Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради. Прошу народних депутатів підготуватися до реєстрації. Так, ввімкніть систему "рада, реєструємося. [[10:03:27]] Зареєструвалося -424 В залі зареєструвалося 424 народних депутати. Ранкове засідання оголошується відкритим. Шановні колеги, сьогодні у нас день народження у Івана Сидоровича Бокого, дозвольте привітати [[Оплески]] і Юхима Леонідовича Звягільського [[Оплески]]. Щиро вітаю колег з днем народження, бажаємо успіхів в подальшій роботі у праці. Відповідно до статті 2.5.2 Регламенту в п’ятницю ми маємо 30 хвилин для оголошення запитів, заяв, повідомлень і пропозицій народних депутатів. Прошу народних депутатів записатися для виголошення своїх заяв. повідомлень і пропозицій. А я тим часом оголошу депутатські запити. Будь ласка, висвітліть запис депутатських. Надійшли запити народних депутатів. Михайла РОДІОНОВА до Президента України щодо порушення органами державної влади конституційних прав людини стосовно погашення боргів вчителям школи-ліцею №1 міста Малин Житомирської області. Ставлю на голосування про підтримку депутатського запиту до Президента. [[10:05:30]] За-100 Рішення не прийнято. Олександра МАСЕНКА до Президента України щодо вирішення питань, викладених у зверненні громадянина Олександра Бондаренка. Прошу визначитися із цим запитом на ім’я Президента України. [[10:06:02]] За-110 Рішення не прийнято. Групи народних депутатів [[ТАРАСЮК, КАРМАЗІН, ЗАРУБІНСЬКИЙ та інші. Всього 27 депутатів]] до Президента України стосовно Указу Президента України від 29 листопада 2003 року “Про заходи щодо підвищення ефективності зовнішньополітичної діяльності держави”. Прошу визначитися. [[10:06:40]] За-140 Рішення не прийнято. Віктора МУСІЯКИ до Президента України про порядок і термін призначення прийому народного депутата України Президентом України. Прошу визначитися. [[10:07:07]] За-133 Рішення не прийнято. Миколи ТОМЕНКА до Президента України щодо бездіяльності Державного комітету телебачення і радіомовлення України в зв’язку з порушенням суб’єктами інформаційної сфери законодавства України у сфері захисту суспільної моралі. Прошу визначитися. [[10:07:37]] За-157 Прийнято. Тоді прошу проголосувати про направлення до Президента України. [[10:08:09]] За-183 Трошки не вистачило. Рішення не прийнято. Юрія БОЙКА до Президента України з приводу незадовільної підготовки до святкування 190-ї річниці від дня народження Тараса Шевченка на державному рівні. Прошу визначитися щодо підтримки запиту. [[10:08:39]] За-171 Рішення прийнято. Прошу проголосувати про направлення запиту до Президента. [[10:09:00]] За-187 Рішення не прийнято. Будь ласка, по фракціях. "Наша Україна" - 84, "Регіони України" - 0, Комуністи - 58, Партія Трудова і промисловців - 0, Соціал-демократи - 2, Народовладдя - 1, Соціалістична - 10, Блоку Тимошенко - 18, Демініціативи - 0, Аграрної партії - 9, Народний вибір і НДП - 0, Позафракційні - 5. Володимира ЛЕЩЕНКА до Голови Верховної Ради України щодо порядку фінансування публікацій народних депутатів України в друкованих засобах масової інформації групи народних депутатів [[ГАВРИШ, ПРАВДЕНКО та інші. Всього 7 депутатів]] до Прем’єр-міністра України з приводу бюджетної заборгованості перед редакцією газети “Голос України” за висвітлення діяльності парламенту та публікацію офіційних матеріалів. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра України щодо відмови Міністерством оборони України надання дозволу на передачу в оренду майданчика для стоянки і збереження спеціальної техніки та нежитлових будівель товариству з обмеженою відповідальністю “Торгово-виставочний комплекс” Овідіопольського району Одеської області. Кирила ПОЛІЩУКА до Прем’єр-міністра України щодо членства України в наднаціональному органі - Міждержавному авіаційному комітеті країн СНД. групи народних депутатів [[ЧЕРВОНІЙ, ШИРКО, ОЛЕКСІЮК]] до Прем’єр-міністра України з приводу невиконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року в частині будівництва об’єктів соціального призначення в Рівненській області на території 30-ти кілометрової зони Хмельницької АЕС. Володимира ПУЗАКОВА до Прем’єр-міністра України стосовно байдужості посадових осіб Кіровоградської обласної державної адміністрації до ветеранів війни та праці щодо покращення умов проживання. Володимира ЛЕЩЕНКА до Прем’єр-міністра України щодо невжиття заходів з боку аграрного блоку уряду по забезпеченню законних прав мешканців села Лебедин Коропоського району Чернігівської області вільно розпоряджатися своїми земельними та майновими паями. Олександра ЗАДОРОЖНЬОГО до Прем’єр-міністра України щодо розробки механізму повернення вкладів з урахуванням періоду внесення коштів в установи Ощадного банку. Зареми КАТУШЕВОЇ до Прем’єр-міністра України щодо забезпечення опаленням багатоквартирного будинку в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим. Юрія ШИРКА до Прем’єр-міністра України у зв’язку з незадоволенням відповіддю на депутатське звернення щодо надання субсидій. Юрія КАРМАЗІНА до Прем’єр-міністра України, Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, Голови Антимонопольного комітету України щодо вжиття заходів до скасування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2003 року ”Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України”, яка суперечить вимогам Конституції та чинного законодавства України, в таємному режимі скасовує Закон України “Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти”, порушує права суб’єктів господарювання шляхом створення монополії, що загрожує національним інтересам та безпеці України. Анатолія НАЛИВАЙКА до Прем’єр-міністра України щодо ситуації, яка склалася на заводі “Краснополянськживмаш” та в селі Олексіївка Донецької області. Михайла КОСІВА до Прем’єр-міністра України з приводу втрати творчої спадщини художника Степана Коропчака внаслідок дій Державної податкової адміністрації в Львівській області. групи народних депутатів [[ЗАІЧКО, КРУК та інші. Всього 7 депутатів]] до Прем’єр-міністра України щодо фінансування закінчення будівництва інфекційного корпусу Кілійської центральної районної лікарні Одеської області. Івана ВЕРНИДУБОВА до Прем’єр-міністра України стосовно надання інформації за фактом звернення Севастопольської міської адміністрації від 29 грудня 2003 року. Юрія АРТЕМЕНКА до Прем’єр-міністра України стосовно діяльності Національної телекомпанії України щодо вимог законодавства України в частині використання бюджетних коштів за 2003 рік. Віктора ЗАІЧКА до Першого віце-прем’єр-міністра, Міністра фінансів України щодо погашення заборгованості Державного бюджету перед бюджетом міста Севастополь з надання пільг населенню по сплаті послуг електрозв’язку. Олександра ПЕКЛУШЕНКА до Першого віце-прем’єр-міністра, Міністра фінансів України стосовно планів щодо подальшого повернення боргу комерційним акціонерним банком “Слов’янський” незадоволеним вкладникам. Юрія ШИРКА до Віце-прем’єр-міністра України Андрія Клюєва стосовно порушення технічних вимог при виготовленні і поставці парогенераторів на Рівненську атомну електростанцію. Анатолія НАЛИВАЙКА до Віце-прем’єр-міністра України Андрія Клюєва щодо забезпечення побутовим вугіллям робітників та пенсіонерів шахти “Сніжнянська” Донецької області. Олександра ПЕКЛУШЕНКА до Віце-прем’єр-міністра України Івана Кириленка стосовно незадовільної ситуації щодо кредитування сільськогосподарських підприємств Новомиколаївського, Вільнянського, Запорізького, Пологівського районів Запорізької області для проведення весняно-польових робіт. групи народних депутатів [[МИГОВИЧ, СІМОНОВ та інші. Всього 6 депутатів]] до Генерального прокурора України з приводу незаконних дій прокурора міста Мукачева та потурання йому прокурором Закарпатської області. Степана ХМАРИ до Генерального прокурора України з приводу незаконності присвоєння народному депутату України Ківалову класного чину працівника прокуратури – державного радника юстиції 2 класу [[генерал-лейтенанта]] та вжиття заходів прокурорського реагування щодо скасування такого рішення. Юрія КАРМАЗІНА до Генерального прокурора України, Голови Верховного Суду України щодо вжиття невідкладних заходів по усуненню порушень конституційних прав колишнього судді Калинівського районного суду міста Горлівки Донецької області Вадима Сидоренка на своєчасний та справедливий перегляд судових рішень по кримінальній справі стосовно нього в порядку виключного провадження, припинення неналежного виконання працівниками прокуратури Донецької області своїх службових обов’язків, що виразилось в ігноруванні вимог закону, вказівок Генеральної прокуратури України та непроведенні перевірки нововиявлених обставин по кримінальній справі стосовно Сидоренка з перешкоджанням йому в оскарженні прийнятого процесуального рішення. Андрія ШКІЛЯ до Генерального прокурора України щодо порушення вимог Кримінально-процесуального кодексу по кримінальній справі стосовно службових осіб житлово-ремонтно- експлуатаційного району №2 міста Ужгорода. Володимира СТРЕТОВИЧА до Генерального прокурора України щодо надання інформації по факту використання Начальником Департаменту державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України Каракаєм С.В. документів на ім’я Богданова С.В. у закордонних відпустках протягом 1999-2003 років. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора України у зв’язку з неодноразовими зверненнями до виконавчих органів влади з питання порушення законодавства щодо оренди земельної ділянки. Віктора БАЛОГИ до Генерального прокурора України у зв’язку з формальним реагуванням Генеральної прокуратури України на звернення Микити М.В. щодо неповноти розслідування кримінальної справи про вбивство її сина Мукачівською районною прокуратурою та неправомірне направлення її листів виконавцям, на дії яких вона скаржиться. Юлії ТИМОШЕНКО до Генерального прокурора України, Голови Вінницької обласної державної адміністрації щодо розкрадання колективного майна у великих розмірах директором спільного підприємства “Старт” та бездіяльність місцевих органів влади Тульчинського району Вінницької області у захисті прав мешканців села Білоусівка. Кирила ПОЛІЩУКА до Генерального прокурора України щодо неправомірного засудження громадянина Ященка Апеляційним судом Київської області. Сергія СЛАБЕНКА до Генерального прокурора України з приводу незадоволення станом та результатами розгляду депутатських запитів і звернень з правових питань. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Міністра оборони України щодо прискорення передачі в оренду вивільнених фондів Узинського гарнізону. Миколи МЕЛЬНИКА до Міністра внутрішніх справ України стосовно проведення додаткової перевірки кримінальної справи по факту побиття мешканки місця Вінниця. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Міністра охорони здоров’я України щодо забезпечення слуховими апаратами інвалідів по слуху, що мешкають на території 69 виборчого округу Житомирської області. Володимира НОВАКА до Міністра оборони України щодо порушення чинного законодавства України при звільненні з лав Збройних Сил України учасника бойових дій у Республіці Афганістан майора Яценка. групи народних депутатів [[ЧЕРВОНІЙ, ОЛЕКСІЮК та інші. Всього 4 депутати]] до Міністра юстиції України з приводу невиконання рішення Сарненського місцевого суду стосовно виплат за вислугу років, допомог на оздоровлення, компенсацій за порушення термінів виплати надбавки вчителям школи №2 міста Сарни Рівненської області. Павла КАЧУРА та Євгена ГІРНИКА до Міністра промислової політики України щодо передачі у комунальну власність міста Хмельницького гуртожитків колишнього заводу “Катіон”. Тараса СТЕЦЬКІВА до Міністра праці та соціальної політики України щодо надання громадянам України статусу інваліда війни внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби. Юрія ОРОБЦЯ до Голови Верховного Суду України щодо невирішеності питання стосовно відшкодування нанесених збитків громадянці Козинець. Юрія КАРМАЗІНА та Степана ХМАРИ до Голови Ради національної безпеки і оборони України, Генерального прокурора України, Голови Комітету з питань боротьби з корупцією і організованою злочинністю, Голови Комітету з питань національної безпеки і оборони, Голови Комітету з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин щодо вжиття заходів по усуненню фактів незаконного використання розвідувальних органів України з метою політичного шпигунства та вирішення питання про усунення з займаних посад Голови Служби безпеки України Ігоря Смешка і начальника Головного управління розвідки Олега Синянського за зловживання службовим становищем, перевищення службових повноважень, втручання в діяльність державного діяча. Георгія МАНЧУЛЕНКА до Голови Служби безпеки України у зв’язку з незадоволенням відповіддю на запит щодо незаконного продажу 25 га землі на території міжнародного аеропорту “Бориспіль”. Миколи ТОМЕНКА до Голови Національного банку України щодо надання інформації про суми коштів, які були витрачені Національним банком України при проведенні кампанії стосовно введення банкнот нового зразка. Юрія БОЙКА до Уповноваженого з прав людини Верховної Ради України, Генерального прокурора України щодо безпідставного звільнення Міністерством культури і мистецтв України Ігоря Лісовського з посади генерального директора Шевченківського національного заповідника в місті Каневі. Віктора БАЛОГИ до Голови Державної податкової адміністрації України з приводу протизаконних дій Мукачівської об’єднаної податкової інспекції Закарпатської області. Марії МАРКУШ до Голови Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення стосовно діяльності без дозволу на мовлення телерадіокомпанії “РТК-Хуст”. Миколи МЕЛЬНИКА до Голови Державного комітету України з питань будівництва та архітектури стосовно вирішення питання газифікації культових споруд Томашпільського району Вінницької області. Юрія ОРОБЦЯ до Київського міського голови щодо термінового вирішення земельного конфлікту громадян по вулицям Бестужева та Лесі Українки у місті Києві. Марії МАРКУШ до Харківського міського голови щодо ремонту аварійного житлового будинку по вулиці Мироносицька в місті Харків. Народного депутата БЕСПАЛОГО до голови Державної податкової адміністрації України стосовно результатів перевірки товариства "Ібріс" в березні 2002 року. Народного депутата БЕСПАЛОГО голові Національного банку України Тігіпку з приводу аналізу операцій, проведених акціонерним банком "Слов’янський". Народного депутата Миколи ТОМЕНКА Генеральному прокурору України щодо принесення протесту про скасування або проведення у відповідність закону Постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року номер 2016 "Про затвердження положення про Раду з питань реклами". Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО Прем’єр-міністру України щодо фінансової підтримки реконструкції Цюрупинської АГРС та будівництва обмінного газопроводу до міста Гола Пристань. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО міністру охорони здоров’я України стосовно незалежного матеріально-технічного стану Брилівської дільничної лікарні Цюрупинського району Херсонської області. Таким чином, у нас залишилось ще сім хвилин на депутатські оголошення і звернення. Будь ласка, Алексєєв, підготуватися Левцуну. Гінзбург? Будь ласка.
Уважаемые товарищи, Гинзбург, 161 избирательный округ. Вчера в зале Верховного Совета в канун праздника Дня Советской армии и военно-морского флота рассматривался закон о реформировании Вооруженных Сил Украины. И как ни горько все это было слушать, есть еще граждане нашей великой Родины, которые помнят славные годы существования и подвигов Советской армии, армии, которая родилась в 18-м славном революционном году прошла все годы советской власти, особенно проявила себя в годы Великой Отечественной войны. И как ни странно это сегодня, я, уважаемые товарищи, уважаемые коллеги, друзья, ветераны Великой Отечественной войны, разрешите вас горячо и сердечно поздравить с этим замечательным праздником - праздником Днем Советской армии и Военно-морского флота. Пожелать вам всем счастья, здоровья, успехов и обязательной реализации своих надежд. В этот день традиционно с чувством благодарности за беспримерный подвиг советских солдат возлагают цветы к обелискам и Вечному огню. Пусть напоминают они о жизни солдата, отданной за Родину, о красном знамени Победы, об интернациональной мощи советского строя, о руководящей роли Коммунистической партии. Освободителей вписали в летопись Великой Отечественной войны, страницы, над которыми не властно время. Но после, особенно после, сменив автоматы на плуг и лопату, вы, уважаемые ветераны, кровавыми мозолями, не досыпая и не доедая, заживляли раны родной земли. Возродили города и села, посадили новые сады, позаботились о сиротах. Это был еще один подвиг, требующий самоотверженности, героизма, но вы выстояли и здесь. Вы передали своим детям и внукам богатое государство, мирную, уважаемую во всем мире Родину, за свободу которой вы готовы были положить свои жизни. Вам присуще каждому высокое чувство ответственности в большом и малом за свою Родину, принадлежность к великому народу, интернационализм, патриотизм, готовность всегда прийти на помощь товарищу и, поднявшись на высокую ступень имени человека, пронести это звание достойно. Сегодня от Коммунистической партии Украины разрешите поздравить вас всех с этим праздником и пожелать вам счастья! Спасибо.
Дякую, Ольго Петрівно. Будь ласка, народний депутат Левцун. Підготуватися Лещенку. Левцун немає? Тоді, будь ласка,
Прошу надати слово Анатолію Матвієнку.
Будь ласка, Анатолію Сергійовичу.
Матвієнко Українська республіканська партія "Собор", Блок Юлії Тимошенко. Шановні колеги народні депутати. Я хотів би сьогодні використати цих три хвилини з тим, щоб звернутися до вас і звернутися до керівництва Верховної Ради. Вчорашній день тим більше переконав мене в тому, що це зробити необхідно. Блок Юлії Тимошенко і наша група Республіканської партії серйозно стурбована тим, що сьогодні відбувається в залі Верховної Ради. Вчорашній цілий день голосування показав, що Верховна Рада все більше і більше перетворюється в агресивного асенізатора банківської політики і перестає бути самостійною структурою, гілкою влади. Ми маємо розуміти, що якщо Верховна Рада не стане автономною гілкою вищим законодавчим органом нашої влади, то ми будемо падати стрімко ще далі в ту яму, в якій ми сьогодні вже знаходимся. І зрозуміло те, що сьогодні Україну все більше і більше зневажають, в великій мірі пояснюється саме тим, що нас перетворили сьогодні просто у тих, хто в піддавки грає, а не хто проводить політику. Фракція вибачається перед фракцією комуністів і тими, хто підтримував вчора по Херсону і по Тернополю, це дійсно прикра помилка, але ми не розуміємо, чому ми організуючи чи демонструючи організовану владу сьогодні самі перетворилися в ненависників якихось і в недовіру. Те, що сьогодні Верховна Рада переживає такий рівень взаємної недовіри, такого ще не було у стінах цього парламенту. Я можу наводити ще цілий ряд прикладів, скажімо, вчорашнє голосування по Вінниці. Нічим не винне 300 тисячне місто, тільки в результаті такої взаємної якоїсь агресії, агонії недовіри страждає. Те саме, я хочу вас поінформувати, що відбувається із законом змінами до Конституції щодо місцевого самоврядування. Всі ви знаєте, що місцеве самоврядування сьогодні потрібно реформувати. Ніколи не буде реальної влади, якщо ми не будемо мати реального місцевого самоврядування. До кожного з вас звертаються керівники органів місцевого самоврядування. Конституція розкриває можливість її реформи. Двічі за дорученням Голови Верховної Ради скликається Конституційна спеціальна комісія і представники більшовицької фракції на неї не з’являються. Не тому, що вони не хочуть сюди прийти, а тому, що їм забороняють туди прийти. Їм забороняють туди прийти з Банкової, тому що банковій сьогодні потрібно шантаж. Я вважаю, Адам Іванович, і звертаюся до вас, що нам назріла крайня необхідність зробити загальні збори, тому що керівники фракцій сьогодні продалися, які представляють більшовиків Банкової і маніпулюють поведінкою багатьох народних депутатів, Народні депутати не знають, що робиться за їх спиною, як їх підставляють. Ми маємо вже гіркі приклади, в тому числі і в Німеччині. Зупинімо ганьбу України. Я пропоную розглянути.
Дякую, Анатолій Сергійович. 3 лютого вже збори депутатів були, можемо ще третього березня провести. Будь ласка, Лещенко.
Володимир Лещенко, фракція Соціалістичної партії України, Чернігівщина. Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати, шановні виборці! Буржуазна влада України продовжує наступ на права трудящих. Вслід за пенсійним обманом, пониженням розміру мінімальної заробітної плати, стрімким зростанням цін на хліб та інші продукти харчування і товари першої необхідності, місцеві органи державної влади та самоврядування повсюди стали різко підвищувати тарифи на житлово-комунальні послуги. Причому це робиться на фоні заяв Президента та Прем’єр-міністра України про те, що підстав для зростання тарифів немає і робити це керівникам Регіонів не рекомендується. Підтвердженням цього також є недавнє запевнення першого заступника міністра палива та енергетики України щодо незмінності цін на електроенергію та газ для комунальних споживачів до кінця поточного року. На місцях все робиться по-іншому. В Чернігові з 1 січня 2004 року вартість водопостачання та водовідведення виросла в півтори рази, а тарифи на тепло і підігрів води зросли з 1 лютого по області більш, як на 40 процентів. Розпорядження з цього питання підписав Голова облдержадміністрації, який за сумісництвом є керівником обласної організації медведчуківської СДПУ(о). На захист прав чернігівців, як і восени минулого року під час переможної акції "Захистимо ветеранів" стали місцеві організації Комуністичної партії України. За ініціативою комуністів 22 січня відбувся перший етап акції протесту проти підвищення тарифів на холодну воду. На вимоги її учасників Чернігівський міськвиконком удосужився дати відповідь, в якій обгрунтував ріст тарифів ростом цін на електроенергію та газ. Так заступник Мінпаливенерго сказав же, що ніякого росту немає і не буде. Оце вам і обличчя місцевої влади. Комуністи закликали мешканців Чернігова взяти участь 13 лютого в другому етапі акції протесту проти підвищення тарифів на воду і тепло. До стін облдержадміністрації прийшло біля двох тисяч чернігівців. Їхні вимоги: скликати позачергову сесії обласної та міської рад, на яких скасувати розпорядження голови облдержадміністрації та міськвиконкому про підвищення тарифів, а керівникам цих органів висловити недовіру. Такі ж вимоги ставилися і біля стін міськвиконкому, який дещо пізніше пікетували протестуючі на чолі з комуністами і соціалістами. Якщо влада не одумається і не відмінить тарифи, то третій етап акції протесту, уже з елементами громадянської непокори, за ініціативою Чернігівського міському Компартії України відбудеться 27 лютого цього року. Три колони протестуючих о 13 годині 30 хвилин від Деснянського та Новозаводського райвиконкомів, прохідної заводу "Жовтневий молот" відправляться маршем по вулицях Чернігова до обласної державної адміністрації, де 15 годині скажуть голові і його посадовцям все, що про них та буржуазну владу думають. Звертаюся до земляків-чернігівців: не сидіть 27 лютого по домівках, а разом з комуністами біля облдержадміністрації домагайтеся своїх законних прав. Тільки з Комуністичною партією України народ України конституційним шляхом відсторонить від влади буржуазію і встановить в нашій державі свою, радянську владу. Дякую за увагу.
Дякую. Шановні колеги, відведених 30 хвилин завершилось. Сьогодні ми проводимо обговорення питань порядку денного. Перелік питань, що пропонується до розгляду, у вас є. Шановні колеги, ще раз нагадую: ми маємо у п’ятницю 30 хвилин на оголошення запитів, заяв і пропозицій. На превеликий жаль, оголошення запитів у нас з’їдає левову частку всього часу. Тому, будь ласка, регулюйте уже самі. Менше запитів - буде більше тоді виступів. Слухається питання: звіт Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення України за 2003 рік. Пропонує комітет такий порядок розгляду, регламент: 10 хвилин для доповіді і 5 на відповіді на запитання, для співдоповіді 10 хвилин і 5 відповідей на запитання і 15 хвилин для обговорення. Таким чином ми маємо вкластися в 45 хвилин - відведено регламентом. Запрошую до слова голову Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення - Бориса Івановича Холода, будь ласка, 10 хвилин.
Шановний Адаме Івановичу! Шановні народні депутати! Відповідно до статті 12 Закону України "Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення", представляємо Верховній Раді України звіт, конституційного, постійно діючого державного органу за 2003 рік. Для початку кілька вступних зауважень. По-перше. Звіт охоплює матеріалом стан виконання всіх основних завдань визначених статтею 2 Закону про Національну раду, загалом таких завдань близько трьох десятків, на жаль, з об’єктивних причин перш за все, суттєвого недофінансування, частина з них не реалізована за що Національній раді робиться зауваження і проекті постанови про звіт за 2003 рік. По-друге, вперше, до такого документу, як щорічний звіт додано державний реєстр теле-радіоорганізацій України, ведення якого передбачено статтею 25 Закону про Національну раду. До державного реєстру станом на момент подання звіту внесено 1052 теле-радіоорганізації нашої країни. І ви, шановні народні депутати, одержали змогу мати дані про всі тепле і радіо організації нашої країни від засновників до конкретного переліку телеканалів і радіочастот, які ці телерадіокомпанії надано в користування за ліцензією. Цей річний звіт ми подали до Верховної Ради України точно в установлений законом термін до 1 листопада 2003 року. Тож протягом трьох з половиною місяців народні депутати мали змогу детально ознайомитися з цим звітом. Тому не буду зупинятися на всіх деталях звіту, а зазначу лише найголовніші тенденції. Отже, безпосередньо про основні аспекти діяльності Національної ради у 2003 році. Першою особливістю діяльності регуляторного органу у цей період, яка знайшла чільне відображення у звіті, стало завершення в основному ліцензування ефірних телеканалів і радіочастот. Це дало можливість чітко структурувати телеорганізації України за формами і способами мовлення у цілому. Зокрема, зараз у Україні діє одинадцять загальнонаціональних телемереж та чотирнадцять таких радіомереж. У підсумкові більшість населення України, крім місцевих телеканалів і радіостанцій, має можливість приймати по сім-вісім, а то і більше, столичних телерадіопрограм. Але по-справжньому багато програмне мовлення від до 80 каналів надає глядачам кабельне телебачення. За звітний рік Національною радою ліцензовано понад 200 кабельних всього мереж, тобто стільки ж, як за всі попередні дев’ять років роботи нашого регуляторного органу. Якщо взяти до уваги, що ліцензії телерадіоорганізацій на ефірне мовлення видаються, як мінімум, на сім років, а загальнонаціональним і мережевим мовникам на десять, на стільки ж всім кабельним, то наступний пік ліцензування припаде на 2010-2012 роки. Тобто вітчизняний телерадіопростір набув такої ліцензійної міцності, що він без будь-яких потрясінь і катаклізмів здатен функціонувати щонайменше чотири-п’ять найближчих років. Наступне. Поряд з ліцензуванням Національна рада у звітний період все більше уваги стала приділяти контрольно-аналітичним функціям щодо дотримання телеорганізаціями вимог законодавства та умов ліцензування. Така вимога була поставлена постановою Верховної Ради за минулий звіт 2002 і Національна Рада спрямувала за цей період такі зусилля і такі напрямки, щоб виконати постанову Верховної Ради. Тут найбільшим успіхом Національної Ради вважається запровадження в Україні системи екранних, візуальних позначок для зазначення аудиторії щодо перегляду фільмів, серіалів і передач різними виконаними категоріями. Мета цієї акції, перш за все, попередження батьків про недоцільність перегляду дітьми окремих кінематографічних творів непідходящого для певних вікових груп змісту. Національна Рада врешті-решт домоглася, щоб такі позначки впровадили всі загальнонаціональні, мереживі і місцеві канали. До речі, лише у 15-ти країнах Європи діє подібний механізм екранних візуальних позначок і роботу по очищенню українського телеекрану від візуального бруду, насильства, жахів, порнографії ми зараз вдосконалюємо і посилюємо керуючись положеннями, недавно прийнятого Закону "Про захист суспільної моралі". В загалом вже у питанні розгортання контролю за діяльністю теле-радіоорганізації. Чи мало інших напрямків серед яких провідними ми визначили, дотримання умов рекламної діяльності, критерії введення програм державною мовою, дотримання обсягів національного програмного продукту в наповненні телеканалів, тощо. Під розгортанням контрольно-аналітичної бази ми врешті-решт отримали змогу підвести серйозну і організаційну кадрову, фінансову і матеріальну базу. З цього року в структурі Національної ради створюється спеціальна моніторингова служба, для якої добираються фахівці, йде оснащення спеціальною технікою. Сподіваємося, що і врешті-решт буде виконано і розпорядження Кабінету Міністрів України, і ми вперше за десять років функціонування Національної ради одержимо приміщення, придатне для повномасштабного розгортання роботи регуляторного органу. І я в першу чергу хочу подякувати всім народним депутатам за сприяння цієї роботи на попередніх звітах, що на сьогоднішній день позитивно вирішується. І на останок. Керуючись можливістю виступати з цієї високої трибуни, безпосередньо звертатися до вас, законодавців, шановні народні депутати, я звернутися з проханням: Закону про телебачення і радіомовлення виповнилося 10 років, Закону про Національну раду майже сім. Безперечно, час бурхливого розвитку телебачення, радіомовлення потребує перегляду і суттєвого поліпшення законодавства про електронні засоби масової інформації. Зараз активно такий процес проходить і йде він. Але удосконалення правових норм не терпіть поспіху, приблизності формувань нечіткості повноважень і так далі. Тому ми би просили у цій залі, звертаючись до вас, прийняти у першу чергу закон базовий, основний, Закон про телебачення, радіомовлення, і на основі цього основного закону потім вже всі інші закони, в тому числі і Закон про Національну раду. Шановні народні депутати! Я і мої колеги, члени Національної ради, які присутні тут, сподіваємося, що сьогоднішнє обговорення щорічного звіту, висловленні вами пропозиції і критичні зауваження, а ми їх обов’язково врахуємо, допоможуть поліпшити і удосконалити роботу Національної ради. Я прошу прийняти участь у обговоренні звіту і прийняти відповідні рішення з цього питання. Дякую за увагу.
Дякую, Борис Іванович, за оперативну інформацію. Запишіться на запитання. П’ять хвилин. Будь ласка, висвітліть. Будь ласка, Нечипорук, за ним Бичков.
Я, Володимир Нечипорук, 194 виборчий округ, Хмельниччина, "Народовладдя". Я хотів би, є така програма, є всі можливості, скажемо, виконувати цю програму. Але я хотів би задати вам одне запитання. Скажіть, будь ласка, коли на телебаченні України по всім каналам перестануть замість того, щоб показати для народу України те, що він хоче, наповнювати ці програми такими передачами, що люди виключають телевізор і не хтять цього дивитися. Чому проходять от такі програми? Скажіть, будь ласка, невже немає конкурсів ніяких, невже не можна організувати, щоб телебачення, за яке народ.
Дякую. Шановні народні депутати, звісно на сьогоднішній день 1100 телерадіоорганізацій в нашій країні, вони мають різні програми, різну змістовну частину. Але Національна рада дійсно спрямовує свої зусилля перш за все, щоб на загальнонаціональних каналах, на регіональних і місцевих була змістовне програмне наповнення таким чином, щоб воно відповідало сьогоднішньому рівню. Ми не можемо говорити про те, що Національна рада за минулий рік за звітний заслухала більше 30 телеорганізацій щодо виконання умов ліцензії і невиконання або недостатнє виконання їх. Тому ми намагаємося так зробити, щоб воно відповідало. Але це ще залежить багато від кадрового стану, від інших речей, які не тільки залежать від Національної ради. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Бичков. За ним Шкіль. Бичков.
Бичков Сергій, 25 виборчий округ, Жовтневий, місто Дніпропетровськ. Шановний Борисе Івановичу, як відомо, існує декілька видів поширення телепрограм: ефірний, кабельний, ефірно-кабельний, супутниковий. Які пропорції цих видів характерні для телемовлення в Україні?
З цього приводу мушу сказати, що, дійсно, за 10 років Національної ради всі напрямки: і ефірне, і ефірно-кабельне, і кабельне, і супутникове, і проводове мовлення - ми розбудовуємо, так би мовити, у повному обсязі. Але останнім часом, і це у звіті ми дали такий матеріал, більше прерогативи буде наділятися ефірно-кабельний і кабельним мережам. Це перспектива, це розвиток, той, що Європа пішла і інші країни, кабельна мережа. Отут уже буде насичення і програмною, і змістовною частиною у кабельній мережі, і відповідність Національної раді, і всіх структур, які повинні контролювати це наповнення, буде більш змістовною.
Будь ласка, Шкіль. За ним Шибко.
Шановний Борисе Івановичу, ви вважаєте ви легітимним рішення Національної ради, які після восьмого вересня підписують всі члени Національної ради, а не голова і відповідальний секретар, як того вимагає стаття 12 Закону про Нацраду, оскільки вісім членів поважного конституційного органу й досі не можуть обрати відповідального секретаря з числа своїх членів? Ви інколи проводите аналогію своєї діяльності з Верховною Радою України, то маєте знати, що єдиний законодавчий орган державної влади в Україні приймає рішення колегіально, а підписує його згідно законодавству Голова Верховної Ради України, а не 450 народних депутатів. Це найперше процедурна норма, є правовою вимогою: оформляти документи на основі законодавства. Тому ми з народним депутатом Кармазіним вважаємо, що це неправильно процедурно вами дотримується. І тепер, Адаме Івановичу, до вас, буквально декілька хвилин. Роздали нам 51 сторінку звіту. Подали в жовтні - роздали сьогодні зранку. От народний депутат може ознайомитися за 15 хвилин з 51 сторінкою звіту Національної ради? Ви зверніть увагу Секретаріату. Я розумію, що народні депутати Секретаріатові заважають працювати, але, тим не менше, інколи хай якось так буде співпраця. Дякую.
Будь ласка.
Дякую. Шановні народні депутати, дійсно, в законі в 36 статті записано, що рішення Національної ради вважається прийнятим, якщо протокол з цим рішенням було підписано в ході засідання всіма членами Національної ради, які брали участь в голосуванні. Але в законі ж прописана і норма, якщо робиться виписка і приймається, то підписується головою, відповідальним секретарем. На жаль, у нас так получилась колізія, що перші вибори обрання відповідального секретаря, ми його ще не зовсім завершили, тому що так получилося, що не буду говорити там порушення чинного законодавства, не порушення, але ми условилися з членами Національної ради, що ми ще раз поставимо на голосування це питання і будемо обирати відповідального секретаря. Я дякую. Щодо другого питання, пане Шкіль, це не до Національної ради. Ми подали звіт до 1 листопада. Дякую.
Будь ласка, Шибко.
Дякую , Шибко, Соціалістична партія України, Днепропетровщина. Борисе Івановичу, я не буду вам задавати дурних питань типу того, коли буде в нас зміст у вашім відомстві і коли буде дійсно наповнення того, що там не було страшилок усяких у наших телепередачах. Я вам задам два конкретних питання, на які ви можете відповісти, бо на інші ви не знаєте як відповісти, вони не від вас залежать. Скажіть, будь ласка, чи правда радіостанція "Онікс" отримала радіочастоти без конкурсу майже в 10-ти містах? Тому що йдуть чутки про те, що там працює ваш син і це було на безконкурсній основі. Це перше. Тому дайте відповідь усім, щоб всі чули. І друге. Скажіть, будь ласка, ви добре зараз сказали в свій час про кабельне телебачення. Так чому на сьогоднішній день без узгодження з тими людьми, котрі підписали угоду, збільшується оплата за це майже в три рази, не ставлючи до відома самих абонентів про це. Чи керуєте ви цим процесом чи ні? Що мені відповідати людям, які.
Мається на увазі у Києві? У Києві. Дякую. По "Оніксу". Шановний пане Віталію, ви мене знаєте дуже хорошо і я вас дуже знаю. Чутками не користуйтесь. Нема мого сина там, немає там у засновниках, немає там інших порушень, згідно рішення Національної ради видано частоти і ліцензії цій компанії, як і іншим компаніям. Так, дякую. По кабельному телебаченню, Національна рада регулює всі питання по кабельному телебаченню крім коштів, які сплачує за абоненти. Це вирішує питання або місцева влада, або за допомогою місцевої влади, або оператор кабельної мережі. У нас жодної норми немає в чинному законодавстві прописаної, щоб контролювала це Національна рада. Я вам дуже дякую.
Дякую, Борис Іванович, за чіткі лаконічні відповіді. Сідайте, будь ласка. А вам, Василь Якович, готуйте проект закону. щоб ми регулювали, чи орган регулював ці ціни. Будь ласка, співдоповідає голова Комітету з питань свободи слова та інформації Микола Володимирович Томенко. 10 хвилин.
Микола Томенко. Шановні колеги, три загальні штрихи до ситуації, яка за рік змінилася після того, як ми слухали звід Національної ради, а потім конкретно по самому звіти. Перше, що, на мою думку, важливо сказати, це те, що на сьогоднішній день загальна структура, зміст і характер інформаційної політики в Україні настільки викристалізувався, став зрозумілим, що тоді стає зрозумілою роль таких органів, які, скажімо, в Конституції є надзвичайно важливі і впливові, а на фактах, фактично, виконують достатньо другорядні ролі, оскільки, ще раз кажу, загальний зміст і світогляд інформаційної політики в Україні визначається в інших кабінетах і іншими людьми. Якщо сьогодні подивитися на статистику, ми побачимо, що, на жаль, коли йдеться про телевізійний простір, ситуація за рік ще погіршилася. Скажімо, ми проаналізуємо всі загальнонаціональні канали, ми побачимо, що у нас канали вирішили, практично, відмовитися від суспільної функції, і на сьогоднішній день в загальній квоті програм на всіх загальнонаціональних каналах дитячі програми складають один відсоток. Пізнавальні програми складають 3,3 відсотки, в той час, як художні фільми дійшли до позначки 60 відсотків, а розважальні до позначки 11, якщо розважальні із музичними і спортивними об’єднати це виявиться 20 плюс 60 це 80 відсотків у нас розважальних програм, 80 відсотків розважальних програм, вся решта там півтора чи два відсотки йде на пізнавальні функції. Значить я вже неодноразово говорив про те, що в принципі Національна рада має можливість контролювати програмні концепції каналів і, на жаль, ми не дочекалися жодного серйозного попередження каналу, який наприклад, як "1+1" реєструвався, як канал суспільний, для суспільства, а сьогодні є абсолютно класичний, розважальний канал, правда, крім інформаційних програм, де займаються дискредитацією конкретних політиків, там напевно розважанням важко це назвати. FM радіопросторі ситуація на мою думку ще стала гіршою і, якщо на це рада по телебаченню намагається хоча би постановочно говорити про проблеми, то те, що відбулося в FM в діапазоні я називаю суцільною шансонізацією, причом, до слова "Шансон", як ви це розумієте це жодного відношення немає, тому що, насправді, нормальний "Шансон" можна слухати, а йдеться про те, що на сьогоднішній день в FM діапазоні панує такий зековський блотняк, якщо ви подивитеся по рейтенгах, сьогодні "Шансон" у нас перше радіо на території України, причому мене дивує чому ні місцева влада про це не говорить, ніхто про це не говорить. Я маю, на увазі, не те, що ми знаємо, як заключаються угоди з маршрутними таксі, щоб там за гроші тільки ставили "Шансон", щоб українських людей до зони привчали, я розумію, звичайно, якщо Прем’єр-міністр має там судимості і досвід колонії, Глава Адміністрації має судимість і має досвід тюремної практики, але це не означає, що вся нація повинна жити, так би мовити, в зонівському стилі і слухати цей блотняк. Тому я дивуюся, чому Національна рада до цих пір не зупинила цю шансонізацію, значить і не з’ясувала, хто видавав ліцензії в регіонах, як це діє. Чому порушуються ті чи інші норми? Наступна проблема є дуже важлива, вона структурна або інституційна. На сьогоднішній день, скажу жорсткі речі, мені здається Нацрада в такому статусі вичерпала себе. Тобто ми повинні сьогодні говорити про абсолютну логіку і статус Національної ради. Сьогодні Національна рада діє в такому режимі - є голова Національної ради, є апарат Національної ради, і є власна Національна рада з членів Національної ради, яких і ми призначаємо. Що відбувається? Відбувається таким чином. Є четвірка Верховної Ради, є четвірка Президента. Як тільки Національна рада, як орган, починає робити якісь нормальні речі, зразу до четвірки Президента ставляться абсолютно конкретні вимоги. Наприклад, Національна рада підтримала нашу постанову про висвітлення і зобов’язала Перший національний канал виконувати постанову у повному обсязі. На наступний день появився указ про звільнення з посади двох членів Національної ради: Олександра Мартиненка і Юрія Плазюка з президентської четвірки. Тобто дуже чітко було подано сигнал. Якщо ви голосуєте не так, вас зразу звільняють. Тобто, не маючи можливості сформувати Національну раду у той спосіб, щоб це були незалежними людьми, ми фактично втрачаємо можливість повністю контролювати або впливати на інформаційний простір. Стратегічно правильно було б, звичайно, практикам конституційної реформи в Україні над цим подумати і правильно було б, щоб повністю склад Національної ради формувався Верховною Радою і формувався на чотири роки без ротації звільнення. Але, оскільки у Конституції є норма про чотири роки для Президента, чотири роки для Верховної Ради, звичайно, у цій ситуації треба діяти іншим шляхом. І ми запропонували нову редакцію Закону про Нацраду з питань телебачення і радіомовлення, яка передбачає наступну схему. Національна рада стає колегіальним органом, де всі питання вирішуються виключно на засіданні Національної ради. Ми розписали дуже чіткі норми, які не дають можливості, наприклад, представнику Апарату або голові Національної ради, наприклад, забути підписати якийсь документ, і він буде лежати кілька місяців у Нацраді. тут дуже чітко: рішення прийнято, за кілька днів воно пішло, і телерадіоорганізація його отримала. Президент після того, як призначив свою четвірку, протягом чотирьох років не може звільнити або замінити члена Національної ради так, як і Верховна Рада. Тоді, я думаю, що ситуація принципово зміниться. Тому що, якщо проаналізувати сьогодні, наприклад, як видавалися ліцензії у 2003 році. От складається враження, що Національна рада за відповідними вказівками, очевидно, займалася розбудовою двох телекомпаній: ТЕТу і "України". Для цих телерадіокомпаній прораховували частоти, для цих телекомпаній знаходили гроші. От, наприклад, ТЕТ у минулому році отримав ліцензій стільки майже, як ICTV, "Новий" , СТБ СТБ і NBM разом взяті. Однопорядковий канал, виникає яке питання. Я намагався з’ясувати, ну, якщо би коротко сказати, то позиція була наступна, членом Нацради сказали таким чином: "Якщо ви голосуєте проти ТЕТу, ви голосуєте проти Президента". Я не знаю, яка як би ж, залежність між Ігорем Суркісом і Президентом Леонідом Кучмою, але така формула була поставлена і всі розуміли, якщо вони не дадуть лецензію ТЕТу, вони будуть просто звільнені з посади члена Національної Ради, я маю на увазі президентську четвірку. Таким чином так сталося, що двома каналами "Україною" і ТЕТом Національна Рада присвятила свою роботу в 2003 році. В той час коли, я ще раз кажу, нас не покоїть, звичайно, змістовне наповнення. Сьогодні Національна Рада не розглянула жодного разу питання про порушення Рекламного законодавства. Нам на комітеті вдалося достатньо жостко поставити це питання Управлінню контролю Державного комітету захисту споживчої інформації, сьогодні проти абсолютної більшості каналів подані судові справи за порушення Рекламного законодавства в галузі алкоголю, але, ну, от цікава ситуація яка? Я спілкуюся з тими, хто контролює канали. Вони говорять, що, ну, подвійні станларти, тобто народ дуже чітко себе веде. "1+1" говорить цьому Державному комітету, що ребята, відпочивайте. Значит за нами серйозні люди ми можемо дозволити собі не виконувати це законодавство. Вони не присилають людей на суди, вони не дають документи органу, який уповноважений слідкувати за дотриманням реклами. От гонять вони алкоголь по повній програмі і вони абсолютно переконані, що ніхто ні Нацрада, ні Державний комітет Захисту інтересів споживчої інформації до них не прийде. Так, до речу, як і в нас рідний "Перший Національний" на бюджетні гроші. Алкоголь по повній програмі, медичні продукти. Я Поліщуку сказав, щоб комітет зайнявся. Перший національний на рекламі медикаментів не дотримується жодної норми закону. А тоді якщо ми проаналізуємо, які ті медикаменти, хто їх привозив, як вони споживаються, тоді я хотів би, як за бюджетні кошти на цьому каналі відбувається фактично обманювання людей по продажу ліків в Україні. Якщо ці судові процеси дадуть якийсь результат, а я надіюсь. що вони дадуть якийсь результат, теоретично ми можемо зупинити цю ситуацію. Інший вихід у нас один - просто внести зміни до Закону про рекламу і повністю заборонити рекламу алкоголю і вдень і вніч, бо у нас іншого виходу немає, якщо телерадіоорганізації не хочуть виконувати ті рішення, про які ми говоримо. Ще одна проблема пов’язана, власне, із статусом і можливою логікою діяльності Національної ради. Я думаю, що ми повинні виходити з того, що на сьогоднішній день нам треба, щоб Національна рада, не чекаючи того, як Верховна Рада затвердить нову редакцію Закону про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення все-таки вдалася до абсолютно конкретних речей, вона передивилась ще раз, під яку програмну концепцію видавалися ліцензії конкретним телеканалам, конкретним радіоорганізаціям, створить нормальну систему розуміння того, що якщо канал отримав ліцензію на екологічний канал, він повинен працювати, ні - попередження і заборона. На сьогоднішній день, на жаль, такої ситуації нема. Тому я хотів би, щоб ми разом повернули статус Національній раді, як впливовому сильному конституційному органу, і не приходили козачки з якоїсь структури і казали членам Національної ради, що цей канал недоторканий, а цей канал критикувати можна. Дякую.
Дякую. Будь ласка. Ох, ліс рук. Запишіться. Будь ласка. висвітліть. П’ять хвилин. Сухий, за ним Семенюк. Але я її не бачу. Є?
Дякую. Микола Володимирович! Ярослав Сухий, місто Запоріжжя, фракція СДПУ(о). Крім констатації відомих фактів, крім розпалювання пристрастей, поширення домислів, пліток, використання вашого службового становища голови комітету у ваших політиканських ігрищах. У мене запитання до вас конкретне як до голови комітету. Ви повинні контролювати діяльність Нацради. Яку допомогу на законодавчому рівні ви надаєте Національній раді в плані вдосконалення діяльності місцевих, обласних державних телерадіокомпаній України, які на сьогоднішній день мають надзвичайно реальні, конкретні і важкі проблеми - кадрові, фінансові та матеріально-технічні. І я вас дуже прошу, я так думаю, що Президент про існування телерадіокомпанії "ТЕТ" може навіть і не знає. Ви не згадуйте всує і не поширюйте з трибуни Верховної Ради різного роду плітки: "Пришли ребята, вы отдыхайте". Це несолідно для Голови парламентського комітету.
Пане Ярославе, я раджу вам звернутися до лідера вашої партії Віктора Медведчука, він дасть вам збірник законодавства України про інформаційну політику, а я вам можу подарувати вам безоплатно. Ви прочитаєте, хто займається обласними телерадіоорганізаціями. Комітет Верховної Ради і Верховна Рада взагалі не має жодного відношення до обласних телерадіоорганізацій. Державний комітет з питань телебачення і радіомовлення несе повну відповідальність за ці структури разом з обласними адміністраціями. Коли я в сесійній залі переконував вас в тому числі прийняти Закон про телебачення і радіомовлення, згідно з яким обласні телерадіоорганізації і Національна телерадіокомпанія повинна відповідати і перед Верховною Радою, ви ж не підтримували мене. Сьогодні воно відповідає перед урядом і перед обласними адміністраціями. Тому туди приходять касета від братніх телекомпаній, альтернатива вашій політичній силі, туди приходять темники з Адміністрації Президента. І вони. вказівки тільки Адміністрації Президента. Що ми можемо їм роз’яснювати? Вони є абсолютно інкорпоровані в систему виконавчої влади. А що стосується комерційних. Навіть Нацрада не може ними керувати. Нацрада працює з комерційними приватними телерадіокомпаніями. Що стосується інсинуацій. Якщо, пане Ярославе, ви вважаєте, що я образив телекомпанію "ТЕТ" чи Президента України. Відповідно до законодавства звертайтеся до суду, і я готовий разом з вами довести і показати, як рідна вам телекомпанія "ТЕТ" працює для українського народу разом із Президентом України.
Будь ласка, Надрага, за ним - Манчуленко.
Уважаемый Николай Владимирович, скажите пожалуйста, вот сегодня очень активно обсуждается тема на предмет того, что в сложной ситуации оказались обласные телерадиокомпании. Ну тут докладчик рассказал предшественник ваш, и не единыжды. Меня интересует вопрос насколько справедливо утверждение, что вы на своем заседании комитета не единожды эту тему обсуждали обласных телерадиокомпаний, намечали мероприятия и вообще какой результат на эту тему. Спасибо.
Результат, я надіюсь, буде ближчим часом. Закінчує роботу слідча комісія по діяльності Національної телекомпанії. Обласні телерадіокомпанії є фактично, значною мірою складовими Національної телекомпанії з точки зору фінансування і логіки їх взаємин. Я наведу вам цифри із-за чого і покажу чому обласні телерадіокомпанії сьогодні є , я з вами абсолютно погоджуюсь, в найбільш занедбланому стані в соціальному, економічному. Я готовий показати хто краде гроші, куди краде гроші. Аналіз наш показує, наприклад, Національна телекомпанія по прайсових офіційних листах-реклами,які надходять до всіх рекламних агенств. Наприклад. В грудні місяці продала реклами на суму більше 2 мільйонів доларів. Реально вона показала нам таку суму яка означає, що вони продавали знижками в 99 відсотків рекламу. Тобто, я думаю, що в нас немає жодної країни в світі де би декларувалася, декларувався один відсоток від проданої суми. Такі цифри у нас є по іншій діяльності. І Національна телекомпанія в обласних телекомпаній вихід один прозора і зрозуміла логіка фінансування бюджету і контроль за цим. Ми запропонували через державне замовлення. В державному замовленні для людей, для авторських програм, для капітального будівництва і таке інше. Сьогодні голови обласних телерадіокомпаній їздять до Івана Чижа і ходять до губернатора і просять, - дайте нам копійку, щоб ми не померли. Ми хочемо, щоб вони не ходили доцих людей. А в бюджеті дуже чітко виписано було для них, на що вони існують. Тому ми над цим працюємо, і ближчим часом ви побачите результати слідчої комісії.
Будь ласка, Манчуленко. Микола Володимирович, я вас прошу стисліше відповідати.
Георгій Манчуленко, "Наша Україна". Прошу передати слово колезі Павлу Мовчану.
Мікрофон Мовчана.
Дякую. Українська народна партія, "Наша Україна". Шановний Миколо Володимировичу! Наведені вам дані свідчать про одне, що цей орган є рудиментарним - Національна рада з питань радіо і телебачення. Я не бачу доцільності її існування. Якщо вона не впливає на інформаційну політику в державі, на національну державну політику. Я вважаю, що нам треба ставити питання: навіщо вона існує? Якщо вона займається тільки одними інтересами - групу забезпечення. групу інтересів тих, хто має прибутки, бо за вашою логікою треба все це подавати до Генеральної прокуратури. І чи доречно це робити нам чи це робити треба індивідуально? Дякую.
Я думаю. я погоджуюся в тому план, що в такому статусі і з такою роботою Нацрада себе вичерпала. Але це не означає, що вона не повинна бути. Більше того, я вважаю, що вона повинна стати незалежним, впливовішим колегіальним органом, тому що тоді залишиться Державний комітет з питань телебачення і радіомовлення, який абсолютно підконтрольний, який ні на що не впливатиме. Мій підхід є такий: навпаки посилити статус, вивести її з залежності конкретних людей, зокрема Адміністрації Президента чи уряду і дати можливість їм. Я вже казав: ідеально, звичайно, щоб Верховна Рада формувала повністю склад Нацради на чотири роки. Але при сьогоднішній ситуації, я думаю, те, якщо ми зараз підемо по шляху обирати на чотири роки без ротацій і дамо можливість Нацраді попрацювати, результати будуть. І я думаю, що ці результати даватимуть нам можливість якісно змінювати ситуацію.
Дякую, Микола Володимирович, сідайте, будь ласка. Шановні колеги, у нас ще залишилося 9 хвилин 47 секунд. Значить, для обговорення тоді. Шановні колеги, будь ласка, 10 хвилин на обговорення. Пузаков, за ним Яворівський. На превеликий жаль, 45 хвилин для того, щоб обговорювати питання. Я оголосив 15, але з цих 5 хвилин уже забрали доповідачі. Ви мені не вказуйте, будь ласка! Пузаков.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Хотілося б сьогодні почути глибокий аналіз сучасного стану телебачення і радіомовлення України. Там є, про що говорити. А не просто заслухати звіт про вжиті заходи, які нібито були спрямовані на розвиток та вдосконалення телерадіоінформаційного простору. Коли сьогодні Україна зіткнулася з проблемами, які загрожують її інформаційній безпеці та міжнародній репутації, то такий звіт Національної ради не повинен нас задовольнити, з причин, по-перше, згідно зі статтею 19-ю Закону України "Про Національну раду з питань телерадіомовлення" на неї покладено обов’язок координувати розробку концепції розвитку телерадіоінформаційного простору, забезпечити її реалізацію, яка має віддзеркалювати офіційно прийняту систему поглядів на проблеми розвитку інформаційного простору України. По-друге, чи сповна Національна рада працює над вдосконаленням вітчизняного телерадіомовлення, над підвищенням змістовного і художнього рівня телерадіопередач? По-третє, чи готова Національна рада до президентської виборчої кампанії, адже всі ми добре відчули в 1999 році негативні наслідки відсутності її, коли чимало радіокомпаній виявилися порушниками встановлених норм передвиборної агітації? Сьогодні Національна рада не тільки не забезпечила виконання норм Закону "Про порядок висвітлення діяльності органів місцевого самоврядування", а й самоусунулася від розміщення державного замовлення щодо інформування суспільства про діяльність Верховної Ради на каналах Національної телекомпанії України. На сьогодні викликає занепокоєння, що вітчизняний ефір все більше заповнюється іноземними каналами. Непроста ситуація склалась і на рекламному ринку. Враховуючи стан у телерадіомовному господарстві України, потрібно негайно переглянути ряд положень законів про рекламу та про телебачення і радіомовлення. Національна рада, врахувавши викладені зауваження, повинна взяти рішучий курс на досягнення суттєвих перетворень у телерадіоінформаційній сфері. Дякую.
Дякую. Будь ласка,
Дякую, будь ласка, Яворівський підготуватися Козаченку.
Володимир Яворівський, Яворів, Жовква, Львівщина Блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні парламентарії! Шановні наші виборці! Дуже мало маю часу хочу встигнути сказати те, що болить. Ми повинні законстатувати, що за останні десятиріччя українське суспільство опущено в соціальному, духовному в інтелектуальному, в моральному і в культурному плані опущено на такий рівень, який фактично уже є катастрофою. Саме таке суспільство хотіла би бачити нинішня президентська команда. Через я, як голова підкомітету Комітету з питань свободи слова, вперше, можу заявити з цієї трибуни, я не маю до пана Холода жоднісіньких претензій. Він є таким головою Національної ради, яким його хочуть бачити на Банковій, і щоб ми з вами тут не робили, щоб не говорили він буде саме такий. Тому що навіть колишній прес-секретар Президента Мартиненко, який зробив дуже обережний крок, знаєте трішки не туди, як він блискавично був звільнений. Через те, ще раз кажу, ми просто давайте використаємо цей час, для того, що бодай сказати те, що болить. Я оскільки в мене немає жоднісінької і як в депутата, і як в голови підкомітету, і як в письменника немає жоднісінької хвилини ні на телебаченні сьогодні, ні на радіо для того, щоб донести свою позицію про те, що відбувається довкола Національної спілки письменників, скажу тут, влада сприйняла спілку письменників, як останню залогу і демократії і національного духу. Її треба було знищити. Вони прочесали всі обласні організації опір вони зламати не змогли ні грішми, ні підкупами. Через те вони пішли через суди зібравши купочку невеличку літературних невдах, серед яких ви не знайдете ні Павла Загребельного, ні Дмитра Павличка, ні Івана Драча, ні Павла Мовчана, ні Ліни Костенко немає нікого, там невідомі люди, які зібралися під кущем і влада їх веде через суди для того, щоб розтрощити, розламати до кінця Національну спілку письменників. Вчора відбувся, знову ж таки, безпрецедентний суд, де заборонили засобам масової інформації знімати закритий суд з приводу Національної спілки письменників, де суддя відкинув, будь-які аргументи. Таке враження, що він прийшов з готовим рішенням. Через те я з цією трибуни звертаюся до всіх членів Національної спілки письменників України. Колеги! Нас можуть розтрощити і Спілку письменників національну можуть знищити повністю через суди. Через те ми у наступну суботу, 29 лютого, проводимо позачерговий екстрений з’їзд, на який запрошуються всі члени Національної спілки письменників. Якщо ми себе не захистимо, нас не захистить ніхто. Я ще раз кажу. Запрошую всіх до Києва, ми зберемося тут і вирішимо свої проблеми. Дякую за увагу.
Дякую, Володимире Олександровичу. І Бориса Ілліча Олійника там немає. Ну, скажіть.
Я вибачаюся. Але я забув прізвище прекрасного українського поета, хоч ми у різних політичних силах, але прекрасного поета Бориса Олійника там теж немає.
Будь ласка, Козаченко. Підготуватися Бокому.
Шановний Головуючий! Шановні колеги! Верховна Рада У цьому скликанні вже вдруге заслуховує звіт Нацради з питань телебачення і радіомовлення. На жаль, можна констатувати, що за цей час майже нічого не змінилося. Як і раніше, у нас немає головного - немає державної концепції розвитку телерадіопростору. Верховна Рада у першому читанні прийняла відповідний депутатський законопроект. А Нацрада, на жаль, самоусунулася від напрацювання концепції. Як наслідок, ми сьогодні маємо абсолютну відсутність системної роботи щодо інформаційної безпеки держави, насамперед у прикордонних районах. Інформаційна експансія мовників сусідніх держав негативно впливає на формування національної суспільної свідомості. До цього слід долучити абсолютну непослідовність щодо впровадження української мови. Як і раніше, Нацрада майже не впливає на формування суспільної моралі через адміністрування програмної політики мовників. Нерегульованим залишається і проблеми кабельного мовлення, якість сигналу, проблема тарифів. Як і раніше, через нерозгалуженість інформаційних систем у сільській місцевості сільські жителі знаходяться майже у повному інформаційному та культурному вакуумі. Залишилися ті самі невирішені проблеми співпраці з Держкомзв’язку. Це стосується і прорахунків нових частот, і подвійного ліцензування, і розбудови мережі, і впорядкування тарифів. Одним словом, віз і нині там. І це, на мій погляд, не є проблемою Нацради як органу. Я часто спостерігаю за роботою Нацради, що називається, зсередини. То можу сказати, що той позитив, який є в роботі національної ради, я на ньому не буду зупинятися, є, дякуючи роботі членів Нацради, насамперед її парламентської четвірки. А ті проблеми, які є, це проблеми, на мій погляд, ефективності керівництва цього поважного органу. Це є наслідком фактичної узурпації влади в Нацраді її головою Борисом Івановичем Холодом. Концентрація влади в руках менеджера далеко не завжди дає погані результати, а часто навпаки дуже позитивні. В даному випадку, на жаль, це не так. І хоч Борис Іванович, який все життя займався, як зараз модно казати, менеджментом, а перед роботою в Нацраді ще і навчався цьому мистецтву, проте свої здібності, на мій погляд, демонструє лише в критичні для самого моменти. Взяти хоча б протидію про назначення згідно закону секретаря Нацради, яке привело б до обмеження його абсолютизму. Або, скажемо, момент розгляду у Верховній Раді законопроекту про Національну раду. Як відомо, законопроектом чітко регламентуються права і обов’язки голови Нацради, внаслідок чого волюнтаризм голови може бути суттєво обмежений. Якщо узагальнити ситуацію, то ми маємо кризу державної політики в сфері телерадіомовлення внаслідок кризи управління Національною радою з питань телерадіомовлення. Як відомо, кадри вирішують все, особливо в управлінні. То, мабуть, час займатися проблемою кадрів. Дякую за увагу.
Дякую, будь ласка. Бубка нема. Наступний Баранівський.
Дякую. Шановні колеги, шановні радіослухачі! Я хотів би поставити питання: а чи є у на с взагалі Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення? І роблю висновок, що її немає, тому що вона дії сьогодні як рада при Президентові чи в якісь мірі навіть при Кабінеті Міністрів і виконує волю цих двох гілок влади - виконавчої і, зокрема, безпосередньо Президента. Я ставлю таке питання сьогодні сам собі: а скажіть, будь ласка, хто винен у тому, коли йде судовий позов за відзив ліцензії від того чи іншого радіо чи телевізійного каналу? Ну, візьмемо, скажімо, телевізійний канал "5 канал", хто в цьому винен, що видана ліцензія з порушеннями. Тому як на мене, що не можна лишати ліцензії таких каналів, а за це повинна нести повну відповідальність Національна Рада України з питань телебачення і радіомовлення. Я хотів би зачепити питання про державне телебачення на місцевому рівні або про роботу телерадіокомпаній обласних. Не зрозуміло сьогодні, чому в останній час обласні телерадіокомпанії, зокрема в Житомирській області, почали виходити не на "УТ-1" як вони, це раніше виходили, а на "УТ-2". Скажімо, пояснення в Житомирській області дуже просте: каналами "УТ-1" покриття по області складає в межах 20 відсотків. І от дивляться в місті Житомирі, Бердичеві, Новоград-Волинську. Райони практично не дивляться І от для того, щоб під вибори лишити людей думки, яка йде сьогодні на місцях, а все-таки вимушені будуть давати місцевим депутатам оприлюднити свої позиції згідно Закону "Про вибори" і також будуть змушені надавати в телеканалах відповідно кандидатам у Президенти певний час, лишили їх такої можливості. Хочу вам навести такий приклади, коли у північних районах Житомирської області лишили людей практично мовлення обласної телерадіокомпанії, то там на запитання в селах, “а хто ж таки Президент України?” більшість людей відповідає, що “бацька Лукашенко”. Я думаю про це говорять багато чому, а це стає так тому, що люди в північних районах Житомирської області більше дивляться білоруське телебачення ніж наше українське. І в цьому треба було б Національній Раді України з питань телебачення і радіомовлення, присудити особливу премію за такі успіху. Тому я згоден тут і з паном Томенком в тому плані, що повинні корінно мінятися підходи Верховної Ради і в цілому нашого законодавства до формування Національної ради телерадіокомпанії і радіомовлення і до її функцій. Дякую.
Дякую. Одна хвилина, Борисе Івановичу, і будемо завершувати.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати! Ми, члени Національної ради, дякуємо за обговорення цього насущного питання сьогодні. Декілька слів хотілось би сказати про ті речі, які сьогодні і не тільки сьогодні, це вже четвертий звіт Національної ради цього скликання. Ми не можемо по-іншому поступити, крім чинного законодавства, статті 14 про ліцензування. І Микола Володимирович хорошо знає і "ТЕТ", і "ІСТV", і "Україна", і інші телерадіокомпанії, їх більше 500 сьогодні, ліцензування каналів мовлення, що для отримання ліцензії на право користування каналами, а не частотами, каналами. Заява прийшла - ми її розглядаємо. Хто б це не був, "ТЕТ", "Україна", "ICTV", "NBM" - будь-яка компанія, але тільки по заяві, іншого не може бути. Інша справа, що треба контролювати, ми зараз посилили у понеділок, а в середу будемо приймати рішення щодо наповнення загальнонаціональних каналів. Отут проблема є. І ми будемо ставити це питання. Що стосується обласних державних телерадіокомпаній. Шановні народні депутати, Національна рада прийняла рішення таким чином, що 2004 рік - це розбудова місцевого мовлення, щоб, як написано в законі, п’ятдесят на п’ятдесят було загальнонаціонального і місцевого, оце ми будемо дотримуватися, і таку політику будемо проводити. Це Обласна державна телерадіокомпанія, це місцеві мовники. Але вони повинні бути наповнені місцевими програмами і місцевим мовленням. Що стосується, як говорив пан Пузаков, народний депутат Пузаков, хотілось би почути аналіз. Шановні народні депутати, ми дали 3,5 місяців вам дуже великий матеріал на 200 з лишнім сторінок. Аналіз повний. Якщо ми розуміємо, що зауваження є. А вони є такі зауваження і Олексій Олексійович Козаченко , він як уже майже член Національної ради, ми зробимо таким чином, щоби усі зауваження, які надійшли у ході обговорення були прийняті Національною радою. Дуже дякую вам.
Дякую. Шановні колеги, давайте, Миколо Володимировичу, зрозуміло, ну хвилину. Томенко , будь ласка.
Шановні колеги, була достатньо критична розмова, но я хотів ще раз акцентувати увагу на те, що Національна рада у нас складається з четвірки яку формує парламент і четвірку яку формує Президент. Я ще раз хочу сказати, що я вважаю, що парламент достойно вийшов з критичної ситуації яка була в Національній раді і четвірка працює абсолютно адекватно, чітко. І тому для нас принципово важливо, щоби і Президент діяв так як Верховна Рада, яка не втручається в діяльність Національної ради і дав можливість їхній четвірці діяти професійно. Тоді ми можемо робити якісь кроки до більшої незалежності Національної ради. І принагідно, хотів сказати, що сьогодні так історично склалося, що Верховна Рада нарешті призначила четвертого члена Національної ради єдину жінку в історії Національної ради Тетяну Яківну Лебедєву. Сьогодні рівно рік як вона на цій посаді, я принагідно, хотів її привітати від Верховної Ради.
Дякую. Шановні колеги, будемо завершувати. Давайте подякуємо членам Національної ради за те, що вони взяли участь в нашому обговоренні, вислухали наші критичні зауваження, побажання. Тим хто дуже критично відноситься і говорить, що в нас її взагалі немає. Я хотів би нагадати слова Миколи Володимировича, давайте ми їх дійсно не дуже шпинаймо, бо наша рідненька, дорогенька там четвірка також є. Як сказав голова профільного комітету, - на думку їхню вона працює успішно. Тому давайте будемо все-таки поміркованіші в своїх висловлюваннях. Спасибі за участь, рішення будемо приймати в день голосування. Розгляд питання завершено. Переходимо до обговорення питань за скороченою процедурою. слухається питання Проект Закону про внесення змін до деяких законів України щодо ліцензування діяльності з проведення фумігації [[знезараження]] підкарантинних матеріалів та об’єктів, реєстраційний номер 4340. За скороченою процедурою, 3 хвилини, будь ласка. Перший заступник міністра аграрної політики Сергій Іванович Мельник. Коли ми вже навчимося наші слова вживати? Мовчан, де він?
Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати України! Проект Закону про внесення змін до деяких законів України щодо ліцензування діяльності з проведення фумігації [[знезараження]] підкарантинних матеріалів та об’єктів підготовлений на виконання закону України про внесення змін до Закону України "Про карантин рослин". Згідно пункту 12 статті 7 знезараження підкарантинних матеріалів та об’єктів, які перетинають державний кордон України мають право здійснювати крім фумігаційних загонів державної служби з карантину рослин України інші суб’єкти господарювання. Беручи до уваги, що з 1 січня 2004 року закон вступив у дію, для встановлення чіткого контролю з боку державних органів за проведенням фумігації підкаратнинних матеріалів та видачі ліцензій суб’єктам господарювання, просимо шановних народних депутатів підтримати пропозицію Кабінету України, міністерства аграрної політики України щодо ліцензування робіт по знезараженню підкарантинних матеріалів та об’єктів у разі їх переміщення через державний кордон України та карантинні зони. Враховуючи важливість прийняття цього рішення Кабінет Міністрів визначив законопроект як невідкладний для позачергового розгляду на П’ятій сесії Верховної Ради України. Дякую за увагу.
Дякую, Сергій Іванович. Будь ласка, співдоповідає голова Комітету з питань аграрної політики і земельних відносин Сергій Миколайович Терещук. Три хвилини.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги! Необхідність прийняття зазначеного законопроекту виконано, в першу чергу, положеннями прийнятого у квітні минулого року Закону "По внесення змін в Закон України "Про карантин рослин". Ними передбачається виконання фумігаційних робіт підприємствами різних форм господарювання і власності. Раніше така діяльність здійснювалася виключно фумігаційними загонами Державної служби з карантину рослин. Оскільки тепер така право мають інші суб’єкти, то, щоб зберегти державний контроль за цією важливою ланкою та виконуючи свої зобов’язання щодо гармонізації до законодавства ЄС, необхідно законодавчо забезпечити ліцензування діяльності з проведення фумігації. Комітет з питань аграрної політики та земельних відносин на своєму засіданні розглянув запропонований законопроект і пропонує прийняти його за основу з подальшим доопрацюванням. Хоча, разом з тим, потрібно відмітити, що в законопроекті є і суттєві недоліки: головна вада - це те, що в законі чітко не визначено критерії, за якими може даватися або, навпаки, заборонятися здійснення фумігаційної діяльності. Але ці недоречності можна буде усунути. Комітет просить підтримати і прийняти цей законопроект за основу. Дякую за увагу.
Дякую. Будь ласка, Пузаков. За ним - Черняк.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Внесення змін до статті дев’ятої Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" дозволить встановити чіткий контроль з боку державних органів за проведенням фумігації підкарантинних матеріалів та об’єктів, збільшити бюджетні надходження за рахунок видачі ліцензій суб’єктам господарювання та дасть можливість забезпечити реалізацію державної політики з питань карантину рослин. Але треба ще і врахувати те, що фумігація підкарантинних матеріалів та об’єктів є невід’ємною частиною міжнародних угод, і в разі неефективного проведення фумігації відповідальність несе Державна служба з карантину рослин України, тобто держава у вигляді збитків за простій транспортних засобів, за повторне проведення фумігації, за проникнення небезпечних шкідників на територію держави, що призведе до значних економічних збитків та втрат урожаю, до втрат конкурентоспроможності продукції на світовому ринку, а, відповідно, іміджу держави, загрози національній безпеці та державним інтересам України у галузі карантину рослин. Слід відмітити і той факт, що при експорті рослинної продукції службою карантину рослин видається санітарний сертифікат, у якому засвідчується, що продукція вільна від будь-яких шкідливих організмів. Також необхідно ввести і ліцензування на проведення робіт з фумігації та віднесення даного виду господарської діяльності до компетенції Міністерства аграрної політики. Дякую.
Дякую. Черняк. Не бачу. Будь ласка, Кармазін. За ним Мельничук.
Юрій Кармазін, "Солідарність" виборчого Блоку Віктора Ющенка "Наша Україна", Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати! Два питання. Перше питання. Чи потрібен такий закон? Такий закон потрібен. Друге. А що ж ще потрібно державі? Я хотів би, користуючись зараз присутністю посадових осіб Міністерства агропромислової політики і уряду запитати: "Що потрібно, щоб ми не лобіювали далі ввіз всіх хімікатів, які зараз лобіюються відверто міністерством?" Я зараз задався одним запитанням. Вже березень на носі, вже сіяти треба. Розробили унікальні мікрохвильові технології, які по окремим групам росли дають добавки до 50 відсотків врожаю. Пишу у Міністерство сільського господарства , уже тепер політики аграрної, якої немає, не хочуть застосовувати, лобіюють інтереси тих, хто ввозить всі ці хімікати сюди, йдуть формальні, знущальні відписки. Ви що хочете, щоб ті вчені, які це розробили, з Заходу привозили потім технології? Я чергове направив звернення до Президента, до прем’єра з цього приводу, але дивлюся, а вже весна ось, і знову будемо закуповувати все за кордоном. Тому, шановні, я хотів би, щоб ми, коли ставили питання по ліцензуванню, то робили це системно. Якщо документ підписує голова уряду, то має думати, чи ще в яких питаннях є питання ліцензування і внести зміни зразу кругом, а не розглядати цей закон, потім окремо є закон Буждигана, потім окремо є закон Соломатіна з питань ліцензування, а де ж системність підходу уряду? Хто заважає від уряду це зробити? Тому, шановні народні депутати, я не знаю, як ще добитися, як пробити ту стіну нерозуміння, ту стіну казнокрадства, яка існує. Існує державне фінансування, що ж ми, якщо нові технології не застосовуємо, що ми фінансуємо ще? Я за прийняття цього закону, але його треба об’єднувати з іншими законами, які будуть і розглядаються з питань ліцензування. Це і номер 3318, 3366 і ще кілька номерів зараз зареєстровані в останні дні. Дякую за увагу.
Так, дякую, два “За” виступили. Мельничук ви “за” чи “проти”? Михайло Васильович, я розумію, що вам хочеться “за”, але ви будете говорити “проти”.
Мені хочеться “за”, але при умові, що я все-таки виступлю. Михайло Мельничук. Фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Шановні колеги! Шановний Адаме Іванович! Я особисто розглядаю цей законопроект серйозно. Тому що, якщо державна, дійсно, береться для того, щоб навести порядок в цьому питанні, то ми, парламентарі, повинні допомогти в цьому. І повинен все-таки бути на наших українських митницях якийсь порядок по ввозу, значить тих продуктів, які або насінневі матеріали, або інші, які ввозяться на територію України. Немає заперечень в тому, що законопроект буде підтриманий в залі і, безумовно, після цього значить Міністерство агрпромислової політики буде все робити аби навести в цьому порядок. Але я маю одне застереження аби ж під цим законодавчим актом після того, як буде прийнятий і підписаний цей закон, щоб не розповсюджувалась дія закону на ті підприємства, які сьогодні працюють. Я маю на увазі колективні господарства, які проводять на сьогодні фумігацію самі, своїми силами, або наші елеватори і так далі, так далі, тобто сьогодні ми ще розуміємо, що в нас якщо почнуть ліцензувати, піде не тільки на ті підприємства, які хотіли би це робити на кордоні, а внутрь держави, то це підуть сотні тисяч карбованців з тих підприємств, які сьогодні ледь-ледь зводять кінці з кінцями. Ось є яке застереження, а так в принципі законопроект треба обов’язково підтримати. Я особисто буду фракції пропонувати підтримати цей законопроект. Дякую за увагу.
Дякую. Є в нас все-таки бажаючий виступити проти цього закону. Будь ласка, Баранівський.
Дякую. Фракція соціалістів, Олександр Баранівський. Шановні колеги, я категорично проти прийняття такого закону і хочу пояснити свою думку чому. Навести порядок у знезараженні зерна, яке завозиться чи вивозиться з України - це не значить ввести ліцензії для тих фірм, хто це буде робити. Сьогодні є станція захисту рослин при Міністерстві сільського господарства, при МінАПК, як ми його називаємо, яка покликана контролювати за виконанням цих робіт. Якщо, хотів би вам сказати, шановні колеги, що фумігація - це надзвичайно прибуткова справа, вигідна і прибуткова справа. В нас сьогодні контракти заключені на фумігацію станцією "Захисту рослин" з іноземними фірмами, які проводять цю фумігацію і гроші прямо за фумігацію фумігують за кордон. Хто контролює цей бізнес? Можна навести ці приклади, не хотів би займати з цього приводу час. Тому, шановні колеги, скажіть, будь ласка, для чого ліцензія для проведення фумігації? Коли може бути десяток, два десятки, сто підрозділів, які мають певну техніку, мають певний досвід, які у рамках діють, як це необхідно проводити, цю роботу, і хай на ринку конкурують між собою, хто краще проведе фумігацію. А нехай той же елеватор будь-який заключає, вибір має в цьому плані, з ким заключити контракт. І нехай проводять цю роботу. Ні, обов’язково треба провести ліцензування, щоб дати ці ліцензії відповідно тільки своїм і прибрати до рук таку надзвичайно вигідну справу, як фумігація зерна. Я хочу вам навести один такий приклад. Увели ліцензування сьогодні в областях на помивку автомобілів, які перевозять продукти. І що роблять санстанції? Вони тим, хто має певні умови, не дають їм ліцензії, а віддають ліцензії фірмам, які створили їх діти або родичі, та ті. не маючи ніякої там у себе відповідної матеріальної бази, але всі вимушені їхати до них. І, будь ласка, там на місці стрижуться, так сказать, гроші і все. Ось до чого приводить ліцензія. Я розумію ліцензію, коли йде мова про продукцію за кордон чи ми ліцензуємо там щось на ввіз, інші питання, але коли вже доходить до такого маразму, що ми вже фумігацію будемо ліцензувати на рівні держави, такого робити не можна. Ми нищімо цим ринок. І я хотів би. хто, можливо, в цьому плані не розібрався, шановні колеги, прислухайтесь, будь ласка, і не робіть цього. Дякую.
Дякую. Одна хвилина, будь ласка, Мельник Сергій Іванович.
Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати! Я вдячний за ті вислови. які ви сказали відносно того закону, але зрозуміло, що переважна більшість вас його підтримує. І закон налаштований на наведення порядку якраз у цій діяльності. Ліцензування - це не узурпація, а приведення тих, хто хоче займатися цим видом діяльності, у відповідність до норм закону і вимог, які є у нас в державі. Друге питання хотів прокоментувати відносно лобіювання ввезу ядохімікатів. Міністерство не займається питаннями лобіювання. Але враховуючи те, що фуміганти не виробляються в Україні, вони дійсно сьогодні імпортуються. І третє питання, що стосується запровадження нових технологій при фумігації, дійсно, технології по мікрохвильовому є цікаві нові, але вони ще достатньо не апробовані, не випробувані в нас в державі. Це питання буде вивчатися і, якщо скажемо, воно буде достатньо ефективним, безперечно буде примінено. Але коштів окремо для такого запровадження в державі не виділяється. Дякую за увагу.
Дякую. Шановні колеги, розгляд питання завершено. Визначатися будемо в день голосування. Переходимо до розгляду проекту Закону "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення [[щодо відповідальності за порушення законодавства про працю]] ". Реєстраційний номер 4055. За скороченою процедурою. Доповідає заступник міністра праці та соціальної політики Тьоткін Володимир Іванович. Будь ласка, 3 хвилини.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Зазначений проект Закону України розроблено Міністерством праці та соціальної політики в зв’язку з утворенням на базі Державної інспекції праці Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів. Розроблення проекту закону обумовлено невідповідності норм статей 188 з позначкою 6 і 230 з позначкою 1 Кодексу "Про адміністративне правопорушення" саме в назві, структури новостворених органів, які здійснюють державний нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю. Проектом зазначеного закону передбачається статті 188 з позначкою 6 та 230 з позначкою 1 Кодексу України "Про адміністративне правопорушення" викласти в новій редакції. Зокрема. Статтею 188.6 передбачено за невиконання закону і вимог посадових осіб органів спеціального уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю. Або створення перешкод для діяльності цих органів, накладення штрафу на посадових осіб від 10 до 14 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Статтею 230 з позначкою один проекту закону визначено органи та посадові особи, які мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення та в яких розмірах. Прийняття проекту закону не потребує додаткових фінансових витрат. Прошу прийняти законопроект у першому читанні і за основу. Дякую за увагу.
Будь ласка, дякую, Володимире Івановичу. Співдоповідає заступник голови Комітету з питань законодавства та забезпечення правоохоронної діяльності Сергій Григорович Сінченко. Три хвилини.
Шановні народні депутати, Комітет з питань законодавчого правоохоронної діяльності розглянув проекти законів, які нам подав на вирішення уряд, і вважає, що питань, які могли б бути, заперечень з приводу внесення змін до Адміністративного кодексу України про адміністративні правопорушення, немає. Є невеличкі зауваження з боку нашого Науково-експертного управління. Я вважаю, що ми його у другому читанні поправимо. Вони принципового значення не мають. А зараз комітет рекомендує Верховній Раді України прийняти цей законопроект у першому читанні за основу. Співдоповідь закінчена, Адаме Івановичу.
Дякую, Сергію Івановичу. Військові люди, по-військовому і доповідають. Сідайте, будь ласка. Скорочена процедура обговорення. Пузаков, за ним Александровська.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Шановні колеги, стосовно внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення погодитися, на мою думку, можна лише з тим, які стосуються зміни назв новостворених органів, який здійснюють державний нагляд і контролюють за додержанням законодавства про працю. Що стосується збільшення суми штрафних санкцій, то крім створення соціально-економічної напруги, вони не можуть суттєво вплинути на виконання законів вимог посадових осіб, органів соціально уповноваженого органу виконавчої влади з держнагляду за додержанням законодавства про працю. Краще було б створити в державі такі економічні умови, які б не призводили до порушень законодавства про працю. А порушень сьогодні дуже багато, тільки люди мовчать, бо бояться, що їх хазяїн часних фірм чи підприємств за їхні висказування просто вигонять з найомної роботи. Дякую.
Дякую. Алесандровська, за нею Кармазін.
Александровская, город Харьков, фракция коммунистов. Поддерживая данный законопроект, я хотела бы обратить внимание на то, что такими мерами в полном объеме мы проблему эту не решим. Ведь мы понимаем, что происходит: работа людей без трудовых книжек в совершенно неприемлемых, я бы сказала даже диких условиях - это на виду у всего общества. Люди стоят на лотках в переходах. У нас в Харькове создана такая, я бы ее назвала клоакой, потому что она, действительно, соответствует этому слову, Барбашовский рынок. Масса, тысячи людей работают, и я не могу утверждать стопроцентно, но я все-таки уверена, что подавляющая часть работают без трудовых соглашений. Я бы хотела посмотреть хоть один трудовой договор, в котором были бы описаны те свинские условия, в которых работают эти люди на нашей харьковской "барабашке". Убеждена, что такого трудового соглашения не может быть в природе, потому что не может человек с высокой квалификацией, а там у нас стоят люди - это бывшие работники научно-исследовательских, проектных, приборостроительных институтов, и они сегодня вынуждены там работать, потому что существует колоссальная безработица. Поэтому я считаю, что обсуждая этот законопроект и поддерживая его, мы должны вместе с тем обратиться к Министерству труда и социальной политики с вопросом: как Министерство собирается преодолевать ту колоссальную безработицу, которая в первую очередь ударила по людям высокой квалификации и заставила их идти в эти совершенно невыносимые условия, идти на условия работы без трудовых книжек, лишая себя возможности получить пособие по утрате места работы, по временной утрате здоровья. Мы же знаем, что эти люди лишаются возможности получать потом нормальную пенсию. Каким образом Министерство труда и социальной политики собирается решить этот коренной вопрос? Потому что штрафы - это штрафы, надзор - это надзор, но у нас в обществе, к сожалению, созданы условия, при которых человек идет на работу без трудовой книжки, идет на работу в совершенно невыносимых условиях. Поэтому я еще раз говорю: штрафные санкции я поддерживаю, я считаю, что надзор должен быть ужесточен, но, вместе с тем, обращаю внимание депутатов, что и мы с вами повинны в том, что мы в какой-то мере косвенно создаем для этого условия. Мы с вами поддерживаем малый бизнес, так называемое малое предпринимательство. Мы правильно делаем, что создали условия для единого налога, мы с вами, может быть, в чем-то были правы, когда мы позволили работать без кассовых аппаратов. Но это уже создает условия, когда не известное количество людей вообще работающих, не известное количество торгующих и рабочих мест там, где осуществляются эти все операции по купле-продаже. Это значит - мы создаем условия для безнадзорности. Поэтому вот этот весь комплекс мер, который существует на Украине: безработица, потеря места работы для людей высокой квалификации, отсутствие фактически государственной поддержки для создания новых рабочих мест для людей с высокой квалификацией - вот эти все условия дают возможность наживаться на рабском труде людей. И я обращаюсь к Министерству труда и социальной политики: обратить внимание на эти проблемы и принять меры к их устранению. Спасибо за внимание.
Дякую. Будь ласка, Кармазін. За ним Шибко.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого Блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати, от подивіться: на це манюпусіньке питання - внесення зміни до однієї із статей кодексу - ми розглядаємо по повній програмі. Питання консорціуму "Одеса-Броди" ми розглядали по скороченій програмі, Адаме Івановичу. Це я так, для того щоб однаковий підхід.
Дорогенький Юрій Анатолійович, розглядаємо це питання за скороченою процедурою.
Спасибі, не менш дорогенький Адаме Івановичу. Але я хочу, щоб у нас був комплексний підхід хоч колись в цій країні. І тому, коли ми вносимо одну манюпусіньку зміну в кодекс, який прийнятий в 1984 році, це просто треба не поважати цих законодавців, коли Прем’єр-міністр Янукович сам підписує такі бумаги. Я звертаюся до Віктора Федоровича: "Віктор Федорович, давайте я вам лікбез проведу маленький дуже". Мені треба 3 години, і ви буде самий грамотний Прем’єр-міністр, який був у всі часи в цій країні. Але не робіть, не засорюйте так законодавче поле, не засмічуйте його, будь ласка. Тепер щодо законопроекту, чи такий він хороший. Захотілося виконавчій владі перемінити назву посади, було Міністерство праці та соціальної політики, зараз вони пишуть “орган уповноважений”. Тому що створили, і по-іншому назвали департамент. А ви законодавці, як лакеї, то поміняєте назву, ви зрозуміли не навпаки, не навпаки, законодавча влада підганяє під закон, а закон підганяється під дію виконавчої влади. Шановні, то ви розумієте, це, навіть, школярі розуміють, що це вже маразм називається. І все ці більшість затверджує, і порядок і все. Потім беремо закон, так званий закон, якщо це можна називати законом, ставиться питання невиконання вимог і створення перешкод. Тоді пишіть в назві, що невиконання законних вимог та створення перешкод. Тоді встановлюйте відповідальність, а що, готове наше суспільство, так швидко воно розбагатіло, що ви вже ставите 14 не оподаткованих мінімумів штраф, а було 9, простий інспектор державний на сім міг оштрафувати, а тепер на цілих 12 рубане. То що ж ми робимо, шановні. І ми кажемо, хороший закон, нормальний закон - поганий закон, погані ті, хто його надавали. Треба Адміністративний кодекс міняти, і треба, вибачайте, і в уряді міняти. А що стосується Барабашовського ринку, чи ринку., то його Барашовського ринку володар то тут мав сидіти би в залі, пан Фельдман, що це ми не знаємо.
Дякую, Юрій Анатолійович, давайте будемо всі спільно голосувати за зміни до Конституції і законодавча влада буде зверху. Будь ласка, мікрофон Шибка з місця.
Шибко, Соціалістична партія України. Шановні друзі! Я так гадаю, що це закон не треба відносити до того, який нічого не змінює. Я все-таки гадаю, що тут навмисно зроблена якась така помилка у назві. І я повністю підтримую позицію Кармазіна, який сказав : чого тут у назві немає іншої частини "Створення перешкод для діяльності цих органів". А зроблено це навмисно, тому що не виписана у цьому законопроекті якраз ця частина. Вона більш важлива, чим та, що стосується першої частини. І, я думаю, що ми не можемо підтримувати цей законопроект, поки не буде виписане саме ця частина. І друге, на що я хотів звернути увагу, що тут якось потребує перегляд обгрунтування самі розміри штрафів, бо штрафами ми на сьогоднішній день нічого не можемо досягти. Дякую за увагу.
Дякую. Розгляд питання завершено, визначатися будемо у день голосувань. Переходимо до розгляду проект Закону про внесення зміни до статті 1-ї Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України щодо підрозділів судової міліції. Законопроект за номером 4053 розглядаємо за скороченою процедурою. Доповідає перший заступник міністра внутрішніх справ Михайло Васильович Корнієнко, будь ласка, 3 хвилини.
Шановний Адаме Івановичу! Шановні народні депутати! Цей законопроект вноситься для того, щоб законодавчо врегулювати існування підрозділів судової міліції. Спеціальні підрозділи міліції для забезпечення безпеки працівників суду, правоохоронних органів, осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів і для охорони установ судових експертиз створені на виконання Законів України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" та "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві". Ці закони були прийняті ще 1993 року. Державним бюджетом України для МВС України передбачається видатки на утримання судової міліції за окремою бюджетною програмою на 2004 рік. Законопроект про внесення зміни до статті 1-ї Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" розроблений з метою приведення Закону України "Про загальну структуру і чисельність МВС" у відповідність до вимог чинного законодавства щодо забезпечення діяльності підрозділів особової міліції МВС України. Прийняття даного законопроекту зумовить набуття чинності підпункту 1, пункту 10 та пункту 23 закону від 15 травня 2003 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а також дозволить провести взаємовідповідність декількох законодавчих актів, які регулюють виконання функцій міліції щодо державного захисту суддів, працівників суду, забезпечення безпеки учасників судового процесу та підтримання правопорядку в приміщеннях суду. Реалізація законопроекту потребуватиме додаткових витрат з Державного бюджету в сумі майже 107 мільйонів гривень. У випадку доведення чисельності підрозділів до граничної, а це майже 10 тисяч одиниць, чисельності, що безумовно буде здійснюватися поетапно. Даний законопроект був розглянутий урядом і схвалений до розгляду Верховною Радою України. Шановні панове, народні депутати, прошу підтримати вказаний законопроект. Дякую за увагу.
Дякую, Михайло Васильовичу, сідайте, будь ласка. Співдоповідає член Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Марія Андріївна Маркуш, будь ласка.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, Комітетом з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності розглянуто поданий Кабінетом Міністрів України проект закону про внесення змін до статті 1 Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства Внутрішніх Справ України". Зазначеним законопроектом пропонується законодавчо врегулювати функціонування підрозділів судової міліції Міністерства Внутрішніх Справ України. Комітет вирішив рекомендувати Верховній Раді України розглянути законопроект за скороченою процедурою і прийняти його за основу у цілому, як закон. Прошу вас підтримати цей законопроект, оскільки ви вже є свідками того, що тероризм переноситься у стіни судів. Вибух дев’ятого лютого у Дарницькому суді є свідченням того, що суди все-таки потребують захисту, і непоодинокими вже стали погрози суддям з приводу їх професійної діяльності. Правове поле у цій частині було незаповненим. Доповідач висловився, що з прийняттям цього законопроекту практично буде усунуто цю прогалину і надасть можливість створити підрозділи судової міліції. Дякую.
Дякую, Маріє. Шановні колеги, можливо, все зрозуміло чи будемо обговорювать? Будем, да? Ну, будь ласка, Пузаков і Кармазін.
Дякую. Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Охорона суддів, судів та учасників судового процесу необхідна, але дану функцію мають здійснювати підготовлені кадри. На сьогоднішній день такі кадри є в системі МВС - це місцева міліція, на яку після проведення необхідного вивчення питання можна покласти вищевказані функції, тим паче, що суди також мають статус місцевих. Крім того, на сьогоднішній день є підготовлені кадри державної служби охорони. Покладання на них функцій судової міліції обійдеться державі в менших фінансових затратах, але щодо відповідальності, то в даному випадку наявності взаємовигідності, тому що державна служба охорони несе і матеріальну відповідальність перед об’єктами охорони. Останній аргумент щодо безпідставності введення судової міліції в структуру Міністерства внутрішніх справ є той факт, що при необхідних коштах в розмірі 100 млн. гривень на утримання cудової міліції виділено лише 15 млн. гривень. Це свідчить про те, що і в цьому році інститут судової міліції в структурі МВС України не зможе доказати своє право і необхідність на існування. Але в подальшому практика лише підтверджує, що Міністерство внутрішніх справ, у структурі якого буде знаходитись судова міліція, буде відноситись до неї, як до функції, їм навмисно нав’язаних та не відповідаючих дійсному призначенню міліції. Це буде відбуватися, тому що не зрозуміло порядок підлеглості в повному обсязі чи то голові суду, чи голові відповідної судової адміністрації, чи міліцейському керівництву, що і підтверджує сьогодення. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Шкіль немає. Кармазін. Будь ласка, Юрію Анатолійовичу.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого Блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати, питання, яке зараз піднімається, дуже непросте. Дуже непросте через те, що сьогодні відбувається в судах. Від суспільства замовчуються факти втрати кримінальних справ, проникнення в суди, погрози суддям. Від суспільства приховуються і результати розслідувань. Я по Одеському регіону, який найбільше постраждав, говорю, що два вбивства суддів до цього часу не розриті. Це вбивство Віхрова, вбивство Ткачука. І нікого це практично в цій державі не хвилює. Вбивства минулого року - це вже мало цікаво. Але, шановні народні депутати, треба добре замислитися, куди давати ці одиниці, якщо це підрозділи судової міліції. В усьому світі існує практика різна. І тому не факт є те, що це треба добавляти в структуру і чисельність МВС. Абсолютно не є фактом. Є сьогодні судова адміністрація, яка займається забезпеченням роботи судів. Яка різниця, кому платити гроші? Але ми маємо чітко побачити, що цей закон сьогодні наданий в порушення частини третьої статті 27 Бюджетного кодексу, де записано, що закони, які впливають на формування доходної чи видаткової частини бюджету, повинні бути офіційно оприлюднені до 15 серпня року, що передує плановому. В іншому випадку вони можуть тільки вступати в дію з наступного року. Таким чином, шановні народні депутати, той розрахунок, який нам тут подається, до цього закону, а це 106 мільйонів, притому що в бюджеті виділено тільки 15. Де взяти ще ті, які не вистачає? Де ще взяти 90 мільйонів!? Цих пропозицій ніхто не вносить. Я пропоную такі речі уряду Януковича ув’язувати з тим бездумним скороченням армії, на 200 тисяч хочете скоротити - набирайте з числа якраз судову міліцію, з числа тих кого ви плануєте скоротити. Буде вирішена принаймні хоч часткова проблема соціальна працевлаштування і так далі. Це робити треба на урядовому, на державному рівні. І в такому вигляді цей закон приймати не можна.
Дякую, Юрію Анатолійовичу. Будь ласка, з місця мікрофон Мельничуку. Михайло Васильович Мельничук.
Дякую. Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України. Безумовно по професіоналізму я не можу бути рівний з Кармазіним, тому він знає, що говорить, в принципі і вносить пропозицію. Я лише хочу сказати слідуюче. Що дійсно, судова міліція конче потрібна. І не тільки для захисту суддів, а й для захисту тих громадян, які викликаються в суд. В нас є не поодинокі випадки, коли на громадян, які, або на свідків, які там дають свідчення на судах прямо в залі суду або при виході з приміщення накидуються ті, які захищають бандитів або інших своїх, які попали на лаву підсудних. На Буковині був такий випадок і такий випадок був, коли міліція мала би в суді захистити від нападу п’яного судді на тих, кого він запрошував до себе. Тому вважаю, що треба переглянути щодо цього законопроекту доопрацювати, але те, що його потрібно приймати, це є так. Що стосовно коштів для цього, то, в принципі, ми взагалі завжди жалкуємо, а потім кажемо, що ж ми натворили? Отак ми говоримо про суддів, які кажуть, що от, хабарники в судах. Да, подекуди є й такі випадки, але ж ми, коли прийняли закон про судоустрій, повинні були подбати про те, щоб сьогодні суддя був фінансово, так би сказать, захищений від того, що він повинен чекати, що йому будуть давати хабарі. Або беремо інший випадок. Ми зробили крок для працівників прокуратури: підвищили зарплату, нормальне пенсійне забезпечення. Але сьогодні Генеральна прокуратура дала вказівку, що прокурор області, його заступники повинні відмовитися від пенсій. То що ж ми робимо: однією рукою даємо, потім приходить новий керівник - забирає у працівників прокуратури. І завтра будемо говорити, що у прокуратурах є хабарники. А що ж робити людям, які мали нормальне забезпечення, а зараз у них це забирають? Я думаю, що не може бути двоякого підходу до цієї справи. Суди треба підтримати, прокуратури треба підтримати, і громадяни тоді будуть захищені цими органами у нас у державі. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, розгляд питання завершено, я сподіваюся на позитивне рішення у день голосувань. Так, якщо буде ваша воля, давайте ми сьогодні попрацюємо, як завжди в п’ятницю, без перерви і виконаємо те, що ми маємо сьогодні зробити. Дякую. Проект закону слухається про внесення зміни до статті 15 Закону України "Про поштовий зв’язок" [[щодо права національного оператора на пересилку простих листів]], реєстраційний номер 4218, розгляд питання за скороченою процедурою. Доповідає заступник Голови Державного комітету зв’язку та інформатизації України Омельченко Андрій Володимирович. Будь ласка, три хвилини.
Дякую. Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати! Проект даного закону передбачає зменшення ваги простих листів, виключне право на пересилання яких належить національному оператору поштового зв’язку і зменшити з 350 грам до 50 грам. Потреба у внесенні відповідних змін до Закону України "Про поштовий зв’язок" обумовлено виконанням Україною вимог, необхідних для вступу до Світової Організації Торгівлі, оскільки графік специфічних зобов’язань України у секторі послуг передбачає обмеження виключного права національного оператора поштового зв’язку на пересилання простих листів та лібералізацію ринку поштового зв’язку з 1 січня 2005 року. Збереження виключного права національного оператора поштового зв’язку на пересилання простих листів масою до 50 грам, з одного боку, сприятиме лібералізації ринку поштових послуг та виконанню Україною вимог вступу до СОТ, а, з іншого боку, враховуватиме акти Всесвітнього поштового союзу, відповідно до яких для забезпечення універсальної служби, сталого функціонування мережі поштового зв’язку кожна країна-член Всесвітнього поштового союзу, резервує певний вид послуг поштового зв’язку за національним оператором. Враховуючи, що набуття членства в СОТ для України є базою, економічною складовою інтеграції в європейський та світовий економічний простір, просимо підтримати цей законопроект у першому читанні. Цей законопроект було рекомендовано до прийняття на засіданнях Комітету Верховної Ради з питань будівництва, транспорту та зв’язку та з питань європейської інтеграції. Дякую за увагу.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Співдоповідає перший заступник голови Комітету з питань будівництва, транспорту, житлово-комунального господарства і зв’язку Станіслав Олексійович Довгий. Будь ласка.
Шановний головуючий, шановні народні депутати, запрошені. Комітет Верховної Ради з питань будівництва, транспорту, житлово-комунального господарства та зв’язку розглянув проект Закону України "Про внесення змін до статті 15 Закону України "Про поштовий зв’язок", внесений Кабінетом Міністрів 03.10.2003 року, номер 4218. Як вже було сказано, зазначений законопроект передбачає зменшення граничної ваги простих листів з 350 грам до 50-ти, на пересилання яких виключне право має національний оператор поштового зв’язку. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України в своєму висновку вважає, що законопроект може бути прийнятим за основу. Введення в дію зазначеного закону не призведе до додаткових витрат із Державного бюджету. Комітет рекомендує прийняти законопроект про внесення змін до статті 15 Закону України "Про поштовий зв’язок" за основу. Дякую за увагу.
Дякую, Станіславе Олексійовичу. А що, там є таке, що треба і на друге читання буде? Чи ми можемо? А, це вже потім, добре. Добре, дякую. Переходимо до обговорення. Пузаков, за ним Соломатін.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Я не знаю і напевно ніхто не може сказати, чи покращиться робота пошти після вступу до СОТ. Але сьогодні обласні підрозділи Укрпошти переживають непрості часи, коли держава відвернулася від них, кинула напризволяще, і вони повністю працюють на госпрозрахункових засадах і несуть при цьому величезні збитки. Через це половина загального обсягу послуг невластива пошті і пов’язана з іншою діяльністю. Прийняття законопроекту, на мою думку, відкриє шлях для створення сотень приватних поштових фірм і фірмочок, які заберуть собі велику частину поштових послуг, що ще більше ускладнить фінансове положення поштових підрозділів. Сьогодні у місті Кіровограді та і в інших обласних центрах уже працюють альтернативні приватні кур’єрські пошти, які при безконтрольності з боку податкових інспекцій перевозять нелегально поштові відправлення через водіїв міжміських автобусів, машиністів та провідників залізничних потягів. А держава не отримує при цьому податкові надходження від наданих поштових послуг. Із-за того, що пошта не має державної підтримки та знаходиться в економічній скруті, рядові поштальйони працюють по три години в день, ризикуючи своїм життям при доставці пенсій, вони отримують жалюгідну заробітну платню, якої не досить навіть на оформлення пенсій. А Укрпошта як державне підприємство має надавати споживачам послуги саме поштового зв’язку і високої якості. А про яку якість може йти мова при такому відношенні держави до її працівників? На мою думку, треба термінова державна підтримка Укрпошти, розв’язання проблеми поштовиків на державному рівні, створення державного поштового департаменту, як це робиться у всьому цивілізованому світі, а не лібералізація поштових послуг зможе забезпечити високу якість роботи пошти України і гідне життя її працівників. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Соломатін. За ним Шкіль.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Після того, як колега Пузаков Володимир Тихонович дуже докладно обрисував всю цю картину, яка відбувається у поштовій галузі, здається важко щось ще додати. Але я хочу надати у зв’язку з тим лише політичну оцінку цих явищ. Україна перебуває на шляху буржуазних перетворень, перетворень власності, і саме це відзначається у діяльності поштової галузі. І тому, якщо ми говоримо про те, що потрібна підтримка поштової галузі, ми повинні нормально розуміти, якщо буде повертатися радянська влада, влада народу, і будуть повертатися відносини ті у відносинах власності, які панували при соціалістичному ладі, то тоді зрозуміла така постановка питання, вона має підстави. А якщо ми продовжуємо йти по шляху, так званих, ринкових перетворень, євроінтегруємось, тобто займаємося єврохолуйством, то , звичайно, буде знову і знову з’являтися нові і нові оператори поштового зв’язку , пропонувати свої послуги, і тоді роль держави залишиться лишу у тому, щоби створювати різні аукціони, конкурси, надавати ліцензії тощо. Але чи покращиться від цього обслуговування населення? Я стверджую: ні і пояснюю чому. Перше. Навіть те, що залишилося у поштовій галузі на сьогодні, воно вже роздерибанене, надано іншим підприємствам зовсім для виконання інших функцій, а самі поштові організації і поштові послуги, вони відбуваються в таких стислих умовах, в таких приміщеннях, коли людина приходить заради того, щоб зробити поштові відправлення, вона потрапляє в такі умови, коли в наступному разі не хочеться навіть до такої пошти взагалі приходити. Там вже здається не поштова організація, а якийсь базар місцевий відкрився в цьому поштовому відділенні. Тому, в зв’язку з цим, хочу сказати і наступне. Збільшиться ще ціна поштових відправлень, буде вже конверт коштувати не 45 і не 65 копійок, а гривню і більше. Тому той напрям роботи.
Будь ласка, Шкіль, за ним - Кармазін.
Шановні народні депутати! Шановні колеги! Шановні радіослухачі! Знаєте, я впершу чергу хотів би сказати про сам закон. Цей сам закон складається з декількох рядків, де цифру 350 замінити на 50. Якщо це Закон про поштовий зв’язок, але коли говорити про той, котрий стоїть у нас першим, але коли говорити про решту, про те, що створити конкуренцію і ця конкуренція має зробити дорожчі поштові послуги, то це було б, як мінімум не фахово подібна заява. Тому що монополістом, яким зараз є Укрпошта, ніколи не будуть надані якісні поштові зв’язки. І той, хто хоча би раз стикався з передплатними виданнями, тобто чи організовував цю передплату, чи передплачував сам, знає, що левову частку коштів, витрачених передплатником на отримання видання забирає Укрпошта і постійно диктує кожному споживачеві ту кількість грошей, яку він має віддати єдиному в Україні монополісту. І тому, звичайно, що диверсифікація цих послуг тільки піде на користь, наголошую на користь споживачеві. А якщо Укрпошта захоче бути конкуретною, вона може здешевити свої послуги до безмежно малої відмітки і тоді буде поза конкуренцією нормально працювати і якісно в цьому просторі. Але наголошу, що головним бичем для кожного громадянина є неможливість передплатити періодичні видання із-за їх дороговизни. Ті видання періодичні, які не дотуються, практично не передплачуються. Ті видання, які не дотуються неофіційно - також не передплачуються. Тому говорити про те, що є рівність сторін в цьому, в цій ситуації, просто не доводиться. Наголошую, що тут треба було би ввести оці от диверсифікаційні можливості, тобто дати можливість споживачеві вибирати, що йому, з ким йому працювати і яким чином, бо те, що є зараз на ринкові поштових послуг - це в принципі теж саме, що є на ринкові послуг телефонічних, де є єдиний монополіст і кошти ми платимо надзвичайно великі за телефонні послуги, які постійно час до часу піднімаються. І на завершення. Звичайна річ, що хтось буде надавати послуги дорожче. Звичайна річ, що можуть зрости, але я наголошу, не буде в даній ситуації безпідставного накручування цін, ну, хтось хоче вийти з такими послугами дорожчими - він буде виходити. Хтось захоче надати послугу дешеву - той буде її пропонувати населенню і зможе довести, як кажуть, до споживача ту продукцію, яка пересилається поштою. Тепер наголошу, тут треба підтримати, звичайно, можна тут було б по дискутувати, можна було б посперечатися, але в даній ситуації підтримати, я думаю, варто її. Дякую.
Будь ласка, Кармазін.
Юрій Кармазін, партія Захисників вітчизни "Солідарність "виборчого блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати. Питання, яке ми розглядаємо дуже не просте. І Прем’єр-міністр Янукович тут його неправильно ставить. Мова йдеться не просто на заміну цифр із 350 грам на 50. Мова йдеться про зменшення доходів Державного бюджету України. Серед країн, більшість країн світу тримає поштовий сектор під особливою увагою. Наведу цифри і назви країн, в яких як і в Україні є монополія національного оператора на пересилання простих листів масою до 350 грамів та простих поштових картах - це Австрія, Бельгія, Болгарія, Великобританія, Греція, Ірландія, Іспанія, Італія, Литва, Ліхтенштейн, Люксембург, Монако, Португалія, Угорщина, Франція, Чеська Республіка, Норвегія. А в Албанії, Словаччині, Словенії ваговий поріг збільшується до 1000 грамів, а в таких країнах як Швейцарія, Кіпр, Латвія, Мальта, Молдова, Польща, Румунія, Сан-Маріно , Хорватія - 2000 грамів. Про економічний стан цих країн вам мабуть не треба говорити. Сьогодні Україну примушують передати найбільш прибуткові ринкові сегменти на ринках письмової кореспонденції, що входять до сфери діяльності внутрішніх універсальних служб. І навіть відкриваючи ринок, європейські країни створюють спеціальні фонди чи інші механізми компенсації надання послуг універсальної служби, наприклад, звільнення від податків чи державні дотації. Але все це зменшує бюджетні надходження. Українські чиновники посилаючись на Світову організацію торгівлі України включили до графіку специфічних зобов’язань поступове відкриття ринку послуг поштового зв’язку. Обгрунтування необхідності прийняття акта, яка міститься в Пояснювальній записці, яку подав Янукович, записано, "що посилається на укази Президента". Правда в самих указах про поштовий зв’язок нема ні одного слова. За даними Укрпошта виявлено, що письмова кореспонденція до 50 гримів складає 50 відсотків від загального обсягу, що враховує просту і рекомендовану кореспонденцію. Отже, Укрпошта втратить 20 відсотків ринку письмової кореспонденції, що складає десь до 45 мільйонів гривень. То скажіть, будь ласка, для чого це потрібно? Під час нещодавньої сесії адмінради Всесвітнього поштового союзу його генеральний директор пан Томас Ліві звернув увагу на помірковане виконання вимог щодо відкриття ринків послуг. Наприклад, аргентинська пошта після посиленої лібералізації втратила 61 відсоток ринку. І це унеможливило надання універсальної служби. І там звернули увагу національних урядових органів на необхідність збереження домінуючого стану національного оператора на ринку, а також надання йому фінансової допомоги. Тому, шановні народні депутати, я закликаю вас голосувати проти цього закону, за наші, українські, інтереси.
Дякую. Розгляд питання завершено. Будемо визначатися в день голосувань. Слухається питання: проект Закону "Про внесення змін до статті 13 Закону України "Про поштовий зв’язок" [[щодо вихідних даних на письмову кореспонденцію]], реєстраційний номер 3167. Доповідає народний депутат Яворівський Володимир Олександрович.
Володимир Яворівський, Яворівський і Жовківський райони, 123 виборчий округ, Блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні законотворці, шановні виборці наші, і шановні працівники пошти, і ті, хто користується послугами пошти. Кілька слів про біографію, історію цієї ініціативи, з якою я увійшов і яку підтримав комітет, і я думаю, що його і підтримує Верховна Рада. Ця думка виникла в мене тоді [[я хочу вас трішки вернути, відкрутити часову назад]], це тоді, коли було розповсюджено відомий псевдолист псевдоющенка на теренах України, і прокуратура так і до сьогоднішнього дня нам не відповіла на ці запитання. Я тоді змушений був звернутися з цієї трибуни до Президента і сказати: "А якби я, чи Косів, чи Мовчав взяли і підробили такого листа, де Кучма дякую майорові Мельниченкові за те, що він його увіковічив в історії , його розмови приватні?" - чи знайшла б прокуратура чи ні. Через те суть цієї поправки, вона дуже коротка, я її зачитаю, щоб її чули і радіослухачі і поверну вас до цього, уточнення таке: "У договорі, стороною якого є національний оператор зв’язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом без вихідних даних [[тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше]]. За дотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв’язку". Я думаю, що і більшість, і меншість, і будь-який громадянин має бути зацікавлений в тому, щоб. Чому, скажімо, тільки в договорі? Тому що я хочу підкреслити, щоб люди знали, коли ми пересилаємо листа, інше питання, що Служба безпеки його, коли треба, почитає і подивиться, як і за старих часів, але коли ми вкидаємо 4-6-10 листів - це одна справа, коли це йде масована, так би мовити, наступ на пошту і розсилаються тисячі, мільйони листів, тоді укладається угода. Тоді не буде можливості, скажімо, якісь наклепи, якісь анонімки розсилати його по хатах наших громадян. Я прошу вас цей законопроект підтримати. Оскільки в мене є 2 чи 3 хвилинки, то я хочу вам для інформації сказати таке: ви знаєте, вчора зібралося кілька громадян у Національній спілці письменників, посиділи, поговорили собі, і вирішили звільнити, проголосували одностайно, звільнити Кучму із посади Президента. Хай тепер йде по судах, судиться і доказує, що ми були несправедливі. Я просто дуже боюсь, що немає шанованого мною Володимира Михайловича. Може, хтось проголосував те, що він давно уже звільнений? Ми живемо в такій державі, де все можливо. Дякую.
Дякую, Володимир Олександрович, але вихідні дані зараз також дуже легко ставляться, які хочете. Так, будь ласка, від комітету Довгий Станіслав Олексійович.
Шановний Головуючий, шановні народні депутати! Комітет Верховної Ради України з питань будівництва, транспорту, житлово-комунального господарства та зв’язку розглянув проект закону про внесення змін до статті 13 Закону України "Про поштовий зв’язок" внесений народним депутатом України Володимиром Яворівським. Комітет у цілому підтримав законопроект, як такий, що спрямований на недопущення використання мереж операторів поштового зв’язку для розповсюдження недостовірної інформації, і вважає за доцільне прийняти його за основу у першому читанні. Проте, при підготовці до другого читання даного законопроекту його слід доопрацювати з метою уточнення формулювань окремих норм. Дякую за увагу.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Будемо обговорювати? Юрію Анатолійовичу, будемо обговорювати? Тоді, будь ласка, з місця мікрофон Кармазіна.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого Блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановний Адаме Івановичу! Незважаючи на те, що нас у цій залі зараз небагато, всього 40 чоловік, тим не менше я хочу сказати, що пропозицію, яку поставив пан Яворівський, народний депутат Яворівський, абсолютно слушна. Цей Закон "Про поштовий зв’язок" було прийнято 4 жовтня 2001 року, і ним визначені якраз і правові, і організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв’язку. Він пропонує доповнити новою частиною статтю 13, де передбачити вимогу щодо обов’язкового попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції виконаної і розтиражованої друкарським способом без вихідних даних. Крім того, що він пропонує, я б запропонував обов’язково ввести відповідальність, я пропоную це зробити автору і берусь допомогти навіть це зробити, відповідальність за невиконання цих вимог. Тому що проста декларація того, щоб внести, нічого не буде давати. Я хочу запитати, чи керівники сьогодні парламенту можуть знайти відповідь, хто у 1999 році під час президентських виборів користувався логотипом " Сільські вісті", хто? А потім хочу провести малесеньку паралель. І так 1999 рік - Президентські вибори. Випускається три номера "Сільських вістей" масовим тиражем, використовується Укрпошта, використовується Держкомітет зв’язку, використовуються всі сили, які можливо. Зрозуміло виконавчою владою України. І сьогодні закривається газета "Сільські вісті" і тут же паралель, і тут же громадянин Ізраїлю, підкреслюю, Ізраїлю - Вадим Рабинович, який українським судом засуджений за розкрадання в особливо великих розмірах з державних каналів вчить мене, громадянина України, як мені жити. А мене, громадянина України, на ці канали не пускають, Адаме Івановичу, ваших людей пускають, бо ви за конституційну реформу, а наших - не пускають. І мене не пускають. Вас пускають вже в "Саме той" програму, вас пускають в інші програми. Тому я пропоную тут встановлювати і відповідальність в цьому законі зараз і приймати його, закон цей, і вимагати відповіді на ті питання, які зависли в суспільстві з 1999 року. Дякую.
Дякую, Юрій Анатолійович, я вважаю, що людей з Одеси треба пускати на всі радіоканали. Так, будь ласка, є ще бажаючі? Тоді давайте по хвилинці, будь ласка, мікрофон Мельничука і Соломатіна. Будь ласка.
Михайло Мельничук. Фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Шановні колеги! Шановний Адаме Івановичу! Мова йде, дійсно, про законопроект і я вважаю, що народний депутат Яворівський, він його вніс вчасно, цей законопроект. Просто ми, можливо, запізнилися з ним, а те, що він сьогодні вчасно напередодні виборчої компанії, тому що ми розуміємо, наскільки пошта потужно буде використовуватися владою в своїх інтересах. Тому, можливо, це є й так, але ми розуміємо, що і вихідні номера і все інше, і проплочено буде все. Думаю, що запобігти цьому може тільки парламентський контроль, відповідний комітет, спеціальна комісія, яка повинна бути створена в парламенті на час виборчої кампанії, щоб слідкувати за діяльністю почти. Я думаю, що це буде зроблено. Я хотів, Юрій Анатолійович сказав про це, не тільки про листи з Ющенком, сказати про "Сільські вісті", що творилось, і сказати про інші друковані видання, які потім розносяться поштальонами примусово. Але хотів би зосередити увагу, поскільки є представники "Укрпошти", шановні друзі, ви подивіться, що коїться на селі, українському селі. Я вже про це говорив. Радіо не працює, телебачення не у кожного є сьогодні можливість дивитись, тому що якщо немає електроенергії, а у більшості в селах її немає, то немає, за що купити телевізор, про це я теж говорив. Але скажіть, будь ласка, як може працювати поштальон за 65 гривень? І весь час іде скорочення за рахунок кого? Поштальонів. Як може працювати людина? Як вона заробить собі пенсію, шановні керівники "Укрпошти"? Отримуючи 100 гривнів, разве може людина, поштальон на селі заробити собі пенсію? А це людина, яка контактує в селі не менше, як з півтора тисячами громадян-мешканців сіл. То чому не приймаються міри? Я би хотів з цього приводу. аби ви мені відповіли і рахувати це як мій депутатський запит до вас, до керівництва "Укрпошти", що ви думаєте робити з людьми на селі, поштальонами, які мізерні зарплати сьогодні отримують? І не тільки там. Да і в районних відділеннях теж мізерна зарплатня. Ось з цього приводу я офіційно звертаюсь до вас, хотів би від вас отримати офіційну відповідь, що ми будемо робити з цими людьми, аби вони мали не тільки зарплату гідну, ще й пенсійне забезпечення? Дякую.
Дякую. Будь ласка, мікрофон Соломатіна.
Дякую. Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановні колеги, ми потрапили в дуже таку цікаву ситуацію як законодавці - все вимагають охорони і спостереження. Ось розглядали ми питання щодо охорони судів, судова міліція, журналістів треба охороняти, здається, буде підготовлений закон, щоб до кожної редакції поставити журналістську міліцію чи поліцію для охорони. Навіть кожному журналістові по охоронцю додати. Кожному оператору поштового зв’язку, при кожному операторі поштового зв’язку створити відділок Служби безпеки України для спостереження для за діяльністю цього поштового оператора: що він. як він там пересилає і чи є там належні вихідні дані тієї чи іншої друкованої продукції, тощо. Такий перелік можна продовжувати. Всі спостерігають за всіма - це і є незалежна від свого народу українська держава, ось що ми збудували за 12 років незалежності. Тому я особисто вважаю, ніякі удосконалення, про котрі тут наші юристи-правники волають з кожного українського тину і навіть з найвищої трибуни в нашій державі, в Верховній Раді України, ні до чого не призведуть. Треба лише робити докорінні системні зміни в політиці і в політичних відносинах, і саме на це спрямована політична реформа як перший крок до повернення народовладдя і соціалістичного устрою в Україні. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, розгляд питання завершено, визначатися будемо в день голосувань. Розглядаємо проект закону про внесення змін та доповнень до Закону України "Про угоди про розподіл продукції щодо видобутих корисних копалин”, реєстраційний номер 4344. Доповідає народний депутат Макеєнко Володимир Володимирович. Будь ласка.
Дякую. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати! Комітет з питань економічної політики і управління народним господарством, власності та інвестицій підтримав зміни до законопроекту і пропонує до вашого розгляду. Після чотири роки після прийняття Закону України "Про угоди про розподіл продукції" нарешті почалася реалізація конкретних інвестиційних проектів у сфері надрокористування, зокрема щодо розробки нафтогазових родовищ на шельфі Чорного моря. При опрацюванні проектів у рамках міжвідомчої комісії з організації укладання та виконання угод про розподіл продукції, до якої, до речі, доходять і вісім наших колег народних депутатів, виникла необхідність конкретизувати деякі положення Закону про угоди про розподіл продукції. Внесений законопроект містить норми прямої дії, якими законодавчо визначається механізм оподаткування. Це насамперед стосується особливостей сплати податків на прибуток на додану вартість, зокрема у процесі розподілу виробленої продукції між державою та інвесторами. Так за ініціативою підготовки перших проектів про розподіл продукції до Кабінету Міністрів звернувся не один, а декілька, група інвесторів, як українських, так і закордонних. І при передачі в рамках проекту обладнання іноземним інвесторам українському оператору для здійснення сумісної діяльності, наприклад, плаваючої бурової установки."Чорномор" нафтогазу, відразу виникає необхідність сплати податку на додану вартість на суму в десятки мільйонів гривень. При цьому так звана компенсаційна продукція, за рахунок якої по закону будуть відшкодовані витрати інвесторів, в тому числі по сплаченим авансом податком, з’явиться тільки через три-чотири роки після здійснення платежів. Далі законопроектом запропоновано залишити обмеження в 70 відсотків щодо максимальної частки продукції, яка може направлятися на компенсацію витрат інвесторів лише для нафтогазових родовищ, для яких характерна досить широка рентабельність. У той же час для інших, наприклад, для вугільних або соляних шахт такі обмеження не дозволять вийти навіть на мінімальні показники рентабельності. Тому по цих родовищах конкретна частка видобутої продукції, яка буде передана на компенсацію витрат інвесторів, визначатиметься угодою про розподіл продукції, укладеної між інвесторами та Кабінетом Міністрів України, виходячи із специфікації кожного родовища. Слід зазначити, що наш законопроект, який внесений трьома народними депутатами - Шкілем, Макеєнко, Хмельницьким - містить цілий ряд положень, спрямованих на посилення захисту інтересів держави при виконанні угод про розподіл продукції. Так проектом чітко фіксується, що всі кошти від реалізації продукції, які залишається у власності держави, зараховується до Державного бюджету. Далі діючим законом визначається, що держава тимчасово до моменту розподілу продукції стає власником всіх корисних копалин, видобутих із надрів. Зазначений законопроект широко обговорювався, зокрема, на засіданні круглого столу, проведеного у грудні комітетами Верховної Ради з питань економічної політики та паливно-енергетичного комплексу. Всі зауваження були враховані. Пропоную даний законопроект прийняти у першому читанні, висловити зауваження до цього законопроекту до другого читання, які будуть враховані на засіданні нашого комітету. Дякую.
Дякую, Володимир Володимирович, сідайте, будь ласка. Від комітету заступник голови Комітету з питань економічної політики управління народним господарством, власності та інвестицій Володимир Йосипович Матвєєв.
Уважаемые коллеги! Комитет по вопросам экономической политики и управления народным хозяйством, собственности и инвестиций изучил предложенный на ваше рассмотрение проект Закона Украины "О внесении изменений и дополнений к Закону Украины "О соглашениях по распределению продукции". Законопроектом предлагается целый ряд изменений как редакционного характера, так и уточняющих действующие положения законодательства. По мнению авторов, принятие таких изменений повлечет положительные изменения в инвестиционном климате Украины в сфере добычи полезных ископаемых, прежде всего нефти и газа. Предложенное дополнение будет способствовать больше прозрачности и определенности во время выполнения условий договоров и при уплате налогов и внесении обязательных платежей в натуральной форме. Комитет предлагает Верховному совету проголосовать предложенный законопроект в первом чтении и за основу. Вместе с тем главное Научно-экспертное управление Аппарата Верховной Рады Украины в своем заключении предъявила к законопроекту довольно много замечаний и предложила вернуть его авторам на доработку для последующей передачи на повторное первое чтение. В том числе есть там замечания, которые ставят под сомнение преодолимость их характера, в частности в части признания право собственности на то, что находится в недрах земли. Это ставит под сомнение возможность принятия этого закона в первом чтении Верховной Радой. Доклад окончен.
Дякую, Володимире Йосиповичу, сідайте , будь ласка. Скорочена процедура. Так, Кармазін, будь ласка.
Я не бачу, щоб ми щось порушували.
Юрій Кармазін Партія захисників Вітчизни, "Соліданість, виборчого блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати. Сам факт направлення цього законопроекту -це ганебний факт в нашій практиці. Просто ганебний! Чому? І слава Богу, що в науково-експертному відділі є ще порядні і принципові люди. Я назву їх поіменно - це Семилетов, Олещенко, Гудзинський, Крегов, Ануфрієва, які чітко сказали, що цей проект не можна, його треба відправляти на доопрацювання. Для того, щоб всі зрозуміли мене - чому. Відповідно до закону, відповідно до Конституції, право власності на те, що в нас є в надрах , на корисних копалинах належить, кому? Народу України. І що сьогодні хочуть зробити? Сьогодні хочуть зробити, спотворити відносини з видобутку копалин на умовах розподілу продукції і сказати, що це право [[абзац 1 пункт 5]] до моменту розподілу продукції і пункті виміру правовласності на всю вироблену за годи продукцію належить інвестору. Люди добрі! Ну коли таємно крадуть, я розумію. Ну коли відверто: ви хочете вкрасти в держави найдорожче, а у нас на трильйони лежить в надрах. Це коли ми прийдемо до влади, нам цих грошей вистачить надовго цій державі, це буде хороша, європейська держава, багатша за Швейцарію. А ви хочете вже інвесторам забрати?! Панове.Макеєнко, Хмельницький - це ви розписалися під цим законопроектом. Цей законопроект - загроза економічній безпеці держави взагалі. Я не говорю, що з точки зору інших, більш і менш слабкеньких законів, скажімо, вашого Закону "Про Державний бюджет": забороняється здійснення розрахунків з бюджетом у негрошовій сумі. А ви хочете заграбастати корисні копалини, а потім частиночку розплатитися з бюджетом. Шановні, що ж ми робимо?! Прочитайте Закон "Про систему оподаткуванню", статтю першу. А там чітко написано: "Встановлення ставок, механізму справлення податків і зборів, а також податкових пільг здійснюється лише законами про оподаткування". Таким чином, ці зміни, які тут є, в цьому законі, щодо умов сплати податків також мають туди вноситися. Але ж там буде зразу видно, хто лобіює. Я просто прошу. Я за 10 років давно не бачив.
Дякую. Александровська. За нею Пузаков.
Александровская, фракция коммунистов, город Харьков. Хочу обратить внимание не только депутатов, которые находятся в этом зале, но и тех, кто слушает сегодня трансляцию из зала Верховной Рады, на то, что, действительно, принятием этого закона пытаются решить ключевой вопрос - вопрос собственности в государстве. Я хочу сказать, что вопрос собственности является либо влияющим на развитие государства, либо вопросом, тормозящим развитие. Так вот этот закон является законом, который затормозит и на долгие годы развитие Украины, развитие экономики Украины. Статья первая, которая определяет термины, используемые в этом законе, дает определение произведенной продукции. Произведенной продукцией будет считаться общий объем продукции, добытой в соответствии с соглашением о распределении, разделе продукции, и доставленной в пункты измерения. Если в старой редакции закона говорилось, что продукция, которая еще добыта, но не полеченная после пункта измерения, принадлежит государству. Эта формулировка соответствует полностью Конституции Украины, в соответствии с которой собственностью государства является все, что находится в недрах земли. То изменение статьи 20-й этого Закона вносит серьезные коррективы в это основное положение. В статье 20 будет предлагаться следующее изменение, что до момента распределения продукции в пункте измерения право собственности на всю произведенную в соответствии с соглашением продукцию будет принадлежать инвестору. Это значить, что будет разыграна следующая схема: в соответствии с соглашением инвестор будет осваивать скважины, будет строить инфраструктуру, вложит приличные капитальные вложения, будет добываться продукция до пункта измерения в том объеме, в котором инвестор должен отдать ее государству, как плата за пользование этими надрами. И государство получит свою часть. Оставшаяся часть продукции может быть законсервирована, потому что здесь нигде не говорится, что инвестор обязан добыть абсолютно все, что там находится в этих полезных ископаемых, в надрах, и это значит инвестор имеет право эту продукцию не добывать дальше и не реализовывать. Возникает вопрос убыточности этого предприятия. И в этом законе дальше предлагается следующая формулировка, что если у инвестора будет отрицательное сальдо прибыли, то он имеет право, естественно он налоги платить не будет, и его убыток будет отнесен на следующий квартал и в следующем квартале тоже возможен убыток. Система налогообложения прописанная в этом законе делает таким образом, что местный налог инвестор вообще платить не будет, потому что здесь говорится, что все налоги, кроме централизованных государственных налогов могут платиться за счет произведенной и добытой продукции. А я уже сказала, что ничто не будет заставлять инвестора именно добывать свою часть продукции. Это значить, что все остальные налоги, кроме определенных пунктом три, он платить не будет. То есть, закон этот позволяет фактически инвесторам стать собственниками всего, что находится в недрах Украины. Это нарушение Конституции.
Дякую. Будь ласка, Пузаков. За ним - Шкіль.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Цей законопроект не повністю створить сприятливі умови для залучення інвестицій, це вже сьогодні було сказано. Взагалі видобутки корисних копалин на Україні та усунення протиріч, які виникають під час передачі інвесторам частини видобутих корисних копалин у власність держави замість нарахування та сплати інвесторам податкових зобов’язань в грошовій або натуральній формі. Законом до кінця непередбачені особливі умови сплати податків, зборів, які повинні поповнювати Державний та місцеві бюджети. Інвестори і суб’єкти підприємницької діяльності поставлені не в рівні умови під час отримання податкового кредиту на придбання матеріальних цінностей. І я не зовсім також згоден з частиною закону, де говориться про оподаткування. Цю частину потрібно доопрацювати, адже ті упущення і неточності можуть дати небажані наслідки. І ще одне. Відбувся круглий стіл, в котрому прийняли два комітету участь, - ПЕК і економічної політики. А де ж був в цей час профільний Комітет з питань природокористування. Це, мабуть, зроблено штучно, бо тоді всі ці пропозиції були сприйняті критично. І взагалі моя думка така, що цей законопроект треба буде відправити на доопрацювання, тобто на повторне перше читання. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Шкіль.
Шкіль Андрій, фракція блоку Юлії Тимошенко, 121 виборчий округ, Львівщина. Знаєте, от я також хотів би поділитися своїм стурбуванням з приводу того, що немає спікера. Його не було запрошено на оцю от новоутворену "За ЄдУ" в Український дім, зараз його тут немає. Може, дійсно, поки нас тут в такій малій кількості ми оговорюємо закон, може, в другому залі зібралася частина Верховної Ради і проголосувала за його зняття.
Андрій, мене дуже радує, що ви так турбуєтесь за Голову Верховної Ради. Голова Верховної Ради зараз проводить зустрічі із представниками зарубіжних держав. Все добре, все нормально, все в порядку. Давайте ми активно попрацюємо.
Це мене тішить, дякую. Тепер я хотів перейти до самого законопроекту. Знаєте, я от не хотів багато, бо мої попередники сказали вже достатньо широко про цей законопроект. Я хотів би тільки навести коротесеньку цитату. Я не буду завантажувати, от дивіться, пункт 5 в статті 20 у пункті 1 слово "державі" замінити на слово "інвесторові". І це є предметом цього закону. Скрізь на кожному кроці поміняти державу на інвестора. Звичайно, ми втішені, що інвестор буде інвестувати в видобування українських надр, але я думаю, що ні в кого жодної втіхи не викликає, що українські переробні підприємства, зокрема, нафтові підприємства, належать Росії. Ні податки в бюджет не йде в достатній кількості, ні зарплатня ні в кого не зростає. І постійно ми маємо проблеми з паливно-мастильними речовинами перед початком посівної компанії. Тому я так само вважаю, що і тут підхід має бути адекватним, немає жодного поспіху і жодної потреби в передачі контролю над надрами і особливо в стадії видобутку передавати інвесторові. Звичайно, що потім якась буде віддача то хтось там пару копійок в бюджет там внесе, але повірте. Знаєте до цього треба дожити, щоб в бюджет можна було що-небудь внести. Ми живемо в країні чудес, тільки ці чудеса відбуваються завжди за рахунок її громадян. Тобто головними інвесторами цих чудес є ми з вами, є платники податків. Тому в даній ситуації, я думаю, що ні в кого, у жодного власника здорового глузду не вистачить сили волі проголосувати за цей законопроект. Тому, що він несе от всю свою суть у цьому короткому пункті. “Державу” замінити на “інвестора”. Тому я наголошую, що в жодному випадку ми не маємо права голосувати за цей законопроект, його треба відправити подалі і до нього повертатися. І я також хочу подякувати нашим юристам, які розгледіли всі ці підводні камені Верховної Ради і юристам в цьому законопроекті. Дякую.
Дякую, розгляд питання завершено, рішення ми будемо приймати в день голосувань. Слухається проект закону про особливості приватизації пакета акцій, що належить державі в статутному фонді закритого акціонерного товариства “Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія “Укртатнафта” за скороченою процедурою, доповідає Дмитро Михайлович Сандлер, будь ласка.
М. Дмитро Сандлер, "Демократичні ініціативи". Шановний пане головуючий, шановні колеги. Внесений на ваш розгляд законопроект за номером 3594-1 мною є альтернативно розглянутий раніше законопроекту за номером 3594. Прийняття законопроекту про особливості приватизації “Укртатнафти” за номером 3594 автором якого є народний депутат Гаврилюк та інші, може мати вкрай негативні наслідки. Саме цьому я вніс свій варіант законопроекту. Той законопроект 3594 повністю ігнорує статутні документи спільного товариства “Укртатнафта”. Законопроектом уможливлюється проведення приватизації цього підприємства вкрай непрозоро на користь окремих бізнесгруп. Процедура формування приватизаційної комісії на основі депутатського корпусу, а не на основі представників фонду Державного майна суперечить статті 7 Закону України "Про приватизацію державного майна" та Закону України "Про Фонд Державного майна України". До складу приватизаційної комісії передбачено включити тільки одного представника Фонду держмайна з 15 членів комісії. Таким чином професійні кадри з Фонду державного майна задіяні лише формально. Всі приватизаційні рішення будуть прийматися фактично народними депутатами, членами приватизаційної комісії. Це свідчить про намагання перетворити Верховну Раду України в ручний інструмент не чистої конкуренції бізнесугрупувань. Парламент перебирає на себе невластиві повноваження, він фактично виконує в цьому випадку функцію Фонду державного майна. Законопроект також суперечить нормам чинного законодавства про приоритетні справи акціонерів на придбання акцій їх підприємств у випадку приватизації. Це одночасно порушує принципи закріплені в статті, у Статуті “Укртатнафти” та вітчизняного цивільного законодавства. Здійснюється відчутний негативний вплив на інвестиційну привабливість України для зовнішніх інвесторів. Закон 3594 є відверто лобістський. Ним зовсім не враховані інтереси трудового колективу, інтереси соціальної сфери. Разом з тим ця вимога чітко визначено статтею 26 Закону України "Про приватизацію державного майна". Шановні колеги, альтернативний законопроект, внесений мною, визначає більш прозорі та справедливі принципи приватизації державного пакета акцій ЗАТ "Укртатнафта". Ним визначено основні етапи проведення приватизації підприємства, принципи формування приватизаційної комісії, визначено її повноваження. У частині формування приватизаційної комісії застосовано особливий підхід, який полягає в участі представників Верховної Ради. До складу приватизаційної комісії входить дев’ять представників парламенти на пропорційній основі та три представники від Кабінету Міністрів, Фонду держмайна та Мінпаливенерго. Конкурсний продаж "Укртатнафти" здійснюється єдиним пакетом і є відкритим для всіх учасників. Переможцем конкурсу стає учасник, який при дотриманні усіх. умов, запропонує найвищу ціну за пакет акцій. Існуючим акціонерам "Укртатнафти" надається право передавати пакет акцій за найвищою ціною, запропонованої учасниками конкурсу. Тобто в будь-якому разі буде сплачено максимальну ціну. Законом передбачено відповідальність переможця конкурсу, відмова від підписання договору куплі-продажу. Запропонований мною законопроект зберігає стабільність для іноземних інвесторів і при цьому не робить ніяких компромісів щодо грошових надходжень до приватизації. Таким чином держава одночасно максимізує грошові надходження та дотримується умов, викладених у статутних документах ЗАТ "Укртатнафти". Наприкінці хочу додати, що я готовий у разі зняття авторами законопроекту 3594 з розгляду водночас зняти свій і також. Дякую за увагу.
Дякую. Будь ласка, від комітету перший заступник голови Комітету з питань економічної політики та управління народним господарством, власності та інвестицій Володимир Анатолійович Демьохін.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемые коллеги! Комитет рассмотрел данный законопроект на своем заседании. Так, как и первый законопроект, мы его недавно рассматривали законопроект народного депутата Гаврилюка. Вы помните, мы также в пятницу обсуждали его. Решение комитета. Комитет рекомендует поданный законопроект отклонить и в случае, если за основу будет принят законопроект, поданный народными депутатами Гаврилюком, Климпушем, Козаченко - это регистрационный номер 3594, при подготовке ко второму чтению доработать его и учесть те замечания, которые есть науково-экспертного управления и какие-то моменты можно учесть и законопроект который докладывал народный депутат Сандлер. Если же несколько глубже смотреть на этот законопроект, то что хотелось бы сказать. Ну во-первых, есть уже решение Специальной контрольной комиссии по приватизации и его уже не раз озвучивали здесь, и в прессе идет достаточно широкое обсуждение. Специальная контрольная комиссия считает, что необходимо Генеральной прокуратуре и Кабинету Министров проверить вообще законность формирования уставного фонда “Укртатнафты”. Я хочу напомнить, уважаемые коллеги, что “Укртатнафта” создана как совместное предприятие. На первом этапе - украинско-российское. Сегодня и другие участники иностранные. И в процессе создания этой компании вообще не стоял вопрос об учете интересов трудового коллектива. То есть, 43 пакета, о которых сегодня идет речь, они на первом этапе оценивались сначала в полмиллиарда долларов, произошла переоценка в связи с изменением конъюнктуры цен на нефть, и сегодня она стоит по последней оценке 150 миллионов долларов. То есть, это то, что принадлежит государству - это целостный имущественный комплекс. А вопрос действительно стоит, что же было вложено участниками, выполнены ли обязательства по поставке нефти, выполняются ли они инвестобязательства. И я вам могу так сказать, уважаемые коллеги, уже то, что этот вопрос обсуждается, хорошо, потому что общественность знает, мы обратили внимание, народные депутаты, которые подали законопроект, и уже негласно невозможно этот процесс осуществить. А вообще то, что появился второй законопроект, это называется "технологии парламента", он просто затормозил рассмотрение первого законопроекта. Спасибо.
Дякую. Шановні колеги! Немає бажаючих взяти участь. Кармазін, да? Ні, ні, ні. Тоді, будь ласка, за списком. Руки тут нічого не варті. Кармазін, підготуватися Бартків.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність", виборчого блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати! Законопроект, який розглядається, є абсолютно специфічним. Специфічним і не через те. Я перепрошую, я прошу зупинити мені таймер, бо я не можу нормально доповідати. Дякую. Шановні народні депутати! Законопроект, як писав правильно один із тижневиків нашої газети "Голос України", "цей солодкий-солодкий запах не нафти, а акцій" притягує цим запахом всіх, але я хотів би, щоб не дуже розкатували губу всі, в тому числі і ті, хто збирається тут прийняти участь в цьому. І сказати ось чому, тому що я вважаю, що експертний висновок Головного науково-експертного управління, підготовлений Зубом, не відповідає державним інтересам, не відповідає чинному законодавству, і тому пропоную вам свій висновок. Перше, у зв’язку з тим, що в "Укрнафті" в державній власності перебуває пакет у розмірі 43 цілих і 54 тисячних від статутного фонду, нам треба добре замислитись: а чи є взагалі необхідність в продажу і в прихватизації тої, яка планується зараз, що по одному проекту, що по другому проекту? Більше того, ті дії, які зараз відбуваються, про я скажу в "Різному" по одеському авіазагону, я тепер Чечетову не можу довіряти і, мабуть, не буду довіряти всьому складу Фонду державного майна, і буду вимагати терміново внесення питання сюди про терміновий звіт і про звільнення з посади. Бо я бачу, як відбувається тіньова уже зараз приватизація завдяки цьому. Тому нам треба щось робити з органом приватизації. Цим же проектом пропонується створити спеціальну комісію із 18 осіб, уряд щоб створив. До складу комісії ввійдуть дев’ять представників Верховної Ради та по три представники від уряду, Міністерства палива та енергетики, Фонду державного майна. Скажіть, будь ласка, що ж далі буде? Голову комісії оберуть. Хто туди ввійде від Верховної Ради? Більшість ввійде. Що ви будете там робити потім, з цією "Укрнафтою"? Шановні народні депутати, виконання народними депутатами України функції голови Комісії з приватизації по "Укртранснафті", а також затвердження такої кандидатури Верховною Радою, не відповідає Конституції України. Конституція, стаття 85, визначила виключний перелік повноважень, які має право здійснювати Верховна Рада України і серед яких не передбачено можливості призначення голів.
Дякую. Будь ласка, Шкіль. За ним Соломатін. [[Я у вас не забирав]] Будь ласка, Шкіль. [[Я не даю, бо ви уже 3.18 говорили]] Будь ласка, ну дайте речення завершити.
Так же ж не можна! Я закінчую. Я хочу, щоб ці два проекти були відхилені: і 3594, і 3594-1 як такі, що є лобістськими. А народ України має бачити прозору процедуру у випадку, якщо уряд доведе необхідність цієї приватизації. Дякую.
Будь ласка, Шкіль. За ним Соломатін.
Шкіль Андрій, фракція Блоку Юлії Тимошенко, 121 виборчий округ. Знаєте, от коли доповідав співавтор закону 3594-1 він зробив таку цікаву заяву, що у випадку, коли зніметься інший законопроект, 3594, то він зніме свій. Тут цікавий нюанс, звичайно, прослідковується. На наших очах відбувається така от боротьба, у котрій ми з вами участь беремо у більшості випадків, як глядачі. А давайте не забувати, що ми не є глядачами, ми є вищим законодавчим органом держави. І тому, знаєте, у даній ситуації ми можемо сказати одне: розсудить всіх дуже просте рішення - відмовити у приватизації Укртатнафти взагалі всім і вся. От лишити цей процес в тій стадії, в якій він є. Звичайно, він є не у найкращій стадії, там доведено це все до краю, але ще у прірву не впали. І я хотів би, щоб представник Фонду державного майна висловив свою позицію. Я думаю, Фонд державного майна хочуть віддати все, продати там за пару копійок, але є речі, які робити не можна, є речі, які порушують стратегічну безпеку української держави. А не треба захищати тільки приватні інтереси певних головних, генеральних інвесторів розграбовування України. Тому є тільки одне соломонове рішення у даному випадку - це відмовити. І позицію тут, мабуть, зайняти Фонду державного майна. Я не вірю, звичайно, що при нинішньому керівникові Чечетові може бути взагалі зайнята Фондом державного майна державницька позиція, я не кажу там проукраїнська, просто державницька. Ця людина поставлена там для того, щоби віднімати і ділити, а не множити і додавати. Це її завдання. Мене турбує, що попередній керівник Фонду державного майна, який сидить тут, буде, я переконаний, підтримувати ідею приватизації і Укртатнафти, і Укррудпрому, і "Топазу". І це Верховна Рада - вищий законодавчий орган має ставити перелік об’єктів, які не підлягають приватизації, і постійно цей перелік всовують, як не через вікно, так через кватирку, всовують нам законопроекти, які би дали можливість комусь там на чому нагріти руки. Але нагрівання цих рук відбувається на вогні державності, і руйнується держава, тому Фонд державного майна має або відповідати своїй назві, або ми в стінах цього органу вищого законодавчого маємо змінити, це фонд антидежавний, фонд знищення державного майна України. Тому що все те, що потрібно приватизувати в подальшому попередньо знищується, руйнується за копійки, приватизовується і потім за мільярди продається, це в ліпшому випадку продається, а в гіршому випадку передається в управління, приходять інвестори сумнівної якості. Тому я наголошую, що треба відхилити обидва законопроекти і цьому поставити край.
Дякую. Будь ласка, Соломатін, за ним Хмара.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановні колеги! Я хочу на початок свого виступу нагадати, що все те, що було створено людськими руками в нашій країні воно вже прихватизоване, коли був прийнятий Земельний кодекс, був даний старт прихватизації того, що створюються природою і людськими руками - це наша земля. Пішли процеси приватизації і там втравили всю не благородну справу, навіть, все населення України. Зараз йде підготовка до останнього хапка - Надра, природні ресурси. Природні монополії в деяких державах в таких, як наша північна сусідка вони вирішальним чином впливають на створення державного бюджету. У нас в Україні так саме гірнича і металургійна промисловість вона пов’язана всіми путами і стосунками з надрами. На жаль, у нас в Україні не вистачає нафти і газу власних родовищ, лише на 10-15 відсотків власні родовища забезпечують видобуток, але ми отримуємо ці енергоносії з сусідніх держав з пост-радянського простору і тому у нас виникають такі структури, як “Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія “Укртатнафта”. Коли державна не в змозі управляти, керувати власністю, яка належить усім, вона подає це Фонду державного майна на приватизацію. Тому справа не в Фонді. Фонд - це лише виконавча структура, яка виконує доручення Кабінету Міністрів, справа в Кабінеті Міністрів і в тій тусовці, яка навколо Кабінету Міністрів і його структур постійно відбувається і пропонує знову і знову за певних умов зробити останній хапок. Те питання, яке ми зараз з вами обговорюємо, це питання безпосередньо Прем’єр-міністра України Януковича. Тому я хотів би сказати на закінчення, що подані законопроекти, вони не витримують жодної критики, вони відокремлюють інтереси певних бізнесових кіл вітчизняних і тих, з якими наші вітчизняні мають певні стосунки за кордоном. Але ці законопроекти ні на користь нашого народу. Тому, вважаю, на цьому можна поставити крапку. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Степан Ількович Хмара.
Степан Хмара, блок Юлії Тимошенко, партія "Батьківщина". Шановні народні депутати! Ну, насамперед, треба поставити питання: чому потрібно чи не потрібно продати акції в приватні руки якраз "Укртатнафти"? Кому це буде користь? Державі? Однозначно - ні. Якщо ні, то чому держава не відстоює свої інтереси? Я маю на увазі Кабінет Міністрів і Фонд держмайна. Ми в комісії по контрою за приватизацією однозначно і категорично проти цих законопроектів і взагалі проти передачі цих акцій в приватні руки, продажу цих акцій в приватні руки. Це єдине, що залишилося, що держава ще має часточку свою в нафтопереробній промисловості, абсолютна більшість якої вже захоплена компаніями іншої іноземної держави. Це питання національної безпеки. І в мене виникає, дуже таке, питання. Чому кожний пленарний тиждень цей закон включається в порядок? Чому це робиться? Хто це робить? Я думаю, що пора вже дослідити, хто це робить. Ми минулого року обговорювали аналогічні законопроекти відхилили. Знову ж кожний тиждень пхають цей закон. Це зрозуміло. Є певні сили, які хочуть їхніми руками, іноземна держава, прибрати до рук ці акції, вирвати в держави потім вони їх перепродадуть і дуже добре зароблять. Цього не можна допустити. Раз і назавжди треба забути про продаж акцій, а навпаки, я думаю, що, як би Кабінет Міністрів і фонд Держмайна думали про інтереси держави, загальнонаціональні інтереси, національну безпеку, але от, де ставили питання, щоб взагалі поступово викупити решту акцій і цей завод повен був повністю працювати на Україну. Зараз ці поступлення, які йдуть в бюджет, які можуть йти, набагато збільшились би. І крім цього, це знову ж таки, питання національної безпеки. Я ще раз кажу, що фонд Держмайна не відстоює національні інтереси і шановний пане Кармазін, ви ставите питання про звільнення пана Чечетова з посади. Я поставив перед Службою безпеки питання про притягнення до кримінальної відповідальності пана Чечетова.
Дякую. Шановні колеги, розгляд питання завершено. Зараз ми хвилину дамо для Бондаря. Степан Ількович, я відповідаю на ваше запитання, чому ставиться. Справа в тому, що ми діємо відповідно до Регламенту. Законопроект 3594 розглянутий вже майже дев’ять місяців тому. Коли ми почали виносити його для розгляду, сказали, є альтернативний законопроект, тому не треба, не маємо права його голосувати. І це так. І 9 місяців ми чекаємо, поки розглянемо цей законопроект. Тому тут це діється в рамках Регламенту, а вам визнчатися. Будь ласка, хвилину Бондар.
Дякую, Адам Іванович. Шановні народні депутати, я попросив слова, тому що тут звучали питання в адресу фонду і Кабінету Міністрів. Ми неодноразово, і Фонд і Кабінет Міністрів, письмово висловлювали свою позицію відносно законів про особливості приватизації "Укртатнафти" і поданий Гаврилюком і Сандлером. Фонд держмайна і Кабінет Міністрів категорично проти прийняття цих законів. Кабінет Міністрів і Фонд держмайна на даному етапі не ставить питання про продаж державної частки в "Укртатнафті", зараз в Кабінеті Міністрів розглядається питання по створенню вертикальної та інтегрованої нафтової компанії, куди увійдуть всі державні пакети акцій неприватизовані. Що стосується закону депутата Сандлера, то він майже не відрізняється від закону Гаврилюка, про що сказав сам депутат Сандлер, тобто вся критика закону Гаврилюка відноситься і до закону депутата Сандлера. Головне, чому проти Фонд держмайна прийняття цього закону, тому що комісія, яка створюється депутатами, не має права на життя відносно їх функцій, тому що це суто виконавська функція - робота в Комісії по приватизації, і туди не можуть входити народні депутати. Вони можуть входити тільки з правом дорадчого голосу. І крім того, "Укртатнафта" створювалася відповідно до міжнародних угод, були два укази Президента Татарстана і України, і вона не може бути приватизована на загальних підставах, як визначено цим законом. Тому я повністю згоден з критикою депутатів, яка прозвучала в залі.
Дякую. Розгляд питання завершено. Визначатись будемо в день голосування. Шановні колеги, я прошу вашої згоди нам ще дати п’ять хвилин, я потім рівно на годину продовжу "Різне", тобто рівно годину ми використаємо. У нас також уже з півроку законопроект, де шість слів буквально: це проект Закону "Про доповнення до статті дев’ятої Закону України "Про порядок направлення підрозділів Збройних сил України до інших держав", законопроект за номером 3416. Доповідає Георгій Корнійович Крючков. Будь ласка, 3 хвилини. Стаття восьма, вибачте.
Шановний Адаме Івановичу, шановні товариші. Проект, внесений народними депутатами Доманським, Кузьмуком, Крючковим. В чому суть? Чинне законодавство передбачає два можливі варіанти направлення підрозділів Збройних сил України до інших держав. Перше: для участі у міжнародних миротворчих операціях [[є в нас спеціальний закон]]. І друге: у відповідності із Законом "Про порядок направлення підрозділів Збройних сил України до інших держав". Порядок вирішення питань про направлення до інших держав однаковий і повністю відповідає вимогам пункту 23 статті 85 Конституції України: це потрібне рішення Президента, прийняте на основі рішення Ради національної безпеки і оборони України, ухвалене за поданням Міністерства закордонних справ, узгоджене з Міністерством оборони і схвалене Верховною Радою України. А порядок можливого відкликання не співпадає. Конституція це питання не регулює. У першому випадку, коли наші підрозділи направляються для участі у міжнародних миротворчих операціях, вони можуть бути відкликані за указами Президента, ухваленими за поданням Міністерства закордонних справ, узгоджене з Міністерством оборони; або за пропозицією Верховної Ради України. У другому випадку: можливість відкликання за пропозиції Верховної Ради - не передбачає. Пропонується уніфікувати порядок вирішення цих питань. Це було б, на нашу думку, логічним, оскільки Верховній Раді належить останнє слово при вирішенні питання про направлення підрозділів Збройних сил України до інших держав. А, по-друге, цим була б усунута несправедливість, оскільки повноваження парламенту у цих питаннях на сьогодні обмежені. Проект підтриманий комітетами Верховної Ради у закордонних справах, з питань правової політики та з питань національної безпеки і оборони, а також Головним науково-експертним управлінням Апарату Верховної Ради. Просимо підтримати цей законопроект.
Дякую, Георгію Корнійовичу. Сідайте, будь ласка. Все зрозуміло, шановні колеги? Немає, тоді. Кармазін і Беспалий, будь ласка. Якщо не заперечуєте, по хвилинці мікрофони. Беспалий, потім Кармазін. Мікрофон Беспалого. Говоріть.
Борис Беспалий, Блок Віктора Ющенка, "Наша Україна". Я думаю, включення цього законопроекту, присвячено військовій тематиці, це є певний такий подарунок до військовослужбовців напередодні свята, яке все ж таки вкарбувалося у свідомість нашого народу, День захисника Вітчизни. Я хочу їх з цим святом привітати, тому що люди в погонах всюди є і мають бути, і під елітою нації. І цей їх статус високий треба підтримувати. І та плутанина, яка є в законодавстві, якраз цьому не сприяла. Тому намір комітету і те, як він пропонує зробити, я повністю підтримую. Але разом з тим, я думаю ось що. Оскільки у нас немає повної ясності із законодавством про порядок направлення Збройних сил в різних випадках за межі України, немає при цьому гарантій і прав і військовослужбовців. Тут дуже є багато питань. Тому я хотів би принагідно висловити таку пропозицію, щоб керівництво Міністерства оборони, а власне сам міністр, який вчора тут був на трибуні, відзвітували про те, яким чином зараз відбувається служба наших миротворців в Іраку, де вони були направлені, як там зараз іде їхнє фінансове, матеріальне, інше забезпечення, а також в Ліберію. То виникає таке враження, що Верховна Рада причетна тільки до направлення миротворчих підрозділів чи збройних формувань, а потім нам нібито немає до наших Збройних Сил ніякого діла. Я думаю, це дуже неправильно, оскільки виконавча влада про них турбується погано, про що вчора говорив міністр, це ж треба таке додуматися - перемогти власну армію в мирних умовах, коли не було це стільки років, а нашій владі це вдалося - перемогти власну армію. То хоча б депутати Верховної Ради мали би взяти її під свою опіку, і не тільки під контроль, а під допомогу. Тому, підтримуючи цей законопроект, я ще раз наголошую на своїх пропозиціях поставити в порядок денний на березень заслуховування інформації Міністра оборони України про стан і проходження служби тими збройними формуваннями і військовими підрозділами, які вже направлені, власне не нами, а які направлені Україною до інших країн. Дякую.
Дякую, Борис Якович. Ви не оговорились, направлені нами, бо Верховна Рада приймає рішення про направлення підрозділів.
За поданням Президента спільно.
Да, але Верховна Рада голосує. Будь ласка, Кармазін.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність", блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Щоб ніхто не путав, я зразу уточню, що ні Борис Беспалий, ні Юрій Кармазін, ні переважна більшість "Нашої України" за направлення в Ірак, Кувейт, Ліберію, Югославію не голосувала! Це так, щоб було зрозуміло, Адам Іванович. А те, що ваша більшість там голосувала новостворена, ну це вже вибачайте. І не спирайте все на Верховну Раду. А от те, що сьогодні 200 тис. хочете скоротити і вчора проголосували за це військових напередодні Дня захисника Вітчизни, і те, що 100 млн. іде на фінансування в Бюджеті сьогодні перебування наших частин в цих державах, це за наші кошти робиться, це у наших військових забирається, це їм шинелі не видаються, це їм чоботи, це їм форма не видається. Ви запитайте, коли парадну одежу давали оцим охоронцям, які стоять навколо Верховної Ради. А їм її не давали. Не давали просто. А в чому ж вони стоять? А як, де ж вони шукають? А як і де вони шукають? Це я питання до комітету задаю, але зараз і до того, що вчора проголосували бездумно, може, хтось схаменеться? Може, все-таки зрозуміти, що 200 тисяч не можна за один рік скоротити.
Юрій Анатолійович, прошу по темі законопроекту.
Я прошу мене не коментувати, це все по темі, прошу.
Я за Регламентом дію. Маю право вас зупинити, вимкніть мікрофон.
Розумієте по іншій державі.
Юрій Анатолійович, я вам нагадую норму Регламенту: головуючий має право зробити зауваження виступаючому, якщо він виступає не по темі. Ми розглядаємо законопроект, нагадую, про внесення змін до статті 8 Закону України про порядок направлення підрозділів Збройних Сил України до інших держав. Шинелі і сукно, управління державної охорони до цього немає абсолютно ніякого відношення. Продовжуйте, будь ласка.
Спасибі вам, Адаме Івановичу, що ви мені нагадали, але все це має відношення до наших військових, до того, яке рішення в тому числі і ваша фракція вчора голосувала. Тому проектом передбачається надати можливість в парламенті ініціювати відкликання підрозділів збройних сил, що були направлені до інших держав шляхом ініціативи і Президента і Верховної Ради. Тому я хочу подякувати голові комітету Крючкову за цю пропозицію. Тому що, хоча в Конституції і немає норм, які б дозволяли внести ці зміни, але немає заборони висувати пропозицію про відкликання підрозділів збройних сил в тому випадку, коли ці сили направляються. Я вважаю, що це надасть можливість зберегти певний паритет між різними гілками державної влади при прийнятті таких важливих рішень. І крім того, це узгоджується з аналогічним положенням статті 7 Закону "Про участь України в миротворчих операціях", яким передбачена можливість надавати пропозиції щодо повернення миротворчого континенту і миротворчого персоналу, які брали участь в міжнародній миротворчій операції. Дякую.
Дякую, Юрій Анатолійович, вибачте, що ми з вами вступили в дискусію. Шкіль, будь ласка, одну хвилину.
Дякую. Фракція Блоку Юлії Тимошенко. Я справлю одну хвилину. А власне щодо цього законопроекту, от дивіться ця формула, з допомогою котрої ми можемо вийти на підвищення Верховної Ради, підвищення її не тільки законодавчого рейтингу, а й просто рейтингу впливу на процеси в державі. Ось таким чином треба діяти, а не обов’язково робити конституційні зміни. Дуже просто. Верховна Рада має право послати, таким само абсолютно логічним чином вона має відкликати. Верховна Рада голосує за прем’єра і таким же чином Верховна Рада має право його відкликати на рівні з Президентом або замість нього. От в такому плані модернізувати законодавство є той шлях, яким треба йти. Це не сліпий і не глухий кут. Тому, звичайно, треба підтримати тут ініціативу комітету і саме головне, це змінить от таку ось можливість безальтернативної позиції Верховної Ради, послати - так, висловити свою позицію - так, а відкликати - ні, щоби там не трапилося. Тому я дякую за таку ініціативу і хочу закликати всіх підтримати цей законопроект. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Заключення, хвилину, Георгій Корнійович з місця.
Я хотів би подякувати колегам за підтримку законопроекту і підтримати те, що сказав Борис Якович Беспалий. Дійсно, він абсолютно правий про те, що Верховна Рада повинна знати, в якому становищі перебувають наші миротворці. І хотів би повідомити, що згідно з законом уряд має за підсумками минулого року проінформувати Верховну Раду. Як тільки ми одержимо цей звіт, я внесу пропозицію на Погоджувальній раді про те, щоб він був обговорений у Верховній Раді. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Бабурін. Мікрофон Бабуріна.
Бабурин, фракция коммунистов. Я хотел бы напомнить представителю Партии "захисників Вітчизни" о том, что мы не голосовали за посылку наших войск в Ирак, а без "наших украинцев" наверное это дело не обошлось. Это первое. И второе. По вчерашнему принятию Закона, где он обвинил, что фракция голосовала коммунистов. Я хотел бы напомнить этому представителю о том, чтобы он успевал следить между выступлениями, которые готовят помощники и затем как голосовали фракции. Я еще раз говорю: фракция коммунистов вчера не голосовала за реформування Збройних сил України. Спасибо.
Обмінялись репліками, спочатку. Шановні колеги, спочатку Кармазін сказав, а потім Бабурін сказав, більше ніхто не говоритиме. Розгляд питання завершено. Голосування буде проведено у відповідний період. Тепер переходимо до “Різного”, на яке буде відведено рівно, буде, година о 14.27 ми закінчимо. Прошу висвітлити, хто записався. Так, будь ласка, покажіть на екран. Прошу Пузаков, підготуватися Чубарову.
Владимир Пузаков, фракция Коммунистической партии Украины, Кировоградщина. 5 февраля текущего года в Кировограде состоялся Круглый стол “Стратегия развития Украины. Наш взгляд", инициированный местным штабом блока "Наша Украина" куда пригласили представителей всех политических сил Кировоградщины. Из блока Ющенко были 3 народных депутата - Евгений Червоненко, Олег Рыбачук и Александр Третьяков. Оказалось, что они взяли даже шефство над нашей областью на время предстоящей президентской кампании, так как наша область протестная, то есть "красная". Напрасно эти шефы [[в кавычках]] ищут остров счастья в море несчастья. Уж очень боятся они, что и дальше будут попытки разобщить электорат. Они даже заверили, что до тех пор пока область остается полигоном политической борьбы порядка не будет. С этой трибуны я уверенно скажу, порядок в области есть и будет, потому что там действует боевая пятитысячная армия коммунистов. Регион наш был красным и останется таким же. Вместо шефской работы в нашей области я советую вам, господа, езжайте в свои округа и наводите там порядки. Еще хочу напомнить "шефам" Кировоградщины, что коммунисты на местах и коммунисты в парламенте - это одно и то же, это честные и порядочные люди, а лидер коммунистов Петр Симоненко никогда не продавал и не продаст свою честь и совесть, он ни в чем не запятнал свою партию, он никогда не заигрывал с этой властью. Это Ющенко всегда заигрывал с Кучмой, называя его своим отцом, именно Ющенко со своими союзниками провел своего отца на второй срок. А первый парламентский переворот в 2000 году в пользу Кучмы тоже был организован Ющенко. И наоборот, когда протестная акция "Украина без Кучмы" вышла на пик своей активности, то Ющенко и его "Наша Украина" отсиживались в кустах. Почему же вы, "шефы" Кировоградщины, богатейшие бизнесмены, будучи у власти, не осчастливили свой народ, и только сейчас мнимым и дешевеньким авторитетом хотите вызвать жалось и доверие у народа, обливая грязью невинных людей? Запомните, господа нашисты, что коммунисты и их лидер Петр Симоненко никогда не были вместе ни с прокучмовской властью, ни с проамериканской оппозицией. И посоветую я вам: начинайте подымать, созидать и строить новую Украину в своих округах, а мы на Кировоградщине и сами разберемся, что и как нам делать. Спасибо.
Дякую. Будь ласка, Чубаров, підготуватися Кармазіну.
Шановний Головуючий, шановні народні депутати, шановні виборці! Впевнений в тому, що багато хто з виборців України, особливо ті, хто має можливість слідкувати за ходом засідання Верховної Ради України, чудово розуміють. словами і справами народних депутатів України. Я розпочав свій виступ саме з такого твердження перед тим, як звернути вашу увагу на деструктивну, якщо не сказати провокаційну роль окремих політиків, які вони відіграють свідомо поширюючи через засоби масової інформації у суспільство такої дезінформації, яка не тільки є образливою для громадян України, але й має за метою їх авторів створити у громадський думці сусідніх країн вкрай негативний образ України. Всім відомо, що час від часу в тому чи іншому регіоні України відбуваються протестні акції громадян, будь-то шахтарів, вчителів, пенсіонерів тощо. Такі самі акції відбуваються і в Криму. Але тут до низки соціальних проблем, які є однаковими для всієї території України, додаються і специфічні кримські проблеми, зокрема земельна. Причина їх виникнення також загальновідомі. Але ні. Обов’язково знайдуться і негідники, які задля реалізації власних політичних інтересів будуть говорити про що завгодно, але не тільки про шляхи вирішення болючих для людей проблем. Аналізуючи російську пресу поточного року, не можна не примітити всього того, що інформаційна атака проти Криму, проти України вже розпочалася. Якщо попередні роки таких компаній розпочиналося за місяць-два до початку курортного сезону, то в цьому році за півроку. Можна було би черговий раз посміхнутися на ті дурниці про кримську ситуацію, якими заповнені такі російські газети, як "Деловой вторник", "Русский курьер", "Парламентська газета", якщо не розуміти про величезні економічні, не тільки економічні втрати для України через такі інформаційні компанії наших сусідів. Оскільки в багатьох своїх матеріалах при розпоширенні неправдивої інформації ці газети посилаються на твердження одного з народних депутатів України, а зокрема, Леоніда Грача, я з цієї трибуни хочу відверто звернутися до голови СБУ, до голови Держкомрелігії з пропозицією публічно підтвердити твердження пана Грача або спростувати їх, ті твердження, які їм поширюються через пресу і які приносять таку шкоду для розв’язання всіх тих болючих проблем, які ми маємо в українському суспільстві, зокрема в Криму. Дуже дякую.
Дякую. Будь ласка, Юрій Анатолійович, на трибуни. Підготуватися Прошкуратовій.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати, шановні наші громадяни! Я хочу найперше привітати тих захисників Вітчизни, хто зараз носить погони тих, хто захищав нашу Вітчизну від різної нечисті і тих, хто ще буде захищати. Добра вам, щастя, процвітання! Це перше я хочу сказати. Далі я хотів звернути увагу вашу на двох тривожних телеграмах, які я отримав і прошу направити мою витримку із протоколу до Генеральної прокуратури України для вжиття заходів та для уряду. Так, 17 февраля 2004 года в производственном помещении авиакомпании "Одеські авіалінії" ворвалась группа лиц - Эмина, Коваль, Каупман, Захарченко, которые в резкой форме потребовали от исполняющего обязанности председателя правления авиакомпании Чернецкого немедленно принять на работу лиц, которые будут названы ими, и дать им право первой подписи. Так написано в телеграмі колективу і потім звернення, які направили колектив, чітко пише, що державна авіакомпанія, яка збільшила обсяги робіт, заробітну плату, змінила морально-психологічний клімат, зараз підвішена Фондом державного майна і конкретно його головою. І фонд видав незаконний наказ про звільнення Мазуренка, керівника, з посади голови правління, і після цього відбулися оці дії. І все це пишуть люди, відбувається в угоду нашому депутату Грановському О.Г., який тримає VIP-зал для пасажирів, допомагає там заробляти йому гроші без сплати податків державі. Я цитую: "Кількість пасажирів, які отримують послуги., приховуються і, як слідство, приховуються доходи. Колектив бажає народному депутату Грановському запропонувати офіційно звернутися до керівництва Фонду держмайна з проханням про бажання участі в приватизації авіакомпанії, якщо у Фонду держмайна є плани приватизації ВАТ "Авіакомпанія Одеські авіалінії". А я кажу: геть, брудні руки, від приватизації державного підприємства! Друга телеграма не менш жахлива: вчора, 19 лютого, заступник директора Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій Максимець Борис Миколайович в присутності великої кількості викладачів загрожував в непристойній формі розправою та прийняттям неадекватних заходів до заступника директора коледжу зв’язку Чучури Світлани Аркадіївни за її тверду позицію щодо збереження нашого учбового закладу. Це пишуть викладачі коледжу зв’язку, який знаходиться прямо в серці Києва. Та що ж це робиться, панове-прихватизатори?! Та зупиніться, будь ласка! Тут пишеться: викладачі та студенти обурені і готові до активних дій протесту. За дорученням колективу - голова комітету по захисту коледжу. Я вже зараз вивчив за сьогодні цю ситуацію, виявляється.
Дякую. Будь ласка, Прошкуратова передає свій час Шурмі. Підготуватися Калетнику. Шість хвилин, будь ласка.
Ігор Шурма, фракція СДПУ(о). Депутатська фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] внесла на розгляд Верховної Ради проект Закону України про загальнообов’язкове державне страхування новонароджених дітей. Ми свідомо заздалегідь звертаємо увагу єдиного законодавчого органу України саме на цей проект, переслідуючи цілком прагматичну мету - закликати депутатів усіх фракцій долучитись до роботи над законопроектом, адже він стосується близько 11 млн. громадян України віком до 18 років. Серед іншого метою законопроекту є назріла необхідність знаходження виходу із вкрай напруженої ситуації з народжуваністю дітей в Україні. Про демографічну кризу в Україні, її причини і наслідки говориться дуже багато, в тому числі і з цієї трибуни. Менше року тому ми провели відповідні парламентські слухання. Прийняття ж Верховною Радою цього закону додасть реальних важелів для реалізації загальнонаціональної політики у сфері охорони дитинства і, прошу звернути увагу, надасть кожній українській дитині державні гарантії щодо повноцінного розвитку та сприятиме становленню її як повноцінного члена суспільства. Соціал-демократи об’єднані глибоко переконані: у двадцять першому столітті є неможливою і безглуздою ситуація, коли діти, а превеликий жаль, є однією з найбільш незахищених верств населення. Вважаємо, що запровадження державного страхування новонароджених дітей стане тим дієвим механізмом, який, дійсно, сприятиме розв’язанню проблеми демографічної кризи. Адже не секрет, що сама невизначеність у завтрашньому дні, а не данина моді чи якісь інші чинники впливають на рішення батьків щодо кількості дітей у сім’ї, а іноді заставляють сім’ї взагалі відмовитись від народження дітей. Окрім того, хочу звернути увагу народних депутатів на особливу історію виникнення цього законопроекту. Він ініційований та в основному виписаний молодим поколінням, став переможцем у номінації "Кращий законопроект у сфері підтримки дитинства" в рамках всеукраїнського конкурсу на кращий законопроект у сфері державної політики, який проводили Соціал-демократична партія України [[об’єднана]] та Соціалістичний конгрес молоді спільно з фракцією восени минулого року. Тобто проблему тепер перед державою і перед Верховною Радою ставить сама молодь. І, на наш погляд, ця обставина змушує законодавця поставитись до законопроекту належним чином, тобто відповідально. З точки зору законотворчої роботи у напрямку соціальної політики, проект Закону України "Про загальнообов’язкове державне страхування новонароджених дітей" носить принциповий характер: розробляються правові нормативи у державних соціальних стандартах і соціальних гарантіях по відношенню до дітей, розвивається і вдосконалюється державна політика у сфері охорони дитинства. Дитинство в Україні повинно бути захищеним. І друге питання, на якому хочу зупинитися. З 14 березня в Києві планується підвищення тарифів на перевезення у міському громадському транспорті. Очікується, що київська міська влада змінить ціни на проїзд метрополітеном до однієї гривні, в автобусі і тролейбусі, трамваї - до 70 копійок. Киян ставлять перед фактом 50-ти і 100-відсоткового підвищення вартості проїзду, що може суттєво погіршити їх економічне становище та негативно вплинути на соціальну ситуацію в столиці. Це рішення виглядає не обгрунтованим з огляду на програму соціально-економічного розвитку Києва на 2004 рік, що прогнозує підвищення середньомісячної заробітної плати до кінця цього року на 13 - 15 відсотки. якщо ж врахувати, що ціни на продукти харчування у місті підвищилися до 18 відсотків, то вважаємо, що на найвищому державному рівні слід поставити питання про рівень бюджетного планування та формування цінової політики столиці. Заяву міського голови пана Омельченка про підвищення цін на транспортні послуги ми розглядаємо, як приклад зневаги до реальних потреб та можливостей мешканців столиці. Не можна, не чекаючи навіть задекларованого і несуттєвого збільшення прибутків киян, примушувати їх платити за проїзд майже вдвічі. Таку ж позицію сьогодні займає понад 10 тисяч мешканців міста Києва, які поставили свої підписи під вимогою віднайти кошти на покриття видатків, на забезпечення транспортної галузі столиці за рахунок коштів міського бюджету, а не споживачів. Фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] виступає проти підвищення тарифів на транспортні послуги у Києві. Ми закликаємо міську владу до зваженості та прозорості у прийнятті вагомих соціально-економічних рішень і вважаю, що такого би не сталося, якби була відновлена робота політичної ради і була наповнена реальним змістом для колегіального, прозорого вирішення проблем пересічних киян. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Калетнік. Підготуватися Шершуну.
Шановний Адаме Івановичу! Шановні колеги! Вчорашня дискусія навколо прийняття змін до Закону України " Про соцдопомогу малозабезпеченим сім’ям" ще раз повернуло всіх нас до проблем, які величезним тягарем впали на українську жінку. Наша фракція завжди підтримує прийняття аналогічних законів. Але, як мені бачиться, питання необхідно вирішувати масштабно і комплексно. І ось чому. На духовно вродливий український народ з добрим серцем назвав найсвятіше, що у нас є, саме словами жіночого роду. Земна і небесна, працьовита і найкраща у світі, безмежно терпелива українська жінка не була осторонь у суспільстві за всіх часів нашої героїчної, водночас трагічної історії. Не є винятком і сьогодення. Вони - наші матері, дружини і дочки розділяють з чоловіками всі радощі і труднощі становлення демократичної держави. Слід враховувати і те, що шлях сучасних жінок істотно відрізняється від шляху їхніх матерів. За критеріями Організації Об’єднаних Націй бідними вважаються ті, які існують менше, ніж на один долар в день. Неважко підрахувати скільки таких в Україні, і як збільшився у жінок тягар домашніх обов’язків, образно кажучи, ув’язнена у власній домівці жінка, насамперед, сільська, першою відчуває життєві негаразди і першою дає оцінку прийнятих парламентом, урядом, місцевої владою рішень. Жінка суттєво впливає на суспільні настрої за місцем проживання і роботи, а через чоловіків і на велику політику, а звідси всезростаюча роль жіноцтва в електоральній системі. Характерною рисою жінок є поміркованість під час реформ, відданість практиці малих справ, яка поступово веде до реалізації стратегічної мети, аксіомою є те, що жінки, найперше, довіряють тим, хто чесно працює і реально бориться за поліпшення якості життя. Жіночі риси політичної поведінки завжди зорієнтовані на розв’язання сімейних, освітніх, релігійних, моральних та медичних проблем суспільства. Поєднувати політичну діяльність, домашнє господарство та ще виховувати синів і дочок як доброчесних громадян, патріотів України дуже нелегко. А вислів "Міцна сім’я - міцна держава" не втратить своєї актуальності ніколи. Тому-то й згуртування нації за допомогою ідеї спільного дому, родини, в якому жінка-мати займатиме почесне місце теж є нині актуальним. Жіночим питанням у нас нібито опікуються чимало організацій, але їхня діяльність млява, не скоординована, і часто нагадують глухих, що разом співають, часом в лад, часом ні, а найчастіше кожний співає сам собі. Щоб забезпечити високий, моральний статус жінки в нашому суспільстві, щоб створити їм більшу індивідуальну та економічну свободу, вважаю за доцільне розробку і прийняття на державному рівні концептуальної програми турботи про жінку. На мою думку цю справу має взяти в свої руки Міністерство України в справах сім’ї, дітей та молоді із залученням усіх без винятку, а нашим дорогим жінкам бажаю оптимізму, добра, любові і затишку в оселях. Дякую за увагу.
Я так бачу, що Ліля Григорович, готова вам передати свій час, щоб ви продовжували. Будь ласка, Шершун підготуватися Лещенко.
Микола Шершун, фракція Аграрна партія України. Шановний Головуючий, шановні колеги! Під час слухань з питання оздоровлення дітей я в своєму виступі торкався проблем, пов’язаних з відсутністю механізму фінансування оздоровлення дітей так званої чорнобильської категорії. Сьогодні я хотів би акцентувати увагу на інших проблемах та недоречностях, які стосуються рішень щодо постраждалих територій призводять до висновку скасування в держави єдиного центрального органу, що опікується проблемами постраждалих від аварії на ЧАЄС є помилковим. Зокрема, надзвичайно турбує ситуація, яка склалася з фінансуванням пільг постраждалих на медичне обслуговування. Мова йде про забезпечення ліками та безплатними рецептами. Ще минулого року на ці потреби для Рівненщини виділялося не повних 12 мільйонів, тепер вже заплановано тільки 6, а захворюваність навпаки зростає. Наприклад, тільки в одному. районі у 2002 році на тисячу людей було 670 хворих, а у 2003 - біля тисячі. Вважаю, що проблему можна вирішити шляхом збільшення видатків на ці цілі принаймні вдвічі. Кошти в бюджеті є. Просто їх потрібно грамотно, по-господарськи розподілити. Наприклад, за рахунок внутрішнього перерозподілу коштів, передбачених на спец. допомогу. Ці кошти потрібні на інші статті, одну з який я вже назвав. Не буду знову зупинятися на жалюгідному, трошки більше 2-ох відсотків від потреби, фінансування оздоровлення постраждалих. Скажу, що лише з таким підходом одна дитина може оздоровитися тільки один раз на 12 років. Щоб якось виправити ситуацію, пропоную вилучити абзац 2, статті 49 Закону "Про Держбюджет", що дасть можливість затвердженню в Державному бюджеті від. на централізовану закупівлю путівок на оздоровлення громадян із подальшим розподілом закуплених путівок проводити безпосередньо в розрізі відповідних адміністративно-територіальних одиниць в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. І останнє. На наступний рік для Вінницької області за статтею "Комплексне медико-санітарне забезпечення громадян" доведені обсяги видатків у сумі 2,3 мільйони гривень. Звичайно, це більше ніж торік. Та в першому кварталі на ці потреби не було виділено жодної копійки. А вже сьогодні виборці ставлять питання. Документи на операцію важкохворим готові, а грошей не дають. Кажуть чиновники - приходьте у другому кварталі. А ви впевненні, що в наступному кварталі буде кому ці кошти давати? Зауважу, що в області такі хворі вже чекають на 180 тисяч гривень допомоги. Зважаючи на наведені факти, від імені профільного комітету хочу звернутися до Прем’єр-міністра України Віктора Януковича з проханням прислухатися до вимог народних депутатів, до прохань голів районних та обласних адміністрацій і ряд тих регіонів, що постраждали і залишити в державі єдиний центральний орган управління, який би опікувався проблемами.
Дякую. Будь ласка, Лещенко, підготуватись Григорович.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати, шановні виборці! Про злочинний характер буржуазної влади в Україні за останній час сказано дуже багато. Вона базується в основному на обмані, обкраданні власного народу. Воно й не дивно. Бо така природа капіталізму взагалі, а на початковій стадії зокрема. Немає в світі такого злочину, на який би не наважився капіталізм задля власного прибутку. То ж не дивно, що Президент Кучма розпочинав в 1994 році свою діяльність з боротьби з організованою злочинністю та корупцією, нею ж безславно і безрезультатно й закінчує Президентські повноваження в поточному році. Ще й робить інколи здивований вигляд. мовляв, звідки отака напасть береться. А варто лише оглянутися навколо і все стане зрозумілим. Компетентні органи накопичили достатньо матеріалів щодо першого Президента Кравчука, та й про другого не забули. А що вже нам там говорити про Прем’єр-міністрів, наприклад, Лазаренка, Ющенка і інших. Або про віце-прем’єрів Тимошенко, Козаченка та іже з ними. А вчора, наприклад, з правоохоронних джерел через ЗМІ стало відомо про розкриття злочинів цілої групи колишніх міністрів та їхніх заступників. При нинішній владі взагалі розкривають злочини лише колишніх. Це в них розборками називають. Коли один клан змінює інший, то відразу ж відбирає в останнього раніше награбоване. Вищесказане стосується майже всіх, хто коли-небудь побував у структурах чинної виконавчої влади. Про це зі знанням справи нещодавно заявив і сам Президент. Мовляв вони ще недавно були при владі і створювали той режим, який сьогодні називають антинародним і добряче тоді нажилися. Зазначене, правда, сказано зі зла на адресу колишніх урядовців, що нині перебувають в лавах парламентської фракції "Наша України" і БЮТ, але стосується всіх. Злочинами буржуазної влади України проти власного народу є: пограбування народного добра; уже і до землі добралися; створення нелюдських умов існування переважної більшості населення, що призвело до зубожіння і вимирання; постійне моральне і матеріальне знущання над трудовим людом. А можновладці ще й роблять вигляд, що піклуються про народ України. Зовсім вже втратили почуття совісті. А от влади втрачати не збираються. Останнім часом все про якісь коаліції торочать, людей задурюють. Політологи добре знають, що коаліції можуть створити різні політичні сили. А у них що? Збирається група капіталісті у Верховній Раді, які стали народними депутатами завдяки адмінресурсу чинної влади, тобто це однорідна маса, і заявляють про створення парламентської коаліції. Потім разом зі своїм президентом зі свого середовища формують так званий коаліційний уряд. Потім збираються під патронатом Президента, створюють парламетсько-урядову коаліцію. А днями ті ж самі заявили вже про створення широкої демократичної коаліції. А в трудящих вихід лише один - об’єднатися навколо Комуністичної партії України і встановити радянську владу уже в цьому році на президентських виборах, чого всім вам і бажаю. Дякую за увагу.
Будь ласка, Григорович. Підготуватися Беспалову.
Лілія Григорович, фракція Віктора Ющенка "Наша Україна", Народний рух України. Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги депутати, шановні виборці! Коли народні депутати України чи будь-якого іншого парламенту починають зачитувати масово листи своїх виборців, але від того дуже малий результат або зовсім ніякого ефекту, то все це разом перетворюється у телерадіопередачу "Ви нам писали, а ми вам читали”. Щось приблизно таке ми і переживали у 1996, 1997, 1998, 1999 роках, коли відповідно Прем’єр-міністрами України були Пустовойтенко, Лазаренко, Марчук, коли наші виборці не отримувати по 8-10 місяців зарплату, і депутат Кожан міг принести сюди торбу листів, стати і зачитувати про кожного громадянина, скільки він місяців не отримував - 7, 10 чи 11 отієї зарплати. Ситуація була, практично, патовою, допоки не прийшов уряд народної довіри, уряд Віктора Ющенка і почалися виплати пенсій і зарплат. Сьогодні мене змусила, мабуть, вперше за всю історію мого депутатства в українському парламенті, зачитати лист моєї першої вчительки саме надзвичайна обставина. Дорогі друзі, батьків і перших вчителів пам’ятаємо особливо. Мені написала моя перша вчителька, Башей Марія Іванівна, яка проживає в місті Івано-Франківську, з великою невірою і з великим огірченням, бо отримала у зв’язку із 43-ма роками вчительського стажу, "Відмінник освіти" і багато-багато інших нагород, в тому числі "Учасник війни" підвищення пенсії аж на 6 гривень, і сьогодні вона отримує 166. Що повинна зробити я? Звичайно ж, виголошую цього листа з трибуни, звичайно ж, звернуся до Прем’єр-міністра України Януковича, і я думаю, що тонни і сотні тих листів від пенсіонерів можемо туди направити, але ж питання, чи буде результат, бо сьогодні найбільшим здобутком в Україні і нинішнього уряду наголошується, маємо стабільність. Стабільність з середньою зарплатою 205 гривень, стабільність з найменшою пенсією в Європі і СНД, стабільність із підвищенням пенсій на 2-3-6 гривень у переважній більшості пенсіонерів. Чи доживе моя вчителька до наступного підвищення, адже якщо внаслідок політичної реформи, яку проводить ця сама влада і яка виглядає з допомогою лівих фракцій, насамперед комуністів, як рокіровка тієї самої групи, коли, скажімо, Прем’єром буде Леонід Данилович, а Президентом з обмеженням повноважень пан Янукович, а спікером пан Медведчук, через 10 років підвищать ще на 6 гривень. То чи це є вихід? І буквально на останок, стосовно буржуазних тенденцій. Є така пісня: "Колись любилися та розійшлися, тепер зійшлися навіки знов". У мене за спиною сидить дійсний член ЦК Політбюро Адам Іванович Мартинюк. А Президент України колишній член ЦК Політбюро пан Кучма, і я дуже би хотіла, щоб ці члени Політбюро нарешті несли відповідальність за те все, що діється з Україною поспіль 12 років.
Дякую. Але Президент Кучма ніколи не був членом Політбюро. Будь ласка, Беспалий, підготуватися Томенко.
Дякую. Шановні колеги, я вчора отримав з Генеральної прокуратури чергову відписку на депутатський запит, на цей раз за підписом заступника Генпрокурора Ольги Колінько. Витоки: ще в 97-му році два підприємства уклали договір про сумісну діяльність, щоб відремонтувати погорілу будівлю в Харкові. Вони дійшли згоди, тому що право власності на будівлю вирішувалося у господарському суді. Перед тим одне з підприємств звернулось до міського голови з питанням не вирішувати питання оренди земельної ділянки під будинком до вирішення питання щодо власності будівлі. Відповідь була позитивною. В 2001 році суд визнав право власності за "Аквою-1". Питання стосовно земельної ділянки в суді не розглядалось. Рішення не було оскаржено і набрало законної сили. Через два місяці "Аква" продала незавершену будівлю товариству "Енергопром". Пройшов майже рік, і в кінці 2002 року, коли вийшли всі законні терміни оскаржень, Харківська міськрада нібито звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про скасування рішення Господарського суду аж річної давнини. Суд чомусь прийняв цю запізнілу скаргу і скасував рішення Господарського суду, за яким власником була визначена "Аква-1". Відповідно і товариство "Енергопром", яке законно, наголошую, законно купило будівлю, вільну від обтяжень і претензій, зазнало значних втрат. Але за кожним беззаконням є конкретний інтерес. Хто ж поклав око на чужий ласий шматочок? До Вищого господарського суду нібито звернулась Харківська міськрада. Значить, мало бути рішення, прийняте на її сесії, підготовлене і проголосоване в законному порядку. Терміни касації прострочені, змістовні підстави для скарги міськради сумнівні, оскільки до будівлі вона відношення не мали, а питання оренди земельної ділянки суд не розглядав. Отже, справа її не стосувалася. Законність рішень міськради мають контролювати голова Держадміністрації і прокуратура. Я звернувся до них перевірити законність сумнівного рішення і вижити відповідних заходів щодо його скасування. Але повторюю спеціально для Генеральної прокуратури: чи було взагалі рішення сесії ради, як це має бути, чи був банальний підлог, коли хтось підмахнув касаційну скаргу, узурпувавши її права? По-друге, Господарський суд прийняв до розгляду несвоєчасно подано скаргу. Я тричі звертався до двох генеральних прокурорів, аби з’ясувати, чи була законно прийнята сесією скарга міськради до касації, чи хтось учинив підлог, і дати правову оцінку діям цих осіб. Ну, відповіді такі, як від Михайла Горбачова: запитуєш про одне - отримуєш про інше. Тому ще раз повторюю запит, відповіді на який я так і не отримав. Шановний Геннадію Андрійовичу, прошу перевірити дотримання законності при прийнятті Харківською міськрадою рішення про направлення касаційної скарги до Вищого господарського суду України у даній справі і прошу вжити заходів для скасування незаконно прийнятого рішення. І прошу вважати цей виступ моїм до вас депутатським запитом, на який сподіваюсь отримати нарешті відповідь по суті.
Дякую. Будь ласка, Томенко. Підготуватись Демьохіну.
Микола Томенко, Блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні колеги, оскільки Верховна Рада України вчора не змогла підтримати рішення про інформацію про ситуацію довкола "Сільських вістей" і йде достатньо багато дискусій стосовно цієї проблеми, я як голова парламентського Комітету з питань свободи слова і інформації хотів би висловити свою точку зору стосовно ситуації, яка склалась там. Мене дивує позиція моїх колег-депутатів і євреїв-демократів, які вважають, що вони мають право на захист національної гідності, а українці - ні. Так історично склалося, що коли зараз ведеться дискусія, чомусь відрізняється, або вирізняється окремо проблема, коли, наприклад, хочуть закрити "5 канал", чи "Радіо-Свобода", чи "Радіо-Рокс", від "Сільських вістей". Для мене як для голови парламентського комітету немає принципової різниці між засобами масової інформації, які закриваються. Я абсолютно переконаний в тому, що йде чітка і зрозуміла лінія поведінки влади, яка хоче зліквідувати ті засоби масової інформації, які підтримують демократію, які діють незалежно, об’єктивно, щоб інформувати наших громадян в контексті президентської виборчої кампанії. І коли, наприклад, мені говорять про те, що ті засоби масової інформації, які привертають увагу до небезпеки сіонізму, як ідеології, повинні бути закриті, а ті засоби масової інформації, які говорять про те, що, наприклад, націоналізм є небезпечними, можуть спокійно працювати в Україні, я щось не розумію. Я не розумію, чому ми мовчимо, що Леонід Кучма вважає найпопулярнішою і найправильнішою програмою. на Першому національному, де термінами "нацизм", "фашизм", "націоналізм" можна спокійно оперувати, за це не нести відповідальність? Чому Леонід Кучма починає своє життя з інтернет-видань, де зневага і дискредитація опозиційних політиків є норма, і ніхто про це нічого не говорить? Чому Леонід Кучма офіційно захистив тих людей, які розмістили біг-борди з фашистською символікою у Донецьку, і ніхто не несе відповідальності? Чому у нашій країні ті видання, які видає Вадим Рабінович, я маю на увазі "Столичку", Дмитро Гордон, я маю на увазі "Бульвар", Віктор Пінчук, я називаю "Факти", які розміщають на своїх сторінках на першій і останній шпальті і пропагують проституцію, які просто розміщають інформацію про те, що по телефону за такі-то гроші можна замовити ту чи іншу жінку, де я пряма заборона Кримінального кодексу, ніхто не звертає увагу на це і не закриває ці газети? А газета, яка говорить про проблему тих чи інших проблем у відносинах між.і євреїв повинна бути закрита. Позиція моя однозначна і чітка, як голови Комітету з питань свободи слова. Шановні мої друзі євреї-демократи! Будьте завжди послідовними, коли йдеться про демократію, а не коли йдеться лише про захист ваших інтересів.
Дякую. Демьохіна я не бачу. Будь ласка, Мельничук. Підготуватися Шкілю.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Заява фракції Соціалістичної партії Україні у Верховній Раді України. "Фракція Соціалістичної партії у Верховній Раді України глибоко стурбована ситуацією, яка склалася підготовкою та проведенням комплексу весняно-польових робіт. Село сьогодні залишилося без паливно-мастильних матеріалів техніки, мінеральних добрив, засобів захисту рослин. Пільгові кредити стали для селян недоступними, а довгострокове кредитування сільгоспвиробників без чого неможливий вихід із кризи, і здоровий розвиток аграрного сектору взагалі не виходить в плани влади, банки кредитів не дають, критична ситуація на продовольчому ринку має глибокі коріння в авантюрних реформах. Оптимістичні заяви запевнення уряду, місцевих органів влади про готовність до весни демонструють злочинну зневагу до села і глибокі нерозуміння ситуації, що склалася. Хлібна в Україні буде мати продовження і в цьому році, більше 40 відсотків озимини в критичному стані, а це близько трьох мільйонів гектарів. Негайно потрібні мінеральні добрива для підживлення цих площ, але, де взяти кошти ціни на добрива для селян недоступні. Наприклад Черкаси продають по 723 гривні, Рівне 813 гривень, а за 95 доларів за кордон. З цього приводу фракція неодноразово зверталася до уряду, вносилися конкретні пропозиції щодо цін на добрива, але уряд і пальцем не поворухнув ще того, щоб піти на зустріч українському селянину, не витримують критики забезпеченість сільськогосподарських товаровиробників засобами захисту рослин, зокрема гербіцидами їх до потреби є 19, 18 відсотків. Сьогодні більше 60 відсотків сільгосппідприємств практично незабезпечені паливно-мастильними матеріалами, а ціни на дизельне пальне на 35-40 відсотків вищі ніж на цей час торік. І становлять 1.700, 1.740 гривень за тонну, викликає стурбованість технічний стан сільськогосподарської техніки, яка здатна забезпечити проведення лише 40 відсотків запланованих на весну робіт, до технологічної потреби, кожний третій гектар орної землі української цього року залишиться не обробленими, зрошення і в цьому році на Півдні не буде. Ми вимагаємо від влади за рахунок видобутку нафти на українських родовищах, довести пальне для селян до 1000 або 1.100 гривень за тонну, продавати селянам мінеральні добрива по 500 гривень за тонну. Придбати для потреб селян необхідну кількість насіння, видавати в кредит це насіння на 3 роки. Запровадити з 1 березня надання сільгосвиробникам довгострокових кредитів терміном 10-15 років.
Дякую. Дякую вам. Будь ласка, Шкіль підготуватися Костинюку.
Дякую. Андрій Шкіль, фракція Блоку Юлії Тимошенко, 121-й виборчий округ. Ну, я хотів би тезово побудувати свій виступ та за перше "Сільські вісті". Я би не хотів тут взагалі коментувати стосунки, хто? Що? Де? Кого? Там критикував. Давайте візьмемо один короткий факт. Суддя приймає рішення а адміністративній справі притягнути газету до кримінальної відповідальності. Ви собі уявляєте?. Адміністративна справа, це тут юристи тут присутні, йде адміністративна справа з вироком притягнути до кримінальної відповідальності за розпалення міжнаціональної ворожнечі. Це належить до Кримінального кодексу. Справа подана була за образу честі і гідності. Образа честі і гідності - це є адмін. відповідальність. Це - перше. Друге. Книга Яременка не заборонена, не засуджена, факт не доведений, що це є розпалення міжнаціональної ворожнечі, а той, хто передрукував - газета закрита. Радіо "Свобода". Радіо "Свобода" з комерційних міркувань була викинута власниками, членами політичної партії СДПУ (о), які зараз приватизували довіру радіо. Викинули з ефіру з вимогою: ".або поставте розважальні програми, або ми вас викидаємо з ефіру". Звичайно, що це був акт прямого політичного геноциду стосовно засобів масової інформації. Ще одне. Уряд проштовхнув тут через Верховну Раду, через.комітети закон 4000-1. Я не буду коментувати там стосовно там алкоголю та тютюнових виробів, оскільки втратив бюджет на певних преференціях. Але, в цьому законопроекті сказано, тепер уже в законі, сказано, що ПДВ не обкладаються українські книжки, україномовна періодика. Прекрасно. Тільки єдине треба зробити застереження, що непатріотичний уряд зробив це не з патріотичних міркувань, а з міркувань економії. І мені, ще раз кажу, я підтримую це одиноке випадкове, як на мене, патріотичне рішення уряду. Але наголошу, що все одно, навіть після зняття ПДВ, книга українською мовою в Києві коштує від 30 до 50 гривень, російською мовою, видана в Росії, коштує від семи до 15 гривень, тому що вона ввезена з Росії сюди контрабандою. Тому що вона в Росії російськомовна книга дотується, треба ще й дотувати україномовну пресу і україномовну газету. І загалом я, коли чую про вирубування лісів в Закарпатті, в Карпатах, мене починає бентежити. Знаєте, була колись така приказка: "Не вирубуйте лісів, вони ще нам пригодяться". Нам вони не знадобляться ці ліси. Ми живемо в своїй державі. А ті, хто вирубує ці ліси, подумайте, що ми будемо вас виловлювати в цих лісах. Ми не будемо в них ховатися, в них будете ховатися ви. Тому що ваш час минув, приходить час наш. І хто б мені в чому що б мені не закинув в даній ситуації, я ще раз наголошую, риївки будуть рити ті, хто зараз намагається викопати яму опозиції. Вони будуть жити в цих риївках, захищатися і випускати прокламації про те, як їх переслідує новітня влада. Наголошую, злочинців ми будемо ловити.
Дякую. Будь ласка, Костинюк. Підготуватися Хмарі.
Народний рух України, Блоку Віктора Ющенка "Наша Україна", Богдан Костинюк. Шановні народні депутати, шановний Голово! 16 лютого 2004 року виповнилося 15 років від того дня, коли в газеті "Літературна Україна" був оприлюднений проект програми Народного руху України. Документ, що синтезував у собі максимально можливі для оприлюднення на той час прагнення українського народу до державності, до демократії. Як не прикро, але більшість з тих державних, політичних і громадських діячів, яку уособлюють собою чинну владу, так і не змогли, не спромоглися на вчинок громадянської мужності, визнати історичну значимість цієї події, яка означала могутній сплеск національної свідомості і самоусвідомлення власної відповідальності за долю української нації. За спадковість жертовної героїчної боротьби багатьох поколінь нашого народу за волю України. Суспільний резонанс викликаний цією публікацією став генератором консолідованих зусиль національно-демократичних сил у руйнування тоталітарного імперського радянського режиму. А Рух отримав розуміння і в підтримку своєї діяльності в суспільстві в такому масштабі і такого рівня , що виконав першу частину своєї місії - Україна стала незалежною. І це було визнано всім світом і Рух - це та організація, котрій привів Україну до незалежності. Ми пам’ятаємо про це ,як би хто не тлумачив той пам’ятний час. Ми пишаємся цим ,як би кому це не подобалось, ми доб’ємося, що розвиток України відбуватиметься шляхом уставу демократичного устрою і розбудови громадянського суспільства, подальшого формування соціально-орієнтованої економіки на ринкових засадах, зміцнення державної незалежності, відродження української духовності і культури. Ми прийдемо до відновлення ролі і місця нашого народу, як рівноправного члена світової демократичної спільноти, а України у колі цивілізованих держав світу. Незважаючи на те, якби хто, навіть комуністи не підспівували цьому антинародному режиму. Днями був направлений лист голови Народного Руху до керівництва СБУ, Генеральної прокуратури, Міністерству внутрішніх справ де йдеться про те, що Народний Рух ось уже протягом 5 років вимагає провести об’єктивне розслідування ДТП в якій загинув лідер Народного Руху України народний депутат України, герой України В’ячеслав Чорновіл. У весь цей час ми отримуємо формальні відповіді ,які тільки переконують нас в тому, що не хочуть чи не можуть провести об’єктивного розслідування. Зрозуміло одне, що своїми так званими розслідуваннями представники сьогоднішніх правоохоронних органів завели себе у п’ятий кут. Численні неспівпадіння у відповідях правоохоронців доводять необ’єктивність і неповноту проведеного розслідування. Ми.
Будь ласка, Хмара, підготуватися Чернівецькому.
Шановні громадяни України! Ситуація, що склалася на даний час в Україні, однозначно засвідчує, нинішній антинародний, антиукраїнський кримінально-олігархічний режим веде тотальний наступ на залишки демократії в державі, намагаючись легітимізувати і закріпити надовго своє панування і остаточне розграбовування національних багатств та поневолення українського народу. З цією метою правлячий кримінальний режим затіяв небезпечну авантюру з так званою політичною реформою, завдання якої - зберегти в своїх руках узурповану в народу владу. На жаль, правлячій олігархії вдалося втягнути в цей процес деяких політиків від опозиції під демагогічним гаслом про нібито зміну політичної систему влади. Зараз йде інтенсивна зачистка демократичного поля в Україні. Це наступ на незалежні засоби масової інформації, використання правоохоронних органів як репресивних для переслідування опозиційних до режиму політиків, громадських діячів, журналістів, бізнесменів. Президент Кучма приступив до практичної реалізації своєї обіцянки зробити так, щоб вибори Президента 2004 року були найбруднішими. Про це засвідчує його підбір Центральної виборчої комісії на чолі з відомим, цинічним законопорушником Сергієм Ківаловим. З такою ЦВК із ситуацією, що склалася в системі судочинства та правоохоронних органів в органах виконавчої влади на місцях, сподіватися на чесні вибори і зміну владу через вибори у спокійній обстановці марна справа. Гарантію демократичних виборів можна забезпечити лише публічним волевиявленням народу через масові акції протесту проти кримінального режиму. Шановні керівники Комуністичної партії, подивіться в дзеркало і ви себе побачити разом з олігархами, і там ви зрозумієте, кого ви захищаєте, намагаючись зруйнувати Конституцію. Тому не кивайте пальцями на справжню опозицію, на опозицію, яка дійсно відстоює національні інтереси України, інтереси народу. Ви в свій час зберегли режим Кучми, ви сьогодні намагаєтесь теж йому вціліти при владі. Тому давайте беріться за розум і не дуріть тих нещасних своїх рядових членів Компартії, які щиро вам ще поки що вірять. Я думаю, що час настав, і революція українська гряне! Хай живе демократична революція!
Будь ласка, Черновецький, підготуватися Носенку.
Уважаемый Председательствующий, уважаемые народные депутаты, слушатели, кто нас слышит, даст Бог! "Наша Украина", Христианская либеральная партия Украина, Дарницкий избирательный округ, Леонид Черновецкий. Я хочу сказать о том, что живет в моей душе, и то, что я реализую в Верховном Совете и что считаю самым главным. Конечно, это - вопросы социальной справедливости. И я подал очень важный законопроект, я хочу, чтобы все, кто слышит нас помимо этого зала, знали о ликвидации всех привилегий, которые существуют сегодня в других гилках влады. Это - очень серьезная проблема, потому что сегодня в Украине существует между теми, кто исполняет властные полномочия и простыми гражданами, громадная пропасть, потому что есть специальные поликлиники, дома отдыха, разные гостиницы и всего имущества этого на миллиарды и миллиарды долларов. Я подал этот законопроект с тем. чтобы это имущество можно было бы продать и рассчитаться с нашими гражданами не посмертно, а при жизни, по тем сбережениям, которые существуют, по задолженностям по сбережениям. И это очень важно. Мне нужна поддержка избирателей и тех, кто меня слушает, потому что это единственный путь расчета по сберегательным книжкам. И в прошлом парламенте я подавал такой законопроект, но его даже не довели до обсуждения. И у меня нет другого пути, как обсуждать его здесь. Я хочу вам рассказать, уважаемые избиратели, потому что народные депутаты наверняка это знают, что в Украине на мерседесах по 100 тысяч долларов уже разъезжают даже начальники жеков, не говоря уже о других задрипанных начальниках, которых развелось в Украине страшное количество. Стотысячная армия холуев обслуживает власть имущих. Такого безобразия, которое сегодня мы имеем в стране, вообще даже трудно себе представить. Я призываю правительство: пожалуйста, кто нас слышит! А я вам скажу: когда я иду по Кабинету Министров, многие меня приветствуют с моими выступлениями, потому что они мерседесов не имеют. Пожалуйста продайте свои проклятые мерседесы, рассчитайтесь с пенсионерами. Это очень важно. Ну, и, конечно, на прощание я хочу сказать всем, кто нас слушает, потому что я исповедую христианскую идею: позвоните своим родителям, это очень важно, они ждут вашего звонка. Спасибо.
Спасибо. Только я не понял, зачем прощаться? То есть вы призываете здать свой мерседес? Носенко. Підготуватись Анісімову.
Дякую. Микола Носенко, фракція комуністів, Чернігівщина. Шановний головуючий, шановні народні депутати, шановні радіослухачі. Хочу заявити про свою позицію щодо пенсійної реформи в Україні з приводу надходження до мене листа від Федерації профспілок Чернігівщини. Інформація про попередні розрахунки підвищення пенсій в Чернігівській області для 85 мешканців аж до 10 гривень дає чітке розуміння, що мої земляки масово отримали величезну дірку від бублика, а не поліпшення свого матеріального стану за рахунок збільшення пенсій. Якщо при цьому навести приклади стрімкого зростання цін на продукти та товари першої необхідності, то картина існування значної частини населення вимальовується зовсім нерайдужною. Прийняття урядом Постанови 1783 про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян порушує конституційні права народу України. Зазначеною постановою штучно, протизаконно знижено показник середньої заробітної плати в Україні за 2002 рік з фактичної 376 гривень, яка визначена Держкомстатом України і оприлюднена державними органами до 306 гривень, що стало причиною заниження пенсій нинішнім пенсіонерам на 20 відсотків. Забезпечення принципу справедливості залежності розміру пенсій від трудового стажу та величини заробітку із запровадженням пенсійної реформи практично не відбулося. Постає питання: "Чому значна кількість народних депутатів України голосує за прийняття законів, які дають змогу урядові не тільки не виконувати їх, а зводити своїми постановами нанівець? Адже представники фракції комуністів неодноразово попереджували, що у такому вигляді Закон "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" буде фікцією і ніякого вагомого підвищення пенсій для основної маси населення не дасть. Тобто, попросту говорячи, з цього закону давно вже стирчать довгі вуха вищезгаданої постанови уряду. Тому ми , комуністи, за таку пенсійну реформу не голосували, а запропонували свій варіант, який не підтримала більшість депутатів з відомих причин. Останнім часом багато депутатів фракцій, які проголосували за цей закон, заробляючи політичний капітал, почали героїчно боротися проти свавілля уряду,. горезвісну постанову, та ще й плітки поширювати про комуністичну брехню. Я особисто вважаю, що не потрібно слову брехня надавати політичного забарвлення, бо брехня, як кажуть, вона і в Африці брехня. Але не думайте, що такі не розумні наші люди, як ви думаєте панове.
Спасибо, Адам Иванович. Анисимов 30 избирательный округ, город Днепродзержинск, Петриковский сельский район. Фракция Коммунистической партии Украины. Уважаемый Адам Иванович. Уважаемые коллеги! Уважаемые радиослушатели, принятый, в первом чтении, новый Трудовой кодекс Украины без всякого преувеличения удавка на шеи человека зарабатывающего себе на жизнь честным трудом. И чтобы не лить крокодильи слезы, как это было, в случае, с законом об обязательном пенсионном страховании, нужно уже сейчас задуматься о последствиях принятия этого закона в том виде, в каком он существует сегодня. Профсоюзные организации на местах в отличии от своего киевского руководства сразу поняли антинародную и антирабочую сущность законопроекта и стали добиваться коренной перераборки самых драконовских его положений. На прошлой неделе Днепропетровское областное профсоюзное объединение совместно с Днепропетровским обкомом Компартии Украины провели круглый стол, на котором осуждены проблемы борьбы против названого законопроекта. На этом совещании присутствовали руководители всех региональных отделений политический партий имеющие своих представителей в Верховной Раде Украины. И не один из них подчеркиваю, не один не нашел слов оправдывающих проект Трудового кодекса существующей редакции. Мало того на форуме говорилось о том, что из трудовых коллективов постоянно идут отрицательные отклики со всех уголков Украины. Решение правительства об одобрении этого кодекса подверглась жесткой критике. Результатом обсуждения стало обращение участников встречи Кабмину, Верховной Раде и Президенту Украины с требование не допустить принятия в парламенте Трудового кодекса без внесения в него в полном объеме изменений и дополнений наработанных в том числе и рабочей группой федерации профсоюзов Украины. Обращение подписали руководители региональных отделений 12-ти политических партий в числе которых, Коммунистическая, Демократическая, Социал-демократическая [[объединенная]], "Трудовая Украина", "Народний рух", Партия Промышленников и предпринимателей, Аграрная партия и некоторые другие. Не подписали обращение представители партии "Регионов" и Народно-демократической партии. Коммунисты уже внесли более ста поправок к принятому в первом чтении проекту по нашему глубокому убеждению этот проект требует не только коренной переработки, но и изменение самой концепции иначе удавка на шее наемного работника затянется окончательно, а профсоюзы окончательно утратят свою роль в защите интересов трудящихся.
Дякую. Будь ласка, Родіонов. Підготуватися Новаку.
Шановні радіослухачі, народні депутати, шановний головуючий, мій виступ стосується однієї людини її проблем не всього масштабу, не всього світу, тільки однієї людини, але ж я не можу не зачепити той момент, який говорив один з виступаючих відносно того, щоб комуністи дивилися у дзеркало. Хочу вам сказати кожний день встаю, дивлюся у дзеркало і не одного олігарха за спиною не можу побачити. Більш того, як тільки десь з’являюсь так олігархи від мене як чорт від ладану біжать, так. Так, це одне питання і це комуністам не загрожує. Друге. Що стосується революції, шановні радіослухачі, ви знаєте, що в залі нас небагато. Але ж революція - она прежде всего предусматривает смену общественного строя. Если речь идет от того, чтобы заменить одного, как говорят, президента, другим президентом с этим же самым капитализацией или капитализм, как говорит мой шановный Соломатин, коммунист по фракции, это одно и то же. Что касается того вопроса, с которым я вышел. Адам Иванович, это касается, к сожалению, Верховной Рады. Человек, гражданка Стрижова обратилась ко мне с письмом. Она работает в Строительному управлении Верховной Рады уже более десяти лет. Но так, как это управление переходило от ЦК Компартии Украины до Верховной Рады, то ей то, что наработала, вот там было ЦК Компартии два или три года, ей не засчитали. И новое управление считает, что она работает только семь или восемь лет. А согласно Жилищного кодекса ей не положено проживать в общежитии. Но она маляром работала, кстати говоря. В общежитии. Кодекс предусматривает, если 10 лет проработал, тогда можно, выселяясь с общежития, предоставить ей новую квартиру. Что вы думаете, она обратилась в суд. Суд тоже самое принимает решение: де-факто она проживала и работала, а де-юре не работала. Это что-то вроде решения Конституционного Суда, когда Леонид Данилович Кучма де-факто был два термина Президентом, а де-юре говорят, что он только один термин был Президентом. И таких, как она, многие люди. Я хочу сказать, шановные народные депутаты, нам надо поддержать же этих людей. Иначе же будет такая ситуация, что большинство этого зала, которые выросли в советское время, получили образование, награды, пенсии, надо отказаться от того трудового стажа и начать отчет с 1991 года. Я прошу рассматривать мое выступление как депутатский запыт до Головы Верховной Рады Украины Владимира Михайловича Литвина. Всі необхідні документи оформлені.
Дякую. В Секретаріат. Будь ласка, Новак і завершуємо. Виступило сім із "Нашої України". Виступає шостий від фракції комуністів.
Шановні колеги, шановний народе України! Останнім часом на моє ім’я надходять численні звернення від пенсіонерів військовослужбовців, пенсіонерів СБУ, Міністерства внутрішніх справ України щодо диспропорції у розмірах пенсії колишніх військовослужбовців, працівників міліції та Служби державної безпеки. Така диспропорція стала можливою в зв’язку з тим, що передбачені нормативно-правовими актами України механізми пенсійного забезпечення військовослужбовців зазнавали чисельних змін та доповнень , а саме: базове грошове забезпечення від якого визначалась пенсія військовослужбовців неодноразово доповнювалася новими додатковими видами грошового забезпечення, надбавками та доплатами, що в свою чергу зумовило виникнення процесу зростання різниці між пенсіями військовослужбовців звільнених до і після 1992 року. Ще більше нарікань викликав прийнятий порядок нарахування пенсії після 1 серпня 2003 року. Тільки на Хмельниччині цей порядок поставив в нерівні умови із своїми колегами більше 10 тисяч військових пенсіонерів. Сьогодні пенсії прапорщиків приблизно у двічі більше пенсій полковників звільненні в запас до 1 серпня 2003 року. А пенсії військовослужбовців рівнозначних посад звільнених до і після 1 серпня 2003 відрізняються приблизно в 4 рази. Не можу сказати, що влада цього не бачить. Але бачити проблему і щось робити для її вирішення , зовсім інші речі. Так 23 лютого минулого року за номером 173 видано указ Президента "Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", яким уряду України доручено підготувати та подати в установленому порядку пропозиції щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення з урахуванням думки всіх зацікавлених центральних органів виконавчої влади. З місць зібрано пропозицій по упорядкуванню цієї проблеми, але віз, як говорить, і нині там. По виконанню указу Президента виконавчою владою не зроблено нічого. Чи відомо про це Президенту? Думаю, що так. А якщо відомо, то чому до цього часу військових пенсіонерів, пенсіонерів СБУ, внутрішніх справ ділять на чорних і білих, чому диспропорція в пенсійному забезпеченні залишається? Адже указом Президента передбачалося три етапи розв’язання цієї проблеми, але пройшли всі терміни, і нічого не змінилося. Надзвичайно прикро констатувати той факт, що гарант Конституції допускає порушення конституційний прав такої заслуженої верстви населення, як військові пенсіонери, які захищали народ, державу і самого гаранта і служили вірою і правдою, нерідко ризикуючи життям. Ми всі в боргу перед ними, і в першу чергу держава. І ці борги потрібно повертати. Гарантом повернення цих боргів повинен стати Президент і уряд. Прошу рахувати мій виступ як депутатський запит до Прем’єр-міністра України. Дякую за увагу.
Дякую. Ну, Кирильчуку дайте одну хвилину, будь ласка, і будемо завершувати.
Євген Кирильчук, фракція блоку Юлії Тимошенко, партія Батьківщина. Я свій виступ хочу присвятити одному дуже важливому факту, який має місце на Україні. Важливі соціальні проблеми, зокрема, захист прав потерпілих громадян України від радіаційного забруднення при випробуванні ядерної зброї на Семипалатинському. полігоні. На протязі вже тривалого часу до мене вже звертаються громадяни України, які в різний час проживали, працювали в Казахстані у зоні ядерних випробувань, тобто в районі підвищеного радіаційного ризику, а згодом повернулися в Україну із значними дозами опромінення та важкими хворобами і стали інвалідами. Звертаються, тому що у них ще жевріє надія, що питання це зрушиться з мертвої точки, що їх держава візьме під захист як чорнобильців, інвалідів війни, інших соціально малозахищених людей. Для порівняння скажу, як турбується держава Казахстан. Ще 18 грудня 1992 року там прийнято закон про соціальний захист таких громадян. Цей закон діє на всіх жителів або громадян Казахської Республіки по всьому бувшому Радянському Союзу. Але на українців вона не розповсюджується. Результатом таких дворічних звернень громадян до мене стали мої численні депутатські запити до Кабінету Міністрів щодо врегулювання даної проблеми. На деякі з них надходили відповіді-відписки, обіцянки. Я в своїх запитах неодноразово піднімав питання, тому що протягом тривалого часу у нас практично зберігаються ті ж самі чиновники, хоч міністри міняються, вони відписки продовжують, і віз і нині там. Такі письма поступали до Президента, до Прем’єр-міністра Кінаха, до Прем’єр-міністра Януковича і багатьом іншим. Практично обіцянки були із всіх міністерств і відомств, які мають хоч би якесь відношення до цього питання, - і Міністерство оборони, і закордонних справ, і соціального захисту, і ряду інших. Всі обіцяють, що створюють комісії, вони працюють. Але ці відписки йдуть два роки. Я прошу керівництво Верховної Ради взяти під контроль це питання і ті обіцянки, які давались на депутатські запити. І це ще раз надіслати як депутатський запит до Прем’єр-міністра Януковича, щоб був визначений термін, коли це питання буде завершено Кабінетом Міністрів і людям будуть надані відповідні пільги. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, в міру можливості всі, хто бажав взяти участь в "Різному", виступили, будемо завершувати. З приводу, шкода, немає Степана Ільковича, який тут до керівництва Компартії звертався, я хочу відповісти йому на репліку. Так, є опозиція й опозиція. Та опозиція, яку він представляє і називає опозицією, - в опозиції до крісел високих посадових, і їхня опозиційність полягає в тому, щоб сісти самим на ці крісла. І є опозиція комуністів, які в опозиції до нині існуючої влади. З приводу тих виступів, які тут народні депутати-колеги піднімали, я прошу Секретаріат, так як були звернення з приводу запитів, оформити їх, як запити. Але звертаюся до народних депутатів: давайте все-таки ми їх будемо оформляти так, як належно, а не просто виступив - і вважайте, що запити, хай керівництво Верховної Ради виконує запит. Є норма, є порядок, давайте будемо дослуховуватись. Сьогодні я прошу ще оформити, а далі будемо діяти. Тут немає проблем. Оформлені запити, вони, тим більше, не голосуються, просто оголошуються головуючий і відповідно набувають, відповідно до рішення Конституційного Суду офіційного документу, який направляється до того чи іншого відомства. Завершуючи.
Будь ласка. Євген Іванович, це не тільки вас стосується. Це я маю на увазі всіх, хто виступав з такими ж пропозиціями. І на завершення, шановні колеги. Дивлячись на керівника Партії захисників Вітчизни, дозвольте від вашого імені привітати всіх захисників Вітчизни: і тих, хто служив, і серед нас, я знаю, чимало таких є, і особливо тих, хто сьогодні знаходиться в лавах військових підрозділів, а тим більше далеко за межами нашої Батьківщини, - із цим воістину всенародним святом і побажати, щоб кожне свято Дня захисника Вітчизни приносило їм тільки радість. Нагадую, що ми на наступному тижні, 23 - 27 лютого, працюємо у виборчих округах. Наступне, чергове пленарне засідання Верховної Ради України розпочнеться о 10 годині уже весняного місяця, 2 березня. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошується закритим.