Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 13. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Jana Jenko, gospod Andrej Čuš, dr. Vinko Gorenak, Matjaž Hanžek, gospa Iva Dimic do 13. ure in gospod Primož Hainz do 14. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU NA DODANO VREDNOST PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar Erman.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da na kratko predstavim poglavitne rešitve Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost. Temeljni cilj predloga zakona je poenostavitev obračunavanja in plačevanja davka na dodano vrednost pri uvozu blaga, tako da se DDV pri uvozu ne bo več plačeval kot uvozna dajatev, ampak preko obračuna DDV. Za prejemnike blaga to pomeni poenostavitev obračunavanja davka pri uvozu blaga, predvsem pa finančno razbremenitev, saj jim ne bo več treba financirati uvoznega DDV. Prejemnik blaga bo lahko obračunal in plačal DDV od uvoza blaga preko obračuna DDV, če je določen kot plačnik davka, je identificiran za namene DDV in izkaže obračunani DDV od uvoza blaga na obračunu. DDV je v teh primerih prejemnik blaga dolžan plačati v roku, v katerem je dolžan predložiti obračun DDV. V trenutku uvoza mora prejemnik blaga davčnemu organu v carinski deklaraciji zagotoviti vsaj svojo identifikacijsko številko za DDV, davčno osnovo, stopnjo in znesek DDV. Poenostavitev obračunavanja in plačevanja DDV pri uvozu blaga bo lahko uporabil tudi prejemnik blaga, ki nima sedeža v Sloveniji, če bo imenoval davčnega zastopnika, ki je solidarno odgovoren za plačilo DDV od uvoza blaga. Ta ukrep bo gospodarstvu prihranil 32 milijonov evrov na letni ravni. Nadalje se v predlogu zakona opredeljujeta tudi stopnji davka na dodano vrednost, ki se uporabljata že od julija 2013, ko sta bili uvedeni kot strukturni ukrep na podlagi ukrepov, dogovorjenih v okviru Programa stabilnosti. Navedeno je potrebno z vidika zagotavljanja vzdržnega načina odprave čezmernega primanjkljaja in nujno potrebne okrepitve strategije uravnoteženja javnih financ. S tem se ne bo negativno vplivalo na gospodarsko okrevanje. Podprti bodo tudi glavni cilji javnofinančne politike Slovenije za leti 2016 in 2017, ki si jih je Vlada zastavila v novem programu stabilnosti. Uveljavitev zakona je predvidena s 1. januarjem 2016, pri čemer je predvidena prehodna ureditev za uporabo določb v zvezi z obračunavanjem in plačevanjem DDV pri uvozu blaga, in sicer se bodo te določbe začele uporabljati za blago, za katerega bo obveznost obračuna DDV od uvoza nastala po 30. juniju 2016. Spoštovani, upoštevaj je vse navedeno predlagam, da podprete dopolnjeni predlog zakona, v katerega je vključen tudi amandma Odbora za finance in monetarno politiko k 2. členu v zvezi z opredelitvijo podatkov, ki jih bo davčni organ vodil v okviru predvidene evidence davčnih zastopnikov, ki bodo solidarno odgovorni za plačilo DDV od uvoza blaga, kadar bo ta sistem želel uporabiti zavezanec, ki nima sedeža v Sloveniji. Najlepša hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za prestavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Tilnu Božiču.
Hvala za besedo. V okviru Odbora za finance in monetarno politiko smo na 37. nujni seji, to je bilo na petek 13. 11. 2015, kot matično delovno telo obravnavali Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost. Državnemu zboru ga je v obravnavo in sprejetje po nujnem postopku predložila Vlada. Odbor je prejel tudi naslednja dodatna gradiva k predlogu zakona, in sicer mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje pristojne komisije Državnega sveta in pregled amandmajev. Do seje odbora smo amandmaje k predlogu zakona vložile koalicijske poslanske skupine SMC, Desus in SD in Poslanska skupina SDS. Na seji odbora so sodelovali predstavnice in predstavnik Ministrstva za finance, pristojne komisije Državnega sveta in Zakonodajno-pravne službe. Uvodoma je državna sekretarka Ministrstva za finance pojasnila, da je temeljni cilj predloga zakona poenostavitev obračunavanja in plačevanja DDV pri uvozu blaga, tako da se DDV ob uvozu blaga ne bo več plačeval kot uvozna dajatev, temveč preko DDV obračuna, ki davčnim zavezancem, v tem primeru prejemnikom blaga, administrativno poenostavlja obračun DDV pri uvozu in jih finančno razbremeni, saj jim ne bo več treba začasno financirati uvoznega DDV. Likvidnostni učinek, torej pozitiven učinek na gospodarstvo na račun države, je ocenjen na 32 milijonov evrov. Predlagana možnost v zvezi z opredelitvijo že uveljavljenih stopenj DDV odpira možnost prestrukturiranja davčnih bremen na način določitve s tujino primerljive porazdelitve davčnega bremena med potrošnjo, dohodki in premoženjem ob zasledovanju osnovnih ciljev Vlade iz Programa stabilnosti ter spodbujanja gospodarske rasti in javnofinančne konsolidacije. Prenos trenutno veljavnih DDV stopenj v ZDDV-1 po besedah sekretarke ne bo imel vpliva na prihodke državnega proračuna, če pa ne bi prišlo do ureditve trenutno veljavnih stopenj v ZDDV, bi se z letom 2016 višina stopenj vrnila na raven, ki je veljala pred 1. julijem 2013, kar bi povzročilo izpad v proračunu v višini približno 250 milijonov evrov. Glede poročila – Zakonodajno-pravna služba je na predlog podala pripombe, ki pa so bile nato z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin upoštevane. Komisija Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance je predlog zakona v svojem poročilu podprla. V razpravi se nekatere članice in člani odbora izrazili pomisleke glede rešitve preoblikovanja uvedbe začasnega ukrepa o zvišanju DDV v trajno rešitev in s tem v zvezi predložili tudi amandmaje. Pri tem so predlagatelju očitali, da se preveč obdavčuje delo in potrošnja v primerjavi z obdavčitvijo kapitala. Tako bi po njihovem mnenju kazalo uvesti spremembe pri kakšen drugem ukrepu v sistemu davčne politike, sploh pa naj bi bila politika Vlade preveč usmerjena le v dvigovanje davčnih in trošarinskih ukrepov. Predstavnica Vlade je ponovno opozorila na posledice nesprejetja predlaganega zakona, kar bi se odrazilo na odhodkovni strani proračuna in s tem na socialnih transferjih. Prav tako je poudarila, da je bil prenos določb o DDV v sistemski zakona napovedan že ob sprejetju začasnega ukrepa dviga stopenj DDV. Odbor je nato obravnaval vložene amandmaje k členom predloga zakona in sprejel amandma koalicijskih poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter zavrnil amandma Poslanske skupine SDS. Nato je odbor glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Andrej Šircelj.
Spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegi in kolegice! V Slovenski demokratski stranki podpiramo rešitve Zakona o davku na dodano vrednost, ki pomenijo poenostavitev postopkov uvoza in imajo dvojni učinek. Po našem mnenju na eni strani na to, da bodo imela podjetja večjo likvidnost, to bo vplivalo na njihovo likvidnost, po drugi strani pa tudi na to, da bodo administrativni stroški manjši tako za davčne zavezance kot za Davčno upravo. Po drugi strani pa ostro nasprotujemo temu, da se začasne stopnje davka na dodano vrednost, ki so bile do sedaj urejene z Zakonom o izvrševanju proračuna, uveljavljajo s tem zakonom kot stalne stopnje. Stopnje 22 % in 9,5 %, ki so bile uveljavljene v času največje krize, to je v letu 2013, so bile takrat javnosti in vsem nam utemeljene kot začasne stopnje in ko bo prišlo do tega, da kriza ne bo več imela takih učinkov v Sloveniji, da teh stopenj takrat tudi ne bo več. To je bilo dogovorjeno z Zakonom o izvrševanju proračuna in mi vemo, da v tem zakonu je marsikaj takega, kar ni v drugih zakonih in bi morda moralo biti. Vendar s tem zakonom ta koalicija uveljavlja začasno rešitev za stalno rešitev in napačno rešitev, ker predvsem je ta rešitev nesocialna, kot vemo, davek na dodano vrednost najbolj prizadene tiste, ki imajo najmanj, če želite najrevnejše sloje prebivalstva, kar je popolnoma matematično izračunljivo. Kar seveda pomeni, da bodo najbolj izpostavljene skupine upokojenci, tisti z najnižjimi stopnjami, mladi brez zaposlitve ob svojih nakupih nevidno plačali še davek na dodano vrednost. Zakaj nevidno, ker se ta davek nevidno pobira od končnih potrošnikov, takrat ko kupijo blago ali kupijo storitev, odvede ga prodajalec Davčni upravi in dejansko ves davek plačajo končni potrošniki. Zato smo v Slovenski demokratski stranki odločno proti takšnemu reševanju fiskalnega sistema v državi, odločno smo za to, da se to naredi na nek sproten način, da se enostavno podaljšuje ukrepe, ki so bili sprejeti v času najhujše krize. Ta davek na dodano vrednost tudi ne bo povečeval zasebne potrošnje v Sloveniji, še manj pa te rešitve, ki jih ta zakon prinaša, kar pomeni povečanje stopenj; vemo, da je Slovenija geografsko majhna država in da je maloobmejni promet, da tako rečem, še vedno zelo intenziven. Ljudje bodo pač kupovali tam, kjer je blago cenejše. Če je splošna stopnja davka na dodano vrednost v Avstriji 20 %, so vsi izdelki obdavčeni z 20 %, pri nas z 22 % in že tukaj imamo lahko za 2 odstotni točki ali za 10 odstotkov razlike pri sami stopnji davka na dodano vrednost. V Slovenski demokratski stranki menimo, da so to napačne rešitve, da bi država konsolidacijo javnih financ morala doseči tudi z drugimi ukrepi, ne le s tem najlažjimi, da tako rečem, da enostavno podaljšuje rešitve, ki so bile sprejete kot začasne v stalne rešitve, in to na račun ljudi. Kot kaže, ta koalicija s takimi rešitvami, z vedno večjimi obremenitvami ljudi – in tukaj predvsem tistih z najnižjimi dohodki – dejansko sprejema rešitve, ki delujejo proti ljudem. Ljudje so zaradi tega bolj obdavčeni in imajo manj realnega dohodka. Zaradi tega v Slovenski demokratski stranki tega zakona ne bomo podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Spoštovani predsednik, spoštovana sekretarka, lep pozdrav vsem! Novela Zakona o davku na dodano vrednost ne bi bila vsebinsko nič kaj sporna, če ne bi omogočala ohranitev višine stopnje DDV, ki velja od zadnje spremembe iz leta 2013. Naj pojasnim, da to pomeni, da ureditev ostaja enaka, kot jo poznamo doslej, in se dodatno nič ne zvišuje stopnja davka. Davčni prihodki so se od takrat zvišali, zato je po mnenju Poslanske skupine Desus takšen finančni vir treba ohraniti. Tudi prihodnje leto pričakujemo več pobranih davkov, ki bodo večji za približno 3 %, v letu 2017 pa dobrih 4 %. Ja, res je, ohranjanje zvišanih stopenj davka na dodano vrednost zveni zelo kruto za že osiromašeno prebivalstvo Slovenije. Ukrep ni nikakor všečen, ne glede na to, kako bi ga lahko omilili; priljubljen ali ne, je pa nujen iz preprostega razloga, ker se vsak izmed nas, še posebno tisti bolj socialno ogroženi del prebivalstva, veseli čim večjih državnih transferjev v zdravstvo, pokojninsko blagajno ter večjih socialnih pravic. V nasprotnem bo ogrožen tudi predlagani proračun za naslednje leto, kajti nižje stopnje davka na dodano vrednost bi pomenile upad prihodkov iz tega naslova za kar 250 milijonov evrov. Sprašujem vas, kje bomo nadomestili takšen upad, od kod in komu bomo vzeli. Vsi se zelo dobro zavedamo, da si država tega, žal, ne more privoščiti, temu dejstvu ne gre oporekati. Mnogi, še zlasti tisti iz gospodarske sfere, menijo, da gre za dodatno obremenitev, enotno stališče vseh pa je, da je še več težav in razrahljanost mogoče zaslediti pri obdavčitvi dela. Tudi poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus se strinjamo, da je obdavčitev dela veliko bolj kompleksna tematika, ki vpliva na nadaljnji tok razvoja gospodarstva v celoti. V Poslanski skupini Desus vedno zagovarjamo pravično porazdelitev davčnega bremena, dodatno breme samo na račun socialno ogroženih prebivalcev ni dobrodošlo. Želeli bi si, da smo učinkovita socialna država s prednostnim ciljem zagotavljanja kvalitetnega življenja in življenjskega standarda. Kupna moč posameznika pa je odvisna predvsem od njegovega zaslužka. Sami bi tokrat radi pozvali na ustvarjanje pogojev za več delovnih mest. Če bomo vsi delovno aktivni, ne glede na starostne skupine, bomo na najlažji način prispevali k zvišanju domače porabe, potem tudi davki ne bodo tako velik tabu. Pri formiranju politike davkov je treba dodatno pozornost nameniti tudi vprašanju glede kategoričnosti dobrin, ali gre za luksuzno dobro ali vsakdanje življenjske potrebščine. Seveda stopnja davka v tem pogledu ne more biti enaka, če gre, denimo, za nakup kruha ali novega avtomobila. Zaradi vsega navedenega bomo poslanci Poslanske skupine Desus novelo zakona soglasno podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, kjer v Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost seveda pozdravljamo poenostavitve v zakonu, ki se nanašajo na obračunavanje in plačevanje davka na dodatno vrednost. Pri uvozu blaga za davčne zavezance se bodo s tem, ko postane obračuna DDV pri uvozu blaga zgolj administrativno pravilo, prejemniki blaga ustrezno finančno razbremenjeni, ker ne bo treba financirati uvoznega DDV, ampak bodo to lahko opravili hkrati z obračunom, ko se dejansko pripravi tudi uveljavitev odbitkov. To je zelo dobra rešitev, ki jo bodo zagotovo uvozniki z velikim veseljem sprejeli. Zavedamo pa se, da ima ohranitev splošne stopnje DDV na višini 22 %, ki je bila pred krizo 20 %, in povišanje tudi znižane stopnje z 8,5 % na 9 % posledice na vse prebivalstvo, ker se dejansko s tem prenaša bremene krize v nadaljnjih letih prav na vse, ki niso krivi in odgovorni za krizo, ki je nastala. Zato smo tudi v razpravi pri obravnavi proračuna za leto 2016 opozorili, da ta proračun ima velike rezerve iz razloga, ker banke ne kreditirajo gospodarstva. Če ugotavljamo, da skoraj 26 %, torej več kot četrtina, podjetij v Sloveniji ima težave z dostopov do virov financiranja, potem je to velik potencial, ki dejansko ni izkoriščen. Dejstvo pa je, da smo banke dokapitalizirali, da so kapitalsko bistveno bolj ustrezne kot vse ostale banke znotraj Evroskupine, in dejstvo je, da ne nazadnje tudi gospodarstvo ustvarja več depozitov, kot ta hip dobiva posojil. Če k temu dodamo znano dejstvo, da slovenski prebivalci prihranijo dvakrat več kot pa ostali prebivalci znotraj držav Evroskupine, je tukaj velik potencial, ki bi se lahko sprostil, če bi banke dajale ugodne kredite tako podjetjem kot tudi prebivalcem, da bi lahko reševali svoje morebitne stanovanjske potrebe ali vlaganja, ki jih imajo znotraj svojih potreb. S tem bi bil priliv v državni proračun bistveno večji, ker bi se tudi BDP zagotovo povečal vsaj za odstotek ali dva, kar bistveno presega prihodek, ki bo udejanjen z davkom na dodano vrednost s to povečano stopnjo tako na splošni ravni kot tudi na znižani ravni. Zaenkrat tega soglasja v Sloveniji očitno ni, da bi ta potencial izkoristili, zato se v SD zavedamo, da je davek na dodano vrednost, ki ga ta hip povišujemo oziroma ohranjamo na tej višini, kot je bil sprejet tudi v času krize, ukrep, ki je zelo pomemben za to, da se zapirata proračuna za leto 2016 in 2017. Zgolj iz tega razloga, ker je treba zapreti ta dva proračuna, sicer bi bil izpad verjetno okoli 250 milijonov evrov, bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov ta zakon podprli. Bo pa treba v nadaljevanju resnično bistveno bolj resno in trezno se pogovoriti o tem, čemu služijo naše banke in ali vendarle niso banke tiste, ki spodbujajo gospodarsko rast in omogočajo vsem prebivalcem, da lažje dosegajo svoje cilje. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! V Združeni levici podpiramo tiste spremembe davčne zakonodaje, ki ali povečajo učinkovitost ali pa pravičnost davčnega sistema. Pri noveli, ki jo imamo pred seboj, ugotavljamo, da prva polovica ne prinaša nič učinkovitosti, od nje ne bo nobenih otipljivih koristi, druga polovica pa je zelo nepravična. Zakaj? S tem ukrepom se zvišana stopnja DDV spreminja v trajen ukrep in nihče razen mogoče nekaj ljudi v tej koaliciji ne more zanikati preprostega dejstva, da je DDV regresiven davek. To pomeni, da nesorazmerno prizadene ljudi s podpovprečnimi dohodki. Namreč, če je za podjetja tako rekoč nevtralen, najbolj prizadene končne potrošnike, najbolj se pozna pri tistih, ki imajo najmanjše dohodke, recimo upokojenci s 500 evri pokojnine. Če pogledamo širšo sliko davčnega sistema v Sloveniji, vidimo, da ti nepravični regresivni davki celo prevladujejo. Imamo 39 % posrednih davkov, s čimer smo med rekorderji v Evropski uniji in bistveno nad povprečjem. Vprašanje je, kako je do tega prišlo. Če pogledamo malo zgodovino, vidimo, da tukaj gre v resnici za razredno politiko slovenskih političnih elit. Od leta 2006 naprej so namreč slovenske politične elite sistematično zmanjševale davke na kapital in visoke dohodke v zameno pa povečevala posredne davke, kakršne so trošarine in DDV. Recimo, leta 2006 sta bila ukinjena 2 dohodninska razreda, dohodki od kapitala so bili izvzeti iz progresivne obdavčitve. Davek na dobiček podjetij je bil v tistem letu zmanjšan s 25 na 20 %. Leta 2009 je bil ukinjen davek na izplačane plače, leta 2012 je minister Šuštaršič še dodatno razbremenil in znižal stopnjo davka na dobiček podjetij na 17 %. Zato ni čudno, da smo po davkih na kapital in kapitalske dohodke na samem repu Evropske unije, na predzadnjem mestu. Namreč, v Evropski uniji v povprečju v proračun zberejo 20 % teh davkov, v Sloveniji jih zberemo samo 10. Zaradi izpada teh davkov so slovenske politične elite zato na drugi strani višale posredne davke, se pravi DDV in trošarine ,kar je bilo po eni strani socialno nepravično, hkrati pa ne dovolj, da bi mašili primanjkljaje. Stalno se je večal strukturni primanjkljaj, zmanjšani prihodki in deficiti pa so bili potem razlog za zmanjševanje pravic in zaposlenosti v javnem sektorju. Zato sem razočaran, da Vlada in koalicija Mira Cerarja tukaj ni zbrala poguma, da bi se odločila za obrat. Gre namreč za izrazito nepravično razredno politiko, ki učinkuje slabo tako na gospodarstvo kot na kupno moč in socialno sliko v Sloveniji, in skrajni čas bi bil, da razmere obrnemo, da začnemo zbirati socialno pravične davke, povečevati davke na kapital, na kapitalske dohodke, na premoženje, na bogastvo, na neke evropsko primerljive ravni, kar smo predlagali v Združeni levici, ne pa, da betoniramo socialno nepravične davke in jih iz začasnih, kriznih ukrepov spreminjamo v trajne ukrepe. Prav to koalicija počne s to novelo, zato je v Združeni levici ne moremo podpreti. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, dober dan vsem skupaj! Spoštovana državna sekretarka! Dvig splošne stopnje davka na dodano vrednost z 20 % na 22 % in znižane stopnje z 8,5 na 9,5 je bil v sredini leta 2013 sprejet kot začasen, neke vrste krizni davek zaradi reševanja tedanjega javnofinančnega stanja. Res je, bili smo v hudi krizi. Ukrep je sledil zgolj cilju večjih fiskalnih prelivov. Zvišanju stopenj davka na dodano vrednost smo poslanci Nove Slovenije - krščanski demokrati močno nasprotovali, saj gre za ukrep, ki negativno vpliva na gospodarstvo in tudi prebivalstvo. Gre za izrazito asocialen davek, za socialno nepravičen ukrep, saj najbolj prizadene ljudi z najnižjimi dohodki, ki praktično celotne prihodke porabijo za nakup najosnovnejših sredstev za življenje, prehrano, obleko in stanovanjske stroške. Pričakovali smo, da bo po gospodarski rasti, ki jo beležimo že dve leti, ta tako imenovani krizni davek Vlada ukinila. To bi dalo prepotreben manevrski prostor gospodarstvu, dejansko pa sedaj ta začasni ukrep Vlada spreminja v trajni ukrep. Tako se Vlada poslavlja od danih obljub, da davkov ne bo poviševala, saj poleg dviga davka na dodano vrednost Vlada napoveduje še več dodatnih obremenitev gospodarstva, tudi dvig stopenj davka od dohodkov pravnih oseb. Ta pristop je po našem prepričanju napačen, saj dodatne obdavčitve dušijo gospodarstvo in bodo negativno vplivale na gospodarsko rast. Res je, da predlog zakona prinaša nekatere administrativne razbremenitve v zvezi z obračunom in plačilom davka na dodano vrednost pri uvozu blaga in v tem delu zakonske rešitve seveda pozdravljamo, vendar pa hkrati ugotavljamo, da Vlada tudi tokrat ob odpiranju Zakona o davku na dodano vrednost ni predlagala zelo pomembne administrativne razbremenitve, ki se nanaša na večje število pavšalistov. Že med razpravo na matičnem delovnem telesu smo opozorili, da v predlogu sprememb in dopolnitev tega zakona Vlada ni vključila spremembe vstopnega praga v sistem obveznega obračunavanja davka na dodano vrednost s sedanjih 50 tisoč na 100 tisoč evrov. Naj spomnim, v juniju lani sta bili v Državnem zboru sprejeti noveli dveh zakonov, in sicer Zakona o dohodnini in Zakona o davku od dohodkov pravnih osebe. V parlamentarno proceduro smo jih vložili Nova Slovenija - krščanski demokrati in tedaj še parlamentarna stranka Slovenska ljudska stranka. S predlaganima novelama zakonov se je dvignil prag za pavšalno obdavčitev manjših subjektov, pravnih in fizičnih oseb s tedanjih 50 tisoč na 100 tisoč evrov letnega obdavčljivega prihodka. Nov, višji prag za pavšaliste se je uveljavil s 1. 1. 2015. Strokovnjaki s področja financ opozarjajo, da bi bilo smiselno in potrebno dvigniti tudi prag za obvezen vstop v sistem DDV s sedanjih 50 tisoč na 100 tisoč evrov, kajti le v tem primeru bo prišlo do dejanske administrativne razbremenitve subjektov z nižjim letnim prometom, zmanjšal bi se tudi potreben obseg nadzora s strani davčnega organa, kar je bil cilj zvišanja praga za pavšalno obdavčitev. Ker je za dvig obveznega vstopnega praga v sistem davka na dodano vrednost treba pridobiti soglasje Sveta Evropske unije in Evropske komisije, smo Vladi že dvakrat pisno predlagali, da v tej smeri pripravi predlog sprememb Zakona o davku na dodano vrednost in za to spremembo pridobi tudi potrebna soglasja institucij Evropske unije. Vse do danes, žal, nismo bili uslišani. Pa prav ta poenostavitev bi najbolj razbremenila tako davčne zavezance kot tudi davčni organ in organe nadzora. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije Predloga sprememb in dopolnitev Zakona o davku na dodano vrednost ne bomo podprli oziroma bomo glasovali proti. To pa zato ker imamo v mislih tiste, ki živijo pod pragom revščine, in tiste, ki imajo najnižje pokojnine.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo mag. Alenka Bratušek.
Dober dan! Lep pozdrav vsem prisotnim tudi v mojem imenu! Davek na dodano vrednost, če pogledate proračun, je pravzaprav najvišji vir polnjenja državnega proračuna. Dvig DDV v letu 2013 je bil nekakšen krizni ukrep v takratnih časih. Situacija v državi je bila kar katastrofalna, padec gospodarske aktivnosti 4,5 %, obresti na državne obveznice so se gibale blizu 7 %, 130 tisoč ljudi je bilo brez službe. Država je bila na kolenih, potrebno je bilo hitro ukrepanje. Takrat smo se odločili, da je dvig DDV ukrep, ki bo najmanj škodljivo vplival na gospodarstvo. Bili smo deležni veliko kritik, poslušali smo, da bo še dodatno znižal potrošnjo, še omogočil ali naredil še dodatni padec gospodarske aktivnosti – vesela sem, da smo dokazali, da nič od tega ni bilo res. Danes je na srečo situacija v državi bistveno boljša. Ukrepi, ki so bili narejeni v letih 2012, 2013 in 2014, so očitno bili pravi, dali so rezultate. Beležimo 3-odstotno gospodarsko rast, obresti na 10-letne državne obveznice se gibljejo okoli 1,5 %. Skratka, situacija je danes bistveno drugačna in vladajoča koalicija bi morala narediti resen razmislek, ali je stopnja še potrebna. Na žalost ste v letu in pol, ko vodite vlado – ne ste, niste opravili tega, kar naša država v prihodnosti potrebuje. Sama sem že večkrat povedala, da ne nasprotujem, da ti dve stopnji DDV ostaneta višji, ampak bi pričakovala, da Vlada, vladna koalicija naredi to, kar je napisala tudi med cilji tega zakona, bom citirala iz gradiva: "Osrednji cilj in namen predlagane rešitve v zvezi z opredelitvijo že uveljavljene višine stopenj DDV je odpiranje možnosti za prestrukturiranje davčnih bremen." Točno to bi v situacijo, v kakršni smo, bilo treba narediti. Če ste se odločili, da dve višji stopnji ohranite za vedno, za nedoločen čas, bi bilo treba hkrati s tem razbremeniti nekaj drugega; razbremeniti delo, po moji oceni. Na žalost tega ni. Manevrski prostor se vam s tem, da danes to stopnjo dvigujete in hkrati ne znižujete nečesa drugega, seveda bistveno zmanjšuje. Naša ocena je, da bi edino taka rešitev bila prava. Želim pa opozoriti na dejstvo, da so v naši soseščini – če pogledamo države, ki mejijo na Slovenijo, je povprečna stopnja celo višja kot v naši državi. Mi temu ne nasprotujemo, žal pa nam je, da niste izkoristili možnosti, ki jo ta dvig DDV daje, in v nekaterih drugih delih razbremenili ljudi ali pa gospodarstvo.
Besedo ima Poslanska skupina Stranka modernega centra, zanjo gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Spoštovana sekretarka s sodelavcem, kolegice in kolegi! Temeljni cilj predloga zakona je poenostavitev obračunavanja in plačevanja DDV pri uvozu blaga, tako da se DDV pri uvozu blaga ne bo več plačeval kot uvozna dajatev, ampak preko DDV obračuna, ki davčnim zavezancem, prejemnikom blaga, administrativno poenostavlja obračunavanje DDV pri uvozu blaga, predvsem pa jih finančno razbremenjuje, saj jim ne bo več treba financirati uvoznega DDV. Na podlagi podatkov za leto 2014 in predvidevanja, da bo presežek DDV teh zavezancev v obračunu za november 2016 polovico zneska DDV, ki so ga plačevali pri uvozu blaga v novembru 2016, ocenjujemo, da bo imela poenostavitev obračunavanja in plačevanja DDV pri uvozu blaga v letu 2016 negativne učinke na prihodke državnega proračuna v višini 32 milijonov evrov. Ker gre zgolj za likvidnostni učinek na prihodke državnega proračuna, ki se merijo po denarnem toku, to ne bo znižalo obračunanega DDV. Določena je sicer tudi prehodna ureditev za primere, ko bo blago uvoženo pred uveljavitvijo te spremembe, obračun DDV pa bo predložen v juliju 2016, ko bo uveljavljena nova ureditev. Nova ureditev bo tako veljala za uvoženo blago, za katero je obveznost obračuna DDV nastala po 30. juniju 2016. Zaradi potrebnih prilagoditev informacijskih sistemov davčnih zavezancev in davčnega organa v zvezi s spremenjenim načinom obračunavanja in plačevanja DDV pri uvozu blaga je predvideno, da se bo spremenjena ureditev uporabljala od 1. julija 2016. Vsekakor v Poslanski skupini Stranke modernega centra pozdravljamo to kot pozitiven ukrep, ki bo povečal likvidnost določenega segmenta gospodarstva. Po podatkih iz carinskih deklaracij za november 2013 in november 2014 namreč izhaja, da je mesečno približno 3 tisoč uvoznikov identificiranih za namene DDV, ki po trenutni ureditvi pri uvozu blaga plačajo kar 60 milijonov evrov DDV mesečno, ki ga bodo po predlogu zakona imeli možnost obračunati preko obračuna DDV in ne bodo potrebovali likvidnostnih sredstev za plačilo DDV neposredno ob uvozu blaga. Ob tem bo deklarant lahko imel manjšo garancijo, ne bo treba zavarovati DDV pri uvozu in se mu bodo posledično zmanjšali stroški zaradi garancije. V zakon pa se prenašajo tudi stopnje DDV, ki so že uveljavljene, in se tako iz Zakona o izvrševanju proračuna prenašajo v Zakon o davku na dodano vrednost. S tem bo dvig DDV postal trajen. Tako se izpolnjuje cilj Vlade, da se začasni ukrepi nadomestijo s trajnimi ukrepi. Seveda pa v SMC v prihodnje pričakujemo, da se bo v prihodnje zmanjšala tudi davčna obremenitev gospodarstva z znižanjem davčne obremenitve dela oziroma s prestrukturiranjem davkov. Slednji cilj in namen predlagane rešitve v zvezi z opredelitvijo že uveljavljene višine stopenj DDV je odpiranje možnosti za prestrukturiranje davčnih bremen na način določitve ciljne, primerne in s tujino primerljive porazdelitve davčnega bremena med potrošnjo, dohodki in premoženjem, ob zasledovanju osnovnih ciljev Vlade Republike Slovenije, ki so zastavljeni v Programu stabilnosti in temeljijo na spodbujanju gospodarske rasti in javnofinančne konsolidacije. Je pa tudi ukrep glede upoštevanega povečanja stopenj DDV po tem zakonu sestavni del ukrepov, ki so vključeni v predlog proračunov za leti 2016 in 2017. Treba je poudariti, da če ne bi prišlo do ureditve trenutno veljavnih stopenj v Zakonu o DDV-1, bi se z letom 2016 višina stopenj DDV vrnila na raven pred spremembo, to je pred 1. 7. 2013, kar bi pomenilo letno za 200 milijonov evrov nižje prihodke iz državnega proračuna iz naslova DDV. Od tega bi bil izpad zaradi enomesečnega zamika pri plačilu DDV v letu 2016 230 milijonov evrov, dodatnih 20 milijonov evrov pa še v letu 2017. Tako ne bi bilo mogoče zapreti proračunov za 2016 in 2017, kar bi imelo veliko posledic za državo, ki jih ne želimo. Zaradi navedenega bo Poslanska skupina SMC podprla Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost. Hvala.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je vložila amandma in njegov popravek k 2. členu predloga zakona, kar je objavljeno na e-klopi. V zvezi s tem amandmajem v celoti ugotavljam, da je nepravilno vložen, zato o njem ne bomo niti razpravljali niti glasovali. V skladu z drugim odstavkom 135. člena Poslovnika Državnega zbora je namreč mogoče k dopolnjenemu predlogu zakona vlagati amandmaje le k tistim členom, h katerim je matično delovno telo sprejelo amandmaje. Poslanska skupina SDS želi vsebino, ki se sicer nanaša na 1. člen predloga zakona, to je na spremembo 41. člena veljavnega zakona, ki ureja stopnjo davka na dodano vrednost, urejati v 2. členu, ki pa se nanaša na spremembo 77. člena zakona, ki ureja plačilo davka na dodano vrednost v državnem proračunu. Matično delovno telo namreč k 1. členu ni sprejelo nobenega amandmaja, zato na seji zbora k temu členu amandmajev ni mogoče vlagati. Poslanska skupina SDS je torej amandma, ki bi bil lahko vložen le k 1. členu, vložila k 2. členu, kamor ne sodi, saj bi k temu členu bilo mogoče vlagati le amandmaje v zvezi s spremembo 77. člena veljavnega zakona. Za takšno ravnanje ni podlage v Poslovniku Državnega zbora. V drugi obravnavi je na seji matičnega delovnega telesa tudi sama Poslanska skupina SDS amandma s praktično enako vsebino, poslovniško ustrezno in pravilno vložila k 1. členu, vendar ni bil sprejet. Če bi razpravo in glasovanje o navedenem amandmaju dopustil, bi bil to pomemben precedenčen primer za nadaljnje delo Državnega zbora, ki se nanaša na vlaganje amandmajev v drugi obravnavi na seji Državnega zbora k dopolnjenemu predlogu zakona. To bi praktično pomenilo, da ne bi veljale skoraj nikakršne omejitve glede vlaganje amandmajev, s čimer bi se zaobšlo odločitve, sprejete na seji matičnega delovnega telesa. S tem nadaljujem prakso in včerajšnjo odločitev, hkrati pa ugotavljam, da gre z včerajšnjo odločitvijo in da je skladna z uveljavljeno parlamentarno prakso, namreč vsebinsko podobna situacija se je zgodila na 13. seji 24. aprila 2013 pri obravnavi Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah. Takratna koalicija je želela amandmirati 2. člen dopolnjenega predloga zakona, ki je spreminjal 6. člen veljavnega zakona, vendar matično delovno telo k temu členu ni sprejelo nobenega amandmaja, zato ga na seji zbora ni bilo mogoče amandmirati. Zato je koalicija vložila amandma k 3. členu, ki je sicer spreminjal 7. člen veljavnega zakona ter želela v tem členu urejati vsebino 6. člena veljavnega zakona. Podpredsednica Državnega zbora Romana Tomc, ki je sejo zbora vodila, je za navedeni amandma ugotovila, da je nepravilno vložen, ter odločila, da Državni zbor o njem ne bo razpravljal niti glasoval. Dodatni argument za takšno prakso so bila splošna pravna načela, znotraj njih pa institut estopela, po kateri predhodna pravno pravilna praksa vlagatelja zavezuje, da ne more zahtevati nečesa, kar je razvidno ali očitno nasprotuje, končno pa gre tudi za kršitev osnovnih načel nomotehnike. Na podlagi vsega navedenega ugotavljam, da v drugi obravnavi amandmaja k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zato zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 37. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA ZA URAVNOTEŽENJE JAVNIH FINANC PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar Erman. A kolega, pardon. Kolega – kako? Peter Pogačar, pardon. To bo predstavil državni sekretar na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospod Peter Pogačar.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Z zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona za uravnoteženje javnih financ, ki ga je ta Državni zbor sprejel 16. decembra 2014, skoraj leto nazaj, se je po naši oceni pomembno uredila problematika študentskega dela. Kako? Študentsko delo se je s plačilom prispevkov vključilo v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanja, v zdravstveno zavarovanje, kar pomeni, da smo pomembno dvignili raven socialne varnosti študentov, ki preko študentskega dela dodatno poskrbijo za socialno varnost, saj bodo iz tega naslova pridobili tudi pravice iz pokojninskega zavarovanja. V procesu usklajevanja teh sprememb ureditve študentskega dela je s strani predstavnikov študentov, Študentske organizacije Slovenije, bila izražena bojazen, da bo uvedba plačila prispevkov za socialna zavarovanja pomenila dražje delo za delodajalce in da bo to povzročilo upad študentskega dela, kar je povzročalo bojazen pri Študentski organizaciji, da študentje ne bodo mogli več opravljati tega dela. Prav zato je bil dosežen dogovor, da če bi na podlagi sprememb študentskega dela prišlo do bistvenega upada obsega študentskega dela, da bi s 1. januarjem naslednje leto se cena študentskega dela, če lahko tako rečem, znižala. Na srečo so se uresničila naša pričakovanja, statistični podatki, podatki Finančne uprave Republike Slovenije kažejo, da ob spremembi ureditve študentskega dela s 1. februarjem ni prišlo do bistvenega upada študentskega dela, z izjemo tisti nekaj sezonskih nihanj. Prav zato tudi z dogovorom s Študentsko organizacijo Slovenije ohranjamo višino obremenitev študentskega dela na dosedanji ravni. S predlogom zakona se ohranja torej višina koncesijske dajatve pri študentskem delu, iz katerega se pomembno financirajo tudi štipendije. Predlog zakona o spremembah Zakona za uravnoteženje javnih financ, ki je pred vami, ohranja sedanjo ureditev in davčno obremenitev študentskega dela, kot je trenutno v veljavi. Pri tem izhajamo iz dogovora s Študentsko organizacijo Slovenije, podpisanim ob sprejemu Zakona o uravnoteženja javnih financ. Predlog zakona tako ohranja socialno varnost študentov, ohranja minimalno urno postavko, kar zagotavlja pravno varnost študentov, predvsem pa ne nazadnje tudi ohranja višini koncesijske dajatve, iz katerih se bodo zagotavljale tudi delno štipendije. V skladu z navedenim predlagamo, da predlog zakona podprete. Najlepša hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Tilnu Božiču.
Hvala za besedo. V okviru Odbora za finance in monetarno politiko smo na 37. nujni seji 13. 11. 2015 kot matično delovno telo obravnavali Predlog zakona o spremembah Zakona za uravnoteženje javnih financ, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. Odbor je prejel tudi mnenje pristojne komisije Državnega sveta in Zakonodajno-pravne službe. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka na Ministrstvu za finance, je v dopolnilni obrazložitvi pojasnila, da se z novelo ohranja višina in način delitve koncesijske dajatve od začasnega in občasnega dela dijakov in študentov iz leta 2015. Sprememba je bila pripravljena na podlagi dogovora med predsednikom Vlade, Ministrstvom za delo, družino in socialne zadeve in enake možnosti ter Študentsko organizacijo Slovenije z dne 27. 11. 2014 in je bila v postopku priprave usklajena s Študentsko organizacijo Slovenije. Zakonodajno-pravna služba k predlogu ni imela pripomb, prav tako pa je pristojna komisija Državnega sveta predlog podprla. V razpravi so bila izpostavljena vprašanje glede aktualnih podatkov, upadu začasnega in občasnega dela dijakov in študentov v letu 2015 ter zakaj se predlagana rešitev, ki trajno določa višino in način delitve koncesijske dajatve, ureja v tem zakonu. Predstavnica pristojnega ministrstva je pojasnila, da se obseg začasnega in občasnega dela dijakov in študentov v letu 2015 ni zmanjšal za več kot 15 %, predlagana rešitev pa v tem trenutku predstavlja nomotehnični lažji način zakonske ureditve. V okviru sistemske zakonodaje se bo umestila v celoviti ureditvi vseh oblik dela. Po zaključeni razpravi je odbor glasoval o obeh členih predloga zakona skupaj in jo sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Še enkrat lep pozdrav! Z zadnjo novelo Zakona za uravnoteženje javnih financ se je s 1. februarjem 2015 uvedla plačevanje prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje ter zdravstveno zavarovanje od začasnega in občasnega dela dijakov in študentov. Temu se je ustrezno prilagodila tudi višina in način delitve koncesijske dajatve, tako da je postala skupna obremenitev začasnega in občanskega dela dijakov in študentov primerljiva z ostalimi oblikami dela. Glede na bojazen Študentske organizacije, da bi posledično ob uvedbi odvajanja prej omenjenih prispevkov od študentskega dela prišlo do drastičnega upada povpraševanja po tej vrsti dela, je v fazi pogajanj pri oblikovanju zakona prišlo do dogovora med predstavnikom Vlade, Ministrstvom za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ter Študentsko organizacijo Slovenije. Tako je bila v do sedaj veljavno ureditev vnesena varovalka za znižanje koncesijske dajatve v letu 2016, če bi bil upad študentskega dela višji od 15 %. Po podatkih Finančne uprave Republike Slovenija se obseg študentskega dela glede na obdobje pred in po uveljavitvi nove sheme koncesijske dajatve ni zmanjšal za več kot od 15 %. Zmanjšanje v obdobju med 1. februarjem in 31. 8. v letošnjem letu je znašalo 8,8 %. Glede na ugotovljeno ni več razloga za zmanjšanje višine koncesijske dajatve v prihodnjem in naslednjih letih. Prav tako pa če bi se koncesijske dajatve kljub temu znižale, slednje obremeni državni proračun, saj bi le-ta moral pokriti kar 23,5 milijonov evrov, kolikor bi se iz koncesijskih dajatev nateklo manj v proračunski sklad Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki je namenjen za zagotavljanje zadostnega obsega sredstev za štipendije. Predlagano je usklajeno tudi s predstavniki študentov in dijakov in tudi v Poslanski skupini Desus bomo ta zakon podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav v imenu Poslanske skupine socialnih demokratov, kjer bomo Predlog zakona o spremembah Zakona o uravnoteženju javnih financ podprli, saj ugotavljamo, da se je s spremembo o dopolnitvah Zakona o uravnoteženju javnih financ pred tem zakonom, ko je bilo uvedeno plačevanje prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje ter zdravstveno zavarovanje od začasnega in občasnega dela za dijake in študente izkazalo, da interes za študentsko delo ni upadel, kar po drugi strani pomeni, da imamo izjemno pridne dijake in študente, ki so očitno pripravljeni poleg učenja oziroma študija narediti še veliko več, da si lahko začrtajo svojo karierno pot v prihodnosti. Glede na to, da ta upad študentov ni bil večji kot – ki so opravljali študentsko delo – 15 odstotkov, je treba zakon spremeniti in ohraniti višjo dajatev s strani koncesij, ki jo plačujejo študentske organizacije, z namenom, da se še naprej ohranja sklad za štipendije znotraj Ministrstva za delo, socialo in družino in ta znesek, ki bi se zmanjšal, če ne bi bila predlagana sprememba zakona, ki jo danes obravnavamo, bi bil kar 23,5 milijonov. Če bi želeli ohraniti obseg štipendiranja, kot je v sedanji obliki, bi morali ta znesek zagotovo nadomestiti iz proračunskih sredstev. Tako pomeni ta zakon tudi bistveno lažje zapiranje proračuna za leto 2016 in 2017, tako da ima zakon pozitivne učinke, tako zaradi ohranjanja štipendijske politike, tako zaradi lažjega zapiranja proračuna in zato bomo tudi ta zakon podprli, kot sem povedal v uvodu. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav še enkrat! Ponovno odpiramo zloglasni ZUJF, Zakon za uravnoteženje javnih financ, ki je z globokim varčevalnim rezom povzročil neverjetno veliko socialne, gospodarske in druge škode ter nepravičnosti. Tudi ta del, ki ga odpiramo danes, ni popolnoma brez težav. Namreč, ta sprememba je uvedla plačevanje prispevkov za pokojninsko in invalidsko ter zdravstveno zavarovanje iz naslova študentskega dela. S tem se je bistveno povečala obdavčitev študentskega dela, ki se približuje obdavčitvam ostalih oblik dela. Posledično so se napolnile blagajne, pravice študentov pa se niso temu primerno povečale. Namreč, študentsko delo kljub tej spremembi še vedno predstavlja eno izmed najbolj prekarnih oblik dela na slovenskem trgu delovne sile. Študentskim delavcem se zato pogosto dogaja, da imajo po več služb hkrati, nimajo nobenih pravic, odpuščeni so lahko jutri. Pogosto imajo celo vse elemente redne zaposlitve, pa ne uživajo nikakršnih pravic, kakršne uživajo njihovi sodelavci, kljub temu da so zdaj temu primerljivo obdavčeni. Zato bi morali ob tem, ko razmišljamo o obdavčitvi študentskega dela, razmišljati tudi o socialnih pravicah te populacije, ki je, roko na srce, ena izmed najbolj pavperiziranih v tej državi. Gre verjetno za prvo generacijo po drugi svetovni vojni, ki bo živela slabše od svojih staršev. Na sistemski ravni bi morali nujno začeti z odločnimi ukrepi za zaposlovanje mladih, za reševanje njihovega socialnega položaja, urediti stanovanjsko politiko, omogočiti, da niso več prisiljeni bivati v hotelu mama. Poseben problem, ki bi se ga lahko takoj lotili, so posredovalci študentskega dela oziroma študentski servisi. Ti ne počnejo nič drugega kot to, da delo posredujejo, ob tem pa ustvarjajo velike dobičke. Od vsake plače namreč študentskim servisom pripada kar 3,8 odstotka dohodka, ki ga študent pridela. In teh 3,8 odstotka bi lahko namenili za štipendije, za študentske domove, za socialno pomoč mladim, za stanovanja za mlade, ampak jih zaradi neodločnosti vlad pač puščamo zasebnikom, študentskim servisom, ki so v bistvu agencije za posredovanje dela, da z njimi kujejo visoke dobičke. Zato ob tej priložnosti pozivam koalicijo in Vlado, da s takimi ukrepi začnete urejati status in pravice študentov. Če so obdavčeni na primerljivi ravni kot druge oblike dela, bi bilo pravično, da imajo tudi podobno visoko raven pravic in da se tej generaciji omogoči neko dostojno življenje v naši državi. Glede na to, da se iz koncesije, ki jo obravnavamo danes, financira tudi štipendijska politika in da bi ob izpadu teh prihodkov v proračun verjetno to pomenilo še dodatno zmanjšanje štipendij, ki se že tako zmanjšujejo, v Združeni levici danes spremembi ne bomo nasprotovali, upam pa, da boste naše pozive in pomisleke vzeli resno. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani! Konec lanskega leta je Državni zbor z novelo Zakona o uravnoteženju javnih financ uredil področje začasnega in občasnega dela študentov. Bistvena novost na tem področju je bila, da se začasno in občasno delo dijakov in študentov po novi ureditvi vključuje v pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Za študentsko delo se od 1. februarja 2015 plačujejo prispevki za zdravstveno in pokojninsko zavarovanje ter za zavarovanje za poškodbe pri delu in poklicne bolezni, dijakom in študentom pa se priznajo sorazmerne pravice iz tega naslova, to je pokojninska doba. Z vidika plačila prispevkov in deloma tudi iz njih izvirajoče pravice je sedaj študentsko delo pretežno izenačeno z delovnim razmerjem za določen čas. Z omenjeno novelo zakona je bila določena minimalna urna postavka za študentsko delo na 4,5 evra bruto oziroma 3,8 evra neto. Zaradi oprispevčenja študentskega dela je bila znižana višina koncesijske dajatve s 23 odstotkov na 16 odstotkov, pri čemer je bila določena varovalka, da se bo višina koncesijske dajatve po 1. 1. 2016 še dodatno znižala, če bo zaradi take nove ureditve prišlo do upada študentskega dela, ki bi bil večji od 15 odstotkov. Ker upada študentskega dela ne dosega tega odstotka, torej 15 odstotkov, odpade potreba po taki varovalki, ki se jo z novelo tega zakona, ki ga danes obravnavamo, sedaj črta. Nova Slovenija podpira predlagano spremembo Zakona za uravnoteženje javnih financ, ki dejansko ohranja vsebino zakona, še zlasti ob upoštevanju dejstva, ker se sredstva iz koncesijskega dajatve namenjajo v pretežnem delu za štipendije dijakov in študentov. Za te namene potrebujemo čim večji obseg sredstev, saj po eni strani na ta način spodbujamo nadarjene dijake in študente, po drugi strani pa so štipendije pomemben materialni prihodek za dijake in študente, ki se jim s tem prejemkom dejansko sploh omogoča izobraževanje, mislim seveda tukaj na državne štipendije. V zadnjih letih gospodarske krize so se zaradi številnih stečajev podjetij in v splošnem zmanjševanju števila delovnih mest v realnem sektorju mnoge družine soočile z materialno stisko, ki se je že odrazila tudi na možnosti za izobraževanje otrok, dijakov in študentov. Posebej pozdravljamo tudi spodbujanje izobraževanja dijakov na deficitarnih poklicih preko štipendijske politike. V letošnjem šolskem letu je bilo podeljenih prvih tisoč štipendij za deficitarne poklice, kar se bo zagotovo odrazilo v večjem zanimanju mladih za določene poklice, ki so v zadnjih letih zaradi napak in deviacij v izobraževalnem sistemu skoraj zamrli, čeprav se na trgu dela izkazuje zanimanje za zaposlovanje določenih poklicev. Kot rečeno, bomo ta predlog sprememb zakona podprli.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo mag. Alenka Bratušek.
Lep pozdrav še enkrat. Tudi v naši poslanski skupini bomo predlog sprememb podprli. Apeliramo na Vlado oziroma pristojno ministrstvo, da začne stvari urejati ne v Zakonu o uravnoteženju javnih financ, ki je na nek način začasen protikrizni zakon, ampak da tiste stvari, za katere misli, da jih je treba uvesti kot trajne, začnejo urejati v sistemskih zakonih. Kot rečeno, bomo ta zakon podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo mag. Bojan Krajnc.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Predlagana sprememba Zakona za uravnoteženje javnih financ je pripravljena na podlagi dogovora med predsednikom Vlade Republike Slovenije, Ministrstvom za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti in Študentsko organizacijo Slovenije, ki je bil podpisan novembra 2014 ob sprejemu Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona za uravnoteženje javnih financ, torej pred sejo na Vladi Republike Slovenije. Predlog zakona spreminja ZUJF v delu, ki govori o višini in delitvi koncesijske dajatve na način, da se ohranita višina in način delitve koncesijske dajatve iz leta 2015 in se s tem ne povzroči negativnih javnofinančnih učinkov in dodatnih negativnih vplivov na trgu dela, ki bi nastali v letu 2016 v primeru, da se ZUJF ne spremeni. ZUJF v 130. členu določa, da se od začasnega in občasnega dela dijakov in študentov od 1. februarja 2015 naprej plačuje koncesijska dajatev v višini 16 odstotkov, od 1. 1. 2016 pa višini 9,59 odstotka. Tako bi se koncesijska dajatev znižala na način, da bi se znižal delež dajatve, ki se namenja v proračunski sklad ministrstva za zagotovitev zadostnega obsega sredstev za štipendije, in sicer z 8,41 odstotnih točk v letu 2015 na 2 odstotni točki v 2016, kar bi po oceni zmanjšalo prihodke proračunskega sklada v letu 2016 za 23 in pol milijona evrov. Znižanje višine koncesijske dajatve je tako in tako bilo predvideno kot varovalka v primeru zmanjšanja obsega začasnega in občasnega dela dijakov in študentov za več kot 15 odstotkov, po zadnjih podatkih Finančne uprave pa se je obseg zmanjšal za manj kot 15 odstotkov, zato je skladno s prej omenjenim dogovorom predvideno črtanje 2. odstavka in točke D 3. odstavka 130. člena ZUJF. Poslanska skupina Stranke modernega centra bo zakon o spremembah Zakona za uravnoteženje javnih financ podprla. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani predstavniki ministrstev! Predlog zakona o spremembah Zakona za uravnoteženje javnih financ je ponovno eden izmed zakonov, ki ga sprejemamo po nujnem postopku. S predlagano novelo se ohranja višina in način delitve koncesijske dajatve dijaškega in študentskega dela iz leta 2015. V času pogajanj se je na zahtevo Študentske organizacije Slovenije vnesla varovalka, da se, če bi bil padec študentskega dela višji od 15 odstotkov, višina koncesijske dajatve s 1. januarjem 2016 znižala. Po podatkih ministrstva se je do konca avgusta 2015 študentsko delo zmanjšalo za 8,8 odstotka. Študentski servisi sicer navajajo nekoliko drugačen podatek, in sicer da se je obseg študentskega dela v prvih devetih mesecih zmanjšal za 13 odstotkov. Ministrstvo z aktualnejšimi podatki na matičnem odboru za finance žal ni razpolagala, je pa predlagana sprememba usklajena s Študentsko organizacijo Slovenije, kar je pomembno. Predlagani spremembi v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne nasprotujemo, menimo pa, da ni prav, da se omenjena vsebina urejuje v Zakonu za uravnoteženje javnih financ. Prav bi bilo, da se problematika študentskega dela dokončno uredi v sistemskem zakonu, zato se bomo pri glasovanju vzdržali. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja na seji zbora ni mogoče vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 37. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O PROGRAMU PRODAJE DRŽAVNEGA FINANČNEGA PREMOŽENJA ZA LETI 2016 IN 2017. Predlog odloka je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga odloka dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar Erman.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Gradivo, ki ga obravnavamo, sodi v sklop proračunskih dokumentov za leti 2016 in 2017. Odlok sprejemate na podlagi določbe 80 č. člena Zakona o javnih financah, ki določa, da vlada v postopku priprave predloga proračuna pripravi predlog programa prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za prihodnje proračunsko obdobje. V preteklih letih je Državni zbor z odlokom potrjeval prodajo posameznih kapitalskih deležev, dokler se ni v letu 2010 spremenila ureditev razpolaganja z naložbami države, najprej z Zakonom o upravljanju kapitalskih naložb in kasneje z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu, na podlagi katerega je bil sprejet poseben sklep o prodaji kapitalskih deležev v 15 podjetjih. Ob tem je bila na podlagi določb zakona letos sprejeta Strategija upravljanja kapitalskih naložb Republike Slovenije, zato posebno sklepanje o prodaji delnic in deležev gospodarskih družbah ni več potrebno. Za naslednje proračunsko obdobje se prvič pojavlja potreba, da Vlada predlaga Državnemu zboru poseben odlok o programu prodaje finančnega premoženja v obliki terjatev. Te terjatve izvirajo iz različnih naslovov: iz neplačanega davčnega dolga, zahtevkov za vračilo dodeljenih državnih pomoči, iz regresnih zahtevkov, iz unovčenih državnih poroštev ter iz izdanih posojil oziroma subvencij v preteklih letih. Posebej v postopkih prestrukturiranja gospodarskih družb in razpolaganja s kapitalskimi naložbami se Republika Slovenije srečuje z vprašanjem ravnanja s terjatvami, ki jih ima do gospodarskih družb kot dolžnikov. To vprašanje je zlasti relevantno pri redni dejavnosti DUTB in deloma tudi pri SDH v okviru aktivnega finančnega prestrukturiranja podjetij. Glede na predvidene aktivnosti je primarni namen predlaganega programa prodaje državnega finančnega premoženja ustvaritev pravne podlage, da se lahko Republika Slovenija tudi s prodajo terjatev pridruži skupnim prodajam tistih gospodarskih družb, do katerih ima terjatve. S tem bi omogočili, da bi prodajni postopki potekali kar se da nemoteno. Drugi deležniki, DUTB, SDH, banke upnice in tako dalje običajno ne prodajajo zgolj svojega lastniškega deleža v posamezni gospodarski družbi, temveč prodajajo celotno podjetje, skupaj s terjatvami. Na tem seznamu, ki je predmet odloka, ni terjatev, ki jih ima Republika Slovenija do gospodarskih družb v insolventnih postopkih, saj se v teh primerih terjatve obravnavajo po insolventni zakonodaji. Prodaje terjatev se ne more izvesti le na podlagi predlaganega odloka. Nadaljnji postopek zahteva ustanovitev komisije za izvedbo in nadzor posameznega postopka prodaje, komisija pripravi predlog posameznega programa prodaje in šele v tej fazi se opravijo pripravljalna dejanja, kot je na primer konkretna cenitev finančnega premoženja, opredelitev ciljev glede vrednosti, pravnih temeljev ter metod prodaje. Tako pripravljen program posamične prodaje ministrstvo posreduje vladi in šele, ko o posameznem programu prodaje odloči Vlada, se lahko postopek prodaje dejansko izvede. Predlagani odlok je torej samo začetni korak, da se ti postopki sploh lahko začnejo. Zneski, ki so navedeni v seznamu, so okvirni in predstavljajo stanje terjatev na dan 31. 7. 2015. Skupna nominalna vrednost znaša 42 milijonov in pol, od tega 15 milijonov in pol iz naslova državnih pomoči, 5,1 milijona iz naslova davčnega dolga, 19,8 milijona iz naslova unovčenih jamstev po Zakonu o jamstveni shemi in Zakonu o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov in 2,2 milijona iz drugih naslovov. Na spisek so vključene terjatve do družb, ki so po strategiji upravljanja kapitalskih naložb države opredeljene kot portfeljske, in do naložb v privatni lasti. Večina terjatev, več kot 70odstotkov, predstavlja skupno izpostavljenost države in slabe banke. Skratka, gre za terjatve, za unovčitev katerih ministrstvo izvaja aktiven pristop pri njihovi izterjavi in upravljanju, prodaja pa je ena od mogočih oblik njihove unovčitve. Predlagamo, da Državni zbor odlok podpre. Hvala lepa.
Predlog odloka je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani vsi prisotni! Odbor za finance in monetarno politiko je na 15. seji obravnaval Predlog odloka o Programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2016 in 2017, ki ga je v obravnavo predložila Vlada. Odbor se je seznanil z mnenjem Zakonodajno-pravne službe z dne 21. 10. 2015, ki na predlog odloka ni imela pripomb. Odbor se je seznanil tudi z mnenjem komisije Državnega sveta, ki predlog odloka podpira. Predstavnik predlagatelja je predstavil primarni namen predlaganega programa prodaje državnega premoženja kot ustanovitev pravne podlage za prodajo terjatev države, da bi lahko predvideni prodajni postopki kapitalskih naložb države potekali kar se da nemoteno. Predmetni seznam vsebuje terjatve, ki jih ima Republika Slovenija iz naslova davčnega dolga, plačanih jamstev oziroma poroštev, kreditov, dodeljenih državnih pomoči in iz naslova drugih pravnih poslov. Zneski, ki so navedeni v seznamu, so informativni in predstavljajo stanje terjatev Republike Slovenije na dan 31. 7. 2015. Natančni zneski terjatev se bodo ugotavljali ob pripravi posameznega programa prodaje finančnega premoženja države, skladno z Zakonom o javnih financah. Nekateri člani odbora so imeli pripombe na način prodaje terjatev ter zahtevali dodatna pojasnila. Pogrešali so kriterije, po katerih se je oblikoval seznam programa prodaje finančnega premoženja, ter oceno učinkov prodaje in ali so v proračunih za letih 2016 in 2017 predvideni kakršnikoli prihodki iz tega naslova. Razprava na odboru je potekala tudi v povezavi s konkretnimi primeri iz predlaganega seznama. Predstavniki predlagatelja so odgovorili na vsa postavljena vprašanja in pojasnili, da za prihodnji proračunski leti ni predvidenih prihodkov iz tega naslova, ker gre za negotovost realizacije prihodkov iz naslova prodaje teh finančnih terjatev. So pa ti zneski zavedeni v bilanci stanja in ko bodo realizirani, se bo to izkazalo v izkazih prihodkov in odhodkov. Glede na to, da Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo k predlogu odloka ni sprejel nobenega amandmaja, odbor predlaga Državnemu zboru, da Predlog odloka o Programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2016 in 2017 sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov Predlog odloka o Programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2016 in 2017 podpiramo, saj gre za zatečeno stanje, ki je nastalo znotraj gospodarskih družb, ki so nekako pod upravljanjem ali Slovenskega državnega holdinga ali Družbe za upravljanje terjatev bank. Glede na to, da ima država iz tega naslova ali davčni dog ali terjatev do plačanih jamstev in poroštev, kreditov, dodeljenih državnih pomoči in drugih pravnih poslov, je smiselno, da se pridružimo k temu in seveda omogočimo unovčitev teh terjatev v največji mogoči meri v korist proračuna oziroma posledično potem skupnih javnih financ. Zagotovo v tej zgodbi daleč izstopa prav Cimos, delniška družba, kjer je od 42 milijonov 543 tisoč evrov zneska, ki je predviden za prodajo, delež Cimosa 29 milijonov nula 29 tisoč evrov, kar pravzaprav predstavlja državno pomoč, ki je bila dodeljena Cimosu v času prestrukturiranja z namenom, da ohrani svojo proizvodnjo, da ohrani kupce in predvsem delovna mesta. Dejstvo je, da očitno nimamo v Sloveniji zgrajenega dovolj učinkovitega sistema upravljanja podjetij v državni lasti in kljub temu da je bila ta državna pomoč ocenjena kot zadostna, je prišlo podjetje v situacijo, ko se je najprej srečevalo s postopkom prostovoljne prisilne poravnave in po prenosu te terjatve na Družbo za upravljanje terjatev bank je bila izpeljana celo prisilna poravnava, kar je lahko zelo zahteven proces predvsem v odnosu do kupcev, ki so najeminentnejše avtomobilske evropske družbe od Audija, Mercedesa, in seveda BMW in drugih avtomobilskih znamk, ki bodo, če se ne bo proizvodnja organizirala, zagotovo iskali priložnost pri drugih dobaviteljih. To je eden od postopkov, na katerega smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov opozarjali že kar nekaj let nazaj, da se nam lahko zgodi najhujše, in ta hip ta odlok dokazuje, da smo prišli v fazo, ko je bila državna pomoč očitno neizkoriščena oziroma se je postopek zapeljal povsem v druge vode. Zato se ta hip s tem odlokom rešuje, kar se rešiti da, najhuje pa bo, če bomo dolgoročno izgubili prav takšna močna podjetja, ki so za Slovenijo izjemno pomembno, bojimo pa se, da je zadeva že tako deleč, da bo težko povrniti zaupanje kupcev v prihodnosti. Vendar, narediti je treba dejansko vse, kar je v naših močeh in tudi v močeh DUTB, da se takšen proces zaustavi, prepreči in ker je to že v postopku prodaje na DUTB, vendar najde tudi za celotno podjetje kupca, ki bo imel dovolj visoko stopnjo zaupanja do vseh podjetij, za katere Cimos dobavlja dela. Podobna zgodba se lahko najde pri ostalih podjetjih, ki so na tem spisku in sestavljajo skupaj 42 milijonov evrov terjatve, ki bodo prodane; vendar je to naloga, ki jo mora opraviti DUTB in pričakujemo, da bo to nalogo tudi uspešno opravil.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat! Predlog odloka, ki je pred nami, je težak 42 milijonov evrov. Večinoma gre za majhne terjatve Republike Slovenije do podjetij, ki so nastale z unovčitvami garancij. Na seznamu pa sta dve večji terjatvi, na katere je treba opozoriti. To sta dobrih 29 milijonov evrov terjatev do Cimosa in pa 1,2 milijona terjatev do Mariborske livarne Maribor. Če gremo na Cimos. O tem podjetju, ki je še do pred kratkim zaposlovalo 7 tisoč delavcev, nima smisla izgubljati besed. Po kriterijih iz Strategije upravljanja naložb države bi moral biti opredeljen kot pomembno podjetje. Problem Cimosa, vemo, kako se je začel – s tajkunskim prevzemom, potem z prevelikim investiranjem v osnovno dejavnost, ki je bilo absolutno preveliko za Cimosov tržni potencial. S tem je Cimos dober dokaz za to, kako je tudi kriza v Sloveniji generirale konstrukcijske napake evrskega območja. Namreč, zaradi teh napak so mikroekonomske odločitve, ki so bile skregane z vsemi zakonitostmi, čez noč postale racionalne. Kriza v Sloveniji je bila nadpovprečno globoka, zato ker smo v evropsko območje vstopili na vrhuncu konjunkture, dodaten problem pa je bila politika Banke Slovenije in takratne Janševe vlade, ki nista odgovorili s proticikličnimi ukrepi, ampak sta s prociklično davčno in fiskalno politiko pregrevanje v gospodarstvo še pospeševali. Ta proces je popisan v poročilu vzrokih za kapitalski primanjkljaj bank, ki ga je na podlagi sklepa Državnega zbora 2. maja letos pripravila Banka Slovenije. Ampak, Cimos ima zaradi tega še vedno težave in še vedno je v postopku prestrukturiranja. Teh 29 milijonov je preostanek celotnih terjatev Republike Slovenije, ki niso bile pretvorjene v lastniške deleže. 29 milijonov evrov je za podjetje v težavah ogromni znesek, zato se nam postavlja naslednje vprašanje: Komu namerava Vlada prodati terjatev do Cimosa in kako bo to vplivalo na njegovo prestrukturiranje? Odgovora na to namreč v odloku, ki je pred nami, ni in odlok izgleda kot bianco menica za vlado, ki lahko te terjatev proda po kakršnikoli ceni, pod kakršnimikoli pogoji, s kakršnimikoli posledicami za prizadeta podjetja. Podobno kot v tistem znamenitem sklepu o privatizaciji petnajstih podjetij niso določeni niti okvirni cilji prodaje. V odloku ni nobenih smernic, ki bi zagotavljale, da bo prodaja terjatve prispevala k prestrukturiranju podjetij. V odloku ni nobenih pogojev glede cene, ki naj bi jo vlada dosegla. V Združeni levici ne mislimo ponujati alibijev in bianco menic za privatizacijo. Prepričani smo, da bi morala država preostale terjatve pretvoriti v lastniške deleže, Cimos bi morali upravljati kot pomembno ali celo strateško podjetje, ki po svoji velikosti je, namesto da se ga preko slabe banke privatizira. Konec koncev bi z novelo zakona o slabi banki SDH sedaj dobila predkupno pravico, na podlagi katere bi lahko SDH kot državni holding koncentriral večinski delež v Cimosu in prispeval k prestrukturiranju tega podjetja, vendar ta odlok tega ne implicira. Ta odlok ne pove, kakšna bo usoda tega podjetja, ta odlok se ne vpraša o tem, na kakšen način bo vlada prispevala k njegovemu prestrukturiranju, ohranjanju delovnih mest in ohranitvi podjetja. Ta odlok zato ne izpolnjuje niti postopkovnih niti vsebinskih pogojev za podporo, zato bomo seveda glasovali proti.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanjo, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki Vlade! Danes obravnavani Predlog odloka o Programu prodaje državnega finančnega premoženja je vreden skupaj 42 milijonov evrov, vladno gradivo predloga odloka pa je z obrazložitvami vred pripravljeno na štirih straneh. Na štirih straneh, se pravi, ena stran za nekaj več kot 10 milijonov! Sama obrazložitev obsega nekaj splošnih pojasnil. Ob razpravi o predlogu odloka na matičnem delovnem telesu je bilo s strani predstavnikov Vlade in poslancev vladajoče koalicije pojasnjeno, da je gradivo pripravljeno v skladu z Zakonom o javnih financah, ter še, da bodo predstavniki Vlade vsebino predloga odloka podrobneje pojasnjevali na seji Državnega zbora. Zastonj upamo, da bomo danes res slišali podrobne obrazložitve posamičnih postavk predlaganega odloka, predloženo pisno gradivo je namreč po mnenju naše poslanske skupine tako pomanjkljivo, da se o vsebini preprosto ni mogoče odločati, Vlada pa seveda je danes imela samo 5 minut. Kar je razbrati iz predloženega gradiva, gre za terjatve Republike Slovenije iz različnih naslovov: iz naslovov davčnega dolga, plačanih poroštev in drugih pravnih poslov po stanju na dan 31. 7. 2015. Najmanj, kar bi morala Vlada v svojem gradivu pojasniti, je to, iz katerega naslova izvira posamična terjatev in razlog, zakaj je bila določena uvrščena na seznam prodaje. Le v takem primeru bi na matičnem delovnem telesu in sedaj na plenarni seji Državni zbor lahko opravil tehtno vsebinsko razpravo o smotrnosti uvrstitve posamične terjatve na seznam prodaje. Nova Slovenija - krščanski demokrati pričakujemo od Vlade tudi pojasnilo, za kar pa dejansko ni poslovniške možnosti, kakšne iztržke pričakujemo od posamične prodaje, torej ali bodo terjatve prodane po nominalni vrednosti oziroma ali se pričakuje iztržek diskontirane vrednosti in, če bodo diskontirane, po kakšni znižani ceni se pričakuje unovčitev terjatev. V tem primeru bo del terjatev torej odpisan. V zvezi s tem nas zanima, ali bo Vlada poiskala odgovorne, torej osebe z imenom in priimkom, ki so povzročile davkoplačevalcem škodo. O tem govorimo. Nova Slovenija - krščanski demokrati poudarjamo, da mora biti ravnanje z javnim, to je davkoplačevalskim denarjem, še posebej pod drobnogledom in z natančnimi pojasnili, ko gre za razpolaganje z njim. Glede na to, da Vlada danes ni pojasnila vseh detajlov, ki jih je na nek način obljubila na Odboru za finance, in ker dejansko Vlada praktično tudi nima časa in praktično ni poslovniške možnosti, bomo mi glasovali proti temu odloku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Urša Ban.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Še enkrat lepo pozdravljeni! Z odlokom o Programu prodaje državnega finančnega premoženja se določa program finančnega premoženja države, namenjen prodaji ali drugim oblikam razpolaganja v letih 2016 in 2017. Skladno z Zakonom o javnih financah je državno premoženje finančno in stvarno premoženje v lasti države. Finančno premoženje poleg denarnih sredstev predstavlja tudi dolžniške vrednostne papirje, delnice, deleže na kapitalu pravnih oseb in drugih naložb v pravne osebe, tudi terjatve države. Na slednje se obravnavani odlok tudi nanaša. Zakon o javnih financah določa, da Vlada v postopku priprave predloga proračuna pripravi predlog programa prodaje državnega finančnega premoženja, ki ga skupaj s predlogom proračuna predloži Državnemu zboru v sprejem. Vlada mora o zaključku posameznega programa prodaje poročati Državnemu zboru. Ker za preteklo proračunsko leto program prodaje terjatev ni bil pripravljen oziroma prodaja terjatev ni bila načrtovana, gradivo poročila o tem ne vsebuje. V skladu z zakonom se v letnem programu prodaje navede seznam finančnega premoženja oziroma terjatev, kar predlagano besedilo tudi vsebuje. Vsi ostali vidiki prodaje terjatev, katerih obravnavano gradivo ne vsebuje, sodijo v nadaljnje faze razpolaganja s terjatvami Republike Slovenije. Na podlagi Zakona o izvedbi postopka prodaje posamezne terjatve odloči vlada s sprejetjem posameznega programa prodaje, ki pa mora obsegati: opredelitev ciljev in razloge prodaje, pravni temelj prodaje, opis predmeta prodaje, opredelitev metode prodaje, ki zagotavlja enakopravno obravnavo in preglednost postopka, ter obrazložitev pripravljalnih dejanj. S strani predstavnikov Ministrstva za finance nam je bilo pojasnjeno, da je pri pripravi seznama terjatev osnovni kriterij dejavnost SDH in dejavnost DUTB. Na seznamu so tako terjatve Republike Slovenije iz naslova davčnega dolga, plačanih poroštev, danih subvencij, dodeljenih kreditov in podobno do relevantnih družb, ki jih bosta pri svoji dejavnosti obravnavala SDH in DUTB. Ob tem so dodane tudi druge terjatve iz naslova plačanih poroštev Republike Slovenije po področni zakonodaji, saj se v primeru teh terjatev Republika Slovenija srečuje tudi s skupnimi postopki prodaje družb in terjatev, ki jih ne vodita ali v njih ne sodelujeta SDH in DUTB, temveč drugi upniki. Predvidenih zneskov kupnin v tej fazi ni mogoče določiti, saj se določijo na podlagi cenitve, ki se opravi v nadaljnjih fazah razpolaganja s terjatvami, in sicer v okviru pripravljalnih dejanj, ki jih določa Zakon o javnih financah. Iz navedenega razloga kupnine tudi niso predvidene v predlogu proračuna. V Poslanski skupini SMC podpiramo predlog rešitev, ki je predlagan s tem odlokom, saj omogoča aktivnejši pristop države v postopkih prestrukturiranja podjetij in optimalnejšo koordinacijo postopkov skupaj s SDH in DUTB, ki so prav tako deležniki v posameznih gospodarskih družbah, kjer ima Republika Slovenija finančne terjatve. Pri teh postopkih se sledi ekonomskemu cilju prodaje terjatev, ki pa je odvisna od načina oziroma vrste zavarovanja teh terjatev in kakšna ter kolikšna je verjetnost za poplačilo terjatev iz bodočega poslovanja posamične družbe. Iz navedenih razlogov bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra Predlog odloka o Programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2016 in 2017 podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Marko Pogačnik.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Ministrstva za finance, kolegice in kolegi! Pred nami je odlok o programu prodaje finančnega premoženja države za leti 2016 in 2017. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tega predloga odloka o prodaji finančnega premoženja ne bomo podprli; ne bomo ga podprli iz več razlogov. Uvodoma bi radi poudarili, da je nezaslišano in skrajno neresno, da vlada Mira Cerarja in Ministrstvo za finance odlok o prodaji finančnega premoženja za leti 2016 in 2017 v skupni višini 42 milijonov in pol evrov pripravi na dveh straneh. Na vse te zadeve smo poslanke in poslanci Slovenske demokratske stranke opozarjali že na matičnem odboru, vendar Ministrstvo za finance naših predlogov in pripomb ni upoštevalo. Predstavniki Ministrstva za finance so dejali, da je to praksa iz preteklih let, da se gradivo pripravlja na enak način. Tako smo izvedeli, da je bila prodaja finančnega premoženja države za leti 2014 in 2015 izvedena zgolj samo za eno terjatev. Danes imamo pa na mizi predlog za prodajo terjatev v skupni višini 42 milijonov in pol evrov. Opozarjamo, da je to postala že praksa, da so gradiva, ki ga pripravi vlada Mira Cerarja in Ministrstvo za finance, nepopolna, prazna in dejansko lahko dvomimo v verodostojnost tega in se vprašamo, kakšno je ozadje prodaj teh terjatev. 42 milijonov evrov in pol in niti z eno besedo niso navedeni kriteriji, na osnovi česa se je vlada Mira Cerarja odločila, da na ta seznam uvrsti te terjatve! Povedati je treba, da te terjatve izhajajo iz naslova davčnega dolga. Vemo, da trenutno davčni dolg v Sloveniji predstavlja 1,4 milijarde evrov, in vprašanje je, na osnovi katerih kriterijev sta se Vlada in Ministrstvo za finance odločila, da uvrstita te terjatve v višini 42 milijonov in pol. Dejansko ni navedeno, na kakšen način se bodo te terjatve prodajale, ali bodo za to objavljeni javni razpisi, kakšne kupce za te terjatve se bo iskalo, ali se bo iskalo aktivnega strateškega lastnika ali bo to prodano prijatelju. Dejstvo, ki govori v prid temu, da pri tem seznamu nekaj ne more biti v redu, in najbolj bode v oči, je terjatev do družbe Cimos v višini več kot 29 milijonov evrov. Na kakšen način se bo ta terjatev prodajala, nam predstavniki Ministrstva za finance na odboru niso znali povedati. Družba Cimos se v zadnjem obdobju velikokrat pojavlja v medijih. Zasledili smo, da je Družba za upravljanje terjatev bank najela tako imenovanega hišnega svetovalca, družbo Admetam, ki naj bi bila tesno povezana s člani upravnega odbora DUTB. Po nekaterih informacijah naj bi Cimos za stroške svetovanja omenjeni družbi Admetam plačeval več kot 250 tisoč evrov na mesec. Pri tem je treba povedati, da verjetno ta seznam odloka terjatev sledi tudi spremembi Zakona o DUTB, in sicer naj bi DUTB svojo osnovno dejavnost, ki jo je do sedaj imel, prodajo terjatev, preusmeril v prestrukturiranje podjetij. Pri tem je treba poudariti, da z nakupom terjatev in kasnejšo konverzijo terjatev v lastniški delež lahko določeni kupec pride do pomembnega deleža v družbi in s tem tudi upravljanja. Ocenjujemo, da lahko pri takšnem načinu prodaje in takšnem načinu dela pride do oškodovanja državnega premoženja. Še enkrat, v Slovenski demokratski stranki takšnega predloga ne moremo podpreti. Ocenjujemo, da bi te zadeve lahko šle tudi na Komisijo za nadzor javnih financ.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Še enkrat lep pozdrav! Pozdravljeni, podpredsednica! Spoštovani! Predlog o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2016 in 2017 je sestavni del proračunskega paketa zakonodaje. Uvodoma bi povedala, da gre za terjatve države v skupni vrednosti približno 42,5 milijona evrov, in vedno, ko se dotaknemo konkretne številke, se stvari nekoliko bolj zapletejo. Verjetno seznama terjatev, ki je obvezni del priloge, ne pozna vsak. Imena družb so za nekatere nepomembna, kaj šele dejstvo, kaj finančne težave teh družb pomenijo za njihove zaposlene, zato finančni znesek še kako bode v oči. Pa vendar, vsak posamezni postopek prodaje mora obvezno imeti natančen program prodaje, s točno določenimi cilji, razloge, izdelane metode in cenitve o možnosti prodaje. Tako očitki, da se nekaj prodaja kar tako, brez posebno določenih kriterijev, ne držijo. Je pa res, da o tem odloča Vlada, ki Državnemu zboru poroča o zaključku posameznega programa prodaje. Verjetno bi si opozicija za posamezno družbo želela veliko več časa za razpravo. Podobno je bilo pričakovati že pri obravnavi predloga odloka na matičnem delovnem telesu, očitki nas niso nič kaj presenetili, saj so bili zelo podobni pomislekom, ko smo obravnavali Strategijo upravljanja kapitalskih naložb države. Predlog odloka vsebuje tudi kapitalske naložbe, ki so v omenjeni strategiji opredeljene kot portfeljske. V Poslanski skupini Desus smo aktivno sodelovali pri oblikovanju strategije ter vložili ogromno truda, da smo ustrezno gradivo spravili pod streho. Moramo priznati, da naloga ni preprosta, zato je tehten razmislek in analiza več kot nujen predpogoj. Zavedamo se tudi, da predlog odloka vsebuje predhodno dane zaveze, kot je, denimo, seznam 15 podjetij, namenjenih prodaji, iz leta 2013, ki jih je treba izpeljati do konca. Prav tako še enkrat izpostavljamo tisto, kar ponavljamo že dalj časa, da v Poslanski skupini Desus ne podpiramo nepremišljene privatizacije oziroma razprodaje državnega premoženja pod vsako ceno, kar tako. V Poslanski skupini Desus se nam zdi logično in edino pravilno, da država kot lastnica finančnega premoženja ima pred seboj jasno vizijo, kaj bo v prihodnje naredila s slabimi terjatvami, zlasti tistimi, ki so že dlje časa težko izterljive. V tem primeru se je treba ravnati po pravilih, kot jih določa Zakon o javnih financah. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlagani odlok podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati. Odločanje o predlogu odloka v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 37. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15., 16., 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23., 24. IN 25. TOČKO DNEVNEGA REDA. Po dogovoru na seji Kolegija predsednika Državnega zbora bomo v okviru navedenih točk dnevnega reda opravili skupne uvodne predstavitve o: Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2016; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2017; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Računsko sodišče Republike Slovenije za leto 2016; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Računsko sodišče Republike Slovenije za leto 2017; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2016; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2017; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državni zbor Republike Slovenije za leto 2016; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državni zbor Republike Slovenije za leto 2017; o Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Komisijo za preprečevanje korupcije za leto 2016; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Komisijo za preprečevanje korupcije za leto 2017; Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2016. Predloge odlokov je v obravnavo predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predlogov odlokov dajem besedo predstavniku Vlade mag. Janku Burgarju, državnemu sekretarju na Ministrstvu za javno upravo. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani poslanke in poslanci! Pred nami je predlog Odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leti 2016 in 2017. Ta del bi predstavil posebej in drugi del še v kratko v drugem delu. Predlagana odloka za leti 2016 in 2017 se sprejemata na podlagi drugega in petega odstavka 11. člena, glede nepremičnin, in pa Zakona o stvarnem premoženjem države in samoupravnih lokalnih skupnosti ter tretjega in šestega odstavka 13. člena zakona glede premičnin oziroma še 13. člena Uredbe o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti glede postopka sprejema. Zakon o stvarnem premoženjem države in samoupravnih lokalnih skupnosti v petem odstavku 11. člena in šestem odstavku 13. člena določa, da se načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem predloži v sprejem Državnemu zboru skupaj s predlogom proračuna. Predloženi načrt za leto 2016 in 2017 obsega sledeče, se pravi, načrt pridobivanja nepremičnega premoženja, načrt razpolaganja z zemljišči, načrt razpolaganja s stavbami, načrt razpolaganja z zemljiščem in stavbo in še del, ki se nanaša na premično premoženje, torej načrt pridobivanja premičnega premoženja in načrt razpolaganja s premičnim premoženjem. Upoštevaje načrt ravnanja za nepremičnim premoženjem in načrt s premičnimi premoženjem se v letu 2016 načrtuje 27 milijonov 635 tisoč 748 evrov prihodkov od prodaje stvarnega premoženja. Na drugi strani pa v enakem obdobju načrtujemo tudi nakupe premoženja v višini 104 milijone 779 tisoč 642 evrov. V delu, kjer se finančne posledice nanašajo na predvideno povečanje prihodkov državnega proračuna, gre za okvirne finančne posledice, te pa bodo odvisne od uspešnosti oziroma realizacije načrtovanih postopkov razpolaganja s stvarnim premoženjem države. Za skladnost navedenih finančnih posledic z rebalansom proračuna so odgovorni tudi posamezni proračunski uporabniki oziroma ministrstva in vladne službe. Glede leta 2017 pa upoštevaje načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem in sedanjo sliko in načrt ravnanja s premičnim premoženjem v letu 2017 načrtujemo za 7 milijonov 859 tisoč 287 evrov prihodkov od prodaje in v enakem obdobju tudi nakupe premoženja v višini 54 milijonov 271 tisoč 965 evrov. Drugi del se nanaša na predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe, kjer je Ministrstvo za javno upravo zbralo vse predloge za organe, to pomeni Računsko sodišče, Ustavno sodišče, Državni zbor, Komisijo za preprečevanje korupcije in za Varuha človeških pravic. Summa summarum pa finančne posledice za državni proračun pomenijo, upoštevaje načrte ravnanja s stvarnim premoženjem države, predložene ob pripravi državnega proračuna za 2016, se pravi za nakupe premičnega premoženja, porabo sredstev v višini 368 tisoč evro in iz naslova razpolaganja s stvarnim premoženjem prihodek v višini 70 tisoč 891 evrov. Za leto 2017 pa so ti zneski glede nakupa premičnega premoženja poraba sredstev v višini 150 tisoč evrov in razpolaganje s stvarnim premoženjem prihodki v višini 289 tisoč 263 evrov. Hvala.
Hvala lepa. Predloge odlokov je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročil odbora dajem besedo predsednici mag. Lilijani Kozlovič.
Predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, državni sekretar! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 13. seji 6. 11. 2015 obravnaval predloge odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade, Računsko sodišče Republike Slovenije, Ustavno sodišče Republike Slovenije, Državni zbor Republike Slovenije, Komisijo za preprečevanje korupcije in za leti 2016 in 2017 ter za Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2016. Predloge je v skladu z Zakonom o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti Državnemu zboru 25. 9. 2015 v obravnavo posredovala Vlada. Predstavnik predlagatelja, državni sekretar na Ministrstvu za javno upravo, je v dopolnilni obrazložitvi pojasnil, da se osnovna predloga odlokov sprejemata na podlagi drugega in petega odstavka 11. člena ter prej omenjenega zakona ter tretjega in šestega odstavka 13. člena zakona in 13. člena Uredbe o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti, ki natančneje opredeljuje postopek priprave in sprejema. V prvem odstavku 11. člena in prvem odstavku 13. člena zakona je določena vsebina načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe, v tretjem odstavku 11. in četrtem odstavku 13. člena pa je določen postopek njihovega sprejemanja. V skladu z navedeno pravno podlago so bili predlogi odlokov Državnemu zboru posredovani skupaj s predlogom državnega proračuna za leti 2016 in 2017. Zakonodajno-pravna služba k večini predlogov ni imela splošnih pripomb, opozorila pa je na nekatera navajanja v preambuli in nejasnosti v besedilu, za katere je napovedala, da jih bo v sodelovanju s predlagateljem odpravila v končni redakciji besedila odlokov pred objavo v Uradnem listu oziroma z vloženimi amandmaji. Na seji odbora razprave o predlogih odlokov ni bilo. Na podlagi drugega odstavka 133. člena Poslovnika je pripravljeno dopolnjeno besedilo, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji in so sestavni del poročila, glede vseh ostalih predlogov odlokov pa odbor predlaga Državnemu zboru, da jih sprejeme v predloženem besedilu. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo gospod Luka Mesec.
Lep pozdrav. Še enkrat hvala za besedo. V tej točki obravnavamo 11 odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države. Odloki se nanašajo na premičnine in nepremične praktično za vse organe v tej državi, od državne uprave, sodstva, Računskega sodišča, Varuha človekovih pravic, KPK in vsega ostalega, kar v tej državi imamo. Se nam pa ob pregledu gradiva pojavlja vprašanje, čemu sploh služi ta obravnava. Namreč, v gradivu so dokumenti, ki vsebujejo sezname premičnin in nepremičnin, ki jih bodo organi kupili ali pa prodali, ampak iz teh dokumentov nemogoče razbrati, za kaj točno gre. Nemogoče je ugotoviti, kakšen je razlog za nakup neke nepremičnine ali pa njeno prodajo, niti za kakšne nepremične gre. Če bi želeli ugotoviti, za kakšne nepremičnine gre, bi morali za vsako posebej po parcelni številki in zemljiški knjigi sami iskati, da bi ugotovili, kaj ta nepremičnina sploh predstavlja, ampak razloga za nakup ali prodajo tudi po taki raziskavi še vedno ne bi odkrili. Drug problem, ki ga vidimo, pa je realizacija. Če pogledamo, recimo, odlok za organe državne uprave je za leto 2016 predvidena prodaja nepremičnin v vrednosti slabih 90 milijonov evrov ter nakup nepremičnin v slabih 50 milijonov evrov. Kot že rečeno, zakaj bomo prve prodali, se pravi, zakaj bomo za 90 milijonov premoženja prodali, in zakaj bomo 50 milijonov premoženja kupili, iz tega gradiva enostavno ni moč razbrati. Lahko si le želimo, da je v odloku vključena na primer prodaja dotrajanih policijskih uprav in postaj ter nadomestitev z novimi, ustreznejšimi kapacitetami, ampak verjetno si lahko to res samo želimo. V resnici gre namreč za spisek želja, ki po pregledu preteklih načrtov vsako leto ostajajo neuresničene; neuresničene zaradi tega, ker je realizacija teh načrtov tako mizerna. Če pogledamo samo podatke za leto 2013. V letu 2013 je bil za organe državne uprave predviden nakup nepremičnin v znesku slabih 30 milijonov evrov, dejansko pa sta bila realizirana 2 milijona evrov. Se pravi, od 30 2 milijona evrov, v odstotkih 7,6-odstotna realizacija. Pri tem se seveda lahko vprašamo, kaj se bo dejansko zgodilo z dodatnimi sredstvi, ki jih je Vlada v letu 2016 namenila za policijo. Iz odloka za leto 2016 lahko, recimo, razberemo, da bo policija končno dobila novih 133 vozil, ker kot vemo, se vozijo v precej dotrajanih vozilih. Ampak spet, v letu 2013 je bila realizacija nakupa motornih vozil vsega 14,2-odstotna. Če to statistiko prevedemo v leto 2016, pomeni, da policija ne bo dobila 133 vozil, kot je po planu, ampak samo 19. In spet niti tega, zakaj je realizacija tako mizerna, iz teh dokumentov, ki jih je ministrstvo priložilo, enostavno ni moč razbrati. Tako nizka realizacija je povsem nerazumljiva, sploh ob dejstvu, da minister v tem mandatu razpolaganju s stvarnim premoženjem posveča izredno veliko pozornost. Razpolaganje s stvarnim premoženjem je celo njegovo prioritetno področje. Vsekakor torej pričakujemo, da bo vsaj na tistih najpomembnejših postavkah, ki se, na primer, dotikajo policije, realizacija tokrat kaj več kot 14,2-odstotna, kot je bila v preteklosti. Ampak, kot rečeno, v Združeni levici nismo najbolj prepričani, kakšen je dejanski namen obravnave teh dokumentov. Ministrstvu zato polagamo na srce, naj začne to področje drugače urejati. Če je smisel te obravnave, da naj bi Državni zbor kot vrhovno zakonodajno telo vršil nek nadzor nad izvršno oblastjo, potem naj bodo dokumenti pripravljeni tako, da bo ta nadzor dejansko mogoče izvajati. Načrti naj torej vsebujejo opis posameznih nepremičnin ter razloge za njihovo prodajo ali pa nakup, poročilo o realizaciji odlokov, pa tudi razloge, zakaj do realizacije, recimo, ni prišlo. Če takih podatkov nimamo, potem enostavno ne moremo o čem diskutirati, razen operirati z nekimi praznimi številkami. V tem primeru je obravnava teh odlokov dejansko povsem nesmiselna.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani kolegice in kolegi, predsedujoča, lep dober dan! Zakon o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti ter Uredba o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti predstavljata pravno podlago za izdajo vsakoletnega odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem. Upravljavci premoženja v lasti Republike Slovenije tako vsako leto pripravijo načrt premičnega in nepremičnega premoženja, ki je namenjeno odtujitvi, in sočasno tudi načrt nabav premoženja. Predloge načrtov ravnanja zberejo ministrstva za svoje potrebe in potrebe organov v njihovi sestavi, kot tudi za javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade s svojega delovnega področja, Generalni sekretariat Vlade za svoje potrebe in potrebe vladnih služb, Ministrstvo za javno upravo za upravne enote in Ministrstvo za pravosodje za pravosodne organe. Tudi v letošnjem odloku je priložen zbirnik oziroma tabela vsega premoženja, ki je namenjeno odtujitvi, oziroma načrt nakupov takega premoženja v letu 2016 in letu 2017. Predlogi današnjega odloka in načrti ravnanja s stvarnim premoženjem so pripravljeni pregledno in predstavljajo enostavno evidenco razpolaganja s stvarnim premoženjem države tako na področju nepremičnin kot tudi na področju premičnin. V predlogih odlokov gre za tisto premoženje, ki ga država za svoje delovanje ne potrebuje in ji predstavlja torej odvečno premoženje. Tako premoženje je zato pripravljena prodati ali pa ga oddati v najem gospodarstvu ali posameznikom, če je mnenja, da bodo le-ti bolje upravljali z njim, kot pa upravlja država sama. V Novi Sloveniji ob tem izpostavljamo sicer eno kar pomembno dejstvo, da gre namreč pri tem le za predvidene odtujitve oziroma nabave nepremičnega ter premičnega premoženja, ne pa za dejansko izvedene postopke. Razkorak med načrtovanimi prodajami in nabavami ter med njihovo realizacijo je namreč lahko precejšen. Da bi bilo upravljanje s stvarnim premoženjem čim bolj pregledno in učinkovito, bi torej moral predlagatelj poročati tudi o realizaciji načrta ravnanja za vse organe. Ob tem seveda opozarjamo tudi na pomanjkljivo strategijo na tem področju, zlasti glede nepremičnin, ki jih država ne potrebuje za svoje delovanje. Gre za tako rekoč prazna službena stanovanja, ki ostajajo nezasedena tudi več let, s čimer pa država kaže dobesedno nekako svoj mačehovski odnos do svojega premoženja. Ampak kolegice in kolegi, ker gre kljub omenjenim dilemam za predlog odloka, brez katerega upravljavci premoženja ne morejo razpolagati s premoženjem v smislu odtujitve ali pa pridobivanja, bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije - krščanski demokrati predlog odloka podprli. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Dušan Radič.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Za načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem in načrtom ravnanja s premičnim premoženjem je za leto 2016 načrtovanih okvirnih 97 milijonov evrov prihodkov od prodaje in za več kot 104 milijone evrov načrtovanih nakupov premoženja. V letu 2017 je načrtovanih okvirno skoraj 8 milijonov evrov prihodkov od prodaje stvarnega premoženja in okvirno v višini 54 milijonov evrov nakupov premoženja. V predlogih odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe, ki sem jih naštel na začetku, je načrtovano, da bo Ustavno sodišče prodalo eno nepremično v okvirni vrednosti 70 tisoč evrov v letu 2016 in 3 nepremičnine v letu 2017 v okvirni vrednosti 289 tisoč evrov. Drugi organi niso predlagali prodaje oziroma nakupa nepremičnin. Skupno drugi državni organi načrtujejo za nakupe premičnin v višini 368 tisoč evrov in iz naslova prodaje stvarnega premoženja prihodek v višini 70 tisoč evrov. Za leto 2017 pa drugi državni organi načrtujejo nakupe premičnega premoženja v skupni vrednosti 150 tisoč evrov in v okviru prodaje premičnin prihodek v skupni vrednosti 289 tisoč evrov. Treba je poudariti, da Ministrstvo za javno upravo pri predlogih posameznih organov ne presoja smotrnosti prodaje oziroma nakupe premoženja, temveč zgolj pripravi navodila za pripravo načrtov in izbere posredovane predloge. Nadalje lahko pozdravimo prizadevanja Ministrstva za javno upravo, saj so v zadnjem letu izredno izboljšali evidenco stvarnega premoženja države, iz katere je sedaj bolj razvidno, kaj je bilo prodano in kaj ne. Je pa treba povedati, da je vsakoletna realizacija načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem izredno majhna, samo 5- do 6- odstotna, zato se glede na omenjeno zelo slabo realizacijo odlokov ravnanja s stvarnim premoženjem države že nekaj časa postavlja vprašanje, ali sta priprava in sprejem teh odlokov sploh smiselna. Prav zato na Ministrstvu za javno upravo tudi aktivno razmišljajo o spremembi zakona o ravnanju s stvarnim premoženjem države. Poslanska skupina Stranke modernega centra bo predloge odlokov podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Nada Brinovšek.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Lepo pozdravljeni kolegice in kolegi! Zakon o stvarnem premoženju države določa, da Državni zbor na predlog Vlade Republike Slovenije sprejme načrt ravnanja s premičnim in nepremičnim premoženjem države. Načrt ravnanja s premičnim in nepremičnim premoženjem države je sestavljen iz načrta pridobivanja nepremičnega in premičnega premoženja in tudi načrta razpolaganja nepremičnega in premičnega premoženja. Iz načrta ravnanja z nepremičnim premoženjem za vse uporabnike državnega premoženja, se pravi Državni zbor, Ustavno sodišče, Računsko sodišče, Varuh človekovih pravic, Komisija za preprečevanje korupcije in za ostale državne organe, je razvidno, da je načrtovano pridobivanje oziroma nakup zemljišč, stavb in zemljišč s stavbami v vrednosti 47, 7 milijona evrov za leto 2016 in pa 17,4 milijona evrov za leto 2017. V načrtu ravnanja z nepremičnim premoženjem je planirano tudi razpolaganje oziroma prodaja, in sicer zemljišč, stavb in zemljišč s stavbami v rednosti 87,6 milijona evrov za leto 2016 in 16,7 milijona evrov za 2017. Prav tako je tudi iz načrtov ravnanja za vse organe razvidno tudi načrtovano pridobivanje oziroma nakup premičnega premoženja, in sicer za motorna vozila v vrednosti 12,6 milijona evrov za leto 2016 in pa 9,9 milijona za leto 2017, informacijsko opremo v vrednosti 15,4 milijona za leto 2016 in 11,3 milijona za leto 2017 ter še za drugo premoženje pa se je v letu 2016 planiralo 29,4 milijona evrov in za leto 2017 25,1 milijona evrov. Še prodaja premičnega premoženja za vse organe. Načrtuje se prodaja motornih vozil v vrednosti 3 milijone evrov v letu 2016 in 2,4 milijona evrov v letu 2107. In drugega premičnega premoženja v vrednosti 6,9 milijona evrov za leto 2016 in pa 111 tisoč evrov za leto 2017. Poudarim želim, da v Slovenski demokratski stranki podpiramo predloge, ki gredo v smeri pridobivanja in razpolaganja premoženja v smislu dobrega gospodarja. V tej luči bi morali ravnati tudi vsi upravljavci premoženja. Ustavila bi se pri načrtu ravnanja s premičnim premoženjem, natančneje pri nakupu avtomobilov. Tukaj bi rada opozorila, da nekatera ministrstva načrtujejo nakup vozil kot po tekočem traku. Naj omenim, da še kako izstopa Ministrstvo za finance, ki je v letih 2015 načrtovalo nabavo 35 osebnih vozil, 10 specialnih vozil; v letu 2016 načrtuje nakup 42 vozilo, 6 specialnih vozil, in v letu 2017 pa 41 osebnih vozil in 6 specialnih vozil. Torej bo Ministrstvo za finance v treh letih kupilo 118 osebnih vozil in 23 specialnih vozil. Po drugi strani pa smo seznanjeni z zelo slabim stanjem oziroma avtoparkom policije. Ne glede na to, da je smiselno načrtovati prodajo in nakup nepremičnega premoženja hkrati s proračunom, pa ravno nerealizacija oziroma nizek odstotek realiziranih pravnih poslov po drugi strani kaže na pomanjkljivo ureditev te veljavne zakonodaje. Iz zadnjega poročila o realizaciji načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem državnih organov lahko vidimo, da je bila realizacija po kriteriju načrtovanih vrednosti dosežena v zelo nizkem odstotku. Pri nakupi nepremičnega premoženja je bila realizacija 7,6 %; pri prodaji nepremičnega premoženja v višini 5,8 %; nakup premičnega premoženja je bil realiziran v višini 34,1 %; prodaja premičnega premoženja komaj v višini 2,3 %. Nerealizacija načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem države po drugi strani pomeni tudi enako nizko realizacijo veljavnega proračuna, seveda v tistem delu, ki se nanaša na stvarno premoženje. Pri vsem tem se nam še kako zastavlja vprašanje o vzrokih za tako nizko realizacijo. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da gre v vseh primerih tako za objektivno kot subjektivno odgovornost, do katere pa še nismo prišli, da bi zanjo zahtevali odgovornost. Prav to pa pod vprašaj postavlja smiselnost obveznosti pripravljanja omenjenih načrtov ravnanja tako na strani pridobivanja kot tudi na strani razpolaganja s stvarnim premoženjem države. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovana podpredsednica, kolegice in kolegi! Pred seboj imamo kar nekaj predlogov odlokov načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem države za leti 2016 in 2017, ki jih bomo v Poslanski skupini Desus podprli. Načrte ravnanja predloži Vlada v sprejetje Državnemu zboru Republike Slovenije skupaj s predlogi proračunov. Načeloma s seznamom pridobivanja premičnega premoženja nimamo težav, saj se velika večina predvidenih nakupov s strani države zdi smiselna, vendar je ob tem treba pripomniti, da gre za zgolj za napoved nakupov, nimamo pa pregleda nad dejansko izvedenimi nakupi. Nekateri zneski sicer precej izstopajo, verjamemo pa, da bo nakup teh stvari upravičen in da se pri trošenju davkoplačevalskega denarja zasledujejo načelu previdnosti. Videti je, da se bodo glede motornih vozil in informacijske opreme precej opomogli na notranjem ministrstvu in v Poslanski skupini Desus se nam zdi to prav, še posebej v luči nečloveških obremenitev, ki so jih tamkajšnji zaposleni deležni v zadnjem času. Na področju pridobivanja drugega premičnega premoženja prednjačita Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport ter Obrambno ministrstvo. Pri prvem bodo novih nakupov veseli predvsem na Kemijskem inštitutu ter na Kmetijskem inštitutu Slovenije, na obrambnem ministrstvu pa za prihodnje leto načrtujejo pol manj protioklepnih raket kot v letu 2015, še vedno pa prodajajo 15 tankov T55S, za katere se nadejajo iztržiti skoraj 2 milijona evrov. V Poslanski skupini Desus pa seveda znova pogrešamo kaj več odhodkov na področju sociale. Sicer bo nekaj nakupov pomivalnih in pralnih strojev za kakšen dom upokojencev, tu in tam se najdejo sredstva za kakšno kombinirano vozilo, a vseeno na postavki načrt pridobivanja drugega premičnega premoženja je za področje sociale predvidenih vsega skupaj 314 tisoč evrov sredstev, kar je dejansko manj, kot bo Center biotehnike in turizma Grm Novo mesto plačal za nadgraditev toplotne postaje za ogrevanje steklenjakov. V Poslanski skupini Desus sicer pozdravljamo dejstvo, da se sredstva namenjajo za znanost, kar bo državi nedvomno koristilo v prihodnosti, a hkrati opozarjamo, da v 2. členu Ustave piše, da je Republika Slovenija socialna država, zato upamo, da bo za to področje v prihodnjih letih namenjenih nekaj več sredstev. Vse naštete predloge odlokov pa bomo v Poslanski skupini Desus podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališ poslanskih skupin in s skupno uvodno predstavitvijo k tem predlogom odlokov. Amandmaji k dopolnjenima predlogoma odlokov pod točkama 15. in 16. niso bili vloženi. K predlogom odlokov pod točkami 17. do 25. pa matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, zato amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati. Glasovanje o predlogih odlokov v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 37. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 15., 16., 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23., 24. in 25. točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2016 IN 2017 PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Spoštovani! Osnovni cilj zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2016 in 2017 je uzakoniti rešitve, ki bodo omogočile tekoče in nemoteno izvrševanje sprejetega proračuna. Zakon sledi vsebinskim okvirom Zakona o javnih financah, poleg tega povzema določbe prejšnjih zakonov, ki urejajo izvrševanje proračuna. Pri presoji, katere vsebine, poleg tistih, ki so neposredno in neločljivo povezane z izvrševanjem proračuna, sodijo v predlagani zakon, je bilo treba upoštevati tudi to, da bi z neureditvijo določenih vsebin v tem zakonu lahko nastala pravna praznina ali finančne posledice, ki bi onemogočile nemoteno izvrševanje državnega proračuna. V povezavi z zakonom o izvrševanju proračuna, ki se sprejema vsako leto, pojasnjujem, da tudi predlagani zakon temelji na vsebinah, določenih v letnem zakonu za leti 2014 in 2015. Osredotočil se bom predvsem na spremembe, ki jih je bilo treba določiti za izvrševanje proračuna za leti 2016 in 2017. Nova je določa, po katerih morajo neposredni uporabniki državnega proračuna najkasneje do 31. januarja 2016 na svojih plačnih kontih in na kotnih, na katerih zagotavljajo sredstva za stroške dela zaposlenih, pri posrednih uporabnikih, ki sodijo v njihovo pristojnost, s prerazporeditvami zagotoviti dovolj velik obseg pravic porabe za pokritje vseh navedenih obveznosti do konca leta. Pri tem je treba upoštevati, da je prerazporejanje sredstev iz plačnih kontov v skladu s predlaganim zakonom omogočeno samo Vladi. V primeru kršitve predlagane določbe je za odgovorno osebo neposrednega uporabnika državnega proračuna v 74. členu zagrožena tudi globa. Na način, kot je to določeno v Zakonu o javnih financah, se v predlaganem zakonu ureja reševanje migrantske problematike. Ta vsebina se ureja s spremembo 9. člena tega zakona. V skladu s to spremembo se lahko za reševanje migrantske problematike med letom odpre nova proračunska postavka. Temu sledi tudi sprememba 11. člena, o katerem se država za reševanje migrantske krize lahko dodatno zadolži, če bi bilo to treba, in nova določba, ki ureja način zagotavljanja sredstev za te namene. V skladu s to določbo o porabi sredstev odloča Vlada, pri tem pa je pomembno, da pravic porabe za reševanje migrantske problematike ni dopustno prerazporejati za druge namene. V 41. členu se določa nov proračunski sklad oziroma podračun, ustanovljen na podlagi 79. člena ZSDH-1. V letu 2016 se bo na podlagi predlagane ureditve pri prvem prejemu kupnine od prodaje kapitalskih naložb na novo ustanovljeni proračunski sklad nakazalo tudi 10 odstotkov kupnin od prodaj kapitalskih naložb v lasti države, ki so bile prejete od uveljavitve Zakona o SDH-1 do 1. januarja 2016. Nadalje se s predlaganim zakonom izrecno ne zahteva več zmanjševanje števila zaposlenih v javnem sektorju. S 65. členom predlaganega zakona se določa, da se pokojnine in drugi prejemki, priznani na podlagi pravic iz Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju do 30. decembra 2016 ne bodo usklajevali. Ne glede na to, da v letu 2016 ni predvidena redna uskladitev pokojnin in drugih prejemkov, pa se bo v skladu s predlaganim členom v januarju 2016 izvedla izredna uskladitev pokojnin. V 6. poglavju predlaganega zakona se ureja višina povprečnine in zagotavljanje sredstev občinam za sofinanciranje investicij. Pri določanju prihodkov in odhodkov države in v tem okviru tudi višine povprečnine in obsega sredstev za sofinanciranje občinam je treba upošteva, da mora Slovenija, dokler ne doseže strukturne uravnoteženosti javnih financ, voditi javne finance na način, da bodo skladne z zahtevami pakta, zahtevami 148. člena Ustave Republike Slovenije, Zakona o fiskalnem pravilu in Pakta za stabilnost in rast. V zvezi z obsegom povprečnine je treba izpostaviti, da Vlada kljub vsem naporom dogovora z Združenjem občin ni uspela uskladila. V dopolnjen predlog zakona je tako vključen predlog povprečnine v višini 522 evrov, ki pomeni ohranitev sredstev za zakonske naloge občine na letošnji ravni. Po našem mnenju je ta raven dovolj visoka za pokritje vseh nujnih potreb. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Tilnu Božiču.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, državna sekretarka in ekipa, kolegi in kolegice – v zadnjem trenutku vidim tudi predstavnike občin na balkonu – lepo pozdravljeni! Odbor za finance in monetarno politiko je na 37. nujni seji 13. novembra kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada Republike Slovenije. Na odbor je predhodno prišlo še mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije za nadzor javnih financ, mnenje pristojne komisije Državnega sveta in tudi pripombe oziroma predlogi za amandmaje različnih zainteresiranih subjektov, mestnih občin Koper in Kranj, Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenje, župana Občine Ormož in tudi po dve pismi s strani Skupnosti občin Slovenije in Združenja mestnih občin Slovenije. Amandmaje smo k predlogu zakona vložili nepovezani poslanec Jani Möderndorfer, Poslanska skupina SDS, Skupina nepovezanih poslancev, NSi in Združena levica ter koalicijske poslanske skupine SMC, Desus in SD. Na seji so poleg članov sodelovali še predstavniki Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravno službe, Državnega sveta, Skupnosti občin Slovenije, Združenja občin Slovenije ter Združenja mestnih občin Slovenije. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka Ministrstva za finance pojasnila razlike med trenutno ureditvijo in predlogom zakona. Poleg vsebin, določenih v Zakonu o javnih financah, ZIPRS ureja tudi druge vsebine, katerih izpad bi povzročil pravno praznino ali finančne posledice, ki bi lahko omogočile nemoteno izvrševanje proračuna. Posebej je bilo izpostavljeno izboljšanje režima predplačil, ki jih neposredni uporabnik zagotavlja drugim uporabnikom oziroma nevladnim organizacijam, določba glede oblikovanja novega proračunskega sklada, prenehanje veljavi nujnosti zmanjševanja števila zaposlenih v javnem sektorju, da se v letu 2016 pokojnine ne bodo redno usklajevale, je pa predvidena izredna uskladitev pokojnin, problematika financiranja občini in dvig predlagane povprečnine s 519 na 522 evrov ter možnost dodatne prilagoditve, če bo prišlo s predstavniki občin do dogovora, saj pogajanja v času trajanja seje še niso bila sklenjena. S povprečnino se poleg 54 % dohodnine občinam zagotovi še finančna izravnava, kar so dopolnilna sredstva, če bi obseg pobrane dohodnine ne zadoščal za pokritje primerne porabe, ker se sredstva iz dohodnine zvišuje, se temu primeru znižuje povprečnina. Nazadnje je predstavila še novosti v zvezi z zagotavljanjem investicijskih transferjev občine. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da je večina pripomb, ki jih je služba podala v pisnem mnenju, ustrezno upoštevanih z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, preostale pa so bile odpravljene z dodatnimi pojasnili. Predstavnik Državnega sveta je v okviru predstavitve poročila pristojne komisije opozoril, da zakona ne podpirajo. Svoje poglede so imeli na seji priložnost predstaviti tudi predstavniki Skupnosti občin Slovenije, Združenje občin Slovenije in Združenja mestnih občin Slovenije. V svojih razpravah so opozarjali na dinamiko stroškov, učinke ukrepov države na te in lastno oceno primerne povprečnine, ki bi znašala 536 evrov. Dodatno je bil poudarjen učinek nedavnega dogovora s sindikati, ki se bo odražal v porast stroškov plač. Prav tako so opozorili na izpad kohezijskih sredstev. Nadalje je bilo pojasnjeno, da občina svoje finančne težave rešuje z likvidnostnimi posojili, jemanjem sredstev iz namenskih virov in virov oziroma sredstev za investicije, kar ima negativen vpliv na razvojni potencial, ki ga lahko prinesejo občine. V razpravi so člani odbora največ pozornosti namenili predstavitvi in obrazložitvi predlaganih amandmajev, od dviga povprečnine na višjo raven do dviga obdavčitve na kapital in delo. Nadalje je bila izpostavljena potreba po celoviti sistemski reformi lokalne samoupravo in izražena zaskrbljenost nad razvojem podeželja. Nekateri člani so tudi menili, da morajo občine pogledati tudi v lastno organizacijo in če ne uspejo zagotavljati naloženih nalog, najbrž ne delujejo dovolj racionalno. Problematizirano je bilo tudi število občin ter možnost nadaljnjega povezovanja občinskih uprav. Odbor je obravnaval in sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandma odbora na amandma koalicijskih poslanskih skupin k 53. členu. Preostalih amandmajev odbor ni sprejel oziroma so nekateri amandmaji postali brezpredmetni. Odbor je nato glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovani, obveščam vas, da me je minister Dušan Mramor prosil, da opravičim njegovo začasno odsotnost, trenutno poteka seja Vlade in se bo takoj, ko bo mogoče, vrnil. Lepo pozdravljam predstavnike občin, županje in župane, ki so se nam pridružili in sedijo na balkonu! Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade, spoštovane gospe županje in gospodje župani! Kot običajno zakon o izvrševanju proračunov, tokrat za leti 2016 in 2017, posega v več različnih sistemskih zakonov, kar je, žal, praksa pri sprejemanju zakonov že nekaj let zapovrstjo. Kot je opozorila že Zakonodajno-pravna služba, tak način sprejemanja zakonov zmanjšuje preglednost zakonodaje ter vnaša v pravni red nejasnosti. Takim opozorilom se moramo pridružiti. ZIPRS1617 namreč posega na področja, ki zadevajo širši krog občanov, kot je, na primer, področje veteranov, pokojninsko in invalidsko zavarovanje, področje financiranja občin ali področje vrtcev. Urejanje posameznega področja v več zakonih praktično onemogoča seznanitev z njihovo trenutno veljavno vsebino, ki pa pomembno vpliva na status in pravice občanov. Zakon v veliki meri podaljšuje veljavnost ukrepov po Zakonu o uravnoteženju javnih financ, ki je bil sprejet kot začasni ukrep za zmanjšanje proračunskih izdatkov oziroma povečanje proračunskih prihodkov in je bila njegova veljavnost časovno omejena na čas gospodarske recesije; bolj točno, dokler gospodarska rast v predpreteklem letu ne doseže 2,5 odstotka. Ob sprejemanju ZUJF je bila tedanja vladajoča koalicija, katere sestavni del je bila tudi Nova Slovenija, deležna plazu obtožb o nesprejemljivosti ukrepov, zdaj pa sedanja koalicija veljavnost teh ukrepov podaljšuje celo v čas izkazane občutne gospodarske rasti – naj razume, kdor more. Ne moremo mimo določila o enkratni izredni uskladitvi pokojnin v januarju 2016 za 0,7 odstotka, to se posameznim upokojencem v njihovi denarnicah ne bo poznalo praktično čisto nič. V primerjavi z javnimi uslužbenci, ki so v pogajanjih z Vlado izpogajali kar občutna zvišanja plač in regresa za leto 2016, so tudi tokrat upokojenci v primerjavi z javnimi uslužbenci iztržili mnogo manj. Upam, da upokojenci sedaj to poslušajo in slišijo. Pokojnine so se upokojencem v zadnjih nekaj letih občutno znižale in sedaj že skoraj polovica upokojencev prejema pokojnine pod pragom tveganja revščine, ki je v Sloveniji določen na znesek okrog 600 evrov. Enkratna uskladitev pokojnin pomeni v povprečju za vsakega upokojenca 65 evrov na leto oziroma dobrih 5 evrov na mesec, praktično nič, v zadnjih nekaj letih pa so pokojnine realno padle za dobrih 20 odstotkov. Predlog zakona močno posega na področje financiranja občin in prav o tem je tekla debata in bo gotovo danes tudi tekla na tem plenarnem zasedanju. Se pravi, na področje financiranja občin, tako na sredstva za investicije kot tudi na področje povprečnin. To so sredstva, ki jih lokalne skupnosti prejmejo iz državnega proračuna za zagotavljanje izvajanja njihovih zakonskih nalog, ki jih je vedno več. Reprezentativni združenji občin, Skupnost občin Slovenije in Združenje občin Slovenije, sta predlagali, da se v letih 2016 in 2017 določi povprečnina v znesku 536 evrov. Taka višina povprečnine je bila določena v letih 2013 in 2014. Občine se bodo v letu 2016 srečevale s povečanimi izdatki, povezanimi s sprostitvijo napredovanj javnih uslužbencev in drugih povečanj stroškov. Predlagana višina povprečnine za leti 2016 in 2017 v višini 522 evrov, kot jo predlaga koalicija, je absolutno prenizka po mnenju Nove Slovenije. Po metodologiji, določeni v Zakonu o financiranju občin in Uredbi o metodologiji za izračun povprečnine za financiranje občinskih nalog, bi morala povprečnina po izračunu Skupnosti občin Slovenije znašati 652 evrov, po izračunu ZOS pa 671 evrov. Kolegice in kolegi, govorimo o 260 milijonih evrov, govorimo o četrt milijarde evrov za občine, ki pa je seveda ne bodo dobile. Zavedajoč se javnofinančne situacije na eni strani in višino izdatkov občin za pokrivanje zakonsko določenih nalog na drugi strani je po prepričanju Nove Slovenije potrebno višino povprečnine ohraniti vsaj na nivoju povprečnine iz let 2013 in 2014, zato smo vložili amandma, s katerim predlagamo določitev povprečnine na 536 evrov za obe naslednji proračunski leti. Glede na vse navedene razloge poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanski demokrati Predloga zakona o izvrševanju proračunov za leti 2016 in 2017 ne bomo podprli. [[Aplavz]]
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Urška Ban.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Še enkrat vsi prisotni prav lepo pozdravljeni! Glede na pravno naravo državnega proračuna je uveljavitev zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije nujni in neposredni pogoj za uveljavitev proračuna in s tem njegovo izvrševanje. Slovenija je kot članica Evropske unije in Evropske monetarne unije zavezana k spoštovanju skupnih pravil tako pri javnofinančnih gibanjih kot v širšem makroekonomskem področju. Evropska komisija je pravkar zaključila ocenjevanje 16 osnutkov proračunskih načrtov za leto 2016, ki so jih države članice evroobmočja predložile do 15. oktobra. V predpisanih rokih in predpisani obliki je osnutek proračunskega načrta za leto 2016 Komisiji posredovala tudi Slovenija. Komisija je včeraj v skladu z uredbo na podlagi poslanega dokumenta sprejela in objavila tudi mnenje. Slovenija je v skupini petih še drugih držav, za katere velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast oziroma postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Komisija za Slovenijo ugotavlja, da je ustrezno pripravila proračunski načrt za leto 2016, ki je pretežno skladen z zahtevami pakta rasti in stabilnosti, vendar nima veliko prostosti za odstopanja od začrtane poti. Slovenija bi lahko na podlagi te ocene Komisije z letom 2016 prešla v preventivni del pakta, če bo za leto 2015 pravočasno in vzdržno odpravila čezmerni primanjkljaj. Zato si mora Slovenija s politiko in ukrepi prizadevati za nadaljnje zniževanje primanjkljaja, dokler ne bo doseženo trajno strukturno uravnoteženje javnih financ, skladno s preventivnim delom Pakta za stabilnost in rast ter mednarodno Pogodbo o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni uniji. Z ukrepi v predlaganem zakonu se sledi temu cilju. Tudi vladni predlog financiranja občin, predlagan v tem zakonu pomeni sledenje ključnemu cilju državnega proračuna kot instrumenta Vlade pri izvajanju makroekonomske politike. Ne glede na to, da so predsedstvo občinskih združenj zavrnila sklenitev dogovora za leto 2016 in niso sprejela vladne ponudbe, oblikovane v prizadevanju, da bi šli občinam v največji mogoči meri nasproti, to je pri določitvi povprečnine v višini 525 evrov, je Vlada Republike Slovenije v Predlogu zakona o izvrševanju proračunov za leti 2016 in 2017 ohranila predlagane izboljšave pri delovanju občin. To pomeni, da se s tem zakonom ureja pravna podlaga za izdajo novih odlokov o odmeri NUSZ, omogoča se ugodna zadolžitev v državnem proračunu, ohranja se povečana kvota dopustnega zadolževanja občin in razširja se možnost porabe investicijskih sredstev pri evropsko financiranih projektih. V Poslanski skupini SMC obžalujemo, da so predstavniki občin zavrnili vladni predlog glede višini povprečnine za leto 2016 v višini 525 evrov, saj jim je omenjeni predlog omogočal enak položaj, kot ga imajo letos, ter financiranje primerne porabe oziroma izvajanje vseh nalog, ki so jih na podlagi zakonov in predpisov dolžne zagotavljati občanom. Poleg določitve transferov občinam in drugih, že omenjenih rešitev v povezavi z delovanjem občin predlagani zakon določa vse vsebine in elemente, ki jih določa Zakon o javnih financah in drugi področni zakoni ter uvaja tudi nekaj novih določb, ki se nanašajo na predplačila financiranja ustanov, posebnosti z upravljanjem in prodajo finančnega premoženja, pripravo finančnih načrtov za neposredne uporabnike proračuna, politiko zaposlovanja, ukrepe za zniževanje izdatkov na področju pokojninskega in socialnega varstva, znižanje subvencije občine za plačilo javnega vrtca in zagotavljanje plačila zdravstvenih storitev za veterane. Kot sem že v uvodu povedala, gre za zakon, ki vsako leto spremlja proračun in je v osnovi namenjen izvrševanju vsakoletnih proračunov, tokrat za leti 2016 in 2017. V predlogu zakona so poleg rešitve, ki jih določa ZJF in so potrebne za tehnično izvedbo proračuna, predlagane tudi že omenjene vsebine, za katere ocenjujemo, da jih je nujno treba urediti, ker bi sicer lahko nastale tako pravne kot finančne posledice, ki bi onemogočale nemoteno izvrševanje proračunov za naslednji dve leti. Zato bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Spoštovani obiskovalci na balkonu, vljudno vas prosim, da upoštevate hišni red, ki ga imamo v Državnem zboru. V nasprotnem primeru bomo morali poseči po najbolj restriktivnem ukrepu in vas odstraniti z balkona. Tega si ne želim, zato vas vljudno prosim, da spremljate sejo, ne motite razpravljavcev in posredovalcev stališč. Tako vljudno prosim za te stvari. Hvala lepa. Sledi stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod mag. Andrej Šircelj. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, predstavnice Vlade, kolegi in kolegice, gospe in gospodje! Zakon o izvrševanju proračuna je res zakon, ki vedno sledi proračunu in navadno je v tem zakonu urejeno tisto, kar ni v drugih sistemskih zakonih, in seveda tisto, kar omogoča izvrševanja tega proračuna. Vendar vse postavke v proračunu morajo biti usklajene med seboj. Danes niso. Ne vemo, koliko se bo iz državnega proračuna plačalo povprečnin za občine. Zaradi tega je sploh vprašanje o legitimnosti in legalnosti proračuna za leto 2016 in 2017. Finančna konstrukcija proračuna 2016 in 2017 ni zaključena, ni usklajena. Zaradi tega moramo danes vedeti, kaj sprejemamo, če sprejemamo. Naloga vlade je, da uskladi proračunske dokumente z vsemi deležniki, ni naloga drugih, da uskladijo z vlado, ampak vlade, da uskladi z drugimi; vlade, da uskladi z občinami in ne obratno. In tukaj je situacija popolnoma jasna. In naloga vlade po Zakonu o javnih financah je, da poleg tega proračuna predloži v Državni zbor tudi ostale bilance: bilance občin, bilance pokojninskega zavarovanja in bilance za zdravstveno zavarovanje. Tega ni naredila ta vlada, zaradi tega je odgovornost za neusklajenost na strani vlade Mira Cerarja. Tukaj je seveda vprašanje, katera številka bi morala biti navedena za povprečnino. Ali je to tista na podlagi formul – ena je 652, druga je 671. Tukaj je vprašanje, ali se vlada Mira Cerarja drži lastne zakonodaje. Če ji zakonodaja ni všeč, če ji ni všeč formula, naj spremeni formulo, ampak naj se drži formule, naj se drži legalnosti in legitimnosti. Seveda je zdaj tukaj vprašanje, ko se omenja, kako bomo pa to naredili, ker nam Bruselj, ker nam Evropska komisija pravi, da se je treba držati fiskalnega pravila in tako naprej. Vendar, na račun koga? Danes nismo več v krizi: ali na račun ljudi, na račun občanov ali morda na račun koga drugega. Vsekakor ne na račun varnosti. Vsekakor pa mislimo, da je ogromno možnosti, da se na račun drugih struktur v državnem proračunu lahko zagotovi dodatno varčevanje in ne na račun občin, ne na račun občanov, ampak predvsem s spodbujanjem gospodarstva, z večjo gospodarsko rastjo, z manjšo nezaposlenostjo in z večjim ustvarjanjem delovnih mest. Zakon o izvrševanju proračuna tega ne vključuje in ne vsebuje, kakor tudi ne proračuna za 2016 in 2017, zaradi tega v Slovenski demokratski stranki nikakor ne mislimo podpreti tega zakona. Po drugi strani pa ne moremo občinam stalno nalagati in dajati nove naloge, sprejemati sindikalne pobude na eni strani, ki vplivajo na proračune občin, ki vplivajo tako, da s sedanjo povprečnino ne morejo kriti niti tekočih nalog, in zaradi tega to prevračajo vse te stroške na ljudi, na plačnike vrtcev, na plačnike šol in tako naprej, ki bodo zaradi tega dražje. Na koncu koncev ljudje bodo plačali večjo ceno in to je, gospe in gospodje, nesprejemljivo. Lokalna samouprava je ustavna kategorija in država mora zagotavljati delovanje lokalne samouprave. Ljudje, občani v lokalnih skupnostih, v občinah uresničujejo svoje interese in njihovo življenje je odvisno od kvalitete njihovih storitev. Od storitve lokalne samouprave je odvisno, kako bo država, kako bo centrala financirala te občine; v skladu z zakonom po formuli. Zavedamo se, da je v času krize prišlo do tega, da je bilo treba zategniti pas, vendar danes vlada Mira Cerarja govori, da smo v razcvetu, da imamo gospodarsko rast, da imamo več delovnih mest. Tudi na drugih področjih ne varčuje in ne razumem, zakaj mora varčevati na račun občin, na račun občanov. Vendar, spoštovana koalicija, imate možnost. Slovenska demokratska stranka je vložila amandma, ki določa povprečnino 536 evrov. Fer amandma! Sprejmite ga in rešite sistemski problem, ki ga imate, problem glede zakonitosti in problem glede legalnosti tega proračuna in Zakona o izvrševanju proračuna. Mi takšnega zakona ne bomo podprli, predlagamo pa amandma, da ga sprejmete in da rešite problem. Hvala lepa. [[aplavz]]
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Franc Jurša. Vljudno naprošam vse obiskovalce na odru, da ne ploskate, da ne motite seje. Hvala.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Lep pozdrav državni sekretarki, sodelavci, kolegicam in kolegom ter množici županov in županj, ki sedijo zgoraj in spremljajo to točko dnevnega reda! Izgleda, da smo nekateri obsojeni danes tukaj, da se nam žvižga, drugi pa dobivajo aplavze. Upam in prepričan sem, da vi to zelo dobro razumete, kajti tudi vi sprejemate svoje proračune in takrat, ko ga sprejmete, ste verjetno tudi zadovoljni. Spoštovani, pred seboj imamo predlog zakona, čigar cilj je zagotoviti rešitve, ki bodo omogočile izvrševanje proračunov za leto 2016 in 2017. Naj že takoj na začetku povem, da ga bomo v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev soglasno podprli, saj predstavlja podlago za nadaljnjo konsolidacijo in stabilizacijo javnih financ ter ustvarjanje pogojev za gospodarsko rast. Zavedamo se, da je javnofinančna situacija še vedno daleč od rožnate. Naj spomnimo, da smo se v letošnjem letu tudi s sprejmem fiskalnega pravila zavezali k omejevanju javnofinančnih odhodkov. Kot kaže, ima ta poteza pričakovane pozitivne učinke na boniteto države in obrestno mero, po kateri se država zadolžuje. To pa je izjemno pomembno, saj lahko že majhno znižanje obrestne mere, pomeni del denarja, ki ga namenjamo za zdravstvo, šolstvo in v končni fazi tudi za pokojnine. Na začetku moram poudariti, da nam je v Poslanski skupini Desus žal, da predstavniki Vlade in občin niso dosegli dogovora glede višine povprečnine. Zavedemo se pomembne vloge, ki jo igrajo lokalne samouprave, a vendar so naša sredstva omejena. Sicer je vladna stran malo popustila, a očitno je bila ponujena višina vendar daleč od pričakovanj občin. Tako žal ostajamo na različnih bregovih. Trenutno reševanje begunske problematike zahteva veliko resursov in posledično terjat tudi poseg v proračun, zato smo podprli rešitev, da bo Vlada za namen reševanja te problematike med letom lahko odprla nove postavke, če bi to bilo nujno. Sredstva za ta namen se bodo zagotovila s prerazporeditvijo pravice porabe. Ker po obsegu teh sredstev ni moč natančno načrtovati, smo dopustili tudi možnost, da se za ta namen država dodatno zadolži. Moram pa poudariti, da smo v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev zadovoljni, da bo v prihajajočem januarju končno prišlo do izredne uskladitve pokojnin. Tak ukrep smo izbrali že ob podpisu koalicijske pogodbe, v kateri je zapisano, da se morajo pokojnine uskladiti v primeru več kot 2,5-odstotne gospodarske rasti v preteklem letu. Trda pogajanja glede tega pa so potekala kar dobršen del leta. Poleg tega pa bo sprejem zakona omogočil, da se za naslednji dve leti ohrani letni dodatek. To ni regres za letni dopust, ampak to je v večini primerov regres za nakup goriva za zimo, za tiste ljudi, ki živijo na obrobju, in sicer na ravni leta 2015. Ob tem bi želel v Poslanski skupini Desus izpostaviti še eno dejstvo. Projekcija demografske slike prihodnosti kaže zaskrbljujočo podobo. Skrajni čas je, da se ustanovi rezervni demografski sklad, ki bo razbremenil proračun za določeno zagotavljanje sredstev za pokojninsko blagajno. Zato bo s sprejetjem tega zakona ustanovljen tudi podračun za del kupnine odprodaje kapitalskih naložb v lasti Republike Slovenije, ki bo šla v rezervni demografski sklad ob njegovi ustanovitvi. Na tem mestu je treba poudariti, da v Poslanski skupini Desus vztrajamo pri njegovi čimprejšnji ustanovitvi, saj se rok po Zakonu o Slovenskem državnem holdingu izteče konec tega leta, koalicijsko usklajevanje pa je seveda že rok preseglo – to koalicijsko usklajevanje pa je že rok preseglo. Zavedamo se, da pri usklajevanju pokojnin in pri izplačevanju letnega dodatka ne bo šlo za velike zneske, žal nas glede tega še vedno omejuje račun, ki ga plačujemo zaradi nastanka bančne luknje, a vendar v Poslanski skupini Desus upamo, da bodo najbolj ranljive skupine prebivalcev, tisti, ki jim je na pasu zaradi večletnega zategovanja zdavnaj zmanjkalo lukenj, v prihodnje vendarle lahko malo bolje zadihali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo in lep pozdrav še enkrat v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017 je zagotovo ključen dokument oziroma akt za to, da lahko življenje v državi in tudi v lokalnih skupnosti teče v danih okvirih, kot jih ponuja tako državni proračun in posledično, glede na vezanost lokalnih proračunov na povprečnine, tudi občinski proračuni. Pri teh določbah, ki so zapisane v zakonu o izvrševanju proračuna, je zagotovo mogoče pozdraviti rešitve, ki omogočajo predplačila pri uporabnikih, in to pomeni, da razpolagajo s sredstvi že v tistem obdobju, ko se srečuje z izvajanjem konkretnega projekta, in šele v izvajanju tega projekta lahko tudi izvajajo poročanje o porabi namenskih sredstev, in to je zagotovo nekaj, kar je vedno izjemno dobrodošlo, ko načrtuješ investicijo oziroma aktivnost. Dobrodošlo je tudi, da se omogoča občinam dodatno ugodno zadolževanje za investicije pri državnem proračunu, kar je vedno eno od aktualnih vprašanj, kako omogočiti še več investicij in pospešiti ne nazadnje tudi gospodarsko rast in posledično tudi rast bruto domačega proizvoda. Pomembno je, da se tudi s tem zakonom izrecno ne zahteva več zmanjšanje število zaposlenih v javnem sektorju, namreč vse preveč ukrepov v zadnjem obdobju je bilo dejansko podrejenih zgolj temu, da se število zaposlenih v javnem sektorju zmanjšuje. To sicer ne velja za lokalno raven, ampak vendarle na državni ravni lahko ugotavljamo, da je to imelo za delovanje organov že resne posledice, še posebej pa tudi zaradi tega, ker so se mnogi izkušeni kadri v tem obdobju upokojili, ni pa bilo tistih, ki bi se lahko pravočasno vključili v ta proces in tudi dobro potem opravljali svoje delo kot mlajši v teh organih. Tako je ta ukrep dejansko dobrodošel, kajti tudi ne nazadnje večja poraba v javnem sektorju pomeni tudi večja gospodarsko rast oziroma povečanje bruto domačega proizvoda, kar je bil eden od velikih problemov v času obvladovanja finančne gospodarske krize, da se je drastično zmanjševalo sredstva prav v javnem sektorju in zaradi tega je tudi padala gospodarska rast. Pomembna rešitev, ki jo še posebej pozdravljamo tudi v Poslanski skupini Socialnih demokratov, se nanaša tudi na plačila zdravstvenih storitev vojnim veteranom. Namreč, tukaj je bil poseg izjemno drastičen in v trenutku, ko se srečuješ z gospodarsko in finančno krizo, je zelo hitro prišlo do spoznanja, da pozabimo na vse tiste, ki so bili izjemno pomembni in odločilni, da je Slovenija danes samostojna država, in poseganje v njihove pravice zagotovo ni bilo upravičeno že v tistem obdobju ne. Res je, da se ta hip vračilo plačila zdravstvenih storitev ureja z Zakonom o izvrševanju proračuna, kar pomeni, da je tudi ta rešitev pravzaprav začasne narave. Gre za leti 2016, 2017 in to je nekaj, kar je sicer dobrodošlo, ni pa sprejemljivo za nadaljnje reševanje tega problema, zato bomo tudi vztrajali, da se ta vplačila vojnim veteranom uredijo dokončno in da se tudi v prihodnosti v to področje ne posega. Že pri splošni obravnavi proračuna smo tudi opozorili na dejstvo, da obstajajo pri tem proračunu za leti 2016, 2017 tudi določene rezerve in da bi dejansko bil lahko proračun bistveno boljši, kot je ta hip v obravnavi. Tukaj smo opozorili na velik potencial, ki ga imamo v bankah, in potencial, ki ga imajo banke z ugodnim financiranjem gospodarstva in tudi gospodinjstev, zato da lahko udejanjijo svoje potrebe. S tem bi se dvignila gospodarska rast, bruto domači produkt in s tem bi se lahko zagotovo doseglo tudi tisti cilj, ki ga pričakujejo občine, da bi povprečnina bila 536 evrov in ne tam v okviru 522, 525, kot je ta hip. Tako ta rezerva, žal, zaenkrat še ni izkoriščena, je pa Zakon o izvrševanju proračuna dejansko nujno potreben, zato da se življenje in tudi s tem gospodarska rast v Sloveniji ne zavre, kar bi bilo pa seveda izjemno težko popraviti v nadaljevanju, zato bomo ta zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Matej Tašner Vatovec.
Hvala, gospa podpredsednica. Lep pozdrav vsem! Bistveno vprašanje, ki se odpira pri obravnavi tega zakona, je vprašanje financiranja občin. Že praktično ves mandat poskuša Vlada z občinami skleniti varčevalni kompromis. Formula tega kompromisa je preprosta: vlada zniža proračunsko financiranje občin in s tem privarčuje, občine se razbremenijo v nekaterih zakonskih obveznosti in si zmanjšajo stroške. Problem, o katerem vsi govorijo, je, da se bo masa povprečnin znižala bolj, kot se bodo zmanjšale finančne obveznosti občin, nihče pa se ne vpraša, na čigav račun se tukaj varčuje. Obveznosti občin so namreč po drugi strani pravice njihovih občanov, naših državljanov. Vsi pa vemo, da imajo občine poleg upravnih in infrastrukturnih tudi socialne funkcije, posebno pri zagotavljanju primernih stanovanj. V Združeni levici seveda ne podcenjujemo upravnih funkcij, vendar bomo vedno poudarjali socialne. Zato bom ponovno opozoril na upravičence do subvencioniranja tržnih najemnin, ki ste jih pustili na cedilu, tako vlada kot združenja občin. S 1. aprilom je bila namreč ukinjena subvencija za tiste upravičence do neprofitnega najema, ki jim občina ni mogla zagotoviti neprofitnega stanovanja in so bili prisiljeni v veliko dražji tržni najem. To je nazoren primer tega, kako zaradi kompromisa med lokalnim in državnim političnim razredom kratko potegnejo socialno ogroženi državljani. Seveda je še cela vrsta obveznosti občin, ki bi jih bilo treba omeniti, vendar bom opozoril samo na to, da so občine ustanoviteljice zdravstvenih domov in domov starejših občanov. Če bodo občine dobile premalo sredstev, se bo to zagotovo poznalo tudi na tem področju. Mi kot poslanci Državnega zbora v resnici ne moremo presoditi, kaj pomeni 522 evrov povprečnine, ki je prisilno določena v 53. členu tega zakona. Vlada nam ni predložila analize, iz katere bi bilo razvidno, katere obveznosti občin bi bile zaradi tega ukrepa okrnjene in za koliko. Nekaj je pa seveda popolnoma jasno – masa plač občinskih uslužbencev, ki te obveznosti izvršujejo, se bo v letih 2016 in 2017 povečala. To se bo zgodilo že zaradi napredovanj in dodatkov na delovno dobo. Zato bi se morala v letu 2017 povečati tudi povprečnina, vendar je v tem zakonu določen enak znesek za obe leti. Vladna formula se torej ne izide oziroma se bo, kot običajno, izšla na škodo občanov. Zato še enkrat pozivam Vlado, da položi karte na mizo. 53. člen ste zapisali tako, da pušča manevrski prostor za pogajanja. Pušča prostor za povečanje povprečnine, zato da ne bo treba uvajati ali podaljševati protisocialnih ukrepov. Hkrati pa spet ponavljam, da alternativa obstaja. Bistven vir dohodka občin je dohodnina. Mi smo po zbrani dohodnini na kapitalske dohodke na repu Evropske unije, na 27. mestu. Če Državni zbor ne bo ukrepal, bomo leta 2016 in 2017 zbrali manj dohodnine iz tega naslova kot v kriznem letu 2012. Drugi vir je znižanje meje četrtega dohodninskega razreda, tako da ne bo več obdavčenih samo 3,4 promila najbolje plačanih, ampak vsaj 3 odstotki. Že kratkoročni ukrepi na področju dohodnine prinesejo okrog 40 milijonov evrov. Do leta 2017 pa je mogoče storiti veliko več, predvsem s solidarnim davkom na nepremičnine, ki bi bil v glavnem prihodek občin. Mi ne moremo prevzeti odgovornosti za varčevanje pri občinah in občanih, sploh zato, ker ni jasno, kje in koliko se bo sploh rezalo. Zato bomo glasovali proti temu zakonu. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je vložila amandmaje k 30. in 73. členu predloga zakona, ki sta objavljena na e-klopi. V zvezi s tema amandmajema ugotavljam, da sta nepravilno vložena, zato o njiju ne bomo niti razpravljali niti glasovali. V skladu z drugim odstavkom 135. člena Poslovnika Državnega zbora je namreč mogoče k dopolnjenemu predlogu zakona vlagati amandmaje le k tistim členom, h katerim je matično delovno telo sprejelo amandmaje. Poslanska skupina SDS želi vsebino, ki se nanaša na 23. člen predloga zakona, prerazporejanje pravic porabe, urejati v 30. členu, ki pa se nanaša na načrt razvojnih programov, saj matično delovno telo k 23. členu ni sprejelo nobenega amandmaja, zato na seji zbora k temu členu amandmajev ni mogoče vlagati. Prav tako želi vsebino, ki se nanaša na 49. člen, obseg poroštev države, urejati v 73. členu, ki pa se nanaša na zagotavljanje plačila storitev vojnim veteranom, ker matično delovno telo k 49. členu ni sprejelo nobenega amandmaja. Za takšno ravnanje ni podlage v Poslovniku Državnega zbora. V drugi obravnavi je na seji matičnega delovnega telesa tudi sama Poslanska skupina SDS amandmaja s podobnima vsebinama poslovniško pravilno in vsebinsko ustrezno vložila k ustreznima členoma, vendar nista bila sprejeta. Če bi razpravo in glasovanje o navedenem amandmaju dopustili, bi bil to pomemben precedenčni primer za nadaljnje delo Državnega zbora, ki se nanaša na vlaganje amandmajev v drugi obravnavi na seji Državnega zbora k dopolnjenemu predlogu zakona. To bi praktično pomenilo, da ne bi veljale skoraj nikakršne omejitve glede vlaganja amandmajev, s čimer bi se zaobšle odločitve, sprejete na seji matičnega delovnega telesa. Nadaljnja postopka oziroma nadaljnja pojasnila so vam bila podana že s strani predsednika Državnega zbora med to sejo včeraj in tudi že danes. Prehajamo pa na razpravo. V razpravo dajem 53. člen ter ločene amandmaje poslanskih skupin nepovezanih poslancev, SDS in NSi. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Matej Tonin.
Kolegice in kolegi! Gre za člen oziroma amandma, ki govori o financiranju občin. Občine so pomembna oblika samouprave oziroma oblasti v Sloveniji. Če smo jih še imeli v začetku 90. tam okrog 65 velikih komunalnih občin, danes to številko lahko štejemo že preko 200. Zagotovo obstajajo razlogi, zakaj se je številka občin tako razširila, in eden izmed ključnih razlogov je zagotovo ta, da so nekdaj velike občine zelo slabo skrbele za posamezne, nekoliko bolj odročne dele teh velikih občin. To je bil tudi razlog, zakaj so te številne majhne občine nastale. Če pogledamo vso to zgodovino delovanja občin, potem kljub nekaj slabim izjemam lahko vendar v delovanju občin vidimo veliko pozitivnega, čeprav se morda piše in govori predvsem o tistih negativnih primerih. Ampak občine po Sloveniji so tiste institucije, ki pomagajo zmanjševati regionalne razlike, ki pomagajo vgraditi ključno infrastrukturo in državljanom zagotavljati nek primeren status, nek primeren način življenja. Da to lahko zagotovijo, potem potrebujejo denar. To je osnovna poanta. V zadnjih letih je izjemno izrazit trend jemanja denarja občinam, tako da občine praktično ne opravljajo več drugega kot tistega najnujnejšega, kot je potrebno. Če so še v preteklosti občine lahko dajale več kot petino svojega proračuna za investicije, se je danes to bistveno zmanjšalo in omejilo. Prišli smo do trenutka, ko je ogroženo delovanje, normalno delovanje občin. Ob vsem tem pa je treba dodati, da se je v celotnem obdobju občinam preko različnih zakonov nalagale dodatne naloge in obveznosti, denar pa se na drugi strani ni dodal, kvečjemu se je še celo jemal. Ko imamo danes možnost, da to stvar popravimo, jo je treba izkoristiti in amandma, ki smo ga predlagali v Novi Sloveniji, ni takšen, da bi bistveno ogrozil stabilnost javnih financ, ampak vendar omogoča neko normalno stanje za delovanje občin, da bi si vendar občine zagotovile denar, ki so ga imele v preteklih letih. Mi predlagamo, da bi povprečnina znašala 536 evrov. Občine so v različnih izračunih pokazale, da bi za zakonsko predpisane naloge potrebovale več kot 600 evrov, in to je tisti minimum, ki ga občinam lahko zagotovimo za neko normalno delovanje. Če tega ne bomo storili, potem tega ne morem razumeti drugače kot dejansko ukinjanje občin. V neki prejšnji vladi je bil minister Gregor Virant, ki je prišel s predlogom v to hišo in dejansko želel z zakonom ukiniti večje število občin, zlasti tistih manjših. Spomnite se, kakšen odpor je bil proti temu, ker logično, kar je nastalo z ljudsko voljo ali – če želite – z referendumom, potem je to zadevo težko oblastno ukiniti. Takratni napori ministra Viranta so bili kaj hitro pokopani, ker ni bilo ne politične podpore ne kakršnegakoli drugega širšega interesa, da bi v Sloveniji več kot sto občin ukinili, ker so se vendar številni zavedali, da občine storijo veliko dobrega v državi. Ko gledam sedaj te proračunske dokumente, imam občutek, da tisto, česar ministru Virantu ni uspelo z zakonom, bo tej vladi uspelo z denarjem. Kako nekoga ukineš, ga samoomejiš, zapreš vrata – tako da mu enostavno ugasneš finance. Če še pred leti ni bilo velike pripravljenosti za ukinjanje in zmanjševanje občin, se bojim, da se bo ta pripravljenost tudi s takšnim načinom financiranja v prihodnosti povečevala. Zakaj? Ker pripeljali bomo zadeve ali pripeljali boste zadeve tako daleč, da občine, zlasti tiste manjše, poleg plač za občinsko upravo, poleg obveznega financiranja predšolskega varstva, šolskih prevozov in še nekaj malenkosti občine drugega niti ne bodo mogle postoriti. Ko bomo prišli do trenutka, ko nek župan ali pa občinski svet v občini niti sto metrov pločnika ne bo mogel zgraditi oziroma ne bo mogel narediti nekega vodovoda, čeprav je po zakonu župan odgovoren za vodooskrbo svojih občanov, potem se bo najverjetneje marsikdo vprašal o smiselnosti obstoja takšne občine. Takrat bo najverjetneje večja pripravljenost za to, da se število občin zmanjša. Mislim, da je to narobe, mislim, da se bo s tem, ko se bo zmanjševalo število občin, da se bodo povečevale regionalne razlike. Občine so bile najboljše orodje za to, da smo razlike med vzhodom in centralno Slovenijo oziroma zahodom zmanjševali. Zato imamo sedaj, ko se obravnavajo proračunski dokumenti, enkratno priložnost, da te intence, te namene vsaj deloma popravimo. Upam, da se bo našel političen pogum in razum, da se vendar ta amandma podpre. Minister za finance je pred dnevi v tej razpravni dvorani govoril, da je bila ponudba Ministrstva za finance zelo širokogrudna in da Ministrstvo za finance ni tisto, ki bi omejevalo ali kakorkoli nagajalo občinam, in da to dejansko potrdite in dokažete, imate enostavno priložnost, to pa je, da podprete amandma. Sam ga bom seveda podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marko Ferluga.
Dober dan. Lep pozdrav državni sekretarki, ekipi Ministrstva za finance, vsem ostalim prisotnim! Začel bi z nekim parafraziranim Hamletovskim govorom: Biti ali ne biti všečen županom, to je sedaj vprašanje. Mislim, da je to zelo pomembno [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Lisec, tako je to. Nekateri starejši tovariši tukaj določene stranke so precej pametni in pozabljajo na svoje predhodno delovanje, kako so bili, kako se je ta ZIPRS začel, zakaj je bilo to in čemu je bilo to treba. Veliko je tega licemerja in sprenevedanja v tem našemu govoru okoli ZIPRS. Če se pa fokusiramo, je ZIPRS v glavnem bolečina povprečnine in bolečina naših županov. Povedal bi malo zgodbico enega malega mesta, tretjega mesta v Rusiji po velikosti, to je Novosibirsk. Ima samo dva milijona prebivalcev, pa sem imel slučajno neko majhno priliko priti zraven, da nas je sprejel podžupan pa smo se malo pogovarjali pa je vprašal: Marko, povej mi, koliko pa imate vi v Sloveniji občin. Sem rekel 212. Je rekel, aha. Koliko imate pa prebivalcev? Sem rekel, da cirka 2 milijona Je rekel, se pravi, mi imamo v našem mestu Novosibirsku 2 milijona prebivalcev in imamo enega župana in enega podžupana in funkcioniramo na 502 kvadratnih metrih, medtem ko v Sloveniji imate pa 212 občin pa vse te ostale zadeve, ki sodijo zraven. Rekel bi, da ste vi verjetno bogati; bogati ste v nafti, bogati ste v rudninah, verjetno imate zelo močno tole zadevo. Dejansko je mogoče zadel neko bistvo; število občin 212 – več, manj, ali je treba dati vsako občino vsakemu prebivalcu Slovenije [[…]]To je vprašanje, ja, lahko se pogovarjamo o tem. Ampak, ali je to samozadostno ali bo to samovzdržno, ali bodo lahko s tem šli [[…]]? Ne vem, je pa res, da je bila to tudi velika politična odločitev, ali bo to štimalo ali ne bo to štimalo. Kar se tiče reforme lokalne samouprave. Jaz sem tudi za to, da se lokalna samouprava reformira, da se konkretno država in občine dogovorijo, kako delovati, kako financirati na nekih realnih – poudarjam realnih – osnovah, ki jih lahko ta država zagotovi. Okoli problematike financiranja občin lahko debatiramo, so in bodo, ampak moramo pa še drugo polovico odgovoriti: Ali imajo te občine neke svoje "prikrite vire financiranja"?. Rekel bi, da imajo. Če samo omenim operativni lizing, recimo, ali pa prenašanje obveznosti na občinska podjetja in tako dalje in tako dalje. Tukaj se da tudi o tem debatirati. Če govorimo a porpos o javnih zavodih in o tem: na Obali imamo komunalno podjetje, ki odkupuje delež Vina Koper za 2 milijona in pol, imamo to podjetje, ki odkupuje časopis Finance. Baje, da gre za lokalni interes, jaz ne vem – primorskega, ja –, ampak dejstvo pa je to, da če je javni zavod, bi se moral ukvarjati s svojo dejavnostjo, osnovno dejavnostjo. Če se ukvarja s to osnovno dejavnostjo in če ima tak viška sredstev, pomeni, da bi moral najmanj znižati komunalne prispevke v občini in okoli, ker so za to namenjeni ti zavodi. Če govorimo, da je to samo lokalni interes, je vprašanje, ampak velja se pogovarjati resnično trezno v neki debati o delovanju in financiranju lokalne skupnosti. In v skladu s tem, kakšne so dane možnosti, ki jih ta država v tem trenutku ima, in koliko je to optimalno število občin, ki jih lahko samovzdržujejo oziroma ki so lahko samooskrbne. Naj bo to za zaključek; želim si, da bi in občine in država pokazale neko pripravljenost na neko spremembo, na nek aktiven pristop in na neke organizacijske posege, ki bi omogočili, da se ti ukrepi, ki so dani, izkoristijo in dosežejo neke sinergije za prihranke in pozitivne učinke. Mislim, da je to nek smisel, neka pot, kateri bi mogli slediti. In ja, bom podprl ta zakon. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica, za dano besedo. Najprej nekaj odgovorov. Razumem bolezen SMC, ker nima nobenega župana in ima manjše število svetnikov in, z vsem spoštovanjem, verjetno ne poznate zgodovine lokalne samouprave niti ustavnih zadev, ki se tiče lokalne samouprave, niti Evropske listine o lokalni samoupravi in tako naprej. Verjetno ste tudi pozabili, ko ste očitali, kaj vse se za nazaj ni naredilo. SDS je predlagal pokrajine, pa sta bili dve stranki, ki sta z vami sedaj v koaliciji, proti. Glede števila občin: Rusija je en primer, imamo pa na primer Francijo, kjer – ne boste verjeli – imamo po podatkih iz leta 2014 dve občini, ki niti nimata prebivalstva, pa obstajata. Primer Češke in še drugih držav, tako da primerjati samo eno državo, je malo tako, neresno. Minister za finance je rekel, da je treba skrbeti za javne finance. Seveda! Ampak na eni strani občinam dajete zakonske obveze, kot je novi zakon o sistemu plač v javnem sektorju, kjer naj bi šlo za te plače 13 milijonov na ravni občin, povprečnino jim pa zvišujete s 519 na 522, kar niti ni za pokritje teh obveznosti, ki jih boste danes z glasovanjem sprejeli. Toliko o tej vaš skrbi za občine. In na drugi strani skrb za finance. Zanimivo, za javni sektor 150 ali koliko milijonov – z lahkoto! Minister Židan si je samo svoje podjetje, državne gozdove, v proračunu izpogajal 20 milijonov – z lahkoto! In še veliko je teh bombončkov, ampak seveda spoštovani poslanci SMC, vam je lokalna samouprava ne tretja, ampak vsaj deveta briga. Ne pristajam na to, kar je rekel minister za finance, da Vlada kljub naporom [[…]]Vlada je rekla občinam tako: vzemite ali pustite. Verjetno je bilo zato teh – koliko? – sto županov na tribuni; ne zato ker se strinjajo, ampak zato ker nasprotujejo temu enostranskemu posegu. Da nadaljujem; se spomnite, ko smo sprejemali ZIPRO za leto 2015? Moja prva takratna razprava je bila, da je nerealno, da januarja sprejemamo zadeve, ko so občine proračune sprejemale tam novembra, decembra. Vsaj tiste resne občine. Tam je bilo rečeno, 525 za prvo polovico in 500 evrov za drugo polovico, ko bomo uredili sistemske rešitve, ko bomo sprejeli ZUJF občin. Kaj je bilo s temi sistemskimi rešitvami in ZUJF občin? Takrat sem rekel, da je bil blef in nateg. Pa smo mi rekli, ah, Lisec nimaš pojma. Očitno je bil blef in nateg, ker v drugi polovici leta – kaj ste izračunali sami? –, da je šlo s 500 na 519. Torej, ker ste popolnoma zgrešili s svojimi predvidevanji oziroma v praksi niste naredili nič. Dokler obstaja zakon in formula za izračun povprečnine, bi se morali vsaj deloma držati. In kje ja te razkorak med 522 in 652 evri? Velik je. Večkrat sem se že pošalil, da bi očitno rabili tako Skupnost kot Združenje občin kakšnega Branimirja Štruklja, da bi očitno bil tako priljubljen pri vladnih pogajalcih, da bi si verjetno kakšen evro več izpogajali. Ampak očitno, kot sem že rekel, ta vlada z ministri, predvsem iz kvote SMC, nimajo neke brige za lokalno samoupravo. Apeliram pa na kolege iz SD in Desusa, ki imajo določeno število županov, da prisluhnejo tem svojim županom, ker verjamem, da ne samo tu gor, tudi v praksi je marsikdo dobil kakšen klic svojega župana, naj potem pri proračunu za leto 2016 in 2017 ne govori, kaj vse bi želel, tu bo pa pritisnil tipko za 522 evrov, ne pa na primer za predlog Poslanske skupine SDS in tudi Nove Slovenije za 536 evrov. Verjamem, da bo marsikdo od vas prišel do svojega župana in bo rekel, župan imam ideje, dajmo nekaj znotraj občine narediti. Da sem jaz župan, mu najprej rečem: Spoštovani kolegi, kaj si pa tam pritisnil? In bi imel mirno kri. Očitno pa je tisto, kar je gospod Koprivnikar rekel, da se ne nadaljujejo zadeve glede tako imenovane Virantove reforme lokalne samouprave, ko je kar čez noč rekel, ko se je zjutraj zbudi, sto občin in nobene več. Točno ta politika se nadaljuje. Pipico zapirate počasi, počasi, 2016 – 522, 2017 – 522, če je, bo. Na drugi strani pa ta vladna koalicija nalaga nove in nove zakonske obveznosti, potem pa rečejo, da nimajo vpliva na občine. Pa še kako ga imate! Malo berite zakone, ki jih sprejemate, pa vam bo jasno. Še več, v zadnjih letih so bile občine glavni generator gospodarske rasti, za katero se hvalite, da je to zadeva te vlade, kako ste vi dvignili, kot da ne razumete izvoznikov, ne razumete, da so bile predvsem lokalne volitve v letu 2014 tiste, ki so zelo pripomogle k boljši gospodarski rasti. In kaj imajo občine od tega? Nič. Občine od tega nimajo nič. Čez dve uri boste sprejeli Zakon o sistemu plač v javnem sektorju, 13 milijonov več stroškov za občine, daje tem kar polovico tega zneska. Čisti blef se greste. Občine so eden izmed glavnih generatorjev – poleg gospodarstva, predvsem izvoznikov – za gospodarsko rast, vi pa jim jemljete. Še več! Glede na to, da občine ne bodo imele niti za delovanje zakonsko obveznih nalog,–kje so šele investicije. S tem tudi zaključujem. Spoštovani, dva dni smo poslušali predstavnike Vlade in koalicije, kako je ta proračun tudi investicijsko naravnan. Občinam pa ste vzeli tisto. Vedno sem rekel, da krajevna skupnost dobi iz enega evra en evro, občina iz dveh evrov naredi enega, država pa – vprašajte občane, kaj si mislijo – en evro gre, 9 jih pa država za sebe preko takih in drugačnih mehanizmov pobere. Skratka, upam, da se bo našel denar za občine, ker drugače nam bo edina rešitev v letu 2016 očitno sprejem kakšnega zakona o konoplji oziroma o marihuani in potem bomo vsi srečno živeli; tako tisti, ki so župani, ki so občinski svetniki, in tudi tisti, ki vam za lokalno samoupravo dol visi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani poslanke, poslanci, spoštovana državna sekretarka! Govorimo o zakonu o izvrševanju proračuna oziroma o 53. členu, ki govori o višini povprečnine za občine. Nadaljevala bom tam, kjer je moj kolega Lisec končal, pri gospodarski rasti. Vse te sprostitve, ki jih bodo deležni javni uslužbenci, upokojenci so posledica te gospodarske rasti. Številni bodo imeli nekaj malega sicer, ampak nekaj od tega. Kaj pa občine na drugi? Na drugi strani pa vemo, da so zaslužene v veliki meri za to samo gospodarsko rast v letu 2014 skupaj z izvozniki. Za izvoznike vemo, da dejansko gospodarstvo samo davčno in tudi drugače obremenjujete, ne razbremenjujete, in podobno je za občine. Drugo gonilo naše gospodarske rasti in seveda njim pač ni z vaše strani priznano prav ničesar. Kar se tiče samih izvajanj z zakonom določenih nalog. Te naloge se občinam vseskozi povečujejo. Povečujejo se tudi generalni stroški, ki jih imajo občine za te zakonsko določene naloge. Prebivalstva se stara, več ljudi je v domovih za ostarele, večji je delež, ki ga morajo dodati občine; slabši je socialni položaj ljudi, večji delež, ki ga morajo dati občine za sofinanciranje vrtec in podobno. Ta povprečnina, ki je bila v letošnjem letu ekstremno nizka, bi se glede na to, da se situacija v državi nekoliko izboljšala, absolutno morala dvigniti. Govorimo o različnih številkah, ampak v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo ocenili, da je vsaj 536 evrov tisti znesek, ki bi glede na situacijo v državi absolutno bil primeren. Številne občine se zaradi pokrivanja zakonsko določenih nalog že soočajo z likvidnostnimi težavami, da ne omenim same migrantske problematike. Tiste prehode zelenih mej, tiste stroške so nosile občine, zaenkrat iz državnega proračuna niso dobile povrnjeno še prav ničesar in teh občin ni malo ob južni meji. Ko dvignete na eni strani plače javnim uslužbencem, spet dvignete stroške občinam. Kaj bodo enostavno občine primorane? Tudi one bodo primorane dvigniti nekatere njihove storitve, ki jih opravljajo, zato da si bodo to razliko lahko pokrile. Kaj to pomeni? To se seveda potem prenese na občanke in občane, to pomeni na vse nas. Naš amandma – 536 evrov je dejansko tisti minimum, ki bi ga potrebovale, zato da bi lahko na nek način normalno funkcionirale. Zavedati se je treba, bilo je izpostavljeno število občin že na odboru in tudi danes tukaj, ampak vsi, ki prihajamo iz manjšin občin, vemo, da odkar imamo male občine, se je razvoj Slovenije bistveno popravil. Verjamem, da si vse državljanke in državljani zaslužimo kvalitetno življenje, ne glede na to, ali živimo sredi mesta ali pa živimo na podeželju. Prizadevati si moramo k uravnoteženemu, enakomernemu razvoju Slovenije. In ravno občine so k temu ogromno pripomogle. Pa četudi, kot je gospod Ferluga rekel, imamo nekaj dodatnih pločnikov – ja, seveda, pločniki so izjemno pomembni za varnost naših občank in občanov, za varnost naših otrok. Pomembni so tudi vsi objekti, ki so jih občine zgradile, recimo, za zdravstvene dejavnosti, za šole, vrtce, zdravstveno oskrbo; vse je pomembno, vsi si zaslužimo približno enako kvaliteto življenja, tudi na podeželju. Tu so občine naredile bistven napredek. Resnično apeliram na vse vas, pogovorite se z župani – do glasovanja še ni prišlo – in podprite ta naš amandma. 536 evrov je tisti minimum, ki ga občine dejansko potrebujejo, da lahko normalno funkcionirajo. SD ima kar nekaj županov, verjetno so se pogovarjali z njimi. Verjamem, da je za SMC nekoliko težje, ampak saj vsak živi v okolju, saj to se tiče vseh nas, tudi mi smo občanke in občani. Zato je to pomembno in ne zaradi všečnosti županov, ne! Zaradi kvalitete življenja vseh nas, predvsem tistih na podeželju. Najlepša hvala.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijave. Besedo ima dr. Matej T. Vatovec. Pripravi naj se gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Dotaknil se bom amandmajev k 53. členu. Kot sem že uvodoma v stališču povedal, je ta znesek precej arbitraren. Vemo, da je možnost še dodatnih pogajanj z občinami glede višine povprečnine, predvsem pa bi morali to utemeljiti z nekakšnimi izračuni; se pravi, da bi ugotovili, kaj sploh pomenijo te številke. Strinjam se, da je lahko ta znesek prenizek, je pa treba tu upoštevati tudi socialno funkcijo, ki jo občine igrajo, in tudi predvideti sredstva v takšni meri. Seveda je tu vprašanje proračuna kot takega oziroma njegovega izvajanja, ki je povezano s tem, da denarja ni dovolj oziroma da ta trenutni proračun, tako kot je sestavljen, in zakon za njegovo izvrševanje na nek način skuša iskati tisto vzdržnost in dosegati merila, ki jih uveljavlja fiskalno pravilo. Ta stvar je vsaj deloma rešljiva tudi s tem, kar v Združeni levici nenehno ponavljamo: po eni strani je Slovenija ena tistih držav, ki imajo definitivno v Evropski uniji največ davčnih rezerv. Po eni strani imamo pri nas skupne davke v višini 35,7 odstotka BDP, ponderirano povprečje EU, osemindvajseterice, je 39,4 odstotka. Nadalje, delež direktnih davkov pri nas je samo 20,8 odstotka, v EU 28 je ta delež 33,5 odstotka. Delež davkov na kapital, celotnih davkov, je v Sloveniji 10 odstotkov, povprečje Evropske unije je 20, se pravi, dvakrat več. Imamo tudi najnižjo osnovo za davke od kapitala. Dolgoletno povprečje, na primer, v Avstriji je bilo 25 odstotkov BDP, pri nas je ta delež na 19 odstotkov. Zato smo v Združeni levici že večkrat predlagali dvig davka na dobiček, na visoke plače in kapitalske dohodke, s katerim bi pridobili po naših izračunih okrog 140 milijonov letno. Glede davka od dohodkov pravnih oseb. Leta 2012 smo bili po deležu prihodkov od tega davka v BDP na predzadnjem mestu v Evropski uniji. Stopnjo davka bi morali dvigniti s 17 odstotkov na 20 odstotkov , kljub temu pa bomo še vedno bistveno pod povprečjem EU, ki je 22,6. Kot sem že rekel, v Avstriji je ta stopnja 25, v Italiji celo 27 in pol. S tem bi samo v naslednjem letu pridobili skoraj 84 milijonov dodatnih sredstev, ne da bi se morali zadolžiti za niti en cent. Kar se tiče dohodnine. Danes v 4. dohodninski razred pade samo 3,4 promila davčnih zavezancev ali samo 3 tisoč 300 najbolje plačanih ljudi v Sloveniji. Zato bi bilo racionalno, mogoče, in tudi nujno, da bi to mejo spustili nižje. Mi smo predlagali, da bi se spustila s 70 tisoč 907 evrov davčne osnove na 37 tisoč 921 in s tem bi zajeli tiste 3 odstotke najbolje plačanih. Skratka, ni dovolj, da se 4. razred ohrani, kot je zdaj to predvidela vlada, ampak je njegovo mejo treba spustiti bistveno nižje. Če ga ohranimo, bo to prineslo 16 milijonov, če mejo spustimo, pa dodatnih 30 milijonov; torej skupaj 45 milijonov pri najbolje plačanih 3 odstotkih državljanov. To seveda ni nobena ekscesna obdavčitev. Če pogledamo ponovno številke, na Nizozemskem je najvišja stopnja 52 odstotkov , pri tem pa je meja pri 57 tisoč 585 letne osnove, torej 13 tisoč evrov manj kot pri nas, čeprav je BDP Nizozemske več kot 2-krat višji; ali pa Avstrija, kjer je meja 60 tisoč letne osnove. Dalje, glede dohodnine od kapitalskih dohodkov, torej, govorimo o dividendah, obrestih, trgovanju z delnicami in tako naprej. Po zadnjih dostopnih podatkih je bila Slovenija po deležu teh davkov glede na BDP na 27. mestu v Evropski uniji, to je seveda predzadnje mesto. V slovenskih bankah imajo prebivalci 15 milijard depozitov, vrednost delnic in obveznic v Sloveniji nominalno presega 50 milijard, okrog 2 milijardi je sredstev v raznih skladih in od vsega tega se v letu 2016 načrtuje samo 96,3 milijona evrov. Za primerjavo, v letu 2012 smo zbrali 17,5 milijona evrov več, čeprav je bila takrat recesija. Mislim, da so ti podatki precej zgovorni. Seveda je predlog ta, da bi se uvedla neka minimalna korekcija davčnih stopenj s 25 na 27 odstotkov , da se izenači z 2. dohodninskim razredom, in to govorim o naslednjih štirih davkih: dohodnini, od dobička iz kapitala od odsvojitve vrednostnih papirjev, davku o dohodku iz dividend, davku od dohodkov iz obresti in davku od dobička od odsvojitve izvedenih kapitalskih instrumentov. S tem bi pridobili okrog 8 milijonov evrov dodatnih prihodkov. Zakaj bi takšni prihodki bili pomeni? Seveda zato, da bi se na nek način tudi uredila odhodkovna stran tega proračuna. Najbolj pereče je vsekakor socialno področje. Vedno poslušamo, da bi si za socialo želeli več. Tu mi trdimo, da to ni vprašanje želja, ampak objektivno ugotovljenih potreb, ki jih ta proračun ne izpolnjuje. Znesek je 385 evrov mesečno in to bi zahtevalo po oceni Ministrstva za finance samo 60 milijonov evrov, pravim samo, ker bi teh 60 milijonov evrov bistveno izboljšalo položaj 60 tisoč ljudi. Ne moremo se pretvarjati, da potrebe niso znane, vlada zelo dobro pozna izračun minimalnih življenjskih stroškov iz leta 2009, ki ga je naročilo njeno ministrstvo za delo. Torej ve, da bi morali dohodek, minimalni dohodek znašati 385 evrov. Leta 2009 je vlada ta znesek znižala na 308, zato ker je bila minimalna plača samo 460 evrov neto. Na koncu je v zakon prišlo 289 evrov, ki so jih potem z varčevalnimi ukrepi znižali na 260 evrov. Letos je drugo leto solidne rasti, minimalna plača ni več 460 evrov neto, ampak 500 evrov neto, kljub temu pa vlada noče povečati minimalnega dohodka niti na tistih 308 obljubljenih leta 2009. To je seveda preprosto nerazumljivo, ker to niso zelo visoki zneski, ampak zgolj 16 milijonov evrov. Seveda, ta mini davčna reforma, kot ji rečemo, ki predvideva ohranitev 4. dohodninskega razreda, prinese točno 16 milijonov evrov. Že tu bi lahko, če bi ta vlada dejansko skušala upoštevati tudi socialne ukrepe, teh 16 milijonov, ki so potrebni za dvig denarne socialne pomoči na 308 evrov, lahko izvedla. To je bil znesek ministrstva za delo, ki je upoštevalo, da je bila minimalna plača 460 evrov. Se pravi, tu se lahko račun izide. Skratka, imamo težave ne samo z zakonom o izvrševanju proračuna, ampak tudi s samim proračunom. To smo že včeraj in predvčerajšnjim slišali. Bistveno je, da se vlada ne želi spoprijeti s tistimi ukrepi, ki bi pomenili tudi bistveno socialno izboljšanje oziroma vsaj neko minimalno socialno izboljšanje določenih vidikov vsakdanjega življenja državljank in državljanov. S takim zakonom se seveda ne moremo strinjati, tako da v Združeni levici ga ne bomo podprli in tudi z amandmaji, ki so bili vloženi, se čisto ne strinjamo in bomo do njih vzdržani. Hvala.
Besedo ima gospod Jožef Horvat, pripravi naj se gospod Zvonko Lah.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, dragi kolegice in kolegi! Z amandmajem Nove Slovenije želimo za nianso izboljšati finančno situacijo slovenskih občin za leti 2016 in 2017. Predlagamo, da namesto 522 evrov povprečnina postane 536 evrov. O kakšnih številkah govorimo? Govorimo o povečanju za štirinajst evrov oziroma govorimo o številki 28 milijonov na letni ravni povečanje. 28 milijonov. Na drugi strani, da dobimo občutek, za 13 milijonov se je vlada izpogajala z gospodom Štrukljem, da dodatno obremeni občine. Toliko je vlada prispevala s pogajanji z gospodom Štrukljem, da dodatno občine obremeni za 13 milijonov. Gospe in gospodje! Sprašujem se, kdaj bomo sploh sposobni zagotoviti po Zakonu o financiranju občin, po metodologiji, zadostno financiranje slovenske lokalne samouprave; kdaj se bomo dejansko držali tega, kar je Državni zbor natančno pred devetnajstimi leti ratificiral – ratificiral je pa tukaj Evropsko listino lokalne samouprave. Kolegice in kolegi, poglejte si morda samo 9. člen. Mi že nekaj časa kršimo evropsko listino lokalne samouprave in v tem je problem. Seveda, "to be or not to be", biti ali ne biti – kdo si danes to vprašanje postavlja? Postavljajo si ga slovenske občine. Slovenske občine si postavljajo to vprašanje. Najprej jih je "de iure" hotel ukiniti minister Gregor, zdaj upam, da jih ne bo ukinil minister dr. Mramor "de facto". Imam ga za razumnega, za modrega gospoda, modrega človeka in verjamem, da bo morda danes znotraj koalicije le prevladalo toliko razuma in posluha in razumevanja načela subsidiarnosti, da bo vendar med razpravo še priletel s strani koalicije kakšen amandma, ki bo dvignil povprečnino s 522 evrov na morda vsaj 530, kar bi, kot sem se pogovarjal z župani, občine tudi bile pripravljene sprejeti. Nismo vložili, kolegice in kolegi, dragi prijatelji, amandmaja, zato ker bi bili radi všečni županom. Nova Slovenija jih ima deset – smo zadovoljni s tem; ima nekaj čez 230 občinskih svetnikov – s tem smo zadovoljni. Nekateri jih pač nimate, ker ste mlade stranke, ampak ko jih boste imeli, vam bodo tudi povedali, kako živijo oziroma životarijo. Lokalne skupnosti, občine so tiste, ki jih dejansko danes izvajajo čez tričetrt javnih investicij v Republiki Sloveniji. Čez tričetrt! In ja, tudi Ruska federacija je ratificirala Evropsko listino lokalne samouprave, dve leti kasneje kot Slovenija, ampak poznavalci, če malo pogooglate, pravijo, da lokalne demokracije ni tam, kjer je diktatura, in tam, kjer imajo centralistični sistem; in v oklepaju je navedena ta država, ki jo je moj prijatelj Marko obiskal in kar je povedal v svoji razpravi. Izvirni greh po naši oceni je ta, da enostavno je opozicija v mandatu 2004–2008, ko smo vodili vlado, nasprotovala vzpostavitvi drugega nivoja lokalne samouprave, torej pokrajin. Vse smo že imeli narejeno, ne samo zakone, tudi izračune, simulacije za proračune pokrajin smo imeli, ker je to opozicija zahtevala. Vse, kar je zahtevala, smo naredili. Ni pa bilo politične volje in je seveda opozicija rekla: ne. Nekateri govorite, da se pogovarjate z ne vem kom in da imamo v Sloveniji preveč občin. A res? Za božjo voljo, naredite raziskavo v Državnem zboru, imamo odlični sektor, in boste presenečeni, ko boste se primerjali s sosednjimi državami ali pa s primerljivi državami. Boste presenečeni! Boste videli, da povprečje občanov pri nas oziroma število prebivalcev v občini nekje 9 tisoč 400, da obstajajo države v neposredni bližini, soseščini, ki imajo bistveno bistveno več občanov. Če vam plače županov gredo v nos, pa jih izračunajmo tukaj na glas. Koliko pa je masa plač za župane? Koliko je 212 krat 12? Pa dajmo povprečje, recimo, 3 tisoč, pa pridemo na 7,6 milijona evrov. Ali sem prav izračunal? Najbrž ja. To je letna masa plač za župane. 13 milijonov so zdaj dobili od Štruklja več – občine. O tem številkah se pogovarjamo, gospe in gospodje! Torej, če bi vsi župani delali volontersko, nam ostane 7,6 milijona, pa naj bo 8 milijonov. O teh številkah se pogovarjamo! Ko sem prej govoril o županih, pa da smo baje všečni. Že včeraj sem – pa meni se zdi, da tudi na odboru – govoril o županu občine Velenje gospodu Bojanu Kontiču, nekdanjemu mojemu poslanskemu kolegu – izjemen politik, izjemen župan. Sam je izračunal in pritrdil temu, kar nalaga Zakon o financiranju občin in ustrezna metodologija; 652,6 evra je povprečnina, s katero bi občine danes lahko normalno živele. Zdaj imamo za 130 evrov manj po vladnem predlogu. Zato pravim, da govorimo o 260 milijonih, govorim o četrt milijarde evrov manj denarja za občine. Očitali mi boste ZUJF. Seveda, pa potem tudi povejte, da smo takrat bili v prostem padu in da smo imeli več kot 4-odstotno negativno gospodarsko rast. Zato je bil ZUJF! Tolikokrat smo bili popljuvani, oprostite izrazu, zaradi tega ZUJF, ampak se kar nadaljuje. Zanimivo! Ker vemo, tudi mi smo pri polni zavesti podprli Zakon o fiskalnem pravilu, in vemo, da je treba ta zakon spoštovati, da Evropska komisija, bodimo pošteni, ni ravno bila navdušena nad našim proračunom 2016; ne vemo, nimamo ocen za 2017. Tukaj ponovno izpostavljam problem dinamike zmanjševanja strukturnega primanjkljaja in upam, da bo gospod predsednik pritrdil meni, ko sem včeraj zahteval, da na Ministrstvu za finance pripravijo tabele, ki sem jih včeraj zahteval. Da pa bi Vlada kaj naredila na posameznem sektorju za občine, tega pa tudi ne. Tega pa tudi ne. Koliko let že povprečno čakamo oziroma je treba čakati za, recimo, raznorazna soglasja? Mislim, da je več kot iz 40 različnih ministrstev, agencij in tako naprej, da občina lahko sprejme občinski prostorski načrt, ki ga krvavo potrebuje za to, da lahko določi, kje se lahko delajo industrijske hale in tako naprej – ponavljam zadevo, ki sem jo ponovil na odboru, in sem vesel, da je tudi Tilen Božič o tem govoril. Dobili smo pismo župana občine Ormož, s konkretnimi fakturami, označeno kot interno oziroma varstvo podatkov. Občina Ormož ima 6 občanov v varstveno delovnem centru, po domače rečeno ali bolj točno v zavodu za usposabljanje, delo in varstvo. Ustanovitelj tega zadeva je – kdo? Republika Slovenija! Od aprila do avgusta so se stroški za varstvo občanov v tem zavodu povečali za 45 odstotkov. A je to normalno? A je to normalno? Recimo, dva partnerja sta v tem zavodu in je strošek občine 4 tisoč evrov na mesec. 4 tisoč evrov na mesec – vem, kakšen je to zavod. Ampak seveda, faktura mora biti takšna, ker je faktura narejena na podlagi pravilnika, ki ga naredi ministrica dr. Mrak, ki sama pravi, da je s tem problemom seznanjena in da mora popraviti pravilnik – pa ga ni. V 7 mesecih ga ni! Od aprila do danes, ko smo novembra! Potem naj ministrica pove, da mi, opozicija naredimo nek pravilnik, ampak potem tudi ministrice ne rabimo. O teh zadevah se pogovarjajmo! Prosim kolege iz Poslanske skupine SD, ki so bili župani, spoštovani kolega Veber, spoštovani kolega Han, da naj vendar svoj strankarski kolegici ministrici rečejo, da naj ta pravilnik vendar naredi in da na svetlo in – ne morejo ti stroški biti takšni! Ne morejo biti. Pričakujem, da ne bomo v prazno razpravljali, ampak da bomo imeli vsi skupaj vsaj malo čuta do lokalne samouprave in nekje našli teh 28 milijonov, kolikor je potrebnih za povečanje povprečnine s 522 na 536, in da bo naš amandma in tudi kolegov iz SDS dobil podporo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Zvonko Lah. Pripravi naj se mag. Anže Logar.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom! Danes je bilo tukaj na balkonu okrog sto županov. Vsi ti župani so bili vsaj enkrat izvoljeni po večinskem volilnem sistemu, z imenom in priimkom; pa poglejmo nas, nekateri od nas smo bili tudi na takšen način nekajkrat izvoljeni, pa zdaj ne smemo biti več. Večino tistih, ki ste prišli na novo v parlament, pa ste bili izvoljeni na osnovi imena in priimka nekoga, ne pa na osnovi svojega imena in priimka, tudi za nas lahko rečemo, ampak malo manj. Zato bi lahko spoštovali njihovo mnenje, jih upoštevali in cenili glede na vse tisto, kar so že do sedaj naredili, ker imajo kaj pokazati, in tudi zaradi njih, zaradi njihovega dela so bili izvoljeni. Lokalna samouprava je avtonomna po Evropski listini o lokalni samoupravi. Zato ne more ne vlada ne parlament razveljaviti občinskega odloka, ampak samo Ustavno sodišče. Država mora za dela oziroma za naloge, ki jih naloži lokalni samoupravi, po ustavi zagotoviti tudi finančna sredstva, če nimajo svojih izvirnih prihodkov. Zakon o lokalni samoupravi, ki je trenutno veljaven, pravi, da je pogoj za ustanovitev občin, ker nekateri govorite, kako jih je preveč in jih primerjate z Rusijo – zakaj z Rusijo, saj po nekaterih kriterijih nas primerjajo zdaj že z nekimi banana republikami po ekonomski svobodi in podobnih kriterijih. Zakaj se ne primerjamo s sosednjimi državami, ki imajo lokalno samoupravo 50, 60 in več let, imajo izkušnje, imajo drugi nivo lokalne samouprave – pri nas ne moremo imeti. Zakaj ne, kdo se boji teh pokrajin in voditeljev pokrajinskih? V Zakonu o lokalni samoupravi imamo trenutno samo kriterij 5 tisoč prebivalcev, brez ostalih kriterijev. To se pravi, nekaj blokov v Ljubljani, ko ima 5 tisoč prebivalcev, ne osnovne šole, ne cerkve, ne vrtca, ne pošte, nobene druge stvari, je lahko občina. Ali smo potem mi bolj napredni od sosednjih držav, ki imajo tradicijo lokalne samouprave? Da je preveč občin. Jaz sem bil izvoljen štirikrat, 13 let sem bil župan in tudi v Združenju občin kar nekaj časa, in lahko trdim, da ni res. Problem so pristojnosti občin. Ne moreš nekoga ustanoviti, ga omejiti organizacijsko, potem mu pa naložiti ne vem kakšne naloge in za te naloge ne zagotoviti sredstev finančnih. Mi se moramo zavedati, da občine zagotavljajo osnovne javne gospodarske službe, kot so oskrba s pitno vodo, odvajanje in čiščenje odpadnih voda, ravnanje z odpadki, upravljanje z občinskimi cestami in predolgo bi trajalo, premalo je časa, da bi povedal tukaj vam, kakšna anarhija je na teh področjih. Da 30 odstotkov Slovencev – pa se hvalimo, koliko vode imamo, kako smo vodnata država – nima zdrave pitne vode, je sramota v 21. stoletju. Da nimamo odvajanja in čiščenja odpadnih voda urejeno, verjetno preko 60 odstotkov še v Sloveniji. Zato bomo verjetno tudi kazni plačevali Evropski skupnosti, ker smo obljubili, da bomo do določenega roka uredili, sedaj še ne vemo točno, do katerega. Kako ravnamo z odpadki? Da ne govorim o občinskih cestah. 17 občin ima razveljavljene odloke o kategorizaciji občinskih cest s strani Ustavnega sodišča. Upravne enote ne smejo izdajati gradbenih dovoljenj, če nima investitor dostopa. Kaj smo naredili? Imamo razne posvete, tožbe, izkušnje take in drugačne. Nekdo postavi avto na občinsko cesto, če je njegovo zemljišče, ga ne sme nihče umakniti. Pika. Taka je pravna praksa. Ali se kdo vpraša, ali je to prav? Imamo pravno državo. Imamo, če se striktno [[…]]Ampak, ali je javni interes res tako malo vreden? Kar se tiče zaposlitev na občinah. Preveč zaposlenih. Eden od bivših kolegov pravi po enem mandatu županovanja, da ima 27 zaposlenih, rabil bi jih 17. 10 jih ima viška, ampak jih ne more odpustiti nikakor, so zaščiteni z zakonodajo kot vsa javna uprava, kot smo rekli pri nas kot kočevski medvedi. Kako ga iz krivdnega razloga lahko odpustiš, če nič ne dela? Če nič ne dela, tudi ne more nič narobe narediti. In če ga odpustiš, po dveh letih pride nazaj, ker dobi tožbo na sodišču in moraš vse plačati, dati mu plačo za vsa tista leta, ko ni delal. Pa ne naredimo nič. Zakaj ne? Tri mesečne plače odpovednega roka in lep pozdrav. Tako kot v gospodarstvu! Sedaj smo naložili oziroma sindikati so izborili tistih 150 milijonov povečanja plač v javnem sektorju in enostavno naložili občinam 13 milijonov več stroškov. Če govorite, da ste lahko povečali plače v javnem sektorju zaradi gospodarske rasti in da ni nobenega problema, kriza je minila, počasi se okreva in v prihodnje bomo lahko še več delili. Zakaj ne delite potem še občinam? Zakaj ne daste več denarja tistim, ki zagotavlja osnovne dobrine, ki jih morajo naši prebivalci imeti, da ne govorim o zagotavljanju boljših pogojev za razvoj gospodarstva, kot so obrtne cone, komunalno opremljanje tega, da bodo prišli tuji vlagatelji, da bodo nova delovna mesta. Vse se na nek način ustavlja, na vseh področjih imamo stvari neurejene. Če je to res, dajmo še občinam, izračunajmo, koliko potrebujejo denarja za izgradnjo kanalizacijskih sistemov in čistilnih naprav. Nekateri pravijo, da je treba več denarja kot za izgradnjo avtocestnega križa. Kdaj bomo potem to imeli zgrajeno? Če govorite, da je krize konec, da ste ne vem koliko zdaj naredili – odprite mošnjiček še za občine, ne samo za plače v javnem sektorju! Tukaj sem že povedal, da nimam nič proti, da se plače dvignejo, ker za odgovorna mesta v javnem sektorju so tudi danes prenizke plače in ne morete dobiti dobrih delavcev, odgovornih, marljivih za denar, za plačo, ki jo zdaj dobivamo, pa če gremo od predsednika Vlade navzdol pa vseh ministrov. Povedal sem že na odboru, da ima nek puškar tam v vojski 15. plačilni razred; 16. plačilni razred je pa minimalna plača. Po 20 letih izkušenj bi moral biti v rangu nekega mojstra strugarjev, orodjarja ali podobno, ki ima v gospodarstvu plačo najmanj 700, 800 evrov neto. A v vojski pa ne more imeti? Tem je treba dvigniti plačo. Ampak tistim, ki pa nič ne delajo v javni upravi, jim je treba pa dati čevelj, ne višje plače. Zato bi bilo na nek način treba dvigniti občinam povprečnino vsaj za tistih 13 milijonov, to pa pomeni približno 6 evrov pri povprečnini, vsaj toliko bi morali imeti razumevanje do občin in do teh županov. 6 evrov na tistih – če ne 525, pa na 522 –, bi bilo pravično in pošteno. Imajo občine čedalje večjo vključenost v vrtce, dve tretjine plačujejo oskrbnine občine in zdaj bo cena še zrasla na račun višjih plač zaposlenih v vrtcu, vse normative določa država, občina samo odpri mošnjiček in tiho bodi, niti vpliva nima kot ustanovitelj na določitev ali ravnatelja ali kakšne druge stvari v osnovnih šolah. Samo plačaj, nič drugega, kakor pravi država. Imamo pa enega najbogatejših sistemov predšolske vzgoje in osnovnošolske vzgoje v Evropi glede na normative. Vlada se samo spreneveda; če je denar za ene, naj bi bil tudi za druge, pa mislim, da je za te drug bolj potrebo kot za tiste prve, za katere ste odvezali mošnjiček brez problemov.
Besedo ima mag. Anže Logar. Pripravi naj se gospod Bojan Podkrajšek.
Hvala, predsednik. Danes je bilo ljudstvo tam, ne vem, če ste poslanci SMC to videli, ker jim kažete hrbet, ampak dejansko je bilo danes ljudstvo tam gor. Oni so, se mi zdi, kar precej natančno povedali, kaj si mislijo o odločitvi koalicije in vlade, da občinam ne zagotovi dovolj sredstev. Prej je kolega Ferluga en relativno neposrečen stavek podal: biti ali ne biti všečen županu. V Hamletu so umrli vsi; umrl je Hamletov oče, umrla je Ofelija, umrl je Laert, umrla je mati Hamleta in na koncu tudi Hamlet. Sprašujem se, kako se ta zgodba lahko vklopi v razpravo o povprečnini. Namreč, na koncu je v rokah Horacija umrl še celo sam Hamlet. Zdaj ne vem, kdo je tisti zadnji zaveznik SMC, na katerega apelirate s to zgodbo. Kdo je to? Kdo je tisti, s katerim ste vi v tem spopadu za pravico s 522 evri. Danes je bilo jasno povedano, koliko občine potrebujejo, zato da preživijo. To, da se ignorira ta glas in da se z njimi ni sklenilo pogodbe, da se z njimi ni pogajalo, da se z ljudstvom ni pogajalo, medtem ko se je z javnim sektorjem, ki predstavlja manjši del kot občine, je napaka te vlade. 536 evrov pravijo, da potrebujejo; toliko potrebujejo. Župani, ki so bili danes tukaj, ne vem 100 ali koliko jih je bilo, oni so izvoljeni z absolutno večino, 50 odstotkov volivcev je glasovalo za župana. Prej sem šel malo gledat, kolega Ferluga, za vas je glasovalo 3 tisoč 349 volivcev, za kolego Fištrovca, ki je tam gor, pa slabih 22 tisoč – sedemkrat več kot za vas! In vi odrekate gospodu Fištrovcu njegov aplavz ob tem, ko se predlaga amandma, da se povprečnina dvigne na 536? Če to ni jasen signal [[…]]Vlada naj se izpogaja in pogaja s tistimi, ki dejansko govorijo s terenom, v tem primeru so župani. Še enkrat pravim, oni imajo v tem besedo in naloga vlade in koalicije je v tem, da tem besedam prisluhne.
Besedo ima gospod Bojan Podkrajšek. Pripravi naj se državna sekretarka.
Hvala za dano besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Cenjena državna sekretarka, kolegice in kolegi, spoštovana župana! Danes, ko govorimo o razvoju občin, lokalnih skupnosti, je bilo prvič v Državnem zboru dejstvo, ko je bilo med nami 100 županov, in seveda, ko so volitve, lokalne volitve, znamo politiki veliko upoštevati župane. Katera stranka jih je dobila več, kateri je bil mogoče malo naš, pa ni bil malo naš. Danes so se kolegice in kolegi skrivali po Državnem zboru, ker so se bali srečati z našimi župani, ki so sedeli na balkonu; seveda zaradi enega preprostega razloga, ker ni odgovora na vaše početje. To je dejstvo. To, kar je gospod Marko govoril – izjemno ga cenim – danes upam, da ga niso župani poslušali, da so bili nekje na kavi. Vedno več nalagati lokalnim skupnosti in vsak dan oziroma vsako leto jemati – to je nesprejemljivo! Naši župani so tisti, ki vsakodnevne težave rešujejo, ko se ostali skrivajo. To je dejstvo. Danes je bilo na balkonu 100 županov. Kdaj bo predsednik Vlade pa minister sedel oziroma stal v Državnem zboru, ko bo prišlo 100 gospodarstvenikov? Potem bo pa alarm, da se hecamo. Mislim, da je neodgovorno, kar so danes župani doživeli v Državnem zboru, okrcani so bili, ker se niso znali pravilno obnašati. To je edino. To je nespoštovanje do županov niti se ni nihče želel z njimi pogajati niti jih poslušati. Rešujejo pa vsakodnevne težave naših občank, občanov, posledično državljank in državljanov. Predlagam, da se omenjeni amandma sprejme, to je tisti minimalec. Naj povem, da ne bom na pamet govoril, na drugi strani, ko smo sprostili plače, je v občini, ki ima 14 tisoč prebivalcev, treba za plače vzgojiteljic dati 66 tisoč več. Proračun tega ne prenese, se posledično prenaša na občane. Prejšnji teden me je srečala ena občanka na pločniku in me ustavi in me vpraša, če lahko dobi status migranta. Vprašam jo, zakaj, je pa rekla, ker bom imela boljši standard v Sloveniji. Hvala.
Besedo ima državna sekretarka na Ministrstvu za finance mag. Mateja Vraničar Erman.
Hvala lepa za besedo. Za dogovor sta vedno potrebna dva in želja, da se dogovor sklene tudi z občinami, je bila iskrena, podprta s številnimi prizadevanji skozi več mesecev, da bi slišali en drugega, razumeli potrebe en drugega in našli ustrezno srednjo pot. Danes govorimo samo o povprečnini, vendar pogajanja z občinami niso zadevale samo povprečnine, dogovarjali smo se o investicijskem transferu. V letošnjem letu ta znaša 1 odstotek primerne porabe, torej približno 11 milijonov evrov, in 1 odstotek, 11 milijonov evrov, pa je bilo dogovorjeno, da bo izplačan v letu 2016. To je vsebina letošnjega dogovora z občinami. Občinam smo v letošnjih pogajanjih ponudili 5 odstotkov investicijskega transfera, to je 55 milijonov; 22 milijonov v obliki nepovratnih sredstev in 33 milijonov v obliki ugodnih povratnih sredstev. Ugodno pomeni nič-odstotna obrestna mera in rok odplačila med 7 in 10 let. Ta rešitev je ne glede na to, da ni dogovora z občinami, vključena v Zakonu o izvrševanju proračuna. Občinam smo ponudili tudi, da bi spremenili način delitve investicijskega transfera med občine, tako da bi več nepovratnih sredstev lahko namenili finančno šibkejšim občinam in finančno močnejše občine bi več participirale skozi ugodna povratna sredstva. Občine niso bile pripravljene sprejeti take spremembe. Nadalje smo se dogovorili, da se sredstva investicijskega transfera lahko uporabijo tudi za nekatere namene, za katere je v veljavni zakonodaji nejasno, ali se lahko ali se ne morejo, in tudi to je urejeno v dopolnjenem predlogu proračuna. Nadalje smo se dogovorili, da občinam zagotovimo pravno podlago, da bodo lahko še v letošnjem letu spremenile oziroma dopolnile odloke za odmero nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča, kar jim je glede na trenutno veljavne pravne podlage onemogočeno. Tudi to je vključeno v dopolnjen predlog proračuna. Z občinami smo se dogovorili za 26 ukrepov, ki znižujejo stroške občinam na letni ravni v višini približno 25 milijonov evrov – 24,5. Za 5 milijonov evrov so bili učinki upoštevani že pri določitvi povprečnine za drugo polovico letošnjega leta, 20 milijonov je dodatnih učinkov. Večina teh ukrepov bo uveljavljenih do konca letošnjega leta, nekateri v začetku prihodnjega leta. Res pa je, da se teh 20 milijonov finančnih učinkov lahko realizira, če bo pripravljenost na drugi strani, da se ponujeni instrumenti in možnosti tudi uporabijo. Treba je povedati, da ti prihranki ne zadevajo samo zakonske obveznosti občin, ampak tudi njihove investicijske aktivnosti. Ko govorimo o povprečnini, če se osredotočim sedaj na predlagane amandmaje, potem je treba ugotoviti, da povprečnina pomeni sredstva za uveljavljanje oziroma za financiranje zakonskih ali, če hočete, rednih nalog občin. V letošnjem letu imajo za te namene občine zagotovljenih milijardo in 77 milijonov sredstev. Govorim o sredstvih, ki jih predstavlja 54 odstotkov pobrane dohodnine in dopolnilna finančna izravnava. Za leto 2016 predlog rešitev, ki je vključen v proračun in v zakon o izvrševanju proračuna, pomeni milijardo in 75 milijonov in pol sredstev. Torej, za približno 2 milijona manj kot v letošnjem letu. Za leto 2017 se prihodki iz naslova dohodnine krepijo in zato je samo iz teh 54 odstotkov dohodnine, ki pripadajo občinam, zagotovljena primerna poraba v višini milijarde in 85 milijonov. Vsa ta sredstva oziroma vse te aktivnosti, ki so bile peljane do sedaj so bile peljane z namenom, da se upoštevajo z namenom, da se upoštevajo potrebe občin, ampak da se hkrati upošteva tudi javnofinančne omejitve. Na te moramo paziti še posebej ne samo zaradi spremenjenega 148. člena Ustave, ampak tudi z upoštevanjem odločbe Ustavnega sodišča, ki je bila sprejeta v zvezi s povprečnino, ki je bila v preteklosti že določena z zakonom o izvrševanju proračuna. Ko govorimo o tem, koliko se zvišujejo obveznosti občin na račun plač v javnem sektorju, želim povedati dve zadevi. Sama sem članica širše vladne pogajalske ekipe in večkrat sem predstavniki občine vprašala, kdo je njihov predstavnik v tej širši pogajalski ekipi. Občine imajo svojega predstavnika, vendar ga v vseh teh letih, kar sodelujem v teh procesih, nisem uspela niti spoznati. Ko sem predstavnike občin na pogajanjih spraševala, kdo je, kako se lahko povežemo, kako lahko tudi v tisti pogajalski ekipi njihove interese uveljavljamo – ali mislite, da sem izvedela ime te osebe? Nisem! Če pa gledamo samo finančne učinke, po naši oceni ukrepi na področju plač v javnem sektorju za občinske proračune pomenijo 13 milijonov in pol dodatnih odhodkov. Že prej sem omenila, da so samo z ukrepi, ki so še v izvajanju oziroma v izvedbi, zagotovljeni prihranki v višini 20 milijonov evrov. Veliko ste govorili od dobrobitih Zakona za uravnoteženje javnih financ. Naj spomnim, da je v tistem času, ko je bil ZUJF sprejet v Državnem zboru, bila na mizi tudi zahteva občin, da se enak zakona sprejme z namenom, da se znižajo stroški občin vsaj za 10 odstotkov. Veste, kdaj je bil ta zakon sprejet? Februarja letos, ne leta 2012, ampak februarja letos. Učinki mogoče niso taki, kot so bili ocenjeni, ampak, ne zato ker bi bil zakon slab ali ker bi bili predlogi slabi, ampak zaradi tega, kar sem omenila že prej, da je možnosti, ki jih zakon ponuja, treba tudi izkoristiti. Mogoče samo še v zvezi s pripombo, da Evropska komisija ni ocenila proračunskega okvira oziroma proračuna za leto 2017. V skladu z evropskimi pravili Evropska komisija ocenjuje tekoče leto, ali ga bomo dokončali v skladu s sprejetim proračunom, in pa naslednje leto, to je leto 2016. Po evropskih pravilih bo osnutek proračunskega načrta za leto 2017 Evropski komisiji predložen šele v oktobru prihodnjega leta. Skratka, naša ocena je, da je Vlada storila vse, da bi stopila nasproti občinam, da bi jim zagotovila normalno delovanje, in odpravljamo sproti tudi administrativne ovire oziroma nepotrebne stroške, s katerimi se občine srečujejo. Verjemite mi, to ni enostavna naloga. Sprejetje dogovora bi nam ta položaj olajšalo in ohranilo zagon, ki smo ga uspeli končno vzpostaviti med resornimi ministrstvi, da bi te ukrepe s pospešeno hitrostjo dejansko udejanjili. Nesklenitev dogovora pa bo v bistvu delo na tem otežila, čeprav smo pripravljeni in nameravamo tovrstna prizadevanja, ne glede na nesklenitev dogovora, tudi nadaljevati. V ta sklop nadaljnjih dogovorov štejem tudi našo skupno ugotovitev, do katere smo prišli skupaj s predstavniki občin, da je metodologija za izračun povprečnine neustrezna, da jo je treba korigirati, in dogovorjeni smo, da se temu problemu posvetimo nemudoma v začetku naslednjega leta. Zaradi tega pričakujem, da se bomo za leto 2017 za zadeve uspeli dogovoriti že na podlagi spremenjene formule. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Lilijana Kozlovič.
Hvala, predsedujoči, za besedo. V razpravi opozicije so nam skušali prikazati in povedati, da koalicija ne razume lokalne samouprave, da ne pozna Evropske listine, da ne pozna ustave na tem področju. Mislim pa, da gre samo za stvar, kako jo kdo interpretira. Argument, da ne ravnamo oziroma da ne razumemo županov, zato ker nimamo nobenega župana, govori prav o tem, da je razprava, ki jo opozicija vodi danes, naravnana predvsem politično. Mislim, da ravno to, da nimamo nobenega župana, lahko veliko bolj objektivno in manj politično gledamo na zadeve. Tako kot smo si zastavili lokalno samoupravo v naši državi, je zelo dobra, dala je zelo dobre učinke, občine so dosegle razvoj podeželja in vsega lokalnega okolja, nekako poenotili, kajti dejstvo je, da so bile razlike zelo velike. Dejstvo pa je tudi, da glede na dane razmere, ki so, se morajo, tako kot se druge dejavnosti, spreminjati in tem razmeram prilagajati tudi občine, torej tudi lokalna samouprava. V letošnjem letu je Ministrstvo za javno upravo skupaj z ostalimi ministrstvi pripravilo veliko ukrepov, na podlagi katerih lahko lokalne skupnosti racionalizirajo svoje poslovanje. Pa da ne bom krivična, med 212 občinami je veliko takih, ki so že racionalizirale svoje poslovanje, imamo okrog 100 občin, ki so povezane v skupne občinske uprave. Ampak na tem samem segmentu je še veliko za postoriti. Iz poročila, ki ga je pripravilo Ministrstvo za javno upravo, kako se občine poslužujejo teh možnosti, je ugotovljeno, da so teh možnosti uporabile zelo zelo malo. Ne govorimo v koaliciji oziroma ne razmišljamo o tem, da je treba ukinjati občine. Ni treba, da se ukinjajo; potrebna je njihova racionalizacija, njihovo povezovanje. Tisto pa, kar je nujno potrebno - in ni potrebne, da zaradi tega ustvarjamo pokrajine, kajti s tem lahko ustanavljamo v bistvu novo birokracijo – je vsebinsko povezovanje. Nobenih razlogov ni, da tega že sedaj občine ne bi počele in dodale dodano vrednost na lokalnem nivoju in tudi bistveno lažje in racionalnejše opravljale določene storitve in jih zagotavljale za svoje državljane in svoje občane. Napad na javni sektor; da smo s tem, ko smo s sindikati podpisali sporazum, da to pomeni istočasno napad na lokalno samoupravo, saj tudi ta sodi v enem segmentu v javni sektor, in kolikor je morda v nekem segmentu lahko to breme za njih, je seveda tudi korist za lokalno samoupravo. Premalo govorimo o odločbi Ustavnega sodišča, ki je bila letos sprejeta prav glede povprečnin, v kateri jasno piše, da se morajo občine pretežni del same financirati, kajti financiranje s strani države pomeni posledično tudi kršitev odločbe Ustavnega sodišča; če prevedem obratno. Torej, vse to govori, da je nujno potrebna sprememba na področju lokalne samouprave. Ni nujno vedno, da gre za normativne spremembe, kajti menim, da pravne podlage za izvrševanje lokalne samouprave so dobre, treba je spreminjati prakse, treba je predvsem spreminjati pojem avtonomije lokalne samouprav, kaj je ta avtonomija. Ta upor, ki smo ga danes doživeli pri županih. Če jih je bilo sto v državnem zboru, pomeni, da je še več kot polovica tistih, ki se tega ni udeležila. Razumem pa ta upor, kajti vedno, ko se skušajo spremembe uvajati, pride najprej do upora, nobena sprememba se ne sprejme takoj, najprej pride do upora in kasneje seveda pride do počasnega prilagajanja. To danes razumem kot tista prva faza v spremembah, ki se bodo zgodile na lokalni samoupravi. Hvala.
Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Najbrž vseeno ni prepovedano, da tudi opozicija pove kakšno tudi kritično, ker pač tako kot smo govorili in natančno tako pač dojemamo pojem lokalne samouprave in dolžnosti države do lokalne samouprave. Gre za samoupravo. Zato se ponovno sprašujem, kdaj vendar bomo lahko več sredstev iz državnega proračuna plasirali lokalnim skupnostim. Mene namreč skrbi, ko gledam makroekonomska gibanja na področju Evropske unije oziroma v tistih državah, v katere je slovensko gospodarstvo najbolj usmerjeno. Mene zelo skrbi, ob upoštevanju, da je dejansko Nemčija naša najpomembnejša gospodarska, seveda tudi politična partnerica in da se nemško gospodarstvo ohlaja. V zadnjem četrtletju, za katerega imamo podatke, je gospodarska rast v Nemčiji 0,3-odstotna, četrtletje pred tem je bila za 0,1 odstotno točko višja. Torej gre za ohlajanje in tukaj me seveda skrbi, kako bodo šli ti trendi naprej, ker nesporno dejstvo je, da bo to, če bo prišlo, ne daj bože, do ohlajanja nemškega gospodarstva, se bo to seveda poznalo tudi pri naši gospodarski aktivnosti. Zakaj smo morda preglasni – po oceni nekaterih koalicijskih poslancev, da smo mi v opoziciji preglasni, ko govorimo o tem zakonu, ko govorimo o financiranju občin? Glejte, saj to ni krivda te koalicije in te vlade, ampak nam enostavno ves čas, kar imamo samostojno državo, ne gre dobro od rok, kot večkrat pravim, skladen regionalni razvoj. Tukaj vsa povprečja padejo, vsa povprečja padejo. Strinjam se z gospo državno sekretarko, ki je rekla, da davčni prihodki iz naslova dohodnine naraščajo. Seveda naraščajo in na tem participirajo tudi občine. Seveda tudi občine v povprečju dobijo več. Tukaj bi prosil, ker sem opozicija, nimam podatkov, ali nam lahko Ministrstvo za finance pridobi podatke po statističnih regijah, za koliko in kako se giblje dohodnina po statističnih regijah. V glavnem smo tukaj tudi glasni in kritični poslanci, ki prihajamo s periferije, ki prihajamo iz podeželskih občin. Zaradi tega smo takrat, ko smo bili v vladi in smo imeli ministra za finance dr. Bajuka, dosegli, da smo znatno povečali financiranje občin in formulo prilagodili, tako da so podeželske in periferne občine dobile več. Samo za to gre. Ne gre za župane, tukaj ne vidim pred seboj županov, pred seboj vidim občane in državljane. Kar poglejmo kazalce, da se dejansko slovenske periferija počasneje razvija ali stagnira v primerjavi s centrom. Teoretično bi bilo vse okey, če se bomo vsi preselili v center in vsi dobili tukaj službe, takšne, kot jih danes ima center Slovenije in potem bo vse okej. Ali je to mogoče? Ali to želimo? Gotovo ne. Se pravi, skrbijo me periferne občine, skrbi me slovenska periferija, skrbi me podeželje in zaradi tega smo tukaj morda preglasni po nekateri oceni koalicijskih poslank in poslancev. Tudi ta delitev Slovenije na vzhodno in zahodno kohezijsko regijo se bojim, in kot vidim sedaj, te napetosti so prisotne, da na koncu koncev dejansko vzhodna kohezijska regija, ki bi morala dobiti iz Evrope več denarja, se bojim, da ko bomo potegnili črto, da bo dejansko rezultat ravno obraten. Tega se močno bojim in najbrž smo tudi mi, ki prihajamo s periferije, s podeželja vredni kakšnega zaupanja – govorimo resnico, vam zagotavljam in bilo bi dobro, da bi nam tudi vladna koalicija in vlada prisluhnila. Privoščim vam, Stranka modernega centra, da boste imeli na naslednjih lokalnih volitvah veliko županov, govorim iskreno, ker je to zelo pomembno in zelo koristno za vodenje državne politike. Ker vam bodo iskreno povedali, kje so problemi, kakšni so problemi, kaj je treba narediti. Z razlogom sem večkrat omenjal gospoda Bojana Kontiča, župana občine Velenje, ki pravi, da povprečnina mora biti 652,6 evra. Verjamem, da ni denarja, verjamem, da ne gre; ne gre, ker ni denarja, ker se preveč ukvarjamo z odhodkovno stranjo, ne pa z gospodarstvom, ki ustvarja, da bi dobili na prihodkovni strani več – recimo, novih 60 tisoč delovnih mest –, potem bi se najbrž tukaj danes tudi bolj prijazno gledali in pogovarjali. Ampak zato smo govorili o amandmaju 536, recimo, mogoče tudi 530, ker sem se pogovarjal z nekaterimi župani, Združenjem in Skupnostjo občin, da bi tudi na to pristali. Izračunajte si, sam sem prej povedal, za kakšne številke gre. Hvala lepa.
Želi na tej točki še kdo razpravljati? Ja, prosim za prijavo. Besedo ima gospod Franc Jurša.
Predsednik, hvala za besedo. Meni je zelo žal, da se je ta celotna razprava o ZIPRO spremenila dejansko v razpravo o povprečnini za občine. Res je, da je to zadeva, ki se ni uskladila, pri usklajevanju in dogovorih vedno morata biti vsaj dve strani pripravljeni se pogovarjati in potem tudi sprejeti neke skupne zaključke. Ne bom govoril o tem, ali je vladna stran imela pogajalce, ki so bili pripravljeni poslušati in slišati lokalno samoupravo, iz nekih njihovih zaključkov in informacij, katere sem dobil, je dejansko bilo tako, da so bili pripravljeni slišati, ampak da so se potem župani odločili in postavili ultimat, za koliko sredstev pa so se oni pripravljeni pogovarjati. Vseeno bi nekaj drugega še povedal, kar ni vezano na povprečnino za občine, ampak na zadeve, ki so strateškega pomena za poslansko skupino, kateri pripadam, in stranki, kateri pripadam. Za nas je ena zadeva zelo ključnega pomena, mogoče je to res celo simbolno dejanje, to je usklajevanje pokojnin. Zavedamo se, da marsikateri upokojenec ne bo zadovoljen s tem, da bo dobil to usklajeno pokojnino, ker bo mogoče presegel cenzus, ki mu na drugi strani pa onemogoča, da pridobi letni regres. Prej sem povedal, za kaj je ta regres: ne za morje in počitnice. Za večino teh ljudi, ki to dobijo, je to dejansko denar za nakup; ker si lahko kupijo dejansko tisto, kar rabijo skozi zimo, to je toploto. Glede na to, da se je v preteklosti zgodila pač ena zadeva, ki je na nek način zelo negativno vplivala na pokojninsko blagajno; 1997. leta je prišlo do zmanjšanja prispevne stopnje delodajalcev – to dostikrat ponavljam in še bom ponavljal v tem državnem zboru. To pomeni, da je takrat pokojninska blagajna imela dovolj denarja, da si je lahko privoščila, da za spodbujanje gospodarstva da polovični prispevek in da smo edina država v Evropski uniji, ki nimamo na enaki ravni prispevkov delodajalcev in delojemalcev. V prihodnosti, ko pa je moral proračun dajati tako visoke zneske, kot je na primer že ta zadnji milijardo 400 milijonov, pa enostavno in preprosto govorimo, da denarja primanjkuje, da ga mora dodajati proračun. To je res. Ampak nekoč je ena vlada naredila pač tako potezo, ki pa je potem druga nikoli ni popravila. Vem pa, da v tem trenutku je to zelo težko narediti. To pa mi je čisto popolnoma jasno. Zato pri nas v naši poslanski skupini in v naši stranki vidimo rešitev v demografskem skladu. Pričakujemo, gospod minister, in pričakujemo, da bo zakon o demografskem skladu čim prej prišel v Državni zbor, seveda predhodno se bomo še usklajevali, v Državnem zboru pa ga bomo potem tudi sprejeli. Pričakujemo, da bo vsaj takšen, kakršnega od prilike mi pričakujemo; da bo vsaj tak. Ne bom rekel, da bo moral biti v celoti nam prilagojen in našim interesom, ampak da bomo tu našli kompromis dveh pogajalskih strani. Že v stališču poslanske skupine sem nedvoumno in jasno povedal, da mi je zelo žal, da se vladna stran in predstavniki lokalnih skupnosti, se pravi občin, niso uskladili in prišli do skupnega zaključka, koliko povprečnine. Zavedam pa se, da država dejansko nima toliko denarja, da bi zadostila vsem interesom in potrebam. Pač, se je treba na neki točki odločiti, kaj boš in česa ne boš. Veste, zelo lepo jih je bilo videti in sem jim to tudi povedal, da tudi oni sprejemajo, župani, županje sprejemajo svoje proračune za vsako leto, nekateri za dve leti, nekateri samo za eno leto, in dobro vedo, kako se tej stvari streže. Reakcije pač niso bile najboljše, ampak pustimo, oni so imeli svoj interes in so ga pač na tak način izražali, kajti niso imeli možnosti, da bi spregovorili na tej govornici ali pa v tej klopi. Popolno pa jim ne dajem prav. Glede na to, da je bilo kar dosti očitkov, da ni argumentov. So argumenti za določene zadeve in če vzamemo sklenitev dogovora med javnimi uslužbenci in Vlado glede povečanja – s predvidenih 2,5 odstotka se je povečal na 3,47, kar pomeni povečanje obveznosti občin za okoli 13,5 milijonov evrov. To pomeni, da bi se povprečnina morala povečati najmanj za 2 odstotka, povprečnina je bila 522, se pravi, bi se povprečnina, da bi zadostili te potrebe po plači, bi se morala povečati za 2 evra, kar bi pomenilo 524. Ponudba s strani Vlade je bila 525. Pa še mogoče samo eno primerjavo, da ne bomo imeli vsi slabega občutka, kljub temu da trdim, da bi bilo fino in bi se bilo dobro, da se uskladimo, ampak vseeno še nekaj podatkov. Poglejte, vse tri državne blagajne dejansko nimajo – in je v manjši meri zadeva rasla kot pa na primer pri prihodkih državne blagajne. Na primer, da so imele občine za 17,6 odstotka večje prihodke v tem zadnjem obdobju in da so imele poleg občin v kriznem obdobju še več kot 14 odstotkovpovečale izdatke za zaposlene. To pomeni, da je država na tem področju morala zmanjševati, v občinskih upravah pa se je skoraj za 9 odstotkov povečal izdatek za blago in storitve. To se pravi, da je občina povečevala nekatere stroške, na drugi strani pa jih je država zmanjševala. Tako čisto v enakovrednem položaju lokalne skupnosti in država nismo bili. Pa še mogoče v razmislek to; ponosen sem na vse investicije, ki so jih opravile lokalne skupnosti, se pravi občine, ampak imeli smo veliko srečo, da je v zadnjem obdobju bilo precej investicij na lokalni ravni, kjer je 85-odstotni delež sredstev zagotavljala Evropska unija iz kohezijskih ali drugih skladov ter država. Lokalne skupnosti so morale zagotoviti 15 odstotkov. V takšni obliki financiranja je v končni fazi lahko izpeljati investicije. Tu lahko ocenjujemo tudi prispevek Evropske unije kakor tudi države in istočasno lokalnih skupnosti in zaradi teh investicij in teh prilivov sredstev v lokalne občinske blagajne je bilo čutiti, da takšnih težav, kot smo jih imeli v državi – se pravi z recesijo, gospodarsko krizo – ni bilo mogoče čutiti v občini. Na koncu še enkrat, pod črto: tudi jaz bi bil zelo vesel, da bi se lokalne skupnosti skupaj z Vlado dogovorile o neki povprečnini. Zame ne bi bilo v tem trenutku nič narobe, če bi bilo tudi 525, s tem bi soglašal. Glede na to, da pa so pač lokalne skupnosti to zavrnile, bomo ZIPRS v naši poslanski skupini, kakor tudi sam, podprli.
Želi še kdo razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo glede tega amandmaja. V razpravo dajem 73. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 37. točki dnevnega reda, torej zagotovo danes. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 37. TOČKO DNEVNEGA REDA to je na PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O JAVNEM NAROČANJU. Državni svet je na 17. izredni seji 2. 11. 2015 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o javnem naročanju. Za obrazložitev zahteve dajem besedo predstavniku Državnega sveta gospodu Alojzu Kovšci.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovana ministra, spoštovane poslanke in poslanci! Zahteve Državnega sveta ne bom bral v celoti, zaradi tega ker enostavno ni dovolj časa, da bi jo prezentiral v takšni obliki in tudi nimam nobenega dvoma o tem, da bo pozicija zakon v takšni obliki, kot je bil predlagan, podprla. Ampak vseeno, želim, da se sliši mnenje Državnega sveta in da bi se izognili temu, da je to mnenje zgolj neke ozke interesne skupine, naj povem, da so veto podprle tako interesne skupine delojemalcev, delodajalcev, obrtnikov, kmetov, svobodnih poklicev in tudi lokalnih interesov. Kaj pravzaprav očitamo zakonu? Čisto enostavno in na kratko: Zakon o javnih naročilih ne zavezuje dovolj naročnikov k odgovornemu ravnanju z javnim denarjem, zaradi tega ker ne vzpostavlja kriterijev subjektivne in objektivne odgovornosti. Drugo, kar zakonu očitamo, da še vedno omogoča izbiro izvajalcev javnih naročil pretežno po kriteriju najnižje cene. Sicer naj bi zakon upošteval evropsko direktivo, ki govori o tem, da je treba večji del javnih naročil dati oziroma prisoditi malemu in srednjemu gospodarstvu, in drugo direktivo, ki govori o tem, da je treba upoštevati ekonomsko ceno. Ampak ti pogoji za objektivno določanje objektivne cene so v zakonu izostali in ostaja temeljni pogoj najnižja cena. Zakon sicer eksplicitno govori o področjih, kjer najnižja cena ne sme biti edini kriterij, to so programerske, prevajalske, arhitekturne storitve in storitve svetovanja, ampak te storitve oziroma ta javna naročila predstavljajo minoren znesek v odstotku vseh javnih naročil, sicer formalno do neke mere izpolnjujejo evropsko direktivo, ampak praktično ne pomenijo ničesar. Zakon o javnih naročilih tudi preohlapno določa kriterije za izločanje ponudb z nerealno nizkimi, dampinškimi cenami. Pa tu ne bom izgubljal časa, da bi našteval, kako je to določeno, ampak če vzamemo za kriterij 50-odstotno nižjo ceno od povprečja cen, ki so bile ponujene, in če vzamemo za kriterij 20 odstotkov nižjo ceno od druge malo višje cene, kot je bila ta najnižja ponujena, potem je popolnoma vsakomur, ki se ukvarja z gospodarstvom ali trgovino, jasno, da so ti kriteriji nerealni, preohlapni in omogočajo ogromen manevrski prostor za avtomatsko izločanje tistih, ki se na trgu pojavljajo z dampingom. Zakon o javnih naročilih tudi ne vzpostavlja sistema določanja realnih stroškov izvedb javnih naročil na podlagi uzakonitve objektivnih kriterijev, to so merila in standardi. Spoštovane poslanke in poslanci, večkrat je bilo povedano, da vsaj za gradbeništvo teh standardov nimamo, da jih ni. Ta država obstaja že četrt stoletja in nobena vlada teh standardov ni uzakonila, jaz pa trdim, da obstajajo, čeprav na Ministrstvu za javno upravo pravijo drugače. To je tisti kupček tam, ki sem ga prinesel s seboj, da fizično dokažem, da ta merila in standardi obstajajo, da se v realnem sektorju s pridom uporabljajo in naročniki, ki ravnajo s svojim lastnim denarjem, ta merila še kako upoštevajo pri izdajanju naročil. Ko govorimo o javnem sektorju, je pa seveda drugače. Nikoli nismo trdili, da so ti standardi uzakonjeni, trdimo pa, da preden se spreminja Zakon o javnem naročanju, je treba te standarde posvojiti in jih uvesti v slovenski legalni sistem. Brez teh standardov težko zahtevamo subjektivno odgovornost tistega, ki javno naročilo pripravi, ker preprosto nima opore, kaj naroča in po kolikšni ceni. Nadalje, trdimo, da Zakon o javnem naročanju omogoča nadaljevanje slovenskega unikuma, slabe prakse oddajanja javnih naročil gospodarskim družbam, ki so pravzaprav posredniki in nimajo svojih lastnih kapacitet za izvedbo javnega naročila. Ko zakonodajalec trdi, da se ne sme vpletati v odnose med izvajalcem javnega naročila in podizvajalci – če bi izključili posrednike, potem to vpletanje ne bi bilo potrebno. Spoštovani, samo še to. Neplačevanje podizvajalcev, ki je s tem zakonom uzakonjeno oziroma uzakonjeno z možnostjo, da se sklene dogovor med izvajalcem in podizvajalcem o neposrednem poplačilu, je pravzaprav, oprostite izrazu, larifari. Ker vsi tisti, ki neposredna poplačila zahtevajo, so že v procesu izbire podizvajalcev izključeni. Hvala lepa.
Zahtevo je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Lilijani Kozlovič.
Predsednik, hvala za besedo. Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 28. nujni seji 10. 11. 2015 obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o javnem naročanju, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada in ga je ta sprejel na 12. redni seji 27. 10. 2015. Državni svet je zahtevo sprejel na 17. redni seji 2. 11. 2015. Predstavnik Državnega sveta je v uvodni obrazložitvi podrobneje predstavil razloge za zahtevo ter pri tem poudaril, da Državni svet Zakona o javnem naročanju ni podprl, ker ta po njegovem mnenju ne prinaša ustreznih rešitev za problematiko, ki je prisotna v sistemu javnih naročil, in ne odpravlja ključnih pomanjkljivosti prejšnjega področnega zakona. Na nekaterih področjih Zakon o javnem naročanju stanje še poslabšuje, kot na primer na področju poplačila podizvajalcev, s čimer poslabšuje plačilno nedisciplino. V nadaljevanju je državni svetnik opozoril na nekatere, po mnenju Državnega sveta največje pomanjkljivosti zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi mnenje povedala, da se navedbe Državnega sveta v zahtevi nanašajo na vprašanja, povezana s presojo primernosti zakonske ureditve, ki so vsebinske narave in presegajo okvir nalog ZPS, zato se do navedenih utemeljitev in s tem tudi do zahteve Državnega sveta ni opredelila. Minister za javno upravo, Boris Koprivnikar je povedal, da Vlada zavrača očitke Državnega sveta. V postopku sprejemanja predloga zakona, ki je trajal eno leto, je bilo opravljeno usklajevanje z več kot 50 deležniki in upoštevana večina pripomb. Nadalje je povedal, da gre za sistemski zakon, ki primarno ureja postopkovna pravila, zato z njim ni mogoče posegati na druga področja, ki jih že ureja področna zakonodaja, primarno Obligacijski zakonik. V naš pravni red tudi vnaša izločitvene kriterije za ponudnika, ki krši pogodbene obveznosti, neupravičeno pridobiva informacije, posreduje zavajajoče razloge, ne plačuje davkov ali je njegova ponudba neobičajno nizka in drugo. Zakon o javnem naročanju predvideva obveznost neposrednih plačil podizvajalcem, če to zahtevajo, na področju storitev in gradbeništva, v drugih primerih pa so pravice podizvajalcev zavarovane z izjavo glavnega izvajalca in podizvajalca, da se vse medsebojne obveznosti poravnave. Kršitev tega pa pomeni sankcije, ki so predpisane v zakonu. V razpravi se koalicijski poslanci povedali, da ne vidijo nobenih novih strokovnih razlogov proti Zakonu o javnem naročanju od njegovega sprejema na seji Državnega zbora. Glavni cilj zakona je večja prožnost in poenostavitev postopkov oddaje javnih naročil z večjo vključenostjo malih in srednjih podjetij, zagotovitev večje transparentnosti in preprečevanje koruptivnih dejanj. Opozicijski poslanci so povedali, da v zakonu pogrešajo dodatne varovalke, zavarovanje položaja, predvsem pa zagotovitev obveznega neposrednega poplačila podizvajalcev. Izpostavili so tudi dvom, ali zakon ustrezno rešuje problematiko dvornih dobaviteljev. Po zaključni razpravi je odbor s potrebno večino vseh članov in članic odbora sprejel mnenje, da je Zakon o javnem naročanju ustrezen.
Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade kot predlagateljici zakona, to je ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju.
Hvala, predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Naj samo na kratko ponovno obrazložim bistvene ureditve, ki jih prinaša Zakon o javnem naročanju, in poudarim, da je to sistemski zakon, ki ureja postopke javnega naročanja, torej gospodarnost, transparentnost in učinkovitost javnega naročanja, ne moremo pa s tem zakonom in ne smemo posegati tako na različna področja, kot so gradbena zakonodaja, obligacijska razmerja, ker bi s tem dejansko presegli okvir tega zakona. Že v samem izhodišču uporabniki zakona, Gospodarska zbornica, naročniki in predstavniki malega gospodarstva stojijo na različnih stališčih, zato smo po skoraj enoletnem usklajevanju z vsemi deležniki – kot rečeno, preko 50 različnih deležnikov je bilo identificiranih v teh usklajevanjih, preko 350 strani argumentiranih pripomb smo prejeli in nanje tudi odgovorili – in smo prišli do rešitve v obliki tega zakona, za katero smatramo, da je razumen kompromis in nudi sorazmerno zaščito vseh deležnikov, ki so vključeni v postopek javnega naročanja. Zakon je, kar poudarjamo, enoten tako za področje klasičnega kot infrastrukturnega naročanja, kar pomeni, da je krajši in bolj pregleden, poenostavljeni so postopki, povečuje se transparentnost poslovanja in pa še v večji meri uvajamo gospodarnost naročanja, ker je edini kriterij za oddajo naročila po tem zakonu ekonomsko najugodnejša ponudba in nikjer v zakonu ni predvidena najnižja cena kot edini ali zavezujoči kriterij izbire. Zelo pomembno je, da smo v tem zakonu zelo zaostrili tudi pogoje za soočanje s socialnim dampingom in nizkimi cenami, zato zakon omogoča izločanje nizkih ponudb v primerjavi z realnimi cenami na trgu. Zahteva izločanje ponudnikov, ki ne plačajo socialnih obveznosti, zahteva izločanje ponudnikov, ki dvakrat storijo prekršek v zvezi z delom, zahteva prekinitev pogodbe, če se ugotovi kršitev okoljske, socialne ali delovne zakonodaje, in zahteva izločitev neobičajno nizke ponudbe, če se pri sestavi cene ne spoštuje delovna in socialna zakonodaja. Torej ponudba, ki ne vključuje stroškov dela v predvideni višini, kot jih določa zakona, se izloči; in to je zahtevano. Hkrati pa zakon ohranja tudi zaščito podizvajalcev, in sicer na več načinov. Mogoča so neposredna plačila in so obvezna, če izvajalec tako želi. O tem ne more presojati naročnik, na željo izvajalcev so obvezna plačila – če jih zahteva, so tudi obvezna. Za podizvajalce je pri gradnjah in storitvah obvezna nominacija podizvajalcev, da ne prihaja do netransparentnega operiranja s podizvajalci, in pri vseh naročilih, kjer podizvajalec ne zahteva direktnega plačila, je obvezno, da glavni izvajalec in podizvajalec potrdita prejem plačil z izjavo. Če pa naročnik te izjave ne prejme ali če je morda celo lažna, pa je takšen izvajalec oziroma takšen ponudnik izločen iz postopkov javnega naročanja za tri leta. To je izredno rigorozna sankcija. Še enkrat poudarjam: ekonomsko najugodnejša cena je kot edini kriterij izbire, če pa je ponudba neobičajno nizka, pa je v skladu z evropsko direktivo in sodno prakso dopuščano izločanje takšnih ponudb. V primerih, ki sem jih prej naštel, je izločanje takšnih ponudb tudi obvezno, torej so ti mehanizmi za urejanje področja javnega naročanja zelo močni. Naj poudarim še eno zahtevo, ki je bila tudi predmet razprav, da se ponudnik ne more več sklicevati na kapacitete tretjih in mora imeti svoje lastne reference, prav tako od ponudnikov in podizvajalcev. Prav tako pa naročnik zahteva od glavnega ponudnika, da sam izvede ključna dela. To so tudi pomembna orožja v smeri tako imenovanih inženiring firm, ki so praktično brez zaposlenih lahko konkurirale na razpisih s tujimi referencami. Naj ob tem poudarim še, da je bil zakon usklajen, da je kompromis, po mojem mnenju pomemben korak naprej, da s tem zakonom uvajamo dve evropski direktivi, da moramo paziti tudi na celoten pravni red, v katerega umeščamo, in da se popolnoma zavedamo, da zakon ne more rešiti postopkov oziroma slabih praks zaradi slabe usposobljenosti naročnikov. Zato je temeljna aktivnost našega ministrstva v prihodnjih mesecih, kako podpreti, usmeriti in izobraževati naročnike, da bodo sami lahko pripravljali na podlagi tega zakona, ki daje močno orodja, tudi kvalitetna korektna javna naročila, ki bodo vodile v kvalitetne nabave in racionalno porabo javnih sredstev. Hvala.
Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za prestavitev stališč. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo mag. Dušan Verbič.
Spoštovani predsednik, minister, poslanke in poslanci, prav lep pozdrav! Danes ponovno odločamo o zakonu, ki se tiče številnih organov, v prvi vrsti na državni kot tudi na lokalni ravni in družb, tako majhnih, srednjih in velikih, in to je Zakon o javnem naročanju z oznako 3. Na evropski ravni so področja javnih naročil urejala pravila iz leta 2004, to pa je bilo treba prenoviti in poenostaviti, predvsem pa izboljšati njihovo učinkovitost za oba poslovna subjekta; se pravi, za naročnike in za podjetja. Februarja lani je bila končana reforma javnega naročanja na ravni Evropske unije, sprejeti pa sta bili dve direktivi, in sicer ena za urejanje javnega naročanja na tako imenovanem klasičnem naročanju in druga za urejanje infrastrukturnega področja. V naš pravni red ju moramo implementirati do 18. aprila prihodnjega leta. Novosti, kot so informatizacija postopkov, bo zagotovo prispevala k večji transparentnosti javnega naročanja ter zmanjšanju koruptivnosti tveganj. Vsa korespondenca bo potekala z elektronskimi sredstvi brez uporabe navadne pošte. Poenostavitve se izvajajo na način, da bo izvedeno izključno v smeri večje učinkovitosti in preglednosti samih postopkov. Z letom 2017 bo tako obvezna elektronska oddaja ponudb za osrednje nabavne organe, od aprila 2018 pa tudi za vse naročnike. Še posebej je treba omeniti, da bo v prihodnje mogoče izbrati najboljšo ponudbo in ne več zgolj samo najcenejšo, glede katere je bilo pogosto slišati precej utemeljenih kritik. Pri oddaji javnega naročila bo imel naročnik možnost določiti socialna merila, na infrastrukturnem področju se uvajajo ločena in prožnejša pravila. Enoten evropski dokument v zvezi z oddajo javnega naročila bo pripomogel k temu, da se bo zmanjšalo število zahtevanih dokumentov, potrebnih za izbiro izvajalcev. Še več je novih sprememb, ki jih prinaša Zakon o javnem naročanju 3, saj so predlagane spremembe s prenosom dveh direktiv Evropskega parlamenta in Sveta uredile marsikatero sporno vprašanje, ki je bilo sedaj ali doslej odprto. Poenostavljene rešitve odpravljajo nepotrebne zapletene postopke, povečujejo pravno varnost, spodbuja se tudi širša uporaba zelenih javnih naročil. Z novostmi pa se uresničuje cilj, da je trg javnih naročil naravni Evropske unije čim bolj odprt, kar je pomembno predvsem v času finančne krize, v katerih se nahajamo. V zvezi z vetom Državnega sveta pa naslednje. Iz obligacijskega zakonika izhaja, da naročniku za izvedbo javnega naročila v celoti odgovarja zgolj izbrani glavni izvajalec. Naročnik ni v nikakršnem pravnem odnosu do podizvajalca, saj ta ni pogodbena stranka. Zakon o javnem naročanju je pravni predpis, ki ureja postopek izbire izvajalcev gradenj in storitev ter dobaviteljev blaga. To pomeni, da primarno zakon ureja postopkovna pravila za izbiro. Zakon o javnem naročanju tudi določa, da se izbira ponudbe opravi na podlagi ekonomsko najugodnejše ponudbe, kar predstavlja najboljše razmerje med ceno in kakovostjo. Tudi sama direktiva določa, da mora biti cena ali strošek vedno del kriterija in to izhaja tudi že iz sodne prakse. Treba je poudariti, da ta zakon zavezuje mnogo različnih naročnikov. Po njem se naroča raznolike predmete ali storitve ali gradnje, zato bi bilo nesmiselno prepovedati ceno kot edino merilo. Še nekaj besed glede podizvajalcev. Že s strani predstavnika Vlade je bilo obrazloženo, vendar bi si vseeno dovolil. Če glavni izvajalec ne plača, ne da izjave ali da lažno izjavo, je to prekršek, ki se kaznuje z globo; in tisto, kar je najpomembneje, uvrsti se v evidenco gospodarskih subjektov z negativnimi referencami, kar posledično pomeni izključitev iz postopkov javnega naročanja za tri leta. Na podlagi navedenega Poslanska skupina SMC ponovno podpira predmetni zakon. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranka, zanjo gospa Nada Brinovšek.
Predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat, spoštovani kolegice in kolegi! Na prejšnji seji je Državni zbor sprejel Zakon o javnem naročanju, na katerega pa je v začetku tega meseca Državni svet Republike Slovenije vložil zahtevo za ponovno odločanje. V Slovenski demokratski stranki smo več čas obravnave opozarjali, da bi zakon moral temeljiti predvsem na tako imenovani pametni porabi javnih sredstev. Ne smemo pozabiti, da smo v preteklem letu za javna naročila oddali kar 3,7 milijarde evrov javnega denarja. V Slovenski demokratski stranki smo opozarjali, da se strinjamo, da je treba določiti vzvode, ki bodo omogočili večjo gospodarnost, učinkovitost, transparentnost in uspešnost javnega naročanja. Izrazili pa smo tudi dvom, da bomo s predlogom, ki je bil potem tudi sprejet, to v celoti dosegli. Predlagali smo deset amandmajev. Vsi amandmaji, razen amandmaja, ki določa, da mora naročnik v roku petih dni po končanem preverjanju o svoji odločitvi obvestiti vse kandidate, so bili zavrnjeni. Prav tako koalicija ni upoštevala mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je opozarjala na nepreglednost tega zakona, in sicer v smislu, da ta zakon ureja dva oziroma kar tri področja javnega naročanja, kar bo seveda pomenilo tako za naročnike kot za izvajalce vsaj sprva zapleteno in nepregledno uporabo tega zakona. Opozorili smo tudi, da se zakon, vsaj po našem mnenju, vse preveč osredotoča na postopke in njihovo izbiro, vse premalo pa na pripravo razpisne dokumentacije, ki je največkrat rakrana postopkov javnega naročanja. Javni naročniki bi morali biti zavezani k odgovornemu ravnanju z javnimi naročili in ustrezno usposobljeni za vodenje javnih naročil, in to ne le do izvedbe oddaje javnega naročila, temveč tudi v postopkih nadzora izvajanja oddaje javnega naročila do njegovega zaključka. Posebej smo izpostavili področje plačila podizvajalcem, ki je po novi ureditvi bistveno slabše urejeno, kot je bilo do sedaj. Javni naročnik bi moral zagotoviti, da so vsi udeleženci v javnem postopku poplačani, vključno z vsemi podizvajalci. Zakon bi moral ohraniti obvezno neposredno poplačilo podizvajalcev s strani javnih naročnikov oziroma to področje le še izboljšati, ne pa da je obvezno neposredno poplačilo spremenil, vsaj po našem razumevanju, v prostovoljno plačilo. Opozarjali smo tudi, da cena na enoto ni javni podatek, ampak da je ta podatek dostopen vsem ostalim ponudnikom, ki sodelujejo v postopku. Da naročnik v primeru, če se ne odloči za oddajo javnega naročila po sklopih, ker to zakon dopušča, mora to obrazložiti in vključiti v razpisno dokumentacijo. In še enkrat, hoteli smo jasneje opredeliti obveznosti naročnika do izvajalca in podizvajalca ter obveznosti izvajalca do podizvajalca, in sicer glede na sklepanje pogodb, plačila za opravljeno delo in obveščanje izvajalca o vseh spremembah naročnika. V Slovenski demokratski stranki smo se strinjali tudi z vsemi pripombami in predlogi, ki sta jih posredovali Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije in Gospodarska zbornica Slovenije. Prav tako podpiramo tudi pripombe Državnega sveta. Za konec, v Slovenski demokratski stranki se strinjamo z zahtevo Državnega sveta Republike Slovenije, da Državni zbor Republike Slovenije ponovno odloča o Zakonu o javnem naročanju. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, spoštovani državni svetnik, kolegice in kolegi! Ponovno imamo pred sabo Zakon o javnem naročanju, saj je Državni svet z 28 glasovi za in 5 glasovi proti izglasoval odložni veto. O novostih, ki jih prinaša novi zakon o javnem naročanju, je bilo veliko rečenega že ob samem sprejemanju v Državnem zboru. Gre za izjemno pomemben zakon, kjer se križajo interesi na eni strani izvajalcev, ki prodajajo svoje blago oziroma storitve, ter na drugi strani države, ki mora skrbeti za to, da bo javno naročanje transparentno, gospodarno in učinkovito. Poudariti je treba, da v Sloveniji letno oddajo za kar 3,7 milijarde evrov javnega denarja. Glavni razlog za vložitev veta Državnega sveta je, da bi morali naročniki zagotoviti, da so vsi udeleženci v javnem naročilu poplačani. Tudi v poslanski skupini je bilo veliko razprave ravno o tem delu. Nekateri so sprva izrazili podporo pomislekom Državnega sveta pri tej točki, vendar pa je obveljalo stališče, da Zakon o javnem naročanju ne ureja prostovoljnega plačila podizvajalcem, ampak je izvedba neposrednih plačil podizvajalcem še vedno obvezna pri storitvah in gradnjah, če podizvajalec to zahteva. V ostalih primerih, kjer podizvajalec ne bo zahteval neposrednega plačila, pa bo moral naročnik zahtevati, da glavni izvajalec in podizvajalec z izjavo potrdita poravnavo vseh obveznosti. Če naročnik ne bo prejel te izjave ali bo ta neresnična, je v skladu z zakonom to prekršek, kjer bo tak izvajalec poleg globe tudi izločen iz postopka javnih naročil za tri leta. Zakon torej predvideva neposredna plačila, obenem pa določa dovolj jamstev, da do zlorab ne pride, na drugi strani pa ne ureja razmerja tam, kjer to ni treba in jih ureja obligacijska zakonodaja. Kot smo povedali že ob predstavitvi stališč ob sprejemanju navedenega zakona v Poslanski skupini Desus še posebej podpiramo poudarjeno socialno noto v predlogu zakona. Naročnik bo lahko javno naročilo pridržal za določene ponudnike, in sicer za vse vrste gradenj, storitev in blaga, ki jih zagotavljajo invalidska podjetja in socialna podjetja, ki zaposlujejo prikrajšane delavce. Poleg tega bodo morali ponudniki še vedno imeti izpolnjene svoje obveznosti glede plačila delavcev in njihovih prispevkov. Tisti, ki socialnih obveznosti pri svojih zaposlenih ne izpolnjujejo v celoti, pri javnih naročilih po našem mnenju ne smejo sodelovati. Zakon med drugim omogoča različna, zelo učinkovita orodja, kot je izločanje neobičajno nizkih ponudb v primerjavi z ostalimi realnimi ponudbami in, kot že rečeno, izločanje ponudnikov, ki ne plačujejo socialnih obveznosti, ali takšnih, ki storijo dvakrat isti prekršek v zvezi z delom. V temu primeru gre za izjemno ostro določbo, ki je ne poznajo v nobeni drugi evropski državi. V Poslanski skupini Desus ocenjujemo, da gre za izjemno obsežno problematiko na področju javnega naročanja, kar je pokazala že praksa glede porabe javnega denarja. Kljub temu pa zaključujemo, da je treba zakonu dati priložnost, da zaživi v praksi, na podlagi katere bo šele razvidno, ali bo treba zakon dopolniti oziroma spremeniti. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala za besedo, predsednik. Minister, državni svetnik, kolegice in kolegi! Dovolite mi, da ponovno izrečem misel, povezano z varčevanjem in javnimi naročili. Ob nenehnem govorjenju o varčevanja v javnem sektorju in iskanju rezerv vedno ugotovimo, da v javnem sektorju finančne rezerve še vedno lahko iščemo in jih najdemo na področju javnih naročil. To še posebej velja, ko gre za več stomilijonske posle in ko naročila na neki točki postanejo nepregledna. V preteklosti se je odtekanje javnega denarja preko javnih naročil povečevalo. Povečevali so se apetiti po javnem denarju. Na žalost pa se je zgodilo, da smo prav zaradi tega tekmovanja praktično izgubljali vsi, z izjemo nekaterih posameznikov. Marsikatera podjetja, ki so sodelovala predvsem pri večjih investicijah, so zgubila največ. Podjetja so šla v stečaj, delavci so ostali brez prihodkov, namesto da bi živeli od dela, so bili prisiljeni prositi za pomoč države. Ob tem se moramo spomniti tudi žalostnih zgodb delavcev, ki za opravljeno dela niso dobili ustreznega plačila, kaj šele, da bi jim bile plačane oziroma priznane kakšne druge pravice, ki izhajajo iz dela. Iz samega zakona lahko razberemo, da je priprava zakona bila dolgotrajna, da so bila usklajevanja z interesnimi skupinami, da je bilo besedilo zakona usklajena. To so nam povedali tudi naši sogovorniki, a opozorili so, da nekaterih njihovih opozoril ali ,če že hočete, tudi zahtev niso upoštevali in niso del zakonskih rešitev. Pripombe so bile povezane predvsem s podizvajalci oziroma z neizplačevanjem del, ki so jih podjetja ali obrtniki izvedli, kar je tudi razlog, da je Državni svet izglasoval veto. Na tej točki bi izpostavila, da smo pridobili podatke, kako z izplačevanjem podizvajalcev. Nobena članica Evropske unije ne ureja obveznih neposrednih plačil podizvajalcem, redke države urejajo plačilo podizvajalcem na podoben način, kot jih ureja ta zakon. Mnogokrat se zgledujemo po Republiki Avstriji in če ti podatki držijo, naša severna soseda plačevanje podizvajalcev v javne naročniške zakonodajne ni uredila. Iz pripravljene naše nove zakonodaje pa je razvidno, da obstaja le obveznost nominacije podizvajalcev, ne obstaja pa možnost neposrednega plačila na zahtevo ali izjavo o tem, da so bila plačila izvedena. Ta rešitev je primerljiva z našim ZJN-3. Socialni demokrati se zavedamo posledic, ki so nastale ne le pri gospodarskih goljufijah, ampak tudi zaradi nekorektnega poslovanja gospodarskih subjektov. Vendar ocenjujemo, da bodo rešitve, ki jih prinaša ta zakon, lahko doprinesle k boljši porabi javnega denarja na eni strani kot tudi to, da se zgodb v takšnih razsežnostih, kot smo jih videli in slišali v preteklosti zaradi neplačevanja in izkoriščanju podjetij in delavcev, ne bodo več ponavljale. Upam le, da smo se iz preteklih negativnih izkušenj le kaj naučili. Predvsem to, da goljufanje in nekorektno poslovanje med gospodarskimi subjekti ne koristi nikomur. Pravzaprav je treba opozoriti tudi na samo pripravljenost javnih naročil. Slabše pripravljeno javno naročilo je lahko zaradi slabega poznavanja področja ali zaradi kasnejših osebnih koristi. Oba razloga sta slaba, slednji še bolj nedopusten, kajti slej kot prej smo zaradi takšnih nečednih poslovanj oškodovani vsi, ki živimo in delamo v naši družbi. Želim si predvsem to, da se dvigne kultura poslovanja, da z zglednim poslovanjem dvigujemo uspešnost podjetij in da s tem ponovno dvigujemo ugled podjetij. Imejmo v spominu mnoga velika podjetja, ki so izpolnjevala več desetletij in pomenila sinonim kakovosti razvoja in uspešnosti, zaradi pohlepa posameznikov ali elite pa so potonila, za seboj pa pustila mnoge nesrečne zgodbe. Spoštovani! Socialni demokrati ponovno poudarjamo, da sam zakon ne bo prinesel pozitivnih učinkov, treba bo več energije vložiti v izobraževanje tistih, ki pripravljajo javna naročila. Pravzaprav je tudi na strani izvajalcev javnih naročil, da pravilnosti čim prej posredujejo naprej, da se prepreči oškodovanje podjetij, delavcev in ne nazadnje tudi oškodovanje države. Kot sem že omenila, bomo Socialni demokrati Zakon o javnem naročanju podprli, ker smo ocenili, da prinaša več pozitivnih rešitev. Nujno je, da se izvajanje zakona spremlja in da se zaznane morebitne anomalije, ki bodo nastale zaradi zakonskega zapisa, čim prej popravijo. Če pa se bodo zakonske rešitve izigravale zaradi takšnih ali drugih predvsem osebnih koristi, pa je treba uporabiti tiste zakone, ki te nečednosti preganjajo.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav ponovno! V Združeni levici Zakona o javnem naročanju prvič nismo podprli. Naša podpora zakonu je bila vezana na podporo našim amandmajem, ki pa jih koalicija kot običajno ni sprejela. Področje javnih naročil je vseskozi povezano z netransparentnostjo, sumi korupcije in z dejstvom, da za velikimi projekti skoraj vedno na eni strani ostanejo nepoplačani podizvajalci in neplačani delavci, na drugi pa serija aneksov, dodatkov in dodatnih plačil, ki končno vrednost projekta včasih povišajo tudi za 200 odstotkov. Ker javna naročila na letni ravni predstavljajo sredstva v višini 3,7 milijarde evrov, bi morali temu področju nameniti posebno pozornost, sploh glede na to, da še danes ne vemo, koliko točno država preplača za posamezne projekte in blago. Če pogledamo številko, ki se največkrat pojavi v javnosti, lahko ugotovimo, da obstaja milijarda razlogov, zakaj bi morali temu zakonu nameniti posebno pozornost. Interesi so veliki, ohlapnost zakonskih določil pa s strani tistih, v katere žepe se javna sredstva zlivajo, zaželena. V Združeni levici smo večkrat opozorili, da je predlog zakona premalo ambiciozen, njegove določbe pa preveč ohlapne. Premalo ambiciozen je predvsem na najbolj občutljivih področjih, ki se nanašajo predvsem na zagotovitev, da bodo podizvajalci in delavci ustrezno poplačani. Manjka jasna določitev, da podjetja, ki ne plačujejo svojih delavcev, z državo ne morejo sodelovati. Tudi kar se najnižje cene kot izključnega kriterija tiče, zakon ne nudi jasnih in ustreznih rešitev. Vlada se za ohlapnost zakonskih določb izgovarja na direktivi, ki jo zakon prenaša. Takšnega argumenta nikakor ne moremo sprejeti. Obe direktivi bi morali predstavljati osnovo in nek minimum, na podlagi katerega bi se lotili priprave zakona, ki pa bi moral biti prilagojen našim razmeram, a kljub vsem pozitivnim premikom, ki jih prinašata tako direktivi kot predlog zakona, se v predlogu spet vse prevečkrat pojavlja beseda lahko. Kot smo že večkrat poudarili, se beseda lahko pojavi skoraj pri vsaki največji prednosti novega zakona. Kot se je pohvalilo pristojno ministrstvo, je ena izmed bistvenih prednosti novega zakona ta, da najnižja cena ne bo edini kriterij. Zakon določa, da se lahko upošteva tudi kakovost, stroškovna upravičenost, lahko se upošteva tudi okoljske in socialne vidike. Dalje naj bi bila prednost nove ureditve tudi v določitvi kriterijev, katera podjetja z državo ne smejo poslovati, a namesto da bi vsem podjetjem, ki kršijo delovno zakonodajo, ne plačujejo prispevkov in davkov, so nelikvidna, imajo vodstvo, ki je bilo obsojeno kaznivih dejanj ali pa so se že pri preteklih projektih izkazali izredno slabo, onemogočili kakršnokoli sodelovanje pri projektih, ki se financirajo z javnim denarjem, je v predlogu navedenih kup izjem, ki poslovanje s takšnimi podjetji dopuščajo. Tudi kar se transparentnosti tiče, je ureditev podobna. Glede na to, da imamo največje težave pri naročilih malih vrednosti, glede katerih so postopki izredno poenostavljeni, kljub temu pa predstavljajo skoraj dve tretjini vseh javnih naročil, bi morali tudi temu delu nameniti posebno pozornost. Namesto da bi jasno določili, da morajo naročniki tudi v zvezi s temi naročili javno objavljati vsaj osnovne podatke, je tudi tukaj zapisano, da naročniki te podatke lahko objavijo. Enake so določbe tudi pri zagotavljanju ustreznega poplačila podizvajalcev, podizvajalci namreč skladno s predlogom lahko zahtevajo neposredno plačilo. Kakršnegakoli zagotovila, da bodo ustrezno poplačani tudi vsi delavci, pa zakon ne vsebuje. Naštetih je bilo le nekaj primerov, kjer je ureditev vsekakor premalo ambiciozna, in za vse naštete primere smo v Združeni levici predlagali tudi ustrezne rešitve. Koalicija bi jih lahko podprla in bi se s tem izognila tudi vetu Državnega sveta. Danes predloga ne moremo več spreminjati, iz razprave, ki smo jo ob sprejemanju opravili, pa gre sklepati, da bodo javna naročila še naprej največja rakrana slovenskega zdravstva. Z vsakim večjim projektom pa bo še naprej ostajala kopica sklenjenih aneksov, propadlih podjetij ter nepoplačanih delavcev. Iz vsega navedenega bi lahko zaključili, da je tudi tretji zakon pripravljen tako, da se ga lahko zlorablja. Iz tega razloga ga v Združeni levici tudi tokrat ne bomo podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani kolegice in kolegi, predsednik, lep dober dan! Zakon o javnem naročanju kot eden najpomembnejših sistemskih zakonov mora poleg zasledovanja cilja transparentnosti in gospodarnosti porabe javnih sredstev zagotavljati tudi ustrezno varstvo in zaščito pogodbenih strank. Prepuščanje urejanja tega področja zgolj pogodbeni svobodi je rešitev, ki je lahko ustrezna za države z visoko razvito demokracijo, z urejeno plačilno disciplino in učinkovitim pravosodjem ter s tem povezano visoko stopnjo pravne varnosti. Gospe in gospodje, mi tega nivoja še zdaleč ne dosegamo, prav gotovo pa podpiramo veto Državnega sveta na sprejeti Zakon o javnem naročanju in podpiramo tudi vsa stališča, ki jih je Državni svet zavzel v obrazložitvi vložene zahteve za ponovno odločanje o tem zakonu. V današnjem stališču se bom osredotočil na dve bistveni pomanjkljivosti tega zakona. Prva je zakonski okvir za izločanje ponudb z neobičajno nizko ceno oziroma t. i. dampinških ponudb. iz katerih je že na prvi pogled jasno razvidno, da ne pokrivajo niti stroškov materiala. Nova ureditev v primerjavi s sedanjo ne prinaša učinkovitejših podlag za obvezno izločitev takšnih ponudb. Tako se bo nadaljevala dosedanja praksa, ko posle prevzemajo izvajalci, za katere se vnaprej ve, da nimajo namena poplačati bodisi dobaviteljev ali podizvajalcev ali pa celo kar obojih hkrati. Že v našem dosedanjem stališču do Zakona o javnem naročanju smo poudarili, da je največji manko predloga zakona področje plačil podizvajalcem, ki je v zakonu nezadostno in neustrezno urejeno in pomeni v primerjavi s sedanjo ureditvijo tega področja močan korak nazaj. Dejstvo je namreč, da na področju izvajanja javnih naročil se s podizvajalci dogajajo izjemen zlorabe. Predlog zakona še vedno tako omogoča udeležbo v postopkih javnega naročanja izvajalcem, ki nimajo svojih kapacitet za izvedbo javnega naročila in so v postopku oddaje javnega naročila praktično samo posrednik. To so pravilom gospodarske družbe, skoraj brez zaposlenih in brez premoženja, posledično pa tudi brez vsakršne odgovornosti. Ko tak izvajalec zaide v stanje insolventnosti, podizvajalci ostajajo nepoplačani, kar za samostojne podjetnike, mikro in mala podjetja, ki so dejansko v postopkih javnega naročanja najpogosteje le podizvajalci, pomeni pogosto njihov propad. To pomeni hkrati prenehanje zaposlitve zaposlenih pri takem podizvajalcu, neplačani pa ostanejo tudi dobavitelji tega podizvajalca. In začaran krog je sklenjen, prihaja tudi do družinskih tragedij, če hočete. Predlagana zakonska rešitev, ki prepušča plačila podizvajalcev zgolj pogodbenemu razmerju med izvajalcem in podizvajalcem, je torej za naše razmere popolnoma neustrezna. Podizvajalce je treba dodatno zakonsko zaščititi na način, da ima podizvajalec pravico zahtevati plačilo neposredno od naročnika, če ne prejme plačila od glavnega izvajalca; dodatni varnostni ključ torej. V tej smeri smo v Novi Sloveniji - krščanskih demokratih vložili amandma k 94. členu zakona, vendar ga koalicija kljub zavedanju, kakšne posledice bo imela ta nova ureditev, ni podprla. Naj na tem mestu opozorim še na to, da bo po uveljavitvi tega zakona ponovno prišlo tudi do zaostrovanja problematike plačilne nediscipline v naši državi. Odgovornost, spoštovane kolegice in kolegi, odgovornost za to stanje prevzema seveda koalicija sama. Upam, da se vsi, ki boste danes v Državnem zboru ponovno glasovali za predlog zakona, tega zavedate. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije Zakona o javnem naročanju tudi ob ponovnem glasovanju ne bomo podprli, torej, iz navedenih dveh razlogov, glavni razlog – nedostojnost glede podizvajalcev in zagotovitev njihovih poplačil.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ponovno odločanje bomo opravili čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in 13. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 15. uri.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13., 14., 15., 16., 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23., 24., 25., 2., 3., 26., 37., 38. in 42. točko dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o socialno varstvenih prejemkih, po nujnem postopku. Ker k drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili, vloženi prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti 1. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. 11. 2015, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k 2. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levice, gospod Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. V Združeni levici nasprotujemo znižanju nadomestila za starševsko varstvo, ki se podaljšuje s to novelo. Odkar je bil sprejet Zakon o uravnoteženju javnih financ, znaša nadomestilo samo 90 odstotkov plače, ki sta jo mati ali oče prejemala v zadnjih 12 mesecih pred nastopom starševskega dopusta, torej ne več 100 odstotkov. S to novelo se ta ukrep podaljšuje in zato je kot socialisti nikakor ne moremo podpreti. Tako varčevanje nosi s seboj dve negativni posledici. Po eni strani znižuje dohodek družin, v katerih imajo starši plače, ki so samo malo višje od minimalne plače, po drugi strani pa hkrati odvrača družine, v katerih imata starša podobno visoke plače, od tega, da bi starševski dopust koristil oče. Prva negativna posledica podaljšanega ukrepa je torej povečanje socialne ogroženosti družin z nizkimi dohodki. Če tega varčevalnega ukrepa ne podaljšamo, dobijo starši dobrih 11 odstotkov višje nadomestilo. Druga negativna posledica pa je, da se s takimi ukrepi odvrača očete od koriščenja starševskega dopusta. Pri nas imajo moški praviloma še vedno višje plače od žensk in če se mora neko gospodinjstvo odpovedati 10 odstotkom neto plače, se mu preprosto ne splača izgubiti 10 odstotkov od višje plače, ki je, kot rečeno, po navadi očetovska. Zato oče pogosto pristane v položaju, ko se odpove starševskemu dopustu. Zato vztrajamo pri tem svojem amandmaju, ki je v resnici precej preprost – če plača matere ali očeta ne bo višja od povprečne plače, se bo starševsko nadomestilo odmerilo od 100 odstotkov osnove. Se pravi, vračamo razmere na sistemsko rešitev, ki je zapisana tako v 44. členu starega kot v 47. členu novega zakona. Hkrati jo pa omejujemo navzgor, da ne more priti do subvencioniranja tistih, ki imajo že zdaj nadpovprečne dohodke. Naš amandma je hkrati socialen in sistemski in v obdobju, ko je slovenska družba prešla v gospodarsko rast, je prav, da dodatna sredstva namenimo tako za reševanje položaja socialno najbolj ogroženih družin kot za enakost znotraj družine med spoloma, in točno to ta naš amandma počne. Zato na vse prisotne tu kot posamezne poslanke in poslance ter kot posamezne politične grupacije apeliram, da ta naš amandma podprete. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Temu amandmaju Združene levice ne bomo nasprotovali, ne bomo ga pa tudi podprli. Ker sem včeraj v stališču poslanske skupine zelo jasno povedal, da temu zakonu nasprotujemo, ne bi čisto nič koristilo, če bi ta amandma Združene levice podprli. Dejal sem tudi, da ta amandma za nas ni problematičen, kar se tiče vsebine, zato se bomo v Slovenski demokratski stranki pri glasovanju tega amandmaja vzdržali. Smo pa tudi zelo jasno povedali, da temu zakonu nasprotujemo zato, ker se družinam jemlje 50 milijonov evrov. Take družinske politike, kot jo podpira ta vlada, ne moremo podpirati, ker se zavedamo, kaj pomeni družina.
Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 54. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 54.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vsa, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bila zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 23. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o interventnem ukrepu na področju trga dela po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. 11. 2015, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 2. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Naš amandma je varovalka proti socialnemu dampingu. Z njim starejšim delavcev dajemo to, kar sicer podobni ukrepi zagotavljajo tudi mladim delavcem oziroma mladim iskalcem zaposlitve. Mi se zavedamo dileme predlagatelja, ali naj vključi pogoj zaposlitve za nedoločen čas. Delavca, starejšega od 58 let, je res precej težje odpustiti iz poslovnih razlogov in nekatere zaposlovalce bo to nedvomno odvrnilo od zaposlovanja. Ampak, tukaj moramo dati na tehtnico vrednote slovenske družbe in moramo se vprašati, ali smo pripravljeni subvencionirati zaposlovalce, ki kaj takšnega počno. V tej državi naj bi bila vendar zaposlitev za nedoločen čas tista norma, ne pa izjema, in po njej naj bi se naš trg dela ravnal. Če bomo nekomu dovolili, da se te norme ne drži, hkrati pa ga bomo za to še subvencionirali, potem smo v resnici mi kot politiki tisti, ki smo ključni krivci za porast prekarnih delovnih razmerij. Oprostitev je efektivna subvencija. Pri plači tisoč evrov bruto ta oprostitev v dveh letih nanese slabih 4 tisoč evrov podjetju, in to je bistvena konkurenčna prednost za zaposlovalca, sploh če zaposli več takšnih delavcev. Če to ni dovolj, da bi nekoga pripravilo do tega, da vzame nekega človeka za nedoločen čas, potem ne vem še, kaj lahko storimo. Vem pa, česa ne smemo storiti: ne smemo nikakor subvencionirati socialnega dampinga. Ne moremo dopustiti, da podjetje izkorišča to oprostitev, delavca pa pošlje pri njegovih 57 letih nazaj na zavod za zaposlovanje. Če bomo subvencionirali podstandardne zaposlitve težko zaposljivih delavcev, bomo v praksi znižali standarde zaposlovanja za vse. Včeraj smo v razpravi s strani nekaterih režimskih akterjev lahko slišali, da je ta rešitev celo dobra, ampak da je idealistična; to, kar pa ta zakon prinaša, pa da je tisto stvarno, realistično. Na to se lahko oprem danes v svojem zagovoru našega amandmaja, s tem da je ta realizem v resnici goli oportunizem, ki nas je pripeljal do situacije, ko moramo subvencionirati celo prekarne zaposlitve. Tiste delavce, ki ne bodo dobili zaposlitve zaradi te varovalke, lahko zaposlimo v javnem sektorju ali preko javnih del. To ni razlog za subvencioniranje socialnega dampinga in zato še naprej vztrajamo pri tem našem amandmaju in ponovno apeliram za podporo s strani vseh političnih akterjev, vendar govorimo o socialni varnosti in zaposlovanju starejših nad 55 let iz skupine težko zaposljivih delavcev in pravilno je, da ti ljudje, ki so že doprinesli mnogo k tej družbi, dobijo možnost socialne varnosti in prispevka tej družbi z delom do neke svoje upokojitve. Hvala.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Pardon. Najprej imamo še dve obrazložitvi glasu, sem se zmedel. Najprej obrazlaga glas v imenu Poslanske skupine SMC gospa Janja Sluga.
Hvala lepa za besedo. Ta predlog zakona v bistvu naslavlja eno izmed ranljivih ciljnih skupin, to so starejši od 55 let. Upam, da se vsi strinjamo, da so ukrepi na socialnem področju mogoče marsikdaj presplošni, in da se vsi strinjamo, da je to eden izmed ukrepov, ki je ožje ciljno usmerjen, zaradi tega je tudi pričakovati večje učinke od tega ukrepa. Se pa nikakor ne strinjamo v Poslanski skupini SMC z amandmajem Združene levice. Namreč, situacija med mladimi in ciljno skupino starejših od 55 let je popolnoma različna; medtem ko je med mladimi bilo v letu 2011, ko so se ti ukrepi uvajali in so bili vezani v resnici na sklenitev pogodbe za nedoločen čas, je bilo kar 66 odstotkov mladih, ki so bili zaposleni za določen čas, medtem ko je pri starejših od 55 let takšnih zgolj 4 odstotke. Tudi pričakovani stranski učinki takšnega ukrepa so med mladimi popolnoma različni kot pa pri starejših. Medtem ko si mladi ustvarjajo družine in je s tega vidika pomembna pogodba za nedoločen čas in si tudi rešujejo stanovanjske težave in tako dalje, pa je stranski učinek pri starejših popolnoma drugačen; to je vključitev na trg dela, preprečevanje socialne izključenosti in tako dalje. Iz tega razloga tega amandmaja ne bomo podprli. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospa Jelka Godec.
Hvala. V Slovenski demokratski stranki razumemo in podpiramo ukrepe na področju socialne varnosti starejših, žal pa ukrepa oziroma amandmaja, ki ga je dala Združena levica, ne bomo podprli oziroma mu tudi ne bomo nasprotovali. Namreč, menimo, da ima država vse vzvode in posebne institucije, ki lahko kontrolirajo, če prihaja do različnih anomalij oziroma zlorab takšnih interventnih ukrepov. Sam zakon bomo podprli, vendar pa opozarjamo, da gre za interventni zakon, tako kot gre za interventni zakon na področju mladih in da Vlada enostavno nima sistemskih rešitev za povečanje zaposljivosti, predvsem za zmanjševanje števila dolgotrajno brezposelnih. Zato v temu primeru še enkrat: podpiramo zakon, ker bo prinesel neko socialno varnost starejših, hkrati pa pozivamo Vlado, da končno pripravi sistemske ukrepe za večjo zaposljivost v vseh starostnih skupinah. Namreč, pojavlja se tudi starostna skupina od 30 do 55 let, kjer je velika brezposelnost in prav tam gre za družine, za tiste, ki ostajajo brezposelni tako oče in mati, in gre tudi za velike socialne stiske.
Sedaj pa lahko odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, proti 52. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. 11. 2015ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu pod točko 1. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospa Jelka Godec.
Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, ki ga je predlagala Vlada, na novo postavlja varčevalne ukrepe in to veliko ostrejše, kot so varčevalni ukrepi v Zakonu o uravnoteženju javnih financ. Namreč, predlog Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev določa, da se varčevalni ukrepi na področju otroških dodatkov sprostijo takrat, ko bosta hkrati zagotovljena oziroma izpolnjena dva pogoja, in sicer ko bo gospodarska rast dosežena 2,5 odstotka BDP in hkrati, ko bo rast stopnje delovne aktivnosti v starostni skupini od 20 do 64 let 1,3 odstotne točke. Ta pogoj, zadnji pogoj je bil izpolnjen samo enkrat v samostojni državi Sloveniji, in to je bilo 2003. V Slovenski demokratski stranki smo mnenja oziroma stališča, da ta pogoja hkrati ne bosta izpolnjena v bližnjih prihodnosti in da se varčevalni ukrepi na področju otroških dodatkov in tudi kasneje na področju državnih štipendij postavlja trajno. Zato z našim amandmajem črtamo ta člen, ki postavlja ta dva pogoja, in vračamo varčevalne ukrepe na Zakon o uravnoteženju javnih financ, ki določa samo en pogoj, in to je 2,5-odstotna gospodarska rast. To pomeni, da so vsi varčevalni ukrepi na področju otroških dodatkov in državnih štipendij sprostijo s 1. 1. 2016. Hkrati bi opozorila tudi na to, da državna sekretarka ni znala odgovoriti na naše vprašanje, kdaj bosta ta dva varčevalna pogoja oziroma ukrepa izpolnjena, in je dejala, da se v bistvu lahko ljudje to naučijo, ko gredo v prvi letnik fakultete prava. Mislim, da tako kot je zapisala Vlada v svojem predlogu, želi na račun štipendij in otroških dodatkov privarčevati 26 milijonov evrov na letni ravni, v Slovenski demokratski stranki pa ostajamo na stališču, da je trenutna zakonodaja, torej Zakon o uravnoteženju javnih financ, dovolj jasna in da se varčevalni ukrepi pri tej gospodarski rasti lahko sprostijo s 1. 1. 2016.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospa Irena Grošelj Košnik.
Hvala, predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Seveda se deloma sprostijo varčevalni ukrepi na področju družinskih prejemkov, to je otroški dodatek in tudi pri štipendijah. S tem zakonom bo pridobilo 89 tisoč otrok višje otroške dodatke in tudi 3 tisoč 200 otrok in dijakov bo imelo več štipendij. To pomeni, da se vendar ti ukrepi delno sproščajo, seveda pa ne vsi. Amandmaja, ki so ga vložili kolegi, da bi se upoštevala samo gospodarska rast, tega amandmaja seveda ne bomo podprli zaradi tega, ker socialni prispevki so pomemben vir sredstev za socialne transferje in je zato pomembno, da najprej okreva trg dela, da se okrepi delovna aktivnost in da imamo na ta način zagotovljen vir sredstev in tako se potem lažje potem sprostijo vse pomoči. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? [[Ne.]] Torej odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu pod točko 1. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 52. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu pod točko 2. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 51. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 2. členu pod točko 3. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanskih demokratov gospa Iva Dimic.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlagatelj je sam priznal, da bi moral omejitve iz ZUJF prenehati s 1. 1. 2016, kar bi pomenilo, da se sprostijo otroški dodatek, štipendije za mladoletne in da se to popolnoma sprosti. V Poslanski skupini Nove Slovenije, sem že včeraj obrazložila, vlagamo ponovno amandma k 2. členu, da ne glede na določbo 7. člena otroški dodatek ne vpliva na pravico do državne štipendije in njeno odmero. Mislim, da sem vam včeraj prikazala in poskušala prinesti uvid, kaj pomeni štipendija in kaj pomeni otroški dodatek, ki se upošteva v izračun cenzusa in dodelitev štipendije, višino ali sploh štipendije za študente, za vse dijake. Rada bi poudarila, mogoče sem bila včeraj premalo jasna, da omenjena ureditev, ko se otroški dodatek ne upošteva, že obstaja in se je to uredilo pri subvencioniranju šolske prehrane, zato ne vidimo v Poslanski skupini Nove Slovenije smisla, zakaj se ne bi to uredilo tudi pri štipendijah. Tudi navedla sem, koliko bi bilo teh štipendij. Teh štipendij bi bilo nekako od 100 do 300, kar bi pomenilo na letnem nivoju cirka 300 tisoč evrov, da bi se do izvzelo. Mislim, da je tukaj, da se to uredi in da se to izvzame, tako kot je bilo pri subvencioniranju šolske prehrane, seveda volja vas, koalicije, hkrati bi pa poudarila, da če se to ne zgodi, je to diskriminacija in neenakost pred zakonom za vse, ki se jim to dogaja, da se jim v izračun in v odmero štipendije vključujejo tudi otroški dodatki mlajših sestric ali bratov. S tega vidika v Poslanski skupini Nove Slovenije prosimo, da bodo lahko naši mladi dijaki, študentje dobili štipendije, s katerimi bodo čez nekaj let naredili preboj gospodarski, ker to so naš mlad up, naše znanje, le dobili te štipendije, vas prosim, draga koalicija, za podporo.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k 2. členu pod točko 3. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 52. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 23. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o investicijah v javne zdravstvenega zavode, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija, po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 17. 11. 2015, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 5. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Predlagani zakon ohranja praktično vse rešitve starega zakona z eno pomembno izjemo, ki je pa v resnici tista bistvena. Stari zakon ni dopuščal javno-zasebnega partnerstva in to je tudi tista točka, zaradi katere smo v Združeni levici vložili ta amandma in zaradi katere, če ta amandma ne bo sprejet, zakona tudi ne bomo podprli. Predstava, da bodo neki zasebniki z investiranjem v javne zdravstvene zavode prispevale k razvoju naše javne zdravstvene mreže, je zelo naivna, na drugi strani pa je možnost, da bi javna sredstva tekla v zasebne zavode, obsežna in nevarna. Uvajanje javno-zasebnega partnerstva bi namreč zaostrilo enega od glavnih problemov, s katerim se sooča naš slovenski zdravstveni sistem, in to je, da ni jasne ločnice med javnim in zasebnim zdravstvom. Posledica te zmede med javnim in zasebnim je rastoča korupcija, neracionalna poraba javnih sredstev, ki so že itak prenizka, pojav dvoživk in tako naprej – saj s posledicami takšnega zdravstva se soočamo vsak dan. Kjerkoli smo imeli do sedaj opravka z javno-zasebnimi partnerstvi, smo imeli konsistentne probleme s sumi korupcije. Kadarkoli smo izvajanje javne službe prepustili privatnemu sektorju, so se praviloma storitve podražile. Primer tukaj so domovi starejših občanov, zadnja leta se večinoma gradijo ravno v sklopu javno-zasebnih partnerstev in takšni domovi so bistveno dražji kot javni, seveda zaradi tega ker se morajo investitorju povrniti njegova investicija, in to z nekim običajnim dobičkom. In tudi po preteku tega obdobja, v katerem lahko zaračunava višje cene, bo še vedno moral ustvarjati nek normalen profit. To pri nas kljub reguliranim cenam ni problem, zaradi tega ker tudi javni domovi za starejše v temu trenutku ustvarjajo velike presežke, v zadnjem letu jih je bilo skupaj že kar 5 milijonov evrov. V Združeni levici se vsekakor zavedamo, da sredstev za investicije v temu trenutku v našem proračunu ni dovolj, ampak javno-zasebno partnerstvo tega problema ne rešujejo, ga samo zaostrujejo. V resnici se moramo ozreti v drugo smer, k drugačnim politikam. Če bi cene zdravstvenih storitev krile amortizacije in omogočile še nek presežek, bi bili na že zelo dobri poti. To bi bilo pa mogoče samo, ko bomo ukinili dopolnilno zdravstveno zavarovanje in ga nadomestili s solidarno javno dajatvijo. Prosim, če v imenu našega javnega zdravstvenega sistema podprete naš amandma, ki smo ga vložili socialisti. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospod Branko Zorman.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegi in kolegice! V Poslanski skupini SMC bomo temu amandmaju Združene levice nasprotovali, in sicer iz naslednjih razlogov: to področje javno-zasebnega partnerstva je sicer že urejeno v Zakonu o javno-zasebnem partnerstvu, vendar se kot dodatna možnost omenja tudi v predlaganem zakonu. Dejstvo je, da je za investicije v zdravstvu denarja, bom rekel, "nikoli dovolj" in javno-zasebno partnerstvo je ena od možnosti, ki se ponujajo, da se določena zdravstvena storitev na nekem področju na primer omogoči in uredi. Definitivno ne smemo bežati stran od te možnosti. Dejstvo je, da je zakonodaja že zdaj urejena in ureja vsa medsebojna razmerja med javnim in zasebnim delom, tako da bo bojazen, ki jo hočejo ustvariti Združena levica, ni na mestu. Zato bomo temu amandmaju nasprotovali. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? [[Ne.]] Torej, glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, proti 58. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 58.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo glasovanje o amandmaju in drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2016 in drugih ukrepih v javnem sektorju po nujnem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levice dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Jasno smo videli, da ta zakon ne prinaša nikakršnega napredka niti kakšnega boljšega stanja v pogajanjih s sindikati javnega sektorja. Ta zakon pomeni zgolj eno, in to je podaljševanje varčevalnih ukrepov, ki bi morali biti začasni oziroma ta zakon bi moral biti interventen. Vemo pa, da so bili prvi dogovori o varčevalnih ukrepih s sindikati sklenjeni leta 2009, torej že kar pred šestimi leti, in se to izredno stanje na nek način podaljšuje. V vsem tem času smo pričakovali predvsem od ministra, da bo pripravil predlog, ki bo bistveno boljše reševal stanje javnih uslužbencev in tudi odpravil anomalije, ki obstajajo znotraj obstoječega sistema. V Združeni levici smo prepričani, da s podaljševanjem varčevalnih ukrepov ciljev, ki si jih je minister zastavil, ne moremo doseči, sploh pa ne s tem, ko istočasno s potrebo in razlaganjem o tem, da je treba te anomalije odpraviti, minister govori o tem, da je javni sektor pravzaprav v tem trenutku prenapihnjen in ekscesen. Vemo, da je javni sektor vse drugo kot zaviralec razvoja, ni nikakršen krivec za gospodarsko krizo, ampak ravno obratno; gospodarsko krizo so najmanj občutile ravno tiste države, ki imajo največji javni sektor, recimo, Danska in Norveška. Če hočemo ohraniti brezplačno kakovostno javno šolstvo, zdravstvo in ostale storitve, moramo za to seveda tudi zagotoviti ustrezne pogoje javnemu sektorju, ki te storitve izvaja. Ta zakon, ki je danes pred nami, tega ne omogoča, ampak ustvarja ravno obratno; se pravi, pogoje za to, da ta socialni vidik države prej zruši, kot pa da se ohranja. Skratka, v Združeni levici tega predloga zakona ne vidimo kot ustrezne rešitve in ga ne bomo ne podprli niti mu nasprotovali. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC mag. Lilijana Kozlovič.
Vlada in sindikati javnega sektorja so po dolgotrajnih usklajevanjih le dosegli sporazum in odpravili določene varčevalne ukrepe, ki so vse od časa, ko so bili uvedeni, terjali kar veliko žrtev od javnih uslužbencev. Njihovi dohodki oziroma privarčevanje iz tega naslova je približno milijardo 800 tisoč evrov. Da ne govorimo o kadrovski podhranjenosti, o kateri veliko govorimo v tem trenutku, predvsem v policiji, vojski in še kakšnem drugem sektorju, prav tako glede opreme, ki je neustrezna, pomanjkljiva. Na tak način lahko javni sektor predstavlja tudi coklo razvoja, saj se vanj že dolgo časa ni vlagalo, kar je bilo potrebno. V tem primeru gre za 148 milijonov, za katere so se dogovorili, torej za znesek, ki bo izplačan, in med drugim pomeni tudi povečanje dohodkov najšibkejših v javnem sektorju, to je 8 tisoč policistov, 7 tisoč vojakov, za katere vemo, da trenutno opravlja izjemno težke naloge, poleg tega pa so policisti tudi začeli stavko. Menimo, da je tudi to eden od ukrepov, ki lahko pripomore k prekinitvi tega oziroma boljšemu pogoju. Med drugim tudi bodo ta sredstva pripomogla tistim javnim uslužbencem, in teh je 8 tisoč v javnem sektorju, ki imajo minimalno plačo. Pomemben je konsenz med sindikati in Vlado, pomembno je pa tudi, da se uvedejo ustrezni ukrepi, ki jih Vlada pripravlja tako za racionalizacijo in večjo učinkovitost javnega sektorja. Na podlagi tega vsega bomo v Poslanski skupini SMC zakon podprli.
Torej lahko glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 3. [[za je glasovalo 54.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 8. 11. 2015, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik, za dano besedo. V Poslanski skupini SDS predlagamo amandma, ki stremi k temu, da se hidroelektrarne na spodnji Savi čimprej dokončajo. Tako smo predlagali amandma, da se do 31. 12. 2016 dokonča izgradnja Hidroelektrarne Brežice in do konca leta 2019 Hidroelektrarna Mokrice. Ta amandma predlagamo v izogib, da se pri projektu ne bodo delala finančna, gospodarska in okoljska škoda. Finančna škoda se bo delala, ker ko bo hidroelektrarna izven obratovanja, ko bi že lahko bila, država ne bo dobila koncesije in ne bo dobila sredstev v vodni sklad. Po mnenju koncesionarjev hidroelektrarn na spodnji Savi naj bi se zaradi dvoletnega neobratovanja hidroelektrarn na spodnji Savi naredila tudi gospodarska škoda v vrednosti med 15 in 18 milijonov. Nazadnje, če hidroelektrarne ne bodo čim prej narejene, grozi Posavju, Brežicam in okolici okoljska škoda v primeru kakšne naravne nesreče, torej poplav. Torej, spoštovani poslanci, upamo na vašo podporo našemu amandmaju, da preprečimo finančno, gospodarsko in okoljsko škodo. Še več, verjamemo, da ne boste ostali samo pri besedah, kako boste nekoč zagotovili sredstva za hidroelektrarne na spodnji Savi, da boste s tipko in podporo našemu amandmaju zasledovali cilj, ki ga zasledujemo vsi tisti, ki želimo preprečiti prej omenjene škode. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospod Igor Zorčič.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini SMC navedenega amandmaja ne bomo podprli, zato ker je rok za izgradnjo hidroelektrarn, tako HE Brežice kot HE Mokrice, že določen in ustrezno korigiran v 10. členu predlaganega zakona, ki ga določa, da je treba te hidroelektrarne zgraditi do leta 2019 oziroma pridobiti ustrezna dovoljenja do leta 2020. Amandma, ki ga predlaga Poslanska skupina SDS, torej te zadeve ne rešuje, ker je zadeva že rešena v 10. členu. Treba pa je vedeti, da je ta zakon že skozi obdobje obremenjen z roki, ki niso bili realni, tako da je sedaj postavljen rok, za katerega upamo, da bo realen. Seveda pa je izgradnja same hidroelektrarne predvsem odvisna od finančnih sredstev, ne pa toliko od tistega, kar je zapisano v samem zakonu. Hvala lepa.
Torej glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 51. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 5. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o varstvu okolja po nujnem postopku Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o varstvu okolja ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost po nujnem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani ministri, kolegi in kolegice! S spremembo Zakona o davku na dodano vrednost se spreminjajo določbe glede uvoza blaga, ki poenostavljajo ta postopek na eni strani in na drugi strani seveda omogočajo tudi podjetjem, da bodo imela večjo likvidnost. Po drugi strani pa se s tem zakonom dejansko sprememba obdavčitve z davkom na dodano vrednost, in sicer tista, ki je bila začasna, sprejeta leta 2013, spreminja v stalno obdavčitev. Z drugimi besedami povedano, s tem zakonom so ukrepi, ki so bili sprejeti ob največji finančni krizi, s katero so se takrat povečale tudi davčne stopnje z 20 na 22 in z 8,5 na 9,5 odstotka se sedaj ti ukrepi in bodo te stopnje dejansko stalne stopnje in ljudje bodo obdavčeni z davkom na dodano vrednost po znatno višjih davčnih stopnjah. V Slovenski demokratski stranki smo predlagali amandma k temu zakonu, ki na Odboru za finance ni bil sprejet. V tej obravnavi pa je bil zaradi tehnično-formalnih razlogov ni bil obravnavan. Pravzaprav smo začudeni, da s takšno lahkotnostjo obravnavamo tudi takšen, dejansko vsebinski amandma. Stalna obdavčitev z znatno višjo stopnjo, za 10 odstotkov ali za dve odstotni točki, bo prizadelo najrevnejše, predvsem tiste, ki živijo iz dneva v dan, upokojence, študente, delavce in delavke z najnižjimi dohodki. Ve se, da ta zakon regresiven, z drugimi besedami to pomeni,da ta davek bolj prizadene tiste, ki imajo dejansko manj in skozi samo potrošnjo plačajo več davka. To je dokazano in proti takšni nesocialni politiki vlade Mira Cerarja Slovenska demokratska stranka na nek način protestira. Protestira predvsem s tem, da tega zakona ne bomo podprli. Še enkrat se kaže to, da nekaj so besede, popolnoma nekaj drugega pa so dejanja. Skratka, smo proti takšnemu načinu obdavčitve in zmanjševanju standarda ljudi v državi Sloveniji.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi! V Stranki modernega centra bomo zakon o spremembi zakona o davku na dodano vrednost sprejeli, saj uvoznikom administrativno poenostavlja obračunavanje DDV pri uvozu blaga, predvsem pa jih fizično razbremenjuje, saj jim ne bo več treba financirati uvoznega DDV. Zato v Poslanski skupini SMC pozdravljamo to kot pozitiven ukrep, ki bo povečal likvidnost določenega segmenta gospodarstva. V zakon pa se tudi prinašajo stopnje DDV, ki so že uveljavljene, in se tako iz Zakona o izvrševanju proračuna prenašajo v Zakon o davku na dodano vrednost in s tem bo dvig DDV postal trajen. Če bi se z letom 2016 višina stopenj vrnila na raven pred spremembo, bi pomenilo na letni ravni izpad prihodkov za cca 250 milijonov, kar bi bila posledica za proračun 2016–201,7 to se pravi slabo za državo kot takšno. Vsekakor pa bomo v nadaljevanju podpirali prestrukturiranje davkov in s tem razbremenitev dela. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi! Pozdravljamo poenostavitve, ki jih prinaša ta novela Zakona o davku na dodano vrednost predvsem pri uvoznih poslih. nekako pa ne razumemo, da ta koalicija, ki ima težišče levo od sredine, dejansko zdaj dokončno zapečati višje stopnje davka na dodano vrednost. Čeprav smo tudi v sredini leta 2013 nasprotovali dvigu stopnje davka na dodano vrednost, smo kljub vsemu takrat nekako razumeli, da smo bili v globoki krizi in da je bilo treba na nek način uvesti krizni davek. Zdaj, ko imamo gospodarsko rast, praktično jo beležimo že dve leti, se očitno ta krizni davek nadaljuje oziroma se ne bo imenoval krizni davek, ampak kar davek z bistveno višjimi stopnjami davka na dodano vrednost. Tudi na matičnem delovnem telesu in pri obravnavi te novele zakona v Državnem zboru smo opozarjali, da ima ta zakon izrazito asocialni značaj. Tukaj imamo mi pred očmi dejansko tistih skoraj 15 % slovenske populacije, ki živi pod pragom revščine, tukaj imamo pred očmi upokojence z nizkimi pokojninami, ki se zadnjih nekaj let realno drastično nižajo, zato mi hudo nasprotujemo tej noveli zakona, ki dviga stopnje davka na dodano vrednost. Prepričani pa smo, da bi z drugačnimi ukrepi, seveda tudi davčnimi, s katerimi bi spodbujali gospodarstvo, s katerimi bi naredili spodbudnejše poslovno okolje, da bi lahko dobili v državno blagajno več z naslova razvoja gospodarstva, kot prinesejo te dvignjene stopnje davka na dodano vrednost. Toliko smo že stari in toliko izkušenj imamo, da lahko trdim, da so vedno leve vlade oziroma leve koalicije tiste, ki imajo polna usta sociale, ko pa gre za dejanja, ko gre za ukrepe, pa je to na strani vlad, ki so desno od sredine. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Luka Mesec.
Hvala za besedo. Tudi v Združeni levici tega zakona ne bomo podprli in nas žalosti, da se je vlada Mira Cerarja odločila za to pot. Davčna politika v Sloveniji zadnjih deset let je bila izrazito razredna. Šlo pa je v to smer. Vlade so ena za drugo zmanjševale neposredne in socialno pravičnejše davke, kot so recimo davek na dobiček pravnih oseb, ukinjali so dohodninske razrede, dajali odpustke bogatejšim, na drugi strani pa zaostrovali in večali posredne davke, kot so trošarine in davek na dodano vrednost, ki pa jih najbolj plačujejo končni uporabniki, ki najbolj prizadenejo tiste, ki imajo najmanj, recimo upokojence s 500 evri pokojnine. Zato v Združeni levici ne podpiramo tega, da se krizne stopnje DDV, se pravi, da se 22-odstotna stopnja sedaj betonira, da se prevaja v trajen ukrep. Nasprotno. Od te vlade bi, glede na to, da je kriza končana, glede na to, da ste obljubljali novo politiko, pričakovali, da boste naredili ravno obratno, da bomo nehali s politikami, ki so nas zadnjih deset let popeljale v izgubljeno desetletje, in začeli z drugačno politiko, ki bo tako socialno pravičnejša kot ekonomsko stimulativnejša. Govorim tukaj seveda o možnih alternativah, ki smo jih v Združeni levici tudi predlagali. Konkretno so to večja stopnja davka na dobiček pravnih oseb, večje stopnje davka na kapitalske dohodke fizičnih oseb, večji davki na premoženje in na sploh na ekstra visoke plače. To bi bila konkretna alternativa. Mi smo brez kakršnegakoli aparata pokazali, kako bi se dalo v proračun zajeti z zelo enostavnimi in nebolečimi ukrepi dodatnih 140 milijonov evrov s socialno pravičnimi davki. Ampak očitno je vladi in koaliciji lažje podaljševati socialno nepravične ukrepe in tega v Združeni levici seveda ne moremo podpirati. Na sploh smo pa razočarani ob taki usmeritvi vlade, ki je, kot bomo kasneje videli v proračunu, očitno trendna. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Potem lahko glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 27. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona za uravnoteženje javnih financ po nujnem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2016 in 2017. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 28. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2016. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmaja, sprejetega na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 59, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda – to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2017. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Računsko sodišče Republike Slovenije za leto 2016. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Računsko sodišče Republike Slovenije za leto 2017. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 59, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2016. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 59, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2017. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 59, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državni zbor Republike Slovenije za leto 2016. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 22. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Državni zbor Republike Slovenije za leto 2017. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 23. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Komisijo za preprečevanje korupcije za leto 2016. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Komisijo za preprečevanje korupcije za leto 2017. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 25. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2016. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Dopolnjenega predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2016. Prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega sprememb proračuna. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani kolegi, člani Vlade! V ponedeljek in torek smo obravnavali proračuna za leti 2016 in 2017. Kljub veliki želji poslancev opozicije, da bi opravili kvalitetno razpravo s predstavniki Vlade, razen državne sekretarke in ministra za finance ni bilo prisotnega niti enega ministra, mislim, da je bila samo še ena državna sekretarka. Se pravi, v ponedeljek in torek, ko bi morali opraviti soočenja argumentov glede vseh delov proračuna in amandmajev, ni bilo v tej dvorani nobenega predstavnika vlade iz ministrske ekipe. Danes, ko imamo na vrsti odločanje o posameznih delih proračuna, kjer Vlada ne more niti govoriti. Imamo tu šest ministrov in cel kup državnih sekretarjev. Sprašujem vas, gospod predsednik, kako ste uskladili z Vlado, kako ste načrtovali to sejo Državnega zbora na kateri smo obravnavali proračuna za dve leti temeljni akt Vlade in kako na kakšen način ste se dogovorili za sodelovanje Vlade pri sodelovanju pri teh dveh točkah dnevnega reda. Kajti po Poslovniku Državnega zbora pri delu Državnega zbora pri točkah dnevnega reda sodelujejo ministri, če njih ni, državni sekretarji. Bila je pa ena državna sekretarka z Ministrstva za finance in nihče drug. Obravnavali pa smo splošne dele proračunov za vse resorje in amandmaje, ki se nanašajo, če se ne motim, na približno polovico resorjev te vlade. Jaz bi rad eno pojasnilo, čemu taka ignoranca. Takrat, ko smo potrebovali ministre za razpravo, za komunikacijo za soočenje argumentov, jih ni bilo kljub pozivom, in sedaj ko ne rabimo nikogar pri glasovanjih, imamo tukaj skoraj, ne vem, tri četrtine predstavnikov vladnih resorjev, če ne več, od tega šest ministrov. Prosim za pojasnilo.
Ugotovim lahko zgolj to, da je seja do sedaj potekala poslovniško ustrezno in da je bilo predstavljanje Vlade poslovniško ustrezno. In to je vse, kar je možno ob tem ugotoviti, tako sedaj kot cel potek te seje. Upam, da ni na isto. Postopkovno ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi! Vi se boste spomnili, gospod predsednik, da sem v okviru korektnega proceduralnega predloga včeraj predlagal oziroma prosil Vlado, da pred odločanjem poslankam in poslancem predstavi pregled dinamike gibanja strukturnega primanjkljaja, tudi strukturnega napora. Zakaj? Zato ker imamo problem. Mi ta trenutek še vedno nimamo fiskalnega sveta. Imamo zakon o fiskalnem pravilu, nimamo pa, kako bi rekel, mojstrov, torej fiskalnega sveta, ki bi orodje, to je zakon o fiskalnem pravilu, uporabljali in ga prenesli tudi poslankam in poslancem. Zato je danes tukaj na nas toliko večja odgovornost, ko bomo odločali o proračunskih dokumentih. Jaz sem prosil, da bi nam Vlada narisala histogram, recimo, v takšni obliki, morda v obliki tabele, torej dinamiko zmanjševanja strukturnega deficita s strukturnim naporom, in sicer po, prvič, prehodnih določbah Zakona o fiskalnem pravilu, drugič, po Programu stabilnosti. To zadevo poznamo. In seveda tudi glede na 5. člen Uredbe številka 1175/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011, ki pravi med drugim naslednje: "Za države članice, katerih raven dolga presega 60 % BDP", Slovenija je ta država članica, "ali za države članice z izrazitim tveganjem glede splošne vzdržnosti dolga Svet in Komisija proučita, ali je letno izboljšanje ciklično prilagojenega proračunskega salda z izločenimi enkratnimi in drugimi začasnimi ukrepi višje od 0,5 % BDP." Vemo, da mora biti 06 % najmanj. Zato sem jaz prosil ta prikaz, da vendarle ko odgovorno odločamo, imamo pred seboj to dinamiko. Sedaj vidim, vsaj jaz tega na mizi nimam, da ni do opozicije res niti minimalnega posluha, niti minimalne pozornosti, tako da upam, da boste morda, gospod predsednik, predlagali nekaj minut pavze, da vendarle to gradivo dobimo. Bi vam bil zelo hvaležen.
Nimam takšnih postopkovnih možnosti, da bi karkoli takšnega odrejal. Prošnja je bila lepo naslovljena, je pa seveda na tistem, ki je za to zaprošen, da kar koli v zvezi s tem naredi. Vsekakor pa za to, da se te teme obravnavajo pri tej točki na tej seji državnega zbora ti dokumenti niso nujno potrebni. Še en postopkovni predlog? No, prav.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz na to, kako ste načrtovali sejo državnega zbora, nisem dobil odgovora. Veste, da kadar se obravnavata proračuna Republike Slovenije za dve leti, je najbrž program dela prilagojen tako, da minister za finance in drugi ministri ali vladni predstavniki lahko sodelujejo pri delu državnega zbora, skladno z določili poslovnika. Jaz sem vprašal, kako to, da v ponedeljek in torek, ko smo obravnavali proračuna obakrat do 10. ure zvečer pa zgodaj zjutraj, ni bilo niti enega ministra na seji državnega zbora. Danes, ko opravljamo opravila Poslovnika od 81. do 90. ali 92., to se pravi ko opravljamo glasovanja, pa je danes tukaj šest ministrov, vključno z ministrom za finance. Včeraj in predvčerajšnjim, ko smo prosili in predlagali predsedujočim, da storijo vse, da pridejo ministri v Državni zbor in zagovarjajo pripravljen proračun, ni bilo nikogar. Dejali ste, da se ministri sami prosto odločajo. Zdaj pa sprašujem, kaj počnejo tukaj sedaj, ko sploh ne morejo razpravljati, nobenemu odgovoriti, ampak samo sedijo, tako kot imate zdaj to kuliso tukaj. Ne počnejo nič drugega, ker ne morejo. Včeraj, ko smo pa prosili, in predvčerajšnjim, ko smo prosili, da pridejo in z nami komunicirajo glede teh izjav, določb, ukrepov, obrazložitev vladnih predlogov amandmajev in tako naprej, pa tukaj ni bilo popolnoma nobenega ministra. Ne ministra za finance, ne za delo, ne za javno upravo, ne za šolstvo, ne za obrambo, ne za zdravstvo in ne ostalih ministrov. Teh šest je danes namreč tukaj in spremljajo glasovanje. Mirno lepo takole bodo sedeli tukaj pet ur ali še več. Zato vas sprašujem, gospod predsednik Državnega zbora, kako ste uspeli tako skoordinirati to sejo, da v ponedeljek in torek so bili vsi zadržani, ravno danes pa nimajo kaj početi in so skoraj vsi tukaj. Res prosim za eno resno pojasnilo. Ker to, da seja teče korektno, niti ne problematiziram, ampak jaz sem vprašal čisto konkretno stvar in bi rad tudi konkreten odgovor. Hvala lepa.
Jaz bi pa rad poslovniško osnovo vašega vprašanja. Imate besedo.
Poglejte, gospod predsednik, poslovniško procesno vprašanje sem naslovil na predsednika Državnega zbora in vas osebno sem vprašal, kako ste načrtovali izpeljavo te seje državnega zbora, kako ste to skoordinirali z vlado, da v ponedeljek in torek, ko smo obravnavali proračuna in amandmaje k proračunoma, niste uspeli zagotoviti nobenega ministra. In danes, ko ministri ne morejo storiti nič, lahko samo sedijo tukaj, ste uspeli zagotoviti šest ministrov in preostanek so popolnili državni sekretarji. Najbrž boste na to preprosto vprašanje znali odgovoriti, saj to ni nič posebnega, čisto enostavno je. Samo je to zanimivo, to je sporočilo za državljane. Zato bi prosil res en resen odgovor.
Sporočilo za državljane je tudi postavljanje proceduralnih vprašanj brez osnove. Vedno je bila vlada na ustrezen način tukaj, sami ste to ugotovili. Načrtovanje je bilo torej v skladu s poslovnikom in v tem državnem zboru se dela v skladu s poslovnikom. Med sejo pa seveda predsedujoči odloča o tem, kako se poslovnik uporablja. In zaenkrat ni bilo nobene pripombe na tej točki. Tisto načrtovanje in podobne zadeve so bile pa povsem v skladu s tistim, kar so običajni postopki odnosa med Državnim zborom in Vlado. O tem, kako in kaj počne posamezni minister, sam ne odločam. Sedaj pa prosim, da preidemo na odločanje o splošnem delu predloga proračuna. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Ministrski zbor! V Poslanski skupini SDS ne bomo podprli proračuna za leto 2016 iz razlogov, ki so evidentni ob tem proračunu. Prvo, s tem proračunom nismo dobili strategije, nismo dobili vizije te vlade in nismo dobili niti ekonomskih politik, ki bi zagotavljale ljudem boljše življenje. V večini primerov gre za analogijo prejšnjih proračunov, gre za to, da se stvari ponavljajo ob nekoliko višjih prihodkih, ni pa nikakršnih vsebin, ki bi zagotavljale večjo kvaliteto storitev, ki jih uživajo državljani oziroma so nudene državljanom. Ni tudi nobenega bistvenega napredka na področju zmanjšanja zadolževanja. Ta proračun tudi ni prilagojen trenutnim razmeram. Tukaj mislim predvsem na trenutne varnostne razmere v Sloveniji niti na varnostne razmere v Evropi. Stvari se bodo verjetno tako hitro spreminjale, da bo zelo hitro treba popraviti ta proračun. Vendar ta proračun ne zagotavlja ljudem varnosti. Varnost pa danes postaja dobrina in za to varnost v teh časih je treba nameniti nekoliko več sredstev, nekoliko več denarja. Mislimo, da ni nobenega dvoma v to, da bi Vlada morala tudi z nekim soglasjem državljank in državljanov poskrbeti za to, da bo stopnja varnosti v tej državi večja. Danes in ob dogodkih v Evropi dejansko je začel prevladovati strah. Strah nikoli ne bo zmagal, lahko ga je pa vedno več, lahko traja dlje časa, lahko je močnejši, če na drugi strani ni dovolj poguma. In s tem proračunom vlada Mira Cerarja kaže na to, da ni dovolj pogumna, da bi se enostavno uprla temu, da bi povečala varnost državljank in državljanov. Tudi zaradi tega v Slovenski demokratski stranki tega proračuna ne bomo podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Uvodoma naj povem, da Poslanska skupina Nove Slovenije teh proračunskih dokumentov ne bo podprla. Že kar naprej povem, da bomo pa podprli nekatere opozicijske amandmaje, saj koalicijskih pravzaprav niti nimamo. Rad bi se tudi gospodu ministru zahvalil, da mi je pokazal številke, ki jih seveda že poznam, iz letošnje pomladi iz Programa stabilnosti, kjer se vidi, kako se bo zmanjševal strukturni deficit. Obžalujem pa, da je ostalo še neodgovorjeno na dve tretjini mojega vprašanja. In to me močno skrbi. Poglejte, kolegice in kolegi, leto 2016 in leto 2017 sta po naši oceni dve ključni leti za to koalicijo ob predpostavki, da bodo naslednje volitve ob koncu štiriletnega mandata, to se pravi v sredini leta 2018. Pričakovali smo, resnično smo pričakovali, da bo iz teh proračunskih dokumentov, ki so vedno ključnega pomena, da bodo iz tega izhajale neke reforme ne zgolj neki kozmetični popravki zakonov, ampak resnično tektonski premiki, ki jih naša družba potrebuje. Kdaj, na kakšen način bomo mi ustanovili, ustvarjali, ne mi politiki, bog ne daj, da mi, ampak slovensko gospodarstvo kdaj bo ustvarilo novih 60 tisoč delovnih mest, ki jih krvavo potrebujemo, in na kakšen način. Kje so ukrepi? Niti ni ukrepov, ki bi se jim lahko zahvaljevali, da imamo gospodarsko rast. Za gospodarsko rast so zaslužne izključno slovenske gospodarske organizacije in fizične osebe, espeji, predvsem malo gospodarstvo, ki je hrbtenica ne samo slovenskega, ampak tudi evropskega gospodarstva. Ampak to gospodarstvo, če ga poslušamo, in mi ga poslušamo, Nova Slovenija ga res posluša, ugotavlja in nam govori, da dobiva vedno nova in nova bremena. Kdaj bodo prišli v ta državni zbor kakšni ukrepi, ki bodo razbremenili slovensko gospodarstvo v davčnem smislu, v administrativnem smislu? Kdaj bodo prišli ukrepi, ki bodo slovensko gospodarstvo oziroma Slovenijo bolj odprli, ker je skorajda še vedno hermetično zaprta za tuje naložbe. Vprašajmo se, zakaj naj bi tuji investitor prišel v Slovenijo s košaro denarja in tukaj zgradil tovarno. Zakaj? Ker je Slovenija lepa? Tudi druge države so lepe. Ker da smo gostoljubni? Tudi druge nacije so gostoljubne. Zakaj bi naj prišel k nam? Na ta vprašanja moramo imeti odgovore. In ko bomo imeli odgovore, ko bodo ti odgovori dobri, pri teh bomo tudi mi sodelovali. In mi v Novi Sloveniji pripravljamo ukrepe za to, da bi bilo državljankam in državljanom bolje v materialnem in [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine ima Združena levica Luka Mesec.
Hvala za besedo. Podobno neodločnost kot pri DDV je ta vlada na še veliko širši ravni pokazala pri proračunu. Ta proračun, če ga pogledamo samo v grobem, bomo opazili, v katero smer gre. Na prihodkovni strani nobene odločnosti. Na odhodkovni strani rezi. Na prihodkovni strani nobene odločnosti, da bi posegli v interese bogatih, kapitala, da bi mogoče pri tistih zadevah, kjer smo bistveno pod evropskim povprečjem, evropske države recimo v povprečju zberejo v svoje proračune 20 % davkov iz naslova davkov na kapital, Slovenija jih zbere samo 10 %. Ta vlada ni pokazala nobenega napora, nobenega indica, da ima sploh kaj takšnega v interesu, da bi se vsaj približala evropskemu povprečju. Niti davka na dobiček pravnih oseb nočete dvigniti na 20 %, kot smo predlagali, pa bi samo s tem ukrepom dobili 84 milijard evrov v proračun, pa bi bili še vedno 5 % pod ravnjo, ki jo ima Avstrija, in 7,5 % pod ravnjo, ki jo ima Italija. Na drugi odhodkovni strani imamo pa reze, ki bodo socialno boleči, ki bodo uničujoči za podsisteme naše družbe, kot sta zdravstvo, visoko šolstvo, reže se investicijska dejavnost. In te zadeve bodo imele posledice. Poglejte, v tem trenutku 200 tisoč pacientk in pacientov čaka na poseg ali preiskavo v naših zdravstvenih organizacijah. Proračuna, ki ju imamo pred seboj, režeta v zdravstvo še za dodatnih 27 milijonov evrov. V tem trenutku imamo 65 tisoč revnih več kot leta 2007, pa se kljub temu posega v socialne izdatke in se ne razmišlja niti o tem, da bi se poskusilo minimalne življenjske stroške dvigniti na raven, ki je bila preračunana leta 2009. Imamo okrevanje v zadnjih dveh letih, ki ni na noben način sigurno. Vemo iz preteklih izkušenj, da so ta okrevanja sploh v začetnih letih po krizi krhka, pa bomo kljub temu zarezali v investicije za več kot 300 milijonov evrov. Ta proračun je nepravičen, je neodločen, je nesocialen in potencialno nevaren, ker nas lahko spravi v tretjo recesijo, zato bomo v Združeni levici glasovali proti.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini bomo seveda podprli ta splošni del proračuna za leto 2016. Zakaj? Zato ker v danih okoliščinah, kjer še vedno iščemo to ravnotežje v javnofinančni stabilnosti v državi, iščemo tisto predpisano višino javnofinančnega dolga, ki ga od nas pričakujejo na ravni Evropske unije, je bila Vlada zmožna pripraviti jasne programske prioritete za delovanje leta 2016. Vsekakor je treba izpostaviti, da v integralnem smislu praktično nobeno od ministrstev ne izgublja v danih okoliščinah finančnih sredstev. Da smo se lahko seznanili že na samih odborih in tudi skozi to razpravo, da so po posameznih ministrstvih zelo jasne vsebinske prioritete, ki so si jih postavila posamična ministrstva, in da iz tega lahko vidimo tudi jasno programsko prioriteto v proračunskem smislu za leto 2016. To je prioriteta varnosti, prioriteta zagotavljanja nadaljnjega razvoja, posebej dana na enem segmentu infrastrukture, na področju zdravja in pa na področju izobraževanja. Je pa dejstvo, da vsekakor ta proračun v programskem smislu zaradi okoliščin in pa omejitev, s katerimi se soočamo generalno v javnofinančnem smislu in pa v smislu javnofinančne stabilnosti, ne more biti idealen, ne more biti v tem smislu prebojen. Delamo pa vsekakor na tem, da se bo ta trend v prihodnosti lahko obrnil višje, kot je to sedaj možno. Zavedamo se tega, da se moramo vsi kot proračunski uporabniki, ne samo posamezna ministrstva, ampak tudi vsi ostali, vključno z Državnim zborom, soočiti s tem, da bomo morali tudi notranjo učinkovitost in pa koordinacijo ter finančno porabo ponovno premisliti v danih okoliščinah in pa v danih vsotah, ki so nam namenjene. Zavedati se je treba, da je tudi črpanje evropskih sredstev še tisto, ki pušča manevrski prostor in še ni popolnoma dokončno naslovljeno v tem proračunskem predlogu. Da zaključim. Ta predlog splošnega dela proračuna je v danih okoliščinah dober in je v danih okoliščinah razvojno naravnan. In ne gre za vprašanje poguma, ampak gre za vprašanje modrosti Vlade, ,kako ga je skupaj sestavila v teh okoliščinah. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus ima gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani zbrani! V Poslanski skupini Desus bomo seveda ta proračun podprli. Podprli ga bomo vedoč, da ni idealen, tako kot noben proračun do sedaj ni bil in zagotovo tudi v prihodnje ne bo idealen. Ocenjujemo pa, prepričani smo, da je ta proračun optimalen glede na omejene finančne resurse in na neomejene želje. Prepričani smo, da je optimalen v prostoru in času. Prepričani smo, da ne glede na to, da se investicije primerjalno z minulima dvema letoma nekoliko zmanjšujejo, da pa je dejansko na integralnem proračunu sredstev v ta namen neprimerno več, kot je bilo to v preteklih letih. Prav tako nas veseli, da niso ogrožene, gledajoč proračun, socialno najbolj ogrožene ciljne skupine. Veseli nas, da se bodo po dolgem času zopet usklajevale pokojnine, veseli nas, da nemoteno in še celo z večjo dinamiko izplačujemo regres upokojencem. Prav tako pa, da se nekatere pravice iz naslova socialno ogroženih povečujejo in da se na nek način mehča zloglasni Zujf. Prepričan sem, da je sprejetje tega proračuna velika in močna obveza in odgovornost posameznih ministric in ministrov, da zavzeto in racionalno izvajajo svoje programa zapisane ne nazadnje tudi v koalicijskem sporazumu. In na koncu, prepričani smo, da s smotrno in učinkovito izvedbo proračunskih aktivnosti, programskih aktivnosti lahko dosežemo tri poglavitne namene. Prvič, socialno pravično, drugič, ekonomsko uspešno, in tretjič, policentrično Republiko Slovenijo. Hvala lepa.
Prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Potem se boste pa prijavili. Samo gledam, če so isti držali roke gor, kot so se prijavili. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima mag. Anže Logar, pripravi naj se mag. Andrej Šircelj.
Hvala, predsednik! Vlada je ob začetku predstavljanja tega proračuna napovedala svoje prioritete, in sicer jih je strnila v tri področja: zdravje, izobraževanje in razvoj. Pa poglejmo. Pripravila nam je torej proračun in na področju zdravja obračunala 25 % manj kot v tem letu. Na področju izobraževanja, drugi prioriteti, je visokemu šolstvu namenila 30 milijonov manj, na področju razvoja pa nekaj 100 milijonov evrov manj za investicije. Napovedala je dvig davkov in se ob tem še veselila te drznosti. Kot vidimo v proračunu, je de facto ustavila privatizacijo. Še celo več. Z napovedjo več sredstev za prestrukturiranje oziroma za nakupe novih deležev v podjetjih je napovedala še več državnega lastništva. Ta proračun, ki ga imamo pred sabo, je antiteza obljub uvodničarjev pri predstavitvi proračunov. Je tudi antiteza Dušana Mramorja pred Odborom za finance ob svoji inavguraciji oziroma na hearingu ob začetku. Sam kot poslanec Slovenske demokratske stranke in tudi zavezan svojemu volilnemu okraju antitez pač ne morem podpirati, zato bom glasoval proti temu proračunu. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu mag. Andrej Šircelj, pripravi naj se mag. Marko Pogačnik.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval proti temu proračunu tudi iz naslednjih razlogov. Ta proračun ni niti usklajen sam s sabo. Ni usklajen z občinami. Občine dejansko v finančnem smislu predstavljajo del tega proračuna in zaradi tega ta proračun niti formalno finančno dejansko ni usklajen. Pravzaprav se niti ne ve, koliko bodo odhodki za občine, glede na to da dejansko Vlada ne želi iti občinam naproti. Drugo. Dejansko je ogromno vprašanj glede evropskih sredstev. Druga finančna perspektiva v Sloveniji, kot kaže, ne deluje. Navsezadnje imamo tudi veliko sredstev, ki so nerazporejena, za katera nimamo projektov in ne nazadnje nimamo niti dokumentov in dokumentacije pravil, ki bi jih poslali na Evropsko komisijo, da bi sploh ta druga finančna perspektiva začela delovati. To z drugimi besedami pomeni, da so ta sredstva za nas danes nedosegljiva in vprašanje je, kako bo tudi v prihodnje. Ta proračun dejansko najavlja tudi nove finančne prihodke in slabšanje poslovnih pogojev za gospodarstvenike. Ti novi pogoji so že na spletnih straneh Ministrstva za finance, ki napovedujejo novo obdavčitev. Tudi to so razlogi, poleg tistih, ki sem jih že navedel, ki se nanašajo predvsem na zagotavljanje varnosti, in verjetno bo treba za varnost, za tako imenovano migrantsko krizo zagotoviti več sredstev. Glede dileme med modrostjo in pogumom pa mislim, da je v danih razmerah, okoliščinah treba [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v lastnem imenu mag. Marko Pogačnik, pripravi naj se gospod Žan Mahnič.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Sam predloga dopolnjenega proračuna za leto 2016 ne bom podprl. Ne bom pa ga podprl iz več razlogov. Dejstvo je, da vlada Mira Cerarja in koalicija Stranka modernega centra, Desus in SD delate konsolidacijo javnih financ na čisto napačnih zadevah. Konsolidacijo javnih financ delate na ponovnem zadolževanju in na davčnih obremenitvah in obremenitvah državljank in državljanov Republike Slovenije. Ta proračun dejansko kaže sliko, na kakšen način bo vlada Mira Cerarja delala v letu 2016, kar lahko pričakujemo z dodatnim zadolževanjem, dodatnimi obremenitvami. Gre za napačno trošarinsko politiko. Dejstvo je, da makroekonomski kazalniki za leto 2016 so bistveno boljši, kot so bili pri pripravi proračuna za leto 2014 in leto 2015, predvsem bi ta vlada morala imeti bistveno več poguma, da bi razbremenila gospodarstvo, ne pa da ga z dodatnimi obremenitvami obremenjuje. S tem znižuje konkurenčnost slovenskega gospodarstva in tako kratkoročno kot dolgoročno to nima neke pozitivne perspektive. Predvsem pa je treba tudi poudariti, da je žalostno, da si vlada več časa ne vzame za razgovore z gospodarstveniki, da si ga vzame toliko za razgovore s sindikati in dejansko tudi vedno poklekne pred njimi. Zanimivo je, da se v kuloarjih govori, da minister za finance ni vedel za te razgovore s sindikati in da dejansko minister za finance se s temi zadevami tudi ne strinja.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Žan Mahnič, pripravi naj se dr. Franc Trček.
Hvala, predsednik. Jaz tega proračuna ne bom podprl. Glasoval bom proti, ker tudi po tem glasovanju želim mirne vesti pogledati v oči vsem slovenskim državljankam in državljanom, ki se dnevno vozijo po slovenskih državnih cestah, ki so v 70 % v tako slabem stanju, da so praktično že nevarne za vožnjo in se tudi po tem proračunu ne bodo izboljšale. Glasoval bom proti, ker si želim mirne vesti v oči pogledati slovenskim policistom. Glasoval bom proti, ker si želim mirne vesti v oči pogledati slovenskim vojakinjam in vojakom. Glasoval bom proti, ker si želim mirne vesti v oči po tem glasovanju pogledati slovenskim obveščevalcem in vsem tistim, ki skrbijo za našo varnost. In ne nazadnje bom glasoval proti tudi zato, ker želim ohraniti integriteto našega predsednika vlade Mira Cerarja, ker ne želim, da naš premier v mednarodni skupnosti v krogu naših prijateljskih držav v okviru zveze Nato izpade kot neresen, izpade kot en izmed večjih lažnivcev med premierji, ki je še tri mesece nazaj Stoltenbergu, generalnemu sekretarju Nata, obljubil da se proračun za obrambo prihodnje leto ne bo znižal, ampak bo ostal na enaki ravni. Letos je bil 0,97 % BDP, naslednje leto gre na 0,94 % BDP. To se pravi, po treh mesecih je premier požrl svojo besedo. In ne nazadnje bom glasoval proti tudi zato, ker vidim, da tudi koalicija ne verjame v ta proračun, kar dokazuje to, da jih več kot polovica sploh ni v dvorani.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček, pripravi naj se gospod Franc Breznik.
Hvala za besedo, predsedujoči. Poslušam to nedebato o proračunu ta teden in žal moram reči, da slovenski proračun ima iste, identične probleme kot slovenski film: slabo scenaristiko. Scenariji so slabi. In ta proračun to izrazito kaže. Ko sem poslušal to debato ta teden in še zlasti danes, se mi je porodila neka misel, ampak vem, da jo gospod predsednik ne bi dal niti na glasovanje. Najraje bi predlagal, da za tri ure prekinemo sejo, se premaknemo v Cankarjev dom in si pogledamo pregledno razstavo Tomaža Lavriča, ki že od leta 1988 nastavlja ogledalo, obraz slovenski politiki, potem bi pa mogoče komu kaj posvetilo v glavi in bi nadaljevali razpravo o proračunu. Vam se zdi to smešno, meni seveda se to ne zdi smešno. Ta proračun je zgodba slabe scenaristke, ki jo gledamo v tej državi že od začetka tega tisočletja. Skratka, velike obljube so se izkazale za prazne. Če oba proračuna gledam z napovedano mini davčno reformo, dobim občutek, kot da je nekdo nekje nekomu rekel Lohn Arbeit muss sein. Ta proračun ni niti spodbuden za gospodarstvo, ne ozira se na stanje vedno večjega dela hegemona, ljudstva po naši ustavi. Je nekako napaberkovan, je slaba krpanka, je neprebavljiv štajerski lonec. Gospod Prikl iz Maribora je rekel, da je ena od teh treh zadev policentričnost. Jemlje se denar že tako v razvoju zaostalim regijam, na moji ljubi dragi Kolpi gradite britvice, in bo to zdaj razvoj turizma. Kaj naj rečem, najboljše da utihnem, saj nihče več ne posluša več. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala. Slovenija je v lanskem letu 2014 po sklicu tega parlamenta dobila diktaturo dela javnega sektorja in upokojencev. In ta diktatura se kaže ravno v ambicioznosti neke države in ambicioznost se kaže tudi v številkah, ki jih predstavlja proračun. Proračuna ne morem podpreti, ker je ta proračun nekaj posebnega kot vsi proračuni do sedaj. V tem proračunu ne uničujemo samo tistega vitalnega dela gospodarstva, ki ustvarja dodano vrednost, ki dela, ki Slovenijo še vedno drži nad vodo, ampak s tem proračunom uničujemo nacionalno varnost Republike Slovenije, in to že v kratkoročnem obdobju. Uničujemo tudi lokalno samoupravo. Tisti, ki so do sedaj najbolj optimalno črpali evropska sredstva, jemljejo tisti dodatni denar, ki bi ga potrebovali za sofinanciranje evropskih projektov. Na eni strani pospešujemo izseljevanje mladih ljudi iz te države, ki je neperspektivna. Dajemo signale, da iz te države odhaja tudi cela vrsta predstavništev, veleposlanikov, največjih multinacionalnih podjetij, ki odhajajo s tega področja. Diktatura dela javnega sektorja uničuje vse, kar ni povezano z monopoli, kar ni povezano s slabimi storitvami, za največ denarja. Vzdržuje torej RTV-prispevek, vzdržuje enotno ceno bencina, vzdržuje šolski sistem, ki nam daje kadre, ki ničesar skoraj ne prispevajo h gospodarski rasti in tako naprej. Torej vzdržuje status quo in kot je rekel Albert Einstein nekoč: noro je pričakovati, da ob istih poizkusih dobimo drugačen cilj, torej da dobimo nek drugačen rezultat. In ker je to nora rešitev, ker je uničujoča predvsem tudi z varnostnega vidika v tem sklicu, bom glasoval proti. Najlepša hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Prosim za prijavo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospa Anja Bah Žibert, pripravi naj se gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovani! Seveda nasprotujem in bom glasovala proti temu proračunu. Zakaj? Ta proračun je pravzaprav en kup pometanih številk brez repa in glave. Vlada z njim dokazuje, da pravzaprav sploh ne ve, kaj bi želela in kam pelje to državo. Gre za to, da bomo z njim zgubili dve pomembni leti in da se v državi praktično ne bomo primaknili nikamor. Popolnoma neinvesticijsko naravnan proračun v času, ko bi država v ta segment morala usmerjati največ energije in sredstev. Finančni minister tudi ne ve, kje bo dobil sredstva. Ob tem ko je bil podpisan sporazum s sindikati v javnem sektorju, je bilo iz njegovih ust slišati, da bo ta denar treba zagotoviti nekje drugje v javnem sektorju. Sprašujem se, če ga bo morda ponovno vzel kar policistom in slovenskim vojakom. Po drugi strani je finančni minister obljubljal, da bo to proračun, ki bo usmerjen k varnostni politiki. Kakšna velika laž! Leta 2017 sredstva za policiste celo zmanjšujemo in ne povečujemo. Ta, ki pa smo jim jih dali, pa so tista nujna sredstva, ki bi jih morali dobiti v tej državi v vsakem primeru, ne glede na to, da danes živimo v večjem tveganju in je naša skupna varnost ogrožena. Skratka, ta proračun ni za podpreti in vsi tisti, ki boste pritisnili na gumb v podporo temu proračunu, oprostite, ampak jaz menim, da pravzaprav sploh ne veste, kaj dobro počnete. Dejstvo je, da ta država potrebuje mnogo več naporov za varnost in za to, da bodo državljani v tej državi končno zopet živeli v neki normalni družbi.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovane kolegice in kolegi! Proračun zame ni razvojno uravnan in zaradi tega proračuna ne bom podprl, saj proračun zelo ostro poreže večino investicijskih sredstev. Preko 600 milijonov je manj investicijskih sredstev na dveh glavnih investicijskih resorjih: na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor, kjer pokriva investicije na cestah, železnicah kot tudi na pomorskem in letalskem prometu, in na Ministrstvu za okolje in prostor, kjer mislim na investicije na okoljskih projektih in na projektih upravljanja z vodami. To pomeni, da smo ljudem za 600 milijonov odvzeli dela, v primerjavi z letošnjim letom. Pa vemo, kakšno je bilo investicijsko leto 2015. Zelo siromašno. To se pravi, če od siromašnih časov odvzamemo še za 600 milijonov dela ljudem, potem si lahko zamislite, kakšno bo stanje gospodarstva in prebivalstva Republike Slovenije v letu 2016. V proračunu tudi ne vidim finančne perspektive 2014–2020. Pa smo že v letu 2016. Ni niti projektov in ni realizacije teh projektov. Ni finančnih učinkov v letu 2016. To se pravi, tukaj govoriti o razvoju, je, bi rekel, iluzija in seveda tega razvoja gospodarstvo v naslednjem letu absolutno ne bo občutilo.
Še kakšna obrazložitev glasu? Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Jaz seveda tega proračuna ne bom podprl iz več razlogov. Prvič, ker sem prepričan, da je ta proračun daleč od socialno naravnanega, gospodarsko pozitivnega, je proračun birokratskega aparata in je proračun, ki nima nič skupnega z blaginjo slovenskega ljudstva. Je torej proračun, ki ne vzdrži. Slovenke in Slovenci potrebujemo proračun, ki bo močno podpiral razvoj gospodarstva in s tem nova delovna mesta in predvsem zmanjševanje revščine in socialne izključenosti. Iz teh razlogov proračuna za 2016 ne bom podprl.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Potem prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna za leto 2016. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 27. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je splošni del dopolnjenega predloga sprememb proračuna sprejet. Prehajamo odločanje o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 14. 1. 2016. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1211 – Državni zbor.Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Dejavnost Državnega zbora. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Gre za amandma, ki govori o zagotavljanju strokovne podpore parlamentarni preiskovalni komisiji za ugotavljanje vzrokov in odgovornih za zlorabe v bančnem sistemu. To parlamentarno preiskavo smo tukaj v Državnem zboru podprli z 68 glasovi, brez glasu proti. Tisti, ki je glasoval za parlamentarno preiskovalno komisijo, je verjetno že tedaj vedel, da tovrstna preiskovalka potrebuje tudi strokovno podporo. Zato smo danes pred drugo etapo te iste odločitve. Glede na to, da je minister za finance očitno to pozabil vključiti v proračun, smo v Slovenski demokratski stranki pripravili amandma, ki Državnemu zboru omogoča ustrezna sredstva za zagotovitev te strokovne podpore. Gre za to, da se z ustreznimi znanji, kot jih med drugim predlaga tudi Banka Slovenije, nam poslancem zagotovi nemoteno raziskovalno delo parlamentarne preiskovalne komisije in s tem tudi upraviči mandat, ki ga je tej preiskovalni komisiji in so ga tudi temu državnemu zboru podelili volivci. Parlamentarna preiskovalna komisija potrebuje to strokovno podporo. O tem smo se zedini na sami parlamentarni preiskovalni komisiji. Soglasno smo sprejeli stališče, da se apelira na vodje poslanskih skupin k podpori tega amandmaja. Zato pričakujem danes podporo vseh članov parlamentarne preiskovalne komisije in vseh tistih, ki dejansko računate na to in želite, da parlamentarna preiskovalna komisija opravi svoje delo strokovno po mandatu, ki ji je bil dodeljen v tem državnem zboru, in da v tem mandatu končno pridemo zadevi do dna. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Ne samo jaz kot član parlamentarne preiskovalne komisije, ki preiskuje in išče odgovorne, ki so nam navrtali bančno luknjo in dejansko v slovenski družbi navrtali eno veliko rano pravzaprav, gre ne samo toliko za finančni problem, gre za moralni problem, gre za stanje duha v tej državi, ki se je po ugotovitvi te velike bančne luknje izjemno poslabšalo. Poslanska skupina Nove Slovenije bo ta amandma podprla. Na komisiji smo bili mnenja in izrazili prepričanje, da bo Vlada zagotovila za normalno delovanje te parlamentarne komisije, kar je eminentno delovanje Državnega zbora po ustavi, po zakonu, teh 150 tisoč evrov. Zato ne pristajamo na to, da se denar za delovanje te komisije jemlje kar iz ostale dejavnosti Državnega zbora. Ne pristajamo na to. Ko hodimo po terenu ali kjerkoli, dejansko, kolegice in kolegi, roko na srce, ljudje od nas zahtevajo in od nas pričakujejo: "Nekaj naredite. Vzemite tistim, ki so vzeli nam." Ja, kako vendar naj to naredimo, če smo pravzaprav brez orodja, ki bi ga tukaj krvavo potrebovali. Izražam pričakovanje, da bo ta amandma dobil podporo. Ker smo pri prvem amandmaju za leto 2016, ponavljam, bilo bi zelo dobro, da nekako naše odnose med koalicijo in opozicijo omehčamo, da jih zbližamo, da bi se koalicija vendarle odločila in sprejela vsaj kakšen amandma opozicije. Verjemite, to je dobra praksa iz mandata 2004–2008, o katerem sva že govorila s kolegom Tankom. Ne bo vam žal. Hvala lepa.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Dejavnost Državnega zbora. Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima mag. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Se ne bi oglasil, ampak glede na dogajanja v zadnjih dneh se vendarle moram. Na začetku je pri tem amandmaju veljala neka splošna podpora k temu amandmaju. Med drugim je vodja neke poslanske skupine iz koalicije dejal, če znotraj prerazporeditev v Državnem zboru ne bomo uspeli zagotoviti sredstev, bo tista poslanska skupina glasovala za ta amandma. Jaz vam zagotavljam, da mi koalicija ni zagotovila, da se bodo znotraj proračuna Državnega zbora našla sredstva za to preiskovalno komisijo, zato verjamem, da bo k podpori temu amandmaju stopila tudi ta poslanska skupina, ki apelira na to, da beseda velja. Še enkrat pa apeliram tudi na ostale, da podprete to parlamentarno preiskovalno strokovno pomoč za parlamentarno preiskovalno komisijo. V Državni zbor smo namreč dobili preko 40 tisoč dokumentov. Jaz si ne bi upal razmišljati, da gre nepodpora temu amandmaju ravno zato, da ne bi prišli do dna tem 40 tisočim dokumentom. Zato bom sam osebno glasoval za podporo temu amandmaju, da se parlamentarni preiskovalni komisiji zagotovi strokovna podpora, da bo lahko nemoteno, skladno z mandatom in kot na nek način predvideva tudi ustava, v tem mandatu opravila svojo nalogo. Hvala.
Zdaj pa res glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Dejavnost Državnega zbora. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 26, proti 48. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Da odpravim nejasnosti. Zaradi nekaterih razprav v Državnem zboru, kaj zavrnitev tega amandmaja pomeni, moram pojasniti, da službe Državnega zbora ne bodo prerazporejale zahtevkov preiskovalnih komisij iz svojih proračunskih postavk izven dosedanjih finančnih parametrov. Lahko pa to dogovorno storijo poslanske skupine iz svojih sredstev. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1611, Ministrstvo za finance. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Finančna izravnava občinam. Postopkovno, gospod Matjaž Han.
Hvala lepa. Moram odreagirati, predsednik Državnega zbora. Ta vaš nastop bi lahko začeli pred glasovanjem, ker bi potem jasno poslanska skupina kompletno glasovala za amandma. Jaz sem dogovor in pogovor razumel drugače, kot ga vi sedaj interpretirate, tako da se mi zdi zelo nekorektno. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Finančna izravnava občinam. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije bo ta naš amandma podprla. Gre za finančno izravnavo občinam. To postavko predlagamo, da jo dvignemo za 25 milijonov. Danes smo praktično večino dneva govorili o finančni podhranjenosti slovenske lokalne samouprave, slovenskih občin. Zanimivo je celo, da za leto 2017 celo Vlada predlaga črtanje te postavke finančne izravnave. Mi smo prepričani, da bi to postavko morali dvigniti za 25 milijonov, zato smo vložili ta amandma in ga bomo tudi podprli.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Finančna izravnava občinam. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 52. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1714 – Policija. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Javni red in splošna varnost ljudi in premoženja. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospa Anja Bah Žibert.
Hvala za besedo. Seveda bom amandma podprla in tako tudi Slovenska demokratska stranka v tem državnem zboru. Je pa pomembno, da bi to storila tudi koalicija. Na nek način je to vaš popravni izpit glede na včerajšnjo telovadbo predsednika Državnega zbora, ko je zavrnil naš amandma na tistem področju, kjer bi lahko bolj pomagali policistom, Dejstvo je, da tega nismo storili. Danes imamo to možnost in da tudi opravičimo neustrezne besede predsednika Vlade, ki je današnjo stavko policistov označil kot neustrezno in jih celo označil kot skorajda največji problem v tej državi, nebodigatreba. To ni sramotno dejanje, kar počnejo danes policisti. Sramotno dejanje je to, kar boste počeli vi, če tega amandmaja ne boste podprli. Policisti denar potrebujejo za varnost njih samih kot tudi za našo varnost. Za vse nas gre. Za naše državljane in tiste, ki gredo skozi našo mejo. Upam, da boste vsaj slišali, če se že ne odločili.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Javni red in splošna varnost ljudi in premoženja. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 51. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1811 – Ministrstvo za zunanje zadeve. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Razvojno sodelovanje in mednarodna pomoč. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Zaveze Evropski uniji so nekaj, kar slovenske vlade načeloma rade spoštujejo predvsem ko gre za privatizacijo, zmanjševanje delavskih pravic in tako naprej. Ena takih zavez, ki jih je Slovenija sprejela, je tudi obljuba, da bo do leta 2015 povečala mednarodno razvojno pomoč na 0,33 % bruto nacionalnega donosa. Od leta 2010 je ta stopnja na 0,13 % in ta proračun to podaljšuje v to in tudi v naslednje leto in še v leto 2017. Razvojna pomoč je verjetno eden bistvenih elementov, ki jih imajo razvitejše države za odpravo vzrokov, da je danes na svetu 60 milijonov beguncev in razseljenih oseb. Seveda ta mehanizem URP ne more rešiti krize v Siriji, to lahko storijo samo Združene države, zveza Nato in Evropska unija, tako da se odpovedo svojim neokolonialnim interesom na Bližnjem vzhodu. Lahko pa Slovenija prispeva vsaj simbolično. Recimo s pozicijo politike miru, vendar dosti upanja za to ni. Lahko pa na čisto konkreten način Slovenija nekaj primakne, in to je ravno razvojna pomoč. Slovenske humanitarne delavce imamo po celem svetu in s tem lahko storimo več kot s kimanjem po bruseljskih kuloarjih. Skratka, na nek način je civilizacijska dolžnost, ki jo imamo kot ena od držav v 15 % najbolj razvitih na tem svetu, ta, da pomagamo deželam, ki jih tudi sami tako ali drugače pomagamo destabilizirati oziroma ovirati njihov razvoj. V Združeni levici predlagamo, da se sredstva za URP povečajo za milijon evrov. S tem bi dosegli tisto povišanje tega obljubljenega odstotka in pravzaprav naredili korak k temu, da skušamo tudi na tak način prispevati k temu, da se manj razvite oziroma tiste države, ki so pravzaprav na periferiji zaradi vseh interesov, ki jih ima zahodni svet, na nek način vsaj ublažijo. Seveda pa to ni edini možni ukrep. Hvala. Glasovali bomo seveda za.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Razvojno sodelovanje in mednarodno pomoč. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 6, proti 50. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1912 – Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Delovanje sistema za zaščito, reševanje in pomoč. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 25, proti 50. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Pripravljenost sistema za zaščito, reševanje in pomoč. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 25, proti 51. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2130 – Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Lokalna razvojna infrastruktura pod točko 1. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 24, proti 51. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Lokalna razvojna infrastruktura pod točko 2. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, predsednik! Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Kot je bilo v tem Državnem zboru že večkrat rečeno oziroma želim obrazložiti glas in amandma Poslanske skupine SDS. Predlagamo, da se v letu 2016 nameni 5 milijonov evrov za celostni razvoj območja Haloz. Naj vas spomnim, na skupnem Odboru za kmetijstvo in Odboru za gospodarstvo v mesecu aprilu smo vse parlamentarne stranke podprle, da območje Haloz potrebuje posebno obravnavo. Vsi smo se zavedali situacije na tem območju, da se kmetijska zemljišča zaraščajo, da gre za veliko zmanjšanje števila prebivalcev na območju Haloz, da gre za depopulacijo in strinjali smo se s tem, da na tem območju obstaja izjemen potencial, ki mu je treba pomagati. Vlada je ustanovila delovno skupino, je podaljšala mandat do konca leta 2015, da pripravi ukrepe za celostni razvoj območja Haloz. In prav je, da v proračunu za leto 2016 nekaj sredstev za to območje tudi namenimo, ker enostavno brez dodatnih sredstev izvedba posameznih ukrepov ne bo mogoča. Zato bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli ta amandma, ker želimo, da se temu območju namenijo posebna sredstva in predlagamo, da je to v višini 5 milijonov evrov. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Lokalna razvojna infrastruktura pod točko 2. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 51. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2431 – Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo. Najprej odločamo o prvem amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 1. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 52. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o drugem amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 2. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 52. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 3. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Čisto na kratko. Mi bomo ta amandma podprli. V okviru tega amandmaja želimo zagotoviti tudi sredstva za izgradnjo obvoznice Murska Sobota vzhod. Tukaj je država že kar nekaj časa dala zavezo, obljubo mestni občini Murska Sobota za izgradnjo te obvoznice. Za naslednje leto je menda tudi minister, pristojen za državne ceste, županu mestne Občine Murska Sobota obljubil 600 tisoč evrov. Zdaj vidimo, da je tukaj načrtovanih trikrat manj sredstev in tudi zaradi tega smo to postavko želeli dvigniti. Glede na to, da je večji obseg sredstev za to obvoznico Murska Sobota vzhod načrtovan šele po letu 2019, financiranje pa naj bi bilo zaključeno do leta 2023, je, roko na srce, malo verjetno, da bo obvoznica zgrajena v tem roku. Zato mi podpiramo ta amandma in smo pričakovali, da bo tudi podpredsednik Vlade tukaj zastavil svojo besedo, čeprav je podpredsednik cele Slovenije, ni samo za Pomurje, ampak na žalost so naša pričakovanja bila neuslišana.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 3. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 51. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 4. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Obrazložil bom četrti, peti in šesti amandma. Gre za tri obvoznice, ki se nahajajo na isti glavni cesti, se pravi G2-106, ki poteka od Škofljice do mejnega prehoda Petrine. Tu so tri večja naselja: Kočevje, Ribnica in Velike Lašče, okoli katerih promet ni urejen in predstavlja promet prek njih veliko nevarnost predvsem za mladino, otroke in ostale. Cesta je relativno hudo obremenjena tudi z nekaterimi vozili, predvsem težkim tovornim prometom, je tranzitna cesta, gre za skladišče naftnih derivatov v Ortneku, ogromno je transporta gozdnih asortimentov. Vlada je na vse te tri amandmaje napisala v tem mnenju k amandmajem, da so amandmaji tehnično izvedljivi, kar pomeni, da je to možno uporabiti. Vendar je istočasno zapisala, da zavrača vse tri amandmaje, ker posega v načrtovane obveznosti Ministrstva za javno upravo. Postavka Ministrstva za javno upravo, iz katerega jemljemo, se bo letos oziroma prihodnje leto povečala za 2,7-krat, iz 10 na 27 milijonov. In trikrat po 50 tisoč za tri obvoznice, s katerimi bi bistveno skrajšali dostopnost in časovno dostopnost med Kočevjem in Ljubljano, najbrž ne more biti tako pomembna oziroma se zavreči s tako argumentacijo. Navsezadnje ima Vlada pooblastilo, da praktično te postavke prerazporedi 6 milijonov evrov sredstev. Tako je pooblastilo po zakonu o izvrševanju proračuna. In milo rečeno, obrazložitev, ki sledi, je čudna in neskladna z vsemi tistimi napori, o katerih govori Vlada. Če ta postavka Ministrstva za javno upravo, ki je povečana z 10 na 27 milijonov, tako natančno planirana, potem Vlada ne rabi nobenih pooblastil in tudi drugi proračunski uporabniki za prerazporejanje sredstev posameznih proračunskih postavk. Vsem tistim, ki boste odločali o naslednjih treh amandmajih, priporočam, da jih podprete in vsaj omogočiti začetek postopkov umeščanja obvoznic v prostor, te inicialne stvari, omogočite pa tudi temu demografsko ogroženemu in pa tudi sicer ogroženemu območju tudi po drugih kriterijih, da se začnejo vsaj nekako vzpostavljati pogoji za normalni razvoj.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest. V imenu poslanske skupine ali v lastnem imenu? V lastnem imenu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Amandma pod številko 4 in tudi potem naslednjega pod številko 5 bom podprl. Gre za ukrep, ki je predviden v tretji A razvojni osi in Vlada je že sprejela sklep leta 2011, da bo prioritetno obravnavala tretjo A razvojno os in problemsko območje Pokolplje. Računsko sodišče je ugotovilo, da realizacija na področju infrastrukture bistveno dostopa od načrtovane dinamike in je pravzaprav tudi Ministrstvo za infrastrukturo izdalo negativno mnenje glede aktivnosti na tej infrastrukturi. Odločitev o tem, ali se vloži 50 tisoč evrov v izdelavo dokumentacije za umestitev v prostor obvoznice Velike Lašče–Ribnic–Kočevje v primerjavi s tem, da bo nekoliko počakalo za 50 tisoč urejanje javne uprave oziroma pogojev za delo državnih organov, je po mojem mnenju neprimerljivo. Tako da učinek s sprejetjem tega amandmaja je zagotovo bistveno večji, kot pa je zagotovitev pogojev za delov državnih organov, za katere ugotavljam, da imajo že danes prav ustrezne pogoje za svoje delo. To območje pa zagotovo tudi po mnenju Računskega sodišča zaostaja ravno zaradi tega, ker Ministrstvo za infrastrukturo ni izvajalo sklepov, ki jih je sprejela Vlada že leta 2011.Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Jaz mislim da tema dvema obrazložitvama ni v bistvu kaj dodati. Razen to, da podprtje tega amandmaja v ničemer ne pomeni odstopov začrtane poti javnofinančne konsolidacije, kot je to v uvodu k razpravam proračunov dejal minister za finance, ko je dejal, da morate v koaliciji glasovati proti vsem proračunom izključno iz tega razloga. Ti trije amandmaji, ki pomenijo v bistvu začetek dela na teh projektih za umestitev v prostor, so nujno potrebni, če hoče to področje v bistvu obstati pri življenju. In v ničemer ti amandmaji ne bodo posegli v kakršen koli odmik od začrtanja javnofinančne konsolidacije, ker so uravnoteženi in ker ministrstvo za javno upravo ne potrebuje najbrž na tej postavki 27 milijonov evrov, če jih ima sedaj 10. In drugo leto tudi ne bo potrebovalo 23 milijonov evrov, če jih ima sedaj 10. Ampak očitno ste se v koaliciji odločili, da je ta proračun posvečen, ga je obsijala božja milost in je nedotakljiv. Drugače si tega nasprotovanja celo tako majhnim prerazporeditvam zneskom ni mogoče niti zamisliti oziroma obrazložiti. Predlagam oziroma sam bom ta amandma podprl, računam pa, da vsi tisti, ki boste zdaj odločali, da pomagate pri tem, da to območje pride vsaj ne do spodobne ceste, ampak vsaj do spodobnih nekaterih odsekov, ki sedaj predstavljajo prometne zamaške, ovirajo prometno varnost in povzročajo še cel kup drugih zapletov. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Čeprav smo se v Združeni levici nekako dogovorili, da načeloma ne bomo odpirali teh tako imenovanih lokalističnih amandmajev, navsezadnje kot človek, ki se ukvarja z infrastrukturo, bi lahko napisal vsaj 500 amandmajev. Izjemoma bom tokrat to podprl in upam, da tudi cela tovarišija, kot je bilo že iz obeh predhodnih obrazložitev povedano. Gre za neko regijo, ki razvojno zaostaja, gre za neko regijo, iz katere je dejansko, če bi verjetno procentualno gledal, tudi največji delež dnevnih delovnih migrantov proti Ljubljani. In navsezadnje je te zadeve treba urediti. Upam pa, da bomo v kratkem imeli tudi razpravo o tako imenovanem cestnem, včasih smo rekli tolarju, zdaj evru, ker dejansko teh infrastrukturnih zadev se bo treba resno lotiti. Amandmaje bom podprl, navsezadnje gre za 150 tisoč evrov, kar predhodnika nista povedala. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 4. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 50. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 5. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 31, proti 50. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 6. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 29, proti 50. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 7. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Ljubo Žnidar.
Predsedujoči, hvala lepa. V Slovenski demokratski stranki zelo dobro poznamo, kakšno je stanje slovenskih državnih cest. Zelo dobro se zavedamo, da bi Direkcija Republike Slovenije za ceste potrebovala letno nekje 240 do 250 milijonov, da bi kvaliteta slovenskih cest ostala na takšnem nivoju, kot je danes. Pa vemo, da obstoječe, današnje stanje ni rožnato. Ampak to je tisti minimum, da ostanemo na takšni ravni kvalitete. Kljub vsemu bi rekel, da nismo šli s tako polno mero predloga našega amandmaja, kolikor bi to potrebovali, kajti morali bi predlagati amandma za približno 60 milijonov, vendar smo naredili izbor oziroma nabor tistih projektov, ki so v največjo korist slovenskemu gospodarstvu. To se pravi s tistimi projekti, ki so največja cokla v razvoju, na primer v turizmu ali gospodarskim družbam na določenih območjih Republike Slovenije. Tako na področju turizma predlagamo dokončanje plazu v Solčavi, potem je cokla za prehod v Zgornjo Savinsko dolino kraj Luče, kjer nujno potrebuje obvoznico, potem je ureditev ceste do smučišča na Golteh, to se pravi na odseku Mozirje–Žekovec. Potem seveda so tudi pomembne mednarodne povezave krak na Gorenjskem med Hotemažami in Britofom, ki predstavljajo bistveno in pomembno povezavo z avstrijskim delom, to se pravi z državo Avstrijo. Potem je tudi začetek izgradnje povezovalnega mostu preko struge Drave med občino Starše in občino Duplek. V mestni občini Ptuj, kjer je podpisalo dogovor o neki zahtevi izgradnje tega mostu preko Drave 18 občin, skratka gre za izjemno velik teritorialni del, kjer ni povezave med obema bregovoma Drave. To so ti predlogi, ki v tem trenutku, bi rekel res po skrbnem izboru ovirajo največji razvoj tako gospodarstva in seveda to so naši prioritetni predlogi in mi predlagamo, da jih sprejmete.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k [[…]]Ne. Imamo še obrazložitev v lastnem imenu, in sicer Jelka Godec in Marijan Pojbič. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima najprej gospa Jelka Godec.
Hvala za besedo. V okviru tega amandmaja je tudi cesta, povezovalna cesta Dole–Ponikva–Dolga Gora–Loče. Gre za državno cesto, ki je bila prioritetno uvrščena v rekonstrukcijo, ker je to cesta, preko katere potekajo prevozi tovora za namene obnove železniških tirov na progi Celje–Maribor. Ta cesta je bila zelo uničena v letu 2012, ko se je rekonstruirala železniška proga Grobelno–Poljčane oziroma Dolga Gora. V tem letu pa že celo leto potekajo težki prevozi tovora prav tako zaradi namena rekonstrukcije železniške proge. Cesta je po oceni AMZS Slovenije ocenjena z najnižjo vrednostjo točke, torej največje tveganje na tej cesti za varnost avtomobilov, voznikov, kot vseh uporabnikov te ceste. V letu 2012 je bilo za to cesto namenjenih nekaj sredstev, ki so čudežno s te postavke izginila konec leta 2013. Celoten projekt je vreden 21 milijonov. Zavedamo se na tem območju, da so to velika sredstva, predlagamo pa tudi glede na pogovore z ministrom, ki si je to cesto ogledal, bilo je že, bom rekla, več ogledov, tudi s strani Direkcije, da se namenijo minimalna sredstva, to je 100 tisoč evrov, da se končno začnejo tisti prvi postopki, da pride čez čas pa le do popolne rekonstrukcije. Nekateri nas tolažijo s tem, naj se cesta vzdržuje, v bistvu pa se na tej cesti nima več kaj vzdrževati. Na določenih mestih cesti grozi samozaprtje, plazovi, makadam, in vsi prebivalci tam opozarjajo, da bo prišlo tudi do fizičnega zaprtja s strani prebivalcev ceste, če se na tem območju nekaj ne zgodi. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. V okviru tega amandmaja je tudi odsek regionalne ceste 3 številka 749 Vosek–Jurovski dol–Lenart v dolžini 7,468 kilometra v višini 4 milijone 128 tisoč evrov. Odsek je povsem dotrajan, treba ga je sanirati, cestno telo urediti, odvod meteornih vod izdelati, novo obrambno zaporno plast, urediti bankine in brežnine, cestne objekte ter cestne priključke. To je odsek ceste, po katerem se vozi tudi moja kolegica Vesna Vervega in mislim, da to cesto zelo dobro pozna, ker je tudi poslanka iz tistega okolja, kjer je ta izpostavljeni odsek, ki je v izjemno slabem stanju. Najmanj kar pričakujem, je, da bo Poslanska skupina SMC ta naš amandma podprla, ker sem prepričan, da ne delamo za politične opcije določene odseke v tej državi, temveč delamo za ljudi. V Slovenski demokratski stranki in ostala opozicija sem skoraj prepričan, da bomo ta amandma v celoti podprli. Seveda se tudi sam zavedam, da je to kar velik finančni zalogaj, vendar sam ocenjujem, da je ta amandma oziroma ta odsek še kako potreben prenove, ker je resnično v zelo slabem stanju. Tukaj pričakujem podporo SMC, če tega ne bo, bomo potem lahko v nekem časovnem trenutku ponovno povedali, da so besede eno, tistim ljudem, ki tam živijo, dejanja pa nekaj drugega. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Bojan Podkrajšek.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Tudi sam bi se dotaknil enega sklopa, ki v tem paketu. To je cesta, o kateri je že govorila moja kolegica Jelka, Dramlje–Ponikva–Loče. Na tej cesti je bilo narejenih veliko aktivnosti že naših predhodnikov, pa veliko obljub danih, ampak cesta je dejansko vsak dan v slabšem stanju. Naši ljudje, ki živijo in uporabljajo to cesto, so nas vrsto let razumeli. Razumeli so nas, ko smo govorili, da ni denarja, pa da bomo to prestavljali iz leta v leto. Nekako so bili potolaženi, ko so videli nekoč v proračunu nek denar, pa je nehote nekam poniknil. Celo pristali so na to, da se ta cesta dokončno uniči, ko se dela obnova železniške proge, kot je že bilo omenjeno. Vedno so potrpežljivi, ko je zaprta cesta, avtocesta iz Ljubljane proti Mariboru, je obvoz in dejansko je ta cesta že nemogoča za uporabo. Zato apeliram seveda na kolegice in kolege v tem državnem zboru, da omogočite, da se zagotovi tisto najnujnejše. Najnujnejše za to cesto, da se vsaj en del ceste obnovi in da končno ljudem ne dajemo več obljub, jih ne vlečemo za nos. Dejansko izgubljajo živce in se lahko zgodi, kot je bilo že tudi povedano, da bo enega dneva ta cesta zaprta za ves promet. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 7. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti pa 48. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 8. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, predsedujoči. Gre za pomemben korak za povezavo koroškega dela z avtocestnim delom v Spodnji Savinjski dolini. Govorim o odseku Polzela–Velenje. Vemo, da je obstoječa cesta Velenje–Arja vas ena najbolj obremenjenih cest v Sloveniji, kajti to je osnovna prometna žila, ozka žila, ki napaja velenjsko gospodarstvo in seveda celotni koroški del. Odsek Polzela–Velenje je zelo pomemben vzporedni odsek, ki z odmikom izgradnje tretje razvojne osi bo zelo velik prispevek k ohranjanju stika tako Velenja kot Koroške z osrednjim delom Slovenije. Posebej pomembno pa je, da je ta navezava proti Koroški zgrajena, preden se začne graditi tretja razvojna os. Ne znam si predstavljati, kako bi bilo ob sami gradnji tretje razvojne osi, če kolikor tega pomembnega odseka med Polzelo in Velenjem ne bi pravočasno rekonstruirali in tudi dela gradbenega prometa ob izgradnji tretje razvojne osi in celotnega prometa, ki ga potrebuje gospodarstvo v Šaleški dolini in na Koroškem, preusmerili tudi na ta krak. Gre za izjemno pomembno navezavo proti Koroški in apeliram na vse poslance, da dajo podporo tudi temu projektu. Govorim o sredstvih 1,5 milijona za leto 2016. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 8. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti pa 51. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2550 – Ministrstvo za okolje in prostor in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Proizvodnja energije in razvoj energetskih omrežij. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala predsednik, za dano besedo. S podporo temu amandmaju bi vsi skupaj naredili oziroma odpravili napako, ki smo jo prej sprejeli pri zakonu o koncesijah na spodnji Savi. Ta amandma bom podprl, ker se strinjam z Desusom, ki pravi, da si bo vlada prizadevala najti sredstva za dokončanje izgradnje na spodnji Savi. Podprl bom ta amandma, ker se strinjam s poslanci SD, ki pravijo da investicije v hidroelektrarne potrebujejo podporo, in to brez zavlačevanj. Podprl bom ta amandma, ker se strinjam s poslanci SMC, ki so v stališču rekli, da apelirajo na vlado, da najde sredstva za dokončanje hidroelektrarne na spodnji Savi. Podprli bom ta amandma, ker sem proti temu, da se z nepodporo temu amandmaju dela finančna, gospodarska in pa okoljska škoda. In podprl bom ta amandma, ker sem zagovornik tistega in se strinjam s tistimi, ki pravijo, da nujno potrebujemo nove energetski koncept v Sloveniji, ki bo slonel na obnovljivih virih. Če bomo podprli ta amandma, bomo zasledovali cilj, ki ga zasleduje tudi Ministrstvo za infrastrukturo, ko pravi, enostavno povedano, da projekta dokončanje izgradnje hidroelektrarne Brežice in Mokrice predstavljata tretjino cilja, ki ga moramo doseči oziroma tretjino ukrepov in obveznosti, ki jih moramo uresničiti do leta 2020. In podprl bom ta amandma, ker se ne strinjam s politiko delovanja te vlade, ki mimo koncesionarja sprejema zakonodajo, ki zavlačuje dokončanje izgradnje hidroelektrarn in ki mimo koncesionarja jemlje sredstva za enega največjih investicijskih projektov trenutno v državi. Želim podpreti ta amandma, ker želim, da se investicija v Republiki Sloveniji nadaljuje tudi v letu 2016. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospod Igor Zorčič.
Predsednik, hvala za besedo. Če bi bil ta amandma tako preprost, kot je zdaj izzvenelo, bi ga tudi jaz z veseljem in verjamem, da bi ga vsi potrdili. Pozabili pa ste povedati, da gre pri tem amandmaju za to, da se jemlje 60 milijonov evrov finančni administraciji, se pravi FURSU-u, to je polovica njihovega proračuna, kar pomeni, da bi pravzaprav morali spremeniti zakon, ki nam nalaga, da moramo imeti FURS in finančno upravo. Pri tem amandmaju ste pozabili povedati, da se jemlje polovica vseh sredstev FURS-u in da bi bilo sprejetje takšnega amandmaja nezakonito.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Proizvodnja energije in razvoj energetskih omrežij. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 52. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Sedaj pa se moramo zaradi tehničnih težav pri glasovanju vrniti na en amandma, ki naj bi ga že izglasovali oziroma sem tako razglasil. Vračamo se nazaj na proračunskega uporabnika 2431 – Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo. Moramo ponoviti glasovanje. Odločamo o drugem amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 2. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 52. [[za je glasovalo 21.]] [[Proti 52.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo nazaj na sedanjega proračunskega uporabnika, o katerem smo prej prehodno glasovali 2550 – Ministrstvo za okolje in prostor in na podprogram Upravljanje z vodami. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje z vodami pod številko 1. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Pri tem amandmaju gre za to, da bi se zagotovilo 200 tisoč evrov sredstev za urejanje rudniškega jezera v Kočevju. To jezero je največja sklenjena vodna površina na jugu Slovenije in je pravzaprav edina lokacija, ki omogoča razvoj masovnejšega večdnevnega turizma. To bi imelo velik pomen ne samo za Kočevje, ki se ubada z velikimi razvojnimi problemi, z veliko brezposelnostjo, ampak tudi za vse ostale sosednje občine, ki lahko ponudijo veliko kulturne, naravne in druge dediščine. 200 tisoč evrov ni velik znesek, da bi se nadgradilo tisto, kar v Kočevju na obali rudniškega jezera obstaja. Gre za približno 10 % urejene površine, vse ostalo je še vedno neurejeno. Predlagam, da se to odvzame iz postavke Ministrstva za javno upravo, ki ima 69 milijonov evrov proračuna v letošnjem letu in 200 tisoč evrov za neko lokacijo v občini, ki je že dolgo časa v vrhu brezposelnosti, ne bi smelo predstavljati za vlado, za koalicijo pravzaprav nobenega problema. Poleg obvoznic, ki ste jih prej zavrnili, je to ena dodatna stimulacija za to, da bi se začelo v Kočevju, kjer je propadlo izredno veliko industrije, kje je tudi velika brezposelnost, vsaj na eni izmed lokacij graditi resnejši gospodarski ali pa turistični razvoj. Jaz upam, da predlog amandmaja ne posega preveč in ne odstopa od začrtane javnofinančne konsolidacije oziroma tistega, kar je Ministrstvo za finance predvidelo, pomeni pa vsekakor stimulacijo in spodbudo za področje, ki je obmejno, je na južni meji in je tudi demografsko ogroženo, v iskanju služb pa so ljudje s tega območja prisiljeni v dnevne migracije oziroma odsotnosti, ki trajajo redimo približno tri ure samo za prevoz. Skratka, pomagati je potrebno okolju, ki ima že dolga leta težave. Hvala lepa.
Odločamo torej o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje z vodami pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 49. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje z vodami pod številko 2. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SDS ima gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Govorim o ureditvi protipoplavne varnosti na porečju reke Savinje, in sicer na odseku Ločica ob Savinji do Letuša. Jaz lahko rečem, da ne govorim o ureditvi protipoplavne varnosti. Lahko rečem, da govorim o vzdrževanju tega dela reke Savinje, kajti tukaj, ko bo vodotok narastel, ne bomo govorili o elementarju, ampak bomo lahko rekli opustitev vzdrževanja na tem odseku. To se pravi, če po domače rečem, država je na tem odseku izjemno izjemno slab gospodar. Na obeh bregovih, tako na levem in desnem, je to območje popolnoma urbanizirano. To se pravi, pozidano. In ob, da ne rečem ob poplavi, ampak ob znatnem povečanju vodostaja je lahko škoda enorman. Zaradi opustitve vzdrževanja lastnika lahko tukaj na lastnika prileti tudi nekaj tožb. In te tožbe bodo seveda opravičene. Kajti tukaj ne bo šlo za elementar, ampak za opustitev vzdrževanja. Govorim o sredstvih 2 milijona 500 tisoč evrov v letu 2016. Vsa potrebna dokumentacija je izdelana, tako prostorska umestitev, tako tehnična dokumentacija, kar pomeni, da so vsi pogoji za začetek investicije zagotovljeni. Tudi mostu v Parižljah ni več, ker ga je voda že zdavnaj odnesla. Skratka, ta odsek je v celoti odplavljen. Brežine in vodni nasipi so poškodovani do ranga cirka 80 %. Potem si lahko zamislite kako malo je tistega fiksnega stabilnega mesa na samih brežinah, ki še varujejo ta naselja na obeh straneh. To kliče po takojšnji in izredni nujnosti ureditve in obnove te protipoplavne varnosti za ta naseljena območja. Prosim, da se ta amandma podpre.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje z vodami pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 21, proti pa 51. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2551 – Agencija Republike Slovenije za okolje. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Spremljanje stanja okolja in hidrološka dejavnost. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Gre za zgodbo, o kateri smo letos že govorili na matičnem delovnem telesu, ki se nanaša na monitoring stanja voda. Danes so nekateri že ogromno govorili o varnosti, o pogumu in tako naprej. Navsezadnje če verjamete v evolucijo, iz vode smo prišli, večinoma smo sestavljeni iz vode, tudi če ne verjamete v evolucijo, in brez vode ni življenja. Voda je ob lesni biomasi dejansko največje bogastvo, ki ga imamo. Ne z enim, ne z drugim očitno ne znamo upravljati. Najboljši les pridejo kupit z Madeire, samo mimogrede povem. Glede vode pa niti monitoringa ne bomo več izvajali. Ljudje, ki se profesionalno s tem ukvarjajo, so nam lepo povedali, če izpade pol leta monitoringa, to pomeni v časovni vrsti dve leti izpada podatkov. Dejansko ne spadam med tiste, ki rad straši ljudi, ampak mi dandanes ne vemo, kakšno je stanje voda v Sloveniji. Zato predlagamo ta amandma za obe proračunski leti. Premeščamo, ne bom rekel, da jemljemo iz podprograma Politični sistem komuniciranja z domačimi in tujimi javnostmi, ker se nam zdi, da je monitoring voda in stanje voda dosti bolj pomembna proračunska postavka. Ker vsi pijemo vodo tudi ob drugih derivatih, ker je voda tudi sestavina drugih tekočin, upam, da boste vsi podprli ta naš amandma. Hvala za besedo.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Spremljanje stanja okolja in hidrološka dejavnost. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 21, proti pa 52. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2611 – Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Usposabljanje in izobraževanje. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Najlepša hvala. Podprogramu Usposabljanje in izobraževanje v Združeni levici namenjamo dodatne slabe 3 milijone evrov. Razlog, zakaj to počnemo, je preprost. Zavzemamo se za preobrat na področju politike zaposlovanja. Namesto subvencioniranja zaposlovalcev se je treba preusmeriti k vlaganju v same iskalce zaposlitve, se pravi na delavke in delavce. Seveda tu govorimo še vedno znotraj okvirov aktivne politike zaposlovanja. Kar bi socialisti radi videli, je prehod od teh politik k politikam polne zaposlenosti. Opozarjamo, da se že več let ne izvajajo nobeni programi formalnega prešolanja ljudi. Namesto tega je vedno več zanašanja na neke psihološke in motivacijske delavnice, ki iskalcem zaposlitve nikakor ne koristijo, jih pa pumpajo z ideologijami neoliberalizma, individualizma in kako se morajo podrejati diktatu kapitala. Opozarjamo tudi, da se bodo potrebe po izobraževanju povečale, ker se delež dolgotrajno brezposelnih dviguje, prav tako se pa dviguje tudi delež mladih. Ravno mladi so tisti, ki največ od takih programov pridobijo in lahko največ od njih odnesejo za svoje nadaljnje življenje. Zato od pristojnega ministrstva tudi pričakujemo, da bo skupaj s pristojnimi službami pripravilo nove ustrezne programe, ki odgovarjajo takim politikam, ki jih predlagamo tudi s tem amandmajem. Izvajanje teh politik mora biti neodvisno od pridobivanja evropskih sredstev. Iz preteklih izkušenj se na tem področju veliko lahko naučimo. Primer socialnih delavcev je eden izmed tistih, ki kaže kako so sredstva evropskega sklada negotova, kako so nezadostna in zato nikakor ne morejo delovati kot nadomestilo za sredstva v integralnemu proračunu. Za te podprograme je treba nameniti sredstva iz integralnega proračuna, ker so prevelikega pomena za iskalce zaposlitve, zlasti za mlade v slovenski družbi, da bi se zanašali na nestabilna evropska sredstva, ki, saj veste, veter jih prinese, veter jih odnese, mladi in ostali iskalci zaposlitve pa ostanejo praznih rok. Za ta namen predlagamo prenos znotraj Ministrstva za delo, in sicer iz postavke Urejanje sistema na področju podjetništva in konkurenčnosti. Ko se pogovarjamo o področju Ministrstva za delo konkurenčnost praviloma pomeni zniževanje delavskih in socialnih pravic, podjetništvo pa nič kaj dosti več kot subvencioniranje zaposlovalcev in ustvarjanje prekarnih zaposlitev. Odpiranje takih postavk, ki stimulirajo tako razumevanje konkurenčnosti in podjetništva, je kontraproduktivno in je bistveno bolj smotrno sredstva usmeriti neposredno k samim iskalcem zaposlitve, kar mi predlagamo z našim amandmajem. Prosim za podporo. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Usposabljanje in izobraževanje. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 52. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Štipendije. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 50. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2613 – Inšpektorat Republike Slovenije za delo. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Urejanje in nadzor na področju dela. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Kot že pri prejšnjem proračunu tudi za leto 2016 namenjamo pol milijona evrov Inšpektoratu za delo. Zakaj to počnemo, je praktično v naši družbi samo po sebi razvidno. Prekarno zaposlovanje je v porastu. V večini primerov prekarnih zaposlitev se dogaja tudi kršitev delovnopravne zakonodaje in se posega nelegalno v delavske pravice. Število težjih kršitev se povečuje, kar med drugimi potrjujejo tudi poročila samega Inšpektorata za delo. Obseg Inšpektorata za delo neprestano narašča. V zadnjih šestih letih se je število gospodarskih subjektov, ki jih nadzoruje, povečalo za kar 30 tisoč. Po drugi strani pa se je število delavnih inšpektorjev zmanjšalo z 88 na 80, pri tem da jih itak samo polovica dela na področju delovnih razmerij. Zelo očitno je, da potrebujemo kvalitativen preskok na področju nadzora delovnih razmerij in sociale. Ena izmed teh usmeritev v kvalitativnem preskoku je tudi ta amandma, ki ga v Združeni levici predlagamo, in sicer gre za usposobitev in zaposlitev novih delovnih inšpektorjev. Namreč, ko imamo naraščanje gospodarskih družb, ko smo soočeni z naraščanjem števila kršitev delovnopravne zakonodaje, se s tem ne moremo soočiti na noben drugi način, kot da povečamo število inšpektorjev. Da lahko povečamo število inšpektorjev, pa moramo inšpektoratu za delo nameniti dodatna sredstva. Ni nikakršnega drugega ukrepa, ki bi lahko to nadomestil. Zato vse tukaj prisotne pozivam v imenu naše delovnopravne zakonodaje, v imenu socialne varnosti slovenskih delavk in delavcev, da podprete ta naš amandma in omogočiti spoštovanje trdo priborjenih in prigaranih delavskih pravic v tej naši državi. Ne smemo pozabiti, da je ravno delo tisto, ki ustvarja vso vrednost, in pravilno je, da ga tudi zaščitimo. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Urejanje in nadzor na področju dela. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti pa 51. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2711 – Ministrstvo za zdravje in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Investicijska vlaganja na primarni ravni. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Lepa hvala. Socialisti investicijskim vlaganjem na primarni ravni namenjamo dodaten 1,5 milijona evrov sredstev. Zelo smo namreč zaskrbljeni nad dejstvom, da se sredstva za investicije v zdravstvu glede na letošnjo realizacijo zmanjšujejo za 27 milijonov, glede na leto 2014 pa za 7 milijonov. Tukaj je treba tudi upoštevati, da se bodo občine zaradi bistveno prenizke povprečnine prav tako zatekle v neko šparanje in bodo investicijam v zdravstvo namenjale manj. Zato nas do neke mere čudi, da Vlada ne podpira naših amandmajev in da ni zagotovila dodatnih sredstev v dopolnjenem predlogu proračuna. Ta amandma se veže na investicije na primarni ravni, se pravi za zdravstvene domove. Republika Slovenija sicer ni soustanoviteljica zdravstvenih domov, je pa vseeno dolžna občinam pomagati pri investicijah. Za utemeljitev tega se lahko zatečemo kar v sam opis podprograma, bom kar citiral: "Pridobitev in posodobitev funkcionalnih prostorov, pridobitev ustrezne opreme in izboljšanje standardov osnovnega zdravstva za prebivalce." In potem še naprej: "… dostopnost občanom do zdravstvenih storitev na območjih oziroma v občinah, kjer se dejavnost še ne izvaja." Konec citata. Primeri, kot so ti zapleti izpred nekaj mesecev s pediatričnim dispanzerjem v Poljanski dolini kažejo, da bi se moralo ministrstvo bistveno bolj zavzeti in angažirati pri urejanju razmer v primarnem zdravstvu, in sicer s tehnično pomočjo, z denarnimi vložki. To je pač največ, kar lahko ministrstvo naredi, in je prav, da po teh vzvodih poseže. Še posebej je pa to pomembno zaradi uvajanja sistema nujne medicinske pomoči. Prosim za podporo našemu amandmaju. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Investicijska vlaganja na primarni ravni. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti pa 63. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 63.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Investicijska vlaganja na sekundarni in terciarni ravni. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Investicije na sekundarni in terciarni ravni našega zdravstva podpiramo s slabimi 70 milijoni dodatnih evrov, ki jih z našim amandmajem namenjamo v ta smoter. V slovenskem zdravstvenem sistemu po zadnjih podatkih več kot 200 tisoč ljudi čaka bodisi na poseg bodisi na pregled. To je 17 % več kot lani in kaže na to, da je naše zdravstvo soočeno z ozkimi grli in da se problemi na tem področju za uporabnike, se pravi za državljanke in državljane še stopnjujejo. Eden od razlogov ozkih grl je, da so bila v zadnjih letih investicijska vlaganja namenjena predvsem oziroma skoraj izključno v urgentno medicino. Seveda so pa tu kratko potegnile bolnice in specialistične ambulante. Sedaj mislimo, da je trenutek, da to kompenziramo. Problem ozkih grl bi bilo namreč treba reševati takoj, v tem trenutku in ministrstvo za kaj takega razpolaga z vsemi podatki. Kje pa so potrebne dodatne nabave, da se situacija sanira? Sam bom navedel samo dve v podkrepitev svojega argumenta. To so aparati za CT in magnetno resonanco oziroma, bolje rečeno, jih ni, ker smo po številu na prebivalca v najslabši tretjini med državami OECD. Potem smo lahko pred dnevi brali o zastojih na kardiološkem oddelku UKC v Ljubljani. Tu se ozka grla ne pojavljajo zaradi pomanjkanja zdravnikov, torej ne zaradi kadrovskih problemov. Problem tudi ni v tem, da bi ZZZS ne hotel plačati dodatnih posegov, ampak je problem kratko malo v zastarelih in obrabljenih aparatih, konkretno kronografih. Ministrstvo tu ne more trditi, da ima na razpolago zadostno število sredstev. Kljub temu se je ministrica na seji pristojnega odbora zglasila, da proračun zadostuje za izvedbo vseh nujnih projektov v letu 2016. Problem, ki sem ga ravnokar opisal, terja nujno intervencijo. Vendarle se pogovarjamo o zdravstveni infrastrukturi, pogovarjamo se o zdravju ljudi, pogovarjamo se o več kot 200 tisoč državljank, državljanov, ki čakajo na pregled ali poseg. In to res terja takojšnje ukrepanje. Vsaj nek korak v tej smeri smo v Združeni levici storili s predlogom tega našega amandmaja in sedaj pozivamo vse vas na podporo terciarni in sekundarni ravni našega zdravstva. Generalno se pa v Združeni levici z usmeritvijo zdravstvene politike ne strinjamo, ker odločno kaže na pomanjkanje znanja in na pomanjkanje politične volje pri Vladi in pri ministrstvu. Načrtovani projekti in sredstva namreč ne zadostujejo niti za odpravo teh glavnih ozkih grl v našem zdravstvenem sistemu. Zato lahko le še enkrat pozovem in vam položim na srce, da ta naš amandma podprete. Hvala.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Investicijska vlaganja na sekundarni in terciarni ravni. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 7, proti pa 61. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 61.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3330 – Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport in na odločanje o vloženih amandmajih k trem podprogramom pri tem proračunskem uporabniku. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Mladi raziskovalci, mobilnost in spodbude najboljšim raziskovalcem. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi! Slovenija naj bi se imenovala družba znanja, kajti nobena država, ki ne vlaga v znanost, ne vlaga v raziskovanje, raziskovalce, si ne more obetati neke dolgoročne vizije, dolgoročnega razvoja. In ravno zaradi tega smo govorili, da je v Sloveniji veliko znanstvenikov, veliko kakovostnih ljudi, kadrov, ki so sposobni, da ta voz nekako pospremijo naprej. Ampak s tem proračunom gremo ravno v nasprotno smer – nazaj. Namreč pri podpostavki Mladi raziskovalci se dejansko ta postavka ukinja. V Novi Sloveniji predlagamo z amandmajem, da se na tej postavki povišajo sredstva za 10 milijonov evrov. Glejte, tudi v tej dvorani, mnogo izmed vas je začelo akademsko kariero prav iz mladih raziskovalcev. In predstavljajte si, da bi imeli to v svoji rani mladosti, ko ste zaključili fakulteto, onemogočeno. Zaradi tega dajmo podprti znanost, podpreti mlade raziskovalce, podprite amandma, priporočam amandma Nove Slovenije, kajti vse nam lahko vzamejo, le znanja ne more nam nihče odvzeti, to je v glavi.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Mladi raziskovalci, mobilnost in spodbude najboljšim raziskovalcem. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 15, proti 51. [[za je glasovalo 15.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Dejavnost visokega šolstva. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Res je, tudi sam sem bil mlad raziskovalec, pa tudi da malo kolega Kordiša spočijemo. Strinjam se z večino tega, kar je govoril kolega pred mano. Ne morem se pa nekako strinjati z njihovim pristopom k amandmajem. Ker če kdo, Nova Slovenija tukaj vedno govori, dolgove moramo plačati, moramo plačati, moramo plačati. Ko se amandmira, pa to pozabijo. Tovrstne dvoličnosti se seveda v Združeni levici ne gremo, čeprav dolgo nismo ustvarili. Zato v našem amandmaju izhajamo iz premika s podprograma Podjetništvo in inovativno okolje na podprogram Dejavnosti visokega šolstva. Kot sem že v debati rekel, zelo po domače povedano, zato da bodo lahko na doktorske študije šli tudi ljudje, ki ne prihajajo iz bogatih družin. Navsezadnje, prej sem govoril o lesu. Veste, kaj vam pomaga les, če si bukov v glavo, če še malo bolj po domače povem. Ampak šalo na stran. Ob vodi in lesu je znanje naša edina rešilna bilka. In kako se nekako ne le ta vlada, ampak tudi vse predhodne vlade, pa lahko rečem, od leta 2004 vedejo do znanosti, do raziskovanja, že prej omenjena reforma, me je dejansko tudi osebno strah, da bodo moji otroci iz te države pobegnili, kar si vsekakor ne želim. Če se vrnem nazaj k amandmaju. Gre dejansko za to, da predlagamo nek realni amandma, če se tako izrazim, ki z neke postavke premika na neko drugo. Pa če vam povem tudi v vašem neoliberalnem jeziku: podjetništva in inovativnosti ter promocij brez znanja, ki predhodi le-temu, je prazno lapanje. V Združeni levici pa nismo za prazno lapanje. Upam, da boste amandma podprli.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena k podprogramu Dejavnost visokega šolstva. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, proti 65. [[za je glasovalo 5.]] [[Proti 65.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na podprogram Športna infrastruktura. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Športna infrastruktura pod številko 1. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanskih demokratov ima gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani kolegi in kolegice! Športniki so naši državi, naši domovini vedno v velik ponos, ko pridejo domov z medaljami, pokali, prirejamo na trgih in ulicah sprejeme in jih častimo kot male bogove. Ampak po drugi strani se moramo pa tudi zavedati, v kakšnih pogojih ti naši vrhunski športniki delujejo in da imajo v primerjavi s tujimi športniki neprimerljivo slabšo infrastrukturo, slabše pogoje. S tem našim amandmajem zvišujemo sredstva za razvoj športne infrastrukture ne le za vrhunske športnike, ampak tudi za naše in vaše najmlajše otroke, da imajo lahko pogoje za boljše, učinkovitejše treniranje, telovadbo. Ne nazadnje gre tudi za zdravje mladostnikov. Zaradi tega tudi predlagamo, da se ta sredstva z našim amandmajem povišajo predvsem v smeri nove gradnje, dodatne gradnje, vzdrževanja infrastrukture za razvoj športa.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Športna infrastruktura pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 49. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Športna infrastruktura pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 48. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3340 – Ministrstvo za kulturo in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Varstvo kulturne dediščine, arhivska in knjižnična dejavnost pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 49. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Varstvo kulturne dediščine, arhivska in knjižnična dejavnost pod številko 2. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Kulturna dediščina je nekaj, kar nas zavezuje do naših prednikov kakor tudi do potomcev. Dolžni smo jo hraniti in znižanje sredstev za to je nedopustno in se nam bo zelo maščevalo. Od leta 2009 so se sredstva za kulturo zmanjšala za skoraj 60 milijonov evrov. Ti rezi so okrnili kakovost in obseg kulturne ponudbe ter poslabšali ekonomski položaj tistih, ki delajo v kulturi, predvsem tistih, ki niso redno zaposleni, prekarcev in samozaposlenih. Seveda za ohranjanje kulturne dediščine ne leži vsa krivda za pomanjkanje teh sredstev na zdajšnji postavi ministrstva. Vemo, da je bil izvirni greh spočet že prej, toda menimo, da bi vsekakor en del sredstev, in milijon evrov smo namenili za povišanje teh sredstev za ohranjanje kulturne dediščine, lahko vzeli pri Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo in za spodbujanje tujih investicij in odprtosti gospodarstva. Ta sredstva se večinoma uporabljajo za neproduktivno po našem mnenju ali celo škodljivo za dobrobit ljudi. Več kot dva in pol milijona evrov je namenjenih tudi za tako imenovano ofenzivno trženje Slovenije kot lokacije za tuje investitorje. Da se razumemo, to ni trženje Slovenije kot turistične destinacije, gre za reklamiranje poceni razprodaje Slovenije. Prepričani smo, da bi za ohranjanje kulturne dediščine bil bolj smotrno in pametnejše porabljen davkoplačevalski denar. Prosim, da naš amandma podprete. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospod Saša Tabaković.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! Treba je poudariti, da je bila postavka za varstvo kulturne dediščine na Ministrstvu za kulturo v preteklosti dejansko bila višja, pa vendar ne samo zaradi sredstev, ki so bila zagotovljena iz integralnega proračuna, ampak tudi zaradi sredstev iz postavk skladov iz Evropske unije, ki pa so v novi perspektivi 2014–2020 na žalost umanjkala oziroma so zelo minorna. Glede na trenutno finančno situacijo v državi, glede na potrebo po vzdržnosti javnofinančnega primanjkljaja in glede na razrez znotraj ministrstva, torej upoštevajoč vse te naštete okoliščine, se nam v Poslanski skupini SMC vseeno zdi nekako prav, da se kulturna finančna sredstva prioritetno vlagajo v potencial ljudi in njihove ustvarjalnosti in ne v obnovo infrastrukture, kar pa seveda ne pomeni, da teh postavk v proračunu ni več. Bodo pa zmanjšana sredstva znotraj proračuna oziroma znotraj določenih programov te postavke varstva kulturne dediščine bila za to zagotovo smotrneje porabljena, zato amandmaja ne bomo podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu Miha Kordiš.
Predsedujoči, hvala za besedo. Ta amandma bom seveda podprl. Pa ne bom ga podprl zgolj zaradi lastne načelne zavezanosti varstvu kulturne dediščine, bralni kulturi, knjižnični dejavnosti, ampak ga bom podprl tudi zaradi tega, ker se lahko praktično vsakodnevno na terenu soočam s tem, kaj pomenijo premajhna sredstva za knjižnično dejavnost. V Škofji Loki imamo knjižnico, ki jo obstoječa generacija kadrovsko zelo dobro pelje, zelo dobro so jo peljali tudi v preteklosti. Ta knjižnica ne podpira samo ožje Škofje Loke, ampak pokriva in skrbi tudi za intelektualni razvoj Selške doline, Poljanske doline, se pravi nekdanje škofjeloške občine. Ampak kljub vsemu trudu teh ljudi, kljub trudu lokalne skupnosti se seveda naša knjižnica, pa najbrž tudi še kakšna druga, neprestano sooča s problemi, med drugim tudi s prostorskimi, z infrastrukturnimi in tako naprej. Tako da imam vse razloge, načelne in tudi, bom rekel, čisto praktične iz terenskih izkušenj, zakaj bom ta amandma podprl. Nadejam se, da se bo med vsemi poslanskimi skupinami našel vsaj še kakšen poslanec, ki bo to gesto ponovil in podprl naš amandma. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Ta parlament ima po poslovniku možnost, da seje odborov izvajamo zunaj te lokacije, kar se zelo poredko izvaja, razen v Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor in Odboru za kmetijstvo. Ampak kljub temu nek odbor, ki, lahko rečem mogoče celo zaradi zamere predsednika tega odbora se je nekoliko bolj poredko sestajal v štartu, Odbor za kulturo, je imel terensko sejo v Mariboru, kjer smo vam pokazali, kakšno je stanje v naši regiji z infrastrukturnim stanjem kulturnih ustanov. Takrat ste bili vsi medeni, ste kimali, bomo rešili, gor in dol, zdaj smo imeli tukaj nek dialog Glumac je glumac, igralca proti igralcu, meni zelo priljubljena predstava, ampak pač vsak kaže svojo kulturo ali nekulturo, nekdo pojé besedo, drugi jo z lahko da, tretji se nekoliko lažje gledamo v ogledalo, zato bom jaz ta amandma podprl. Tudi zaradi tega, včasih sem bil snaha v Škofji Loki, pa sem v copatah v knjižnico hodil, v Mariboru tga ne morem več. Znanost boste radirali, kulturo boste radirali, vsi zelo radi govorite o Sloveniji, o Slovencih, o nacionalni identiteti, gor in dol, a brez čitalniškega gibanja tudi tega parlamenta ne bi bilo. Hvala za besedo.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Dragan Matić.
Zdaj jaz tega amandmaja ne bom podprl, ugotavljam pa, da so poslanci Združene levice nekoliko pomešali argumentacijo pri teh svojih navajanjih, zakaj bodo ta amandma podprli. Kulturna dediščina in sredstva za kulturno infrastrukturno so seveda ena zgodba, sredstva za programe in za izvajanje programskih dejavnosti javnih zavodov in nevladnih organizacij pa so druga zadeva. In kar se tega tiče, ravno za programska sredstva lahko rečemo, da so se s proračunom za leto 2016 povišala, ker gredo iz integralnega dela proračuna, to se pravi, da bo teh sredstev za programsko dejavnost najmanj enako, če ne še celo več, kot jih je bilo v letu 2015. Kar se tiče pa denarja za kulturno dediščino in pa za kulturno infrastrukturno, kot je rekel kolega Tabaković, je zadeva taka, da se je evropska perspektiva črpanja sredstev 2007–2013 zaključila, in na žalost je upad evropskih sredstev na vseh ministrstvih drastičen, ne samo na Ministrstvu za kulturo, ampak še kje drugje. Zdi se mi, da je ravno Ministrstvo za šolstvo izgubilo čez 60 milijonov v podobnem smislu kot Ministrstvo za kulturo. Zato gre tukaj razmišljati o tem, kako bi se ta izpad nadomestil. Ampak brez tega, da se sprejme strategija razvoja na področju kulturne dediščine, je seveda težko zahtevati sredstva in težko tudi to uveljavljati pri pripravi proračuna. Zato računam in upam, da bo ministrstvo na tem področju bolj uspešno, kot je bilo do sedaj. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Varstvo kulturne dediščine, arhivska in knjižničarska dejavnost pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 63. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 63.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Umetnostni programi. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Kolega Matić, ki je predsednik Odbora za kulturo, kakor tudi moj dvojni kolega Saša Tabaković, se pravi poslanski kolega in igralski kolega, sta poudarila, da se jima zdi bolj smotrno, da se vlaga v ustvarjalnost ljudi. No, pa da vidimo sedaj. S tem naslednjim amandmajem predlagamo za 800 tisoč evrov povečanje sredstev na programu Umetnostni programi s ciljem povečanja sredstev za živo kulturo. No, torej. Veste, zaradi zategovanja pasu je kultura zelo trpela in predvsem so zelo trpeli programi, produkcija, kvaliteta produkcije in predvsem standard tistih, ki niso redno zaposleni kot mnogi, ki jih poznamo tukaj. Ljudje, ki so v prekarnem delovnem odnosu, samozaposleni in da ne omenjamo še neodvisne producente, ki se zelo trudijo ohranjati vsaj minimum nekih kulturnih, umetniških ali pa celo socialnih standardov v umetniški produkciji. Skratka, naj še na koncu povem, da vlaganje v kulturo nikakor in nikoli ni bilo samo metanje denarja stran, kot se zelo rado včasih poudarja ali tako misli. Vlaganje v kulturo se splača. Kultura je gospodarska panoga. Vsak evro, vložen v kulturo, se velikokrat povrne na turizmu, na prenočiščih, na kmetijstvu, na prevozih. Skratka, kultura z najmanj ekološke umazanije je najbolj čista gospodarska panoga in največ tudi doprinese drugim panogam. Kolegice in kolegi, če vam je res za ustvarjanje in produkcijo živih umetniških programov, potem boste podprli naš amandma. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospod Saša Tabaković.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Do neke mere se seveda lahko strinjam s kolegico Violeto Tomić, pa vseeno mislim, da ne moremo več trditi, da je vlada kulturno neozaveščena, saj so se sredstva iz integralnega proračuna za programe, kulturo in medije povečala v povprečju za dobrih 8 %, kar zagotovo ni zanemarljivo. Postavka, na katero je Združena levica dala amandma, ko si želi dodatnih 800 tisoč evrov, je treba tukaj poudariti, da bo ta postavka v letu 2016 glede na leto 2015 prejela dodatnih 6 milijona 400 tisoč evrov, kar zagotovo ni malo denarja. In če to ni potem vlaganje v ustvarjalnost, potem tudi sam ne razumem, kaj je. Tako da glede na finančne zmožnosti države in, kot smo že rekli, glede na potrebe po vzdržnosti javnofinančnega primanjkljaja, tega amandmaja, žal, ne bomo podprli. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Umetnostni programi. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 8, proti pa 66. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 66.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3341 – Arhiv Republike Slovenije. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Urejanje sistema in podporne dejavnosti na področju arhiviranja. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 21, proti pa 52. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4215 – Okrožno sodišče v Celju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti 69. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 69.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4216 – Okrožno sodišče v Kopru. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Aktivno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Težko je ostati resen pri takem rezultatu. Navzočih je bilo 76 poslancev, nihče ni bil za, 70 pa jih je bilo proti. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 70.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4217 – Okrožno sodišče v Kranju. Postopkovno, gospod Matjaž Han, izvolite.
Mislim, da sicer poznam poslovnik, ampak glede nato, da imamo kar nekaj amandmajev, ki so skoraj iste številke, samo mesta se menjajo in ni nekih zagovornikov, ki bi zagovarjali, sprašujem: ali je možno, predsednik, da glasujemo, če se vsi strinjamo, v kompletu?
Žal, poslovniško to ne gre. Tudi če je lahko razprava skupna, ampak [[…]]Prehajamo na proračunskega uporabnika 4217 – Okrožno sodišče v Kranju. Zopet odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, nihče ni bil za, proti ji je bilo 69. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 69.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4218 – Okrožno sodišče v Ljubljani. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, nihče ni bil za, proti jih je bilo 66. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 66.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4219 – Okrožno sodišče v Mariboru. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti jih je bilo 68. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 68.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4220 – Okrožno sodišče v Murski Soboti. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasoval 1, proti pa 70. [[Za je glasoval 1.]] [[Proti 70.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4221 – Okrožno sodišče v Novi Gorici. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti jih je bilo 70. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 70.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4222 – Okrožno sodišče v Novem mestu. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti jih je bilo 69. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 69.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4223 – Okrožno sodišče v Krškem. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti jih je bilo 70. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 70.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4224 – Okrožno sodišče na Ptuju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti jih je bilo 71. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 71.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4225 – Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti jih je bilo 72. [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 72.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 4230 – Okrajno sodišče v Ljubljani. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov – podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za ni glasoval nihče, proti jih je bilo 69 . [[Za ni glasoval nihče.]] [[Proti 69.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem smo končali odločanje o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 53, 25 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, je posebni del dopolnjenega proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o Načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti 26. [[Za je glasovalo.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je Načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo odločanje o posameznih delih dopolnjenega predloga proračuna. Ker ni bil sprejet noben amandma, v skladu s prvim odstavkom 162. člena poslovnika Državnega zbora ugotavljam, da je dopolnjeni predlog proračuna usklajen glede prejemkov in izdatkov ter po delih. Zato prehajamo na odločanje o Predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2016 v celoti. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti pa 27. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je Proračun Republike Slovenije za leto 2016 sprejet. Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju.
Vlada Republike Slovenije ugotavlja, da sprejeti Proračun za leto 2016 in Predlog zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2016 in 2017 nista usklajena, zato Vlada Republika Slovenije predlaga uskladitveni amandma.
Uskladitveni amandma bomo razdelili oziroma dali na e-klopi oziroma razdelili takoj, ko ga dobimo. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2017. Prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade! Tudi proračun za leto 2017 ne daje nobene vizije in strategije, kaj se bo pravzaprav takrat dogajalo in za kaj bo država porabila denar. Pravzaprav ni nobenih prioritet, ni nobenih programov, gre za neko nadaljevanje proračuna za leto 2016 tudi v proračun za leto 2017. Tisto, kar je najbolj jasno v proračunu za leto 2017, pa je, da se zadolževanje ne bo končalo in da se bo zadolževanje pravzaprav nadaljevalo. Tudi prognoze glede zadolževanja za leto 2017 kažejo, da se bo država spet bolj zadolžila, kot bo znašalo odplačilo dolgov, tem odplačilom pa je treba dodati še odplačilo obresti. To z drugimi besedami pomeni, da proračun za leto 2017 ne daje nobene perspektive. Ne daje perspektive mladim in ne daje niti perspektive tistim, ki danes delajo, ki so zaposleni, upokojencem, skratka nobenemu, da bi enostavno povečal ustvarjanje v tej državi. Tudi napovedana obdavčitev kaže na to, da se bodo pogoji gospodarjenja zaostrili, obdavčitev se bo povečala in z drugimi besedami to pomeni odliv podjetij v tujino, v druge države, kjer so pogoji boljši. Lestvica konkurenčnosti kaže, da Slovenija ni med tistimi državami, ki bi privabljala kapital, niti domačega, niti tujega, niti ni to država, ki bi zadržala tiste ljudi, ki so najbolj ustvarjalni, če tukaj govorimo na primer o diplomantih. Tudi diplomanti odhajajo. Nekaj tisoč jih je zapustilo državo v zadnjih letih. Ker vlada Mira Cerarja ne daje perspektive, ker vlada Mira Cerarja niti nima vizije in strategije za leto 2017, kot tudi ne za leto 2016, tega proračuna v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. V Združeni levici proračuna za leto 2017 ne bomo podprli. Lahko ugotovimo, da je bil že proračun za leto 2016 nesprejemljiv, proračun za leto 2017 pa gre še malo dlje po tej poti in je temu primerno dejansko še slabši. To lahko utemeljim na treh primerih. Za začetek, sredstva Ministrstva za zdravje se glede na letošnjo realizacijo zmanjšujejo. Zaradi prenizke povprečnine bodo seveda občine v ta sektor tudi manj investirale, zmanjšal se bo tudi delež sredstev Zavoda za zdravstveno zavarovanje glede na bruto družbeni proizvod. Na ta način ne bo mogoče odpraviti ozkih grl, zaradi katerih smo danes soočeni s kar 200 tisoč našimi sodržavljankami, sodržavljani, ki so ujeti v čakanju na poseg oziroma pregled. Predvideva se tudi zmanjševanje sredstev za socialne pomoči, in sicer za 11 % glede na leto 2011. Proračun se na tem mestu nahaja iz dveh predpostavk. Po eni strani predvideva, da se bo število upravičencev zmanjševalo, po drugi strani pa predvideva, da bodo ostale socialne pomoči in varstveni dodatki na višini, ki ne omogoča dostojnega preživetja. Prva predpostavka ni realistična, druga predpostavka pa je zelo globoko protisocialna. Število prejemnikov socialne pomoči in varstvenega dodatka še vedno narašča. Poleg tega danes zaradi neživljenjskih pogojev ogromno ljudi niti ne zaprosi za pomoč. Eden izmed principialnih razlogov je, ker se bojijo, da se bo država usedla na nepremičnino. Vlada tudi preprosto ignorira dejstvo, da bi moral biti minimalni dohodek najmanj 385 evrov. Odkar se je ta številka izračunala v letu 2009, se prag tveganja revščine ni znižal, nasprotno, še povečal se je. Zato bi bilo treba že v okviru tega proračuna predvideti dovolj sredstev, da bi ta sredstva zadoščala za dvig denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka vsaj na 385 evrov. Vse drugo je navadno zavajanje, protisocialno zavajanje. Revščina je resen problem v tej družbi, na tak način jo moramo tudi obravnavati in začeti sanirati s proračunom, ki je eden izmed ključnih aktov te države. Takisto proračun za leto 2017 predvideva 200 milijonov dodatnih davčnih prilivov. To je izrazito premalo. Do leta 2017 je mogoče poleg kratkoročnih ukrepov za obdavčitev dobičkov podjetij, visokih plač in kapitalskih dohodkov vpeljati še nekatere druge. Naj vam jih naštejem za okvir: nek socialno pravičen davek na premoženje, javno dajatev v zdravstvo, ki bo nadomestila dopolnilno zdravstveno zavarovanje, in javno zavarovanje za dolgotrajno oskrbo. Proračun za leto 2017 ne vsebuje nič od naštetega, ostaja izrazito socialen, zato ga socialisti tudi ne bomo podprli. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti pa 29. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je splošni del dopolnjenega predloga proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 14. 11. 2016. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1211 – Državni zbor. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Dejavnost Državnega zbora. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Govorimo o letu 2017, torej o letu, za katerega se nihče ne more tukaj v tej državi izgovarjati, da nima dovolj časa za planiranje. Parlamentarna preiskovalna komisija potrebuje strokovno pomoč, to smo že ugotovili. Minister za finance pravi "ne damo denarja za to strokovno pomoč", hkrati pa tudi dve stranki koalicije delita to mnenje. Zato apeliram na vse ostale poslance, torej tiste v opoziciji kot tudi v koaliciji, da omogočite parlamentarni preiskovalni komisiji, da v letu 2017 dobi ustrezno strokovno pomoč, do tistega dne bomo strli upor tudi sodnice Deše Cener in še morda koga, ki onemogoča pridobiti vse ustrezno gradivo. Imeli bomo sto tisoč strani gradiv in brez ustrezne strokovne pomoči parlamentarna preiskovalna komisija tega dela skladno z mandatom ne bo mogla opraviti. Zato apeliram še enkrat na vse poslance, da glasujejo tako, kot bomo glasovali v Poslanski skupini SDS, ko bomo podprli ta amandma in parlamentarni preiskovalni komisiji omogočili, da ugotovi, kdo je krivec za nastalo bančno luknjo in kakšna je odgovornost nosilcev oblasti.Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli amandma, ki zagotavlja 150 tisoč evrov za strokovno pomoč komisiji za preiskavo bančne luknje. Žal pri amandmaju za leto 2016 ni bilo podpore in pričakujem, da bo vendarle tudi na podlagi pojasnila, ki ga je dal sicer predsednik Državnega zbora po glasovanju o amandmaju za leto 2016, kar je pravzaprav presenečenje, kajti če je kakršna koli pripomba h glasovanju, je na to primerno opozoriti pred glasovanjem o vsebini. Zagotovo je dejstvo, da v razmerah, v katerih je Slovenija, in ko poskušamo dejansko čim prej pripeljati vse, kar je povezano v gospodarsko in finančno krizo, v obvladljive okvire, je seveda ključno, da pri tem prav tisto izhodišče izčistimo čim prej, da ne bomo imeli potem težav pri oblikovanju proračunov ali pa zakona o izvrševanju proračuna ali pa tudi drugih zakonov, ki so bili sprejeti v tem obdobju, ker se je sledilo posledicam finančne in gospodarske krize in posledicam, ki so bile predmet bančne luknje, zaradi tega pa tudi obremenitev državnega proračuna. V izogib razumevanju, da Državni zbor ni zainteresiran, da se odkrijejo vse morebitne pomanjkljivosti pri bančni luknji, je res zelo pomembno, da se ta amandma podpre, zato ga bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima dr. Simona Kustec Lipicer.
Najlepša hvala predsednik. Kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini bomo seveda glasovali proti temu amandmaju iz preprostega razloga, ker odgovorno želimo, da ta struktura proračuna, ki ni bila narejena naključno, ampak je bila narejena zelo odgovorno in z veliko napori, ne pade, ker se ne bo našel učinkovit način, kako bomo finančno znali sami znotraj Državnega zbora najti ta morebitna manjkajoča sredstva. Želela bi izpostaviti še to, dav takšnih primerih, kolikor je znano, procedura tudi v Državnem zboru nekaj šteje. Zato bomo v primeru, da bo do takšne odločitve prišlo, o tem tudi na vašem kolegiju vodje poslanskih skupin morali kakšno zadnjo besedo reči in v tem smislu tudi poiskati tista finančna sredstva. In zanesljivo jih bomo našli. To je en segment. Drugi segment je pa ta, da vemo, da je šel celotni zakon o preiskovalnih komisijah sedaj tudi v presojo na Ustavno sodišče točno zaradi tudi neposredno dela, ki ga bo v okviru svojega delovanja omenjena komisija opravila. In še naslednji vidik. Ne pozabimo, da obstajajo omejene pristojnosti parlamentarne komisije pri opravljanju svojega dela. Parlamentarna komisija lahko išče politično odgovornost, in nič več od tega, na bazi dokumentacije, ki jo ima. Poslanska skupina SMC iz vseh navedenih razlogov tega amandmaja ne more podpreti. Hvala lepa.
Preden dam besedo naprej, naj povem, da je sedaj uskladitveni amandma objavljen na e-klopi. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev ima dr. Bojan Dobovšek.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Poslanska skupina nepovezanih poslancev bo vsekakor podprla predlagani amandma. Glede na to, da je bančna luknja izvir vsega zla v Sloveniji in glede na zaveze pred volitvami, da se bomo vsi zavzemali za to, da bomo to bančno luknjo preiskali, po eni strani podpora organom pregona, po drugi strani pa podpora parlamentarni preiskovalni komisiji. Nesmisel pa je v tem, da imamo na eni strani privatno organizacijo, ki lahko preiskuje sporne kredite, teh kreditov pa ne more preiskovati najbolj demokratično izvoljen organ. Zato bomo vsekakor ta amandma podprli. Hvala.
Še kakšna obrazložitev? Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima mag. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Podprl bom ta amandma, ker zagotovo ne drži, da bo zaradi 150 tisoč evrov proračun padel. Gre za eno šestnajst milijoninko proračuna. Podprl bom ta amandma, ker zagotovo ne drži, da je zadeva na Ustavnem sodišču zaradi dela preiskovalne komisije. Prosim, da tisti, ki to trdite, si preberete, kaj piše v odločbi preiskovalne sodnice Deše Cener. In podprl bom ta amandma tudi zato, ker zagotovo ne drži, da lahko parlamentarna preiskovalna komisija preiskuje zgolj politično odgovornost in nič več od tega. Preiskuje lahko tisto, kar ima v nalogu del, ki so bile tukaj potrjene z 68 glasovi za, in ima ustavno varstvo, ker je zavedena v 93. členu Ustave. Zatorej je za normalno strokovno delo preiskovalne komisije ta amandma ključnega pomena. Tisti, ki tega amandmaja ne bo potrdil, bo na nek način želel, da komisija ne razišče bančne luknje. Zelo enostaven enačaj. Sam želim, da tej zgodbi pridemo do dna, zato bom podprl ta amandma. Hvala.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Dejavnost Državnega zbora. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 44. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1611 – Ministrstvo za finance. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Finančna izravnava občinam. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospa Ljudmila Novak.
V Novi Sloveniji podpiramo enakomeren razvoj Slovenije. In tako kot je finančni minister težko sestavil proračun, ker je želja več, kot pa imamo na razpolago denarja, enako se dogaja vsakemu županu slovenske občine. Toda župani niso samo župani občine. Občina smo ljudje, smo najprej občani in prav v občinah najbolj zadovoljujemo tiste temeljne človeške potrebe. Vsi želimo, da bi imeli naši otroci ali vnuki dober lep vrtec, da bi bili lahko vsi vključeni v ta vrtec. Vsi želimo primerne ceste, vsi želimo primerno knjižnico in ne vem kaj še vse. Na eni strani država nalaga nove naloge občinam, po drugi strani nenehno zmanjšuje sredstva. Obžalujem, da ni prišli do dogovora med občinami oziroma zvezami občin in pa finančnim ministrstvom oziroma vlado. V Novi Sloveniji spodbujamo vse vas, da podprete ta amandma, kajti dejansko prav vsi v občinah živimo in najbolj uresničujemo svoje potrebe. Občinam kronično zmanjkuje denarja za investicije in komaj izvajajo svoje naloge, ki jim jih vedno znova nove nalaga država.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije podprogramu Finančna izravnava občinam. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 50. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1811 – Ministrstvo za zunanje zadeve. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Razvojno sodelovanje in mednarodna pomoč. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, proti 50. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2130 – Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Lokalna razvojna infrastruktura pod točko 1. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospa Ljudmila Novak.
Pri črpanju evropskih sredstev smo ugotavljali, da so bile naše občine zelo uspešne. In kot sem že prej obrazložila, zmanjkuje jim denarja za investicije, za razvoj, za vlaganja v potrebno infrastrukturo, zato smo mi predlagali ta amandma in prosim za podporo.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Lokalna razvojna infrastruktura pod točko 1. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 49. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Lokalna razvojna infrastruktura pod točko 2. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 50. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2330 – Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskemu uporabniku. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Prilagajanje podnebnim spremembam. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Podnebne spremembe so stalnica in priča jim bomo vse bolj. Zato bi namenili kar nekaj sredstev za programe za prilagajanje podnebnim spremembam. Govorimo o novem zagonu, kjer se ukrepi trenutno sploh ne izvajajo. Izvaja se samo subvencioniranje zavarovalnin za škodo, ki se že zgodi na pridelkih. S temi subvencijami, ki se sedaj dogajajo, v resnici odvračamo kmete, da bi se prilagodili in da bi prilagodili izbiro kulture in načina pridelave, da bi trajno ščitili kmetijske površine na primer s protitočnimi mrežami ali s čim podobnim. V letih 2010 in 2011 je sicer obstajala strategija prilagajanja slovenskega kmetijstva in gozdarstva podnebnim spremembam. Narejen je bil akcijski načrt, vendar so bile dejavnosti omejene samo na leti 2010 in 2011. Poudariti želim, da je bilo to še pred žledolomom, pred lubadarjem, ki uničuje naše gozdove, pred kostanjevo šiškarico in podobnimi vremenskimi nesrečami, ki smo jim priča. Obnašamo se, kot da podnebnih sprememb ne bo. Potrebujemo pa tudi spremembo kultur. Koruza je en tak primer, ki se seje, ne glede na to, ali tam uspeva ali ne. Seje se na peščenih tleh in kmetje se ne sekirajo preveč, ker potem dobijo odškodnino oziroma subvencijo. Večkrat poleti se vozimo in vidimo uničena, požgana polja koruze. Vendar kmetje niso krivi. To je treba poudariti. Politika je tista, ki mora usmeriti kmetijstvo in kmetovalca v smer, ki je prava. In prava je seveda prilagajanje podnebnim spremembam, za kar smo namenili sredstva v tem našem amandmaju. Prosim, da nas podprete, kajti kmetijstvo je zelo pomembna in zelo strateška panoga. Ves čas govorimo o "kupujmo slovensko, predelujmo slovensko, jejmo slovensko". Pogoji za to pa niso zadovoljivi. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Ne glede kateremu ideološkemu bloku pripadate, dejstvo je, da se podnebne spremembe dogajajo. Drugo dejstvo je, kar pravijo nekoliko bolj usmerjeni raziskovalci tega področja, da obstaja relativna možnost, da se nam Pomurje spremeni v polpuščavo. Tretja zadeva je, čeprav nekdo zelo hvali njihove resorne ministre, da se nam je na širokem področju samooskrbe v sedmih, osmih letih samooskrba zmanjšala na polovico. Skratka, skrajni čas je, da se resno začnemo ukvarjati s kmetijstvom tudi onkraj tega, ko gremo na kakšno veselico ali na tradicionalni zajtrk, ker kmalu za tradicionalni zajtrk ne bomo več imeli kaj dati na mizo. Amandma bom seveda podprl.
Sedaj pa res odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Prilagajanje podnebnim spremembam. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 6, proti 52. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Razvoj podeželja. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanskih demokratov ima gospa Iva Dimic.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Nova Slovenija vlaga amandma predvsem z vidika, da imamo skupno kmetijsko politiko, da smo si zadali cilje, da bomo dvignili samooskrbo, da bomo poskrbeli za podeželje. Ravno s teh vidikov za zagotovitev finančnih virov, da se bodo ti ukrepi v razvoju podeželja lahko izvajali in da se bodo izvedli, Nova Slovenija vlaga amandma, ki bo zagotovil finančna sredstva na raven leta 2015 in 2016, kar pomeni, da se sredstva na tej proračunski postavki znižujejo v letu 2017, zato ne vem, kako bomo potem lahko dosegali cilje, ki smo si jih zadali v kmetijstvu. Zato pričakujem tukaj podporo, ker gre za ljudi, gre za razvoj podeželja, gre za dvig samooskrbe, za dvig kmetijstva, skrb za kmetijstvo.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Razvoj podeželja. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti pa 52. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2431 – Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 1. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanskih demokratov ima gospa Ljudmila Novak.
Vemo, kako so ceste pomembne, kako lahko nek kraj, nek oddaljen kraj približajo središču, in vemo, da so dobro vzdrževane ceste tudi izredno pomembne z varnostnega vidika. Ker so naše ceste v slabem stanju, ker potrebujemo še mnoge obveznice, prej smo kar naprej tudi o tem glasovali, mi predlagamo povečanje te postavke.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 1. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti pa 51. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 2. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti pa 48. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 3. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti pa 49. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 4. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti pa 49. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 5. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Tudi v proračunu za Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest opažamo veliko podhranjenost. Pri izbiri in pri samem predlogu smo bili zelo, jaz bi rekel, natančni in zelo skrbno smo izbrali tiste projekte, ki so res najbolj nujni, ki doprinesejo gospodarstvu največjo korist, tako da predlagamo zgolj za 15 milijonov povečanje na tej postavki. Več ali manj gre za projekte, ki smo jih predlagali že za proračunsko leto 2016. Gre za nadaljevanje in dokončanje teh projektov. Potreba je velika in tudi ob tem povečanju bo občutno zmanjšanje kvalitete samih cest v Republiki Sloveniji in ne ohranjamo obstoječega stanja. Tega se je treba zavedati in tudi se je treba zavedati škode v gospodarstvu, ki je iz tega naslova, in tudi škode, ki nastaja z leti, treba se je zavedati s kakšnimi sredstvi bo v prihodnosti treba nadomestiti to vsakoletno izgubo ohranjanje stanja, jaz bi rekel, zadovoljivih cest v Republiki Sloveniji.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest podtočko 5. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 49. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 6. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Ljubo Žnidar.
Seveda je treba ponovno poudariti, da gre za pomembno navezavo proti koroški regiji, ki smo jo tudi predlagali v letu 2016. Odseke, vemo, da zaradi finančnega obsega ni moč zgraditi v enkratnem zamahu, ampak da vsak projekt potrebuje večletno finančno stimulacijo tako zaradi omejitve v proračunu kot tudi zaradi same fizične izgradnje. Tudi v letu 2017 je predlog, da se ta tudi pomemben krak proti Koroški finančno podpre.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod točko 6. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 49. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2550 – Ministrstvo za okolje in prostor. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje z vodami pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 47. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Upravljanje z vodami pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 50. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2551 – Agencija Republike Slovenije za okolje. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Spremljanje stanja okolja in hidrološka dejavnost. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 50. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2611 – Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Usposabljanje in izobraževanje. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 7, proti pa 50. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Štipendije. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 22, proti pa 50. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2613 – Inšpektorat Republike Slovenije za delo. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Urejanje in nadzor na področju dela ter storitve za trg dela. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 8, proti pa jih je bilo 50. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2711 – Ministrstvo za zdravje in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskemu uporabniku. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Investicijska vlaganja na primarni ravni. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 9, proti pa jih je bilo 68. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 68.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Investicijska vlaganja na sekundarni in terciarni ravni. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 10, proti pa jih je bilo 67. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 67.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3330 – Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport in na odločanje o vloženih amandmajih k trem podprogramom pri tem proračunskem uporabniku. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Mladi raziskovalci, mobilnost in spodbude najboljšim raziskovalcem. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospa Ljudmila Novak.
V naših razpravah zelo pogosto govorimo o tem, kako želimo pomagati mladim, kako so dragoceni, kako je dragoceno njihovo znanje, kako želimo, da bi bili zaposleni in tako naprej. No, ti mladi, vemo, da odhajajo v tujino, in prepričana sem oziroma bojim se, da bodo tam tudi ostali, ker gredo tja, kjer njihovo znanje cenijo. Čeprav si želim, da bi prišli z novimi znanji nazaj v Slovenijo in obogatili naš prostor, se bojim, da bodo najboljši tam tudi ostali. Ta amandma bo naša poslanska skupina podprla, predlagali smo ga, ker želimo, da bi mladi raziskovalci v Sloveniji imeli več podpore in da bi znali njihovo znanje ceniti in vključiti v slovensko gospodarstvo.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Mladi raziskovalci, mobilnost in spodbude najboljšim raziskovalcem. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 23, proti pa 50 . [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Dejavnost visokega šolstva. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 62. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 62.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na podprogram Športna infrastruktura. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Športna infrastruktura pod številka 1. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 50. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Športna infrastruktura pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 50. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3340 – Ministrstvo za kulturo in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Varstvo kulturne dediščine, arhivska in knjižnična dejavnost pod številka 1. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 52. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Umetnostni programi. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 69. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 59.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. So me opozorili, da sem enega preskočil. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Varstvo kulturne dediščine, arhivska in knjižnična dejavnost pod številka 2. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 63. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 63.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zdaj prehajamo na zadnji amandma, torej na proračunskega uporabnika 3341 – Arhiv Republike Slovenije. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Urejanje sistema in podporne dejavnosti na področju arhiviranja. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 52. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključil smo z odločanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o Posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 27. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je Posebni del dopolnjenega predloga proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o Načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 28. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je Načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo z odločanjem o posameznih delih Dopolnjenega predloga proračuna. Ker ni bil sprejet noben amandma, v skladu s prvim odstavkom 162. člena Poslovnika Državnega zbora ugotavljam, da je Dopolnjeni predlog proračuna usklajen glede prejemkov in izdatkov ter po delih. Zato prehajamo na odločanje o Predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2017 v celoti. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Danes smo glasovali o amandmajih k proračunoma za leto 2016 in leto 2017. S strani koalicije ni bil sprejet niti en amandma, razen podporo je dobil amandma, ki bi zagotavljal dodatna sredstva oziroma posebna sredstva za preiskovano komisijo o bančništvu. S tega zornega kota lahko rečem, da smo spet na eni strani pri obljubah in besedah o tem, kako si koalicija želi sodelovati z opozicijo, kako so dobri predlogi opozicije sprejemljivi tudi za koalicijo, na drugi strani pa o dejanjih [[..]]Dejanja kažejo ravno nasprotno od besed. Zaradi tega si jaz ne delam nobenih utvar, da bo v prihodnje kakorkoli drugače. Dokler ta koalicija ne bo razpadla. Takrat bo razkol in takrat takšnega glasovanja ne bo več. Vsekakor pa je treba ob tem povedati, da si v teh časih, nemirnih časih, v časih, ko se dogajajo stvari, ki se ne dogajajo vsak dan, je ta koalicija prevzela nase vso odgovornost za stanje, razvoj in tudi za počutje ljudi v tej državi. Če se bo karkoli zgodilo ali če bo kjerkoli zmanjkalo denarja, potem danes in tukaj točno vemo, kdo je za to odgovoren. Za vse dogodke, za vse tiste, ki bodo dobri, in za vse tiste, ki bodo slabi. Glede na obljube je lahko za nekoga to razočaranje, za drugega je to realno stanje. Realno stanje je tako. Zaradi tega bi vas samo nekaj prosil, ne govorite več o sodelovanju. Proračun je namreč sistemski akt, je strateški akt in odgovornost je vaša glede vseh tem – tiste, ki so strateške, ki so državotvorne, skratka vse, kajti danes ste tudi državotvorne teme opredelili tako, kot ste jih hoteli, in seveda tudi za njih sprejmite vso odgovornost v prihodnje. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Luka Mesec.
Hvala za besedo. V Združeni levici smo v celotni razpravi v proračunih za leti 2016 in 2017 nastopali konstruktivno. Nastopali smo konstruktivno, ko smo vladi in koaliciji kazali, kjer so rezerve na prihodkovni strani, kje so možnosti za bolj socialne, bolj pravične obdavčitve od trenutnih, kje so možnosti oziroma odstopanja od evropskih standardov, kje so tiste vrzeli, ki bi jih Slovenija lahko izkoristila, pa jih ne. Na odhodkovni strani smo pokazali, kje so prioritete, ki jih je vlada zgrešila, recimo zdravstvo, kjer imamo v bistvu rez za 30 milijonov, na drugi strani pa 200 tisoč pacientk in pacientov, ki čakajo, ali pa šolstvo, kjer imamo 27 milijonski rez, hkrati pa na visokem šolstvu najbolj pavperiziran in prekariziran akademski kader, vsaj kar se mlajših generacij tiče v tej državi. Opozarjali smo na to in poskušali smo vsaj minimalno tudi z amandmaji prispevati k tej razpravi o proračunu. Se pravi, da bi pokazali z nekim minimalnim prerazporejanjem, ki ni bilo ne interesno, se pravi, nismo šli na ta princip, naš poslanec iz volilnega okraja XY predlaga, da se za cesto v tem okraju nameni dodatnih 5 milijonov, niti nismo šli na pobalinske principe tipa, da bi jemali iz odplačevanja obresti na državni dolg in dajali v neko socialno potrošnjo, ampak smo se šli neko resno prerazporejanje znotraj proračunskih postavk, kjer smo ocenjevali, da lahko denar, ki je tej državi na razpolago, prerazporedimo z neke postavke, kjer bo porabljen manj produktivno, na neko postavko, kjer bo porabljen bolj produktivno. Tako tudi vidimo našo vlogo in tako konec koncev tudi vidimo dialog v tem Državnem zboru in kako bi morala ta debata potekati. Tudi naši amandmaji so bili vsi po vrsti zavrnjeni. Na nekatere ste se celo odzvali, večinoma pa je koalicija opravila delo tako, kot ga opravlja, se pravi pritisne tipko "proti" in si opere roke. Jaz upam, da se bo to nehalo, sicer se pa pridružujem pozivu, nehajmo se sprenevedati s sodelovanjem, nehajmo se sprenevedati z neko konstruktivno držo do opozicije, ker v praksi vidimo vse kaj drugega kot to.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini bomo seveda glasovali za predlog proračuna 2017. Jaz bi ponovno želela opozoriti, da je ta predlog sestavljen v izjemno zahtevnih razmerah. V razmerah, v katerih je v tem smislu delitve javnofinančne pogače bilo praktično nič manevrskega prostora. V razmerah, ki jih ni skreirala ta koalicija oziroma vsaj ne naša stranka, Stranka modernega centra, in pa kolegi iz opozicije, iz Združene levice. Vse ostale stranke pa so tudi bile del razloga, zakaj smo danes pred takšnim predlogom proračuna, pred kakršnim smo. Želela bi izpostaviti še eno stvar. Ta predlog proračuna tako kot tudi predlog proračuna za leto 2016 je rezultat usklajevanja in dialoga s socialnimi partnerji, žal, obžalujemo, neuspešno z lokalnimi skupnostmi. Predlog je bil najprej že v parlamentarni proceduri v mesecu oktobru, sedaj tečemo tukaj drugi krog. In na tej točki bi se želela v imenu koalicije zahvaliti opozicijskim poslanskim skupinam, ki so konstruktivno večino časa tudi sodelovale v razpravah na odborih. Želim sporočiti, da smo te razprave in ta sporočila, predvsem tista vsebinska, programska zelo resno vezli in da so bistveno pripomogla potem tudi k temu, kako se bodo znotraj proračunske pogače po posameznem področju tudi delale neke vsebinske prioritete. Tako da vaš trud je daleč od tega, da je bil zaman. Želela bi pa še eno stvar izpostaviti v političnem smislu. Poglejte, odločitev in volja naših državljank in državljanov je bila, da nam zaupajo odgovornost, da bomo sestavili in vodili to državo v temu mandatu. Iz tega razloga mi nosimo polno odgovornost za to, kako bomo ta proračun izvajali in tudi kako smo ga sestavili. Če je to tako napačno, kot govorite na opozicijski strani, potem bodo to volivci sporočili ob prvi uradni priložnosti, ki se imenuje naslednje parlamentarne volitve. Hvala lepa in srečno proračunu.
Nadaljevali bomo, ko boste prenehali govoriti. Jaz lahko čakam. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev ima mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Mi proračuna seveda ne bomo podprli. To zadnje sem pa razumela nekako, govorim o kolegici, ne o vas predsednik, že kot norčevanje iz opozicije. Vi kar govorite, govorite, pripravljajte, delajte, mi vas slišimo, upoštevamo vas pa nič. In res je, odgovornost je vaša, samo ne prodajajte volivcem in ljudem, ki nas poslušajo in gledajo tega, kako sodelujete z nami. To sta dve popolnoma različni stvari. Eno je sodelovanje, drugo je pa govoriti o sodelovanju. Absolutno je odgovornost vaša in na žalost se bodo rezultati tega dela prav kmalu pokazali.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanskih demokratov ima gospa Ljudmila Novak.
V Novi Sloveniji obžalujemo, da ni bilo prostora za opozicijske amandmaje. Predvsem pa obžalujem, da ni bilo skupnega jezika z občinami. Kot sem že prej obrazložila naše amandmaje, občine so tiste, ki dejansko najbolj skrbijo za to, da so zadovoljene naše osnovne potrebe v krajih, kjer živimo. S tem denarjem, s tem izračunom pač ne bodo mogle več biti razvojno naravnane. Obžalujem pa tudi, da ta proračun prav tako ni razvojno naravnan v tem smislu, da ne predvideva racionalizacije v javni porabi in da ne predvideva več spodbud za boljše poslovno okolje. Amandmaji, ki smo jih tudi vložili za spodbujanje mladih raziskovalcev, znanja, raziskav, tudi ti niso bili upoštevani, sprejeti, zato se je Poslanska skupine Nove Slovenije odločila, da proračuna ne bo podprla. Se pa zavedamo, da je naša naloga biti konstruktivna opozicija oziroma opozicija, ki nadzira delovanje vladnih strank. Seveda vi prevzemate največjo odgovornost. Mi smo pa povedali, kako bi lahko bil ta proračun boljši.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus ima gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Tako kot proračun za leto 2016 bomo v Poslanski skupini Desus soglasno podprli tudi proračun za leto 2017. Argumenti so praktično identični, zakaj bomo tudi ta proračun podprli. Kot že povedano pri prejšnji obrazložitvi, seveda ni idealen proračun, tega se vsi skupaj moramo zavedati, je pa optimalen danes in zdaj, torej v času in prostoru. Verjamem, če bi vsak od nas 90 poslancev delal tak proračun, verjamem, da ga dva ne bi sestavila enakega. Ali bi malo štrlela zadeva na geografski osnovi ali bi kakšen poudarek na sociali več bil kot na izobraževanju, šolstvu in tako dalje in tako naprej. Seveda prevzema koalicija tukaj odgovornost, tudi poslanci in poslanke Desusa, predvsem pa, še enkrat opozarjam, ministrice in ministri, izvršilni del naše oblasti, da bo skladen z razrezom proračunskih sredstev, ki so takšna, kot so, uspešno pripeljal svoje začrtane cilje in naloge do konca proračunskega leta. Pri tem pa seveda ne smejo nikakor biti prizadete tiste ciljne skupine, ki pomoč potrebujejo: upokojenci, socialno ogroženi, družine in otroci. Jaz verjamem, da pri preudarnem izvajanju nalog in zadolžitev na vseh področjih, pri racionalnem obnašanju in pri smotrni uporabi proračunskih sredstev lahko dosežemo tiste cilje, ki so zapisani tako v programih, če hočete v programu Desusa, kot v koalicijskem sporazumu in ga pripeljemo uspešno do konca proračunskega leta. Poslanci in poslanke Desusa bomo proračun podprli. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD ima gospod Matjaž Han.
Hvala. Jaz glede na to, da sem že kar nekaj časa v parlamentu, prevzemam odgovornost tudi za nazaj. Vendar bi rad povedal, da niso bile razprave nikoli drugačne, da je pač koalicija, in kar je prav, naredila nek proračun v skladu z zmožnostmi, in da je opozicija v skladu s svojim delovanjem in svojim razmišljanjem in svojim nabiranjem političnih točk vlagala amandmaje, ene dobronamerne, ene všečne, ene realne, ene pa nerealne. Potem ko je bilo konec tega proračuna, smo šli vsako leto vsi malo slabe volje ven iz te dvorane, ampak naslednji dan je bilo novo jutro. Socialni demokrati smo zadovoljni, da smo se dogovorili s socialnimi partnerji, kar se tiče javnega sektorja, zelo nezadovoljni, da se nismo dogovorili z občinami, vendar bomo kot partnerji te koalicije tudi te amandmaje zavrnili, kljub temu da imamo edini iz koalicije župane, da bi bilo lahko, kljub temu da nas je samo 6, sprejeti tiste amandmaje v ZIPRS, ki daje občinam več denarja, vendar bomo realno ocenili. Da pa smo podprli tisti amandma, ki ga je dal gospod Anže Logar, moram pa reči, da je bilo izključno zaradi tega, ker tudi v politiki je nekaj pomembno, tudi v politiki beseda velja. Socialni demokrati bomo ta proračun podprli. Mislim, da je v danih možnostih proračun vzdržen in upam, da ne bo treba kmalu pripravljati kakšne rebalanse, ne zaradi Slovenije, ne zaradi slovenskega BDP, ampak zaradi drugih okoliščin, ker vemo, kaj se v svetu dogaja. Hvala lepa.
S tem smo izčrpali obrazložitve glasu v lastnem imenu. Prosim, da se prijavite. Besedo ima mag. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Glejte, če bi vsi, cela koalicija ravnala tako, kot je ravnala ena od koalicijskih strank, ki je držala besedo, potem zdaj ne bi moral jaz govoriti. Ampak, glejte, s tem predlogom proračuna ste povozili mnenje občin, danes smo jih imeli tu, povozili ste policiste, rekli ste celo, da je stavka policistov sramotna, ob tem da varujejo naše meje, koalicija, predsednik vlade je to rekel, in povozili ste tudi vse opozicijske predloge. Zdaj pa pridigate tu o sodelovanju. Glejte, to pa je višek cinizma. Z drugimi besedami, največja koalicijska stranka po letu in pol ugotovi, da opozicije ne smemo razumeti kot opozicije. Ker sam razumem opozicijo kot opozicijo, kot kritiko delovanja vlade, ne bom glasoval za ta slab proračun. Glasoval bom proti.
Obrazložitev glasu, ampak tokrat res prosim obrazložitev glasu, v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, hvala za poduk. Dve točki, najprej pogled na proračun kot celoto potem pa na vprašanje povprečnin. Kar sem izluščil iz vse te debate oziroma nedebate o proračunu in tega, kako ste zavrnili večino upravičenih nepopulističnih amandmajev opozicije, lahko rečem, da nam ta proračun daje naslednje sporočilo, bom prebral: bolani in neizobraženi, infrastrukturno prikrajšani, pijoč onesnaženo vodo, jedoč tuj krompir, neupoštevaje podnebne spremembe bomo pogumno in predvsem spodobno stopili v prepad. To je sporočilo, žal, tega proračuna. Ali če hočete drugače, ta dva proračunu, kolega Kordiš je rekel, da za leto 2017 je slabši, je NNNP. Bom povedal z besedami gospoda Cerarja: je neprimerno, nespodobno neodgovoren proračun oziroma proračuna. Če se dotaknem, ne bom toliko nesramen, če se dotaknem povprečnin. To je že zgodba, ki se vleče leta. Jaz se strinjam s predsednikom Računskega sodišča, če bi se hotelo, bi se to že zdavnaj rešilo. Ne vem, če se vsi zavedate, cca 70 % zakonodaje, ki jo mi tu sprejmemo, se izvaja na lokalni ravni. Kot strokovnjak za to področje sem načel temo na matičnem odboru, da recimo v bolj naprednih, bolj pametnih državah vse občine nimajo enakega nabora obveznih nalog in tudi nimajo enake višine povprečnin. Ampak dregniti v to si očitno v Sloveniji ta močna koalicija ne upa. Na takšen način so v sosednji avstrijski Štajerski šli v reformo lokalne samouprave. Za konec glede odgovornosti. Ne, jaz ne pristajam na to, če sem jaz v opoziciji, da sem jaz, kot bi mogoče kdo iz vaših izvajanj rekel, neodgovoren. Jaz moram v bistvu delati še več, ker meni podatkov nihče ne servisira. Ne bom pa delal politike na osnovi podatkov iz medijev. Seveda bom glasoval proti. Hvala za besedo.
Zdaj bom odprl še en krog, ne bom pa potem še enkrat. Ne bi jih kar naprej odpiral. Dokler je želja? Prav. Prosim, da se prijavite. Besedo ima gospod Marijan Pojbič za obrazložitev glasu v lastnem imenu.
Hvala, spoštovani gospod predsednik. Jaz bom glasoval proti temu proračunu iz pomembnega razloga. Niti en sam amandma opozicije ni bil potrjen. V opoziciji sedimo sami takšni, ki se ne spoznamo na nič, ki govorimo norije, predlagamo slabe stvari in tako dalje. Se pravi, če jaz kot opozicijski poslanec pridem iz kateregakoli območja, se pravi iz svojega volilnega okraja in želim z amandmajem, da se neka zadeva tam uredi, in ker sem opozicijski poslanec, je to napaka. Tako vi razlagate to tukaj v Državnem zboru. In spoštovane gospe in gospodje, če si kdo misli, da je to sodelovanje med opozicijo in koalicijo, ko zavrnete čisto vse, kar predlagamo, potem se je resnično zelo, zelo zmotil. Jaz velikokrat v tem državnem zboru povem, ker si želim in delam čisto vse, kar je v moji moči, da bi sodelovali med seboj in iskali rešitve na takšen način, da bi bila na koncu večina zadovoljna. Ne pa na takšen način, da čisto vse zavrnete, kot da smo mi ne vem od kod prišli v ta parlament. Zato, draga koalicija, to, kar je povedala vaša vodja poslanske skupine, da bodo v nekem časovnem obdobju pa resnično državljanke in državljani povedali, kaj si mislijo o taki koaliciji, tega vas pa mora biti strah. Povedali vam bodo točno tisto, kar vam pripada. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima mag. Branko Grims.
Spoštovani! Krepitev varnosti je v razvojnem interesu države Slovenije. Če podjetniki nimajo zaupanja v varnost države, ne bodo investirali, ne bodo odpirali novih kvalitetnih delovnih mest. Če navadni ljudje, občanke, občani nimajo zaupanja v varnost države, bodo hranili denar, najbolj verjetno kar doma v nogavici za hude čase. Ekonomija, ko denar ne kroži, pa se zaustavi in zaide v spiralo nazadovanja, v spiralo razkroja gospodarstva, podjetništva, države in na koncu zmanjka denarja za vse. Državni zbor je samo dva meseca nazaj sprejel praktično soglasno sklep, da je treba krepiti varnost, da je treba več denarja nameniti za policijo, za vojsko, za vse tiste službe od civilne zaščite naprej, ki sodelujejo v izzivih, ki ste jih sami postavili pred našo domovino. Toda tega sklepa se Vlada ni držala. Tega sklepa se tudi koalicija sedaj ob sprejemanju proračuna ni držala. Nekatere postavke na področju obrambe, policije, na področju varnosti ljudi torej, ki je sedaj ključnega pomena, kot je tragično pokazal Pariz, so celo nižje, kot so bile prej. In zaradi tega, gospe in gospodje, je vaš proračun v nasprotju z interesi varnosti in je v nasprotju z razvojnimi interesi države Slovenije in zato bom glasoval "proti".
Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Prehajamo na odločanje o Predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2017 v celoti. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 33. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da je proračun Republike Slovenije za leto 2017 sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 26. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2016 in 2017 po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 18. 11. 2015, ki je objavljen na e-klopi. Ker sta amandmaja Poslanske skupine SDS in amandma Poslanske skupine Nova Slovenija k 53. členu vsebinsko enaka, bomo o njiju glasovali skupaj. Če bosta amandmaja sprejeta, postane amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev k istemu členu brezpredmeten. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS in amandma Poslanske skupine Nove Slovenije k 53. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Slovenska demokratska stranka ugotavlja, da proračun za leto 2016 ni medsebojno usklajen, ker enostavno nima zelo pomembne postavke, to je določitev povprečnine za občine. Ta povprečnina je del dohodnine. Dohodnina je prihodek proračuna Republike Slovenije in del se odvede tam. Ker ni določeno, koliko naj bi dobile oziroma do koliko so upravičene občine v proračunu za leto 2016, zaradi tega ta proračun ni vsebinsko dovršen in dejansko ne daje občinam tudi zagotovila, da bi delovale v skladu z ustavo. Lokalna samouprava je ustavna kategorija, ki jo, kot kaže, ta vlada ne upošteva. Še več. Dejansko bo občine spravila na kolena. Zakaj? Ker jim stalno nalaga nove naloge, ker jim povečuje stroške, tudi s tem, ko se je zmenila s sindikati o povečanju plač in tako naprej. Tudi občine so tiste, ki morajo te plače zagotavljati, na primer plače v vrtcih, plače v šolah in tako naprej in tako naprej. Ker občine tega ne bodo mogle narediti, bodo povečale stroške vrtcev, stroške za izobraževanje in tako naprej. Skratka, plačali bodo to ceno na koncu državljani, lokalne skupnosti pa ne bodo opravljale svoje ustavne naloge. V lokalnih skupnostih občani najbolj neposredno uresničujejo svoje interese in tam se najbolj vidi, kako živijo, kakšno kvaliteto storitev imajo, kako živijo. Tam je dejansko vidno njihovo blagostanje. Vlada enostavno ni sklenila sporazuma z občinami. Zaradi tega v Slovenski demokratski stranki predlagamo amandma, da bi se to dejansko zgodilo. Mi tukaj povzemamo povprečnino Zveze občin Slovenije in tudi ostalih zvez, ki zastopajo občine v Sloveniji. To je povprečnina 536 evrov in predlagamo, da koalicija sprejme ta amandma, saj navsezadnje je po formuli, ki je zakonsko določena, ta povprečnina še višja, preko 600 evrov. V Slovenski demokratski stranki smo odgovorni glede tega in seveda smo tudi sistemski, da v skladu s celotno zakonodajo in ustavo zagotovimo delovanje lokalnih skupnosti.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima mag. Matej Tonin.
Najverjetneje če bomo vsakega izmed vas vprašali v tej dvorani, ali podpirate lokalno samoupravo, bo seveda odgovor da. Imamo zanimiv sistem lokalne uprave, ki dejansko deluje zelo centralizirano. Država je tista, ki določa, kakšne finance in s kakšnimi sredstvi bodo razpolagale občine. Mi nimamo tako kot morda v kakšnih drugih državah drugi nivoji lokalne samouprave, da imajo tudi precejšnje ali zadostne lastne vire. Praktično so v Sloveniji občine odvisne od denarja, ki ga jim zagotavlja država. Glede na to, da so občine tisti ključni motor napredka v državi in izboljševanja standardov državljanom, se nam zdi logično, da bi ta Državni zbor podprl institucije, ki funkcionirajo. Težko je tudi razumeti, da so občine še kakšno leto, morda dve, tri nazaj, v težjih, vsaj po statistikah, v težjih časih dobile več denarja. To je enostavno težko razumeti in zaradi tega lahko iz tega naredimo zelo preprost zaključek. To je, da se na takšen mehak princip poskuša enostavno ukinjati občine. Če občine ne morejo izvajati svojih nalog, če ne morejo nuditi tistega, za kar so bile ustanovljene, čemu bi jih potem imeli? In ne gre za ne vem kakšno povečanje. Mislim, da je ta znesek, ki ga predlagata poslanski skupini NSi in SDS, takšen, ki ne bi bistveno ogrozili naših javnih financ. Treba je kljub vsemu priznati, da ni daleč od tistega, kar se je govorilo, da so nekje blizu Ministrstvo za finance in pa vse te pogajalske skupine občinam, torej ni zelo daleč narazen, je pa zelo daleč od tistega, kar so občine izračunale, da bi potrebovale za normalno izvajanje nalog. To pa je zelo daleč. In če gredo občine naproti državi v tem, da so se skoraj 100 evrov na glavo pripravljene odpovedati za izvajanje svojih nalog, potem mislim, da mora tudi država in ta državni zbor narediti ta napor in se jim v tej smeri približati. Od tega, če bomo to stvar podprli, bodo imeli veliko prav vsi državljani.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD ima gospod Matjaž Han.
Najprej naj velja opravičilo Desusu. Tudi Desus ima župane. Iskreno se opravičujem. Mi bomo glasovali proti tema dvema amandmajema, kljub temu da imamo 20 županov in kljub temu da vem, da so sedaj ti moji župani na poslansko skupino verjetno jezni. Vendar bom rekel eno stvar. Ena je povprečnina, ki je za 210 občin zelo pomembna, drugo pa je za mestne občine, ki imajo posebne naloge, tudi 54. člen, kjer ni amandmaja, ker so občine, ki so bolj samozadostne, kjer poberejo več dohodnine, pa jim bo tudi tukaj vlada ali pa država sedaj vzela to dohodnino. In to se mi zdi, da ni v redu. Kot si že rekel, ko sprejemaš proračun, ko tehtaš vse, kaj je treba storiti, prevzameš odgovornost in moraš kdaj tudi kakšen knedelj pojesti. Vendar bi jaz apeliral na vlado. Imeli smo enkratno priložnost v tem letu, pa tega nismo storili, to se moramo sedaj malo posipati, nismo našli tistih prihrankov v občinah, ki bi jih lahko našli pri nalogah. Nismo. Smo se na pol poti ustavili. Ker je jutri nov dan, je treba začeti jutri z občinami, se usesti za pogajalsko mizo, poslušati občine, kje one vidijo, kje se lahko resnično prihrani s tem, da se spremeni kakšna zakonodaja, da se kakšne brezvezne naloge, ki jih zdaj opravljajo, ki veliko stanejo, umaknejo, in bomo tam nekje našli ta sredstva, ki jim na nek način manjkajo. Jaz sem bil na sestanku z mestnimi občinami, jaz sem bil danes tudi v Državnem svetu, se nisem bal, sem poslušal, kaj župani govorijo. Tudi sam sem bil župan in poznam tudi logiko županov. Na nek način mislim, da bodo danes župani kratko potegnili, kar ni dobro, vendar obveza te koalicije mora biti, da se bomo usedli jutri z župani in začeli iskati, kje lahko država s pomočjo zakonodaje pomaga, da bodo župani varčevali, da bodo to razliko dobili. To je naloga te koalicija. In dokler bomo Socialni demokrati člani te koalicije bomo na to opozarjali in tudi pomagali. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine združena levica ima Luka Mesec.
Hvala za besedo. Vlada praktično že cel mandat skuša z občinami skleniti neke vrste varčevalni kompromis, ki ima takole formulo. Vlada najprej zniža proračunsko financiranje občin, po drugi strani pa potem občine razbremeni nekaterih zakonskih obveznosti, da si te lahko zmanjšajo stroške. Ampak tokrat je praktično vsem jasno, da se bo masa povprečnin, se pravi, da se bodo finance znižale bistveno bolj, kot se bodo zmanjšale finančne obveznosti občin. Nihče pa se ne vpraša, na čigavih ramenih se tukaj varčuje, ker denarja, ki ga namenjamo občinam, ne dobijo župani, denar gre do prebivalstva, do občanov, do državljanov. V Združeni levici bomo vedno poudarjali socialne funkcije, zato bom še enkrat opozoril na upravičence do subvencioniranja tržnih najemnin, ki sta jih spomladi pustili na cedilu tako Vlada, kot Združenje občin. S prvim aprilom je bila namreč ukinjena subvencija za tiste upravičence do neprofitnega najema, ki jim občina ni zagotovila najema neprofitnega stanovanja in so bili prisiljeni v veliko dražji tržni najem. Opozoriti pa je treba tudi na to, da so občine ustanoviteljice zdravstvenih domov. Z znižanjem sredstev, vemo, do česa bo prišlo. Do še manj vlaganj v infrastrukturo, do slabšega dostopa do zdravstvenega varstva na tej primarni ravni in pa predvsem do slabše preskrbe s to storitvijo pri starejših državljanih. Tokrat bom še zadnjič povedal, da alternativa obstaja in smo tudi pokazali, kje so tiste vrzeli, kjer bi lahko našli ta denar za občine. Prvi bistven vir dohodka občin je dohodnina. Če pogledamo evropske primerjave, vidimo, da smo po zbrani dohodnini na kapitalske dohodke 27. od 28 držav članic. Se pravi, da od dohodnin na kapitalske dohodke zberemo tako malo, da smo na predzadnjem mestu v Evropski uniji. Če bi se tukaj samo približali evropskim standardom, bi hitro sploh v tem dvoletnem horizontu lahko zbrali nekaj denarja v ta namen. Druga stvar pa je znižanje meje 4. dohodninskega razreda, ki smo jo mi predlagali, da se zniža z 71 tisoč na 38 tisoč, kar bi bilo nekje primerjalno gledano v BDP za Evropo primerno. In tukaj bi lahko hitro prišlo do dodatnega denarja v te namene. Ne moremo pa prevzeti odgovornosti za varčevanje pri občinah, posebej pa ne pri občanih, sploh zato ker ni jasno kje, koliko in kdaj se bo sploh rezalo. Zato bomo glasovali proti.
Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS in amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 53. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 28, proti pa 52. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandmaja nista sprejeta. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 53. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev ima mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Glede na to, da predhodnega predloga niste podprli, še vedno imate možnost, da občinam tako imenovano povprečnino zvišate na točno toliko, kot je vlada občinam ponudila – 525 evrov. Se pravi, da se ta vlada s tem zneskom strinja. In ne samo da se strinja, očitno, če ga je dala na mizo, se tudi finančno izide. Zato me resnično zanima razlog, da vladajoča koalicija tega ne bo podprla. Podpira Vlada, podpira minister, mogoče ne tega amandmaja, ampak konkreten, takšen znesek je bil občinam dan na mizo – 525 evrov. Tako je bilo nam povedano, spoštovani minister, da je bil to vaš predlog. In še enkrat, to pomeni, da se s tem zneskom strinjate in da se ta znesek izide javnofinančno s proračuni, ki ste jih sprejeli. Ker sicer ne vem, kako bi to vlada lahko občinam ponudila. Tako da se da. Ne se smiliti sami sebi in se jokati, kako bi občinam radi dali, pa se ne da. Da se. Še enkrat, to je bil vaš predlog in imate možnost in priložnost od besed preiti k dejanjem. Mi bomo seveda ta amandma podprli.
Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 53. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti pa 52. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SMC, DeSUS in SD k 73. členu. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti pa 3. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 73. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo k temu členu vložiti amandma? Ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Predlog zakona ni usklajen s sprejetim proračunom Republike Slovenije za leto 2016, zato je Vlada na podlagi prvega odstavka 164. člena Poslovnika Državnega zbora pripravila uskladitveni amandma k 47. členu, ki ste ga prejeli na e-klop. Želi o uskladitvenem amandmaju besedo predstavnik Vlade, minister za finance? Ne želi. Želijo besedo poslanke in poslanci? Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik za besedo. Govorimo o nekem novem amandmaju, s katerim bomo za nekaj več kot 50 milijonov povečali zadolževanje oziroma obseg zadolževanja v državi. Kar bi najprej pričakoval od Vlade oziroma od ministra, je, da pove razloge, zakaj se bomo zadolžili za 50 milijonov več. Kar z drugimi besedami pomeni, da pove enostavno, kaj bo tisto, kar bo povečalo to zadolževanje. Da vprašam drugače, glede na to da imam nekaj časa. Ali se bomo zadolžili zaradi tega več, ker bomo ta sredstva namenili za migrante, ki bodo prišli v Slovenijo, ki bodo šli preko Slovenije, ki bodo ostali v Sloveniji? Kaj je ta razlog? Mi vemo, in tudi v obrazložitvi proračuna smo poslušali, da je za migrante namenjenih 123 milijonov v tem državnem proračunu za leto 2016. To je po mnenju Komisije za nadzor protiobveščevalnih služb premalo. To govorijo tudi ljudje, ki se na obrambno sposobnost, na policijske zadeve spoznajo, ki poznajo stanje na policiji, ki poznajo stanje na področju obrambe. Navsezadnje tudi vrhovni poveljnik oboroženih sil je pred nekaj dnevi povedal, da je obrambna sposobnost šibka oziroma da še nikoli ni bila tako šibka. In zdaj, spoštovana vlada, povejte, zakaj se bomo dodatno zadolžili. Kajti to zadolževanje pomeni seveda zadolževanje prihodnjih rodov. Prosim, da vlada in koalicija pove, ta vlada je tudi predlagatelj tega amandmaja, kaj s tem amandmajem čaka prihodnje rodove in komu bodo plačevali in zakaj bodo plačevali te obresti tudi od teh dolgov, do katerih bo tukaj prišlo. Tukaj ne gre samo za uskladitveni amandma, tukaj gre dejansko za vsebino, spreminja se obseg zadolževanja. Vsekakor mislim, da je odgovorno do prihodnjih rodov, ki bodo odplačevali te dolgove, da vedo, kaj je zdaj temeljni razlog za to, da bomo sprejemali ali ne sprejemali ta uskladitveni amandma.
Najprej ima besedo mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. V naši poslanski skupini tega amandmaja ne bomo podprli. Apeliram pa, spoštovani minister, če se lahko zadolžimo za 50 milijonov evrov, da rešujemo, in prav je, probleme, povezane z begunci in migranti, da nemudoma vlada poišče tudi potrebnih 90 milijonov, ki jih zahtevajo policisti, ki rešujejo stvari na terenu. In ne, da premier Cerar javno pravi, da je to sramota. Je sramota. Samo za njega, za vlado in za to koalicijo, ne pa za policiste. In če lahko 50 milijonov, takšna je bila obrazložitev na odboru, da je zaradi begunske in migrantske krize treba povečati zadolževanje za 50 milijonov, ostalo bomo dobili pa iz Evrope, ne sme in ne more biti problem najti tudi potrebna sredstva za to, da policisti dobijo tisto, kar potrebujejo.
Besedo ima minister za finance dr. Dušan Mramor.
Hvala lepa. Ker sem bil pozvan, drži, 50 milijonov je predvideno za stroške v zvezi z migracijskimi tokovi in 11 milijonov, dodaten 1 % za investicijski transfer, in to povratni transfer za občine, se pravi skupaj 61 milijonov. V tem okviru za stroške migracijskih tokov 123 milijonov, tako kot ste rekli, 73 milijonov pričakujemo, da bomo dobili financiranja iz Evropske unije, 50 milijonov se bomo morali pa dodatno zadolžiti, kar bo dodaten deficit. V tem okviru so tudi stroški dela, in to stroški dela vseh, ki bodo sodelovali. To se pravi tako policije, obrambe, carinikov, zdravstvenega osebja in tako naprej. V tem znesku je tudi že predvideno vse v zvezi s temi dodatnimi aktivnostmi.
Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Včeraj pa predvčerajšnjim smo obravnavali, danes pa glasovali o amandmajih k proračunu. Minister je dejal v uvodnem nastopu, ko je govoril o naših amandmajih k proračunu, in je pozval Državni zbor, zaprosil za previdnost pri sprejemanju teh amandmajev k proračunama, saj večina njih lahko pomeni kršitev ustavnega fiskalnega pravila in pomeni pomemben odstop od začrtane poti javnofinančne konsolidacije. Amandmaji k proračunoma, ki smo jih vložili, so morali biti uravnoteženi, znotraj istega dela proračuna so lahko samo prerazporejali med proračunskimi postavkami. Se pravi, namesto ene porabe smo lahko namenili sredstva za drugo porabo. In naši amandmaji, se pravi vsi opozicijski amandmaji za leti 2016 in 2017 so bili ocenjeni kot odstop od začrtane poti javnofinančnega konsolidacije. Še nismo dobro končali z glasovanjem o proračunih, obremenjenih s to hipoteko, pa pride minister za finance z amandmajem Vlade o dodatnem zadolževanju. Torej gospod minister, to pa je tisto, kar pomeni odstop od začrtane poti javnofinančne konsolidacije. To je tisto, kar pomeni dodaten tako ali drugače minus pri proračunu, če se boste za toliko zadolžili. In sedaj sprašujem, kako načrtujete vi te finančne politike in ovrednotite predloge, ki jih predlagamo poslanci opozicije, ker morajo biti uravnoteženi, to se pravi, predsednik Državnega zbora verjetno vsak amandma zavrne, če ni usklajen in napisan v skladu s pravili, naši amandmaji ne smejo povečevati primanjkljaja, ne smejo jemati z določenih postavk, ki se nanašajo na EU financiranje, pa še nekatere omejitve so. Tukaj pa pride vlada praktično s predlogom, ki zruši njeno stališče, ki ga je imela pri eni točki prej. Meni se zdi to povsem nekredibilno, kar predlaga vlada s tem amandmajem pri zakonu o izvrševanju proračuna. Popolnoma nekredibilno. In v celoti odstopa od paradigme, ki velja za naše amandmaje, ki jih vlagamo v Državni zbor. Če gospod minister ali pa vlada to počne, potem ta dokument, ki ste ga prej sprejeli, o katerem je sokolegica poslanka Simona Kustec Lipicer tako navdušeno govorila, nima nobene teže in nobene vrednosti. Gospod minister, predlagam, da za vas, da za vaše izjave, za vladne predloge veljajo ista pravila kot za naše poslanske, opozicijske predvsem. Povsem neprimerno je, da počnete to, kar počnete. Naše predloge diskreditirate, pa morajo biti uravnoteženi z definicijo, da naši predlogi pomenijo kršitev ustavnega fiskalnega pravila, kar ni res, ker morajo biti uravnoteženi, in so odvisni v celoti od predloga vlade. Tukaj pa pride vlada s predlogom, ki pomeni bistveno poslabšanje na strani zadolževanja in posledično verjetno tudi na strani tistega dela proračuna, ki izkazuje primanjkljaj. Jaz bi lepo prosil, prvič, da je vlada načelna, drugič, tudi za pojasnilo, zakaj se v dvajsetih minutah na tak način spremenijo pravila, ki veljajo v državnem zboru in jih krši vlada sama. Hvala.
Sprašujem, če želi še kdo razpravljati. Najprej bom dal vam besedo, potem pa še mag. Alenki Bratušek. Besedo ima minister za finance dr. Dušan Mramor.
Hvala lepa. Samo da pojasnim. V bistvu uskladitveni amandma samo usklajuje številke v splošnem delu proračuna s številkami v ZIPRS. Glede tega, kako to vpliva na proračun in strukturni deficit, pa ker gre po zelo verjetni definiciji za enkratne izdatke, to ne vpliva. 50 milijonov ne vpliva na strukturni deficit, dodatnih 11 milijonov, ki pa je za občine, so pa povratna sredstva, ki tudi ne bodo vplivala na strukturni deficit. Ampak to je bilo že vse sprejeto ob proračunu, to je samo uskladitev dveh številk v splošnem delu in ZIPRS. To bi bil moj odgovor.
Besedo ima mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Glede na ministrov odgovor bi želela, da jasno pove, koliko od teh dodatnih 50 milijonov, če pustim tista investicijska sredstva za občino, je namenjeno za policijske zahteve, ki so na mizi. Jaz vem, da v okviru 123 milijonov so tudi stroški dela za policiste, carinike, vojake in tako naprej, ampak koliko od tega je namenjeno za pokritje zahtev policistov.
Vidim, da je še interes za razpravo, zaradi tega bom prosil, da se prijavite. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Poleg vprašanja, ki ga je dala kolegica Bratušek in zanima tudi mene, me zanima tudi, koliko denarja je od 50 milijonov za t. i. migracijsko in begunsko krizo je namenjeno za to, da bo nekaj migrantov, nekaj deset, nekaj sto ali nekaj tisoč migrantov ostalo stalno v Sloveniji. Ali je to že vključeno? V javnosti se govori o različnih številkah, ki naj bi jih sprejela Slovenija. Govori se o 30 tisoč, govori se o 50 tisoč. Vi sami ste omenili, da bodo stroški za enega migranta, za eno osebo okoli 10 tisoč evrov na leto. Ali je to že vključeno, kakšen del, ker drugače je tega denarja dejansko premalo? Ampak če je vključen že ta del, nas seveda zanima, kaj vključuje teh 50 milijonov dodatne zadolžitve. Koliko je namenjeno za policijsko opremo, koliko je namenjeno za vojaško opremo, koliko je namenjeno za protiobveščevalne službe, ki verjetno tudi potrebujejo kakšno dodatno opremo ali morda kakšno dodatno zaposlitev, glede na zadnje stanje v Evropi? Koliko je namenjeno za različno logistiko? Kako se bo ta denar porabil po proračunskih uporabnikih, če želite? Tukaj mislim, da mora biti razrez narejen, ker tudi ta številka je popolnoma eksaktna do zadnjega evra. Tukaj smo morda zdaj pred nekim novim vprašanjem tega proračuna. Ali ocenjuje minister za finance, da je tega denarja dovolj? Ali dovolj za celo leto 2016? Kajti jaz trdim, da proračun ni pravilno načrtovan, da odhodki niso pravilno prerazporejeni med proračunske uporabnike, da tudi nima strategije in vizije. Vendar je nima niti ne na gospodarskem niti na socialnem niti na šolskem niti na obrambnem niti na varnostnem področju. In žal ljudi to varnostno področje danes najbolj skrbi zaradi okoliščin, če citiram, v katerih smo danes. In ta proračun se sprejme glede na okoliščine, v katerih smo. V zvezi s tem me zanima tudi ocena teh okoliščin ministra oziroma Vlade glede na tovrstno zadolžitev in glede na tovrstne odhodke, ki so načrtovani za te namene.
Jaz bi rad še enkrat opozoril, da vemo, o čem razpravljamo. Razpravljamo o uskladitvenem amandmaju med nečim, kar je že bilo sprejeto, in tem zakonom, ki zagotavlja izvrševanje tega proračuna. Ne odpiramo tiste razprave, ki smo jo že imeli tri dni. Uskladitveni amandma je to, ki mora uskladiti med eno zadevo, ki smo jo sprejeli, in tem zakonom, kjer tega ni. Kakorkoli gledano, prosim, da se usmerimo na to. Želi še kdo razpravljati? Gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Glejte, gospod predsednik, jaz mislim, da minister zna braniti svoj predlog amandmaja, uskladitvenega amandmaja, ki ga je prinesel v Državni zbor. Ne potrebuje nobenega advokata v obliki predsednika Državnega zbora oziroma predsedujočega na seji. Kolegi so zahtevali samo natančno specifikacijo za teh 61 milijonov evrov, s katerimi prihaja Vlada v Državni zbor k temu predlogu. Če sem razumel pravilno, zahtevajo to. Jaz sem pa v uvodu povedal, da želim še pojasnilo glede tistega, kar se je nanašalo na amandmaje, ki smo jih mi vlagali in so bili okarakterizirani kot kršitev, da večina teh amandmajev pomeni kršitev fiskalnega pravila in pomemben odstop od začrtane poti javnofinančne konsolidacije. Pa niti eden izmed teh amandmajev ni povečeval nobenega izdatka. Nič odstopanja od tistega, kar je napisala vlada v svojem proračunu. Ta predlog, ki ga predlaga vlada, pa pomeni odstopanje od tistega pravila, ki ga je minister za finance povedal v ponedeljek na začetku seje. Eklatantno, če je sprememba za plus 61 milijonov v obliki dodatnega zadolževanja, pomeni to odstop od [[…]]In želimo, prvič, natančno pojasnilo, zakaj se je to uporabilo za argumentacijo zavračanja amandmajev, ki smo jih mi vlagali. In drugič, za teh 61 milijonov, ki jih želite, ni priložene popolnoma nobene specifikacije, za katere namene bo to šlo. To je nek pavšalni znesek. Vlada zdaj očitno to mora imeti, ker je to seštevek nečesa. Seštevek nekaterih stroškovnih postavk, ki se bodo najverjetneje zgodile in tam piše za ta namen toliko, za drug namen toliko, za tretji namen toliko, skupaj toliko. In to je to. In najbrž, gospod predsednik Državnega zbora, je to minimalni standard, da Vlada pove, kaj je seštela skupaj, da je to dobila ven. In da pove, zakaj v primerih, ko smo mi nekaj vlagali in ni odstopalo nič od tistega, kar je predložila Vlada v saldu, pa je bilo rečeno, da krši fiskalno pravilo in javnofinančno konsolidacijo. Za to, kar pa dejansko odstopa, pa te blokade minister za finance nima. Radi bi čisto preprosta pojasnila. Časa imamo, da boste to pojasnili, najbrž približno dve uri še zagotovo. Lahko tudi malo še počakamo, noben problem, samo povejte, za kaj se gre. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Ne. Potem razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje [[…]]Kdo želi razpravljati? Nisem vas videl. Ko sem dal, da se odpre, se nihče ni prijavil. Zdaj pa se tako počasi kapljate. Prav, v redu, Kar prijavite se. Mag. Marko Pogačnik, imate besedo.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Jaz bi samo eno pojasnilo rad od finančnega ministra, ki je danes prisoten. Zaradi česa je sploh ta uskladitveni amandma potreben? Kot smo videli, ni bil sprejet niti en amandma k proračunu 2016, ni bilo sprejet niti en amandmaja k proračunu 2017 – zakaj je sedaj kar naenkrat Vlada prinesla uskladitveni amandma? Kaj se je vmes spremenilo, kar smo mi razpravljali na matičnem odboru za finance prejšnji petek, kar smo imeli mi obravnavo tu v Državnem zboru in danes ni bil izglasovan niti en amandma ne pri proračunu 2016, ne pri proračunu 2017? Ali lahko pojasnite, zakaj je sedaj potreben uskladitveni amandma. Dejali ste, da je to uskladitveni amandma, da s tem amandmajem se bosta uskladila proračuna za 2016 in 2017. Hvala.
Sprašujem, če želi še kdo razpravljati. Prosim, da se prijavite. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Mislim, da je mučno, ampak če je Vlada ugotovila, da rabi dodatno pooblastilo za zadolževanje in da je prišla z zneskom, potem je najbrž povsem običajno, da se ta znesek utemelji. Zdi se mi neodgovorno, da noben vladni predstavnik, vključno z ministrom, tega zneska ne argumentira in ne pove nič o njem, razen to, da je to treba narediti. Poglejte, specifikacija za teh 61 milijonov je najbrž potrebna. Tudi mi, ki smo vlagali amandmaje k proračunu ali kamorkoli jih sicer vlagamo, moramo narediti neko dobro obrazložitev za to. Vlada, ki ima aparat, strukturo, je najbrž še posebej zavezana k temu, da se to naredi. Če Vlada ne more argumentirati teh 61 milijonov dodatnega zadolževanja, potem predlagam, da prekinete sejo za pol ure in da Vlada pridobi ta podatek in ga nam pove. Drugo je pa procesno vprašanje, gospod predsednik, o uskladitvenem amandmaju Vlade najbrž bi moralo odločati ali dati mnenje tudi delovno telo, se pravi Odbor za finance. Akt je sestavni del proračuna in sedaj, ne vem, postopek bi najbrž moral steči, vsaj tako piše v 163. členu Poslovnika Državnega zbora. Če ste nam, ko smo vlagali amandmaje k nekaterim aktom, nekaterim zakonom, ki so sestavni del proračuna, jih zavrnili z neko umetno procesno obrazložitvijo, potem se držite tudi pravil, ki veljajo za Vlado. Torej, da Državnemu zboru Vlada dostavi informacijo oziroma specifikacijo na kaj se to nanaša in za kaj bo to porabljeno. To je praktično sestavni del vsake proračunske postavke, če boste pogledali proračun, vsake postavke, in da poveste, ali boste sklicali delovno telo, ki bo dalo mnenje k temu sestavnemu delo proračuna. To je del procesnega mehanizma za izvajanje proračuna. Hvala lepa.
Zdaj bom vsem pojasnil. V bistvu se ta uskladitveni amandma sprejema na podlagi 164. člena Poslovnika, v katerem je zelo jasno navedeno: "Zakon o izvrševanju proračuna mora biti usklajen s sprejetim državnim proračunom." Mi smo že sprejeli državni proračun. Če predlagani zakon ni usklajen s sprejetim državnim proračunom, mora Vlada predlagati uskladitveni amandma k Predlogu zakona o izvrševanju proračuna. To ta trenutek počnemo. Je pa konsekvenca, če ta zadeva ni sprejeta. Če uskladitveni amandma ni sprejet, se šteje, da državni proračun ni sprejet. To pa je velika konsekvenca. Da se tale razprava ne bi vlekla, predlagam na podlagi 67. člena, peti odstavek, da torej lahko o istem vprašanju govori pri tej točki od naprej vsakdo zgolj enkrat. In to pet minut. Ta proceduralni sklep dajem na glasovanje. O njem ni razprave. Torej postopkovni sklep. Tukaj je zgolj glasovanje. Glasujemo o postopkovnem sklepu o tem, da se omeji enkrat, in to na 5 minut razpravo vsakega. Od tod naprej. Glasujemo. Navzočih je poslank in poslancev 80, za postopkovni sklep jih je glasovalo 52, proti jih je bilo 26. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 26.]] Torej je sklep sprejet. Sprašujem, ali želi kdo razpravljati. Da. Potem se boste prijavili. Postopkovno? Postopkovno, gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Razumem vaše napore, da boste to po nekih minimalnih standardih speljali skozi postopek Državnega zbora. Ampak predvsem bi od vas pričakoval, da boste pozvali ministre in Vlado, da predloži tisto, kar spada k temu predlogu uskladitvenega amandmaja. Se pravi, razdelano specifikacijo za teh 61 milijonov evrov. Jaz ne vem, zakaj se tako trudite, da ne bi poslanci govorili v Državnem zboru, ne storite pa popolnoma nič, da bi od Vlade to zahtevali, kar mi predlagamo. In se mi zdi to na nek način ponižujoče, kar počnete. Minister sedi tukaj, tri dni ga ni bilo, zdaj sedi tukaj in še zdajle, ko od njega pričakujemo argumentacijo za ta podatek, ne odgovori. In vi branite vlado in koalicijo na tak način, da preprečujete razpravo in ne pozovete niti ministra, da bi to odgovoril. To, predsednik, ni v redu. Vlada je prišla v Državni zbor, očitno ima priložnost danes govoriti samo pri tem uskladitvenem amandmaju, in še tu ne govori. Ne zdi se mi dobro to. In najbrž tudi za slovensko javnost ni dobro, če ne zna minister za finance pojasniti, zakaj bo potreboval 61 milijonov evrov dodatnega zadolževanja. Za katere namene? In drugo, gospod predsednik, bi predlagal, da procesni sklep nekoliko spremenite, da lahko oziroma da mora vsak poslanec govoriti samo enkrat, ampak pet minut. Hvala lepa.
Da še enkrat pojasnim, glede na to, da ste postopkovno zastavili. Mi smo že sprejeli proračun, ki predvideva to. Vsebinska razprava o teh milijonih, o katerih govorite, je že bila izvršena dva dni nazaj. In zdaj jo znova hočete odpirati na točki, kjer je treba zgolj uskladiti nekaj, kar je že bilo sprejeto, s tem zakonom. Ugotovilo se je, da ta dva zakona nista usklajena, morata pa biti usklajena, ker v nasprotnem primeru državni proračun ni sprejet v celoti. In na tej točki smo. Vsebinsko razpravo o tem, za kaj se bo to porabilo, smo imeli, ko smo sprejemali oziroma odločali o predlogu proračuna za leto 2016. In ta je že bila opravljena. Postopkovni sklep pa seveda normalno velja in toliko bolj zavezuje takrat, ko ga sprejme celotni Državni zbor, in ni nobene ideje, da bi ga lahko kakorkoli spremenil. Zdaj sprašujem, kdo želi besedo. Prosim, da se prijavite. Besedo ima mag. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Poglejte, jaz ne vem, če to drži, kar ste vi ravnokar povedali. Rekli ste, da se je ugotovilo, da nista usklajena. Dva dni nazaj, ko je tukaj govoril predsednik Vlade, je rekel, da so pripravili dva zahtevna proračuna. Pripravljali ste jih – koliko časa? Šest mesecev, tri mesece? Izjemno ste se potrudili. Potem ste pa ugotovili na dan, ko smo potrdili proračun, da se je ugotovilo, da nista usklajena. A se vi poslušate? Si predstavljate, kakšno zaupanje v pravno varnost in v dobro delo te vlade takšne besede vzbujajo davkoplačevalcem? Jaz bi pa vendarle zdaj rad slišal s strani finančnega ministra, če je to res, kar ste vi rekli. Da ste na zadnji dan, ko se je proračun že sprejel po nekajmesečnih pripravah, pač ugotovili, da je zadeva neusklajena, in to za borih, ne vem, po vašem mnenju 61 milijonov. Med drugim je to za 167 let visokih plač bivšega predsednika uprave DUTB. Za toliko ste se pač neuskladili. Me zanima, če minister za finance deli mnenje z vami. Mislim, da si davkoplačevalci zaslužijo vedeti, kako ste se lahko na Vladi zakalkulirali za 61 milijonov evrov. 61 milijonov evrov je veliko denarja. To sta dve tretjini tega, kot zahtevajo policisti. To je sedemkrat toliko, kot bi bilo dovolj za to, da se študentom oziroma dijakom deficitarnih poklicev zagotovi neko normalno šolanje, da jim ni treba stati v vrsti, da pridejo ob devetih zjutraj takoj na vrsto in da dobijo tisto štipendijo, ki jo imajo. To je veliko denarja. Teh 61 milijonov lahko veliko tragičnih zgodb reši. Zdaj pa vi pravite da, ste ugotovili, da nista usklajena. Tako da prosim, da prisluhnete, če že ne glasu koalicije, ki se tako ali tako samo pogovarja in čaka, da bo te seje konec, ampak glasu opozicije, dejansko glasu ljudi, ki želijo izvedeti, kako bo ta vlada v naslednjih dveh letih in v naslednjem letu investirala denar, ki jim ga bo pobrala iz žepov. Prosim, ministra za finance, da malce obrazloži ta amandma. Hvala.
Besedo ima mag. Alenka Bratušek.
Hvala še tokrat. Tudi sama sem postavila vprašanje ministru za finance. Ker gre za resno stvar, bi želela dobiti odgovor. Sam minister je dal na mizo plače policistov in stroške dela. Jaz mislim, da vem, kakšen bo odgovor, ampak bi ga želela slišati iz njegovih ust. To, kar se v tem trenutku dogaja, to je policijska stavka, jaz mislim, da v tej situaciji ni kar tako. Morali bi jo jemati nekoliko bolj resno, kot to v tem trenutku počnete. Tako da ponavljam vprašanje: koliko od teh 50 milijonov je namenjeno za zahteve policistov, zaradi katerih stavkajo? Zakon o izvrševanju proračuna natančno opredeljuje možen obseg zadolževanja. Zato, spoštovani predsednik, je to še kako vsebinsko, da sprašujemo, za kaj bo ta denar namenjen. Ni kar tako. In še nekaj. Bila sem na Odboru za finance in tam je bilo povedano, da se bo zadolževanje povečalo za 50 milijonov zaradi begunske krize in ne za 61. Se pravi še nekaj zraven. Na žalost je 50 nekaj drugega kot 61. In verjetno imamo, ne samo pravico, ampak tudi dolžnost vprašati. Če pa 61 milijonov ni nič, tako kot vi zdaj pravite, češ, bodite tiho in glasujte, približno tako izgledajo vaši pritiski na nas v tem trenutku, jaz upam, da tudi 90 milijonov za policiste najdete danes in ne jutri. In naj minister za finance pojasni določene stvari. Tudi s tem, da vsak lahko razpravlja samo enkrat, spoštovani predsednik, ne boste dosegli namena. Jaz mislim, da je parlament namenjen temu, da se pogovarjamo in dobimo odgovore. Če že koalicija glasuje kar tako, vaš proceduralni predlog je vsaj z enega razloga bil dober. To, da je v tej dvorani nastal mir, tišina, ker so se morali usesti v klopi in glasovati. Sicer vam lahko povem, da je tukaj zadaj praktično nemogoče spremljati sejo. Pa nobenega opozorila. Opozarjate samo tiste, ki niso vaši, na žalost.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Tilen Božič.
Dober večer, tudi v mojem imenu. Dokument z datumom 2. 11. 2015 prihoda v ta državni zbor. Ko je bilo prej rečeno, kam gre ta denar: konti 230102 Rezerva za stroške migracij, 123 milijonov. In na drugi strani Lokalna razvojna infrastruktura 11 milijonov, konto 060301. Da ne bi vedeli, kam ta denar ima namen iti, mislim, da ne drži. Ta dokument smo imeli na razpolago, preden je bila seja odbora in dejansko seje odbora ne bi bilo, če teh dokumentov ne bi imeli. To je bilo tudi večkrat pojasnjeno. Pojasnjeno je bilo tudi, zakaj je ta uskladitveni amandma tukaj na mizi. Če se pogovarjamo o potrjevanju oziroma podpori temu uskladitvenemu amandmaju, ki ni vsebinski, ampak uskladitveni, tehnični, se pravi računovodski, bo dobil mojo podpro.
Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Jaz se moram najprej kolegu Tilnu Božiču zahvaliti, da je prebral za tistih 11 milijonov iz proračuna, kar dejansko tudi piše v proračunu. Verjetno tudi za kakšno drugo postavko še piše v proračunu iz tistih 50 milijonov, tako da te zadeve so seveda jasne. Mi tukaj sprašujemo ministra za finance, za kaj je to. Sprašujemo ga tudi zato, da ljudje izvedo, zakaj je to od njega. Jaz verjamem, da vi veste to in da ste pomagali ministru za finance, ampak sprašujemo ministra za finance. In zelo natančno ga sprašujemo o tem, za kaj pravzaprav gre tukaj. Tukaj ne gre za uskladitveni amandma po vsebini. Tukaj gre za povečanje zadolževanja. In povečanje zadolževanja se bo pa uskladilo v zakonu o izvrševanju proračuna s proračunom. To je, ja, računovodski del. Za tem računovodstvom pa je vsebina. Vsebina pa pomeni, da se bo Slovenija bolj zadolžila, da odvisna od posojilnega kapitala, da bo zaradi tega plačevala več obresti in da bo ta sredstva za nekaj porabila. In jaz še enkrat sprašujem, za kaj jih bo porabila v okviru tako imenovane begunske migracijske krize. Jaz sem vprašal, v bistvu sem dal že vsiljeno vprašanje, ali se bo porabilo tudi za to, da bo določeno število migrantov in koliko jih tukaj lahko biva. Koliko jih bo to? V javnosti so različne številke. Omenil sem 30 tisoč, 50 tisoč, minister je povedal, koliko je potrebnih sredstev za eno osebo. Pričakujem pač te odgovore, ker je enostavno, spoštovani predsednik, tudi to, da vi rečete, poglejte, tukaj gre za uskladitev – tukaj gre za 60 milijonov. Meni je čisto vseeno, ali se usklajujejo na takšen ali na drugačen način. To ni samo pravnoformalno in računovodsko formalno. Tukaj gre za vsebino. In če smo govorili že enkrat, prav, verjetno bomo še desetkrat, kajti nam ni vseeno za denar davkoplačevalcev in za to, da bomo naložili prihodnjim rodovom plačilo teh anuitet in plačilo obresti za ta dolg. Nam pač ni vseeno. Če je ostalim vseeno, prav. Na njihovo odgovornost. Nam in meni ni vseeno in zaradi tega bi resnično prosil odgovor o specifikaciji tega. In tudi to, ali bo šlo tudi za plače policistov, ki danes stavkajo. Ne bom ponavljal izjav predsednika Vlade, kaj to dejansko pomeni in kako je za tiste policiste, ki danes stavkajo. Lahko vam pa povem, da sem pred tremi tedni spoznal nekatere od teh policistov v Brežicah. In delali in na nogah so bili 21 ur. In vsa zahvala jim! In zaslužijo si večje plače. In zaslužijo si boljšo opremo. Danes se igrati s temi stvarmi tukaj, da rečemo, to je pa samo malo uskladitveno, za tiste policiste, ki stojijo danes na meji, ki stojijo danes v Brežicah, na Dobovi itn., to ni uskladitveni amandma. To je popolnoma nekaj drugega. Upam, da se zavedate o čem govorimo. V današnji situaciji oziroma kot pravite v okoliščinah, v katerih smo. In te okoliščine niso najbolj prijazne in te okoliščine tudi niso varne. Zaradi tega bi prosil za odgovor.
Želi še kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju Vlade k 47. členu. Pred glasovanjem vas želim opozoriti, da če uskladitveni amandma ni sprejet, se na podlagi prvega odstavka 164. člena Poslovnika Državnega zbora šteje, da Proračun Republike Slovenije za leto 2016 in Proračun Republike Slovenije za leto 2017 nista sprejeta. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 27. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti.Prekinjam. Obrazložitev glasu očitno. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, predsednik. Danes resnično ni možno na tej seji, da bi koalicija upoštevala kakršnokoli priporočilo, stališče, predlog opozicije. Vsi tisti, ki boste ali ki študirate in vas zanima politologija, boste lahko ugotovili, da se je redko zgodilo v Državnem zboru, da koalicija ni sprejela nobenega amandmaja opozicije. Nekateri pravijo, da celo nikoli, boljši opazovalci. Vsekakor to pomeni odnos koalicije do opozicije. Z eno besedo – aroganten. In z drugo besedo, nekaj so besede, drugo so dejanja. Opoziciji ni treba samo sodelovati, opoziciji je treba dopustiti, da so predlogi, ki so dobri, ki so boljši od koalicije, tudi sprejeti in da so tudi potrjeni. To je državotvorno, kajti ti predlogi so za ljudi. Niso ne za koalicijo, ne za državo, ne za eno ali drugo koalicijsko stranko, ampak so za ljudi. Predlogi Slovenske demokratske stranke danes so bili, večina njih, za ljudi. In vsi so bili zavrnjeni. Lahko bi enega izbrali, lahko bi izbrali dva in verjetno bi bila obrazložitev glasu drugačna, in bi verjel v to, da se da sodelovati. Ne samo z besedami, ampak tudi z dejanji. Žal je situacija takšna, kakršna je. Seveda tudi za to zadolževanje, tudi za vse te predloge, ki jih niste sprejeli, prevzemate odgovornost. Vesel sem, da se strinjate s tem. In ko jo bo treba prevzeti, vas bom tudi pozval, da jo dejansko sprejmete. Tega zakona pa ne bom podprl. Tudi zaradi tega ne, ker ni koalicija niti v poziciji, da bi se dogovorila z občinami. In to, da se bo še naprej dogovarjala in tako naprej, se opravičujem, so spet samo besede. Slišal sem državno sekretarko oziroma ministra, da so se dogovarjali noči, dneve, tedne in tako naprej, in se nič dogovorili. Ampak rabimo učinek, rabimo rezultat, rabimo dogovor. In tega, kot kaže, ta koalicija ni sposobna.
Še kakšna obrazložitev glasu? Da. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade, gospod minister! Poslanska skupina Nove Slovenije bo glasovala proti temu zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017. Obžalujemo, drage kolegice in kolegi iz koalicije, da ste na nek način s tem, da ste zavrnili prav vse amandmaje Nove Slovenije in seveda tudi drugih opozicijskih poslanskih skupin, dejansko med nami potegnili bodečo žico. Res obžalujem. Ampak dobro, ne bomo užaljeni, ni problem, zavedajte pa se, da je absolutna odgovornost na vaši strani. Za naslednji dve leti je absolutna odgovornost na vaši strani. Res je, da bodo jutri mediji poročali, da je Državni zbor sprejel proračuna za leti 2016 in 2017. Res je. To je vse res, ampak moral bi biti še podnaslov, z absolutno odgovornostjo izključno koalicije. Ni dobra praksa, da ste takšno prakso prevzeli. Govorili smo o primerih dobre prakse iz mandata 2004–2008, ko smo podprli tudi opozicijske amandmaje. In ravno tako tudi v letu 2012. Mislim, da je šlo za nek 16 milijonski amandma opozicije, ki smo ga podprli. In smo nekako z roko v roki sprejeli takrat proračunske dokumente, ki so pravzaprav ključnega pomena. Proti bomo tudi zaradi tega, ker na žalost ne vidimo v teh dokumentih nekih reformnih ambicij te koalicije in te vlade. Zato bomo stagnirali, zato bomo nazadovali, ker stagnacija pomeni nazadovanje. Gospodarska rast je zato pozitivna, dokaj visoka, ker imamo dejansko dobre gospodarstvenike, ki se mučijo kljub slabemu poslovnemu okolju. Me pa skrbi, če bo scenarij takšen, da se bodo gospodarstva, kamor največ izvažamo, ohlajala. Na primer Nemčija. Tam dejansko že beležimo ohlajanje. Upam, da se ta trend ne bo nadaljeval. Kaj bo potem? Obžalujemo, da ni bilo več sodelovanja. Vsaj minimum pozornosti bi pričakovali od vas, kolegice in kolegi iz koalicije, do amandmajev opozicije. Vsaj minimum pozornosti. Ampak, v redu, absolutna odgovornost je na vaši strani. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 32. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 37. točko dnevnega reda, to je s ponovnim odločanjem o Zakonu o javnem naročanju. Prehajamo na ponovno odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejetje navedenega zakona glasovati večina vseh poslancev Državnega zbora, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 25. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 38. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED EVROPSKO UNIJO IN NJENIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI NA ENI STRANI TER ISLANDIJO NA DRUGI STRANI GLEDE SODELOVANJA ISLANDIJE PRI SKUPNEM IZPOLNJEVANJU OBVEZNOSTI EVROPSKE UNIJE, NJENIH DRŽAV ČLANIC IN ISLANDIJE ZA DRUGO CILJNO OBDOBJE KJOTSKEGA PROTOKOLA K OKVIRNI KONVENCIJI ZDRUŽENIH NARODOV O SPREMEMBI PODNEBJA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 83, proti nihče. [[Za je glasovalo 83.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 42. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Pod a) prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev treh kandidatov za sodnico ali sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. Predsednik Republike Slovenije gospod Borut Pahor je na podlagi prvega in drugega odstavka 6. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč z dopisom z dne 9. 11. 2015 Državnemu zboru posredoval Predlog za izvolitev treh kandidatov za sodnico ali sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. Predsednik republike se je odločil, da za tri mesta kandidatk in kandidatov za sodnika na omenjenem sodišču Državnemu zboru predlaga štiri kandidate, in sicer: mag. Nino Betetto, dr. Marka Bošnjaka, ddr. Klemna Jakliča in dr. Nino Peršak. Za dopolnilno obrazložitev predloga za izvolitev dajem besedo predstavnici Urada predsednika republike gospe Nataši Kovač.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Evropsko sodišče za človekove pravice je najvišja stopnja pri odločanju o kršenju človekovih pravic v Evropi. Je eden najpomembnejših organov Sveta Evrope. Zaradi izjemnega pomena sodišča in visokih kriterijev, ki jih morajo izpolnjevati nacionalne kandidatne liste za mesto sodnika tega sodišča, je bil javni razpis za kandidate za to mesto dvakrat ponovljen. Kako občutljiva je ta tema, kaže podatek, da je bil razpis za sedanjega sodnika iz Slovenije v letu 2007 ponovljen kar devetkrat. Tokrat je predsednik republike s strani Ministrstva za pravosodje prejel seznam osmih kandidatk in sedmih kandidatov. Ocenjujemo, da predlaganih 15 kandidatov omogoča kvaliteten in vsem kriterijem ustrezen izbor kandidatk in kandidatov za sodnika Evropskega sodnika za človekove pravice. Vlada in Sodni svet sta v svojih mnenjih o predlaganih kandidatih ocenila, da kriterije za opravljanje te funkcije izpolnjujejo več kot zgolj trije kandidati, kolikor jih Slovenija predlaga naprej v dokončno izvolitev Parlamentarni skupščini Sveta Evrope. Predsednik Republike je na podlagi določb zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč, ki mu omogočajo predlagati tudi več kandidatov, kot je potrebno, na podlagi mnenj Sodnega sveta in Vlade Republike Slovenije in po temeljitih posvetovanjih z vodji poslanskih skupin Državnega zbora odločil, da za 3 mesta kandidatk in kandidatov za sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice Državnemu zboru predlaga 4 kandidate po naslednjem abecednem vrstnem redu: mag. Nino Betetto, vrhovno sodnico in podpredsednico Vrhovnega sodišča Republike Slovenije; izrednega profesorja dr. Marka Bošnjaka, odvetnika v odvetniški družbi Čeferin in izrednega profesorja ter predstojnika katedre za kazensko pravo na Evropski pravni fakulteti v Novi Gorici; ddr. Klemena Jakliča, znanstvenega raziskovalca in predavatelja na Centru za evropske študije Univerze Harvard; in profesorico dr. Nino Peršak, raziskovalno profesorico na Pravni fakulteti Univerze v Gentu. S podrobnejšo obrazložitvijo kandidatur vsakega izmed predlaganih kandidatov ste poslanke in poslanci že seznanjeni s posredovanjem pisnih stališč, zato dovolite le nekaj dodatnih opomb in poudarkov. Upoštevajoč kriterije, ki jih določata Konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, in smernice odbora ministrov Sveta Evrope o izbiri kandidatov za to mesto ter upoštevajoč mnenja Vlade in Sodnega sveta, je mogoče ugotoviti, da so predlagani kandidati uveljavljeni pravni strokovnjaki, priznani v širši strokovni javnosti tako doma kot v tujini. Opravljajo številne funkcije v različnih domačih in mednarodnih institucijah. S svojim dosedanjim delom in izkušnjami izpolnjujejo pričakovanja dobrega poznavanja tako nacionalnega pravnega sistema kot tudi javnega mednarodnega prava in imajo praktične izkušnje na področju prava. Z vso upravičenostjo je mogoče pričakovati, da bodo v primeru izvolitve to funkcijo opravljali z visoko stopnjo strokovne in osebne integritete. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predsednik republike se je o možnih kandidatkah in kandidatih temeljito posvetoval z vsemi vodji poslanskih skupin Državnega zbora. Še nikoli doslej na posvetovanjih niso bila izražena tako različna, v posameznih primerih tudi nasprotujoča si pričakovanja in stališča o posameznih kandidatih. Predsednik republike je tako na podlagi več posvetovanj s poslanskimi skupinami oblikoval omenjeni predlog štirih kandidatov. Ta predlog Državnemu zboru, spoštovane poslanke in poslanci, omogoča, da izmed njih izbere tri kandidate s prepričljivo večinsko podporo. Predsednik republike tako Državnemu zboru predlaga, da tri kandidatke in kandidate za sodnico ali sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice izbere izmed zgoraj omenjenih štirih kandidatk in kandidatov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog za izvolitev je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Matjaž Han.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana generalna sekretarka, kolegice in kolegi! Na podlagi 4. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč je bil, kot veste, objavljen razpis za mesto sodnice oziroma sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. V postopku izbire sta Sodni svet in Vlada predsedniku republike posredovala listo kandidatk in kandidatov, za katere sta obe inštituciji ocenili, da sta najprimernejši za opravljanje te funkcije. Predsednik republike pa, kot je je že rekla generalna sekretarka, je nato v Državni zbor posredoval predlog štirih kandidatk in kandidatov za mesto sodnika oziroma sodnice na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. Naloga Državnega zbora danes je, da na tajnem glasovanju izbere tri izmed predlaganih, za katere ocenjuje, da bi lahko to funkcijo opravljali najboljše in da bi bili tudi v ponos Republiki Sloveniji. Sodnike izvoli Parlamentarna skupščina Sveta Evrope, in sicer na podlagi seznamov, ki jih predložijo posamezne države. Mandat sodnika traja devet let in brez možnosti podaljšanja oziroma vnovične izvolitve. V Poslanski skupini Socialnih demokratov verjamemo, da so bili izmed prijavljenih izbrani najboljši kandidati. Danes pa, spoštovani, v stališču poslanske skupine ne bom favoriziral posamičnih imen. Menim tudi zaradi vseh izjav v teh dneh, da ni primerno, da bi danes izglasovani kandidati na poti v izbor Parlamentarne skupščine Sveta Evrope za popotnico dobili politični nahrbtnik, ki tej funkciji ne pritiče. Glede na znanje in kompetence vseh štirih imen, med katerimi bomo izbirali, pa Socialni demokrati verjamemo, da bo kandidatka ali kandidat, ki bo izvoljen ali izvoljena za sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice, svoje delo opravljal odlično tako kot sedanji sodnik in predvsem, kot sem že rekel, v ponos Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospa podpredsednica. Lep pozdrav vsem! Danes izbiramo tri kandidate za sodnika Evropskega sodišča za človekove pravice. Tri kandidate, ki bi jih morali izbrati že pred nekaj meseci. V Združeni levici na seznamu ne najdemo idealnega kandidata. Ne najdemo kandidata, ki bi bil dejansko tudi borec za človekove pravice, nekoga, ki o človekovih pravicah ni zgolj pisal in razmišljal, ampak se je poleg tega tudi aktivno zavzemal za njih. Na seznamu bi si želeli videti nekoga, ki je o človekovih pravicah tudi že odločal. Pa ne le, da je o njih odločal. Želeli bi si videti nekoga, ki se je na stran človekovih pravic postavil tudi takrat, ko je bil morebiti preglasovan in je svoje stališče jasno obrazložil v kakšnem ločenem mnenju. Nekoga, ki se zna upreti strogemu formalizmu ter zna stopiti izven strogo formalističnih pravnih okvirjev. Takšnega kandidata na seznamu na žalost ni. Med njimi ni niti enega izmed bivših ustavnih sodnikov, ki bi bili za to funkcijo najbolj primerni. Dejstvo je, da je Evropsko sodišče za človekove pravice zadnji in najvišji branik človekovih pravic. Če je Ustavno sodišče tisto, ki o posamezni zadevi v Sloveniji lahko naredi piko, je Evropsko sodišče za človekove pravice edino, ki lahko iz te pike naredi klicaj. Evropsko sodišče za človekove pravice je tisto, ki se je jasno postavilo za pravice izbrisanih. Evropsko sodišče za človekove pravice je tisto, ki se je jasno postavilo za pravice varčevalcev Ljubljanske banke. Je tisto, ki nas vsako leto znova opozarja na nevzdržne razmere v zaporih in na anomalije slovenskega sodnega sistema. Je torej tisto sodišče, ki zagotavlja, da nad našim Ustavnim sodiščem ni zgolj zvezdno nebo, temveč tudi moralni zakon, ki bi moral biti v vsakem posamezniku. Gre torej za pomembno funkcijo, za katero bi bil najprimernejši kandidat najverjetneje res nekdo iz vrst ustavnih sodnikov. Da gre za pomembno funkcijo, je razvidno tudi iz vseh pritiskov, ki prihajajo iz javnost v obliki pozivov, predlogov in priporočil. Vsi ti pritiski so skoncentrirani predvsem okoli enega kandidata, ki pa je za Združeno levico povsem nesprejemljiv. Včeraj je trenutni slovenski sodnik na Evropskem sodišču za človekove pravice zapisal, da bi bilo to, da na seznamu, ki ga bomo poslali v Strasbourg, ne bo ddr. Klemna Jakliča, zaslužen mednarodni škandal. S to izjavo se nikakor ne moremo strinjati. Za nas bi bilo nedopustno ravno to, da bi bilo na seznamu tudi njegovo ime. Zakaj? Razpis za kandidata za sodnike Evropskega sodišča za človekove pravice je bil ponovljen trikrat. Pri tem je ravno on šele v tretji ponovitvi izpolnjeval formalne pogoje za kandidaturo. V prvih dveh primerih je bil namreč premlad. Že to meče senco dvoma na celoten postopek. Kot rada v tej hiši poudarja predvsem desnica je pri sodniku pomemben že videz nepristranskosti. Kakšen videz daje kandidat, ki sodeluje pri večmesečnih pritiskih na sodstvo in pred sodno palačo nagovarja protestnike? Kakšen videz daje kandidat, ki se je javno do danes zavzel le za pravice enega posameznika? Ne glede na dolžino in število doktoratov je takšen kandidat za nas povsem nesprejemljiv. V Združeni levici torej na seznamu ne vidimo idealnega kandidata, med njimi ne vidimo pravega zagovornika človekovih pravic z neomajnimi in jasnimi stališči in ne kandidata, ki bi znal odstopiti izven ozko formalističnih okvirjev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Ljudmila Novak.
Spoštovani! Pred nami je danes pomembna odločitev, saj bomo volili kandidata za mesto sodnika ali sodnice na Evropskem sodišču za človekove pravice. Gre za institucijo, ki je bila ustanovljena leta 1959 z namenom varovanja temeljnih pravic in svoboščin tako posameznikov kot pravnih oseb, ki so določene z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah. Konvencija še posebej varuje pravico do življenja, pavico do poštenega sojenja, pravico do spoštovanja družinskega in zasebnega življenja, svobodo izražanja, svobodo vesti, mišljenja in vere ter varstvo lastnine. Nabor mogočih pritožnikov je torej zelo širok. Poleg 800 milijonov prebivalcev razširjene Evrope in državljanov tretjih držav, ki v njej bivajo ali jo prečkajo, imamo še na milijone društev, ustanov, političnih strank, podjetij. Že več let je sodišče zaradi različnih dejavnikov preobremenjeno s pritožbami posameznikov. Konec leta 2010 jih je na reševanje čakalo 130 tisoč. Ogromno večino teh pritožb, več kot 95 % se zavrne, ne da bi jih obravnavali po vsebini, saj ne izpolnjujejo enega od meril dopustnosti, določenih s konvencijo. To prinaša težave, saj mora sodišče odgovoriti na vsako pritožbo, ne more pa v razumem roku obravnavati zadev, ki si zaslužijo obravnavo po vsebini. Po drugi strani pa več desettisočim pritožnikom zahtevke po več letih čakanja zavrnejo. Sodišče sestavlja toliko sodnikov, kot je držav pogodbenic. Njihov mandat pa traja devet let in se ne more ponoviti. Pred nami je torej že tretji izbor, odkar imamo samostojno državo. Državni zbor bo odločal o predlogu predsednika Republike Slovenije, ki je poslal predlog štirih primernih kandidatov, od katerih se jih voli največ tri. Dokončna odločitev sodnikov iz Slovenije bo sicer pripadla Parlamentarni skupščini sveta Evrope, s seznama treh kandidatov, ki ga bo poslal Državni zbor. Glede na to, da predlog predsednika vsebuje ime zgolj enega kandidata, ki ga podpiramo Krščanski demokrati, smo se odločili, da bomo podprli samo enega kandidata, to je ddr. Klemna Jakliča. V Novi Sloveniji menimo, da ima kandidat nesporne mednarodne izkušnje na področju prava in poznavanja človekovih pravic, še posebej zaradi delovanja v tako imenovani beneški komisiji v okviru Sveta Evrope. Zaradi osebnih kompetenc, ki odražajo pogum, zavzemanje za človekovo dostojanstvo, ne glede na kritike, menimo, da je predlagani kandidat primeren za mesto sodnika, zato ga bomo Krščanski demokrati podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa. Lep pozdrav, podpredsednica, lep pozdrav generalni sekretarki iz Urada predsednika Republike, kolegice in kolegi! V okviru pristojnosti, ki so nam dane v tem konkretnem procesu, smo se v Poslanski skupini Stranke modernega centra seznanili s stališči, mnenji, ocenami, ki so jih v tem postopku podali predstavniki oziroma člani Sodnega sveta, Vlade Republike Slovenije in končno tudi predsednik Republike Slovenije. Kot veste smo na začetku tega procesa izrazili stališče, da bomo glasovali v stranki enotno, ker se zavedamo, kako pomembno je, da poskrbimo za to, da bomo zanesljivo lahko pripomogli k temu, da posredujemo naprej na to institucijo tri kandidate. Zaradi številnih pritiskov, ki pa so se v tem vmesnem času skozi medije pripisovali oziroma poskušali pripisati predvsem naši poslanski skupini in tudi izkrivljati podobo kandidatk in kandidatov v tem procesu, pa smo končno odločitev v Poslanski skupini Stranke modernega centra sprejeli danes. Ta odločitev je, da bomo glasovali po svoji vesti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Pred nami je zdaj tretji poskus, da se izvolijo trije kandidati za predlaganje parlamentarni skupščini Sveta Evrope. Mi smo na razgovoru pri predsedniku republike dali podporo trem kandidatom, dva izmed teh sta tudi predlagana. Prav tako smo predsedniku republike predlagali, da da v postopek v Državni zbor listo treh kandidatov. Predsednik se je odločil drugače in s tem prevzema tudi določeno tveganje tako glede postopka v Državnem zboru kakor tudi na Parlamentarni skupščini Sveta Evrope. Ko pogledamo kandidature teh štirih oseb, ki jih je predsednik predlagal in o katerih bomo odločali, na naš predlog so to dobile vse poslanske skupine, lahko ugotovimo da so bili povzetki, ki jih je pripravil Sodni svet in tudi Vlada o predlaganih kandidatih, izredno skromni. Če bi se odločali in pogledali samo ta mnenja, ki smo jih dobili, so kandidati precej enakovredni, ker je od vseh napisan en odstavek ali dva odstavka, ne glede na obsežnost predloga. Ko smo pa pogledali te originalne kandidature, pa se je že na pogled videlo, da so med kandidati velike razlike tako po obsegu kot tudi po vsebini dosedanjega akademskega in tudi strokovnega dela. Iz gradiva se vidi, da se je profesionalno s področjem človekovih pravic, se pravi s področjem, o katerem razsoja Evropsko sodišče za človekove pravice in tudi s pravom Evropske unije, ukvarjal samo en kandidat. To je ddr. Klemen Jaklič. O tem priča obsežno gradivo, ki je priloženo kandidaturi. To potrjujejo dokazila in ne nazadnje tudi priporočila profesorjev s tujih univerz, z Oxforda in Harvarda, ki so tudi spremljali njegovo delo ali sodelovali z njim pri projektih. Ddr. Jaklič je bil edini izmed kandidatov, ki se je javno kot poznavalec, kot strokovnjak odzval, torej izpostavil in komentiral sodne in politične postopke v najodmevnejšem procesu v zadnjih letih, to je v procesu proti Janezu Janši, in pravzaprav edini izmed teh kandidatov, ki je prepoznal kršitve človekovih pravic v teh postopkih in tudi ta svoja stališča javno utemeljil. Kasneje je tudi Ustavno sodišče soglasno odločilo, da je šlo pri omenjenih procesih za kršenje človekovih pravic, tudi načela zakonitosti. Tak pristop kandidata daje upanje, da bi tudi na Evropskem sodišču za človekove pravice kritično zastopal taka stališča, ki pomenijo zaščito državljanov Evrope, to se pravi zaščito njegovih človekovih pravic proti slučajnim ali pa namernim odločitvam institucij na evropski ravni proti osebam. Slovenska politika, ki bo danes odločala in izbirala, bi morala premoči toliko politične modrosti in inteligence, da bi priznanemu strokovnjaku s področja človekovih pravic ponudila vsaj možnosti, da se kot eden izmed treh predlaganih v nadaljnjih postopkih na Parlamentarni skupščini Sveta Evrope bori za izvolitev. Podporo kandidatov je izrazilo tudi Akademsko društvo Pravnik in ekskluzivno tudi dosedanji slovenski sodnik na Evropskem sodišču za človekove pravice dr. Boštjan M. Zupančič. Slednjega lahko štejemo za vrhunskega poznavalca področja človekovih pravic, saj je navsezadnje slovenski sodnik na tem sodišču že kar vrsto let. Nihče izmed ostalih treh kandidatov nima tako dobrih referenc in pa priporočil. In če dr. Jaklič ne bo eden izmed treh kandidatov, ki bodo danes dobili podporo, bo to tako, kot pravijo, res škandal. Škandal, ki bo odmeval doma in še posebej v tujini. Prav lahko se zgodi, da bodo zaradi tega tudi zavrnjeni predlagani slovenski kandidati, ki bodo poslani na Parlamentarno skupščino Sveta Evrope. Res ne bi bila prva država, ki bi se ji lahko to zgodilo, vendar bi se s tem pridružili tistim državam, ki niso bile sposobne objektivno in s primerno skrbnostjo izpeljati kandidacijskih postopkov, ampak so kot določenega njihovega kandidata preferirali osebo, ki je njim najbolj ustrezala. Naše stališče je, da se podpre kandidate po strokovnih referencah in ne po političnih.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Franc Jurša.
Podpredsednica, hvala za besedo! Lep pozdrav, vsem v dvorani, še posebej predstavnici predsednika republike. Postopki izvolitve treh kandidatov za sodnico ali sodnika Evropskega sodišča za človekove pravice poteka praktično že od marca lanskega leta. Po predhodnih dveh razpisih, na katerih se je prijavila samo po ena kandidatka, predsednik republike seveda ni mogel oblikovati predloga kandidatne liste. Sedaj je to že tretji poskus izvolitve treh kandidatov iz naše države, izmed katerih bo parlamentarna skupščina Sveta Evrope po predhodnem mnenju posvetovalnega panela strokovnjakov sodišča izbrala enega sodnika oziroma sodnico. Naj na tem mestu poudarim, da izvoljeni sodniki ne zastopajo svoje države, ampak so člani sodišča kot posamezniki, katerih naloga je v prvi vrsti zagotavljati, da države spoštujejo in zagotavljajo spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin svojim državljanom kot tudi vsakomur znotraj njihove jurisdikcije, ne glede na spol, raso, državljanstvo, etnični izvor ali drugo okoliščino. Pri odločitvah o morebitnih kršitvah človekovih pravic in svoboščin so izjemno pomembna merila oziroma standardi, ki jih sprejema sodišče. Da ponazorim z aktualnimi vprašanji, s katerimi se dnevno soočajo praktično vse evropske države. Ali država krši človekove pravice in svoboščine, ko krajši čas 42 migrantov zadržuje v nastanitvenem centru v velikosti 70 kvadratnih metrov? Gre za primer Turčije. Ali je država lahko kaznovana, če ne more pribežnikom takoj omogočiti vode, tople malice, toalete? Ali država krši človekove pravice, če pribežniku nudi med drugim tudi topel obrok, ki vsebuje svinjsko meso? Ali gre za kršitve, če vsak otrok dnevno ne dobi enega toplega obroka? Ali gre za kršitev, če si upokojenec s starostno pokojnino na podlagi 40 let dela ne zasluži dostojnega življenja? Res je, gre za izjemno različne situacije, a vem, da so odločitve sodnikov Evropskega sodišča za človekove pravice izjemno pomembne in vplivajo tako na posameznike kot tudi na ravnanje držav. In ravno zato ker so sprejete odločitve nepristranske, strokovne, objektivne in predvsem življenjske, morajo sodniki izkazovati visoko stopnjo strokovne usposobljenosti tako nacionalnega pravnega sistema kot javnega mednarodnega prava, visoko stopnjo osebne integritete, visok nivo nepristranskosti in objektivnosti ter moralni ugled. Po oceni Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev vsi s strani predsednika republike predlagani kandidati izpolnjujejo tovrstna merila. Za nas tudi nihče izmed predlaganih kandidatov ni tako rečeno nesprejemljiv. Naj zaključim. Glasovi poslank in poslancev Poslanske skupine Desus bodo namenjeni najbolj kompetentnim in moralno primernim kandidatom. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanja o Predlogu za izvolitev treh kandidatov za sodnico ali sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. Prvi odstavek 7. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnika mednarodnih sodišč določa, da Državni zbor kandidata izvoli s tajnim glasovanjem z večino glasov vseh poslancev. Pri tem posebej opozarjam, da državni zbor voli tri kandidate za sodnike na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu, izmed katerih bo Parlamentarna skupščina Sveta Evrope izvolila enega sodnika Evropskega sodišča za človekove pravice. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora, vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: dr. Mitja Horvat, Poslanska skupina Stranke modernega centra, Jan Škoberne, Poslanska skupina Socialnih demokratov, Miha Kordiš, Poslanska skupina Združene levice, Jernej Vrtovec, Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Član komisije bo predsednik kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke Jerneja Bergoč. Ali kdo takšnemu predlogu nasprotuje? Če ne, prehajamo na odločanje o sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoj ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži številke pred imeni kandidatov, za katere se glasuje. Glasuje se za tri kandidate. Zato bo glasovnica, na kateri bodo obkrožene številke pred vsemi štirimi imeni predlaganih kandidatov, neveljavna. Veljavna pa bo glasovnica, na kateri bosta obkroženi le ena ali dve številki pred imeni kandidatov. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neveljavna tudi neizpolnjena glasovnica. Neveljavna pa je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. Če pa so na glasovnici obkrožene tri številke ali manj, vendar volja poslanca pri obkroženih številkah ni jasno razvidna, se glasovnica šteje za veljavno, vendar samo v tistem delu, kjer je volja razvidna. V skladu s prvim odstavkom 7. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč bodo izvoljeni trije kandidati, za katere bo glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Če pri prvem glasovanju trije kandidati ne bodo dobili predpisane večine, se v skladu s tretjim odstavkom 7. člena Zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč opravi drugo glasovanje, pri katerem se glasuje o tolikem številu kandidatov, kolikor jih je še treba izvoliti. Pri drugem glasovanju se glasuje o tistih kandidatih, ki bodo pri prvem glasovanju dobili največ glasov. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci bodo izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo ob 21.55 in bo trajalo do 22.10. Po končanem glasovanju pa prosim poslance, ki boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 22.55. Gospa Simona Kustec Lipicer, postopkovni predlog, izvolite.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Se opravičujem, za našo poslansko skupino bo to prvo glasovanje tega tipa. Na začetku vas nismo jasno razumeli. Ali glasujemo za tri kandidate, torej obkrožimo 3 številke, na začetku ste rekli dve, tako da vas lepo prosim, če lahko samo še enkrat zelo jasno daste navodilo. Na začetku ste govorili o tem, da obkrožimo dva kandidata oziroma dve imeni. Če lahko samo prosim še enkrat zelo jasno daste navodila. Najlepša hvala.
Še enkrat. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkrožijo številke pred imeni kandidatov, za katere se glasuje. Glasuje se za tri kandidate. Jasno? Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 22.55.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s sejo. Prehajamo na obravnavo prekinjene 42. točke dnevnega reda, to je na Predlog za izvolitev treh kandidatov za sodnico ali sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu Dovolite, da preberem zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za izvolitev treh kandidatov za sodnico ali sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zobra 18. novembra 2015. Razdeljenih je bilo 89 glasovnic, oddanih je bilo 89 glasovnic, neveljavne glasovnice ni bilo. Veljavnih je bilo 89 glasovnic. Kandidati so prejeli naslednje število glasov: mag. Nina Betetto 56 glasov, dr. Marko Bošnjak 58 glasov, ddr. Klemen Jaklič 37 glasov, dr. Nina Peršak 55 glasov. Na podlagi izida glasovanja so bili z večino glasov vseh poslancev za tri kandidate za sodnico ali sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu izvoljeni: mag. Nina Betetto, dr. Marko Bošnjak in dr. Nina Peršak. Izvoljenim kandidatom za sodnico ali sodnika na Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu čestitam. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za imenovanje Nataše Smrekar na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo predsednici Sodnega sveta dr. Mateji Končina Peternelj.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci! Na seji Mandatno-volilne komisije so nekateri poslanci izpostavili, da se jim ne zdi prav, da Sodni svet, ko predlaga kandidata v izvolitev na sodniško funkcijo ali v imenovanje na mesto vrhovnega sodnika, v predlogu predstavi le enega izbranega kandidata, ne pa tudi ostalih kandidatov, ki so se prijavili na razpis. V zvezi s tem bi želela uvodoma pojasniti, da takšna pravna ureditev varuje neodvisnost sodnikov. Neodvisnost sodnika je temeljni pogoj nepristranskega sojenja, to pa je bistveno za zaupanje državljanov v pravno državo. Zelo pomembno je, da je ureditev imenovanja ocenjevanja in razreševanja sodnikov in njihove disciplinske odgovornosti takšna, da sodnike varuje pred neprimernimi pritiski. Le še peščica evropskih držav ima pravno ureditev, po kateri so sodniki voljeni v parlamentu. Posvetovalni svet evropskih sodnikov pri Svetu Evrope je v mnenju številka ena izrecno poudaril, da sicer razume, da države, ki imajo takšno ureditev, s tem želijo delovanju sodstva dati neposredno demokratično podlago, da pa je nedopustno, če se s tem imenovanje sodnikov poredi ozkim političnim interesom, kar je zlasti nevarno v državah z novo demokracijo, med katere spada tudi Slovenija. Posebej so opozorili, da je, če je ureditev kljub temu takšna, da ima vlada vpliv na imenovanje sodnikov, treba preprečiti, da bi na odločitev vplivali drugi dejavniki in ne objektivni strokovni kriteriji. Da bi preprečili nedopusten vpliv političnih interesov pri volitvah kandidatov v sodniško funkcijo, je v 19. členu Zakona o sodniški službi postopek za izvolitev sodnikov v Republiki Sloveniji urejen tako, da je Sodni svet tisti, ki v celoti opravi izbiro med prijavljenimi kandidati in Državnemu zboru nato v izvolitev predlaga le enega kandidata. Nikakor se ne sme zgoditi, da bi Državni zbor od Sodnega sveta prevzel samoizbiro med kandidati, niti ne sme opravljati kontrole pravilnosti izbire, saj bi s tem po našem mnenju nedopustno zarezal v uravnoteženost vzvoda načela delitve oblasti. Predlog ki je pred vami, je pripravljen v skladu s takšno ureditvijo. Gre za mesto vrhovnega sodnika na upravnem oddelku Vrhovnega sodišča in predlagamo, da na to mesto Državni zbor imenuje višjo sodnico svetnico Natašo Smrekar. Kolegica Smrekarjeva je začela delati kot sodnica leta 1993, najprej na temeljnem sodišču, Po reorganizaciji pa je delo nadaljevala na Okrajnem sodišču v Domžalah, kjer je reševala izvršilne kazenske in pravdne zadeve. Od leta 1999 do leta 2007 je bila dodeljena na Vrhovno sodišče, kjer je delo opravljala na kazenskem in evidenčnem oddelku in se je že takrat dodobra seznanila z načinom dela na Vrhovnem sodišču. V vmesnem obdobju je postala okrožna sodnica, nato pa je bila leta 2007 imenovana na mesto višje sodnice na Upravnem sodišču Republike Slovenije, kjer je delal na prav vseh oddelkih tega sodišča. Kolegica se je posebej izkazala pri oblikovanju sodne prakse na področju prostorske, okoljske in gradbene zakonodaje in je opravljala nalogo namestnice vodje tega oddelka. Kolegica Smrekarjeva izstopa tako po kakovosti kot tudi po obsegu opravljenega dela. Posebej jo odlikuje izjemno izostren občutek za bistvena pravna vprašanja in zelo sistematičen, razumljiv in strnjen način pisanja odločb. Njena nadpovprečna kvaliteta je bila potrjena tudi z dvema ocenama, da izpolnjuje pogoje za hitrejše napredovanje. Sodni svet tako predlaga Državnemu zboru, da spoštovano kolegico imenuje na mesto vrhovne sodnice. Najlepša hvala.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Bojan Dobovšek.
Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Gre za problematiko, ki smo jo že večkrat obravnavali tako v Državnem zboru kot na Mandatno-volilni komisiji. Ugotovili smo, da si mora sodišče samo dvigniti svoj ugled in mi jim želimo pri tem pomagati. Ključno pa je, da vzpostavimo kadrovanje, ki bo transparentno, še posebej na višjih stopnjah, kar kažejo pričujoči dogodki v Sloveniji. Gre za to, da smo končno dosegli to, da so se spremenila merila, kar je podprlo tudi Ministrstvo za pravosodje. Glede na spremenjena merila bi postopek lahko potekal bolj transparentno. Ocene, ki jih dobimo na Mandatno-volilno komisijo, so kvalitativne. Ko primerjamo same ocene med seboj, vidimo, da kvantitativne ocene, se pravi tista merila statistična obstajajo, Sodni svet jih ima, in na podlagi teh se odloča. Kar smo želeli na Mandatno-volilni komisiji, je, da opisnim merilom dodamo še tista merila, tiste statistike, kakšen je uspeh tega sodnika. Seveda pa bi temu lahko priložili tudi merila tistih sodnikov, ki niso bili izbrani. Tako mi ne izbiramo, to še enkrat poudarjam, ampak samo izvolimo. Ta argument kvalitativnih podatkov pa bi lahko samo še podprl odločitev Sodnega sveta. Glede na to bi tudi transparentni postopki vnaprej obstajali, saj bi sodniki točno vedeli, katera merila se upoštevajo, katera merila imajo določen ponder in ali se bolj splača soditi ali pa se bolj splača delati kaj drugega, biti razporejen na druga delovna mesta, predavati ali se udeleževati seminarjev. Prav tako glede na dosedanjo prakso ni razvidno, kako lahko primerjamo sodnika, ki je sodil in ima vse statistične podatke, s sodnikom, ki ne sodi in prihaja z drugega delovnega mesta. Če bi to transparentno uredili glede na merila, ki sedaj obstajajo in jih je Ministrstvo za pravosodje podprlo, bi lahko kvalitativno in kvantitativno odločali o kandidatih in ne bi imeli nobenega problema takšnega sodnika izvolite. Glede na sedanjo prakso pa žal glede na pomanjkanje statističnih podatkov omenjene sodnice ne moremo podpreti. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Franc Breznik.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana predsednica Sodnega sveta, spoštovani kolegice in kolegi! Kardinalni problem slovenskega sodstva je sodstvo samo. Najprej politika v njem samem, ki se je kot dediščina totalitarnega obdobja ohranila v zakrknjenih starorežimskih miselnih vzorcih ter v kolektivistični in korporativistični miselnosti. Tam se v bistvu kot ena od oblik vzporedne globoke države ohranja in sama sebe miselno, vrednotno in nazorsko napaja in oplaja preko institucionalne zaprtosti in samozadostnosti. V normalni državi z demokratično tradicijo in pravno kulturo bi imelo to pozitivne učinke, ohranjalo bi se tisto, kar že obstaja, se pravi notranji, miselno neodvisen sodni sistem. Žal pa se tudi pri nas ohranja tisto, kar je vse prej kot intelektualno, avtonomno in neodvisno sodstvo. Postopen dotok novih kadrov v ta sistem bistveno ni spremenil vladajoče korporativističnemiselnosti. Novi mladi postopno pritekajoči kadri, čeprav bolj razgledani in bolj izobraženi, so se uklonili in prilagodili ali pa so morali iz tega sistema oditi. Spoštovani kolegice in kolegi! Pred nami je novo imenovanje višje sodnice v vrh slovenskega rednega sodnega sistema, ki ga predstavlja Vrhovno sodišče Republike Slovenije. Obrazložitev, ki nam jo je nameni Sodni svet, je napisana na dveh straneh. Na prvi strani, da je kandidat končal pravno fakulteto, da je leta 1993 začel sodniško pot na temeljnem sodišču v Ljubljani in potem tudi napiše, da je dvakrat izredno napredoval. Vsebinski del, torej tisti kvalitativni del, o katerem je kolega prej govoril, pa je v bistvu opisan v dveh sestavkih. In to v naslednjih stavkih, da je v času opravljanja funkcije namestnice vodje sodnega oddelka v njegovi odsotnosti uspešno prevzela njegove naloge, da je pokazala ustrezne retorične sposobnosti in da ta zna celo tuj jezik. Poglejte, s tako skromnim, s tako pavšalnim zapisom, na podlagi katerega se moramo poslanci in poslanke odločati o kandidatih, ki bodo kreirali usodo naših sodržavljanov in sodržavljank, ki bodo sodili v imenu ljudstva. In tisti izbranci ljudstva, ki bi morali odločati, v bistvu sploh prikrivajo, lahko rečemo neko vsebinsko plat vseh teh kandidatov. Tisto, kar je pomembno po mojem mnenju, je, da kriteriji za izbiro sodnikov, ki so torej kriteriji, ki ste jih sami dali v zadnjem mesecu na spletno stran Sodnega sveta, so pa naslednji. Prvič. Strokovno znanje, ki se primeroma kaže kot širok obseg, ustrezen nivo strokovnega znanja na pravnem področju, za katerega je spisano sodniško mesto, sposobnost povezovanja znanja z različnih pravnih področij, poznavanje sodobne računalniške, informacijske in komunikacijske tehnologije. Drugič. Učinkovitost, ki se primeroma kaže kot sposobnost prepoznavanja prednostnih nalog, sposobnost strukturiranega dela, sposobnost načrtovanja in racionalizacije ter organizacije dela, sposobnost obvladovanja delovnih obremenitev, količina opravljenega dela. Tretjič. Sposobnost analitičnega razmišljanja in ustvarjalnega pravnega sklepanja, ki se primeroma kaže kot sposobnost hitrega prepoznavanja bistvenih pravnih in dejanskih vprašanj, sposobnost logičnega sklepanja, sposobnost celovitega razumljivega strnjenega strukturiranega in prepričljivega izražanja. Spoštovane kolegice in kolegi! Kriterij za sodnike mora biti tudi sposobnost razumevanja posledic odločitve. Še enkrat ponavljam: sposobnost razumevanja in posledic odločitve. Spoštovani kolegi in kolegice! Iz takšnih argumentacij, lahko rečem pavšalnih, vsebinsko izredno skromnih argumentacij, potem izhajajo tudi naslednje argumentacije, ki jih poznamo tukaj v Državnem zboru, kjer veliki krožci prehajajo v male krožce, kjer žica ni žica in kjer je manj, je več. In poglejte, tudi danes ste se odločili, da je več manj in manj je več. Ravno na današnji dan, ko je Evropsko sodišče ponovno razglasilo sodbo in kjer je Slovenija ponovno izgubila sodbo na Evropskem sodišču v zadevi Zlatka Aždajić proti Sloveniji, številka 71872/12, kjer je gospa Nina Betetto, ki je pravkar bila izbrana kot ena izmed vaših favoriziranih kandidatk, ki odhaja torej na parlamentarno skupščino, to kaže ravno na to zaprtost, samozadostnost tega sodnega sistema. V Slovenski demokratski stranki gospe kolegice ne bomo podprli, ne bomo tudi nasprotovali, pa ne zaradi tega, da bi bila slaba kandidatka, ampak zaradi tega, ker ne znate niti obrazložiti, niti se ne držite lastnih kriterijev. Za nas so to kriteriji, in to je argumentacija in zastopamo neko logiko neko zdravo razumsko logiko. Upam, da boste pri naslednjih kandidatih, ki jih boste predstavili tukaj, predvsem na Mandatno-volilni komisiji, te lastne kriterije upoštevali. Vsi ti kriteriji, če jih bomo upoštevali, bodo naredili Slovenijo bol pravično, bolj pošteno za slehernega državljana in bolj pravno državo. Najlepša hvala.
Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Na glasovanje dajem Predlog sklepa o imenovanju gospe Nataše Smrekar na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 5. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o razrešitvi članice Nadzornega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem Predlog sklepa o razrešitvi Tamare Vonta s funkcije članice Nadzornega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 1. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Ugotovitve o prenehanju mandata člana Nazornega sveta Radiotelevizije Slovenija. Damijan Knap je v dopisu z dne 22. 10. 2015 Državnemu zboru posredoval odstopno izjavo z mesta člana Nadzornega sveta Radiotelevizije Slovenije iz osebnih razlogov. Na podlagi navedenega Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da se na podlagi sedmega odstavka 26. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija in 112. člena Poslovnika Državnega zbora seznani z naslednjim sklepom: Ugotovi se, da je Damijan Knap podal izjavo o odstopu z mesta člana Nadzornega sveta Radiotelevizija Slovenija, zato mu je na podlagi sedmega odstavka 26. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija prenehal mandat člana nadzornega sveta Radiotelevizije Slovenija. Ugotavljam, da se je Državni s sklepom seznanil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 13. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri, in sicer z zadevami, ki so bile po časovnem poteku te seje predvidene za soboto, 21. 11. 2015. Verjamem, da boste znali soboto ustrezno izkoristiti. Zaslužili ste si jo in seveda tudi vse službe, ki nam omogočajo nemoteno delo. Hvala vsem.