Republici Srbiji i u okviru svojih nadležnosti samostalna, te s obzirom na napred navedene propise, nema osnova da u izvršavanju budžeta donosi odluke uz saglasnost Odbora za finansije Narodne skupštine Republike Srbije". Činjenica je da sve odluke u Srbiji donosi jedan čovek i nije bilo potrebe da se uopšte ovakvo obrazloženje piše. Naime, podneo sam amandman na član 7. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu. U članu 7. posle reči "Vlada" dodaju se "uz saglasnost Odbora za finansije Narodne skupštine Republike Srbije". Jednostavno, u ovom članu se radi o tome da Vlada može, bez odobrenja Odbora za finansije, da donese odluku da se otpiše odnosno da se pretvore pojedina dospela potraživanja Republike Srbije nastalih po osnovu pozajmice iz budžeta Republike Srbije u kapital dužnika pravnog lica. U obrazloženju sam naveo da Vlada ovakve odluke treba da donosi isključivo uz saglasnost Odbora za finansije zbog adekvatne kontrole izvršne grane vlasti. Strašno je kako Vlada i vladajuća većina nemaju sluha niti odgovornosti prema strukturama vlasti koja je i danas ovakva kakva jeste, a već sutra može da se promeni, i šta onda? Onda vi danas, koji ne dajete nikakav značaj skupštinskim odborima, pa čak ni kada se radi o kapitalno vrednim odlukama koje treba da se donesu, vikaćete u sav glas kao opozicija: pa zar je moguće da se odluke Vlade ne kontrolišu ni kada su u pitanju kapitalno vredne odluke? Pretpostavljam da nećete prihvatiti ovaj amandman, iako nemate nijedan valjan razlog za to, jer za vas je jedino bitno da vam daju spisak kako da glasate, jer sami ne znate ni za čega treba da glasate, a za čega ne. Veliki deo poslanika vladajuće koalicije i ne prisustvuje sednicama Skupštine. Slepo obavljanje funkcije poslanika samo objašnjava i pokazuje građanima kakve su vaše namere većine i kakvo je vaše interesovanje za interese građana, u ovom slučaju da se zaštite moguće malverzacije ili pokrivanje nesavesnih ili nenamernih grešaka koje mogu da proisteknu, jer Vlada nema kontrolni organ i donosi odluke koje smatra da treba, ili odluke koje su u interesu stranaka i njihovih funkcionera. Vlada i vi koji činite skupštinsku većinu uporno radite na tome da se Skupština postavi u obrnut položaj u odnosu na Vladu. Umesto da Skupština, koja je izglasava i formira Vladu, kontroliše rad Vlade, vašim zakonima i neodgovornim ponašanjem poslanika skupštinske većine dozvoljavate da Vlada kontroliše i usmerava Skupštinu. Najgore u svemu ovome je to što se iza ovih namernih grešaka u predlogu i posle u izglasanom zakonu ostavlja prostor pojedincima ili grupi da pravi malverzacije ili da se pokriva opravdanjem da je Skupština svojim zakonima odobrila takav način i princip rada, pa onda niko nije kriv jer smo svi grešili. Gospodo, red je da građanima kažemo da nismo mi krivi kao celina, već vi kao vladajuća većina, i da ste vi proizvođači sve većeg broja mafija, neki svesno, a neki primerci nesvesno, jer ih vodi uskostranački interes i zaslepljeni su mržnjom prema opoziciji ili nekim opozicionim strankama. U ovom amandmanu se radi o pozajmici iz budžeta i ta pozajmica treba da se otpiše ili pretvori u kapital dužnika pravnog lica. Sama reč pozajmica govori da se ne radi o nekom redovnom protoku kapitala, a sama specifična situacija navodi na to da sve odluke donesene od strane samo jednog lica ili organa izvršne vlasti koji nemaju kontrolu mogu da se zloupotrebe. Praksa govori da gde god je bila pozajmica, bilo je i problema u realizaciji povraćaja ili načinu realizacije povraćaja, gde najčešće neka od strana ostaje oštećena i sama po sebi nameće potrebu da se bar još jedan organ upozna sa pozajmicom i odobri je ili ne. Dame i gospodo narodni poslanici, da vi i prihvatite ovaj amandman, tu vašim i našim mukama nije kraj. Ovim odborom, kao i nekim drugim odborima, predsedava ili su članovi tih odbora izvesni građani koji su svoju nemoralnost već dokazali. Ti građani sede u poslaničkim klupama, vode odbore i odlučuju o ovako vrednim pitanjima i značajnim pre svega za građane. Uostalom, radi se o kapitalu i o vrednostima čiji su vlasnici građani. Ti isti građani su dali poverenje listama političkih partija, a ne pojedincima. Vi ni tu činjenicu, koja je više nego jasna, nećete da prihvatite, jer nije u vašem uskostranačkom interesu, iako je protiv interesa građana Srbije. Sada o ovom i sličnim pitanjima, i da usvojite ovaj amandman, treba da odlučuje Jorgovanka Tabaković, građanka koja sedi neovlašćeno u poslaničkoj klupi i predsednik je Odbora za finansije. Naravno, mi smo je predložili na to mesto, ali u vreme kada nismo znali da ima sklonosti da otima tuđe stvari i da ne kažem krade mandate i ko zna šta još. Mi sada želimo po principu po kom smo je postavili na to mesto da joj uskratimo pravo da dalje nanosi štetu građanima Srbije, a vi skupštinska većina to ne dozvoljavate, jer očekujete od nemoralnih osoba da za vas odrade još koji prljavi posao. Da nije tako, vi bi prihvatili činjenicu da je ta grupa građana postavljena na mesta poslanika i u skupštinskim odborima odlukom stranačkih organa koji predstavljaju listu koja je dobila 78 mandata, i da ti isti ovlašćeni poslanici te iste stranke, posle krađe i ustupanja od politike za koju je veliki broj građana glasao, ne žele više da vide te građane u parlamentu. Posle svega što sam naveo, ne znam kako vi sebe nazivate demokratama i kakav put u Evropu očekujete, kada sve principe i načela demokratije tumačite kako vama trenutno odgovara. Zar mislite da je demokratija vladavina sile većine nad manjinom ili vladavina potrebe nad pravom? Prosto neverovatno. Šta će vama budžet, rebalansi, zakoni i ostale formalnosti, kada ih ne sprovodite i ne poštujete? Recite otvoreno građanima - dali ste nam da vladamo, sad trpite i gledajte, i nadajte se da će narod to što duže trpi, da se ne digne kuka i motika i da revolucijom ne skinu vas sa vlasti, i vašu tiraniju. Znam da će većina glasati i za ovaj i za ostale amandmane i zakone onako kako kaže vaš vrhovni komandant, ali vas upozoravam da se narod ućutao, a to nije nimalo dobra vest za vas. Ko malo poznaje narav srpskog naroda zna šta sledi kada se srpski narod ućuti. Da vam nisam u koži. Mislim da je opozicija, podnošenjem 84 amandmana, jasno dala do znanja našoj javnosti koliko je ovaj rebalans budžeta loš. Siguran sam da u ovoj raspravi, kojom pre svega u zadnja dva dana dovodite do jednog očaja i građane i poslanike radom do posle 12 časova, ali to nije nikakav problem. Narodni poslanici i opozicija, a posebno SRS, spremni su da rade i po 24 sata, jer je to pre svega naša obaveza prema građanima. Isto je tako sigurno da je jasno i način na koji ste prihvatili amandman grupe manjina. Nemamo ništa protiv, ali je više nego očigledno da oni imaju argumente za Borisa Tadića. Sve ovo što se dešava u Srbiji sa Kosovom i Metohijom, pogotovo posle izjave Borisa Tadića da je Euleks prihvatljiv, sve ovo što se sprema u Vojvodini, jasno daje do znanja da Boris Tadić želi da dovede Srbiju u okvire Beogradskog pašaluka. Doći će vreme kada će se on i Đilas poduhvatiti za vrat oko vlasti u Beogradu. Istorija je, dame i gospodo, čudo. Bićete upisani crnim slovima u istoriju Srbije. Samo nastavite ovako, ali se bojim da će čak i sledeća godina, kada prof. dr Vojislav Šešelj bude izašao, gde će sa SRS biti poslednji stub odbrane Srbije, biti kasno jer ste mnoge stvari već odradili za Vašington i Brisel. Hvala.
Reč ima gospodin Momir Marković. Vreme je četiri i po minuta još.
Mogu da razumem donekle, dame i gospodo narodni poslanici, što Vlada ne prihvata da Odbor za finansije Narodne skupštine bude kontrolor, da tako kažem, u ispunjavanju uzansi člana 7. ovog Predloga zakona. Ne verujem, a ne veruje ni Srbija onome ko vodi ovaj odbor. To je neko ko je dokazao u praksi da je sposoban da otme nešto što mu ne pripada, da otme tuđi mandat, neko ko je sposoban da pilićari po Srbiji, neko ko je sposoban, mislim na celu grupu, da pravi burleske po Hrtkovcima, planirajući kao da od toga napravi politički skandal. Neko ko je sposoban da ovog trenutka izjavi da će sanaderizovati, kako reče, Srbiju – da vas podsetim, Sanader je predsednik HDZ, pa to prevedeno znači da će bukvalno Srbi u Srbiji živeti kao i Srbi u Hrvatskoj pod HDZ-om – neko ko je sposoban i spreman da se zarad ličnih interesa ili zarad pokrivanja dosadašnjih prljavština odrekne Srba na teritoriji Republike Hrvatske, neko ko je sposoban da ideologiju koju je 18 godina gradio bukvalno baci pod noge, naravno da mu ni ja ne bih verovao. Međutim, ne radi se samo o predsedniku Odbora za finansije, radi se o Odboru za finansije čiji su predstavnici narodni poslanici izabrani odavde. Predsednik Odbora za finansije će, ako bog da zdravlja i vama gospodo malo pameti, vrlo brzo biti zamenjen. Skupština kao zakonodavna vlast je ipak malo ravnopravnija od ostale dve grane vlasti, prema tome ne vidim razlog zašto Odbor za finansije ne bi davao saglasnost na ovakvu gimnastiku Vlade. U članu 7, na koji je podneo amandman narodni poslanik Prelić, kaže: ''Izuzetno, Vlada može odlučiti o otpisu, odnosno pretvaranju pojedinih dospelih potraživanja Republike Srbije nastalih po osnovu pozajmica iz budžeta Republike Srbije u kapital dužnika.'' Radi se o dve stvari, Vlada može odlučiti da otpiše dugovanja koja je dala nekome, sredstva koja je dala nekome, neko ne može da vrati, Vlada može po ovom članu da otpiše. Drugi deo je da Vlada može imovinu tog dužnika da prisvoji, odnosno da pripiše sebi. U prvom slučaju će se raditi o prijateljima, o prijateljima ministara, o prijateljima prijatelja prijatelja ministara, o prijateljima prijatelja prijatelja ministara, jer se zna da novac nema boju, nema miris, može da bude malo žućkast, ali to nema veze. U drugom slučaju će se raditi o nekome koga su privredne prilike koje su u Srbiji nastale zahvaljujući upravo ovoj vladi, ušao u kreditni odnos, zadužio se kod države, nije mogao da vrati, e ako nije "žuti", ako nije prijatelj prijateljevog prijatelja, ostaće bez imovine. Zanima me, gospodo iz vladajuće koalicije, na čiju ste se ovo imovinu nameračili? Istovremeno me zanima kome ćete od ovih koji su dužnici države otpisivati? Zbog toga se vi bojite da imate kontrolora, makar i u licu Odbora za finansije Narodne skupštine. Zbog toga se bojite da će ovde na Skupštini da ispliva kompletna gimnastika koju ste pripremili, i za jedan i za drugi slučaj. Iza ovog člana se krije mnogo štošta i mislim da bi amandman narodnog poslanika Prelića trebalo prihvatiti.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima gospodin Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 8. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije, koji glasi: U članu 8. stav 1. posle reči "donosi Vlada" dodaju se reči "uz saglasnost Odbora za finansije Narodne skupštine Republike Srbije". Obrazloženjem koje je dala Vlada Republike Srbije samo se dokazuje koliko je, navodno, ono što radi Vlada transparentno, dostupno javnosti i narodnim poslanicima. Sazna se tek kasnije šta su radili kada se potroše sredstva koja su namenska, a nenamenski se potroše. Budžetom se preraspodeljuju, najprostije rečeno, narodne pare, milijarde i milijarde dinara. Skupština daje Vladi, većinom glasova, zeleno svetlo da ih troši onako kako je Vlada i predložila. Kako je Vlada predložila i kako su to predlagale vlade unazad nekoliko godina, vidi se po haosu koji vlada u Srbiji u svim sferama života. Kada smo mi, poslanici, dobili zvanični završni izveštaj o utrošku budžetskih sredstava? Koliko znam, nikada. Ko je odgovarao za nenamensko trošenje para? Niko. Kada bi građani mogli da čuju na šta se sve bacaju pare u Srbiji, naravno, zahvaljujući ovakvoj vladi, da nije narodnih poslanika, ali ne onih iz vlasti, već poslanika opozicije? Kada bi građani čuli za opredeljena sredstva za navodna skijališta na Staroj planini u visini od dve i po milijarde dinara, po želji Mlađana Dinkića? Kada bi građani znali da su narodne pare trošili na iće i piće, službena putovanja, cele ministarske svite su išle na olimpijade, univerzijade, na svetska prvenstva, evropska prvenstva, o narodnom trošku? Kada bi građani znali da su narodne pare trošene na fikuse, skupe kao da su doneti sa druge planete, na luksuzni kancelarijski nameštaj, na udomljavanje porodičnih dinastija na relaciji otac-sin, vladamo Srbijom, vladamo Beogradom? Kako bi građani znali da se nekoliko puta uzima zajam od stranih banaka za isti most, za već izgrađene deonice, za ulepšavanje fasada ministarskih zdanja, da nije narodnih poslanika i da nije skupštinskih odbora? Trebalo bi da nabrajam do ujutru gde se sve pare nepotrebno odlivaju, ali to nikoga u ovoj Vladi Republike Srbije neće da potrese, a i što bi kada imaju tu većinu od 126 poslanika, plus - minus pet, ali zbog tih plus - minus pet, tu su i plus 20 nekadašnjih narodnih poslanika. Zato Vlada u obrazloženju kaže da nema osnova da u izvršavanju budžeta donosi odluke uz saglasnost Odbora za finansije. Što se tiče samog Odbora za finansije, dobro se zna da mesto predsednika tog odbora pripada SRS. Ovo što se do sada tolerisalo od strane skupštinske većine predstavlja sumrak parlamentarizma u Srbiji. Budžet je stub države i upravo zbog toga skupštinski odbor bi, zbog značaja samog budžeta, trebalo da ima neki udeo u daljoj preraspodeli budžetskih sredstava, makar kroz vid kontrole. Čuli smo ovde tokom nekoliko proteklih dana rasprave kako ministri, pod stavkom: usluge po ugovoru ili specijalizovane usluge, krčme narodne pare i šakom i kapom. Šta se dešava posle toga? Jednostavno, ništa, niko ne odgovara, svi ostaju na svojim funkcijama i mogu da ih prozivaju i narodni poslanici i celokupna javnost u Srbiji, jednostavno, ništa se neće promeniti. Samo u 2008. godini izdaće se garancije Republike Srbije za zajam u visini od preko jedne milijarde evra. Sledeće 2009. godine, opet će isto: krediti, zajmovi za mostove, podvožnjake, obilaznice itd, a ministar će govoriti da to nije ništa, da je to sveukupno 150 ili 200 miliona evra. Samo je problem što se takve tačke dnevnog reda nađu pred poslanicima nekoliko puta u toku godine i stotina po stotina, dođe se do milijardu evra. Najgore je što se tim novcem popunjavaju druge rupe u resoru ili čak u drugim resorima, koje nemaju nikakve veze ni sa putevima, ni sa bolnicama, ni sa železnicom. Zato se Vlada trudi da beži i od Skupštine i od skupštinskih odbora, jer se tu polažu računi. Nažalost, istine koje se otkriju sa skupštinske govornice o nenamenskom trošenju, i čak zloupotrebi budžetskih sredstava, ostaju bez sudske završnice i tako se to godinama provlači. Upravo bi prihvatanje ovog amandmana bio jasan signal da Vlada zaista želi transparentnost, da Vlada zaista želi da stane na put samovolji pojedinaca u svojim redovima, koji smatraju da u svojim feudima mogu da krčme narodne pare kako im se prohte. Hoće li Mlađan Dinkić, ministar u Vladi Republike Srbije, izaći sada pred građane Republike Srbije i da im kaže da ih je prevario obećavajući 1.000 evra od besplatnih akcija? Gde god da odemo građani nas pitaju kada će dobiti tih 1.000 evra. Neka im to sada objasni ova vlada i njihov ministar Mlađan Dinkić, a vi građani Srbije pogledajte današnje novine i računicu po kojoj možete očekivati jedva nekih dvadesetak evra. Sada je valjda jasno da ste prevareni, da su vas lažnim obećanjima od 1.000 evra naveli da glasate za Borisa Tadića i njegovu listu. Jedina dobra stvar u ovoj prevari je činjenica da su se makar mnogi građani koji su imali nevažeće lične karte rastrčali da vade nove lične karte kako bi mogli da upišu te akcije. I samo im ime kaže kakve su - besplatne, jer skoro ništa neće ni vredeti.
Za reč se javio gospodin Srboljub Živanović i ima reč. Preostalo vreme je sedam i po minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što i sami vidite iz izlaganja mojih kolega bilo je potrebno, kao što sam to istakao za ovom govornicom, da Revizorska institucija, koju je trebalo da formira ili da predloži Skupština, da izvrši reviziju prethodnog budžeta, odnosno da izvrši njegovu kontrolu, da se vidi gde su potrošena sredstva, od HTZ zaštite do krupnih investicija. To je hteo amandmanom gospodin, moj stranački kolega, Ilić da to uradi Odbor za finansije. Kao što ste i sami videli, odbili ste ovaj amandman baš zbog toga što ga je predložila SRS, odnosno zato što ne želite da vaš rad, koji ste isticali od 2000. godine naovamo, bude transparentan. Pogledajte, od predizborne kampanje, od imitiranja onih kao što se to vrši na zapadu, od vike, dreke, vrištanja, videli ste zapomaganja, glasajte nas, mi smo budućnost, mi smo za Evropu, mi smo ti koji ćemo vam pomoći da sve vaše muke prebrodite. Nemojte zaboraviti, bilo je i onih koji su imitirali pokojnog Josipa Broza, tako što su se vozili u traktorima, ali samo je zaboravio za tompus i bio bi original kopija Josipa Broza. Dame i gospodo, kada pogledate sve ono u ovom periodu kako ste građane Srbije prevarili. Prevarili ste one koje niste smeli da prevarite, a to je mladost Srbije. Obećavali ste studentima šengen vize, obećavali ste im bolje uslove studiranja, obećavali ste i veći studentski standard, obećavali ste im bolje uslove prilikom upisa. Šta se u stvari desilo? Desilo se da ste ih samo hteli navući da glasaju za vas, a posle toga vi ste im okrenuli leđa. Prevarili ste onog mučenog seljaka, obećavali mu subvencije, naročito u proleće, u martu kad nije imao čime da kupi repromaterijal. Dali ste mu neku crkavicu po hektaru, a on prevaren, kao i uvke, dajder da poseje, dajde da vas nahrani, i da nas nahrani i da omogući da možemo ovde lepo da sedimo i da primamo lepe plate. To je učinio veseli seljak koga ste prevarili. Prevarili ste ga jer ste mu obećavali da će svoj proizvod izvoziti u EU. Zbog čega sada niste dozvolili da se šećerna repa izvozi van granica Srbije? Nećete da povećate cenu otkupa šećerne repe, ali nećete ni da dozvolite da se šećerna repa i kukuruz izvozi van granica. Ako pogledate dalje, obećali ste pola miliona da ćete zaposliti radnika. Gde da ih zaposlite kad je sve propalo, sve ste uništili. Dokle to vaše laganje i dokle ta vaša prevara. Videli ste i ovde ljude koji su pokušali da izmanipulišu, da prikažu kako je SRS bankrotirala. SRS ne može nikada da bankrotira, jer je ona u našim srcima. Onaj ko je to izjavljivao da je bankrotirala SRS, mi smo ga finansirali, lično mogu da kažem ja sam ga finansirao, da bi danas rekao ili da bi danas istakao, ili da bi u novinama pričao kako je SRS bankrotirala. Ili ovaj drugi, otpad broj dva, koji kaže da se priprema na njega atentat. Priprema se da ide u Hrvatsku. Kako ste mogli i vi i on da zaboravite srpsku krv koja je prosuta po hrvatskim drumovima tada kada su bombardovali nedužne zbegove u "Bljesku" i "Oluji". Hrvatski domoljubi su oprali tu srpsku krv sa hrvatskim deterdžentom, ali i dalje se oseća miris srpske krvi. Zaboravio je taj lažni patriota, zaboravio je te izbegle, prognane Srbe, a sada hoće da im se približi, jer mu treba glas. Treba mu da glasaju za njegovu lažnu stranku, koja je stvorena na laži, prevarama i otimačinama. To je u stvari obraz onih koji su napustili zadnji bedem srpstva – SRS. SRS koju je stvorio i koju danas brani prof. dr Vojislav Šešelj. Hvala.
Hvala vama. Po amandmanu za reč se javio gospodin Slobodan Maraš. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, situaciju u kojoj se nalazi država pokušali smo i kroz amandmane da pokažemo. U priči u kojoj smo obrazlagali svoje amandmane pokušali smo da kažemo da trenutno nam se čini da državni organi koji bi najviše morali da vode računa, a to su Vlada i parlament, moraju da rade mnogo angažovanije i mnogo bolje da pokušamo povodom ekonomske krize, koja je zahvatila gotovo čitav svet i koja počinje da drma našu zemlju, uradimo ono što je najbolje moguće. Zbog toga LDP je donela program mera kao dogovor za budućnost, odnosno 100 dana rada ovog parlamenta za Evropu. Smatramo da parlament ima posebnu odgovornost i da umesto neprestanih, kao što smo svedoci bili prethodnih dana, iscrpljivanja i neefikasnog rada parlamenta, predložimo čvrst politički dogovor parlamentarnih stranaka oko poslova koje treba hitno obaviti u atmosferi u kojoj će se to uraditi. Svi šefovi poslaničkih grupa i predsednica Skupštine će dobiti ovaj program mera koji LDP predlaže. Nadamo se da će biti saglasnosti, jer umnogome zavisi od parlamenta. U parlamentu moramo istovremeno da radimo i na usvajanju predloženih mera za ublažavanje ekonomske i finansijske krize, ali isto tako i za ubrzavanje evropskih integracija. Po nama, dogovor moramo da postignemo odmah. To je dogovor koji mora u narednih 100 dana da donese neki boljitak i smatramo da najvažniji poslovi Skupštine u 2009. godini su sledeći: dogovor oko hitnog usvajanja predloženog paketa ekonomskih mera... mogu da se nadvikujem s gospodinom Todorovićem, gospodine Todoroviću, stvarno otkada sam došao ovde nadvikujem se s vama, nemojte pogrešno shvatiti, govorite jako glasno, ako nije problem. (Predsedavajući: Molim vas, samo malo tiše da saslušamo govornika.) Znači, najvažniji poslovi u 2009. godini su: dogovor oko hitnog usvajanja predloženog paketa ekonomskih mera za ublažavanje krize, smanjenje javne potrošnje, očuvanje standarda građana i zaštita privrede. Drugi i hitan plan je usvajanje zakona o harmonizacija domaćeg zakonodavstva sa standardima EU. Po nama, redosled poteza bi trebalo da bude sledeći: održavanje posebne sednice posvećene krizi u ekonomiji, blokadi evropskih integracija, usvajanju predloženih ekonomskih mera, dogovor o principima novog budžeta, smanjenju javne potrošnje, kontroli deficita i merama državne štednje. Usvajanje izmenjenog Poslovnika Narodne skupštine, koji će omogućiti ubrzano usvajanje evropskih zakona i olakšanu proceduru parlamenta za one zakone oko kojih je postignuta saglasnost šefova poslaničkih grupa, i dogovor sa Vladom oko godišnjeg plana predlaganja i usvajanja evropskih zakona u 2009. godini. Konkretno, protiv krize mislimo da se može boriti na nekoliko načina.Mi smatramo da je jedan od najvažnijih pravičnost za razvoj, što može da se postigne snižavanjem pojedinih poreza. Mi predlažemo snižavanje akciza u oblasti trgovine energentima, snižavanje stope PDV-a u kompletnom sektoru energetike, snižavanje poreskih opterećenja u oblasti građevinske industrije, snižavanje taksi i administrativnih troškova u oblasti građevinske industrije, snižavanje poreza u oblasti poljoprivrede, snižavanje poreskih stopa poreza na zarade. Sve su ovo mere koje bi umnogome pojačale ovde investicije i rasteretile građane. Takođe, hitne strateške mere u ekonomskoj politici i planiranju budžeta za 2009. godinu. Zaista mora da postoji dogovor i po nama mora da postoji čvrsta mera Vlade, odnosno silne mere Vlade koje bi morale da dovedu do toga da ciljana inflacija u narednim godinama bude 2%. Takođe mislimo da je jako važno zamrzavanje plata u javnom sektoru, snižavanje referentne kamatne stope i oslobađanje zarobljenih sredstava iz obaveznih rezervi i podsticanje njihovog plasmana u privredu. Zaključenje aranžmana sa MMF-om. Smatramo da je veoma važno oporezivanje privilegovanih delatnosti. "Robin Hud zakoni" u Srbiji da budu, a to podrazumeva povećanje poreza na dobit kompanija sa 10 na 25% onih kompanija koje se bave visokoprofitnim poslovima vezanim za naftu, gas i njihove derivate. Povećanje poreske stope za usklađene dividende i druga primanja po osnovu udela u vlasništvu sa 20 na najmanje 35%. Radikalno povećanje rudne rente sa dosadašnjih 3% na 30%, preispitivanje i ukidanje poreskih podsticaja u tim oblastima, kao i povećanje poreza na dobit kompanija koje imaju monopolski ili dominantan položaj, i to sa 10 na 20%. Ovo je, ponavljam još jednom, naš predlog programa mera da napravimo zajednički dogovor za budućnost. Šefovi poslaničkih grupa će dobiti ovo, dobiće predsednica parlamenta Slavica Đukić-Dejanović. Nadam se da će biti pre svega dogovor oko toga da se održi sednica koja će biti posvećena ekonomskoj krizi koja zahvata našu zemlju i da ćemo zajednički doći do mera koje će na najbolji mogući način uspeti da sačuvaju i stabilnost države, i uspeti da omogući građanima da se, u ovom teškom vremenu koje dolazi, izbore sa svim izazovima ove ekonomske krize koja će nas zahvatiti. Hvala.
Hvala vama. Za reč se javila gospođa Milica Vojić-Marković. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, javljam se po Poslovniku na osnovu članova 225. i 226. Jako mi je žao što nema gospođe ministarke koju sam čekala u toku prepodneva da postavim ovo pitanje, zato što mislim da je ona prava adresa da odgovori. Moram da vam kažemda mi je kao poslaniku iz Valjeva sindikat pivare, Valjevske pivare AD, poslao nekoliko urgentnih pisama na koja ne mogu da se oglušim i volela bih da javno, sa ove govornice, obrazložim o čemu se radi. Naime, Poreska uprava, Regionalni centar Beograd, filijala Valjevo je uputila rešenje Pivari, obaveštavajući je da je za 7. novembar ove godine zakazana prodaja celokupne imovine ovog preduzeća radi namirenja obaveza po osnovu javnog duga. Sve se to dešava u momentu, samo da podsetim, kada smo mi kao poslanici ovde razgovarali o zakonu o otpisu kamata na dospele obaveze po osnovu određenih poreza i doprinosa za obavezno socijalno osiguranje i zakonu o mirovanju i otpisu duga na osnovu doprinosa za obavezno zdravstveno osiguranje. Znači, prosto u momentu kada bi možda i danas trebalo da glasamo o tim predlozima, dešava se da poreska uprava raspisuje prodaju imovine ovog preduzeća. Moram samo da kažem još nekoliko informacija. Pre pet godina Pivara je privatizovana, kupci su bili Konzorcijum iz Beograda, tri pravna lica, Atlas banka, Kopaonik osiguranje i Ekspres Gradina. Dakle, dug koji se ovde pominje je negde oko 400 miliona, a sve ostalo do šest stotina miliona su praktično kamate koje su nastale na osnovu ove glavnice. Poreska uprava je nezakonito odlučila da pokrene ovu prodaju, pre svega iz više razloga, jedan od njih da su zaobišli mogućnost stečaja, zatim da su odlučili da prodaju celokupnu imovinu, a ne samo deo imovine. I ono što je takođe nezakonito je da im nisu dali zakonski žalbeni rok od mesec dana, nego su skratili taj rok do nekoliko dana. Uz to, Poreska uprava je sebe proglasila privilegovanim poveriocem, ne uvažavajući činjenicu da 240 radnika treba da ode na ulicu. Ono što je takođe zanimljivo jeste da praktično tih 240 radnika, koji otprilike u proseku imaju svi preko 20 godina radnog staža, treba da odu na ulicu, u momentu kada ova kriza ulazi u našu zemlju i kada oni sigurno i po godinama staža neće naći novo mesto. A to znači da će biti na teretu državnih fondova, jer ako izračunate da 240 radnika puta devet hiljada, koliko im daje državni fond, to znači da će država u periodu od samo jednog meseca ostati bez četiri miliona. Je l' tako? Ono što je suština mogu pitanja jeste: zašto žuri poreska uprava, zašto krši zakone i propise koje je ova država donela? Volela bih da ministar proveri ove informacije, zaustavi ovu prodaju i vidimo šta možemo da uradimo sa Pivarom AD Valjevo, zato što je jako važno da 240 radnika ne ostane na ulici, u gradu u kome je nezaposlenost izuzetno visoka, u gradu koji ima probleme sa mnogim stvarima, ali i čiji je prosečan ličnih dohodak daleko ispod proseka Srbije. Hvala.
Hvala i vama. Na član 9. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite.
Dame i gospodo, podneo sam amandman na član 9. Predloga zakona o rebalansu, koji glasi, da vas podsetim: ''U ukupan iznos sredstava, utvrđen ovim zakonom, uračunata su i sredstva stavljena na raspolaganje direktnim i indirektnim korisnicima budžetskih sredstava, saglasno Zakonu o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu.'' Ovim amandmanom tražio sam da se član 9. briše, iz prostog razloga što se u stvari u prethodnim članovima, pre ovoga, tačno vidi i jasno je vidljivo koja su to sredstva predviđena za direktne i indirektne korisnike, tako da je nepotrebno da ovaj član 9. postoji, jer je on, u stvari, suvišan. Fokusiraću se malo na obrazloženje Vlade, koje kaže u prvom delu - da se budžet donosi za period od jedne fiskalne godine i da ta jedna fiskalna godina traje u periodu od 1. januara do 31. decembra te kalendarske godine. Bez zle namere ikakve, ova rečenica uči se u srednjoj ekonomskoj školi. Međutim, nije suština sad ni to, već da u stvari ovo što je Vlada dala kao prvi deo obrazloženja nema apsolutno nikakve veze sa amandmanom. To podseća malo na onu srpsku pošalicu, da banalizujem stvari, "Dobar dan, baba, berem buraniju"; jedno s drugim apsolutno nema veze nikakve. Drugi deo obrazloženja kaže - u članu 5. Zakona o budžetskom sistemu utvrđeno je da korisnici budžetskih sredstava mogu stvarati obavezedo iznosa utvrđenih za pojedinačnu namenu u budžetu, odnosno do iznosa aproprijacija utvrđenih u okviru programa. I ovo je jedna normalno od abeceda budžeta. I sve je ovo tačno, niko ovo ne spori, ali ni ovo nema nikakve veze sa amandmanom. Tako da, faktički, ovo obrazloženje apsolutno nema nikakve veze, nema smisla. Međutim, mnoge stvari u ovom predlogu rebalansa budžeta zaista nemaju nikakvog smisla. Mogu li građani Srbije da poveruju da ste vi socijalno odgovorna Vlada kada ne usvajate amandman da se poveća iznos sredstava koji se dodeljuju Savetu za borbu protiv korupcije, a istovremeno u drugom zakonu usvajate član da se počiniocu krivičnog dela ostavlja imovina koju je on ukrao faktički krivičnim delom. Još mu se sugeriše da tu imovinu čuva sa pažnjom dobrog domaćina. Zaista nema veze jedno sa drugim. Dalje, mogu li građani Srbije da vam poveruju da ste socijalno odgovorna Vlada kada ne usvajate amandman da se poveća iznos naknade za socijalnu zaštitu, a istovremeno u jednom drugom zakonu ostavljate odredbu da ostavljate počiniocu krivičnog dela određenu imovinu ako on nema dovoljno sredstava da se izdržava. Baš nas briga da li on ima dovoljno sredstava da se izdržava, jer je on tu imovinu stekao krivičnim delom. Dalje, mogu li građani Srbije da vam poveruju da ste socijalno odgovorna Vlada kada ne usvajate amandman da se smanji rashod za plate kabineta potpredsednika Vlade, a takođe ne usvajate još jedan amandman - da se smanje rashodi namenjeni za troškove putovanja u okviru Generalnog sekretarijata. Ali, zato ostavljate predviđena sredstva koja su namenjena Kancelariji za saradnju s medijima. Znate vi dobro šta su mediji, znate vi vrlo dobro da su mediji bogovi i rata i mira, i zbog toga im upravo i ostavljate sva ova predviđena sredstva. Isto tako je bilo dok vam je trebala Narodna kancelarija, koja je u stvari bila regrutni centar, pravi regrutni centar za regrutovanje kadrova DS. Iz tog regrutnog centra postao je gradonačelnik Beograda. Kada je Narodna kancelarija završila tu svoju misiju, evo u poslednje vreme ne čujemo ništa o Narodnoj kancelariji, da li živi, da li radi, šta radi, apsolutno se ne pominje u javnosti. Budžet je jedan venski sistem svake društvene zajednice, bila to država, pokrajina ili grad. Punjenje i trošenje budžeta predstavlja u stvari najosetljiviji segment u funkcionisanju kako ekonomskom, tako i politikom jedne društvene zajednice. Međutim, čim se iz ove ekonomske klasifikacije vidi onaj segment koji kaže - sredstva namenjena za troškove po ugovoru o uslugama, to me nekako apsolutno podseća na neke mogućnosti za zloupotrebu. Kako je to i zašto, reći ću vam samo na jednom primeru. U jednoj varijaciji za trošenje budžeta, radi se o jednom budžetskom korisniku, a to je Turistička organizacija. Ta turistička organizacija zaključila je ugovor o poslovnoj saradnji, zamislite s kim, sa samostalnom zanatskom radnjom da joj vrši marketinške usluge; samostalna zanatska radnja da vrši marketinške usluge turističkoj organizaciji? Evo, to je taj ugovor. Sve bi to bilo dobro da u stvari ovaj ugovor nije i realizovan. Samostalna zanatska radnja, da kažem da je to kovačka radnja, kovačke radnje su se vrlo ispraksovale i one rade fino te marketinške usluge, uradila je marketinške usluge fino za tu turističku organizaciju, pa je to naplatila. Evo ovde fakture, naplatila je 100.000 dinara za te marketinške usluge. Kovač zna kako se rade marketinške usluge, Kovač je doveo našeg proslavljenog Boru Dugića na tu manifestaciju, uradio još neke stvari i naplatio za to 100.000 dinara. Da li treba da vas podsetim da je ovaj ugovor napisala jedna vrla pravnica iz žutog preduzeća. To je način kako se koriste i kako se troše budžetska sredstva poreskih obveznika. To je jedan od načina. Ko će od građana Srbije da vam poveruje još da, kada niste smanjili sredstva koja su namenjena za izgradnju, modernizaciju i infrastrukturno opremanje ski centara, sredstva koja forsira uporno onaj ko je obećao građanima Srbije 1.000 evra besplatnih akcija, a od toga nema ništa. Mnogi od tih pet miliona građana su socijalni slučajevi. Mnogi od tih pet miliona građana su ojađeni, bez posla, obespravljeni. Mnogi od tih pet miliona građana Srbije svojoj deci ne mogu da priušte u dnevnom obroku niti jedan komad mesa. Mnogi od ovih pet miliona građana su u stvari oni ljudi koji su velikim delom glasali za vlast, glasali da sedite tamo gde sada sedite. Međutim, imam utisak da oni polako već nalaze načina da ovu svoju grešku isprave u sledećim izborima. Dalje, da li je odgovorna Vlada ona koja samo u jednom danu dopusti da bez posla u Tehničko-remontnom zavodu u Čačku ostane 400 radnika, bez obrazloženja, bez mogućnosti za žalbu i bez mogućnosti da više uđu u svoju firmu u kojoj su proveli preko 30 godina. Oni su svoja rešenja o otkazu morali da uzmu na portirnici, na kapiji preduzeća. Nisu čak mogli ni da uđu da bi uzeli rešenja o otkazu. A to su isti oni radnici koji su za vreme bombardovanja išli na svoje radne zadatke, koji su išli na KiM i svuda po Srbiji i pod kišom bombi radili te svoje radne obaveze i zadatke časno i pošteno. Oni više ne valjaju ovoj državi, oni više ne valjaju ovoj Vladi i ona se prema njima tako ponela. A samo 15 dana pre ovoga neki radnici, koji su bili na samo mesec dana pred redovnom penzijom, dobili su otpremninu od 780.000 dinara i otišli na biro, a napominjem bili su mesec dana pred sticanjem uslova za redovnu penziju. Međutim, za njih se lično zainteresovao ministar odbrane gospodin Šutanovac. Da li je u stvari sve ovo demonstracija izjave pomenutog gospodina Šutanovca koji je skoro, pre nekoliko dana, izjavio: "Opozicija u Srbiji nikada nije bila slabija i manje kvalitetna. Zato ne očekujem da mogu da urade bilo šta što bi nekoga u Vladi moglo da zabrine, niti da motivišu građane na aktivnosti koje bi dovele do pada Vlade. Te stranke nemaju ideologiju i viziju razvoja Srbije". Ako je vizija razvoja Srbije otpuštanje radnika, ako je vizija razvoja Srbije kriminal, korupcija, nebriga o stanovništvu Srbije, onda je ovaj ministar potpuno u pravu. Hvala.
Gospodin Milovan Radovanović, imate još četiri i po minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, kolega Mirko Munjić, narodni poslanik SRS podneo je, naravno iz opravdanih razloga, amandman na Predlog zakona o rebalansu budžeta Republike Srbije, kojim traži da se član 9. briše. Već je naveo dosta razloga zbog čega je opravdano podneo taj amandman, a suština u amandmanu je da sve što stoji u Predlogu zakona o rebalansu budžeta je navedeno u ekonomskim klasifikacijama, pozicijama i razdelima i on sadrži osnovne elemente i opravdanost razloga za podelu sredstava iz budžeta Republike Srbije. Međutim, pored toga što je ovaj član 9. Predloga zakona suvišan, potrebno je, i kada je u pitanju ovaj amandman i ovaj predlog zakona u pojedinim odredbama razjasniti sa aspekta pojačane kontrole trošenja budžetskih sredstava. Tu pojačanu kontrolu treba da uspostavimo preko Narodne skupštine Republike Srbije, konkretno uvidom u ono gde se troše sredstva, gde se troše budžetske pare kroz rad Odbora za finansije. To smo već naveli u prethodnim amandmanima na član 7. i na član 8. Predloga zakona, zbog čega treba Odbor za finansije umesto nadležnog ministarstva da daje saglasnost na određene radnje Vlade, kao što je u članu 7, kao što je u članu 8. S tim što u članu 8. Predlog zakona taksativno je naveo u kojim razdelima je potrebno da Vlada na predlog nadležnog ministarstva vrši raspored i korišćenje sredstava u 2008. godini, do kraja tekuće godine za ova dva meseca. Između ostalog, navedeno je i da se Kancelarija nacionalnog saveta za saradnju sa Međunarodnim tribunalom za krivično gonjenje lica odgovornih za određena krivična dela za vremenski period od 1991. godine, ali mi u SRS dobro znamo i to kažemo ne samo vama narodnim poslanicima Narodne skupštine nego i javnosti uopšte da je ta saradnja jednosmerna saradnja, samo je usmerena ka hvatanju osumnjičenih za ratne zločine, kako državljana Republike Srbije, tako i državljana koji nisu državljani Republike Srbije već su za nas stranci, po pravnom sistemu. Tu je mnogo toga učinjeno da se ne uradi u skladu sa zakonom, a da ne govorimo u skladu sa određenim moralom i zaštitom srpskog nacionalnog interesa, kao što sada pokušava režim Borisa Tadića i DS preko svoje ekspoziture, kako su je već nazvali, Srpske napredne stranke, da nanesu štetu u odbrani Vojislava Šešelja, pa čak štaviše da on završi sa svojim životom na način na koji bi se to već uradilo u narednom periodu i time kako se oni nadaju ostavi prostor, odnosno polje političkog delovanja za tu neku novu kvazipolitičku stranku, a bolje reći rezervnu stranku DS u Srbiji, ne Demokratskoj stranci Srbije, nego Demokratskoj stranci koja deluje kao vladajuća stranka u Srbiji. Što se tiče konkretno ovog amandmana i člana 9, kao indirektni korisnici po Predlogu zakona o budžetu mogu da se navedu i oni korisnici koji određene poslove završavaju za Vladu Republike Srbije po ugovoru o pružanju usluga, po ugovoru o poslovnoj saradnji, po ugovoru o izvođenju radova, gde se pojavljuju izvođači radova i podizvođači o putevima, autoputevima itd. Da li mogu da se podvedu pod posrednim korisnicima budžeta i lokalne samouprave, mada znam da vi tako ne tumačite i u pravnom sistemu kad su u pitanju transferna sredstva, gde se nedovoljno daju sredstva pojedinim opštinama, kao što su opštine Aleksinac i opština Knjaževac? O tome građani opštine Knjaževac mogu više i preciznije da čuju sutra na završnoj predizbornoj tribini koja je zakazana za 18,00 časova u Domu kulture u Knjaževcu, pa mogu da dođu i da čuju poslanike SRS koji će im dosta toga reći, a što nisu čuli za ovom govornicom. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin Šormaz.
Pošto Vlada do sada nije prihvatila ni jedan amandman, a obećala je skupštinska većina, koja je očigledno svesnija kao što smo i noćas u sitne sate zaključili i bolje razume neke probleme nego Vlada, tada sam i predložio da skupštinska većina smeni ovu Vladu i da iz svojih redova izabere novu vladu, ima 128 poslanika, lako to može da uradi. Dogodilo se još nešto što je u prilog svemu ovome što smo mi opozicioni poslanici govorili i pokušavali amandmanima, pa i ovim amandmanom, da skrenemo pažnju Vladi Republike Srbije. Naime, ovaj amandman nema veze sa evropskim integracijama, nema veze sa standardima EU. Ovo je jedan amandman za predlog zakona rebalansa budžeta koji namiruje koalicione želje i potrebe 11 stranaka koje čine Vladu Republike Srbije u ovom trenutku. Ali, evo dogodilo se i nešto što je objavio češki nacionalni radio u emisiji Radio žurnal, povodom posete češkog predsednika Srbiji, gde je predsednik Srbije očigledno, Boris Tadić, pokazao da zna i da sluša pametnije od sebe. Očigledno da je on slušao ovu skupštinsku raspravu, pa da je slušao, između ostalog i mene baš Đokoviću. jer sam o tome govorio više puta, i evo on je nešto što je ovde rečeno više puta od strane poslanika DSS izgovorio za češki Radio žurnal. Naime, predsednik Boris Tadić je rekao da je za Srbiju važnije od pitanja roka ulaska u EU to da pitanje kvaliteta života u Srbiji bude na evropskom nivou pre učlanjenja. Da li će snaga i sposobnost naših institucija biti na nivou evropskih i da li će Srbija biti efikasna u borbi protiv organizovanog kriminala, korupcije i svega što koči njen razvoj. Drugim rečima, ono što govorimo mi iz DSS godinama, pa i u raspravi o ovom rebalansu budžeta, važnije je da mi dostignemo evropske standarde nas radi, društva radi, države Srbije radi i građana Srbije radi, nego samo radi samog čina učlanjenja u EU, što vi evromeraklije radite i govorite već duže vreme u Srbiji. Predsednik Tadić je shvatio da smo mi u pravu sve vreme i to je čovek izjavio. Ako je on to izjavio i ako je iskren u tome, molim da se ova rasprava prekine, pošto je on sastavio ovu vladu, sigurno je niste vi sastavili, da ministarka ode u vladu, da pročita izjavu predsednika, da održe sednicu i da povuku ovaj štetočinski rebalans budžeta po Srbiju. I da svi oni koji su već potrošili ove pare odgovaraju zašto su ih potrošili pre nego što je budžet to predviđao, jer to je evropski standard, to je Evropska unija. Sigurno nije da se potroši 800 miliona više nego što je predviđeno da birokratija vladina potroši pre nego što je to rebalans budžeta predvideo, pa da se onda to rebalansom budžeta pegla, a da vojska ostane bez tri milijarde dinara, dok nam avioni padaju. Dakle, ako je ovo iskreno čovek mislio, ako mu opet nije dao propagandni tim da to kaže zato što su poslanici opozicije o tome govorili ovde danima i zato što očigledno da je javno mnjenje to dobro prihvatilo, posle hiljadu otpuštanja za jedan dan u Srbiji, umesto da se 200 hiljada ljudi zaposli za četiri godine, koliko je predviđeno da traje ova vlada, ne znam kako, ali sad je 201 hiljada potrebno da se zaposli a ne 200 hiljada, poslušajte lepo čoveka šta je rekao. Ako niste za to sposobno vi ministri u Vladi, podnesite ostavku, neka skupštinska većina ili neka druga skupštinska većina izaberu novu vladu, ali nama je potrebna vladane evromeraklijska, nego vlada koja će voditi odgovornu politiku prema državi, prema građanima Srbije i koja će graditi evropske standarde.
Još neko o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li želite reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, kada o rebalansu budžeta razgovaramo u novembru i kada kompletna domaća stručna javnost, kao i predstavnici međunarodnih finansijskih institucija, ukazuju na brojne nedostatke i kada poslanici opozicionih stranaka podnesu 84 amandmana u pokušaju da koliko-toliko ublaže posledice predloženog rešenja, a Vlada ili bolje rečeno skupštinska većina za sada tek reda radi prihvati jedan, dva ili tri, nije toliko ni bitno, jasno je da ništa dobro od ovakvog predloga ne možemo očekivati. Nijedan argument koji smo predočili u ovoj višednevnoj raspravi nije uvažen, a posledice koje će se pre svega reflektovati u delu inflatornog udara, samim tim i dodatnog otežavanja životnog standarda građana Srbije, tek će se osetiti, i to i te kako. U ime poslaničke grupe SRS podneo amandman na član 10, u kojem bi reč "narednog" trebalo zameniti rečju "osmog", uz obrazloženje da je Ustavom Republike Srbije utvrđen način stupanja na snagu zakona. Usledilo je nesuvislo objašnjenje Vlade, da se amandman ne prihvata iz razloga što je u skladu sa članom 196. stav 4. Ustava Republike Srbije predviđeno da zakoni i drugi opšti akti mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi, a što se u slučaju Predloga zakona o izmenama i dopuna Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu sastoji u potrebi da se obezbedi nesmetano funkcionisanje novoosnovanih državnih organa u skladu sa Zakonom o ministarstvima, obezbede sredstva za vanredno povećanje penzija u skladu sa Uredbom Vlade o vanrednom povećanju penzija, kojom je utvrđeno da se penzije povećaju za 10%, od isplate za oktobar 2008. godine, isplata subvencija u poljoprivredi, kao i za izvršavanje ostalih rashoda za koje je potrebno obezbediti dodatna sredstva u 2008. godini. Postavljam pitanje i sebi, a i građanima Srbije - da li mi to živimo u istoj državi kao i predstavnici Vlade Republike Srbije? Ovakvo objašnjenje na dan 4. novembra 2008. godine, nakon do sada obelodanjenih informacija o poskupljenju gasa i telefonskih impulsa, životnih namirnica itd, ta priča o povećanju penzija od 10% u ovom realnom svetu ne pije vodu. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, povećanje manjka u državnoj kasi imaće reperkusije i po privredu i po građane Srbije, pa mi zaista nije jasno zašto se ljutite prilikom kvalifikacija da ste jedna socijalno neodgovorna vlada. Kada se na povećanje budžetskog deficita dodaju i stavke za fond PIO, zdravstvo, lokalnu samoupravu, dobijamo ukupan deficit od 2,5 do 2,7% bruto društvenog proizvoda, pred čime vlast zatvara oči. Zatvara oči i pred zakonskom obavezom u izradi budžeta za sledeću kalendarsku godinu, baš kao što i žmuri pred problemima koji su prouzrokovani upravo nepoštovanjem zakona. A navešću vam ovom prilikom i primer koji se desio u Preduzeću "Kobest" Mladenovac i što je sve usko povezano sa onim o čemu smo do sada i govorili. Dakle, propadanje ove firme je zapravo jedan kliše obezvređivanja u Srbiji radi lakše prodaje. Po izlasku prospekta preduzeća za privatizaciju javio se zainteresovani inostrani kupac, koji prihvata investicioni i socijalni program i otkupljuje aukcijsku dokumentaciju. Na prvoj aukciji se ne pojavljuje niko, a sumnje radnika u regularnost postupka je bilo teško dokazati. Na drugoj aukciji decembra 2003. godine po nižoj početnoj ceni, kao kupac 70% društvenog kapitala pojavljuje se konzorcijum pravnih lica MBR Mladenovac i Nini iz Niša, vlasništvo kontroverznog biznismena Jovice Stefanovića, poznatijeg kao čoveka sa poternice, koja je raspisana zbog više krivičnih dela iz oblasti privrednog kriminala i po poništenoj privatizaciji Jugoremedije Zrenjanin, o kojoj je javnost dosta dobro upoznata. Kasnije MBR preuzima samostalnu ulogu većinskog vlasnika. Kada su radnici uvideli da većinski vlasnik i poslovodstvo preduzeća ne poštuje odredbe kupoprodajnog ugovora, da zloupotrebljavajući službeni položaj u upravljanju akcionarskim društvom vrše izvlačenje kapitala na štetu manjinskih akcionara i da nesavesnim radom mogu prouzrokovati stečaj i na taj način uništiti imovinu sticanu generacijama, došlo je do formiranja Udruženja manjinskih akcionara Kobest koje deluju u okviru UMA Srbije. UMA Kobest ima preko 1000 upisanih akcionara sa preko 20%akcija. Van udruženja ima oko 400 akcionara koji su uglavnom u radnom odnosu, tako da u strahu od odmazde većinskog vlasnika nisu postali članovi Udruženja, a članstvo prihvataju, nažalost, tek kada dobiju otkaz u preduzeću. Pored Kobesta i još nekoliko firmi, Slobodan Radović je takođe bio većinski vlasnik i Građevinske radne organizacije Jablanica iz Valjeva koja je, pre poništenja kupoprodajnog ugovora, bukvalno opustošena, a radnici ostali bez plata, otpremnina i doprinosa na lične dohotke. Već godinu dana ima otkako je UMA Srbije prosledila krivičnu prijavu MUP uprave grada Beograda, Odeljenje u Mladenovcu i Opštinskom javnom tužilaštvu u Mladenovcu. Rezultat svih napora da se ukaže na bezakonje i legalizovanu pljačku bio je ravan nuli, uzimajući u obzir sva prethodna obraćanja raznim ministarstvima, državnim agencijama, kabinetima predsednika, premijera Republike Srbije. Na kraju te liste, Udruženje akcionara se obratilo i doskorašnjem predsedniku SO Mladenovac Zoranu Kostiću, što je imalo za cilj da predsednik shvati da je Kobestu ugrožen opstanak, a da je masa radnika opljačkana, ponižena i obespravljena. Najzad, kao predsednik, očekivali su da će biti zabrinut, ako ne za egzistenciju radnika, a ono bar da razmisli kako će budžet grada, uskraćen za deo priliva sredstava, podmirivati potrebe SO Mladenovac. Na zaprepašćenje ljudi on ih nije udostojio odgovora, a materijal Udruženja UMA Kobest je pocepao, iako nema ingerencija u rešavanju ovakvih problema, nema pravo da zatvara oči dok firma takvog renomea, sa nekad evropskom perspektivom, umire pred očima celog grada, a da ne pokuša da pomogne svojim autoritetom predsednika u sprečavanju ovog privrednog kriminala. Između ostalog, ignorisanjem kriminala opština Mladenovac se našla na poslednjem mestu od beogradskih opština po visini zarada, ali je zato u samom vrhu po zaradama funkcionera i u samom vrhu po broju nezaposlenih ljudi. DS je budno pratila svaki uspešan učinak svog istaknutog člana, pa ga je nedavno i nagradila funkcijom člana gradske vlade zaduženog za brigu o prigradskim opštinama. Mada nas više ništa ne može iznenaditi, ipak ovakav potez predstavlja ništa drugo nego cinizam i ruganje narodu, tako da je to svakako neočekivano. Materijal te krivične prijave sadrži preko 120 stranica dokaznog materijala, pregleda i komentara. U prilogu krivične prijave je dostavljena i procena kapitala stručnog tima UMA Srbije, kako bi se uporedila prava tržišna vrednost preduzeća u odnosu na prodajnu u momentu privatizacije. Na osnovu te procene, a na bazi zvanične dokumentacije od Kobesta, ustanovljeno je da je firma prodata za 30 puta manji iznos od tržišne cene. U toj krivičnoj prijavi je ukazano na veliki broj primera na kontu kupaca i dobavljača sa potpunim podacima određenih dokumenata, koji dokazuju kako se sumnjivim transakcijama i fiktivnim fakturama uništavala imovina Kobest. Jedan od uhodanih načina za izvlačenje kapitala su i hipotekarni krediti, koji su navodno podizani da bi se pospešila proizvodnja. Sredstva dobijane po tom osnovu služila su za izmirivanje drugih kredita, za lične dohotke zaposlenih, a redovno je deo sredstava prenošen i na druge firme koje imaju tretman tzv. povezanih društava. Naravno, u takvim transakcijama prednjačila je firma MBR, koja je pored toga ostvarila i najveći rabat za kupljenu robu od Kobesta. Bonitet firme je dokazivan friziranim podacima, kako bi se zaduživanje firme nesmetano odvijalo. Poslovno rukovodstvo je na teret firme renoviralo i opremalo stanove, koristilo sredstva za porodična zimovanja i letovanja, automobile i besplatno gorivo su takođe koristili u porodične svrhe. Većinski vlasnik je po kupoprodajnom ugovoru investirao određena sredstva nenovčanim ulaganjem, ali nikad Skupštini preduzeće nije prezentiralo iz čega se sastoji to ulaganje. Tim sumnjivim ulaganjem povećao je većinski paket akcija u odgovarajućem procentu, dok je procena nezavisnog veštaka izostala. Što se tiče obraćanja Agenciji za privatizaciju sa zahtevom za vanrednu kontrolu, odgovor je stigao da je kupac subjekta privatizacije izvršio obaveze saglasno ugovornim odredbama i da je njena nadležnost prestala po isteku tri godine od dana sprovođenja privatizacije. Posebno je zanimljivo da je Agencija u dva navrata uveravala da su doprinosi na zarade u 2005. i 2006. godini uplaćeni, a istina je da se neki sudski sporovi vode, a veća grupa se upravo sprema da pokrene sudski postupak po tom pitanju. Još jedna u nizu zanimljivosti je odgovor Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja, gde obaveštavaju u vezi ovog zahteva koji se odnosi na reviziju privatizacije Akcionarskog društva Kobest Mladenovac, da Zakon o privatizaciji, kao i podzakonski akti doneti na osnovu njega, ne poznaju postupak revizije privatizacije preduzeća. Ministarstvo je tom prilikom obavestilo da se svi ovi navodi mogu dokazati u pravno-računskom sporu pred Višim trgovinskim sudom. Dame i gospodo narodni poslanici, postoji ogroman raskorak između deklarativnog zalaganja državnih funkcionera oko korupcije i organizovanog kriminala i onoga što stvarno rade. Ovom prilikom pozivamo nadležne državne institucije da sa deklarativnog pređu na stvarno zalaganje u otklanjanju posledica sprega kriminala i vlasti, ma koliko im to teško bilo. U slučaju da nadležne službe ipak odluče da pomognu, a reč je o 1.200 članova ovog udruženja, u zaštiti njihovih prava, čemu se svi potajno nadamo, predlažem da se krene od krivične prijave u Ministarstvu unutrašnjih poslova i Javnom tužilaštvu Mladenovac koja je predata i zavedene dana 23. 10. 2007. godine, dakle, pre nešto više od godinu dana. Hvala vam puno.
Zahvaljujem. Gospodin Marković, po amandmanu, imate još tri minuta.
Toliko velikih stvari može da se kaže u tri minuta. Na kraju, kad pogledamo obrazloženje zbog čega se ovaj amandman ne prihvata, odnosno zbog čega ovaj zakon treba da stupi na snagu po hitnom postupku a ne u roku od osam dana, kaže - opravdani razlozi, a što se u slučaju Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu sastoje u potrebi da se obezbedi nesmetano funkcionisanje novoosnovanih državnih organa u skladu sa Zakonom o ministarstvima, da se obezbede sredstva za vanredno povećanje penzija u iznosu od 10%. Dame i gospodo narodni poslanici, što ne rekoste odmah da se ovaj rebalans budžeta radi samo zbog povećanja penzija u iznosu od 10%, odmah da glasamo. Da li su ovi troškovi u svim ministarstvima i u svim organima, povećani troškovi, da li su oni u službi povećanja penzija od 10%? Koga zamajavate? Da li će penzioneri koji čekaju, obećali ste im u predizbornoj kampanji, pa ste im obećali tokom završetka, tokom konstituisanja Vlade, tokom ovoga, tokom onoga, Krkobabić dinastija, Krkobabić obećava sve vreme i sada je opet ovo obećanje da će biti 10%. Međutim, ima nešto što je takođe trebalo po hitnom postupku da se upozna javnost, da se upozna Vlada i da se upoznaju ministri nadležni za to, ovo ću uputiti predsedniku Vlade, a on neka vidi koji mu je ministar nadležan za ekologiju koji je danas dežuran. Godine 2004. i 2005, žuta dinastije u Inđiji, od izvođača radova, kome je inače dužna dva miliona evra, radi se o Putogradnji inženjering, oduzima jedan deo posla i poverava drugom preduzeću. Njemu je trebalo da doplate 20 miliona, a ovom drugom preduzeću su platili 89 miliona. To je onaj Ješić koji je trebalo da bude izabran za menadžera godine ili za predsednika opštine godine. To preduzeće za 89 miliona završi kolektofekalnu kanalizaciju Inđija - Nova Pazova, te da je povežu za kolektor u Batajnici. Tri godine posle toga cevi popucaju i u celom Sremu preti ekološka katastrofa. Ovako izgleda, dame i gospodo narodni poslanici i građani Srbije, mesto gde prolazi kanalizacija. Četiri i po kilometara kanalizacione mreže je prekopano. Ovo se nalazi na trasi kilometar od Vojačke rampe prema Novoj Pazovi. Ovo se nalazi na trasi kod železničke stanice Vojka. Ovo se nalazi na trasi kod Vojačke pumpe, sve na relaciji Inđija - Vojka - Nova Pazova, na trasi blizu prelaza kod Nove Pazove-Vojka. Bukvalno kompletna kanalizacija u pravcu od četiri i po kilometara je popucala. Da bi se nova kanalizaciona mreža izgradila, jer ne može ova da se renovira, treba da se uloži negde oko dva miliona evra. Dame i gospodo narodni poslanici, ako smo rešili da otpočnemo borbu protiv korupcije i kriminala, predlažem da ministarstva unutrašnjih poslova i pravosuđa pogledaju kako su trošene pare u Inđiji, da pogledaju ko je kriv za ovu ekološku katastrofu, pored finansijske katastrofe, i da neko napuni zatvor u Sremskoj Mitrovici. Inače imate sad, razrešićemo jednog sudiju, doći će novi, taman mu odmah dajte ovaj posao.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Da.) Gospođa ministar. Izvolite.
Poštovana gospođo predsednik, poštovani narodni poslanici, ponoviću nešto čime sam završila svoje uvodno izlaganje. Radi podsećanja, nikad nisam rekla da sam zadovoljna ovim budžetom i nikada se nisam hvalila ovim budžetom. Kao što sam rekla tada, uvek može bolje. Činjenica jeste da ste najčešće kritikovali budžet da je to budžet kompromisa, kao da je to nešto neuobičajeno. Budžet se, nažalost ili na sreću, ne donosi na savetovanju ekonomista i ne pravi se na osnovu ekonomske teorije, donosi se u parlamentu, prvo u Vladi, pa onda u parlamentu, vi ga potvrđuje, a to samo govori da svaki budžet svake zemlje, pa i ove, mora biti budžet kompromisa. Postoje amandmani kojima se zaista ne može ništa prigovoriti. Dobro je da deficit bude manji, bolje je da bude 45 nego 15 milijardi, još je bolje da deficita nema, ali podsećam da je ovaj budžet usvojen sa deficitom i da su se korisnici sredstava tako i ponašali. Zato iako dobri, oni sada više nisu realni. Bilo je amandmana u kojima se zahtevala promena strukture rashoda uz zadržavanje istog deficita. Smanjenje rashoda za zaposlene, kapitalnih izdataka, izdataka za nabavku finansijske imovine, da bi se, recimo, povećale subvencije ili povećali socijalni izdaci. Bilo je i potpuno suprotnih zahteva. Bilo je zahteva da se povećaju izdaci za Kosovo i Metohiju, kao i da se oni smanje. Ono što me je možda najviše pogodilo jeste da sam čula da ova vlada daje samo verbalnu podršku Kosovu i Metohiji. Prosto nije tačno. Ta verbalna podrška nije nikad bila sporna, ali uz verbalnu, tu je i materijalna podrška. Godine 2008, po rebalansiranom budžetu, izdaci za Kosovo i Metohiju, preko različitih ministarstava, iznose 43 milijarde dinara. Mogli bismo recimo da uporedimo ove izdatke sa budžetom Kosova, koji iznosu milijardu evra, i onda bismo videli da je ono što Republika Srbija izdvaja za Kosovo i Metohiju 50% budžeta Kosova. Troškovi koji su vam najviše smetali i za koje ste često govorili da su netransparentni, to su troškovi putovanja, ugovornih usluga, specijalizovanih usluga, izdaci za Fijat, subvencije, krediti namenjeni turizmu. Takođe, želeli ste da vidite manje izdatke za Biju, Kancelariju za saradnju sa medijima, za evropske integracije i Narodnu kancelariju. Ono na čemu ne biste štedeli, i to sam dobro zapamtila, jeste zaštita životne sredine, Državna revizorska kuća, Savet za korupciju, nevladine organizacije. Ovaj budžet je kritikovan kao netransparentan i ukazivano je da možda ne bi bilo loše da pogledam kako su nekada pravili budžeti. Zaista pogledala sam. Budžeti pre 2001. godine imali su svega pet do šest strana i postojale su samo sledeće stavke: zarade, materijalni troškovi, posebne namene i oprema. Ne vidim mnogo veliku razliku između posebnih namena i ugovornih usluga ili specijalizovanih usluga. Nažalost, budžet koji je još uvek cilj za mene, da isporučim takav, jeste budžet koji je imala Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca 1922. godine. Taj budžet je debela knjiga, gde su se bez kompjutera znali zaista svi pojedinačni izdaci, pa i takvi kao što su cigarete za vojnike. Ni ovaj budžet za 2009. godinu neće biti detaljan kakav bih želela da bude, neki naredni, ali ću tome težiti. Bilo je takođe i veoma duhovitih, za mene, amandmana, a oni su se ogledali u predlogu da se brišu pojedini članovi zakona, bilo je interesantnih poruka, kao da ne treba poštovati standardnu metodologiju. Podsećana sam na tehnike prikrivanja. Bilo je mnogo postavljenih pitanja, najčešće ne meni. Izolovano posmatrano, bilo je mnogo dobrih predloga. Dobre predloge ću uzeti u obzir prilikom izrade budžeta za narednu godinu. Hvala vam na svim ovim predlozima.
Zahvaljujem. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Podsećam vas da, prema članu 152. stav 3. Poslovnika, predsednik Narodne skupštine može da odredi dan za glasanje o Predlogu zakona o budžetu u toku sednice, ne čekajući da se završi rasprava u načelu i u pojedinostima po ostalim tačkama dnevnog reda. Određujem dan za glasanje o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, sa predlozima odluka, za 4. novembar 2008. godine, sa početkom u 14,45 časova. Nakon toga, nastavićemo rad, dakle, kada završimo glasanje nastavljamo rad. Danas će se vreme pauze poklopiti sa vremenom prenosa meča tenisa i dužina pauze će biti tolika. Posle 18 časova nastavićemo rad po tački koja bude na dnevnom redu. Zahvaljujem. [[Posle pauze – 14.50]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutno najmanje 126 narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od 126 narodnih poslanika i da, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O BUDžETU SRBIJE ZA 2008. GODINU I IZMENE FINANSIJSKIH PLANOVA REPUBLIČKOG FONDA ZA PENZIJSKO I INVALIDSKO OSIGURANjE, NACIONALNE SLUŽBE ZA ZAPOŠLjAVANjE I REPUBLIČKOG ZAVODA ZA ZDRAVSTVENO OSIGURANjE Pre nego što pređemo na odlučivanje o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 2. tačka 8. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština usvaja budžet većinom glasova svih narodnih poslanika. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona, u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona, u načelu. Za 127, protiv 21, nisu glasala dva, od 150 poslanika. je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su, pisanim putem, amandmani povukli narodni poslanici: Milan Dimitrijević na član 5. razdeo 3. Predloga zakona; narodni poslanici Miroslav Markićević, Radoslav Mojsilović, Mladen Grujić, i Milutin Jeličić na član 5. razdele 9, 14. i 19. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasao jedan, od 128 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo šest, od 133 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo sedam, od 134 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo osam, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 127, nije glasalo šest, od 135 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneli su zajedno narodni poslanici Vesna Pešić, Nenad Prokić, Slobodan Maraš i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za šest, protiv 126, nisu glasala dva, od 134 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 13. stav 2. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo šest, od 132 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo šest, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Dušan Marić i Stefan Zankov. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. stav 2. tačka 5. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo šest, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Vjerica Radeta i Zoran Babić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo osam, od 134 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. stav 2. tačka 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo šest, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. stav 2. tačka 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 10, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. stav 2. tačka 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo sedam, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Budimirović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo sedam, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 8, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. Razdeo 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo devet, od 134 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. Razdeo 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo šest, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. Razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 92. Ustava Republike Srbije i članom 2. stav 1. tačke 1. i 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo šest, od 133 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. Razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Andrić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 92. Ustava Republike Srbije i članom 2. stav 1. tačke 1. i 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 124, nije glasalo devet, od 138 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 3. i 22. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Srđan Spasojević, Aleksandra Ilić, Aleksandra Janković i Zlata Đerić. Predstavnik predlagača u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima prihvatila je amandman, sa ispravkom. Odbor za finansije nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 148, nije glasalo četiri, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 5. Razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 92. Ustava Republike Srbije i članom 2. stav 1. tačke 1. i 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nije glasalo 28, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. Razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 20, od 146 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 3, 8. i 14. amandman je podne0 narodni poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za osam, protiv 126, nije glasalo 13, od 147 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Milentijević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 21, protiv 126, nije glasalo osam, od 155 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 3, 15, 26. i 48. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 127, nije glasalo šest, od 155 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podnela narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 92. Ustava Republike Srbije i članom 2. stav 1. tač. 1. i 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasalo 29, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasao 21, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Pelević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasao 21, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasao 21, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 20, od 147 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 3. i 8. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Lazić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 126, nije glasalo 7, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Miladinović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 92. Ustava Republike Srbije i članom 2. stav 1. tač. 1. i 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 25, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Prokić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za sedam, protiv 127, nije glasalo 15, od 149 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 3. i 19. amandman je podneo narodni poslanik Miloš Radulović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 18, protiv 127, nije glasalo osam, od 153 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Vučeta Tošković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 92. Ustava Republike Srbije i članom 2. stav 1. tač. 1. i 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 28, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije pravno moguć, jer Zakonom o budžetu nije moguće menjati naziv budžetskog korisnika. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 121, nije glasalo 30, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Mićić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za osam, protiv 124, nije glasalo 19, od 151 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 30, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije pravno moguć, jer Zakonom o budžetu nije moguće menjati naziv budžetskog korisnika. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 25, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Riza Halimi. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 12, protiv 117, nije glasalo 23, od 152 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije pravno moguć, jer Zakonom o budžetu nije moguće menjati naziv budžetskog korisnika. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 123, nije glasalo 30, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 5. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Judita Popović. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatila je amandman, sa ispravkom. Odbor za finansije nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 92. Ustava Republike Srbije i članom 2. stav 1. tač. 1. i 6. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 137, nije glasalo 17, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 5. amandman je podnela narodni poslanik Milica Radović. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatila je amandman. Odbor za finansije nije prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 153, nisu glasala dva, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 6. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 30, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 7. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasao 31, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 7. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 125, nije glasalo 30, od 156 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 9. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasao 31, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 9. i 19. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Mojsilović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 127, nije glasalo 6, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 9, 15. i 54. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 21, protiv 125, nije glasalo 9, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 11. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Milić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 10. st. 4. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 126, uzdržan jedan, nije glasalo 23, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 14. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Mašić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 125, nije glasalo 29, od 156 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 14. amandman je podneo narodni poslanik Milutin Jeličić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 125, nije glasalo 10, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 14, 15. i 54. amandman je podneo narodni poslanik Arsen Đurić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 21, protiv 123, nije glasalo 10, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 14. i 21. amandman je podneo narodni poslanik Milan Dimitrijević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 126, nije glasalo 8, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 15. i 21. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Maraš. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 17, protiv 125, nije glasalo 13, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 15. i 20. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nenad Popović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman, sa ispravkom, nije u skladu sa članom 5. st. 7. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 126, nije glasao 21, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 15. i 21. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić-Marković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 127, nije glasalo 7, od 156 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 15. i 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Željko Tomić i Jovan Palalić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 21, protiv 126, nije glasalo 8, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 15. i 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Mile Ilić i Nikola Savić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 23, protiv 120, uzdržana dva, nije glasalo 10, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 15. i 54. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Nikolić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 125, uzdržan jedan, nije glasalo 10, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 15. i 54. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Petković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 23, protiv 127, uzdržan jedan, nije glasalo 6, od 157 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 16. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nebojša Ranđelović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman sa ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 124, nije glasalo 23, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 17. amandman je podneo narodni poslanik Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za sedam, protiv 122, nije glasalo 26, od 155 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 19. amandman je podneo narodni poslanik Predrag Mijatović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dvoje, protiv 125, nije glasalo 30, od 157 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 19. i 54. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 124, nije glasalo 11, od 155 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 21. amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 92. Ustava Republike Srbije i članom 2. stav 1. tač. 1. i 6. Zakona o budžetsko sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za tri, protiv 125, nije glasalo 29, od 157 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 22. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo 27, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 22. amandman je podneo narodni poslanik Mićo Rogović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 124, nije glasalo 30, od 156 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 23. amandman je podneo narodni poslanik Svetlana Stojanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 36. st. 2. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 126, nije glasalo 9, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 24. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 126, uzdržan jedan, nije glasalo 27, od 156 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 25. amandman je podneo Zoran Ostojić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za osam, protiv 125, nije glasalo 22, od 155 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 25. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 2. st. 2. tač. 6. i 7. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 124, nije glasao 31, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 26. amandman je podneo narodni poslanik Gojko Radić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu sa članom 26. st. 1. i 3. Zakona o budžetskom sistemu. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za dva, protiv 125, nije glasalo 29, od 156 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdeo 26. amandman je podneo narodni poslanik Olena Papuga. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za šest, protiv 120, nije glasalo 29, od 155 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. razdele 26. i 55a. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balin Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Laslo Varga, Esad Džudžević i Bajram Omeragić. S obzirom da su predstavnik predlagača (u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima) i Odbor za finansije prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, ovaj amandman postao je sastavni deo Predloga zakona. Na član 6. razdeo 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Maraš i Zoran Ostojić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 10, protiv 125, uzdržan jedan, nije glasalo 19, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. razdeo 58. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Zoran Šami. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman sa ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da amandman sa ispravkom je pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 18, protiv 124, nije glasalo 13, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Maraš. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za sedam, protiv 124, nije glasalo 23, od 154 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 128, nije glasalo 27, od 155 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 125, nije glasalo 29, od 154 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 122, nije glasalo 32, od 154 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 126, nije glasalo 27, od 153 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu u celini. Za 127, protiv 17, nije glasalo 9, od 153 narodna poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu. Pošto smo usvojili Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, prelazimo na odlučivanje o predlozima odluka kojima Narodna skupština Republike Srbije daje saglasnost na finansijske planove za 2008. godinu Republičkog fonda za PIO, Nacionalne službe za zapošljavanje i RZZO. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama finansijskog plana Republičkog fonda za PIO za 2008. godinu. Za 127, nisu glasala 24, od 151 narodnog poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama finansijskog plana Republičkog fonda za PIO za 2008. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje za 2008. godinu. Za 127, nije glasao 21, od 148 narodnih poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje za 2008. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama finansijskog plana RZZO za 2008. godinu. Za 127, protiv jedan, nije glasao 21, od 149 poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama finansijskog plana RZZO za 2008. godinu. Poštovani narodni poslanici, usvojeno je više amandmana na tekst Predloga zakona, od kojih neki zahtevaju tehničko usaglašavanje pojedinih odredaba Predloga zakona sa usvojenim amandmanima. Naime, prema odredbi člana 10. Zakona o budžetskom sistemu, budžet se sastoji iz opšteg i posebnog dela koji međusobno moraju biti usaglašeni prema vrstama rashoda. Nekim od usvojenih amandmana izvršene su promene u posebnom delu budžeta, što nije praćeno odgovarajućim tehničkim usaglašavanjem odredaba opšteg dela budžeta. Imajući to u vidu, predlažem da služba Narodne skupštine, pre dostavljanja zakona na objavljivanje, u saradnji sa odgovarajućom službom Vlade izvrši ovo tehničko usaglašavanje teksta zakona, sa usvojenim amandmanima. Stavljam na glasanje ovaj predlog i molim narodne poslanike da se izjasne o njemu. Za 126, protiv dva, nije glasalo 16, od 144 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa SRS, na osnovu člana 162. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red – Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, broj 02-2621/08 od 24. oktobra 2008. godine i da se razmatra u okviru tačke 5. dnevnog reda. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, protiv jedan, nije glasalo 18, od 149 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa SPS-JS, osnovu člana 162. stav 3. Poslovnika, predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red - Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, broj 02-2686/08 od 29. oktobra 2008. godine i da se razmatra u okviru tačke 5. dnevnog reda. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 135, nije glasalo 14, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa G 17 plus, na osnovu člana 162. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red - Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, broj 02-2699/08 od 30. oktobra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 131, nije glasalo 18, od 149 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa G 17 plus, na osnovu člana 162. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red - Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, broj 02-2758/08 od 3. novembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog i Za 135, nije glasalo 15, od 150 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe i upravu, osnovu člana 162. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red - Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-2790/08 od 4. novembra 2008. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog i Za 131, nije glasalo 20, od 151 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O PRESTANKU SUDIJSKE DUŽNOSTI Primili ste Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti broj 118-2406/08 i Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-2790/08, koji je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3. a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Stavljam na glasanje ovaj predlog i molim da pritisnete odgovarajući taster. Za 131, nije glasalo 15, od 146 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, to je vreme rasprave, po poslaničkih grupama, sledeće: poslanička grupa Za evropsku Srbiju - jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslanička grupa SRS - jedan sat, devet minuta i 36 sekundi; poslanička grupa G17 plus - 28 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica - 25 minuta 12 sekundi; poslanička grupa "Napred Srbijo" - 24 minuta; poslanička grupa SPS - JS - 18 minuta; poslanička grupa LDP - 15 minuta i 36 sekundi; poslanička grupa Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslanička grupa PUPS - šest minuta. Molim poslaničke grupe da podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, ako to već nisu učinile. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o predlozima odluka. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Boško Ristić, predsednik odbora za pravosuđe i upravu, želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, zaključujem jedinstveni pretres. Pošto smo zaključili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučiti o predlozima odluka. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Primili ste predloge odluka koje su podnele poslaničke grupe: Za evropsku Srbiju 02 - 2443/08 od 9. oktobra 2008. godine, SRS 02-2621/08 od 24. oktobra 2008. godine, SPS - JS 02-2686/08 od 29. oktobra 2008. godine, G 17 plus 02-2699/08 od 30. oktobra 2008. godine, G 17 plus 02-2758/08 od 3. novembra 2008. godine. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, to je vreme rasprave, po poslaničkim grupama, sledeće: poslanička grupa Za evropsku Srbiju - jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslanička grupa SRS - jedan sat, 10 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa G17 plus - 28 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica - 25 minuta 12 sekundi; poslanička grupa "Napred Srbijo" - 22 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa SPS - JS - 18 minuta; poslanička grupa LDP - 15 minuta i 36 sekundi; poslanička grupa Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslanička grupa PUPS - šest minuta. Molim poslaničke grupe, ako to do sada nisu učinile, da podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstven pretres o predlozima odluka. Da li predstavnici predlagača - narodni poslanici - Nada Kolundžija, predsednik poslaničke grupe Za evropsku Srbiju, Dragan Todorović, predsednik poslaničke grupe SRS, Branko Ružić, predsednik SPS - JS i Suzana Grubješić, predsednik poslaničke grupe G 17 plus, žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Pošto na listama nema prijavljenih, zaključujem jedinstveni pretres o predlozima odluka. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o svim ovim predlozima. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O OTPISU KAMATE NA DOSPELE OBAVEZE PO OSNOVU ODREĐENIH POREZA I DOPRINOSA ZA OBAVEZNO SOCIJALNO OSIGURANjE Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog zakona nisu podneti amandmani, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O MIROVANjU I OTPISU DUGA PO OSNOVU DOPRINOSA ZA OBAVEZNO ZDRAVSTVENO OSIGURANjE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Željko Ivanji, Simo Vuković i Milan Dimitrijević, kao i amandman Odbora za finansije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Na osnovu člana 146. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine Zakonodavni odbor je, kao neblagovremen, odbacio amandman narodnog poslanika Zorana Kasalovića na član 8. Predloga zakona. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodni poslanik Željko Ivanji jednim amandmanom predložio je izmene u članovima 3, 5, 6, 7. i 12. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik Simo Vuković jednim amandmanom predložio je izmene u članovima 3, 9. i 11. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 140. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije podneo je amandman na član 8. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Milan Dimitrijević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, sa ispravkom. Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Gospodin Dimitrijević želi reč.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, podnošenjem amandman na član 14. pokušao sam da ukažem na nešto što je ovim zakonom predviđeno. Zakonom je predviđeno da se po sticanju prava po drugom osnovu na zdravstveno osiguranje ne može nekome otpisati kamata. Mislim da to nije u redu, pre svega prema onim ljudima koji su redovno plaćali svoje zdravstveno osiguranje i nije red da se nekome ko nije uplaćivao svoje osiguranje daju ista prava kao i ljudima koji su svoje osiguranje uplaćivali redovno. Kao i do sada, i u Predlogu zakona o rebalansu budžeta, kao i u svim zakonima, amandmani opozicije se ne prihvataju, što predstavlja svojevrsnu bahatost i neodgovornost Vlade Republike Srbije. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo poslanik Simo Vuković. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, i odlučivanje o prvoj tački dnevnog reda, saglasno članu 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 5. novembar 2008. godine, sa početkom u 10,30 časova, kao dan za glasanje o preostalim tačkama dnevnog reda Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini. Zahvaljujem. Glasamo sutra u 10,30 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 147 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danima za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutno najmanje 126 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno je da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika, odnosno da imamo uslova za rad. Pošto je Narodna skupština obavila i načelni pretres i u pojedinostima, odnosno jedinstveni pretres o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, prelazimo na odlučivanje o drugoj tački dnevnog reda. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O OTPISU KAMATE NA DOSPELE OBAVEZE PO OSNOVU ODREĐENIH POREZA I DOPRINOSA ZA OBAVEZNO SOCIJALNO OSIGURANjE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o otpisu kamate na dospele obaveze po osnovu određenih poreza i doprinosa za obavezno socijalno osiguranje, u načelu. Za 128, od 128 narodnih poslanika. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o otpisu kamate na dospele obaveze po osnovu određenih poreza i doprinosa za obavezno socijalno osiguranje u celini. Za 128, nije glasalo dvoje, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o otpisu kamate na dospele obaveze po osnovu određenih poreza i doprinosa za obavezno socijalno osiguranje. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O MIROVANjU I OTPISU DUGA PO OSNOVU DOPRINOSA ZA OBAVEZNO ZDRAVSTVENO OSIGURANjE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o mirovanju i otpisu duga po osnovu doprinosa za obavezno zdravstveno osiguranje, u načelu. Za 128, protiv jedan, nije glasalo dvoje, od 131 poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima podsećam vas da je Zakonodavni odbor, na osnovu člana 146. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio kao neblagovremen amandman narodnog poslanika Zorana Kasalovića, na član 8. Predloga zakona. Takođe vas podsećam da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika: Željka Ivanjija - koji je jednim amandmanom predložio izmene u članovima 3, 5, 6, 7. i 12. i Sima Vukovića - koji je jednim amandmanom predložio izmene u članovima 3, 9. i 11.i izmenu u članu 17. Predloga zakona. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na osnovu člana 140. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije podneo je amandman na član 8. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 128, nije glasalo dvoje, od 130 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Milan Dimitrijević. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, sa ispravkom. Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Protiv 127, nije glasalo troje, od 130 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o mirovanju i otpisu duga po osnovu doprinosa za obavezno zdravstveno osiguranje, u celini. Za 128, nije glasalo dvoje, od 130 narodnih poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o mirovanju i otpisu duga po osnovu doprinosa za obavezno zdravstveno osiguranje. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O PRESTANKU SUDIJSKE DUŽNOSTI Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o predlozima odluka, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-2406/08. Za 128, nisu glasala dva, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-2406/08. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-2709/08. Za 128, nije glasalo pet, od 133 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-2709/08. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o predlozima odluka, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština o izboru članova odbora odlučuje većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Za evropsku Srbiju, broj 02-2443/08, od 9. oktobra 2008. godine. Za 162, nije glasao jedan, od 163 narodnih poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Za evropsku Srbiju, broj 02-2443/08, od 9. oktobra 2008. godine. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpske radikalne stranke, broj 02-2621/08, od 24. oktobra 2008. godine. Za 163, protiv jedan, nije glasalo četiri, od 168 poslanika. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine, koji je podnela poslanička grupa Srpska radikalna stranka, broj 02-2621/08, od 24. oktobra 2008. godine. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Socijalistička partija Srbije-Jedinstvena Srbija, broj 02-2686/08, od 29. oktobra 2008. godine. Za 164, nije glasalo 6, od 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Socijalistička partija Srbije-Jedinstvena Srbija, broj 02-2686/08, od 29. oktobra 2008. godine. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine, koji je podnela poslanička grupa G17 plus, broj 02-2699/08, od 30. oktobra 2008. godine. Za 166, nije glasalo 6, od 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa G17 plus, broj 02-2699/08, od 30. oktobra 2008. godine. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine, koji je podnela poslanička grupa G17 plus, broj 02-2758/08, od 3. novembra 2008. godine. Za 162, nije glasalo 10, od 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa G17 plus, broj 02-2758/08, od 3. novembra 2008. godine. Pošto smo se izjasnili o svim predlozima odluka, pitam da li ste saglasni da se svi usvojeni predlozi objave u "Službenom glasniku RS", kao jedan pravno-tehnički objedinjen akt – Odluka o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 168, nisu glasala četiri, od 172 narodna poslanika. Narodna skupština je jednoglasno usvojila ovaj predlog. Prelazimo na odlučivanje o POVREDAMA POSLOVNIKA na koje su u toku sednice ukazali narodni poslanici. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 100. stav 4. Poslovnika prema kojoj, ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će bez pretresa odlučivati o tom pitanju u danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Slobodan Maraš, na sednici 30. oktobra 2008. godine, u 17,12 časova, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za pet, protiv 122, nije glasalo 9, od 136 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije odlučila da je povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Arsen Đurić, na sednici 31. oktobra 2008. godine, u 21,30 časova, ukazao je na povredu člana 100. stav 1. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 125, nije glasalo 9, od 134 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije odlučila da je povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Miroslav Petković, na sednici 31. oktobra 2008. godine, u 21 čas i 32 minuta, ukazao je na povredu čl. 100. i 104. Poslovnika. Molim da narodni poslanici odluče da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Protiv 126, nije glasalo 10, od 136 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije odlučila da su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Milica Vojić-Marković, na sednici 31. oktobra 2008. godine, u 21 čas i 43 minuta, ukazala je na povredu člana 104. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 126, nije glasalo 10, od 136 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije odlučila da je povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dragan Šormaz, na sednici 31. oktobra 2008. godine, u 21 čas i 50 minuta, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Protiv 123, nije glasalo 13, od 136 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije odlučila da je povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladan Jeremić, na sednici 31. oktobra 2008. godine, u 22 časa i 35 minuta, ukazao je na povredu člana 100. stav 4.Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za jedan, protiv 125, nije glasalo 12, od 138 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije odlučila da je povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem Drugu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini. Kao što vam je poznato, u 12,00 počinjemo narednu sednicu. Zahvaljujem. (Sednica je završena u 11,05 časova.)