Spoštovane kolegice in kolegi, vsem voščim dober dan! Prijazen pozdrav tudi tistim, ki se bodo delu državnega zbora priključili v nadaljevanju. 36. redno sejo bomo pričeli z določitvijo dnevnega reda. Nekaj naših kolegic in kolegov je odsotnih zaradi drugih obveznosti. To so kolegi Barovič, Battelli, Brenčič, Gračner, Kangler, Malovrh, Peterle, Trofenik in kolega mag. Vizjak. Kot rečeno, bom začel 36. sejo zbora. Sklical sem jo na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika. Prehajamo na določitev dnevnega reda seje. Prosim za pozornost. Pri umikih imam najavljene tri. Šli bomo po vrsti, samo najavim jih, do takrat se bodo še nekatere kolegice in kolegi pridružili nam v dvorani. Prvi umik predlagajo poslanski klub LDS ter poslanski skupini ZLSD in DeSUS. Gre za predlog, da se z dnevnega reda umakne predlog zakona o društvih v prvi obravnavi. Potem imamo predlog istih treh poslanskih skupin za umik predloga zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja v prvi obravnavi. In kolega Pucko predlaga, da se z dnevnega reda umakne predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trgu vrednostnih papirjev; to je predlog kolega Pucka, predsednika odbora za finance. Šli bomo po vrsti. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. V imenu poslanske skupine predlagam umik še ene točke, in sicer 14. točke dnevnega reda, predlog zakona o stalnem prebivanju tujcev z državljanstvom drugih držav naslednic nekdanje SFRJ v Republiki Sloveniji, ki so imeli na dan 23.12.1990 in 25.2.1992 v Republiki Sloveniji prijavljeno stalno prebivališče. Obrazložitev. Glede na to, da je bil sprejet referendum in so vsebine iz tistega zakona, ki je bil predmet referenduma, našle pot tudi v tem zakonu, je treba spoštovati ustavo, in v enem letu niso dovoljene kakršnekoli spremembe v nasprotni smeri, kot govori referendum. To bi pomenilo kršenje ustave. Zato predlagam, da se 14. točka dnevnega reda umakne s tega zasedanja državnega zbora.
Hvala lepa. Moram opozoriti, da bi v primeru take želje morali spoštovati 64. člen poslovnika, ki pravi, da se predlogi, da se posamezne zadeve umaknejo z dnevnega reda, in predlogi, da se dnevni red razširi, predložijo predsedniku državnega zbora najkasneje dan pred začetkom seje do 12.00 ure. Tako da iz tega razloga o tem ne moremo odločati. Na zadnji seji kolegija pa so bili najavljeni predlogi za umik in tudi pisno dane pobude. Poslanski klub LDS ter poslanski skupini ZLSD in DeSUS predlagajo, da se z dnevnega reda umakne predlog zakona o društvih. Želi predlagatelj besedo? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Potem bomo o predlogu za umik glasovali. Prosim, če preverite vaše glasovalne naprave. Prosim, če preverite vašeglasovalne naprave, iz dvorane ne vidim kakšnega opozorila, da s kakšno od glasovalnih naprav kaj ni v redu. Prehajamo na glasovanje o predlogu umika. 53 navzočih, 43 za in 5 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 5.]] Ta umik je sprejet. Iste tri poslanske skupine predlagajo, da se z dnevnega reda umakne predlog zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja v prvi obravnavi. Želi predlagatelj besedo? Poslanske skupine? Prosim, kolega Kelemina v imenu poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Spoštovani vsi skupaj. Naša poslanska skupina najostreje protestira proti umiku tega predloga zakona z dnevnega reda. Namreč ta državni zbor prav gotovo se dobro zaveda vseh razprav in polemik in interesov, tako poslancev, županov, lokalnih skupnosti, interesov različnih, z različnih področij, kjer je bilo toliko govora o tem, kako nujno je na področju regionalnega razvoja nekaj napraviti, vendar očitno vam ta tema, spoštovani kolegi, kolegice ne diši. Zakaj ne? Zakaj nočete na tem področju storiti koraka naprej, mi ni jasno. In bi prosil obrazložitev. Tisti, ki to umikate, povejte, zakaj. To je nedopustno, ja, pa kako si predstavljate, da bomo mi naredili korak naprej na področju regionalnega razvoja, če nočete niti, da bi sprejeli spremembo zakona oziroma novelo zakona na tem področju. Stari zakon se ni uresničeval, pet let smo ga imeli na programu ali nekaj takega, in dejansko se ni uresničil tudi v skladu s strategijo regionalnega razvoja in tudi vsemi ostalimi strategijami ki jih je ta državni zbor sprejel, se ni uresničil niti 10%. Kako si predstavljate vi nekako razmejiti oziroma preprečiti še nadaljnje propadanje posameznih regij, posameznih pokrajin, veliko nezaposlenost, strukturne zaostalosti gospodarskega razvoja. Vse te stvari so tako pereče na nekaterih področjih, da jih enostavno ni mogoče, posebno pa pred volitvami, zanemariti. Nemogoče. In pričakujte, da bo to ena od glavnih tem, o katerih bomo mi želeli razpravljati. Vzeli ste nam demografsko ogrožena sredstva,ki bi bila danes najmanj toliko vredna, kolikor je vreden paket neposrednih regionalnih spodbud. Resnično in tista sredstva so bila namenjena resnično pretežno tistim področjem, ki so bila demografsko ogrožena, ki so bila nerazvita, danes pa sredstva za regionalni razvoj dobivajo predvsem centri, tista središča, kjer so usposobljeni kadri, kjer so sposobni pripraviti programe, da lahko konkurirajo na teh razpisih. Skratka, to je nedopustno takšno ravnanje in naša poslanska skupina proti temu naj odločneje protestira in bomo glasovali proti temu, da se ta zakon umakne z dnevnega reda. In bi želeli resnično slišati obrazložitev, ki jo pa očitno nočete povedati. Skratka, mi bomo proti. Hvala lepa.
Prosim, kolega mag. Drobnič.
Ne glede na to, da zakon ni napisan tako, kot si tudi v poslanski skupini najbolj želimo, pa vendarle ima vse elemente, potrebne za to, da bi ga lahko spustili v proceduro. Ne nazadnje pa tudi zato, ker gre za nujnost črpanja sredstev iz evropskih skladov in zato moramo imeti postavljeno institucionalno strukturo, ne zgolj formalno, formalno je premalo, to so zahtevni projekti, ki terjajo veliko znanja, veliko usklajevanja in tudi veliko časa. In ravno zaradi tega, teh razlogov nismo za to v poslanski skupini, da bi se črtal z dnevnega reda in bi potem spet kasnili naprej. Mi zaupamo tistim, ki so do sedaj vodili vse usklajevalne postopke na regionalnih, na lokalnih nivojih, kjer so poskušali upoštevati voljo, torej, ta ekipa je opravila veliko dela, čeprav, kot sami trdimo, ni tako v celoti, kot bi bilo potrebno, ampak v samem postopku bi lahko naredili še te spremembe in dobili primeren zakon za ustrezno črpanje sredstev. To pa je potrebno sedaj v tem času, kajti spreminjajo se pogoji davkov, uvoznih dajatev in nekateri sektorji bodo zelo prizadeti. Torej, poslanska skupina Nove Slovenije tega predloga ne bo podprla.
V imenu poslanske skupine SNS, kolega Barovič.
Hvala. Toliko je bilo govora in sklicevanj na predlog zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, da v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je najmanj, česar smo vredni vsi poslanci in vsa slovenska javnost, da izvemo, zakaj se umika. Ko bomo slišali natančne razloge za umik, se bomo pač odločili na osnovi teh razlogov. Hvala.
Kolega Anderlič.
Predlog za umik te točke s tokratne seje je bil podan po tistem, ko je bilo več kot očitno, da je predlog dnevnega reda tako obsežen in s tako velikim najavljenim časom, več kot 8 ur samo za to točko, in zagotovo bi protestirali, zagotovo bi vi protestirali, ki že sedaj protestirate proti temu, da bi tako pomembno temo obravnavali na način omejitve iz 67. člena po tretjem odstavku. Ker, zagotovo ni res, da če se zakon ni več izvajal kot v 10%, da se zakon ne more izvajati, ki velja. Tu je narobe nekje drugje. Tudi z zakonom o financiranju občin itd. je nekaj narobe, kar smo že velikokrat slišali. In, ker je res tudi to, da ustavna sprememba, če je bilo govora tudi o regionalizaciji, o pokrajinah, itd., ustavna sprememba tako ali tako ni bila sprejeta, da bi tisti del uresničili, o katerem tudi nekateri govorijo, da bi v sklopu uravnoteženega razvoja v Sloveniji lahko opravili, da bi skozi to, kar imamo sedaj na dnevnem redu, izključno delili sredstva oziroma jih na tej osnovi pridobivali iz skupnega evropskega proračuna - ni res. Kajti, ravno sedaj so v teku razpisi za dodelitev denarjev za nekatere projekte in ta del lahko poteka na ta način. Zato mislim, da je prav, da to točko prestavimo na junij.
Odločamo o predlogu za umik. Ne, ni obrazložitev pri tem. Odločamo o predlogu za umik. Glasujemo! Ne dela, dvignjena roka. Prej sem dvakrat opozoril kolegice in kolege, da smo previdni pri [[...]]Roka je bila dvignjena pravočasno, še enkrat, to moram vedno poudariti. Če sam ali pa kdo drug iz dvorane ugotovi, da je kdo od kolegov pravočasno dvignil roko, preden je znan izid, ponavljam glasovanje, sicer pa ne. Tokrat je bilo to storjeno pravočasno. Glasujemo! Je sedaj vse v redu z glasovalnimi napravami, kolega Janc? Kolega Janc, je vse v redu? Kolega Jerovšek? Tudi. Glasujemo! 62 navzočih, 32 za, 25 proti. (Za je glasovalo 32.)(Proti 25.) Ta predlog je umaknjen. Opozorili so me, da je odbor za finance in monetarno politiko predlagal, da se z dnevnega reda umakne, in to avtomatično državni zbor sprejme. Kolega Pucko, želite, predsednik odbora, želite obrazložiti to? Ne, prav. Potem je v skladu s poslovnikom to avtomatično umaknjeno, ker je predlagal odbor. Širitve. Pri širitvah imamo dva predloga, oba daje vlada. Gre za razširitev, najprej z obravnavo predloga zakona o ratifikaciji konvencije o kibernetski kriminaliteti in dodatnega protokola h konvenciji o kibernetski kriminaliteti, ki obravnava inkriminacijo rasističnih in ksenofobičnih dejanj, storjenih v informacijskih sistemih. Predlagateljica je vlada. Vidim, da ne želi besede. Se želi o tem izreči katera od poslanskih skupin? Ta predlog za širitev dajem na glasovanje. Predlog za širitev o predlogu zakona o ratifikaciji. V dvorani je veliko veliko več kolegic in kolegov, kot jih je navzočih po glasovanju. Glasujemo o širitvi dnevnega reda drugič. Glasujemo. 60 navzočih, 45 za in 3 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Točko smo razširili. Dnevni red smo razširili s to točko. Vlada predlaga tudi, da bi razširili dnevni red z obravnavo predloga zakona o ratifikaciji sporazuma med Republiko Slovenijo in Združenimi državami Amerike o spremembi sporazuma med Slovenijo in Združenimi državami Amerike o sodelovanju pri preprečevanju širjenja orožja za množično uničevanje. Želi katera od poslanskih skupin besedo? Nihče. Glasujemo o tem. 59 navzočih, 46 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Širitev je sprejeta. Preden preidemo na odločanje o določitvi dnevnega reda, vas želim obvestiti, da je zbor na 45. izredni seji ob obravnavi predloga dopolnitev poslovnika državnega zbora sklenil, da bo predlog akta obravnaval na tej seji. Državni zbor bo obravnavo predloga dopolnitev poslovnika po skrajšanem postopku opravil kot 17. a točko dnevnega reda. Sedajbomo glasovali o določitvi dnevnega reda v celoti. Kdo je za in kdo je proti, naj prosim glasuje. 61 navzočih, 42 za in 11 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 11.]] Dnevni red 36. redne seje je sprejet. Ob 15. uri bomo ob navzočnosti predsednika vlade, njegovih ministric in ministrov prešli na 1. točko dnevnega reda, to je na vprašanja poslank in poslancev. Do 15. ure delo državnega zbora prekinjam.
Spoštovane kolegice in kolegi! Ura je 15.00, čas, da preidemo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. Pozdravljam predsednika vlade! Gospod predsednik vlade, ministrice in ministri so pripravljeni na vaša poslanska vprašanja. Menim, da imate na klopi tudi podatke o tem, na katera [[...]]Ne še? Vsak hip boste dobili, tako kot je sedaj v praksi, informacijo o tem, na katera vprašanja, predvsem pisna, ministrice in ministri še niso odgovorili. Šli bomo tako, kot veleva poslovnik, najprej bodo predsedniku vlade mag. Antonu Ropu, ki ga še enkrat pozdravljam, zastavili vprašanja predstavniki opozicijskih poslanskih skupin. Tokrat bo dobil prvi besedo kolega Janez Podobnik, za njim kolega Bogomir Zamernik in nato kolega dr. Andrej Bajuk. Najprej kolega Janez Podobnik, prosim.
Hvala, predsednik. Kolegice in kolegi, predsednik vlade, ministri! Predsedniku vlade postavljam poslansko vprašanje o možnosti odpiranja novih delovnih mest v Republiki Sloveniji. Z vstopom v Evropsko unijo bodo marsikatere gospodarske dejavnosti pod dodatnim pritiskom konkurenčnosti skupnega evropskega trga. Zato se tudi v Sloveniji, žal, ne bomo mogli izogniti tudi nekaterim novim stečajem v značilnih dejavnostih, ki se žal do sedaj še niso uspele prestrukturirati. Zagotovo bodo lahko takšne dejavnosti tekstilna in usnjarska industrija, pa morda tudi prehrambena, tudi bančništvo in tudi številne druge dejavnosti, ki jih sedaj še ščiti okrilje nacionalnega trga ali domači monopoli. Zagotovo bo na stanje brezposelnosti vplivala tudi vključitev Slovenije v mehanizem menjalnih tečajev, ERM 2, s posledično omejevalno fiskalno in denarno politiko. Prva se bo pri nas poznala po bistvenem znižanju obsega javne porabe, druga pa v odpravi drsečega menjalnega tečaja. V svetu je znano, da je za razvoj trga dela zelo pomembno, da nova delovna mesta ustvarjajo mala in srednje velika podjetja, ki temeljijo na visoki prilagodljivosti novim tržnim zahtevam in tržnim priložnostim. Zato je zelo pomembno, da nova delovna mesta nastajajo v inovativnih podjetjih, z visoko stopnjo dodane vrednosti, in da država omogoča čim lažje zaposlovanje delavcev in tudi znižuje splošno raven obdavčitve dela. V Slovenski ljudski stranki podpiramo povečevanje javnih sredstev za znanstvena raziskovanja in tudi podpiramo prenos znanja iz raziskovalne v zasebno, v podjetniško sfero. Vsi ti dejavniki naj bi vplivali na odpiranje novih delovnih mest, kar edino lahko nadomesti pričakovane izgube delovnih mest v prej omenjenih gospodarskih dejavnostih. Pristojni resor v vladi praviloma predstavlja ukrepe politike aktivnega zaposlovanja, ki temeljijo na bolj ali manj standardnih ukrepih, na strani povpraševanja po delovnih mestih, žal pa težko vplivajo na ponudbe novih delovnih mest. Statistični podatki nas uvrščajo med evropske države z relativno nizko stopnjo brezposelnih, vendar kljub temu ne vemo, koliko ljudi je dejansko brez službe [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in koliko jih pač ne sodi med brezposelne, ker so obupali in so pristali v kategoriji neaktivnega prebivalstva. Zato vas sprašujem, gospod predsednik vlade: Koliko novih delovnih mest bo ponudil trg dela v obdobju enega leta? Kakšna bo njihova struktura po izobrazbi, po regijah, po tehnološki zahtevnosti? In koliko delovnih mest bo nastalo v Sloveniji v obdobju enega leta? Hvala lepa.
Gospod predsednik vlade, imate besedo.
Najlepša hvala, gospod poslanec, za zanimivo in seveda za Slovenijo zelo pomembno vprašanje. Kar nekaj projekcij je v zvezi z delovnimi mesti narejenih in ocen. Generalno gledano pa se za leto 2004 predvideva v Sloveniji višja gospodarska rast, kot verjetno veste, naj bi ta bila 3,6%, oziroma dodatna zaposlovanja. In kar je izjemno pomembno, v letu 2004 se za Slovenijo ocenjuje še hitrejša rast investicijske potrošnje. Že v zadnjem poročilu evropske komisije, ki smo ga prejeli ob obravnavanju lizbonske strategije, je bila Slovenija predstavljena kot ena od tistih držav, ki izstopa po investicijski aktivnosti, tudi v zasebnem sektorju, in v tem delu smo nadpovprečni. Imamo investicijsko aktivnost, ki je hitrejša kot v povprečju v Evropski uniji in hitrejša kot v večini tako novih kot starih članic Evropske unije. Najprej bi mogoče malo bolj osvetlil nekatera od teh vprašanj, ki ste jih postavili. Mogoče najprej zelo na kratko v zvezi s tem vprašanjem, kakšna je razlika med tistimi, ki so prijavljeni, in tistimi, ki so dejansko brezposelni. In pravilno ste ugotovili, da je v Sloveniji brezposelnost podpovprečna, primerljivoz Evropsko unijo in večino evropskih držav. Imamo pa v Sloveniji merjeno tako brezposelnost, ki se meri po ILO metodologiji, kot tudi na osnovi zakona, tako imenovano registrirano brezposelnost. In za leto 2003 je ta stopnja brezposelnosti 6,6%, v Evropski uniji je 8,1%, registrirana brezposelnost pa je 11,2% in to je ta razkorak med tistimi, ki so prijavljeni, in tistimi, ki po anketah dejansko pravijo, da so poskušali, da želijo dobiti delovno mesto, pa tega niso mogli. Torej, vsako leto izvede zavod za zaposlovanje anketo v vseh območnih enotah o tem, koliko delovnih mest se pričakuje za vsako od enot. In načrtovanih potrebe po novih delovnih mestih, ki so jih registrirale območne enote oziroma poročevalske enote za leto 2004, je 21.858. Ob tem pa izvede tudi raziskavo o tem, v koliko primerih v podjetjih za posamezno leto ocenjujejo, da bo prišlo do izgube delovnih mest. In za leto 2004 je ta ocena 7.623 delovnih mest in je torej neto pozitivna razlika, po navedbah seveda iz te ankete, ki jo opravlja zavod za zaposlovanje, 14.235. Lahko tudi nekaj povem o teh številkah. V predelovalnih dejavnostih je ta neto razlika 3.452 in tako naprej. Finančno posredništvo, ki ste ga posebej omenili, izkazuje načrtovane potrebe 677 in izgubo samo 18 delovnih mest in tako naprej. To preglednico vam lahko tudi dam in boste videli natančno po posameznih dejavnostih. Tudi po posameznih območjih so ti podatki zbrani in se vidi tudi ta slika. Na primer v celjski območni enoti se predvideva 1.700 novih delovnih mest in izguba 605 delovnih mest. V Mariboru 2.304 novih delovnih mest in 947 izgubljenih delovnih mest. Skratka, 1.357 in tako naprej, po vseh območnih enotah. Tudi te podatke vam lahko dam. Torej, moja ocena je, da višja gospodarska rast, zlasti pa višja gospodarska rast v naših najpomembnejših zunanjetrgovinskih partnericah, kot veste, v prvem kvartalu beležena v Nemčiji, višja gospodarska rast, kot je bila prvotno ocenjena, kar se kaže tudi v večjih naročilih v slovenskih podjetjih, daje vso možnost za dodatno zaposlovanje, za gospodarsko rast, ki pa jo seveda spremlja tudi znatna investicijska aktivnost, kar seveda pomeni, da lahko z optimizmom gledamo v leto 2004 in leto 2005.
Kolega Podobnik želi dopolniti vprašanje.
Hvala, predsednik. Hvala predsednik vlade za odgovor. Predsednik vlade je bil v svojem odgovoru zelo optimističen. Našteval je podatke, predvsem je bila omenjena celjska in mariborska regija, torej, da bo nastalo bistveno več delovnih mest, kot bo izgubljenih. Podatek, predsednik vlade, za katerega vas bomo držali za besedo ob koncu leta ali pa na tistih naših soočanjih tik pred volitvami 2004. Mislim, da bo to eno ključnih vprašanj tudi. Ampak dovolite, predsednik vlade, da vas vprašam konkretno, tukaj imam podatke za celjsko regijo. Raziskava območne zbornice dela redno te raziskave, znova in znova ugotavljajo, da se visoko strokovno izobraženi kader zaposluje večinoma v tradicionalnih gospodarskih dejavnostih, v velikih podjetjih in v javnem sektorju. Ali ni to stanje tako, da ne napoveduje možnosti realne konvergence? O njej pa vedno govori predvsem minister za finance, in prav je, da tako govori. In drugo vprašanje, zelo konkretno: Katere konkretne ukrepe za povečanje ponudbe delovnih mest, ampak ne govorimo o ukrepih aktivne politike zaposlovanja, bo vlada začela izvajati za boljše delovanje trga dela do konca leta 2004? Na to vprašanje pa v odgovor še niste nič povedali. Hvala lepa.
Dopolnitev odgovora. Premier.
Kot veste, vlada za vsako leto pripravi program aktivne politike zaposlovanja in sami ste omenili, da poznate ta program. Torej, program aktivne politike zaposlovanja je javen dokument in vsakdo ga lahko pogleda in notri je natančen seznam posameznih ukrepov, iz katerih se vidi, kateri so programi vlade. Drugače pa je po moji oceni najpomembnejši program za povečanje števila delovnih mest, za nove investicije in višjo gospodarsko rast ravno tisto, kar vas skrbi, to je vstop v ERM 2 in pa v evro. Jaz mislim, da nam seveda relativno zelo dobri uspehi na področju zniževanja inflacije in temu ustrezno tudi nižanje obrestne mere v Sloveniji omogoča zelo dobre možnosti za dodatno investiranje. In pravzaprav je temeljni ekonomski problem, s katerim smo v tem momentu soočeni, v tem, ali nam bo uspelo nižjo obrestno mero spremeniti v višjo investicijsko aktivnost zasebnega sektorja in ne v višjo potrošnjo. To je stara dilema in v nekaterih državah, ki so vstopale v evro področje, so ta problem imeli. V kolikor nam seveda uspe nižjo obrestno mero spremeniti v višje investicije, potem je to seveda najboljši garant, najbolj stabilen je, najbolj dolgoročen garant za to, da bomo imeli več delovnih mest, predvsem pa da bodo ta delovna mesta dolgoročno stabilna.
Dobro. To je bil odgovor na vprašanje kolega Podobnika. Naslednji bo premieru zastavil vprašanje kolega Zamernik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod predsednik vlade s sodelavci, kolegice in kolegi! Tudi jaz se strinjam z ugotovitvijo gospoda Podobnika, da je bil odgovor na predhodna vprašanja zelo optimističen in bom ta odgovor z veseljem poslal tudi v tekstilno industrijo v Preboldu, kjer se srečujejo z drugačnimi težavami [[...]]
Zamernik, ni razprave o odgovorih.
Takoj bom postavil vprašanje. Gospod predsednik, prosil bi vas, da si poskušate predstavljati človeka, ki je delal pošteno skoraj celo svoje življenjsko obdobje, zaslužil bolj ali manj dobro plačo, si na nek način trgal od ust, da je prihranil nekaj denarja, in če je imel srečo, da mu tega denarja ni povsem pobrala inflacija, če je imel tudi malce previdnosti v sebi, da mu tega niso pobrali kakšni posredniki "catch the cash" ali pa kakšne igre "fair play", si je potem na jesen ali pa pred jesenjo življenja poskušal kupiti nepremičnino, recimo v Zbiljskem gaju. Ko je kupil to nepremičnino, je seveda verjel v pravno državo, da bo zadeva potekala tako, kot mora, vendar pa so tukaj naleteli, kot veste, na zelo težke probleme, 27-im od teh, mislim, da okrog stotih kupcev, je bila zadeva rešena, po naključju. Po naključju pravim zato, ker v naključje težko verjamem. Med temi 27-imi, ki imajo problem rešen in so postali lastniki teh nepremičnih, ki so jih kupili, se znajdejo od predsednika odbora za finance pa baje tudi nekaj zelo ozkih sorodnikov nekaterih visokih političnih funkcionarjev, direktorji loterije, se pravi vsi tisti, ki imajo denar, ostali pa čakajo na svojo pravico kot hlapec Jernej. In so vam poslali, gospod predsednik, 19.3. letošnjega leta dobronamerno pismo in pravijo, da so bili neizmerno veseli, ker ste slovenski javnosti predstavili in so bili predani prvi ključi v Zbiljskem gaju, in to jim je dalo zagotovilo, da bo vaša beseda veljala in da se bo ta problem reševal in se tudi rešil. Žal se to ni zgodilo za ostale kupce, samo za tiste, ki imajo zveze in poznanstva. Rekli so, da so vas pripravljeni seznaniti o netočnih evidencah, o skrivanju podatkov, preusmerjanju plačil iz odobrenih kreditov na svoje povezave in druge banke, vendar kljub takemu dobronamernemu pismu na to niso dobili odgovora. Zato vas sedaj sprašujem v njihovem imenu: Kdaj lahko pričakujejo odgovor? Ali oziroma kdaj lahko pričakujejo rešitev problema? Kako boste ukrepali v primeru, če boste ugotovili nepravilnosti? Hvala.
Premier.
Najlepša hvala za vprašanje, čeprav gre - kot običajno, izgleda - pri vaši poslanski skupini tudi tokrat za nenajavljeno vprašanje. Torej vprašanje, ki sem ga dobil najavljenega, se je zopet nanašalo na enakost pred zakonom. Verjetno ravno zaradi tega, da ne bi mogel dobiti vnaprej konkretnih podatkov, da bi lahko seznanil slovensko javnost, v kakšni fazi je zadeva in kaj posamezni organi v tem primeru delajo. Verjetno si tega niste želeli, zato me niste prej vprašali, ker res ne bi videl nobenega problema, da bi poslanska skupina SDS bila toliko korektna in upoštevala poslovnik in ga ne bi kršila vsakič in vedno znova in bi enkrat vendarle napisala, kaj želi vprašati, da bi lahko podatke vnaprej pridobili. Dobro. Kljub tem to šele sedaj sprašujete in verjetno računate, da za vse konkretne primere v Sloveniji predsednik vlade pač mora vedeti vse podatke. Je pa res, da kar se tiče Zbiljskega gaja, ko je prišlo do, prvič, do tega problema, sem se tudi sam angažiral. Takrat sem poklical vse ministre, ki so pokrivali to področje, in seveda naročil, da vsako od ministrstev naredi vse, kar je v pristojnosti posameznega ministrstva, da bi lahko pomagali problem v tem konkretnem primeru rešiti, predvsem pa, da bi lahko preprečili, da bi do tovrstnih problemov še kadarkoli v Sloveniji prišlo in seveda tudi, da bi odkrili, da bi ugotovili odgovornost posameznikov v tem primeru, v tistem primeru, kjer je to seveda možno. Takratnemu ministru za pravosodje sem posebej naročil, da je potrebno pogledati zakon o notariatu, pogledati, kaj lahko sam naredi v smisli ugotavljanja odgovornosti, če sumi, da takšna odgovornost o posameznem primeru obstaja v zvezi z ravnanji posameznih notarjev. Tako, da te aktivnosti so bile sprožene. Kot veste, zelo dobro, smo tudi zakon spremenili, tako da smo tovrstne primere za kadarkoli naprej preprečili. Sočasno pa smo seveda tudi naročili v tistem delu, kjer smo lahko in jaz sem se zavzel, da se naroči predstavnikom države, da so maksimalno naklonjeni v tej situaciji razreševanju problemov, stisk posameznikov. In na osnovi teh naših aktivnosti je prišlo do začetka pospešenega reševanja te problematike in sedaj ste me obvestili, kot je to očitno vaš običaj, da v teh 27-ih primerih so nekateri, ki so sumljivi, da nekateri, ki pa so očitno navadni državljani, pa so bili izvzeti. Jaz si bom seveda pogledal ta spisek, podobno kot sem si pogledal tudi tisti spisek, ki mi je bil zadnjič očitan v zvezi s plačami in mi ni bilo vnaprej najavljeno. Namreč bi že zadnjič to pogledal, bi lahko ugotovil, da je na primer kar nekaj občin ustanoviteljic zavodov, kjer imajo plačo direktorji nad milijon tolarjev, in da v nekaterih od teh občinah so župani iz SDS, pa ni nihče nič storil za to, da bi prišlo do znižanja teh plač. Če bi bil povprašan tako kot je potrebno, v skladu s poslovnikom bi vam to seveda zadnjič z veseljem, verjemite mi, z veseljem povedal, ker to kaže na dvoličnost, ki jo tudi v tem primeru kažete. Torej, ja, ta primer bomo še naprej spremljali in znotraj možnosti, ki jih imamo, bomo ljudem pomagali, tudi zato, da se seveda ti problemi rešijo, če se seveda le da.
Naj pojasnim, kolega Zamernik bo to potrdil, da sem sprva poslansko vprašanje zavrnil, ker sem ga smatral kot premalo jasno, kot zahteva poslovnik, potem ga je kolega Zamernik, pač po svoji presoji dopolnil in takega potem tudi zastavil. Želite dopolnilno vprašanje? Dopolnitev vprašanja, prosim.
Jaz upam, da je predsednik vlade slišal zdaj vaš komentar, gospod predsednik. Tukaj mi očitate, da ne želim, da bi se ta problem rešil, očitno vi tega ne želite, vi niste odgovorili tem, ki so vam poslali pismo 19.3 in bi na te navedbe, ki ste jih dobili že pred dvema mesecema, lahko ljudem, ki so prizadeti, odgovorili. Jaz sem potem dopolnil, kot je zdaj rekel predsednik parlamenta, poslanska vprašanja tako, da ste gospod predsednik dobro vedeli, kakšno vprašanje vam pošiljam in kaj vam pošiljam. Ta dopis teh 51 ste imeli pri sebi že dva meseca oziroma že nekaj več. Tako, da sprenevedanje - naj oceni slovenska javnost, kdo ga tu uprizarja. Kolega Jerovšek mi je rekel, da bi bilo dobro, da bi vas mogoče kdaj poslali na šolanje v angleški parlament, ker se postavljajo vprašanja res direktno, ne pa po dvomesečnih predhodnih najavah. Hvala lepa.
Samo predsednik vlade ima prav. Mislim, da [[...]]Predsednik vlade ima prav, pričakujem v skladu s poslovnikom, da mu je jasno predočeno poslansko vprašanje, da se lahko pripravi nanj in pojasni tako, da boste z odgovorom zadovoljni. Predsednik vlade ne more vedeti vsega, lahko ve samo tisto, kar je natančno vprašan. In zato tudi zahtevam, da so poslanska vprašanja postavljena tako, kot morajo biti. Kolega dr. Andrej Bajuk bo zastavil vprašanje. Prosim boste odgovorili? Prosim, gospod predsednik.
Torej, da ne bi ostalo neizrečeno. Torej evidentno, dokazljivo ste kršili poslovnik. Niste v petek poslali tega vprašanja. Sedaj sem dodatno preveril pri generalnem sekretarju, to je bilo bojda v dopoldanskih urah poslano, torej v nasprotju s poslovnikom, kar je v nasprotju s pravili in definitivno drži tisto, kar sem povedal. Namenoma niste poslali vprašanja, zato da ne bi mogel pridobiti odgovora, ker ne želite odgovora, ker želite govoriti tisto, kar ste govorili in ne želite, da se problemi v tej družbi rešujejo. To ste pravzaprav storili pri štirih vprašanjih, ki ste jih doslej postavili. Vsakič, ko ste jih postavili, niste vnaprej najavili zaradi tega, da ne bi mogli pripraviti odgovora. Če pa seveda državni zbor meni, da je v evropskih državah običaj, da se postavljajo vprašanja nenapovedano, potem jaz takoj pristanem tudi na to, vendar bodo potem tudi odgovori drugačne narave. Potem bodo odgovori v tistih primerih, kjer bo šlo za vprašanja, ki se nanašajo direktno na delo predsednika vlade, vam garantiram, zelo korektni in tudi zelo konkretni. Kadar bo šlo pa za posamezna področja, boste pa naknadno dobili obrazložitve, in to v detajlu obrazložene; ni prav nobenega problema.
Predsednik vlade ima prav. Ima pravico, da dobi vprašanje v celoti, tako da se nanj lahko pripravi. Postopkovno? Prosim.
Gospod predsednik vlade, očitate mi, da ne želim, da bi dobili odgovor na vprašanje, ali so dejansko na spisku 27-ih ljudi, ki so dobili rešeno odločbo o teh stanovanjih, in da ne želimo, da bi se ta zadeva razčistila tukaj, pred tem visokim zborom. Ker želim pokazati, da temu ni tako, in ker imate, kot sem že prej rekel, dva meseca to vprašanje postavljeno, pa niste želeli nanj odgovoriti, proceduralno predlagam, da v skladu s poslovnikom o problematiki Zbiljskega gaja državni zbor opravi razpravo.
No, to bomo storili jutri. Vendar moram še enkrat pojasniti, to bi lahko, bi moral biti sestavni del vašega vprašanja, potem bi se lahko predsednik vlade nanj tudi pripravil. Kolega dr. Bajuk ima besedo.
Spoštovani gospod predsednik vlade! V svojem današnjem poslanskem vprašanju vas želim na dveh konkretnih primerih vprašati oziroma zaprositi - to je na primeru neuresničevanja ukrepov računskega sodišča pri centru vlade za informatiko in davčni upravi Republike Slovenije -, da razložite: Ali program te vlade, ali program Liberalne demokracije in Združene liste vsebuje tudi take programske točke, kot je zagotavljanje oziroma uresničevanje pravne države, enakost tržnih in drugih subjektov pred zakonom, gospodarna, učinkovita in s tem čim manjša proračunska ter druga javna poraba? To so namreč pomembne programske točke Nove Slovenije in Koalicije Slovenija in za uresničevanje takih programskih točk smo si prizadevali na zadnji izredni seji državnega zbora, kjer ste nam v maniri, ki spominja na druge čase, to preprečili z nespoštovanjem poslovnika državnega zbora. Prizadevali pa smo si poleg tega tudi za naše programske točke, kot je čim manjša prisotnost državnega kapitala v gospodarskih družbah in čim bolj pregleden ter uspešen umik države iz gospodarstva, pregledno delovanje trga kapitala, saj se zavzemamo, da bi gospodarske družbe z državnim kapitalom čim prej kotirale na organiziranem trgu Ljubljanske borze. Vse sklepe za uresničevanje takih programskih točk ste enostavno zavrnili, česar si ni mogoče razlagati drugače, kot da jih v vašem vladnem programu ni. To so točke našega programa, ne pa, kot ste navedli v zadnjem intervjuju, da je to izraz, in tu citiram, "brezizhodnega položaja opozicije". To je uresničevanje našega programa, ne pa nikakršna alternativa ali pa populistična, nacionalistična radikalizacija ali igranje na strune korupcije, kot ste skrajno neodgovorno skušali zavesti bralce s svojimi izjavami. Zdaj vas prosim, gospod predsednik, da razložite državljankam in državljanom: Zakaj niste upoštevali računskega sodišča, ki je pred skoraj enim letom v porevizijskem postopku v skladu s svojimi po zakonu določenimi pristojnostmi pozvalo vlado Republike Slovenije, da razreši predstojnika Centra vlade za informatiko, ker ni spoštoval določil zakona o javnih naročilih, ker je izdal lažni dokument in s tem neposredno in posredno ignoriral vsa prej našteta načela pravne države, tržne konkurence, pregledne javne porabe? Ali je tako ravnanje vlade spoštovanje pravne države? Pojasnite tudi, gospod pr edsednik: Zakaj niste prav tako upoštevali poziva sicer nadvse prizanesljivega računskega sodišča, da razrešite predstojnika Davčne uprave, ki v več kot petih letih ni čutil za svojo odgovornost vzpostaviti enoten informacijski sistem, ažurne in enotne davčne evidence in tako dalje? Ali je tako ravnanje vlade spoštovanje pravne države? Hvala za vaš odgovor.
Predsednik vlade je dolžan odgovoriti na vprašanje, kot ste pisno napisali, dr. Bajuk, o izvedbi zahtev računskega sodišča v zvezi z Dursom in Centrom za informatiko. To je bilo poslansko vprašanje, to ste dolžni odgovoriti.
Dobro, tudi tukaj smo imeli nek uvod in jaz mislim, da je dobro, da imamo takšen uvod in me zelo veseli, da poudarjate tudi programska izhodišča. In kadar koli, ko bo to predmet diskusije, bom z vami rad soočil programska izhodišča, ki jih ima vlada, ki jih bo vlada in jih vlada tudi tekoče javno predstavlja z vašimi programskimi izhodišči. Mislim, da je to dobro za Slovenijo, in to sem večkrat poudaril, dobro za Slovenijo, če konkurirajo med seboj različni programski dokumenti in če hočete, različne vizije Slovenije. In me veseli, da se boste mogoče obrnili nazaj na svoja programska izhodišča, ki ste jih očitno zapisali in ste jih danes poudarili. In verjetno bomo skupaj ugotovili, da so nekatera tudi takšna, o katerih se lahko, v zvezi z njimi, skupaj strinjamo, da pa so nekatera takšna, v katerih se ne. In dobro je, da to predstavimo celotni slovenski javnosti. Tako, da danes je drugo vprašanje, predsednik, ki se nanaša na Durs in pa na CVI. Gre za dva funkcionarja oziroma bila sta funkcionarja v tem primeru. In v obeh primerih v zvezi s poročilom računskega sodišča bi rad povedal, da iz odzivnih poročil izhaja, da se je največji del tistega kar je računsko sodišče naložilo, tudi izpolnilo in se izpolnjuje. Tudi sicer v letu 2002, na katerega se nanaša poročilo računskega sodišča, smo imeli, prvič, pozitivno mnenje računskega sodišča v zvezi s poslovanjem vlade in pa posameznih ministrstev. V teh dveh konkretnih primerih smo tudi seznanili računsko sodišče z ukrepanji, kaj storiti v dani situaciji. V primeru Dursa in pa CVI-ja sta seveda zato sicer za ravnanje na tem področju odgovorna oba, minister, pristojen za finance, in generalni sekretar. Odločila sta se tako skupaj, seveda, sta o tem tudi seznanila vlado, da v primeru Dursa se tako izvede razpis in se poskuša dobiti nov direktor. Žal, žal se je kljub visoki ali pa veliki atraktivnosti tovrstnih delovnih mest v nadaljevanju pokazalo,da je zelo malo tistih strokovnjakov, ki so pripravljeni prevzeti Durs in se še sedaj vleče ta razpis in jaz zelo upam, da bomo kmalu dobili novega direktorja Dursa in tam ni nobenega dvoma. V primeru Centra vlada za informatiko je zadeva bolj zapletena in o tem je generalni sekretar dal več pojasnil in predlagam, da jih tudi v nadaljevanju še da, ker gre za to, da je bil direktor CVI-ja še pred poročilom in to zahtevo računskega sodišča razrešen kot funkcionar in postavljen kot VD in je torej dobil status uslužbenca in ko je prišlo to poročilo, je generalni sekretar lahko v skladu z zakonom o javnih uslužbencih samo sprožil disciplinski postopek, to pomeni, da je disciplinsko komisijo oblikoval in da je disciplinska komisija začela delovati, ker ni mogla brez nadaljnjega vlada v primeru uslužbenca izvesti razrešitev. Poleg tega bi pa rad povedal, da je bila dana kazenska ovadba v tem primeru, ki ste ga vi navedli, in je bila zavržena, jaz imam ta dokument od tožilstva, tako da v tem primeru procedura ravnozaradi tega teče in seveda lahko o tem da zelo detajlno pojasnilo generalni sekretar.
Želite, predsednik vlade, da vas dopolni generalni sekretar? Prosim, generalni sekretar.
Ja, hvala lepa. Jaz bi začel kar tukaj, kjer je predsednik končal. Namreč, potrebno je vedeti, da se velikokrat manipulira in žal imam včasih občutek, da se na izrednih sejah, da se, žal, tudi državni zbor spreminja ravno v nasprotje tega, kar je gospod Bajuk poimenoval pravna država. Velikokrat se obsojajo ljudje vnaprej, ne da bi jim bila dana kakršnakoli možnost, da se branijo. Jaz sem prepričan, da v tem primeru, ko je šlo za center vlade za informatiko in konkretno odgovorno osebo gospoda Marina Seliča, da je bila storjena človeku krivica, bil je, po mojem mnenju, pomotoma tudi, na nek način razmazan v javnosti z ovadbo, ki je bila neutemeljena in zato tudi zavržena. S tem je odpadel tudi ključni razlog, ki bi narekoval tudi, če bi bila možna razrešitev, da bi lahko vlada seveda v tem primeru ukrepala. Jaz lahko danes ugotavljam, da je Center vlade za informatiko najbrž ena najbolj vzornih služb, kar zadeva javno naročanje. Konec koncev mi to dokazuje tudi računsko sodišče samo, ki ravno Center vlade za informatiko pooblašča za to, da izvaja javna naročila za računsko sodišče. Lahko rečem, da od 10 milijard javnih naročil, ki so bila izvedena v zadnjih dveh letih, je samo v enem primeru prišlo do uspešne revizije, vse ostale so bile zavržene. Še to lahko povem, čas je pokazal, da so tisti očitki, ki jih je računsko sodišče pač takrat postavilo, bili pač napačni, računsko sodišče tu ni imelo prav in seveda vlada je naredila točno tisto, kar je morala narediti v skladu z veljavnimi predpisi. Kar zadeva postopek imenovanja novega direktorja, je pa ta še odprt. Hvala.
Prav. Prosim, dr. Bajuk.
Hvala lepa. Dodatno vprašanje, dopolnilno. Vaši odgovori so preprosto, gospod predsednik, ponavadi, na večino mojih vprašanj, načrtno mešanje sprenevedanja in zavajanja javnosti. Verodostojni v svojih odgovorih bi bili, če bi povedali naslednjo resnico. Da je računsko sodišče v naključnem vzorcu pogodb Centra vlade za informatiko vključilo pogodbo s podjetjem AStec. Na seji komisije za nadzor proračuna, na kateri smo obravnavali poročilo računskega sodišča, je predstavnica računskega sodišča, ki je bila zadolžena za revidiranje Centra vlade za informatiko, dodala informacije, ki niso bile zapisane v poročilu, ki smo ga obravnavali, in sicer, citiram iz magnetograma: "Povedala bi, da podjetje AStec sestavljajo ljudje, ki so bili zaposleni v Centru vlade za informatike, da od leta 1995 ni bil izveden noben javni razpis. Pogodba se je širila, dodajali so seaneksi, širila se je vsebina pogodbe. Dodali so se tudi aneksi, ki se niso nanašali na samo pogodbo. Razpis v letu 2002, ki je bil izveden, je bil izveden absolutno prepozno, ker v vsem tem času od leta 1995 do leta 2002 je to podjetje dejansko ustvarjalomonopolni položaj." Predstojnik centra vlade za informatiko pa še naprej z vašo podporo opravlja prejšnje delo. Morda zato, ker pri izvajanju javnih naročil služi drugim, predvsem strankarskim interesom Liberalne demokracije in Združene liste. Prav tako pa predstojnik davčne uprave tudi še naprej opravlja svojo funkcijo. Morda zato, ker je zanesljiv in mu še na misel ne pride, da bi na primer odredil inšpekcijski nadzor obračuna davka na dobiček v Telekomu in njegovih hčerinskih družbah ter pri tem zagotovil dosledno preverjanje poslovno nepotrebnih stroškov in s tem povečal dobiček ter davčno osnovo in na tej podlagi prihodke državnega proračuna iz naslova davka na dobiček in iz naslova večjih dividend državi kot večinski lastnici Telekoma. Ali niže očitno, gospod predsednik, da je za Liberalno demokracijo in Združeno listo pomembneje vse kaj drugega kot enakost davčnih zavezancev pred zakonom in preglednost na področju javnih financ? Hvala.
Želite kaj dodati odgovoru? Prosim, premier.
Torej v tem svojem ekspozeju sedaj ste navedli cel kup očitkov, ki so seveda značilnost vašega programskega pristopa. Torej vzeli ste en primer od vseh primerov. Kot je bilo prej povedano, je bila izvedena revizija vseh poslov. V enem primeru je bila ugotovljena nepravilnost. V tem primeru, ko je bila ugotovljena nepravilnost, je bilo tudi zahtevano, da se nepravilnost odpravi in nihče ni tega rekel. V nobenem od drugih primerov, v nobenem od drugih primerov to ni bilo ugotovljenoin vi ste iz tega ven naredil zaključek, da CVI dela zato, da bo, ne vem, za dve stranki in podobno. Mogoče je seveda to način in logika vašega razmišljanja, vendar vsi dokumenti v zvezi z vsemi javnimi naročili, ki jih je izvedel Center vlade za informatiko, so javnoi. Vsi dokumenti so vam dostopni. Torej, če bi v kateremkoli od teh primerov vi ugotovili tovrstne nepravilnosti ali katerakoli revizija, je jasno, da bi bila potrebna kazenska ovadba in da bi bil potreben pregon. V enem primeru so se na računskem sodišču celo odločili, da vložijo kazensko ovadbo in tožilstvo je to kazensko ovadbo zavrnilo in vi se sedaj postavljate nad policijo, nad tožilstvo in vi ste sodnik. Iz politika ste se spremenil v sodnika. In to je tisto, kar se mi zdi po moji oceni nesprejemljivo. Imamo institucije, ki so v tem primeru razsodile. Imamo institucije, ki so tudi odgovorne za to, da potegnejo sankcije in prav je, da to pustimo institucijam in ne posameznim politikom in vi se postavljate nad institucije in to je nedopustno.
Ni polemike, dr. Bajuk, samo postopkovni predlog.
Na podlagi poslovnika predlagam razpravo o tem vprašanju in odgovoru. Gospod predsednik! Nisem jaz sodnik. Računsko sodišče je opravilo revizijo in na podlagi odzivnega poročila še enkrat pregledalo Center vlade za informatiko in na podlagi tega poročila je dalo ovadbo in tudi jasno napisalo, jasno je napisalo [[...]]
Kolega dr. Bajuk! Samo postopkovni predlog. Kolega dr. Bajuk!
[[...]]da je nujno potrebno in vam, vladi predlagalo, da razrešite to osebo, ker je, da se je zlagala v [[...]]
Kolega dr. Bajuk!
To so dejstva. Jaz nisem sodil, računsko sodišče je sodilo. Vi ste pa predlagali tega istega predsednika računskega sodišča za računsko sodišče v Evropsko zvezo.
Nimate besede za polemiko!
Torej, vedno sprenevedanje in obtožbe nam, ko pa dejansko vlada eno leto ni tega napravila [[...]]
Kolega Bajuk!
Zahtevam razpravo! Hvala lepa.
Kolega Bajuk, nimate pravice do polemike, na to sem vas opozoril na začetku. Tukaj je poslovnik povsem jasen. Imate samo pravico dati poslovniški predlog za obravnavo odgovora predsednika vlade na vaše vprašanje. Prosim za mir v dvorani! Sedaj bomo šli na poslanska vprašanja, ki so bila postavljena na 43. seji zbora. Odgovori ministra za finance, doktorja Dušana Mramorja na vprašanja kolega Cukjatija, kolega Pukšiča, kolega Brejca. Gremo po vrsti. Ali želi kolega Cukjati ponoviti na kratko vprašanje? Prosim.
Zelo na kratko bom ponovil vprašanje, ki sem ga postavil na prejšnji seji. Gre za prodajo bolnišnice Trnovo in nakup prostorov v Nebotičniku. Stara zadeva, na katero pa v času interpelacije in zelo obsežnih govorov ministra Kebra nismo dobili odgovora. Ker gre za vzorčen primer ravnanja z državnim premoženjem, naj vendarle ponovim naslednje vprašanje, in sicer v zvezi z bolnišnico Trnovo. V skladu z vladno uredbo o postopkih prodaje državnega premoženja bi bilo potrebno predhodno sprejeti program prodaje bolnišnice Trnovo in sicer program, v katerem bi se jasno opredelila metoda prodaje, to se pravi metoda, ki je najbolj učinkovita, najbolj smotrna za lastnika, to je državo. Kot nam je znano, tega programa ni bilo in bolnišnica Trnovo ni bila prodana na javni dražbi, na javnih ponudbah, ni bila prodana na način, na katerem bi bilo možno iztržiti neprimerno več, kot pa na način, da je bila prodana nekako pod mizo, na tiho, na skrivaj. In prostori v Nebotičniku so bili kupljeni brez dokumentacije, ki jo zahteva v primeru nakupa premoženja vladna uredba o izdelavi programov za javna naročila. In sicer govori ta uredba, da investicijska dokumentacija, ki jo je potrebno predhodno izdelati, vsebuje vse potrebne elemente in izračune, tako da je na njeni osnovi možno vsestransko oceniti finančne, tržne, ekonomske in druge posledice odločitve o investiciji. Te dokumentacije, po naših informacijah, ni bilo, ta investicijska dokumentacija ni bila narejena, ker sem prepričan, če bi bila narejena, bi se ugotovilo, da je to zelo nesmotrn nakup, da je to metanje državnega premoženja oziroma proračunskih sredstev skozi okno. In vprašanje se je nanašalo na ti dve vprašanji: Ali so bile te uredbe spoštovane? Ali so bile dokumentacije narejene, in če so bile, kdaj in kdo jih je izvedel?
Prosim, gospod minister dr. Dušan Mramor.
Hvala lepa. Dr. Cukjati, v skladu z uredbo, ki ste jo navedli, to je uredba o postopkih prodaje in drugih oblikah razpolaganja z državnim premoženjem, je za izvajanje postopkov prodaje in zamenjave državnega premoženja pristojen in odgovoren minister, katerega resor s premoženjem oziroma konkretno nepremičnino upravlja. V navedenem primeru prodaje in zamenjave nepremičnin je, kot veste, šlo za premoženje v upravljanju ministrstva za zdravje. Ker ministrstvo za finance ni sodelovalo v navedenih postopkih, na zastavljeno vprašanje ne morem odgovoriti. Vaše vprašanje smo zato odstopili ministrstvu za zdravje in minister za zdravje vam bo pisno odgovoril.
Prosim, kolega Cukjati, dopolnitev vprašanja.
V primeru nakupa Nebotičnika - no, šlo je za 191 milijonov - ta nakup ni bil ne v vladnem planu nabav in prodaje niti ne v načrtih ali kakršnihkoli dokumentih kliničnega centra. Nihče nikoli, po naših podatkih, ni tega nakupa predhodno odobril in planiral Ministrstvo za finance je naročilo proračunski inšpekciji, po naših podatkih, da je to stvar proučila. Našla je pa le neke proceduralne napake. Sprašujem se, kdo je potem varuh državnega premoženja, odgovorni skrbnik v tej državi, če ne ministrstvo za finance, in če se v tem primeru sklicujete na to, da pač niste sodelovali v postopku. Če je temu tako, potem se jutri lahko zgodi, glede na to, da ni nikjer v nobenih dokumentih prodaja kliničnega centra sprejeta, da bo jutri minister za zdravje prodal klinični center in v dobrobit ministrstva za zdravje kupil hotel na Havajih. Ali bost tudi takrat rekli, da ministrstvo za finance ni sodelovalo v tem poslu in nima nič s tem? Če je tako, gospod minister, potem je to žalostno, ne samo za vaše ministrstvo niti ne za vlado, ampak za vso našo državo. Če se lahko tako postopa z državnim premoženjem, kot je postopal minister za zdravje in ni nihče ne priznal ne obtožil takega postopka, nasprotno, tudi vlada je dala pozitivno mnenje na njegov zagovor v primeru interpelacije. Hvala lepa. Odgovora pravzaprav niti ne potrebujem.
Prav. Potem bo minister za finance odgovarjal na vprašanje kolega Pukšiča. Prosim. Vprašanje vam je znano, odsotnost kolega Pukšiča ni razlog, da nanj ne bi odgovorili. Prosim.
Vprašanje poslanca gospoda Pukšiča v zvezi z zaščito državnega premoženja v procesu privatizacije v povezavi z zaključkom dela Slovenske razvojne družbe sicer sodi v pristojnost ministrstva za gospodarstvo, vendar sem zaradi pregleda zahteval, da se v sodelovanju s Slovensko razvojno družbo v likvidaciji pripravi celovit odgovor. Pripomniti moram, da se za to premoženje ne uporablja zakon o javnih financah in na njegovi podlagi sprejeti podzakonski predpisi. Nadzor nad tem finančnim premoženjem tako ne sodi v pristojnost ministrstva za finance. Se pa strinjam, da je izrednega pomena za državo. Zato smo na ministrstvu za finance pripravili podroben pisni odgovor, ki ste ga že prejeli, smo ga že poslali. V nadaljevanju bom predstavil samo bistvene ugotovitve. Slovenska razvojna družba je v času od 1.5.1998, ko je začel veljati zakon o zaključku lastninjenja in privatizacije pravnih oseb v lasti Slovenske razvojne družbe, vsake tri mesece poročala Državnemu zboru Republike Slovenije o izvajanju nalog, ki jih ima na podlagi omenjenega zakona. Zadnje poročilo o izvajanju nalog po stanju 31.12.2003 je bilo poslano v državni zbor dne 2.3.2004. Slovenska razvojna družba je v skladu z vsebino in namenom zakona po uveljavitvi le-tega z družbenim pravobranilcem sklenila dogovor o postopku vlaganja tožbenih zahtevkov v zvezi z oškodovanjem družbenega kapitala oziroma premoženja, ugotovljenega na podlagi revizijskih poročil Agencije Republike Slovenije za revidiranje lastninskega preoblikovanja podjetij. V zvezi z informacijo o Smelt Intack pa bi želel poudariti samo to, da iz posredovanih podatkov izhaja, da je prišlo do oškodovanja in da so bila vsa sporna dejanja opravljena na relaciji družbe Gio in družbe Smelt Internacional d.d. Proti družbi Smelt International d.d. so bile vložene tožbe na odpravo oškodovanja, vendar sodnega epiloga niso doživele, ker je bil na družbo Smelt International uveden stečajni postopek. Glede na to, da glavna delitev stečajne mase še ni opravljena, tudi ni mogoče napovedati, kakšen bo odstotek poplačila v stečaju. Predvidena ureditev s sprejemom zakona o prenosu pooblastil, pravic in obveznosti Slovenske razvojne družbe in o prenehanju agencije Republike Slovenije za prestruktururanje in privatizacijo pa vsa ta pooblastila, pravice in obveznosti, ki jih je imela Slovenska razvojna družba, prenaša na DSU, družbo za svetovanje in upravljanje, d.o.o., ki bo z dnem uveljavitve zakona nadaljevala vse postopke, tako tožbene kot tudi postopke za ugotavljanje premoženja, ki ni bilo upoštevano v otvoritveni bilanci. Prav tako bo DSU kvartalno poročalo državnemu zboru Republike Slovenije o izvajanju vseh nalog, ki jih ima na podlagi zakona o zaključku lastninjenja. DSU bo še naprej sodelovala z družbenim pravobranilcem v postopkih vlaganja tožbenih zahtevkov, kakor tudi poravnavala njegove stroške v zvezi s temi zahtevki.
Sedaj boste odgovoril na vprašanje kolega Brejca. Želi kolega Brejc dati uvodno besedo? Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister. V Sloveniji kar 74% vprašanih podjetnikov meni, da je finančna nedisciplina njihov največji problem ali največji problem slovenskega gospodarstva, zato sem vas tudi zadnjič vprašal oziroma sem vprašal ministra za finance, kaj bo ministrstvo za finance oziroma vlada storila za izboljšanje plačilne discipline, kadar je v vlogi naročnika oziroma plačnika del in kakšne ukrepe bo ministrstvo za finance oziroma vlada pripravila za ureditev tega perečega problema v Sloveniji. Danes pred kakšno uro ali dvema sem dobil odgovor in iz tega odgovora ni pravzaprav razvidno nič v zvezi s tem, kar sem vprašal. V tem odgovoru pravite, da do konca 2003 praktično ni bilo neporavnanih obveznosti s strani države, da je ta ukrep pomembno prispeval k dodatnemu zmanjšanju celotnih zamud pri plačilih, da rezultati posebnega projekta, ki proučuje plačilno nedisciplino, kažejo, da se plačilna disciplina v zadnjih dveh letih v Sloveniji postopoma izboljšuje, potem ste mi svetovali, naj pogledam na spletne strani AJPES-a. V tem času sem pogledal in seveda ugotovitev je pa tu popolnoma drugačna od tega, kar v svojem dopisu pravite. Namreč, povprečni dnevni znesek dospelih neporavnanih obveznosti je bil januarja 15 milijard na dan, v aprilu pa 19 milijard, se pravi kar za približno 25% več kot januarja, je bilo aprila. Če pogledamo, koliko je bilo teh subjektov, to je pravnih oseb z dospelimi neporavnanimi obveznostmi, vidimo, da je bilo takšnih subjektov, ki imajo hud problem zaradi plačilne nediscipline, januarja 2560, aprila pa 2914, recimo da je to 20%. Kaj ugotavljam? Da nekako vašega današnjega odgovora ne morem uskladiti s tem, kar pišete v samem dopisu, in s podatki, ki so dostopni na AJPES-u vsakomur, ki želi to pogledati. Jaz poznam namreč številne primere zelo boleče usode ljudi, podjetnikov, ki tudi po 120 dneh ne dobijo plačanih računov, da so podjetja, ki imajo 30 do 40 zaposlenih, čakajo na denar povprečno po roku, ki je bil določen. Tudi do 100, 130, 160 milijonov so jim dolžna tudi državna podjetja, v najslabšem položaju pa so podizvajalci, ki so praktično pred stečajem, nimajo denarja, da bi delovali naprej. Vse to skupaj ne gre v sklad s tem, kar ves čas govorimo, da naj bi podjetništvo razvijali, ustvarjali pogoje za razcvet podjetništva. Kaj bo torej vlada konkretno storila? To je moje vprašanje. Hvala.
Minister.
Hvala lepa za vprašanje. Res je, v tem odgovoru vam nismo dali podatkov, zato mi dovolite, da vam dam nekatere podatke iz teh raziskav, ki se delajo na relativno velikem vzorcu. Gre za 8000 pravnih oseb, kjer se v bistvu v določenem mesecu plačane fakture zajemajo, neplačane fakture tukaj niso obravnavne. V bistvu imamo dva sistema, en sistem je ta, ki ga vodi AJPES, to je sistem blokad na žiro računih več kot 5 dni, zato smo vam rekli, da je to en vir podatkov. Drug vir podatkov je pa ta analiza, kjer pa so samo plačane fakture, in se meri v bistvu, koliko je zamik od roka, ko bi moralo biti plačano, do dneva, ko je dejansko plačano. Vodijo se dve vrsti podatkov, in sicer podatek o povprečnem številu dnizamude in podatek o tem, kolikšen je delež zamujenih plačil. Podatki so naslednji. Jaz vam bom dal naprej sumarno za leto 2002, v bistvu povprečno, pardon, za 2002 in povprečno za 2003, potem pa še prve tri mesece v letu 2002, 2003 in 2004, za katere imamo podatke, to se pravi januar, februar, marec. Najprej podatki za letno povprečje. V letu 2002 je bilo povprečno število dni zamude plačil na tem relativno velikem vzorcu 31 dni in 61% plačil je bilo zamujenih. V letu 2003 je ta podatek 28 dni povprečne zamude plačila in 58% plačil je bilo zamujenih. To je sedaj za celo leto. Potem pa še podatki za prve tri mesece. Lahko vzamemo kar leto 2002 pa leto 2004, ko sem jaz prevzel ministrovanje. V letu 2002 je bilo v prvih treh mesecih povprečno 32,3 dni zamude in 61,7% plačil je bilo zamujenih. V letu 2004 je bilo pa 26 dni zamude in 57% plačil zamujenih. S tega vidika se je tukaj bistveno poznalo to, kar je bil tudi moj program, da se dejansko sproti plačujejo vse obveznosti države, da ne pride do tega, da se ob koncu leta začnejo zavirati plačila zaradi tega, ker bi bili recimo prihodki nižji, kot pa je bilo načrtovano. S tega vidika sta ta dva ukrepa zelo pomagala. Poleg tega je pa pomagal ukrep, ki je bil že sprejet v letu 2002, preden sem prišel za ministrain to je bil ukrep, ki je skrajšal dneve plačila obveznosti države na 30 dni. S tem je bistveno prispeval k temu. Glede Ajpesovih plačil in blokad je pa treba gledati daljše obdobje. Smiselno je vzeti leto 1999 kot osnovo, ko je do leta 1999 izjemno naraščalo število pravnih oseb z dospelimi neporavnanimi obveznostmi, ko jih je bilo 9 312 in je šlo kar za 96,9 skoraj 97 milijard tolarjev. Seveda od takrat se je to bistveno znižalo. Je pa res, da v lanskem letu je bil ta trend nazaj navzgor, kar je pa tudi običajno, kadar imate posebno v poslovanju s tujino taka recesijska gibanja, kot so bila v letu 2003, za vse, ki poslujejo s tujino. Dnevi zamude plačil so se bistveno skrajševali, tudi odstotek teh, ki so zamujena, medtem ko se je število blokiranih žiro računov pa res povečevalo v letu 2003. Pričakujem, da do konca leta 2004 se bo to umirilo. To že prvi znaki tudi kažejo, v zadnjem mesecu, aprilu, to je ta zadnji podatek, ki smo ga dobili, se je že nekoliko znižalo število blokiranih podjetij. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnitev vprašanja.
Jaz se opravičujem, ampak ti podatki, ki jih imam jaz tukaj in to, kar vi pripovedujete, so očitno različni. Zato bi vas vprašal: Gospod minister, ali vi sodite, da je plačilna nedisciplina v Sloveniji, kako naj rečem, znosna, zmerna in da posamezni, prizadeti podjetniki nimajo razlogov za obup? Rad bi vas pravzaprav vprašal: Kaj naj storijo ljudje, ki so opravili svoje delo po pogodbi za Dars, za mnoga podjetja v državni lasti oziroma ima država lastnino in tam, kjer gre tudi za proračun, ko so torej svoje delo opravili na osnovi sklenjene pogodbe, pa država še zdaleč ni v 26 ali še več dneh plačala, ampak je država dolžna že več kot 120 dni. Kaj naj v takem primeru ti ljudje storijo? K meni namreč prihajajo in me sprašujejo, jaz pa seveda drugega, kot to, da vas vprašam, pravzaprav ne morem storiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, minister.
Jaz bi rekel, da z vidika države plačila vsaj z vidika ministrstva za finance vsa tečejo do konca leta normalno, seveda 30 dni pred konec leta je potrebno plačila najaviti in do konca leta tečejo. Tako tukaj prenosov praktično ni bilo. Druga stvar, glede zakonodaje. Slovenija je šla pri zakonodaji na nekaterih področjih celo dlje, kot katerakoli druga država z zakonom o finančnem poslovanju, kjer v bistvu so člani nadzornega sveta neposredno odgovorni za solventnost podjetij. To so, bi rekel, nenavadne rešitve. Ampak očitno je bilo potrebno nekaj ostrega sprejeti, da bi se začel ta trend finančne nediscipline zmanjševati. Jaz bi rekel, z vidika zakonske ureditve, kot smo pregledali, je ta ustrezna, na nekaterih področjih celo nekoliko dlje. Z vidika trošenja države poskušamo zagotoviti relativno kratek rok in seveda plačevanje do konca leta, zato imamo tudi fiskalni stabilizator in hkrati, kot veste, lahko leto smo vključili v zakon o izvrševanju proračuna možnost, če bi prišlo do večjih prihodkov, da se celo pokrijejo večji izdatki iz pokojninskega zavarovanja in iz obresti, da smo res zagotovili, da je možno do konca leta plačevati vse izdatke, da ne začneš z zadrževanjem. S tega vidika, jaz mislim, da smo naredili, kar je bilo možno. Seveda je pa na drugi strani vprašanje, kako se izkoriščajo zakonske možnosti tudi na strani podjetij in kako ona, kadar so upnice in določene terjatve niso plačane, kako takrat nastopajo proti svojim dolžnikom. Tukaj je pa vedno vprašanje, kdo je v podrejenem in nadrejenem položaju, ali se nekdo, ki je malo podjetje, upa v bistvu tožiti večje podjetje, ki je njegov edini kupec ali pa eden od maloštevilnih kupcev, to je pa vedno problem. Zato so tukaj ponavadi v najslabšem položaju ravna mala in srednja podjetja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Z vprašanji gremo sedaj naprej. To so bila vprašanja zastavljena ministru Mramorju. Sedaj bo na vprašanje kolega Soka odgovarja minister za šolstvo, znanost in šport, doktor Slavko Gaber. Prosim? Želite dopolniti? Najprej kolega Sok.
Hvala lepa. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Mislim, da zaradi javnosti moram še enkrat ponoviti vprašanje, čeprav sem ga že zadnjič tukaj predstavil, vendar ministra Gabra takrat ni bilo. Gospod minister Gaber, v mesecu marcu sem v tem državnem zboru spraševal, kaj mislite ukreniti v zvezi z vse pogostejšimi zapisi v medijih, ki govorijo o stanju v slovenskem šolstvu. Istočasno pa sem takrat v pisni najavi vprašanja tudi izpostavil politično pripadnost ravnateljev funkcionarjev, tistih, ki so politično aktivni. Takrat sem rekel, da večinoma pripadajo vaši politični opciji ali opciji, ki je blizu vam. Vi ste se takrat na moje vprašanje zelo energično odzvali in ste me pozvali, da naj to dokažem oziroma se za to svojo izjavo opravičim. Jaz sem seveda ta vaš odgovor vzel resno in tudi s tem računal, ampak sedaj ugotavljam, da po narejeni politični analizi pripadnosti, politično aktivnih ravnateljev osnovnih in pa srednjih šol, govorim o funkcionarjih, dejansko večina teh, ki so v preteklosti ali pa na zadnjih volitvah kandidirali, pripada vaši politični opciji. Kandidiranje sicer ni nič slabega, lahko bi rekel, da je to celo zaželeno, saj kaže na državotvorno odgovornost teh ljudi, ki so seveda odgovorni za vzgojo naših otrok. Je pa seveda zaskrbljujoče to, da teh kandidatov po pravilu ni na listah desnih političnih strank. Za Novo Slovenijo bi lahko rekel, da je praktično takih kandidatov imela za vzorec oziroma da jih praktično sploh ni imela. Vprašanje, ki bi ga seveda na to želel navezati je: Kako vi minister odgovarjate na ta podatek? Ali se vam pravzaprav takšno stanje v slovenski demokratični družbi po več kot desetih letih, ko smo v Sloveniji uvedli demokratične spremembe, ne zdi nenavadno in zaskrbljujoče? Hvala lepa.
Minister, prosim.
Spoštovani gospod predsednik, gospe in gospodje, gospod poslanec! Moral vas bom razočarati. Pri nas na ministrstvu ne spremljamo politične pripadnosti ravnateljic in ravnateljev. To namreč ni kriterij, po katerem bi bili ti ljudje imenovani, niti v svetih šol niti na ministrstvu, kjer na koncu dobijo soglasje za imenovanje. Tako da sam s temi podatki ne razpolagam. Pri nas v hiši se tudi ne ukvarjamo posebej s tem, ali je morda takšnih, ki kandidirajo na listah posamičnih strank več na listah neke politične stranke in nekaj manj na listah drugih. Predpostavljam, da se odločajo sami, da izbirajo in se odločajo, če jim kdo ponudi kandidiranje, da kandidirajo tam, kjer verjamejo, da je to za njih bolj primerno. Ta družba je demokratična in bilo bi hudo, če bi jih kdo silil v to, da se kakorkoli posebej opredeljujejo politično. Hvala.
Dopolnitev vprašanja, prosim.
Jaz razumem in to tudi pozdravljam, da se s tem ne ukvarjate. Bilo bi sila narobe, če bi se. Vendar je moje vprašanje šlo v povsem drugo smer. Hotel sem slišati, kaj vi kot minister o tem mislite. Danes sem se namreč nekoliko drugače pripravil na svoje poslansko vprašanje in sem pregledal spisek izvoljenih, ne tistih, ki so kandidirali - spisek izvoljenih, ki je javno objavljen in je javna listina. In dejansko, gospod minister, na tem spisku je večina funkcionarjev članov LDS. Lahko vam to tudi dam. Še enkrat povem, to ni nič slabega, me pa kot državljana v demokratični državi zelo moti, da se med njimi ne pojavijo kandidati drugih političnih strank. To me pa zelo moti in me tudi skrbi. Predvsem sem želel slišati, kaj vi o tem mislite. Še enkrat pozdravljam, da se kot minister s tem ne ukvarjate. Vas pa dopolnilno vprašam: Ali bi se kot minister bili pripravljeni odpovedati soglasodajalstvu pri imenovanju ravnateljev? Če bi na to pritrdilno odgovorili, bi mogoče bilo vredno vložiti spremembo zakona in ga v tem segmentu popraviti. Hvala lepa.
Želite kaj dodati, minister? Prosim.
Ne morem oblikovati mnenja, ne da bi si te spiske posebej ogledal. Mislim pa, da tudi ne bi imel na osnovi tega kaj posebnega povedati. Če bi se tako ali drugače čudil političnim opredelitvam ljudi, ki so državljani te države, bi to samo po sebi vrglo zelo čudno luč na nekoga, ki je prisegel, da bo spoštoval ureditev te demokratične države. Volitve, kandidiranje in voljenje so eden temeljev te ureditve. Tako vam bom sicer hvaležen za ta spisek, vendar od tu naprej verjetno ne bom zahajal v špekulacije na to temo. Kar pa zadeva vprašanje soglasja pri imenovanju ravnateljev in ravnateljic, je to daljša diskusija. Tisto, kar je proizvedlo to, da je sploh prišlo do tega, da je bilo na državo preneseno soglasje, torej na ministrstvo, je dejstvo, da so v 90. letih številne šole tudi mesece, nekatere tudi celo leto, ostajale brez soglasij k imenovanju ravnateljev in ravnateljic. Takrat je to namreč bilo v rokah občinskih svetov oziroma občinskih struktur. Ta diskusija je vedno odprta, mislim pa, da bi jo bilo pametno opraviti sistematično, v nekem za to pristojnem krogu, morda tudi v odboru tega parlamenta za šolstvo in kulturo. Vprašanje, ki se pri tem postavlja, je, na kakšen način bi to potem uredili. Sam bi se, v primeru, da bi se država odpovedala soglasju, zavzel za to, da sveti opravijo imenovanje sami. Premik na lokalno raven bi, zdi se, praviloma povzročil kvečjemu dodatne tenzije v odnosu do tistih, ki so sedaj zelo nizke, ker ministrstvo ta svoj posel opravlja zelo formalno. Hvala.
Tako smo opravili z dolgom, ki so ga imeli ministri do poslanskih vprašanj s prejšnjih sej. Sedaj gremo po vrstnem redu, kot so najavljena, naprej. Sedaj tukaj ne vidim ministra za zunanje zadeve. Samo hipec, mislim, da njegovega opravičila nimam, ampak ne bi rad zavajal parlamenta. Mogoče tudi je, mislim, da sem celo slišal, da je odsoten, ampak opravičila nisem videl. Se opravičujem za to nepozornost. Verjetno je iz opravičljivih razlogov odsoten. Kolegica Maria Pozsonec želite vseeno postaviti vprašanje? Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim! Ministra za zunanje zadeve dr. Dimitrija Rupla in ministra za notranje zadeve dr. Rada Bohinca sprašujem, zakaj ne uredijo obratovalnega delovnega časa na mejnih prehodih z Republiko Madžarsko? Oba ministra namreč s prstom kažeta drug na drugega, kot odgovornega za to, da so tamkajšnji mejni prehodi po določeni uri zaprti. Menim, da ni upravičeno, da so mejni prehodi med dvema državama, članicama Evropske unije, po določeni uri zaprti. Pri tem imam v mislih mejne prehode Pince, Prosenjakovci, Kobilje, Martinjein Čepinci. To ni povezano s schengenskim sporazumom. To je zgolj odraz dobre volje in razumevanja potreb tamkajšnjih prebivalcev. Jaz se oproščam, vem, da sem dolgočasna s to problematiko, ampak to bo moje zimzeleno vprašanje do konca mandata, če ne bodo uredili te zadevo. Hvala.
Na vprašanje bo odgovoril minister za notranje zadeve. Pojasnim pa naj, da je dr. Dimitrij Rupel sporočil, da zaradi odsotnosti v Bruslju danes ne more nastopiti pred državnim zborom. Prosim, minister za notranje zadeve.
Spoštovana gospa poslanka, spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanci! Zahvaljujem se za to vprašanje, ki ni zastavljeno prvič. Lahko odgovorim naslednje. Vprašanje obratovalnega časa, po katerem sprašujete, glede teh petih mejnih prehodov, ni stvar pravnega reda EU, ampak je stvar dvostranskih sporazumov držav Slovenije in Madžarske. Okoliščina, da je Slovenija s 1. majem postala članica EU, na to vprašanje nima nobenega vpliva. Pač pa je zaradi te okoliščine Slovenija v preteklih mesecih z madžarsko stranjo usklajevala, vodila pogajanja glede obratovalnega časa mejnih prehodov v povezavi z uvedbo tako imenovane enostranske kontrole na mejah. Ta enostranska kontrola, poenostavljena kontrola, je s 1.5. uvedena na vseh mejnih prehodih Slovenije z Madžarsko. V pogajanjih v zvezi s tem sporazumom so tekla tudi pogajanja o odpiralnem času mejnih prehodov oziroma obratovalnem času. Z madžarsko stranjo smo se pri pogajanjih v zvezi s tem sporazumom dogovorili za takšne obratovalne čase mejnih prehodov, tudi teh petih, ki jih vi navajate, kakršni trenutno so. To pa v teh primerih, teh petih mejnih prehodov, ni 24-urni obratovalni čas. To je tisto, kar smo se z madžarsko stranjo doslej dogovorili pri pogajanjih o sporazumu ob uvedbi enostranske kontrole. To pa seveda ne pomeni, da ne moremo sprejeti v pogajanjih ali nadaljevati pogovorov in v pogajanjih priti tudi do kakšnih drugačnih zaključkov. Ministrstvo za zunanje zadeve je pristojno za ta pogajanja in verjamem, da bo glede na pobude lokalnega prebivalstva in tudi glede na vaše pobude dalo predlog madžarski strani za pogajanja za obnovo teh pogajanj oziroma za to, da pride do morebitnih drugih dogovorov o podaljšanju obratovalnega časa na 24 ur. Vemo iz dosedanjih pogajanj, da glede nekaterih mejnih prehodov madžarska stran ima interes, glede nekaterih pa tega interesa nima. Ampak vaša pobuda je zagotovo razlog, da bomo ta pogajanja obnovili, da jih bo zunanje ministrstvo obnovilo. Če bo prišlo do spremembe, do dopolnitve tega meddržavnega sporazuma, bo to obveznost slovenske države, glede katere bo morala slovenska vlada ponovno sprejeti odločitev o obratovalnem času in v tej zvezi tudi zagotoviti sredstva za dodatne kadre, ki bodo v tej zvezi potrebni. Dejstvo je, da govorimo o obdobju do konca leta 2006, začetek leta 2007, ko bo uveden schengenski režim na slovensko-hrvaški meji in bo odpadla sedanja meja Slovenije z Madžarsko oziroma je ne bo več, bo notranja meja, zato v tem primeru po tem obdobju teh problemov tudine bo več. Hvala lepa.
Ste zadovoljni kolegica Pozsonceva?
No, prihodnji mesec bom ponovno vprašala.
Se pravi, da ste zadovoljni za en mesec. O.K. Magistra Vizjaka ne vidim, mislim, da je odsoten, da se je opravičil. Kolega Barovič je na vrsti.
Hvala. Razlog za poslansko vprašanje, anonimna pisma in različna pisma in obtožbe občinskega vodstva Trbovlje, da in zakaj podpiramo sosežig odpadkov v cementarni Lafarge Trbolje. Dejstva. Lafarge cementarna Trbolje naj bi sežigala, prvič, živalske maščobe in odpadna olja. Za ti dve surovini naj bi celo plačala. Drugič, kostno moko in plastiko, za ti dve kategoriji naj bi prejela odškodnino. Šlo naj bi za zamenjavo neobnovljivih virov, ne pa za sežig. Podobno se dogaja, to gospod minister dobro ve, povsod v vseh cementarnah po svetu. V Slovenski nacionalni stranki nismo hoteli sprožiti tega vprašanja, ampak dejali smo, dovolj nam je dvoličnosti kolegic in kolegov, ki jih žal ta trenutek tu ni. V Liberalni demokraciji, so v Združeni listi nekateri tudi tam, ampak niso nič krivi ti, ki so prisotni. Vi, spoštovani gospodje v koaliciji, ste vsa zdrava podjetja prodali tujcem, z vašo željo in vašo zakonsko podporo. To drži. Slovenska nacionalna stranka trdi zagotovo, da je bila vedno proti razprodaji. Drugič. Vi, nekateri v LDS-u hočete od mene, župana in poslanca Slovenske nacionalne stranke v državnem zboru, da prepovem tisto, kar ste vi podarili in legalno z odločbo dovolili. Pomeni, hočete loviti strupene kače s tujimi rokami. Tretjič. Vi, ki vas ni, imate dvolično politiko, ko hkrati dajete legalna dovoljenja, a iz vaših LDS-ovih in koalicijskih vrst prihajajo obtožbe in nasprotovanja zoper vaše odločitve in zoper od vašega ministra izdane odločbe. In najhuje, kar je, je to, da vi ne spoštujete - bom vprašal, to so dejstva - govorim: razlogi, dejstva, vprašanja, ne spoštujete dela in odločitve vašega lastnega ministra.
Vprašanje.
Imam čas, spoštovani gospod predsednik. Za svoja dejanja, kolegi in kolegice, ki vas ni, obtožujete druge. Moje trditve bom sedajle dobil potrjene z vprašanji. Spoštovani gospod minister! Ali ste v vašem ministrstvu izdali odložbo Lafarge, cementarni Trbovlje za začasen sosežig odpadkov? Drugič. Ali je odločba v skladu z evropskimi direktivami? Tretjič. Ali so bile ob izdaji odločbe narejene strokovne študije? In četrtič. Ali je bila odločba izdana v soglasju s koalicijskimi političnimi strankami?
Prosim, minister.
Hvala lepa za vprašanja, spoštovani gospod Barovič. Najprej odgovor na to zadnje. Ministrstvo izdaja odločbe po lastni presoji, ne v sodelovanju ali po posvetovanju s katerokoli politično stranko ali kakšno drugo interesno skupino. Sicer pa ta konkretna odločba, o kateri govorite, niti ni bila izdana na ministrstvu, ampak na agenciji za okolje, ki je sicer organ v sestavi ministrstva, in je za te stvari pristojna. Jaz za to nisem niti vedel. Ampak potem so se začele te diskusije o javnosti in sem si šel ta spis pogledat in sem ugotovil, da je bila odločba izdana povsem v skladu s predpisi in ji prav nič ne manjka. Še posebej vestno je bila narejena. Stvari so pa tekle približno takole. Že pred, približno tremi leti je cementarna Trbovlje zaprosila agencijo za okolje, če ji dovoli sosežig nekaterih vrst odpadkov, ki bi jih uporabljali kot energente namesto mazuta oziroma premoga. Agencija za okolje je na to vlogo odgovorila tako, da je zahtevala od cementarne Trbovlje nove in nove študije o tem. Morali so predstaviti, kakšno je trenutno stanje emisij, kakšna so zagotovila, da zaradi tega sosežiga ne bo prihajalo do dodatnih emisij in tako naprej. Ko je bila vloga z vsem tem izpopolnjena, po dveh letih dopolnjevanja, je agencija za okolje tudi odločila. Odločila je tako, da je dovolila cementarni Trbovlje za čas od 22. septembra lani do 22. septembra letos sosežig nekaterih vrst odpadkov, ki ste jih omenili - torej gre za živalske maščobe, plastiko in odpadna olja -, ni pa agencija dovolila sosežiga avtomobilskih gum. To pa zaradi tega, ker je kamnina, ki jo za proizvodnjo cementa uporablja cementarna Trbovlje, polna žvepla in so zaradi razpada te kamnine že sedaj emisije žveplovega dioksida prevelike. In ker gume vsebujejo žveplo, bi seveda te emisije žveplovega dioksida s takim dodatnim sosežigom povečali, zato tega niso dovolili. Vsi drugi energenti, ki sicer sodijo v skupino odpadkov, pa so bili dovoljeni, ker je bilo ugotovljeno in zagotovljeno, da bo njihov sosežig pravzaprav zmanjšal emisije škodljivih snovi glede na sedanji energent, to je premog in mazut. Tak sosežig je dovoljen pod pogojem, da so emisije odpadnih snovi enake ali manjše od sedanjih emisij; torej, da se stanje okolja samo izboljša. Pod tem pogojem je ta sosežig dovoljen. Cementarna Trbovlje je morala dostaviti tako imenovano ničelno stanje, torej pregled vseh emisij, morala je instalirati monitoring, ki je funkcioniral vsako sekundo, vsako sekundo je možen vpogled v emisije. To velja za ogljikov dioksid, ogljikov monoksid, dušikove okside, žveplov dioksid in za vrsto drugih emisij, medtem ko za dioksine, furane in težke kovine pa je predviden občasen monitoring, ki ga izvaja neodvisen nadzornik, to je zavod za zdravstveno varstvo Maribor, in to ob nenapovedanih časih, kadar sam želi, tako da ta cementarna ne bi vnaprej vedela, kdaj nadzornik prihaja. Skratka, z enim stavkom, ta sosežig je dovoljen in v skladu z vsemi predpisi, po temeljiti proučitvi vsega stanja in samo s predpostavko, da lahko izboljša stanje okolja, nikakor ga pa ne sme na noben način poslabšati. To dovoljenje je bilo izdano začasno, ni to samo za eno leto, do 22. septembra. Potem tako ali tako neha veljati, in to zaradi tega [[opozorilni znak za konec]] - če dovolite, bom samo še par stavkov - in to zaradi tega, ker je cementarna zaprosila za tako dovoljenje prvič, da se vidi, ali bodo izpolnjevali vse zahtevane kriterije. Zaenkrat s tem sosežigom sploh še niso začeli, čeprav čas teče, in bo to eno leto kmalu mimo, menda pa nameravajo. Če bodo potem za čas po 22. septembru letos znova zaprosili za dovoljenje [[..]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]za sosežig nekaterih drugih energentov, bo seveda taka nova vloga znova presojena, po postopku, ki je za to predviden. Pojavljapa se ena novost. Pred 10-imi dnevi je začel veljati nov zakon o varstvu okolja, ta pa predvideva poleg vsega, kar je že sedaj bilo obvezno, takoimenovano javno obravnavo v fazi izdaje odločbe, kjer ima javnost možnost pogledati tudi že v osnutek pripravljajoče se odločbe. Če bo cementarna Trbovlje zaprosila za sosežig tudi za čas po letošnjem septembru, bo ta postopek voden na novo v skladu, ne samo z zakonom o pravnem postopku, kot je bila prejšnja odločba, ampak tudi v skladu s to novostjo zakona o varstvu okolja. Še enkrat lahko povem samo to, da zagotavljam, da ta sosežig na noben način ne more škoditi prebivalcem Zasavja in da je dovoljen pod predpogojem, da se misije v okolje zmanjšajo. Zato moram reči, da se čudim vsem tem, včasih lahko rečem tudi, demagoškim debatam, ki vsaj na dejstvih in na strokovno ugotovljenih okoliščinah nimajo nobene podlage. Hvala lepa.
Dopolnitev vprašanja.
Pošteno, gospod minister. Javnost je sedaj slišala, kar je hotela, nismo mi tisti, ki smo politizirali zadevo. V občini Trbovlje želimo spoštovanje okolje-varstvenih predpisov, še posebej, ker je po volji večine Slovenija v Evropski uniji. Želimo ohraniti delovna mesta, želimo nadaljevati z uspešno proizvodnjo, želimo imeti javno preglednost dogajanja, tako kot tudi vi, kot minister, in želimo spoštovati slovenske in evropske odločitve. Če se bo politizacija nadaljevala tako, kot se, imamo pravico zahtevati referendum. Zanima me: Ali bo občinski referendum plačala ta koalicija, ki politizira zadevo oziroma država? Drugič: Kdo bo odgovoren za takšen ali drugačen izid referenduma? Obe odločitvi namreč lahko povzročita okoljsko škodo, predvsem pa nas skrbi za 110 delovnih mest, ki se bodo zgubila v primeru, če ne bodo najdražji energent tujci, ki so prišli sem, nadomestili z drugim najdražjim elementom, to pa je, strošek delovne sile.
Želite kaj dodati minister, ni nujno, če želite?
Ne hvala. To sem bolj razumel kot komentar. Še enkrat bi pa rad povedal to. Ne glede na politične diskusije, morda celo ne glede na kakšne lokalne referendume, odločba po upravnem postopku je pač odločba, ki jo državni uradnik mora izdati, če je vloga popolna. Ne more reči, ne, ni mi všeč ali pa, intimno se ne strinjam s predlagateljem, zato odločbe ne bom izdal. Zakon o upravnem postopku nas zavezuje, če je vloga popolna, če so podane vse priloge ki so zahtevane pri zahtevi za dopolnitev vloge, enostavno upravni organ na koncu vlogo ali pa odločbo mora izdati, pa četudi to komu ni všeč in ta odločba je lahko odločba o dovoljenju za sosežig odpadkov, če seveda tisti, ki je vlogo poslal, utemeljeno dokazuje, da izpolnjuje vse zahtevane pogoje.
Gremo naprej z vprašanji. Tokrat je na vrsti naša kolegica, magistra Majda Potrata. Ministru za šolstvo in šport postavljate vprašanje? Vendar ga ni ta hip tukaj. Prosim. Aha, že prihaja.
Hvala za besedo. Čas mi je sicer začel že pred tem teči, pa vseeno. Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister! Snov za svoje današnje vprašanje, ki vam ga namenjam, sem dobila v pismu nevladne in neprofitne strokovne pedagoške organizacije, ki se ukvarja z učenjem človekovih pravic in vzgojo za mir. Izobraževanje o otrokovih oziroma človekovih pravicah je pri nas vpeljano, sprejeto z zakonodajo, v vrtce, osnovne šole in srednje šole. Se pa pri izvajanju srečujemo z nekaterimi težavami. Kar nekaj predmetov vključuje učenje o otrokovih oziroma človekovih pravicah. Tako imajo recimo v vrtcih predvideno učenje strpnosti do drugačnih. V sedmem in osmem razredu devetletke obvezni predmet državljanska vzgoja in etika, po 35 uri v vsakem razredu, ter v devetem razredu izbirni predmet državljanska kultura. No, to je že težava, ker je to eden izmed 84-ih izbirnih predmetov in se izvaja, če je zanj dovolj prijavljenih ali če je zanje dovolj usposobljenih učiteljev. Vsrednjem poklicnem izobraževanju imajo dijaki v okviru družboslovja vsebino državljanske kulture, kjer so tudi omenjene človekove pravice. Tudi v gimnazijskih programih imajo obvezni izbirni predmet državljanska kultura, otrokove in človekove pravice pa obravnavajo tudi pri predmetu sociologija in izbirnem predmetu vzgoja za mir. Na problem ni opozorila samo nevladna organizacija, ampak v osmem poročilu varuha človekovih pravic lahko beremo: "Pravice nimajo posebne teže, če jih otroci ne poznajo ali so jim posredovane na nerazumljiv način." Doslej je država še premalo naredila za izpolnitev obveznosti, ki ji jo nalaga 42. člen konvencije. Učenje človekovih pravic je sicer tudi del šolskih programov, z njim se ukvarja tudi nekaj nevladnih organizacij, a ne dovolj koordinirano in načrtno. Zato se s promocijo človekovih oziroma otrokovih pravic ukvarja tudi varuh, nujen pa je usklajen pristop na ravni države. Torej sprašujem: Ali je ministrstvo pripravljeno dejavneje sodelovati z nevladnimi organizacijami in najti pravne osnove za tako sodelovanje? Hvala.
Minister.
Spoštovani gospod predsednik! Spoštovana gospa poslanka! Ministrstvo že sodeluje z nevladnimi organizacijami tudi pri tej problematiki. Vi ste sami tudi nekaterih točk se že dotaknili, pri katerih gre za sodelovanje. Nevladne organizacije sodelujejo tudi izobraževanju učiteljev in učiteljic za vzgojo za človekove pravice, ampak mislim, da jedro vašega vprašanja meri na nek bolj celovit pristop k tej problematiki. Skupaj, mislim, da z ministrstvom za zunanje zadeve se takšnega celovitejšega pristopa lotevamo. V to izobraževanje, v to ozaveščanje pomena človekovih pravic bomo vsekakor vključili tudi nevladne organizacije.
Dopolnitev vprašanja? Prosim.
Hvala. Z odgovorom sem zadovoljna, vendar bi vas vseeno rada vprašala: Ali vidite kakšno možnost za ustanovitev nacionalnega centra za državljansko vzgojo, recimo, ali kakšnega podobnega telesa, ki bi lahko potem zapolnilo to, čemur rečemo, nacionalna strategija učenja človekovih pravic, ki bi se ukvarjal z bazo podatkov o izobraževalcih, strokovnjakih in projektih s tega področja? Ali vendarle mislite, da je to stvar, ki sodi bolj v pristojnost vladnega resorja? Hvala.
Minister.
Hvala, gospod predsednik. Težko improviziram odgovor, ki je do te mere specifičen. Naj pa vendarle povem, da sem sam skeptičen do tega, da nenehno ustanavljamo nove in nove institucije, ki naj bi poskrbele za določeno vprašanje oziroma določeno problematiko. Bliže mi je ideja prepletanja različnih subjektov, ki morajo pri tem opraviti svoje delo. Mi že imamo določeno število institucij, ki so dolžne poskrbeti za izobraževanje na tem področju, od zavoda za šolstvo, pedagoški inštitut se s tem ukvarja, pa vse tja do kar številnih, tudi nevladnih organizacij, ki pri tem sodelujejo. Mislim, da bi bilo pametno najti sredstva, ki bi omogočala bolj aktivno delo vsem tem, in raje, kot da bi ustanavljali posebno nacionalno institucijo, sredstva porabiti za čim več programov, ki bodo na tem področju prinesla smiseln rezultat, rezultat, ki ga tudi vi pričakujete in ga pričakujem tudi sam. S tem ne pravim, da se ne bomo eventualno odločili tudi za kakšno nacionalno institucijo, ampak za sedaj bi težko pristal na njo kar tako brez resnejšega razmisleka.
Hvala lepa, gospod minister. Sedaj ima besedo za vprašanje ministru za promet, kolega Rokavec.
Hvala za besedo. Vprašanje naslavljam ministru za promet, gospodu dr. Marku Pavlihi. Gre za vprašanje vzdrževanja in opravljanja z mostovi prek večjih rek v Republiki Sloveniji. Vzdrževanje teh objektov v občinah, ki imajo v okviru svoje pristojnosti več omenjenih mostov predstavlja skorajda nepremostljivo oviro in težavo. Območje s katerega prihajam, konkretno Občina Litija, se razteza na dolžini 25 kilometrov reke Save, kjer pa seveda pod svojo ingerenco, pristojnostjo spadajo kar štiri mostovi. Tako je viseči most v Jevnici, leseno betonski most, dotrajan, v Kresnicah in potem seveda ponovno lesen viseči most na Savi pri Litiji in pa viseča brv v Renkah. Gre za dejansko vprašanje vzdrževanja teh infrastrukturnih objektov v tem trenutku, ki se ocenjuje na višino okoli 700 milijonov prepotrebnih sredstev. V letu 2001 se je tako v okviru prometnega ministrstva pripravljala okvirna študija reševanja tega vprašanja, prav tako tudi v okviru predsednika vlade, vendar iz omenjenih študij ni bilo konkretnih rešitev. Dejansko pa predstavlja omenjeno vprašanje čedalje večji problem, predvsem problem in pa strah ljudi na obeh območjih reke Save, kaj se bo zgodilo, če dejansko ne bo sistemskega pristopa k reševanju in vzdrževanju teh objektov. Konkretno, pri rekonstrukciji glavne ceste se je dejansko našlo nekaj sredstev za krpanje pri tako imenovanem obvozu ob teh delih, vendar dejansko se občani na tem območju bojijo, ker bo spet v kratkem prišlo do morebitne možnosti ponovnega zaprtja mostu v Kresnicah, prav tako je problematičen tudi most v Jevnici. Ti [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]mostovi so bili načeti tudi s prekomernim obvozom ob gradnji glavne ceste Ribče-Litija, zato gospod minister vas sprašujem: Ali ima država oziroma ministrstvo v načrtu tudi sistemski pristop k reševanju tega problema, tega vprašanja, ker ga dejansko omenjena lokalna skupnost sama ne more rešiti? Še drugi problem je na področju samo konkretno mostu v Kresnicah, kjer pa je ta [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]most v tem trenutku celo v okviru osnovnih sredstev Industrije apna Kresnice, dejansko pa to podjetje nima finančnih možnosti za sanacijo tega mostu.
Hvala, kolega Rokavec. Minister.
Spoštovani gospod predsednik, cenjene poslanke in poslanci kolikor, vas je še tu. Gospod Rokavec, odgovor bi bil lahko zelo preprost. Vaše vprašanje je umestno in dejansko razmišljamo o tem. Spominja pa na znamenito pravniško dilemo, namreč, kdo nadzira nadzornike, "quis custodet custodes". Zakaj? Namreč mostovi skupaj z občinskimi cestami spadajo v pristojnost občin. Je pa res, da je naše ministrstvo sprejelo poseben pravilnik o vzdrževanju in nivoju vzdrževanosti javnih cest, kamor spadajo tudi mostovi, ki med drugim določa, da to vzdrževanost vključnoz mostovi nadzira občina. Hkrati pa nalaga prometnemu inšpektoratu, da nadzira občino, kako kvalitetno opravlja ta nadzor. Kot mi pravijo kolegi, tovrstni nadzor ni bil izvajan, tako da nameravam takoj jutri pozvati predstojnika za poročilo. In šele na podlagi teh ugotovitev in pregledov, ki bodo izvedeni - torej, govorim pa o mostovih za celotno območje Slovenije, ne samo za vašo občino -, bomo lahko ugotovili, koliko je res treba narediti in koliko bi ti posegi stali. Smo seveda zopet pri financah. In tubi spomnil na zakon o lokalni samoupravi, ki ureja vzdrževanje in urejanje lokalnih javnih cest in javnih poti, kar je ena osnovnih nalog občin, in za te naloge se zagotavljajo sredstva na podlagi zakona o financiranju občin. Zdaj pa je tu predviden kriterij, ki ni nujno najboljši, namreč kriterij dolžine cest, ne pa tudi dolžine mostov, ki so problematični. Če bodo rezultati pregleda vseh mostov pokazali, da je treba v naslednjih letih v obnove teh mostov vložiti tako veliko sredstev, da jih občine očitnos svojimi sredstvi ne morejo pokriti - in to, verjamem, da velja tudi za vašo občino -, potem moramo iskati rešitev v okviru sprememb kriterijev iz omenjenega zakona, torej zakona o financiranju občin, ki pa je, jasno, v pristojnosti ministrstva za finance. Upam, da ste zadovoljni z mojim odgovorom. Hvala lepa.
Ste ali niste?
Če dam samo komentar. Z odgovorom sem na splošno seveda zadovoljen, ker ste izrazili skrb za dejansko reševanje tega vprašanja, ki je najbolj akutno in prizadene tista lokalna okolja, kjer se srečujejo z večjim številom teh objektov. Ker pa je pred nami več kot jasno dejstvo, da najbrž zakona o financiranju občin ne bomo imeli tudi še ne v tem mandatu, ker tudi ni nobenega predloga, se pa tudi bojim, da lahko pride do morebitnih poškodb že v tem času, pa bo treba urgentno reševati. In tu bi prosil za vašo pomoč, seveda v okviru možnosti. Hvala.
Želite kaj dodati? [[Ne.]] Hvala. Kolega Vnučec bo sedaj postavil vprašanje ministru dr. Dimovskemu. Prosim.
Vprašanje bom postavil tudi dr. Mramorju, obema isto vprašanje. Zato bi kar oba skupaj vprašal [[...]]
Nimam najavljenega drugega vprašanja.
Je najavljeno.
Je?
Je, je.
Samo hipec! No, najprej ministru dr. Dimovskemu, prosim.
Najprej imam vprašanje ministru za finance in ministru za delo, družino in socialne zadeve na tem seznamu, tako da ne bo nesporazumov.
Ja, imate prav. Prosim.
Hvala. Mi boste od začetka, kajne, merili čas?
Bom upošteval to.
Problem Tobačne, odpuščanja delavcev v Tobačni tovarni najbrž zelo dobro oba poznata. Tudi sam predsednik vlade se je vključil v reševanje te problematike. To je pač ena tistih negativnih stvari vstopa Slovenije v Evropo, so tudi taka odpuščanja, kajti vemo, kapital in pa interes profita ne izbira načina, kako čim več na najlažji način iztržiti. Zato tudi lahko pride do takega primera, kot je bilo v tem primeru zelo uspešnega podjetja, ki je vse skozi uspešno poslovalo in seveda delavcem niti na kraj pameti ni prišlo, da bodo v bistvu tukaj prve žrtve te tako imenovane globalizacije in pa selitve kapitala in iskanja poceni delovne sile. Sindikati so tukaj uspešno, lahko rečemo, izbojevali denarno nadomestilo, ki izhaja oziroma pripada delavcem iz naše delovnopravne zakonodaje in pa tudi iz kolektivnihpogodb. Seveda pa se to nadomestilo, kakorkoli je izgledalo bogato in pa pravično, pa seveda ni dolgo bilo v veselje tem delavcem, kajti uprava Tobačne se je potem odločila, da bo del tega nadomestila izplačala kot odpravnino zaradi odpuščanja delavcev, del pa kot odškodnino, v okviru programa presežnih delavcev. Da je problem večji, je še to, da je ta del odškodnine bistveno večji, kot je del odpravnine. Zato sprašujem ministra za finance: Kakšen vpliv ima ta delitev tega nadomestila na odpravnino, odškodnino glede obdavčevanja? Sam menim, da bi ti delavci morali dobiti to denarno nadomestilo v celoti, brez nekih dodatnih davkov, ne pa, da se še ne ve oziroma so v bojazni, da bodo v bistvu skoraj polovico izgubili skozi razne obdavčitve. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim ministra za finance, dr. Dušana Mramorja. Izvolite.
Hvala lepa. Ministrstvo za finance je v zvezi s problematiko delovnopravnih pravic odpuščenih delavcev Tobačne sodelovalo na delovnem razgovoru na ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve 24.3.2004. In na tej podlagi smo tudi ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve 25.3. poslali stališča v zvezi z davčno obravnavo odpravnin in odškodnin, kar je vaše vprašanje. Enakostališče je davčna uprava poslala tudi Tobačni d.o.o., in sicer kot je podan v nadaljevanju. Skladno s prvo alineo 3. točke 19. člena veljavnega zakona o dohodnini se davek od osebnih prejemkov ne plačuje od prejemkov iz naslova odpravnin, izplačanih zaradi prenehanja delovnega razmerja iz operativnih razlogov po predpisih o delovnih razmerjih. V skladu s pravilnikom o določitvi odpravnin zaradi prenehanja delovnega razmerja iz operativnih razlogov se za odpravnine, od katerih se ne plačuje davek od osebnih prejemkov in prispevkov za socialno varnost, šteje odpravnino iz poslovnih razlogov, če so izpolnjeni pogoji po zakonu o delovnih razmerjih. V četrtem odstavku 109. člena zakona o delovnih razmerjih je določena omejitev oziroma najvišji znesek odpravnine in sicer največ 10-kratnik osnove iz prvega odstavka 109. člena, če ni s kolektivno pogodbo na ravni dejavnosti drugače določeno. V okviru tega limita je izplačana odpravnina o prenehanju delovnega razmerja iz poslovnih razlogov oproščena plačila davka od osebnih prejemkov in prispevkov za socialno varnost. Od odškodnin, ki se izplačujejo zaradi izgube delovnega razmerja iz poslovnih razlogov, se štejejo v celoti te - odškodnine se štejejo v celoti za drug prejemek iz delovnega razmerja, ki podlega obračunu in plačilu prispevkov za socialno varnost in plačilu davka od osebnih prejemkov kot akontacija dohodnine.
Hvala lepa. Želite, da minister dopolni odgovor? Izvolite, gospod Vnučec.
Naprej imam tudi za ministra Dimovksega vprašanje in bi ga njemu postavil. In sicer, glede na ta odgovor, ki sem ga predvideval, da odškodnine pa so obdavčene, pa sprašujem ministra za delo: Ali ni to neko posredno krpanje proračuna? Kajti, v tem okviru aktivne politike zaposlovanja bodo ti odpuščeni delavci upravičeni do nekih nadomestil iz socialnih pravic prek ministrstva za delo. In: Ali se vam ne zdi, da bi ta denar moral biti že zagotovljen v proračunu, ne pa, da v bistvu s to obdavčitvijo odškodnin sedaj sami sebi plačujejo oziroma se bo to financiralo. Kajti vemo, študentje so dosegli z neko grožnjo o spremembi zakona o dohodnini, čeprav je bilo prej govora, da ni mogoče nič spreminjati. Ali ne bi za take, kot je ta primer, nekaj posebnega, pa je najbrž prvi, pa ne moremo pa z zagotovostjo reči, da je zadnji, upamo, da je zadnji, ampak to ne moremo reči - , za take izjemne primere bile tudi neke posebne olajšave oziroma neki posebni primeri, ki bi se lahko šteli tudi kot posebna davčna olajšava za odškodnine. In glede na to, da bomo sedaj še enkrat obravnavali zakon o dohodnini: Ali ste mogoče razmišljali, da bi bila varianta, da bi v zakonu o dohodnini navedli, da tudi odškodnine ne bi bile obdavčene, prav iz razloga, ki sem ga prej omenil?
Hvala lepa. Minister, dr. Vlado Dimovski, izvolite.
Najprej naj povem, da je ta problematika večplastna. O enem delu je že povedal minister za finance in v tem delu je, seveda, tudi vprašanje, ki ste ga sedaj postavili, vprašanje olajšav za odškodnine. Naj pa povem, da je za nas pomembno tudi, kaj se dogaja z ljudmi, in predvsem to, kaj se z ljudmi dogaja. Zato smo v tem obdobju od napovedane preselitve proizvodnje oziroma likvidacije podjetja, ki je posledica nekaterih zunanjih faktorjev, ker je šlo za uspešno podjetje, z visoko stopnjo dobička, pristopili k reševanju tako imenovanih presežnih delavcev in delavk. V tem obdobju smo imeli kar nekaj razgovorov na to temo, predvsem pa se je v ta del razreševanja te problematike tako vključil lokalni sklad dela, ker je šlo za veliko število primerov ljudi, ki so imeli, recimo, relativno nižjo stopnjo izobrazbe in je seveda to potem tudi faktor, ki ga je treba upoštevati pri eventualni prezaposlitvi in tako naprej. Zato smo tudi pristopili k procesom do usposobitve in k drugim programom, motivacijskim delavnicam in tako naprej, kjer upam, da bomo lahko ugotavljali pozitivno situacijo v določenem obdobju. Kar se tiče vprašanja aktivne politike zaposlovanja, ta ni neposredno vezana na vprašanje prihodkov oziroma prejemkov iz kakršnegakoli naslova. Zato je tu le treba povedati, da programi aktivne politike zaposlovanja so sprejeti vsako leto posebej z nacionalnim akcijskim programom. In aktivna politika zaposlovanja predstavlja aneks oziroma dodatek k tako imenovanemu nacionalnemu akcijskemu programu, ki je, kot sem že nekajkrat v tem parlamentu tudi dejal, sestavljen na osnovi evropske strategije zaposlovanja. No, in tu ne moremo govoriti o kakršnikoli povezavi, zato so s sredstvi, ki so letos na voljo - in ta so za 27% višja, kot so bila v lanskoletnem obdobju -, zagotovljene vse te aktivnosti, o katerih sem maloprej govoril. In v tem smislu tudi pričakujemo, da se bo čim več ljudi iz tega naslova zaposlilo prek aktivne politike zaposlovanja, prek samozaposlitev, ker je tudi nekaj samozaposlitev v tem času bilo. Tako da neposredne povezave tu ni. Je pa to vaše zadnje vprašanje vredno premisleka, v tem trenutku pa konkretnega odgovora žal ne morem dati.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora, gospod Vnučec, izvolite.
No, zdaj bom pa isto vprašanje, kar sem na koncu vprašal dr. Dimovskega, tudi dr. Mramorju postavil. Glede na to, da ste že sami povedali, da odpravnine niso obdavčene, so pa manjši del, recimo, nekih takih finančnih zneskov, ki jih morebiti lastniki podjetja v takih primerih potem plačajo. Zakaj tukaj država potem mora obdavčiti tisto razliko, ker so odpravnine, kot ste povedali, omejene? Potem pa morebitno višji izbojevani znesek, ko se delavci in sindikati trudijo, da za svoje delavce pridobijo čim večjo odpravnino, in zakaj ne - kajti če se nekdo odloči, da čisto iz poslovnih razlogov zapre neko zelo uspešno tovarno, naj plača, še posebej, če so to tujci. Zato me zanima: Zakaj, gospod minister, niste razmišljali oziroma ali boste razmišljali tudi v to smer, da bi potem zaradi te omejitve odpravnin oprostili v takih izjemnih primerih obdavčitve odškodnin? Kajti, tu je problem pri odškodninah. Te odškodnine so pretežni del teh denarnih nadomestil. In tako kot sem že na začetku povedal, tista navidez zelo uspešna pogajanja, ko pa tu odštejemo davke, pa ugotovimo, da pa je to neka minimalna razlika v prid delavcev, kar, kot sem že povedal, se mi ne zdi prav. In če so sindikati uspeli izboriti od lastnikov takih firm, ki iz poslovnih razlogov zapirajo take tovarne, zakaj pa naj ne bi to ostalo delavcem in zakaj mora naša država tu pristaviti svoj lonček in ga ne pustiti delavcem. In tako kot sem rekel, če je možno, da [[...]] [[Opozorilni znak za konec - nerazumljivo]] [[...]], da se to upošteva tudi kot neka posebna davčna olajšava. Hvala.
Hvala lepa. Minister za finance, dr. Dušan Mramor, izvolite.
Hvala lepa. Tu bom zelo jasen. Glede dohodnine je bila razprava veliko dlje kot eno leto; o vseh detajlih, vključno s temi detajli. Dohodnina je za mene, razen za tisti del, kjer smo se zavezali, pri študentih, zaprta in vse olajšave, vse argumente smo v urah in urah razprave obravnavali in moram reči, da sem nasprotoval večini teh olajšav in večini teh argumentov, ki so tudi v zvezi s tem. Tako sam ne vidim možnosti, da bi se pri odpiranju dohodnine še karkoli drugega odprlo kot tisto, kar je bilo obljubljeno. Vse ostalo ostaja tako, kot je, in mislim, da je to poglavje treba zapreti z vidika javnofinančne stabilnosti Slovenije in ne odpirati več vprašanj, ki bi lahko "nažirala" javnofinančne prihodke. Te bomo še kako potrebovali v naslednjih dveh letih, kjer imamo izjemne - poudarjam - na strani izdatkov. Veste pa, zaradi katerih razlogov. Tako ne vidim možnosti še kakršnihkoli dodatnih olajšav kot te, ki so bile.
Hvala lepa. Ministru za okolje, prostor in energijo bo poslansko vprašanje postavil gospod Jožef Kavtičnik. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Spoštovana ministrica, ministri, kolegice in kolegi! Vedno več je ljudi, ki jim ni vseeno, v kakšnem okolju živijo. Z veseljem tudi ugotavljam, da hočejo biti ljudje vedno bolj obveščeni, vedno bolj kvalitetne informacije želijo. Zato tisti, ki niso z informacijami pri nas zadovoljni, dobivajo te informacije sami, se organizirajo in jih pridobivajo tudi iz tujih virov. Tak problem je v zadnjem času gradnja številnih baznih postaj za potrebe mobilne telefonije. Te postaje se gradijo povsod, v neposredni bližini stanovanjskih naselij, pa tudi v samih naseljih. V Velenju poznamo dva takšna primera: zaselek Črnova ter krajevna skupnost Gorica. Ljudje so nezadovoljni, ker so slabo ali pa sploh niso informirani in nimajonobenega vpliva na to, kje in koliko takšnih baznih postaj bo v njihovem kraju ali v skupnosti, kjer živijo. Ljudje niso seznanjeni z nevarnostjo sevanja. Izbrskali pa so podatke, da številni znanstveniki že opozarjajo na sum, da je nizkofrekvenčno magnetno sevanje uvrščeno v kategorijo možnih kancerogenih sevanj. Zato sem pisno poslansko vprašanje postavil tudi ministru za zdravje. Slovenija je podpisnica Agenda 21, zato bomo še na tej seji sprejeli aarhuško konvencijo, za katero velja, da je civilna javnost najpomembnejši sogovornik pri odločanju v zvezi z varovanjem okolja in ljudi. Zato sem toliko bolj prepričan, da morajo biti in da morajo imeti ljudje, v imenu njih pa tudi lokalna skupnost, možnost soodločanja: kje, koliko in v kakšni meri bodo bazne postaje postavljene v njihovi skupnosti. Spoštovani minister! V skladu z zakonom o urejanju prostora lahko občine načrtujejo rabo prostora tudi tako, da predvidijo gradnjo stanovanjskega naselja. Zato me zanima: Ali lahko lokalna skupnost poda svoje mnenje v postopku dodelitve gradbenega dovoljenja postavljavcu bazne postaje mobilne telefonije na območju, kjer je v skladu z zakonom o urejanju prostora predvidena gradnja stanovanjskega naselja? In: V kolikšni meri ministrstvo upošteva njeno mnenje? Ter drugo. Ali lahko v tem postopku sodeluje tudi javnost in kakšne so njene možnosti pri odločanju? In če ne: Zakaj ne?
Hvala lepa. Minister, gospod Janez Kopač, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod Kavtičnik, tudi gospod Bojan Kontič, ki se je javil za vprašanje nekoliko kasneje, je postavil zelo podobno vprašanje. Pa bom seveda odgovoril tako vam, kot upam, da tudi že njemu vnaprej. Rad bi povedal to, da občina kot lokalna skupnost se pri postopku izdaje gradbenih dovoljen pojavlja v dveh vlogah: kot soglasodajalec pa kot stranka v postopku. Občina lahko nastopa kot pogojedajalec, soglasodajalec, mnenjedajalec samo v tistem primeru, če ima za to pravno podlago v svojem odloku. Torej, zgolj dejstvo, da je v prostorskem izvedbenem aktu, s katerim se ureja neko območje postavitve bazne postaje predvidena gradnja stanovanjskega naselja, ne daje avtomatične pravice občini, da h konkretni gradnji izda kakršnokoli mnenje. Po drugi strani pa je treba reči, da ministrstvo pri izdaji gradbenih dovoljenj občini vedno prizna status stranskega udeleženca. Torej ne pogoje - ali pa soglasodajalca, ampak stranskega udeleženca. Na območju občine, kjer se namerava graditi pač nek objekt, torej tudi bazna postaja mobilne telefonije, ta status občini zagotavlja sodelovanje v postopku. Občina ima možnost, da se o tem izreče pred odločitvijo pravnega organa oziroma da poda svoje pripombe ali zahteve v zvezi z obravnavano gradnjo. Upravni organ pa se mora do tega opredeliti v obrazložitvi gradbenega dovoljenja. Torej, če ne upošteva mnenja občine, mora povedati, zakaj ga pač ni upošteval. Nasprotovanje občine pa ne predstavlja tako imenovanega negativnega soglasja in ni ovira za izdajo gradbenega dovoljenja, če upravni organ ugotovi, da občina za tako svoje negativno mnenje nima podlage v obstoječih predpisih. Kar pa se tiče vprašanja o sodelovanju zainteresirane javnosti, pa je treba reči, da javnost seveda sodeluje najprej in predvsem pri sprejemanju prostorskega akta v neki občini prek javne obravnave, prek prostorskih konferenc in ni predvideno, da bi sodelovala še enkrat potem pri izdaji gradbenih dovoljenj, razen kadar gre za objekte z vplivi na okolje. Z novim zakonom o varstvu okolja, ki je začel veljati pred kakšnimi desetimi dnevi, je namreč določeno, da mora investitor takega nameravanega objekta že k projektni dokumentaciji pridobiti okoljevarstveno soglasje. Okoljevarstveno soglasje pa je moč dobiti samo s predhodno javno obravnavo. Torej, to pomeni, da bo tudi v bodoče, tako kot je bilo že do sedaj to urejeno v postopku izdaje gradbenega dovoljenja, s tem avtomatično zagotovljeno sodelovanje zainteresirane javnosti. Zainteresirana javnost ima možnost sodelovati, to je po tem, ravnokar sprejetem, novem zakonu o varstvu okolja, tudi kakšna nevladna organizacija, ki ima status nevladne organizacije, oziroma organizacije ki deluje v javnem interesu. Tak status se pa pač dobi z odločbo ministrstva. Tako menimo, da je v celoti aarhuški konvenciji, ki ureja dostop do informacij okoljskega značaja, ugodeno. Moram reči, da smo pri tem prva država v Evropi med vsemi 25-imi članicami, tako starimi kot novimi, ki je aarhuški konvencijo o dostopudo informacije okoljskega značaja že vpeljala v svoj pravni red. Aarhuško konvencijo res poslanci obravnavate šele v obliki ratifikacije na tej seji državnega zbora, ampak je pa to konvencija, ki smo jo najprej uveljavili v naši zakonodaji, sedaj jo bomo še ratificirali in s tem smo res daleč pred vsemi drugimi. Skratka, postopek je predpisan, urejen in tako občina kot zainteresirana javnost ima ta, seveda ne kadarkoli, ampak v določenih fazah tega postopka možnost izraziti svoje mnenje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa, minister. Pa vendar, glede na številne pritožbe občanov oziroma bi rekel bolj skrb občanov, velja razmišljati, da bi te bazne postaje ne gradili kar tako razni operaterji, ker vemo, da mi imamo različne operaterje in potem vsak gradi pač v nekem prostoru svojo bazno postajo. Ali ne bi bilo smiselno razmisliti, da bi nekje skupaj naredili te bazne postaje na nekem predelu, kjer bi bilo manj vpliva na življenje in na okolje, kjer ljudje živijo? Pa tudi sicer bi apeliral na ministrstvo in na vse tiste, ki te bazne postaje gradijo, da se predhodno bolj informira ljudi, kako bodo te postaje vplivali, na kakšen način seveda lahko vplivajo na zdrave ljudi.
Hvala lepa. Gospod minister, želite še besedo? Ne. Hvala lepa. Ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo poslansko vprašanje postavil gospod Alojz Sok, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, spoštovana ministrica in ministri, kolegice in kolegi. Čisto kratko vprašanje bi želel postaviti ministru za kmetijstvo, dr. Milanu Pogačniku. Še prej pa bi želel opozoriti na to, da je dejansko, kar je tudi na odboru napovedal, uresničil eno od napovedi; in sicer, da je pregled na BSE sedaj po novem v Sloveniji na 30 mesecev, to kar smo prej večkrat poslanci opozarjali, pa naši predlogi niso bili uspešni. Rad bi vas pa vprašal, spoštovani, gospod minister, naslednje. Če sem pravilno razumel v četrtkovih Odmevih, ko ste dejali, da se pri predaji, primopredaji na kmetijskem ministrstvu ugotovili, da mora kmetijsko ministrstvo iz letošnjega proračuna pokriti 6 milijard tolarjev za leto 2003 in da ob tem manjka še dodatne 1,8 milijarde za pokritje stroškov oziroma lanskoletne škode, ki je nastala zaradi suše; skupaj torej, naj bi v tem trenutku v ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano - če pravilno razumem - primanjkovalo 7,8 milijarde slovenskih tolarjev. Ob tem ste tudi povedali, da bo treba narediti, opraviti notranjo prerazporeditev v ministrstvu in da se boste v najkrajšem času sestali z ministrstvom za finance. Torej, vprašanje, ki iz tega izhaja, če sem vašo besedo oziroma to, kar ste povedali na televiziji, pravilno razumel, je: Ali lahko pride na ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano zaradi tega primanjkljaja do težav v izplačilu subvencij? Oziroma nasploh: Ali lahko pojasniti, kako je do tega lahko na tem ministrstvu prišlo? Hvala lepa.
Minister, dr. Milan Pogačnik, izvolite.
Hvala lepa, gospod poslanec, za vprašanje. Res sem na Odmevih na vprašanje, kako je potekala primoprodaja, tudi odgovoril z določenimi številkami. Primoprodaja je na ministrstvu kar dolgo potekala, kar 14 dni, zelo zahtevna je bila in posebej smo se nekako osredotočili na področje financ in poslovanja, predvsem zaradi tega, ker semže prej bil seznanjen z določenimi podatki - že pred prevzemom te funkcije - , da stvari pravzaprav so lahko vprašljive. No, vprašanje je pravilno postavljeno, ne pa glede številk. Skupno je po tej primoprodaji, ki je bila šele narejena pred desetimi dnevi - mislim, da je bila 28. aprila, pred štirinajstimi dnevi - je 6 milijard 848 milijonov, vključno s tisto vsoto, ki je potrebna za dokončno poplačilo suše za minulo leto. Torej, če bi želeli stroške, ki so bili ugotovljeni, razdeliti, bi morali ugotoviti, da nekateri stroški izhajajo pravzaprav iz obveznosti, ki so se pojavile, pa jih preprosto ni bilo mogoče planirati. Torej, pravilno ste ugotovili, da je milijarda 633 milijonov pravzaprav, da tu toliko manjka sredstev, da poplačamo ugotovljeno škodo zaradi suše. Kar 5000 vlog je bilo več, kot je bilo v začetku, in ta vsota je seveda narasla nekaj čez 8 milijard, skupaj je pravzaprav 7 milijard 300 plus milijarda 600 potrebnih, da poplačamo dodeljena sredstva v višini 8% glede suše. Se pravi, na suši je milijarda 600, vendar to bi praviloma morali pridobiti iz rezerv. Nadalje se je 1. majem - jaz bi na sploh rekel, da se ministrstvo zelo intenzivno pripravilo, da izpolni pogoje vstopa, malo manj je pa ministrstvo pripravljeno na to povstopno obdobje, če lahko tako rečem. Torej, izvozne subvencije, izvoza je bilo veliko več pred 1. majem. Želelo se je rešiti zalog in zaradi tega na področju izvoznih subvencij primanjkuje milijarda 28 milijonov - zaradi povečanega izvoza pred tem obdobjem pred vstopom. To so pač ti stroški, katere se pravzaprav ni dalo predvideti na nek način ali pa zelo težko predvideti. To se pravi, jaz govorim o oceni potrebnih dodatnih sredstev za posamezne namene, da bo ministrstvo, kot je bilo rečeno, pač lahko normalno funkcioniralo v letu 2004. Nadalje, nekateri stroški izhajajo iz obveznosti, ki so nastale po vstopu, pa tudi že ob vstopu bi morali to malo vedeti. To se pravi, da se mi zdi, da se je premalo mislilo, ponovno poudarjam, na obdobje po vstopu. Tako, na primer, so evropske inšpekcije predpisale različne dodatne programe ugotavljanja, recimo, "rezidov", ti je na področju fito sanitarne uprave, pa na področju veterinarske uprave. In ti moritoringi na področju veterine dosegajo tudi številko 135 milijonov, na področju fito sredstev pa 80 milijonov. Te stvari preprosto niso bile planirane. To je ta del stroškov. Enako nastajajo tudi dodatni stroški zaradi slabo planiranih posledic vstopa na področju opremljanja ministrstva in predvsem na področju opremljanja z računalniškimi programi, softverom. Tako je seveda tukaj pomanjkljivost na področju agencije, ki jo je treba odpraviti in ki dosega stroške do 148 milijonov, potem je dodatno 20 novih delovnih mest odobrenih, ker je spet 56 milijonov in tako naprej. Nekatere stvari pa posegajo, in to se mi zdi najbolj problematično, na področje [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]ko so sredstva iz leta 2004 porabljena za poplačevanje stroškov, opravljenih storitev in izplačil, tudi neposrednih plačil, volitev v letu 2003. Tako manjka na programu razvoja podeželja oziroma že porabljeno iz proračuna 2004 za poplačila iz leta 2003 približno milijardo 500 milijonov. Enako manjka [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]na neposrednih plačilih 500 milijonov, enako manjka na področju preventivnega zdravstvenega varstva 589 milijonov. Vse to so dejstva, s katerimi sem se srečal, jaz sem pač dolžan na to opozoriti, da ne govorim o drugih manjših rečeh. Recimo, kobilarna Lipica, pa recimo poskusno posestvo Jable, pa recimo ni sredstev za obnovo sadovnjakov v letu 2004, ker so nekako predvidevali [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], da bo šlo iz določenih evropskih sredstev, pa niso vsi pogoji izpolnjeni, in podobno. Skratka, kar resna situacija. Jaz sem pač hvaležen za to vprašanje. Nedvomno smo takoj po tej ugotovitvi pristopili k poskusu sanacije le-tega, to so velike številke. To se v okviru ministrstva ne bo moglo reševati. Vendar smo nekako želeli opredeliti prioritete. Nedvomno so prioritete vse tiste vsebine, ki so povezane z neposrednimi vračili ki so povezane z izpolnjevanjem obveznosti in ki so povezane z izpolnjevanjem pogojev za nemoteno trgovanje in promet z živalmi, živili živalskega izvora, surovinami in odpadki. Vse to se bo [[...]]
Gospod minister, jaz se opravičujem [[...]]
[[...]]moralo uredi. Medtem ko pa [[...]]
Gospod minister, čas vam je potekel, mislim, da bo gospod Sok dopolnilno vprašanje postavil, pa mislim, da boste potem lahko dokončali. Potem ima za dopolnitev odgovora ima minister še dve minuti na razpolago. Gospod minister, izvolite.
Gospod Sok mi je postavil zahtevno vprašanje in jaz sem dolžen pošteno odgovoriti. Kakorkoli že, gre za to, da bomo seveda dali prioriteto evropskim programom, vsepovsod tam, kar je vezano na neposredna plačila. Nekatere stvari bomo seveda poskušali urediti s tem tradicionalnim način prerazporejanja, vendar nad tem nisem prav hudo navdušen, določene stvari bo pač treba doreči v okviru pristojnihslužb vlade, predvsem z ministrom za finance in seveda z drugimi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministrici brez resorja, odgovorni za regionalni razvoj, bo postavil poslansko vprašanje gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vse prav lepo pozdravljam! Najprej moram reči, da sem kar presenečen, da je vladna koalicija svoji ministrici dala na glasovanje o dnevnem redu "banano", in to za zakon, ki s nanaša na eno od ključnih področij. In sicer to je področje regionalne politike in to je področje, s katerim se ukvarjajo nacionalne in nadnacionalne politike. In vprašanje regionalnega razvoja je pravzaprav eno ključnih vprašanj vseh, tudi razvitih ekonomij. Kajti vsi se zavedajo, da je treba zagotoviti instrumente, spodbude in pa prijeme za odpravo velikih razlik. Kajti, zaradi teh razlik se sprošča tudi velike napetosti in tudi težko popravljive posledice. Pred leti smo imeli pri nas, na področju Slovenije in tudi znotraj občin, precej podrobno opredeljena področja, ki so spadala med manj razvita, razvojno ogrožena in za katera so bila seveda tudi dokaj jasna merila, s katerimi so se sofinancirali projekti in blažila nesorazmerja. Mislim, da je bilo to relativno kar uspešno. Trenutno naj bi sofinanciranjeprojektov potekalo po merilih, vendar praksa je precej drugačna in marsikje poteka razdelitev sredstev na osnovi dogovorov, to se pravi, mimo kriterijev. Novi zakon, ki je v proceduri pa teh predvidenih meril sploh nima in ni jasno, ali je to razdelitev sredstev med nadpovprečno razvite regije in regije, ki imajo razvojne težave oziroma so podpovprečne. In novi zakon, ki je v proceduri, bo še bolj kot dosedanji omogočal, da bodo uspešne regije pridobivale razvojna sredstva pod enakimi pogoji kot neuspešne.In na tak način razvojnih razlik ne bo možno odpraviti. Ta zakon je namenjen predvsem transferjem razvojnega denarja v razvita področja in tudi naslov zakona je zaradi tega tudi zavajajoč. Zaradi tega postajajo še posebej problematična področja, ki po vseh kriterijih negativno odstopajo od nacionalnega povprečja, recimo, po indeksu stanja prebivalstva, po nezaposlenosti, po migraciji in tako naprej. Tako je seveda področje Ribnice in Kočevja, ki je bilo zaprto področje. Zanima me: Po kakšnem kriteriju so oblikovane regije na katerih osnovah? Po kakšnem ključu se bodo delila sredstva med nadpovprečno in podpovprečno razvite regije? Kaj se predvideva za tako izrazito negativno izstopajoča [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]okolja, kot je ribniško-kočevsko območje? Hvala.
Hvala lepa. Ministrica, gospa Zdenka Kovač, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje poslancu in vsem prav lep pozdrav v tej dvorani. Jaz upam, da s tem, ko smo danes pač začasno premaknili obravnavo novega predloga zakona o skladnem regionalnem razvoju, zgodba o njem seveda še ni končana in jo bomo nadaljevali v mesecu juniju. Sedaj pa k samemu odgovoru na poslančevo vprašanje. Že z zakonom, sedaj veljavnim zakonom o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja iz leta 1999 so bila uveljavljena nekatera evropska načela k pristopu, k spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki temeljijo na programiranju, partnerstvu, načelu sofinanciranja, čezmejnega sodelovanja regionalne politike. Žal smo seveda tudi skozi poročilo, ki smo ga v lanskem letu sprejeli in tudi predlagali v obravnavo državnemu zboru, ugotovili, da je deloma res, da se določila tega zakona ne izvajajo v celoti in tako učinkovito, kot bi tudi sami želeli. Na podlagi tega smo pripravili nov zakon, ki še bolj jasno definira strukture, ki bodo pomagale ta načela iz obstoječega zakona dejansko uresničiti. Že nekajkrat sem vas v splošnih razpravah o tem zakonu opozorila na določila tega novega zakona, ki govorijo o tem, da zakon med tako imenovano razvojno regijo, ki jo opravlja regionalni razvojni svet, ter državo na eni strani in občinami na drugi strani vzpostavlja partnerski odnos; odnos, ki je podoben današnjemu, tistemu, ki ga vzpostavlja Slovenija do Evropske komisije. Kaj to pomeni? To pomeni, da regija ob državi programira in da država na podlagi indeksa razvojne ogroženosti za posamezno območje določi indikativna sredstva za posamezno programsko obdobje, ki bodo regiji na razpolago za to, da seveda spodbudi tiste razvojne dejavnike, tiste investicije v svojem območju, ki seveda lahko okrepijo skladen regionalni razvoj. Seveda je nemogoče pričakovati, da bi vsa razvojna sredstva namenjali zgolj v tako imenovane regije A in B in pa samo, recimo, v še manj razvita območja znotraj teh območij, kajti zavedati se moramo, da je celotna Slovenija na indeksu oziroma na nivoji razvitosti 69 - odstotkov, če upoštevamo samo stare članice Evropske unije, če pa upoštevamo tudi nove članice, pa na povprečni razvitosti približno 75%. To pomeni, da vsa območja potrebujejo določene spodbude, mi pa smo želeli vendar s pomočjo tega zakona več sredstev pripeljati tja, kjer so bolj potrebna, in s tem docela uresničiti programe in pristope, kot jih pozna tudi Evropska unija. Kot sem rekla, indeks razvojne ogroženosti bo tisti, ki bo, če bo seveda zakon sprejet, tak kot je predlagan, določal osnovo za indikativno alokacijo sredstev v obdobju 2007-2013. Govorim o vseh razvojnih sredstvih, ne samo o tako imenovanih neposrednih regionalnih spodbudah. Seveda pa vemo, da na eni strani potrebujemo kritično maso za razvoj, zato smo regije oblikovali tudi v skladu s pripombami in sugestijami iz okolij samih na tistem še znosnem, ampak res na spodnji meji znosnega nivoja, kako velika naj bo neka regija, da se lahko oblikuje kot razvojna regija. Ker pa vemo, da so znotraj teh razvojnih območij tudi bistvene razlike - in tu imate prav, spoštovani poslanec, da seveda prav za kočevsko-ribniško in za nekatera druga obmejna območja velja, da imajo svojo specifiko -, smo v zakonu predvideli tudi oblikovanje tako imenovanih subregij oziroma funkcionalnih zaokroženih območij, katerih razvoj se bo spremljal posebej in za katera bodo namenjeni posebni ukrepi regionalne razvojne politike. S tem želimo nadomestiti tisto, kar je bilo izgubljeno deloma tudi zaradi tega, ker se pravzaprav ni nadaljevalo s tem, bom rekla, pristopom k spodbujanju razvoja demografsko ogroženih območij. Hvala.
Hvala lepa, gospa ministrica. Gospod Tanko, izvolite, dopolnilno vprašanje oziroma dopolnitev odgovora.
Hvala še enkrat. Poglejte, dejstvo je, da se da z oblikovanjem regij izredno prerazporediti težo posameznih kriterijev in preoblikovati območja. Če vam samo za primer povem iz podatkov - recimo, indeks staranja je za Slovenijo 100,8, recimo za Kočevje 102,4, za Osilnico 300, Kostel 290, Loški potok 122, Sodražico 118. To pomeni, da je to območje izrazito podvrženo izseljevanju, da ni mlade populacije in da vse beži s teh območij. In to območje, ki je relativno veliko, recimo, približno 800 kvadratnih kilometrov, ste priključili izredno uspešni dolenjski regiji, novomeškemu območju. Vsi ti razvojni kazalci se izgubijo v povprečju dolenjske regije, kjer je, recimo, indeks staranja 87,1. Nima nobenega efekta. Dejstvo pa je, da je bilo to območje 50 let zaprto območje, da se v to območje ni vlagalo, da je imelo poseben status in da očitno s to prerazporeditvijo, priključitvijo k razvojno uspešnemu novomeškemu območju, to območje nima česa pričakovati, nobenih kompenzacij za 50 let nevlaganja v to območje. In meni ni jasno, na kakšen način bi lahko zagotovili pogoje, da bo to območje enakopravno. Skratka, mislim, da gre v tem primeru za tehnologijo razpada problemov na več manjših enot in priključitve k uspešnim področjem. S tem bo dobilo območje nadpovprečne kazalce in skratka sofinancerski viri bodo izredno slabi. Vendar moram reči, da na niti eno vprašanje mi pa neposredno niste odgovorili. Najprej: kriterij oblikovanja regij, kakšen bo ključ delitve sredstev za ta področja nadpovprečne, nepovprečne regije? Potem pa še dodatno vprašam: Iz katerih virov se bo to polnilo? Kajti, če vzamemo te dopolnilne oziroma posredne investicije, lahko tudi cestni program, avtocestni program, vendar to nima z vlaganji v regionalne projekte praktično skoraj prav nobene zveze. In še eno vprašanje. Kriterij delitve. Veste, v primeru, ko se občine lahko med seboj dogovorijo, ko - no, ni problem, ker je tudi prej kakšna minuta - ker se občine lahko med seboj dogovorijo, to se pravi in prevlada pondor prebivalstva, potem je to popolnoma jasno, da bogati centri poberejo še ves tisti preostanek denarja, ki bi bil sicer namenjen za tiste sive lise na tem slovenskem področju oziroma podeželju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, želite besedo? Izvolite.
Hvala. Torej naprej okrog kriterija za oblikovanje regij. Mi smo pri novem zakonu izhajali najprej iz obstoječega zakona, ki je definiral v letu 1999 12 statističnih regij. Smo pa dovolili, da se v tistih območjih, kjer se je pokazal ta način izvajanja razvojne politike za izrazito neizvedljivo. To je predvsem v področju Podravja, kjer ta regija ni uspela sprejeti niti skupnega regionalnega razvojnega programa; na območju Savinjske, kjer se je izrazito zataknilo pri njegovi izvedbi, in v nekaterih drugih regijah, kjer so občine že v času izvajanja tega triletnega obdobja pristopile k drugi regiji, smo dovolili, da se te občine pomaknejo. Prav za jugovzhodno Slovenijo, kamor je bilo resnično z zakonom, ki je bil sprejet v letu 1999, priključeno tudi kočevsko-ribniško ribiško območje, pa smo seveda ugotavljali ves čas in tako je tudi zagotavljal tako programski svet kot tudi kazalce, s katerimi potem merimo, kam se usmerjajo razvojne spodbude, da so se oblikovala znotraj te regije tri samostojna razvojna partnerstva, ki enakopravno pripravljajo projekte in se o njih tudi usklajujejo na programskem svetu regije. Prav dosedanjo jugovzhodno Slovenijo, ki jo s tem zakonom na podlagi skupne želje teh občin in prebivalstva preoblikujemo v dolenjsko regijo, smo pravzaprav želeli in smo jemali kot model, kako je treba znotraj preoblikovati zadeve. Je pa res in tukaj je verjetno odgovor na vaše vprašanje, doslej so se po tem ključu razdeljevala zgolj neposredne spodbude, ki pa jih seveda ni bilo veliko. Kar mi želimo s tem zakonom narediti, je seveda, da se bo tudi večji del tako imenovanih posrednih spodbud, teh je pa za razliko od neposrednih, ki jih je okoli 4 milijarde, jih je pa okoli 82 milijard, te, ko bomo pa tudi te lahko razdelili po teh lokacijah glede na indeks razvojne ogroženosti, pa verjamemo, da se bo slika tudi spremenila. Kako bodo sedaj ta območja prišla do sredstev? Ravno na ta način, da sedaj ta zakon predvideva, da se bo znotraj razvojnih regij oblikovalo lahko posebno subobmočje, subregija, ki ima takšne statistične značilnosti, na podlagi katerih je možno in bolj smiselno, potem izvajati posebne ukrepe regionalne politike. Mi sami vidimo, da bomo tudi za kočevsko-ribiško območje na ta način lahko prišli do pravih rešitev. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralni predlog. Gospod Tanko, izvolite. Gospa ministrica, ali lahko izključite mikrofon, prosim? Hvala lepa.
Hvala, za besedo. Ne bom rekel, da nisem zadovoljen z odgovorom, mislim, da ste korektno odgovorili, lahko bi precej bolj natančno, vendar glede na to, da je bil na prejšnji seji zavrnjen zakon, da je bil na tej seji zakon umaknjen, mislim, da je priložnost, da se o temi regionalnega razvoja opravi posebna razprava in mislim, da bi to bilo zelo korektno glede na osnovi vseh teh različnih mnenj in pa tudi pogledov na to izredno problematično področje. Predlagam, da državni zbor o tem tudi glasuje.
Hvala lepa. O predlogu poslanca gospoda Jožeta Tanka, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministrice brez resorja, odgovorni za regionalni razvoj, bo državni zbor odločil na jutrišnjem nadaljevanju seje zbora v okviru glasovanj. Sedaj pa bo ministru za promet postavil poslansko vprašanje gospod Vojko Čeligoj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Gospa ministrica, gospodje ministri, kolegice in kolegi. Ob koncu letošnjega aprila sta predsednik Republike Slovenije dr. Janez Drnovšek in predsednik Republike Hrvaške Stipe Mesić svečano odprla velik in sodoben meddržavni cestni mejni prehod Jelšane. Ta prehod je po pomenu in velikosti tretji meddržavni mejni prehod s sosednjo Hrvaško. Mejni prehod obsega sodobne objekte, ki so za tak mejni prehod potrebni hkrati pa ti predstavljajo veliko delo tako po arhitekturni kot funkcionalni zasnovi. Objekt nam je lahko vsem resnično v veliko čast. Mejni prehod omogoča izstopanje in vstopanje v državo kar v 9-ih kolonah za osebna vozila in dva prometna pasova za tovorni promet. Mejni prehod ima kar 11 prometnih vstopnih pasov, ki pa se že po 100 metrih iztečejo v staro cesarsko cesto z enim samim voznim pasov v vsako smer. Takšna cesta teče vse do 40 kilometrov oddaljene Postojne in tam seveda do avtoceste. Zato prebivalci krajev ob tej cesti že dolgo negodujejo zaradi hrupa kolone vozil, tovornjakov, prahu, tresenja tal, poškodb cestišča in splošne nevarnosti. Tu so tudi omejitve za vrsto tovornih vozil, ker nekaterim delovnim organizacijampredstavlja in prinaša še dodatno škodo. Kolikor vem, je načrtovana gradnja avtoceste na tem odseku pomaknjena na kasnejši čas, to je šele v naslednje desetletje. Zato sprašujem ministra za promet, gospoda dr. Marka Pavliho: Ali sedaj, ko smo del EU, obstajajo kakršne koli možnosti za zgodnejši pristop k gradnji avtoceste, za morebitno pridobitev drugih, novih finančnih sredstev iz skladov EU, s čimer bi lahko pospešili gradnjo tega avtocestnega kraka? To pa je pomembno še toliko bolj, ker je na hrvaški strani že intenzivno gradijo cestni priključek, le-ta pa se je namreč novemu mejnemu prehodu v Jelšanah približal že na nekaj kilometrov. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister dr. Marko Pavliha, izvolite.
Hvala lepa, gospod poslanec Čeligoj. To vaše vprašanje, na začetku sem bil že malce preplašen, da ste me odstavili, ker sem razumel, da je bilo vprašanje naslovljeno ministrici za promet, ampak kakorkoli že, verjetno "lapusus lingue" Vsaka rešitev ima, tudi ta verjetno, svojo boljšo in slabšo plat. Boljša plat je dejstvo, da je bila avtocesta oziroma odsek, o katerem ste govorili, umeščen oziroma predviden v najnovejšem nacionalnem programu za izgradnjo avtocest, ki ste ga sprejeli konec februarja in je bilo to prvič. Torej, prvič je bilo s strani ministrstva za promet pokazano razumevanje te problematike in nujnost, da se ta problematika reši. In zopet nadaljevanje te dobre novice je, da smo takoj po sprejemu nacionalnega programa začeli pripravljati projektno dokumentacijo in druge strokovne podlage, ki so potrebne za pripravo pobude za pričetek postopka umeščanja tega odseka v prostor. Predvidevamo, da bomo lahko pobudo v začetku meseca junija predložili pristojnemu ministrstvu, torej ministrstvo za okolje, prostor in energijo, in s tem seveda zagotovili čimprejšnjo pridobitev oziroma sprejem uredbe o lokacijskem načrtu. Slabši del te problematike oziroma rešitve je pa seveda urnik, kako zagotoviti potrebna sredstva tudi iz evropskih skladov. Namreč, odsek Jelšane-Postojna bo možno uvrstiti v referenčni okvir za kohezijski sklad za naslednjo finančno perspektivo, vendar od leta 2007 do 20013. In to je realno glede na pripravljenost dokumentacije za ta odsek. Glavni pogoj za kandidiranje za ta sredstva je, kot rečemo, uredba o lokacijskem načrtu in, seveda, pridobljena zemljišča, nepremičnine, izdelano projektno-tehnična investicijska dokumentacija in tako naprej, kakor tudi zagotovitev deležev ali deleža lastnih finančnih sredstev s strani države. Mi si bomo prizadevali, da bo ta uredba čim prej sprejeta, torej v zakonsko najkrajšem možnem času, vendar pa glede na izkušnje to ne bo možno prej kot v treh do štirih letih, in še to pod pogojem, da bodo vsi postopki potekali optimalno. V primeru zapletov, o katerih lahko beremo, naj omenil le, recimo, avtocestne odseke mimo Radovljice ali sedaj okoli Trebnjega, je žal lahko ta čas še daljši. Upam, da sem vsaj delno pojasnil vaše vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ste zadovoljni. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti bo postavil poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Moje vprašanje se bo tikalo selektivnega obravnavanja državljanov oziroma tudi nedržavljanov Republike Slovenije v Republiki Sloveniji. Kot primer naj navedem vedno večje nasilje, ki ga izvajajo Cigani po Sloveniji tako med seboj kot do okolišnega prebivalstva. V zadnjem času dva mrtva v Murski Soboti v medsebojnih obračunih, strelskih obračunih, cela kopica ranjenih. Danes oziroma včeraj ubit, baje, policist s strelnim orožjem pri Ciganih na Dolenjskem. In kar že nekajkrat je Slovenska nacionalna stranka govorila o problematiki in opozarjala na problematiko, ki ji naš gospod minister ni kos. Dejstvo je, da policisti ne hodijo v ciganska naselja, ne izvaja se tako rekoč nobenih sankcij, zaradi tega, ker se jih policisti bojijo ali pa pravijo, "saj je brez zveze, da karkoli naredimo, škoda je tako majhna, ne moremo jim pa nič." Po Dolenjskem Cigani na dolgo in na široko kradejo po trgovinah in ko pritečejo prodajalka do policista, jo policist vpraša, kakšna je bila škoda, in ko reče, da je bila škoda tam okrog 15, 16 tisoč, reče: "Ah, saj to ni nič," in pustijo zadevo pri miru. Petkrat na dan po 15 tisoč, mislim, da je to kar 75 tisoč, ali koliko že, ne vem, približno - ni tako malo, to je ena plača in marsikdo v Sloveniji dela za eno tako plačo oziroma še za manjšo. Tem ljudem se nič ne zgodi. Policija pod vašim vodstvom gospod minister, pa lovi tiste, ki vozijo 5 kilometrov na uro prehitro, ki spijejo kakšen kozarec in ga je treba potem sankcionirati in mu odvzeti vozniško dovoljenje ter ga skorajda odpeljati ne vem kam. Po možnosti, če kdo reče kakšno besedo, ga še pretepsti, in take zadeve. Vprašal bi vas: Kdaj nameravate prenehati s selekcioniranjem obravnave? In: Kdaj boste tudi slovenske državljane zaščitili pred temi ciganskimi eskalacijami? Predvsem pa: Kdaj mislite nehati v bistvu pobirati in polniti blagajno ministrstva za notranje zadeve z mandatnimi kaznimi? Hvala lepa.
Besedo dajem dr. Radu Bohincu, ministru za notranje zadeve, za odgovor. Prosim.
Hvala lepa. Gospod poslanec je postavil naslednje vprašanje: "Na ministra za notranje zadeve naslavljam ustno poslansko vprašanje glede selektivnosti obravnave posameznih prekrškov, kakšen je prednostni red uvrščanja zadev v obravnavo." V tem njegovem vprašanju niti z besedico ni omenjena romska problematika. Če bi gospod poslanec bil v bodoče tako prijazen in želel odgovor na vprašanja o romski problematiki, bi ga ljubeznivo zaprosil, da to v vprašanju tudi navede, v nasprotnem primeru mu lahko odgovorim samo tako: nikakršne selektivnosti ni v policiji kar zadeva obravnave posameznih prekrškov, sploh selektivnost kot princip, kot pravilo v policiji ne velja in tudi ni nobenega prednostnega vrstnega reda uvrščanja zadev v obravnavo. Policija ima dolžnost obravnavati vse zadeve, in sicer jih obravnava na način, kot so se dogodki zgodili, edini vrstni red je torej časovni vrstni red. Nobenega pravila o selekcioniranju in nobenega pravila o kakšnem koli prednostnem vrstnem redu in tudi nikakršne niti pozitivne niti negativne diskriminacije. Če, spoštovani poslanec, najdete kakršnokoli pravilo, navodilo, usmeritev, kakršenkoli pravni akt, ki bi bil v oporo kriterijem selektivnosti ali mehanizmom vrstnega reda, potem bi razpravljali lahko o takšnem navodilu, ampak ga ne boste našli. Odkar vodim, kot pravite, ne policijo ampak to ministrstvo, kar je nekaj drugega, takšnih navodil kot minister nisem izdal, niti ni za to zakonske podlage, niti ni policija tako ravnala. Policijo sicer, kot vam je znano, vodi generalni direktor policije, sam policijo kot minister usmerjam in jo nadzorujem. In v moji pristojnosti so tovrstni akti, ne pa akti vodenja. Ampak, ponavljam: niti kar zadeva romske populacije niti kar zadeva kakršnihkoli drugih posebnih skupin ni diskriminacije, ni selektivnosti, ni ločenega obravnavanja, ni vrstnega reda Seveda pa bi z veseljem ovrednotil posamezen primer, če bi ga navedli, če bi nanj opozorili, tako bomo tudi storili, če boste takšne primere na pisni način predstavili in vam prek poročila, ki ga bomo zahteval od policije, tudi sporočili ali je policija v danem primeru ravnala tako, kot je prav. Dokler takšnih primerov ne navedete, vam seveda ne morem niti zatrjevati, da se je ravnalo prav niti da se je zatrjevalo narobe. Kakšnih 100.000 prekrškov, samo prekrškov, letno obravnava policija in verjetno verjamete, da jih sam vseh ne držim v glavi, pa zraven še blizu 80.000 kaznivih dejanj, tako da primera, ki morda celo ni resničen, morda ste ga dali kot primer, če pa je resničen, pa vam zagotavljam, da ga lahko preučim edino, če mi ga v naprej najavite. Zaključujem z odgovorom. Z veseljem vam bomo kaj več povedali o romski problematiki in o vključevanju policije v razreševanju tovrstne kriminalitete oziroma tovrstnih varnostnih tveganj, že sedaj vam pa lahko povem, da nimamo nobenega različnega, nobenega diskriminatornega obravnavanja in da policija tako kot v romskih naseljih tudi v drugih delih države ravna na povsem enak način.
Hvala minister. Zmago Jelinčič, imate še besedo.
Hvala lepa. No, selektivnost je, o tem se lahko pozanimate tudi na policijski postaji v Novem mestu, kjer vam bodo povedali za kaj gre pri stvari. No, ampak ker ste že rekli za posamezen primer, pa da naj ne bo v zvezi s Cigani. Potem bi vas vprašal v zvezi z vašo prometno nesrečo. Mislim, da je bila decembra 2001 ali 2002 tam, na avtocesti, malo naprej od odcepa za Unec. Od Obale proti Ljubljane, okoli desete ure ponoči. In ko naj bi vaš BMW udaril v nek oziroma naj bi v vaš BMW udaril nek avto, ko ste se baje lovili z nekim rumenim meganom, ki je potem "zletel" s ceste. En ford s tremi mladeniči in eno punco pa je udaril od zadaj v vaš avto, ki se je potem precej težko poškodovala. Iz vašega prtljažnika je teklo neko vino in tako naprej. In policija oziroma policija je v rešilec najprej dala vašo sopotnico, ki naj bi bila neka vaša bližnja sodelavka, jo odpeljala - lažje ranjeno - v bolnico, medtem ko, kar se je tikalo tistega dekleta, ki so ji določeni ljudje nudili pomoč, pa so policaji kar pregnali tiste, ki so nudili pomoč, češ, pojdite stran, ne sprašujte, da se vam kaj ne bo zgodilo, izginite in podobne zadeve. In konec koncev, govoril sem z eno pričo tega dogodka, pa me zanima, če je tukaj šlo za kakšno selekcionirano obravnavo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, vi smete postaviti v drugem delu željo, da minister dopolni že prej, v skladu s poslovnikom postavljeno vprašanje. Smete zahtevati dopolnitev odgovora. In ta konstrukt, ki ste ga sedaj izpeljali, nima nobene poslovniške zveze s postavljenim vprašanjem. In prosim: romska skupnost! V naši državi ima samo tako ime. Gospod minister, ne rabite odgovarjati na drugi del [[...]]
Jaz bi vseeno [[...]]
[[...]]dopolnitev odgovora, tudi vaš odgovor ne bo v skladu s poslovnikom. Izvolite.
Ker je šlo za obtožbe na moj osebni račun, mi dovolite, da vendar nekaj stavkov odgovorim. Ni šlo za mojo prometno nesrečo, ampak je šlo za prometno nesrečo, v kateri je bilo udeleženo vozilo, ki ga je vozil voznik ministrstva za notranje zadeve. Ni šlo za neko - ne vem kako ste se izrazili - sodelavko kot sopotnico, ampak je šlo za mojo soprogo. Ni šlo za popolnoma nič drugačno obravnavanje te prometne nesreče kot katerekoli druge prometne nesreče. In tudi v tem primeru ni šlo za nobeno selekcioniranje oziroma vrstni red obravnavanja, tako kot tudi v drugih primerih ne. Kar pa zadeva Novo mesto, se bom pa pozanimal in bomo ugotovili, če je kaj na tem, kar govorite. Pripravljen sem vas o tem tudi obvestiti oziroma vam o tem dati poročilo.
Hvala lepa. Ministrici za kulturo, ki je danes opravičeno odsotna, bo postavil poslansko vprašanje gospod Franc Čebulj in potem prosim, če poveste, ali želite pisni odgovor ali ustni na naslednji seji. Izvolite, gospod Čebulj.
Ja, hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegi in kolegice. Želel bi ravno tako, da na postavljeno poslansko vprašanje, gospe ministrici za kulturo, Andreji Rihter - in če je možno - mi do naslednjega parlamentarnega zasedanja odgovori pismeno. Če pismenega odgovora ne prejmem, sem dolžen, da zastavim spet enako vprašanje čez mesec dni. To se glasi tako: Na podlagi seznama odobrenih spomeniško varstvenih akcij v okviru takoimenovanega kulturnega tolarja za leto 2004 in 2005 je ugotovljeno, da so za gorenjsko področje s spomeniki z izjemo Škofje Loke, odobrena sredstva samo za trško jedro Krope in za cerkev Sv. Loke v Prapročah pri Lukovici. Tako ni zagotovljenih sredstev zanadaljevanje in dokončanje začetnih del tudi za ostale spomenike, ki so večina na listi za spomenik državnega pomena, kot so: Adergas, Vlesovski samostan; Mali grad v Kamniku, Sv. Primož nad Kamnikom, Limbarska gora, taborišče Ljubelj. Spomeniki državnegapomena so ostali brez sredstev, med tem ko je za nekatere akcije: Kanomeljsko, Klavžje odobrenih kar 100 milijonov tolarjev. Gospe ministrici, kot sem rekel, zastavljam vprašanje. Zakaj se pri delitvi sredstev, če jih ni dovolj za vse akcije, ni bolj upoštevala regionalna delitev? Pri taki delitvi Gorenjska ostaja povsem v ozadju, kar je zaskrbljujoče, saj je eno in bo kulturna dediščina nesporno pomemben dejavnik tudi v naši turistični ponudbi? Hvala lepa.
Hvala lepa. Torej pisni odgovor do naslednjega zasedanja. Ministru za okolje, prostor in energijo bo poslansko vprašanje postavil gospod Peter Levič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani minister! Slovenija je z vstopom v Evropsko unijo postala del evropskega krožka omrežja Natura 2000. Zavarovana območja za katera bodo veljale posebne varstvene storitve, predvsem omejitve pri načrtovanju prostorskega razvoja v prid ohranjanju nekaterih živalskih in rastlinskih vrst ter habitatnih tipov, bodo obsegala kar 35% celotne površine Slovenije. Menimo, da je projekt Natura 2000 dober projekt, ki bo pomagal ohranjati živalsko in rastlinsko raznovrstnost tudi za zanamce in bo bistveno pripomogel k ohranjanju ogroženih živalskih in rastlinskih vrst. Slovenija se lahko pohvali s kar 15 tisoč živalskih in 6 tisoč rastlinskih vrst, kar precejšen odstotek le teh pa spada med ogrožene vrste. Vlada je še pred vstopom Slovenije v Evropsko unijo sprejela uredbo o ekološko pomembnih območjih in uredbo o posebnih varstvenih območjih, ki določata ravnanje na območjih Natura 2000. Omejitve za prebivalce pa bodo kar precejšnje in bodo imele posledice na razvoj, poselitev ter življenje v teh območjih. Kljub temu da je v nekaterih občinah kar 50% ozemlja vključenega v varovana območja in vključuje tudi posredna območja, občine niso povabljene k sodelovanju pri razpravi in pripravi tega projekta. Zato gospoda ministra sprašujem. V uredbah ni določenih konkretnih pravil obnašanja in ravnanja v prostoru, kar dejansko pomeni, zahteva, da naj bo neugoden vpliv na živali in rastline zaščitenega območja čim manjši. Ni definiran čas izvajanja varstvenih posegov, ki naj bi bil potreben prilagoditi življenjskemu ciklu živali, in seveda tudi ne odškodnin oziroma nadomestil prebivalcem za omenjeno poseganje na območja. V uredbi pa je določeno, da ministrstvo pripravi tako imenovani program upravljanja, ki ga sprejme vlada. Zanima me: Kdaj bo ta operativni načrt pripravljen? Ali bo vseboval konkretna pravila, ravnanja za prebivalce z vsemi časovnimi opredelitvami [[kdaj bodo kmetje lahko kosili travo in tako dalje]] ? Kdaj bo vlada določila višino odškodnin oziroma nadomestil za prebivalce? Ali se bodo posegi v prostor na območjih, zaščitenih z Naturo 2000, ki so predvideni v obstoječih prostorskih planih, lahko izvedli brez dodatnih preverjanj in omejitev? V nekaterih primerih so v območja Natura 2000 vključena cela naselja. Ali je res, da pri posegih v prostor znotraj meja razmejitvene cone velja za dele, kjer mora biti zaščita biotopa popolna, in dele, ki ne vplivajo na življenjski prostor organizma, ki ga ščitimo? Kdaj bo izvedena ta podrobnejša opredelitev območij znotraj Nature 2000? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister mag. Janez Kopač, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Določitev posebnih varstvenih območij je obveznost po tako imenovani "ptičji" in tako imenovani "habitatni direktivi". Ta določitev poteka po predhodni obravnavi v občinah - ne drži, kot ste navedli, da občine v to niso bile vključene. Lahko rečem, da smo dobili pripombe iz 63 slovenskih občin in njihove želje, kolikor se je le dalo, smo upoštevali; mislim, da je bilo okoli 50 takih primerov, kjer smo se v celoti uskladili, v nekaj več kot desetih primerihpa smo se uskladili samo delno. Če je neko območje razglašeno za posebno varstveno območje, to ne pomeni, tako kot je bilo morda zmotno razumeti iz vašega naštevanja, da tam velja nek poseben režim - režimi se določajo v parkih, na primer, v zakonu o Triglavskem narodnem parku so predvideni režimi, kaj se sme in česa se ne sme na določenem območju. Pri Naturi 2000 oziroma pri določitvi posebnih varstvenih območij pa to pomeni samo to, da če se na tistem območju načrtuje neka nova raba ali pa nek nov akt, lahko je to tudi gozdno-gospodarski načrt, nov, ali pa sprememba prostorskega plana ali kaj podobnega, v tistem primeru je treba tak akt celovito presoditi glede njegovih vplivov na določeno rastlinsko ali živalsko vrsto, zaradi katere je tisto posebno varstveno območje razglašeno kot tako. To pomeni samo to. Ne pomeni, da se - skratka, še enkrat poudarjam, da se tam uvaja nek poseben režim. No, in ti ukrepi načeloma ne stanejo, zato tudi tisti, ki imajo zemljišča na območju posebnih varstvenih ukrepov, ne bodo dobili nobene rente ali česa podobnega, to ni predvideno. Predvidena je samo torej ta posebna presoja pri novih aktih za upravljanje ali pa za posege v tisto območje. To bo seveda največ stalo državo, ker bo morala - tako pravi direktiva - ohranjati "ugodno ohranitveno stanje". To pomeni, da bo morala načrtovati tudi določeno rabo prostora, ki bo ohranitveno stanje vzdrževala tako, da bo ogrožena rastlinska ali živalska vrsta, zaradi katere je neko območje razglašeno, lahko ostajala vitalna, skratka, da ne bo ogrožen obstoj te populacije. In vse to bo določeno v načrtih upravljanja, ki ste jih omenili. Ti načrti upravljanja pa so akti, ki bodo nastajali naslednje, lahko rečem tri, štiri, morda tudi pet let. Načrti upravljanja so nekaj, kar tudi stare države članice EU, brez izjeme, šele sedaj pripravljajo, jih še nimajo, tudi mi, ko gledamo in si želimo kakšno stvar prekopirati od kod in videti, kako so drugi to naredili, pravzaprav ne najdemo nobenih pravih vzorov še zaenkrat, ker je to nekaj, kar je šele v procesu nastajanja. Vsekakor pa določitev nekega območja za posebno varstveno območje v okviru omrežja Natura 2000 pomeni, da določene želje v tistem prostoru, pač, ne bodo več uresničljive, ker če bi tak poseg onemogočal ohranjanje ugodnega ohranitvenega stanja, kot se temu po zakonu reče, tak poseg pač ni dovoljen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite, da minister dopolni odgovor? Izvolite, gospod Levič.
Hvala lepa. Mi je prej zmanjkalo časa, tako da bi še nekaj vprašal. Namreč, zakaj je bilo območje Valovja Rebr, namreč govorim o vetrni elektrarnah - Zakaj je bilo območje Valovna Rebr, kjer naj bile postavljene veterne elektrarne, izključeno iz območja Natura 2000? To je namreč območje prve varstvenekategorije v okviru predvidenega regijskega parka Snežnik. Bilo pa je opredeljeno tudi kot posebno varstveno območje v okviru območje Natura 2000. Vemo, da je tam življenjski prostor velikih zveri, medvedov, risov ter mednarodno varovanih ptic. Znano je, da sta bila tako zavod za varstvo narave kot tudi agencija Republike Slovenije za okolja mnenja, da gradnja veternih elektrarn tam ni sprejemljiva, ministrstvo za okolje in prostor pa je upoštevalo samo mnenje elektroinštituta Milan Vidmar, ki pa se ukvarja predvsem z razvojem splošne energetike in je seveda podal mnenje, da škode v naravi ne bo. Kako je lahko omenjeni inštitut, specializiran za energetske sisteme, podal svoje neodvisno mnenje o potencialni ogroženosti medveda, risa, beloglavega jastreba, sove, kozače in tako naprej? In kako je lahko njihovo mnenje tehtnejše od uglednih institucij, ki so še posebej poklicane za tako presojo? Hvala lepa.
Gospod minister, izvolite.
To sicer ni dopolnilno vprašanje, ampak čisto novo vprašanje, pa nič zato - bom poskušal odgovoriti. Najprej moram reči, da seveda pri določanju območja posebnih varstvenih območij moramo slediti strokovnim kriterijem; torej, ali na nekem območju določena prednostna rastlinska ali živalska vrsta je ali pa je ni. Ima pa, kar se tega določanja tiče, država nekaj manevrskega prostora vseeno. Tako jim ni treba stoodstotno, torej kjerkoli se pojavi ogrožena rastlinska ali živalska vrsta, tistega območja avtomatično razglasiti za posebno varstveno območje, pač pa je zadosti, torej, če razglasi 80%. To je več kot dovolj. Če razglasi od 20% do 80% pa je to podvrženo še posebni presoji evropske komisije. Poleg tega država pri določanju tega teritorija lahko uporabi fleksibilnejše kriterije v tistih primerih, ko neko območje za ogroženo rastlinsko ali živalsko vrsto presega več kot 5% njenega teritorija. V primeru velikih zveri, torej, medveda, risa in volka posebna varstvena območja, ki smo jih razglasili, bistveno presegajo 5% teritorija v Sloveniji. Kar se tiče mnenja zavoda za varstvo narave in agencije za okolje moram posebej povedati, da se je zavod za varstvo narave pri sklicevanju na prisotnost ptic - predvsem ptic - skliceval na takrat razpložljive podatke. Kasnejši podatki, ki so jih pripravljali kot strokovno podlago za določitev posebnih varstvenih območij, so pokazali precej drugačno sliko, ki je seveda omogočala strokovno presojo, da tistega območja ne uvrstimo med posebnavarstvena območja, seveda z upoštevanjem prej omenjenih kriterijev fleksibilnosti, ki jih država ima na razpolago. Kar se tiče odločitve o vetrnih elektrarnah, je to bila odločitev občine. Kot sem povedal, smo mi želeli v čim večji možni meri, brez konflikta z občinami ali pa na predlog občin opredeliti za posebna varstvena območja tista območja, ki smo jih po strokovnih kriterijih morali ali kjer smo po strokovnih kriterij še imela ta manevrski prostor. Občina Ilirska Bistrica je, lahko rečem, tako rekoč uniformno zahtevala vključitev ali pa opredelitev tistega območja za območje vetrnih elektrarn. Nam se je glede na ravnokar sprejeti nacionalni energetski program to seveda zdelo smiselno in moram povedati, da prav iz vaše stranke, gospod Levič, je prišel amandma pri nacionalnem energetskem programu, da naj bi inštalirali 300 megavatov vetrnih elektrarn. Jaz, ne vem, kam bi jih, če je problem že pri inštaliranju 40-ih megavatov - torej problem, ki ste ga ravnokar odprli. Smo pa tistemu amandmaju kot vlada nasprotovali, ker je bil absolutno pretiran. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za finance bo poslansko vprašanje postavil dr. Jožef Bernik. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Gospodje ministri, dame in gospodje. Gospod minister, za vas imam zelo enostavno vprašanje, gre pa namreč za kvaliteto raznih zakonskih predlogov, ki prihajajo v parlament in večino teh je izredno kompliciranih, dolgih in pa tudi nejasnih. Zanima me, to se pravi, to opazujem že nekaj let, da so zakonski predlogi iz vašega ministrstva najbolj, kako bi rekel, malo malomarno pripravljeni. Vsaj nekateri. Tako mora naša zakonodajno-pravna služba od časa do časa pripraviti veliko komentarjev in tako rekoč komentirati skoraj vsak drugi, če ne vsak, člen. In zdi se mi, da ta zakonodajna služba ima dolžnost, da to opravi, ampak predvsem gleda na to, če rečeš, na nesporazum oziroma neskladje z ustavo, ne pa, da popravlja nekatere interne konflikte, ki jih ti členi vsebujejo. Zato me zanima: Kdo neki pripravlja te zakone? Kdo to pregleduje? Nekoč sem celo slišal, da je vaše ministrstvo, pred vašim verjetno nastopom, pošiljalo zakone raznim odvetnikom zunaj ministrstva in da so bili za to plačani. Sedaj me zanima: Ali ta praksa še eksistira? Koliko stane? In: Zakaj ne bi moglo ministrstvo tega pripravljati? Gre predvsem za to, da tudi vaše ministrstvo hoče obdržati neko kvaliteto in mislim, da bi vam vaši sodelavci to morali že davno povedati. Če vam pa niso, bi bilo pa dobro, da se z njimi pomenite, da dobimo zakone, ki bodo dobro pripravljeni, in da s tem prihranimo čas vam in nam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, doktor Dušan Mramor, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Moram reči, da pač ste postavili tezo, da so zakoni, ki jih pripravlja moje ministrstvo, slabo pripravljeni. Jaz postavljam antitezo vaši tezi, da so ti zakoni dobro pripravljeni. Nekateri celo odlično. Pa bom dal pač dva primera. Recimo, da iz vseh teh zakonov, ki so v času mojega mandata bili sprejeti v parlamentu, ki jih je bilo 26, izluščim dva, ki sta dejansko taka, kot ste vi rekli, izjemno tehnično zahtevna, eden je pa zahteven z vsebinskega vidika. In to sta zakon o dohodnini, in zakon o davčnem postopku. Sedaj za zakon o dohodnini če se jaz pravilno spomnim, je pač predstavnica zakonodajno-pravne službe v samem odboru za finance rekla nekaj podobnega - to je bila gospa Andreja Kert - , da je to izjemno dobro pripravljen zakon. To se pravi, na samem odboru, na katerem smo bili. Drugi zakon, zakon o davčnem postopku - ta prvi ima 153. členov, in kot vemo, je njegovo usklajevanje bilo res ena od izjemno težkih nalog. In če še to pogledam: vsebinskih pripomb praktično ni bilo. Bilo je nekaj nomotehničnih. Z davčnim postopkom, ki pa ima 406. členov, nam je pa vodja, Tina Bitenc, zakonodajno-pravne službe, ki je s štirimi sodelavkami praktično pregledovala ta zakon, rekla, da je dobro pripravljen, tako obsežen in zahteven zakon. Praktično bilo je nekaj nomotehničnih pripomb in 5 vsebinskih v tem primeru. Ampak pri tako kompliciranem zakonu tehnično, mislim, da je to več kot dopustno. Naprej me sprašujete, kdo dela te zakone. Vseh teh 26 zakonov je delalo 23 ljudi. Teh 26 zakonov je imelo 1626 členov. Seveda mora biti to vse usklajeno in teh 23 ljudi je zaposlenih na ministrstvu za finance: dva v sektorju, ki pokriva proračun, šest za finančni sistem in petnajst za davčni sistem. Nihče, nobeden od teh zakonov ni bil dan v delo izven ministrstva za finance. Vse smo naredili na ministrstvu in moram reči, da v nekaterih področjih imam izjemno dobre sodelavce, vključno z izobrazbo s Harvarda. Edino, kar je bilo pa dano v izdelavo ven, se pravi zunaj iz ministrstva za finance, je analiza možnih vplivov davčnih olajšav pri davku od dobička pravnih oseb. Gre za ekonomsko ekonometrično analizo, ki gleda, kako davčne olajšave vplivajo na gospodarsko rast in podobno pri tem zakonu. Pripravil jo je ekonomski inštitut pravne fakultete, stroški pa so bili enaki - 6 milijonov tolarjev. To je edino, kar smo dali ven narediti, in moram reči, da po mojem mnenju, jaz sem te zakone vse prebral; nisem pravni strokovnjak, ampak drugi, ki so pravni strokovnjaki, so mi rekli, nekateri so bili res odločni. Seveda imate pa pri vsaki taki izdelavi zakonov od odličnih, ampak jaz pravim, do dobrih. Ne bi rekel, da je bil katerikoli res slab. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Gospod Bernik, izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister! Ne bom konkuriral z vami, koliko paragrafov oziroma členov je popravljeno, ampak tudi to lahko naredimo, vendar čisto verjamem vašemu komentarju. Ne bi se pa čisto strinjal s tem, kar je rekla gospa ta, gospa ona, ker imam tudi sam svojo presojo. Čeprav tega nisem omenjal v svojem vprašanju, vas pa opozorim na neko drugo stvar. Recimo, pri zakonih oprodaji državnega premoženja, o raznih garancijah itd., ki prihajajo iz vašega ministrstva, sedaj sicer veliko manj, ampak nikdar niso imeli finančne analize zraven, tako da bi človek lahko presodil, tako kot če bi človek prodajal svojo hišo, da ve, koliko je to vredno itd. So samo sumarične vsote in mi bi morali o tem odločati na podlagi ugibanja. To samo dodajam. To se je predvsem vršilo pred vašim ministrstvom, ampak je prihajalo od enega urada, po mojem, ki ni nikdar tega moral razumeti, da potrebujemobolj detaljne podatke. Tako se dela v biznisu, poslovnih enotah, država pa mislim, da tega ni dovolj razumela. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Jaz se z vami popolnoma strinjam, doktor Bernik. Vsak zakon, ki pride, predvsem pa o jamstvih, mora definitivno imeti svoje posledice in tudi pač oceno verjetnosti, da bo pač ta osnovni kredit poplačan. In jaz vem, koliko smo se mi trudili, da bi za vsa jamstva, pri Darsu posebej, imeli zelo natančen pregled, kakšne bodo obveznosti Darsa v prihodnosti v naslednjih tridesetih letih, ali bo možno iz cestnine pokriti stroške vzdrževanja in hkrati odplačevanja teh kreditov. Bi rekel, kar nekaj mesecev je trajalo, da smo to naredili. Tako da se strinjam, to mora imeti, in jaz se trudim, da bi to tako tudi bilo.
Hvala lepa. Ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo postavil poslansko vprašanje gospod Anton Butolen.
Hvala, predsedujoča. Spoštovani gospod minister in ostali ministri, kolegice in kolegi poslanci! Na področju neposrednih plačil je Slovenija naredila velik korak naprej in je najbolje pripravljena nova članica Evropske unije. Ne glede na to je seveda vsakoletno vlaganje zahtev za neposredna plačila izjemno zahteven podatek, tako za agencije, kot pa tudi za same vlagatelje. Na moja vprašanja oziroma za moje vprašanje so me opozorili sami vlagatelji, ko so brali navodila za letošnje subvencije. Citiram predzadnji stavek v prvem odstavku: "Naj vas letos še posebej opozorimo, da se boste z oddajo pravilno in popolne vloge izognili morebitnim sankcijam, ki bodo po novem doletele vlagatelje, pri katerih bodo v vlogah odkrite administrativne napake." Takšno besedilo, ki ga je seveda uvodoma podpisala direktorica magistra Sonja Bukovec, in tolmačenje, ki so ga pozneje na terenu dajali kmetijski svetovalci, je seveda razburilo nekatere vlagatelje, ker so se bali, da bodo z administrativnimi napakami oziroma zaradi administrativnih napak kaznovani. Zato seveda sprašujem: Na kakšnem predpisu temelji ta grožnja, da bi nekdo bil za administrativne napake kaznovan? Sankcijo vendar razumemo kot kazen! Kaj se bo pravzaprav štelo za administrativne napake? Predvidevam, da gre tu za druge zadeve, da tu gre za, enostavno povedano, goljufije. To se pravi, da bi nekdo prijavljal nekatere poljščine ali na nekaterih parcelah, ki jih ni. Ampak v tem primeru pač, vsaj jaz menim, da to ni administrativna napaka. Seveda bi vprašal tudi: Ali se bodo letošnje vloge obravnavale v skladu z zakonom o splošnem upravnem postopku, da bodo torej določene administrativne napake lahko popravili? In pa: Kako je bila pripravljena svetovalna služba za pomoč pri izpolnjevanju vlog? Moram namreč reči, da je bilo tu kar nekaj nesporazumov, in bi prosil, če mi lahko odgovorite na ta vprašanja. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, doktor Pogačnik, izvolite.
Hvala lepa, gospod Butolen, za to vprašanje. Po prejetju vašega vprašanja sem šel prav pogledat, kakšen je ta uvodni nagovor v navodilih. No, pa razen tistega stavka, ki ste ga prebrali, gre zgolj za prijazno pismo. Tu pa seveda opozarja na pomembnost pravilne in popolne vloge, ki jo je treba oddati. Žal, bi rekel, če je to komu všeč ali ne, vstopili smo v Evropsko unijo in pravzaprav pogoji za pridobivanje sredstev iz tovrstnih javnih virov so zelo strogi. Agencija skuša v čim večji meri opozoriti kandidate na težave, ki se pojavljajo pri napakah, ki bi morebiti lahko nastale. Tako bi ta stavek jaz prejštel kot dobronamerno opozorilo kot pa kakršnokoli grožnjo. Res pa je tudi, da se postopki vršijo v skladu z evropskimi predpisi in standardi. In če agencija ne bi pravilno opravila svojega dela, sledi temu tudi odvzem evropskega dela sredstev, pa seveda tudi našega dela sredstev. No, ko govorite o tem, na osnovi česa se bodo pravzaprav uveljavljale te tako imenovane sankcije, ki bi morale biti izvedene v primeru ugotovljene administrativne napake oziroma na osnovi opravljene administrativne kontrole podatkov, se bo vse to uveljavljalo v skladu z uredbo o izvedbi ukrepov kmetijske politike za leto 2004, ki je bila objavljena v Uradnem listu številka 24 v letošnjem letu. Kaj se bo štelo za administrativne napake? Kot sem rekel, del kontrole je tudi izvajanje administrativne kontrole. Gre predvsem za neskladja med podatki iz registrov podatkov in pri drugih uradnih evidencah ter podatkih, ki jih je vlagatelj navedel v vlogi oziroma zahtevku. To so tako imenovane administrativne napake. Seveda pa je tudi tista vaša pripomba teoretično na mestu. V tem primeru se lahko zgodi zgolj resnično samo pisna napaka, lahko pa se tudi zgodi to, da nekdo pač ne poda pravilnih podatkov iz kakršnegakoli drugega razloga. Kakorkoli že, ta administrativna kontrola je predpisana, izvajajo jo delavci agencije in na tej osnovi skušajo opozarjati, pa tudi odpravljati te napake. Postopki se bodo vršili skladno z zakonom o upravnem postopku tudi v letu 2004. In še, kako je bila svetovalna služba pripravljena na to pomoč. Jaz ne vem, kako svetovalna služba to izvaja, vsekakor pa vidim, da se je agencija zelo potrudila, da je pravzaprav naredila kar številne delavnice in pripravljalne tečaje, na katerih so poučili tiste, ki bodo izvajali in nudili pomoč pri izpolnjevanju vlog. Tako je, recimo, že v januarju agencija organizirala dvodnevno delavnico. Na delavnici so svetovalcem z vseh območij Slovenije predstavili delovanje računalniškega sistema za vnos podatkov. Potem je v marcu agencija organizirala posvet s 300 kmetijskimi svetovalci in kmetijskimi inšpektorji iz cele Slovenije. Predstavili so vsebino uredbe, tržnih redov in tudi tehnični del, izvedbeni del uredbe, kot je način uveljavljanja zahtevkov, roke, registre, vse tisto, kar je potrebno. Potem je v času od 23.3. do 26.3. pripravila in izvedla ponovno izobraževanje svetovalcev, ki se ga je udeležilo 75 svetovalcev iz cele Slovenije in je trajalo od osmih zjutraj do osmih zvečer. In s 1. aprilom smo na agenciji uvedli tudi posebno spletno stran, ki je namenjena zgolj svetovalcem za izmenjavo mnenj ter pridobivanje dodatnih informacij. Odgovore na vprašanja sproti pripravljajo strokovni delavci agencije v sodelovanju s predstavniki ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. In uvedli smo še odprti telefon, klicni center, ki deluje od 9. do 15. ure popoldan, kjer se pravzaprav lahko pridobijo še odgovori na nekatera vprašanja glede neposrednih plačil. To je vse, kar je agencija storila. Jaz mislim, da po najboljši možni meri pripravili na te aktivnosti.
Hvala lepa. Gospod Butolen, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Jaz se z vami popolnoma strinjam v tem smislu. Še vedno pa mi ta dikcija "administrativna napaka", bom rekel, enostavno ni všeč oziroma je prav ne razumem. Če nekdo navaja napačne podatke za svoje poljščine, za mene to ni administrativna napaka, ampak gre praktično za goljufijo, ki je kaznivo dejanje celo, ne samo administrativna napaka. Ljudje so namreč to dikcijo "administrativna napaka" razumeli drugače. Ljudje so preprosto razumeli, če se bo pozabil podpisati, navedel napačno hišno številko in tako naprej. To so v bistvu administrativne napake. Nikakor pa ne, da je na neko parcelo navedel napačno kulturo, potem se popolnoma strinjam, da je za to kaznovan oziroma mu je kakorkoli odvzeta subvencija, da jo morajo vračati in tu nobene dileme ne more biti. To je seveda povsem jasno. Dobro, ampak če gre za to, da se v bistvu misli to, potem tudi sprejmem to razlago. Kar se pa tiče svetovalne službe, sem pa to vprašanje postavil zato, ker so določeni svetovalci na terenu razlagali, da se vloga, ki je bila predpisana v tem ovoju, ne more oddati brez njihovega podpisa. To pa seveda po moje ne drži in se je dogajalo to, da so kmetovalci to sami izpolnili, pozneje so pa nesli svetovalcu, da je podpisal, za to plačali 4.000 tolarjev, nakar je pa paradoks, da ta list, ki je v bistvu kontrolni list o popolnosti vloge, ni sestavni del vloge, se je pa drži na zadnji strani in absolutno mora biti zraven. S tem ko mu je svetovalni delavec to podpisal, nič ni jamčil, tu sicer piše popolnost, ampak nič ni jamčil, ni prevzel nobene odgovornost in je to bilo defenitivno na posvetih, ki so jih svetovalni delavci [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]delali z občani oziroma vlagatelji, tako povedano. Pa še kakšna druga cvetka bi se našla. Seveda, pri tako zahtevnem postopku je to tudi razumljivo, ampak kljub temu je treba v naslednjem letu temu posvečati še več pozornosti, ker gre za ogromna sredstva. Mislim, da okoli 25 milijard tolarjev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, želite še besedo? Izvolite.
Vsekakor lahko pravzaprav prijavitelj sam izpolni vlogo, če pri tem rabi pomoč svetovalca, seveda, to pomoč pravzaprav plača. Ni pa to obvezno. Vsak lahko izpolni vlogo sam, jo odpošlje, za to ni potrebno dodatno svetovanje. In strinjam se z vami, da so vse novosti, posebej tako zahtevne, kot je ta administracija včasih na začetku težke, potem pa stvar postane bolj enostavna. Upam, da bomo pač v naslednjih letih zadevo še bolje skupaj urejevali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za šolstvo, znanost in šport po poslansko vprašanje postavil gospod Rudolf Petan. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Torej, ministra za šolstvo, znanost in šport sprašujem: Gospod minister, ali menite, da bodo diplomanti dosedanjih univerzitetnih študijskih programov v podrejenem položaju na trgu dela v Evropski uniji, konkretno recimo v primerjavi z diplomanti iz Nemčije, Italije ali Avstrije, glede na predlog novega zakona o visokem šolstvu? Da razložim, kaj sem s tem mislil. Po novem predlogu tega zakona, ki je že v proceduri, je za dosego druge stopnje izobrazbe po teh novih kriterijih, potrebno - podobni dosedanji univerzitetni brezplačni štiriletni študij plus eno leto magistrskega plačanega študija ali visokošolski triletni brezplačni plus dve leti magistrskega študija, ki ga je treba plačati S tem se uvedejo šolnine za dosego nove druge stopnje izobrazbe ali za dosega poklica, ovrednotenega s 300 točkami KT nivoja ali nivoja druge stopnje. To je pa problem, ki se gleda z dveh plati: eno je problem za naprej, tu verjetno ne bo problemov, ker bomo pač uvedli takšne študije in tu zadeva ne bo problematična, večji problem pa vidim v ureditvi za nazaj. Namreč, ta problem se pojavi pred tistimi, ki so do sedaj dosegli to visoko univerzitetno izobrazbo, se pravi sedanjo drugo stopnjo, po novem pa boto ovrednotena z 180 do 240 KT in ne 300 in bo samo pod šifro prve stopnje. Vse to pa pomeni, da je Slovenija ena redkih EU držav - ne vem, ali je bil osnovni problem šolnina, ga je v bistvu udarila - ne vem, upam, da se nisem zmotil - nekaj deset tisoč diplomantov z doseženo univerzitetno stopnjo ali diplomo druge stopnje, s tem da bodo pa sedaj na EU trgu dela, ker nismo več zaprt prostor, ampak bomo seveda kandidirali na trgu EU in obratno, tudi diplomanti iz EU bodo lahko kandidirali pri nas, in sedajbodo naši ravno zaradi tega v podrejenem položaju - naši diplomanti. Ministra sprašujem: Zakaj predlog ni bolj prijazen do teh nekaj deset tisoč diplomantov sedanje naše druge stopnje in da bi imeli enakopraven položaj z diplomanti univerz iz Nemčije, Italije in Avstrije in še koga pri direktnem soočanju za delo. Kajti sedaj bo naša druga stopnja ovrednotena kot prva, v državah, ki sem jih navedel v Nemčiji, Italiji in Avstriji, pa je ta štiriletno program ovrednoten za drugo stopnjo. To pomeni, da bodo naši diplomanti v neenakopravnem položaju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister dr. Slavko Gaber, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Gospe in gospodje. Naše službe zagotavljajo in to zagotavljam tudi sam, da na trgu dela v EU ne bodo naši diplomanti v podrejenem položaju. Zdaj - zakaj? To pa zahteva neko temeljitejšo obrazložitev. Če začnem s kreditnimi točkami, s katerimi ste vi končali, potem bi želel opozoriti na to, da je vsako leto ovrednoteno s šestdesetimi kreditnimi točkami - ne samo v Sloveniji, ampak je tako ovrednoteno tudi v drugih državah podpisnicah bolonjske deklaracije. Iz te logično izide, da je dosedanji štiriletni študij pravzaprav na nek način ekvivalenten z 240-im kreditom.Tako praviloma ravnajo okoli po Evropi. Dopolnilo k 51. členu zakona, ki je bilo sprejeto tukaj v odboru državnega zbora, prav o tem govori. Govori namreč, da je praviloma vsakomur, ki nadaljuje študij v Sloveniji na univerzi in si poskuša pridobiti diplomo druge, stopnje študija po novem, torej magisterij, priznanih 60 kreditnih točk. S tem se že dotikam dela logike delovanja visokega šolstva v Evropi. Evropa namreč od lizbonske konvencije naprej loči dve obliki priznavanja v tem prostoru. Eno je priznavanje za nadaljevanje študija, priznavanja dosežene stopnje in vrste izobrazbe za nadaljevanje študija in tukaj bomo ravnali tako, kot sem pravkar opisal. Drugo je pa priznavanje za opravljanje dela, pri čemer direktiva Sveta EU 89/48 o splošnem priznavanju diplom govori, da je temelj za priznavanje usposobljenosti na trgu dela prva stopnja v trajanju treh let, najmanj v trajanju treh let, in v nadaljevanju pove, da je pravzaprav kriterij za to, da je vaša usposobljenost priznana tudi v drugih državah Evropske unije, priznanje vaše usposobljenosti na vašem trgu delovne sile. Iz te dvojne kombinacije slej kot prej izide, če izvzamemo regulirane poklice, kjer pa tudi velja, da za celo Evropo velja enaka regulacija in enaka minimalna zahteva, da naši ljudje naj ne bi bili v podrejenem položaju na tem trgu delovne sile. Ne kaže pa si zatiskati oči pred nekim drugim dejstvom. Namreč, pred dejstvom, da diploma sama še ni zaposlitev in da so delodajalci tisti, ki se odločijo, koga zaposlijo. Slovenija tukaj je specifična, mi smo eni od bolj reguliranih trgov delovne sile, ko gre za zaposlovanje. Cel kup predpisov imamo, ki govorijo o tem, kaj natančno morate biti, da bi vi lahko opravljali določen poklic, zato nas čaka kvečjemu, verjetno, dolgoročno deregulacija. Zakaj deregulacija? Zato, ker nas bo prej omenjena direktiva Evropske unije silila v to, da bomo drugim priznavali njihovo usposobljenost na našem trgu delovne sile zaradi tega, ker so oni usposobljeni za opravljanje poklica pri njih. Ampak to ni vprašanje priznavanja diplom, je drugo vprašanje. Je vprašanje deregulacije našega trga delovne sile.
Hvala lepa. Želite, gospod Peten, da minister dopolni odgovor? Izvolite.
Hvala za besedo. Gospod minister, za naprej se strinjava. Tukaj nimava razhajanj. Ampak večji problem nastaja z dosedanjimi, tistimi, ki so do sedaj diplomirali. Jaz sem si pridobil tri dokumente, tri zakone iz Avstrije, iz Nemčije pa iz Italije. Avstrija je celo malo specifična, ampak v italijanskem zakonu iz novembra lanskega leta, dobesedno piše, da je dosedanja štiriletna, to je v primerjavi z našim univerzitetnim programom, ekvivalentna novemu - navaja primer 3+2. Ker verjetno bodo šli tudi na podoben sistem kot mi, 3+2 pa 4+1, verjetno tudi 4+1. Da je ekvivalent! To se pravi, gre za reševanje tistih, ki so do sedaj diplomirali. O tem se jaz bolj pogovarjam. Tukaj bomo neenakopravni. Poglejte, v Italiji je to direktno zapisano, da je sedanji, naš univerzitetni recimo pri njih tudi univerzitetni štiriletni, ekvivalent temu novemu za doseganje II. stopnje. V avstrijskem univerzitetnem zakonu, ki je pa star eno leto - vsaj tisti, ki sem si ga jaz pridobil - je pa tudi napisano, da je za diplomante štiriletnega študija ekvivalent II. stopnja. Potem še navaja tudi triletni plus dveletni-magisterij. Podobno. Magisterij je samo za dodatni triletni program, ki ga oni čudno imenujejo. Magisterij je samo za to. V Nemčiji je podobno. In sedaj primer: v Sloveniji je razpis, kjer se zahteva II. stopnja izobrazbe. Prijavijo se diplomanti iz avstrijske fakultete, kjer je dosedanji štiriletni študij priznan kot II. stopnja, in pa slovenski diplomanti univerzitetnega programa, kjer je priznana samo I. stopnja. To se pravi, tudi doma bomo mi v neenakopravnem položaju - diplomanti univerzitetnih programov, ker bomo imeli samo I. stopnjo priznano, avstrijski, nemški in italijanski bodo pa imeli priznano II. stopnjo. [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]] Da zaključi. Res je, da je važno znanje, ampak ko se ti prijavljaš na razpis, pa moraš dati papirje. Brez papirjev te ne bodo sprejeli in na osnovi papirjev, tudi na osnovi papirjev, te bodo v glavnem ocenjevali. Lahko moraš še kakšen test narediti ali kaj podobnega. Zato je zelo pomembno, kako bomo mi priznali tistim, dosedanjim, univerzitetni študij ali I. ali pa II. stopnjo. Mislim, da bi za nazaj morali biti toliko velikodušni, da jim omogočimo enakopravno kandidiranje z diplomanti iz Evrope, tem našim diplomantom. Mislim, tukaj bo treba razmisliti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Mi bomo seveda opravili še dodatna preverjanja tudi na osnovi tega, kar sami trdite. Vendar vas želim opozoriti na to, da bo zaposlovanje v čedalje večji meri teklo na osnovi tega, da boste vi dodali diplomi prilogo diplom in na osnovi priloge k diplomi bo razvidno, kaj ste zares opravili. In na osnovi tega se bo delodajalec odločil, ali bo vzel vas ali pa nekoga drugega. Večina evropskih držav z gotovostjo za nazaj ne popravlja svoje izobrazbene strukture. Italija je med drugim znana po tem, da je sredi velikih diskusij okoli tega, kako so uvedli bolonjski proces, ker so ga uvedli hitreje kot na primer mi in kot nekatere druge države in se zato v nekaterih točkah že umikajo. Ampak, jaz želim tukaj opozoriti na dilemo, ki je pred nami oziroma bo v petek pred nami, ker bomo takrat o zakonu o visokem šolstvu razpravljali. Če bi mi dosedanji štiriletni študij razglasili za dokončano drugo stopnjo, kar je po novem petletni študij, kar je 3+2 ali 4+1, tako dobite drugo stopnjo, potem bi devalvirali novi študij. Čebi namreč nekomu priznali, da je zato, ker je opravil štiri leta študija, mu že priznali pet let študija, potem je to pač preprosto več, kot je zares opravil. Ampak o tem bo tekla razprava v petek.
Hvala lepa. Ministru za okolje, prostor in energijo bo poslansko vprašanje postavila gospa Sonja Areh Lavrič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani prisotni! Vprašanje bom postavila gospodu Kopaču, ministru za okolje in prostor. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo že v predpristopnem obdobju opozarjali na slabosti in negativne posledice vstopa Slovenije v EU na različnih področjih. Upravičenost naših pomislekov pa se že nezadržno izkazuje. S 1. majem 2004 se je namreč sprostil slovenski nepremičninski trg tudi za ostale državljane EU. Po 1. maju so številni tuji in naši mediji objavljali informacije o naraščanju zanimanja tujcev za nakup slovenskih nepremičnin. Podatki o povečanju števila nakupov, ki jih navajajo nepremičninske agencije za primerjavo, so sledeči. V 10 letih naj bi 13 tujcev v piranski občini uradno kupilo nepremičnine. V prvem tednu maja pa so zabeležili že 10 nakupov nepremičnin. Tujci pa se zanimajo predvsem za najbolj zanimive lokacije stanovanj hiš, vil, vikendov v turističnih krajih in v mestnih središčih. Gospoda ministra sprašujem: Kako namerava preprečiti razprodajo slovenskih nepremičnin? Kaj boste kot pristojni minister storili, da tujci ne bodo v Sloveniji pokupili najbolj atraktivnih in dragocenih stavb ter zemljišč? Očitno je, da je Slovenija sicer majhna, a, kakor kaže, bogata in zanimiva država, ki jo cenijo predvsem tujci. Gospoda ministra tudi sprašujem: S kakšnimi ukrepi namerava preprečiti povišanje cen, ki jih bo prineslo povečano povpraševanje? Tako napovedujejo nepremičninski posredniki. Dejstvo je, da so nepremičnine večini državljanov že sedaj nedosegljive. Našim pogajalcem naj bi sicer uspelo izpogojevati varovalko, ki omogoča uvedbo varovalnih ukrepov v obdobju prihodnjih 7 letih, če bi se na slovenskem nepremičninskem trgu pojavile motnje. Zanima me torej: Kaj je točno? Kaj naj bi motnja na tem nepremičninskem trgu pravzaprav pomenila? In: Kakšne ukrepe ter strategijo imajo na ministrstvu pripravljene v primeru teh motenj? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, mag. Janez Kopač, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovana gospa Sonja Areh Lavrič. Rekli ste, da Slovenijo znajo ceniti predvsem tujci. Mislim, da to ne drži - znajo jo ceniti predvsem njeni prebivalci. No, in če že govorimo o nepremičninah, se seveda to pozna tudi pri cenah nepremičnin. Navsezadnje imamo tri slovenske regije, kjer cena nepremičnin ves čas raste: to so Obala, Gorenjska in Ljubljana sširšo okolico. No, in prav tu ni zaznati prav nobenih razlik v cenah po 1. maju letošnjega leta, torej po vstopu v Evropsko unijo in po začetku možnosti neoviranega nakupa nepremičnin državljanom drugih držav članic Evropske unije v Sloveniji. Tudi drugjekakšnih posebnih nihanj v cenah nismo opazili. Dejstvo pa je, da imamo v naši zakonodaji že zdaj celo vrsto možnosti za ukrepanje, če bi do kakšnih negativnih pojavov prišlo. Take možnosti so predkupna pravica po stvarnopravnem zakoniku, predkupna pravica po stanovanjskem zakonu, predkupna pravica po zakonu o urejanju prostora v korist občine, predkupna pravica po zakonu o ohranjanju narave v korist države, predkupna pravica po zakonu o varstvu okolja tudi v korist države, predkupna pravica po zakonu o kmetijskih zemljiščih, predkupna pravica po zakonu o gozdovih, predkupna pravica po zakonu o obrambi in še predkupna pravica po zakonu o varstvu kulturne dediščine. Vse to so instrumenti, ki jih ima država ali občina na voljo, da poseže na trg, če bi menila,da se kaj, kar bi na noben način ne smelo priti v roke komu drugemu, ki ni država ali občina, da se pač to prepreči. Kot ste omenili, 37. člen akta o pristopu Slovenije k Evropski uniji pravi, da se Slovenija lahko zateče k splošni zaščitni klavzuli iz tega člena za obdobje največ sedmih let od dne pridružitve. Ti pojavi - vprašali ste, kakšni naj bi bili - pa so predvsem pojavi velikega nihanja cen. Skratka, v primeru, da bi se nenadoma skokovito povišala cena na nekem območju zaradi nenadnega velikega zanimanja državljanov drugih držav članic Evropske unije, bi Slovenija lahko uveljavila to tako imenovano zaščitno klavzulo, v skladu s pravom Evropske unije, to pa je mehanizem zaščite mimo vseh tistih predkupnih pravic, ki sem jih omenil prej. Skratka, pravno smo povsem dobro oboroženi za morebiten poseg ali pa odziv države v primeru, da bi dogodki na trgu pokazali tako potrebno, takih dogodkov pa zaenkrat nismo zasledili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospa Sonja Areh Lavrič.
Hvala lepa. Kljub temu se mi bojimo, da bo res prišlo do razprodaje naše slovenske zemlje oziroma da cene tudi rastejo v nedogled. Bi pa še nekaj vprašala gospoda ministra: Ali na ministrstvu vodite evidence, katere, v kakšnem obsegu in komu se prodajajo slovenske nepremičnine? In: Ali že sploh potekajo kakršnekoli aktivnosti za preprečitev omenjene problematike? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister izvolite.
Hvala lepa. Evidence po nacionalnosti ali po državljanstvu kupca ne vodimo in je nikoli do zdaj nismo vodili. V resnici nimamo niti pristojnosti zahtevati državljanstva kot podatek od tistega, ki stopa v kupoprodajno pogodbo. Tako oceno bi teoretično lahko naredili na podlagi ankete, zaenkrat pa je nimamo, navsezadnje smo v Evropski uniji šele dva tedna. Za vsakršno bolj utemeljeno ocenjevanje dogajanj pa bo seveda potrebno kaj več dogodkov, zaenkrat dogodkov praktično ni bilo, patudi kaj dalj časa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za gospodarstvo bo postavil poslansko vprašanje gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor. Ministra za gospodarstvo, dr. Mateja Lahovnika, sprašujem glede možnosti za prenos nepremičnin rudnika živega srebra Idrija v zapiranju, ki je v lasti države, na lokalno skupnost. V letih zapiranja rudnika je bilo izpostavljenih večje število zahtevkov, da bi del premoženja rudnika živega srebra, ki obsega številna zemljišča in objekte v samem mestu Idrija in ni potrebno za izvajanje programa zapiralnih del, neodplačno prenesli na Občino Idrija. Okrog tretjine mestnih površin je v lasti države, kot na primer zelenice, otroška igrišča, parkirišča, številne druge površine ter nekateri objekti. Doslej je bila občini leta 2003 po skoraj osemletnih prizadevanjih vrnjena samo rudniška kulturna dvorana, ki pa jo je občina sama več desetletij tudi vzdrževala in obnavljala. Zakon o javnihfinancah v 80.b členu govori o načelu neodplačne odtujitve finančnega in stvarnega premoženja države pod pogojem, če je to dovoljeno po posebnem zakonu. Naj omenim, da sem v parlamentarno proceduro vložil predlog novele zakona o preprečevanju posledic rudarjenja v rudniku živega srebra Idrija, ki se sklicuje na prej omenjeno zakonsko določilo in to izrecno dovoljuje. Poleg tega to omogoča tudi 21. člen zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki omogoča prenos poslovno nepotrebnega premoženja države z ciljem spodbujanja skladnega regionalnega razvoja. Na tej osnovi so že bili izvršeni postopki prenosa kulturnega doma v Kočevski Reki na občino Kočevje in stanovanja ter komunalno opremljena zemljišča ter drugo stvarno premoženje rudnika urana Žirovski vrh na občino Gorenja vas Poljane, katerih predlagatelja sta bila ministrstvo za obrambo, okolje, prostor in energijo. V vladni proceduri pa je tudi postopek prenosa nepremičnin rudnika Trbovlje-Hrastnik na občino Trbovlje, pri katerem sodeluje ministrstvo za strukturno politiko in regionalni razvoj. Ministra, dr. Lahovnika, sprašujem: Kdaj bo ministrstvo za gospodarstvo izvedlo prenos nepremičnin rudnika živega srebra v lasti države, ki niso v funkciji zapiralnih del idrijskega rudnika, na občino Idrija? Gospodu ministru se za njegov odgovor že v naprej najlepše zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, dr. Matej Lahovnik, izvolite.
Vlada v omenjeni dopolnitvi zakona še ni odločala oziroma ga še ni obravnavala. Stališče ministrstva za gospodarstvo je, da je možen neodplačen prenos le v primerih, ko občina predstavi program aktivnosti in ko se objekti oziroma parcele namenjajo za javno dobro. Neodplačni prenos pa ni mogoč, če so nepremičnine namenjene nadaljnji prodaji oziroma komercialni rabi. Kot ste pravilno ugotovili, je v letu 2003 bila tako neodplačno prenesena na občino Idrija kulturna dvorana s pripadajočim zemljiščem v izmeri 1063 kvadratov, del parcel na območju Aumec trga, v izmeri 983 kvadratov - gre za javno površino oziroma cesto - , potem v postopku je tudi prenos strojnice Jaška in Zagi, s pripadajočimi parcelami v izmeri 826 kvadratov, predvidoma za turistični informativni center. Če ne bo sprejet predlagani zakon o dopolnitvi zakonov o preprečevanju posledic rudarjenja v rudniku živega srebra Idrija, bo ministrstvo za gospodarstvo še naprej vztrajalo na stališčih, da je možen neodplačan prenos posameznih parcel namenjenih za javno dobro. Če bo citirani zakon sprejet, bo prenos možen po določilih predlaganega zakona.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Bevk.
Hvala lepa. Torej, res je, da novela zakona še ni sprejeta. V svojem vprašanju pa sem omenil tudi možnost, ki jo ponuja 21. člen zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki omogoča prenos poslovno nepotrebnega premoženja države z ciljem spodbujanja regionalnega razvoja. Te zakonske možnosti sta se poslužili tako ministrstvo za obrambo kot ministrstvo za okolje, prostor in energijo. Osnova za tako odločitev je najprej na tem, da se seveda resorno ministrstvo odloči, ali gre v takih primerih res za poslovno nepotrebno premoženje države. V marsikaterem primeru, ki so bili našteti v zvezi z lastnino rudnika živega srebra v Idriji gre prav za to. Tako bi se lahko poslužili tudi te drugi možnosti. Vsekakor pa je vsak prenos, ki je izveden na lokalno skupnost s strani države oziroma rudnika za lokalno skupnost, v tem primeru za mesto Idrija in Občino Idrija, dobrodošla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še besedo, gospod minister? Izvolite.
Ko sem omenil, če gre za javno dobro oziroma za ustrezen program aktivnosti, potem ministrstvo za gospodarstvo temu, kot je iz primerov, ki so bili prej navedeni, ne nasprotuje. Drugačna pa je stvar, če obstaja možnost, da gre za nadaljnjo komercialno rabo oziroma če bi šlo za prodajo.
Hvala lepa. Ministru za delo, družino in socialne zadeve bo postavil poslansko vprašanje mag. Janez Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Rad bi postavil vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve, dr. Dimovskemu. Gre za financiranje domov za ostarele. Kako se financirajo domovi za ostarele? Kako se postavljajo cene? Najvišje in najnižje. Kakšen je delež države pri oskrbninah oziroma iz proračuna ter koliko iz lokalnih skupnosti? Koliko so najvišje plače direktorjev in koliko z vsemi dodatki? Seveda pri povprečju. Zakaj sprašujem glede teh cen oskrbnin. Zato, ker se obračajo nama v moji poslanski pisarni in sprašujejo, kako to, da domovi za ostarele dodajajo k tem temeljnim oskrbninam še dodatne cene, dodatne stroške kot, recimo, uporabo tehničnih pripomočkov kar v pavšalu, čeprav jih ne uporabljajo? Drugo. Dodatna tarifa za omare, ki so deset centimetrov višje, ali dodatni standard za nekaj centimetrov večjo nočno omarico, večji predprostor, kjer je ta predprostor takšen, da komaj greš z invalidskim vozičkom. Zaračunavanje balkona za osebe, ki so nepokretne in ne morejo iti na balkon in ti balkoni sploh niso uporabljeni, so pa seveda v okviru zgradbe nekje nadstandard, ki ga smatrajo, če so vzidane omare. Po našem mišljenju in po mojem mišljenju so to umišljene cene, to je namišljen in prikrit dvig oskrbnin v domovih za ostarele. Gospod minister! Prosim, če lahko odgovorite na tista vprašanja, ki sem vam jih sedaj zastavil in kateri so razlogi za to. Ali ste seznanjeni s temi dejstvi, ki sem vam jih navedel ali se vam zdi takšen način primeren?
Hvala lepa. Gospod minister, dr. Vlado Dimovski, izvolite.
Seveda bi bil hvaležen, če bi natančno navedli, za kateri dom gre, ker to, kar ste navedli, ni v skladu s pravilnikom oziroma uredbo za določanje cen storitev. To se pravi, če se to dogaja, seveda ni v skladu s tisto ceno, ki jo kot ministrstvo odobravamo. Tako bi bil zelo hvaležen, če bi nam konkretno tudi to dostavili, da bi lahko v okviru svojih pristojnosti odreagirali. V vsakem primeru pa vedno povemo, da vsaka oskrbovanka oziroma oskrbovanec ima možnost, da kakršnokoli pritožbo, mnenje in tako naprej dostavi nadzornemu organu. Toliko bi rekel na kratko. Tam, kjer smo bili obveščeni, da se, recimo, dodatna storitev, ki ni v skladu s pravilnikom oziroma uredbo, smo takoj intervenirali in potem zahtevali,da se zadeva uredi v skladu s pravilnikom, ki je bil sprejet leta 2003 in s katerim se zelo natančno določajo cene oskrbnin in struktura, ker je v bistvu ministrstvo tisto, ki na koncu da soglasje k ceni. Da pa ne bo, bi rekel, odgovor samo obvisel, bi pa rad povedal način financiranja, to, kar ste vprašali, domov za starejše občane. Po zakonu o socialnem varstvu gre za tri vrste oskrbe ali pa tri segmente, in sicer za osnovno oskrbo, ki zadeva bivanje in organizirano prehrano, za socialno oskrbo in pa zdravstveno varstvo, ki je s področja varstva. Kar se samega financiranja tiče oziroma plačila, pa kot je znano, uporabniki domov plačujejo oskrbnino, kar se tiče osnovne oskrbe in socialne oskrbe. Medtem ko tisto, kar govorimo o tako imenovanih zdravstvenihstoritvah, pa financira zavod za zdravstveno zavarovanje in je to tako za državne domove kot za domove s koncesijo vsako leto določeno s pogodbo o razdelitvi sredstev zavoda za zdravstveno zavarovanje. Kar se pa tistega dela tiče, ki eventualno posega v proračun, se pravi tisto, kar je neposredno iz proračuna, so pa eventualne investicije, se pravi, investicije, investicijska vzdrževalna dela, ko govorimo o širitvah, adaptacijah, te so pa sprejete po posebnem programu vlade. Od lanskega leta, se pravi od leta 2003, pa državni proračun financira tudi zagotovitev sredstev za stroške oskrbnin oseb, ki imajo stalno prebivališče prijavljeno na naslovu javnega zavoda, če pred tem niso imeli v Republiki Sloveniji prijavljenega stalnega bivališča. To pa je novost,ki jo je prinesel zakon. Hkrati pa naj povem, da domovi lahko pridobivajo tudi sredstva na trgu, če seveda dobijo soglasje ustanovitelja, se pravi, ministrstva. To je, kar se prvega dela odgovora tiče. Drugo, kar se usklajevanja tiče, je pa strategija, ki smo jo sprejeli po sprejetju pravilnika o metodologiji za oblikovanje cen socialnovarstvenih storitev in ki je prinesel jasno in transparentno definiranje cen storitev v vseh socialnovarstvenih ustanovah, vključno s potrebo s ceniki, ki jih morajo posamezne socialnovarstvene institucije imeti - tega prej ni bilo -, kjer je jasno, kaj pravzaprav lahko posamezna institucija v strukturo cene tudi vkalkulira. In to je, bi rekel, tisto, kar sem vam prej odgovoril, kar se sme in kar se ne sme v posamezno ceno vkalkulirati. Naj povem, da je bila strategija, ki smo jo sprejeli pri tem, izenačevanje razlik v cenah, ki pa so bile glede oskrbnine 1, 2 in 3, in drugih storitev vseh socialnovarstvenih ustanov. Ta tako imenovani koeficient variacije je bil ob začetku tega skoraj več kot 40, 45, 46% variacije v cenah. Po usklajevanjih 1, 2 in 3, ki smo jih izvedli, je sedaj koeficient variacije 29%. To se pravi, naša dolgoročna strategija je, da bi do leta 2007 oskrbovanec za enako storitev kjerkoli v Sloveniji plačeval enako ceno, seveda pod enakimi pogoji in enako kvaliteto storitev. To se mi zdi seveda zelo zelo pomembno. Kakšne so najvišje in najnižje povprečne cene oskrbnin. To govorimo za ceno oskrbe 1, bom še tukaj zaključil ta del, je najvišji v domu upokojencev Krško, 3.173 na oskrbni dan, najnižji pa v domu upokojencev Impolca 2.299. To je v bistvu ta variacija maksimum, minimum, o kateri sem prej govoril. Če pa govorimo, da tako rečem povprečje, pa maksimum pa je ta koeficient variacije še nižji.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, kakorkoli že, tudi če je ta odgovor točen in te pripombe sledijo kriterijem, potem bi bilo presneto dobro pogledati kriterije. To bo verjetno potrebno uskladiti. Ni samo to eno pismo, je tudi drugo, tukaj je tudi račun. Ko se je ta stranka vprašala, kako to, da so ji zaračunavali dvakrat po štiri tisoč 330 dodatno, to se pravi 8.600, je odgovorila tako, da gre potem zato, da od sedaj naprej obračunavamo 10 centimetrov večje omare in nočne omarice, kot so standardi in da predprostor pred sobo nekako nadstandarden ter da balkon zaračunavamo vsem, tudi tistim na vozičku, ki do njega pravzaprav tudi ne morejo. To je sedaj to. Sedaj nekaj je, pa do njih ne morejo. To je po našem razmišljanju, po mojem razmišljanju umetno dvigovanje storitev. Ali pa, za rezervacijo je treba plačati 44.000 tolarjev za tri tedne, da rezerviraš vnaprej, čeprav nisi notri. To so samo kvazi storitve, ki dvigujejo cene potem oskrbovancem, da ne morejo plačati oziroma njihovim družinskim članom. Vsega je polno in umetniki so tile, ki vodijo domove, da pač poberejo denar. Kaj lahko rečete na to? Se z njimi strinjate? Ali se morda strinjate s kriteriji?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Kot že rekel, spoštovani poslanec, zelo bi bil hvaležen, da pravzaprav pridobimo te konkretne pripombe, ker je zelo jasno iz pravilnikov in uredbe, kaj se sme in kaj se ne sme. Če je bilo to dejansko zaračunano, to se ne sme, to lahko direktno povem. Ima pa seveda vsak tak možnost, da tudi na nek način to svoje nestrinjanje prijavi ali svetu ali pa ministrstvu in bomo sigurno neposredno ukrepali, ker smo v mnogihprimerih že ukrepali. Če mi pa dovolite, bi pa še odgovoril na tisti drugi del vprašanja, ki ste ga imeli glede tega, koliko prispevajo oskrbovanci, koliko gre iz državnega proračuna. Gre za eno novost, ki jo je uredba prinesla, ki pravzaprav ščiti, bi rekel tiste, ki sami ne zmorejo ali ne morejo plačevati oskrbnine v domu. In za te smo tudi poskrbeli ali se je poskrbelo s to uredbo, o kateri sem govoril prej. V tem smislu je pri doplačilu stroškov v domovih za starejše in posebnih socialnih domovih, in to govorim za leto 2002, ker so zbrani vsi zdaj podatki, gre za tiste, ki pravzaprav ne morejo v celoti poravnati oskrbnino iz nekega svojega vira. V tem smislu je tam, kjer je kombinacija svojci - stanovalec okoli 27% teh posebnih doplačil oziroma dodatnih doplačil, kjer gre za stanovalec v kombinaciji z občino kot posrednega proračunskega uporabnika 24%, kjer gre za kombinacijo svojcev in občine 1% in kjer gre za stanovalce, svojce in občino 2%, občina v celoti pa je okoli 4,5%. To je pa zdaj struktura vbistvu vseh teh doplačil, ki jih je uvedla uredba o merilih za določeno oprostitev pri plačilih socialnovarstvenih storitev. To sem dolžan povedati še v dodatnem odgovoru. Kar se pa prvega dela tiče tega drugega dela vprašanja, bi bil pa hvaležen, da nam bi stranka, dostavila to, da bomo lahko izvedli nadzorstveno funkcijo, ki je v naši pristojnosti. Hvala.
Hvala lepa. Ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo poslansko vprašanje postavila gospa Marija Ana Tisovic. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Februarja letos je državni zbor sprejemal zakon o kmetijsko-gozdarski zbornici. Že pred tem je Nova Slovenija vložila svoj predlog zakona s katerim je želela dvigniti znesek, ki opredeljuje, kdo naj bi bil član kmetijsko-gozdarske zbornice glede višine katastrskega dohodka. S tem bi posredno zmanjšali število obveznih članov kmetijsko-gozdarske zbornice. Predlog je vladajoča koalicija zavrnila,vendar se je sedaj pokazalo, da je bila volilna udeležba na volitvah v organe kmetijsko- gozdarske zbornice izredno slaba. Saj je bilo nekje malo nad 12% komaj, kar kaže na to, da člani ne jemljejo zbornice resno in da bo potrebno pri tem nekaj storiti. Ob sprejemanju zakona pa je bilo tudi veliko razpravljanja o financiranju zbornice. Ker pa je kmetijsko gozdarska zbornica ustanova, ki je poleg članarine pretežno proračunsko financirana, vas sprašujem: Ali so bili podatki o plači predsednika zbornice, objavljeni v časopisu Finance dne 7.5.2004, resnični? Med člani kmetijsko-gozdarske zbornice je kar nekaj razburjenja. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister dr. Milan Pogačnik.
Hvala lepa, gospa Tisovic za to vprašanje. Jaz bi rekel, da sem najprej bil v dilemi, če je to sploh vprašanje, na katerega sem jaz pristojen odgovoriti, vendar se vaše vprašanje nanaša tudi na porabo javnih sredstev. V tem kontekstu seveda vam bom tudi odgovoril.Jaz tako žal nisem mogel in tudi ni moja pristojnost, da preverjam plačo direktorja oziroma predsednika kmetijsko-gozdarske zbornice. Kmetijsko gozdarska zbornica je neodvisna in nevladna organizacija, je naš socialni partner. Je pa res, da del njihove dejavnosti financiramo iz proračuna in tako financiramo dejavnost te javne svetovalne službe v višini 2 milijardi 100 in potem delo zbornice tudi višini 197 milijonov. Šel sem preverjat in iz teh sredstev, iz javnih sredstev se ne oblikujejo niti plače predsednika, niti plače drugih funkcionarjev v zbornici, ker se te plače pokrivajo predvsem iz sredstev, ki so zbrana iz zborničnega prispevka. Tako je plača predsednika kmetijsko-gozdarske zbornice in drugih tam zaposlenih izključno v pristojnosti članov te zbornice in je njim odgovoren za višino svojega osebnega prejemka. Toliko vam lahko pomagam. Mi pa seveda glede naših sredstev na osnovi programa, ki ga natančno preverimo, potem sklenemo pogodbo na tej osnovi in tudi potem izplačamo javna sredstva na osnovi postopka, ki je posebej predpisan, vendar ne za osebne dohodke funkcionarjev zbornice.
Hvala lepa. Želite, da minister dopolni svoj odgovor? Gospa Tisovic, izvolite.
Jaz sem zadovoljna, ker šlo je za to, ali je tudi proračunsko financirano. Zaradi tega je bilo postavljeno tu vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za gospodarstvo bo poslansko vprašanje postavil gospod Jožef Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem. V mesecu avgustu, v času kislih kumaric, daleč od oči javnosti je vlada po mizerni ceni 450 milijonov prodala 83% delež podjetja Sistemska tehnika, do tedaj dela Slovenskih železarn. To podjetje je pred tem dobilo za več milijard državnih naročil za izdelavo vojaške opreme in po mnenju poznavalcev je dobiček samo pri tem poslu večji od vrednosti kupnine za 80% delnic, ki ga je iztržila vlada. Čeprav smo mnogi pozvali premiera Ropa k razveljavitvi škodljive pogodbe, se ni zgodilo nič. Konec novembra je Viator Vektor manjšinski delež prodal firmi Steier, ki je v ameriški lasti, za višjo kupnino, kot jo je prej plačal državi za 83% delež. 3. 12. 2003 je predsednik vlade gospod Rop po burnih reakcijah medijev in civilne javnosti, da gre za koruptivne posle, zahteval preverjanje smotrne prodaje Sistemske tehnike. Očitno je šlo za politični blef, kako bo vlada vse preverila, saj javnosti do danes, čeprav je minilo 6 mesecev, ni bilo sporočeno ničesar o tej preverbi smotrnosti prodaje. Tudi na hearingu gospoda ministra se je pokazalo, da o tem predsednik Rop ni niti govoril o tem z vami, niti vas ni obvestil, tako da je skrajni čas, da javnost izve, ali je sploh bilo kaj preverjeno. Med tem časom sem se prepričal, da vlada Sovi ni naročila nobene poizvedbe, ali je bil ta posel s tujci dogovorjen že pred tem, ko se je od države prodalo Viator Vektorju. Več kot očitno je, da je šlo za politični blef, da se bo nekaj preverilo, da se to dela regularno in zaradi tega vas prosim, da daste odgovore. Hkrati pa bi vprašal: Kaj boste storili kot novi minister za gospodarstvo, da bo v Slovenijo prihajal v prihodnje neproblematičen, nešpekulativen kapital, ki bo s sobo prinašal tudi nova delovna mesta? Kaj boste storili, da se kar naprej ne bo dogajalo, da bo dobra podjetja država poceni prodala prijateljem visokih funkcionarjev vlade, ti pa potem preprodajali po večkratni ceni, ob prepuščanju zaposlenih na milost in nemilost tujih lastnikov? Zakaj vlada ne želi ali ni zainteresirana za prodajo svojega premoženja po ekonomski ceni v korist države in državljanov, ampak raje skrbi za super dobičke političnih podpornikov? Ob takih ravnanjih vlade se zdrav, nešpekulativen kapital Sloveniji seveda izogiba, kar se je pokazalo tudi s padcem Slovenije na lestvici konkurenčnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister dr. Matej Lahovnik, izvolite.
Proračunska inšpekcija za nadzor proračuna je opravila pregled zakonitosti postopkov pri ministrstvu za gospodarstvo o postopkih prodaje državnega premoženja v obliki 80-odstotnega deleža v družbi Sistemska tehnika, d.o.o. Ministrstvo za finance je glede na ugotovitve proračunske inšpekcije dodatno proučilo tudi potek poravnave in izvedbe prodaje ter ugotovilo, da je bila zaradi povezanosti lastništva družbe Slovenskih železarn, Stroji in tehnološka oprema, do.o., z matično družbo Slovenske železarne d.d. in zaradi transparentnosti postopkov prodaje poslovnih deležev do upnikov družbe prodaje Sistemske tehnike vodena po postopkih, ki jih določa uredba o prodaji državnega premoženja. V postopku prisilne poravnave je bilo poleg ostalega izvedeno tudi statusno preoblikovanje družbe Stroji in tehnološka oprema, d.o.o. Glavni cilj statusnega preoblikovanja omenjene družbe v postopku prisilne poravnave je bilo doseganje večjih cenovnih učinkov pri prodaji poslovnih deležev družb, boljše zavarovanje upnikov in gotovost načrtovanega poplačila upnikov ter ohranitev proizvodnih programov in zaposlenosti na lokaciji, kar bi bilo z družbo Stroji in tehnološka oprema d.o.o. kot celoto neizvedljivo. Na ministrstvu za financeso ocenili, da je bila prodaja 80-odstotnega deleža družbe Sistemska tehnika d.o.o. družbi Viator Vector izvedena korektno in transparentno. Ob tem pa so bili izpolnjeni tudi cilji, ki jih sicer vlada zasleduje pri prodaji premoženja, ki ga ima država v odvisnih družbah Slovenskih železarn. To so: ohranitev delovnih mest in načrtovanih investicij, ustrezna kupnina, poplačilo upnikov in ohranitev družbe tudi v prihodnje. Za doseganje teh ciljev pa je bilo že v pogodbi o prodaji dano tudi izrecno dovoljenje,podano iz strateških razlogov, za prodajo 29-odstotnega osnovnega deleža družbi Steier Daimler Puch, ki je to plačala z licenco za izdelavo valukov [[8 krat 8 je pač neka oznaka]] . Do takrat je imela Sistemska tehnika licenco le za izdelavo valukov drugačnega tipa [[6 krat 6]] . Poleg navedenega inšpekcijskega pregleda je ministrstvo za finance zaprosilo tudi slovenski inštitut za revizijo, da skladno z zakonom o revidiranju opravi tudi nadzor nad pooblaščenim ocenjevalcem. Slednji je ugotovil, da je ocenjevalec izdelal oceno skrbno, odgovorno, neodvisno od kakršnihkoli interesov kogarkoli ter v skladu s standardi. Na podlagi izvedenega nadzora lahko zato ugotovimo, da je bila prodaja sistemske tehnike izvedena v skladu z veljavnimi predpisi, saj je komisija pri prodaji upoštevala ne le interese upnikov, ker se je družba prodala v okviru prisilne poravnave nad družbo materjo, ampak tudi cilje iz programa prodaje odvisnih družb sistema Slovenskih železarn. To je zagotovitev socialne varnosti čim večjemu številu delavcev in zagotovitev ustreznega strateškega partnerja, ki bo ne le ohranil obstoječi program in proizvodnjo, temveč ga bo celo razširil. Kar se tiče konkretno drugega dela vašega vprašanja glede mojih ukrepov o spodbujanju tujih neposrednih investicij, jaz osebno, v kratkem bo prišel v proceduro, jutri, zakon o spodbujanje neposrednih tujih investicij in internacionalizaciji poslovanja podjetij, ki ga je ustrezna ekipa na ministrstvu za gospodarstvo pripravljala že dlje časa. Jaz upam tukaj na vašo podporo ker bo to tudi pozitiven signal, kot ste sami pravilno ugotovili, tujim strateškim investitorjem, predvsem tistim, ki želijo investirati v dejavnosti z visoko dodano vrednostjo in s tem prispevati k ustvarjanju novih delovnih mest na območju Republike Slovenije. Kar se tiče mene osebno, sem tudi opravil že določene kontakte, če je bil za to interes pri tujih investitorjih. Seveda pa rezultatov v tem kratkem obdobju še ni. Hvala.
Hvala lepa. Želite, da minister dopolni odgovor? Izvolite, gospod Jerovšek.
Hvala lepa za ta odgovor. Očitno se na vladi zavedate, da je odgovor tak, da s sporočilom javnosti ni bilo dano. Jaz vsaj mislim, da doslej ni bilo o tem obveščena javnost in simbolno sporočilo tega je, da v naprej dovoljene posle se ni dovoljeno vmešavati in se tudi razne proračunske inšpekcije v to ne vmešavajo. Gospod minister, ali se nihče ni vprašal, zakaj pa ne bi država direktno prodala Steierju 29%-delež za tisto licenco, pa bi dobila bistveno večji iztržek, pa bi ostalo še 70% podjetja, tako se je pa znebila 80% podjetja, takoj po tistem pa so novi lastniki preprodali. In te preprodaje se večno dogajajo. Kar naprej se dogajajo. In s takšnim odgovorom pošiljate slovenskim državljanom in slovenskimdelavcem sporočilo: Bojte se vlade, ker ne dela za vas. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Treba je poudariti tukaj, da je bilo v pogodbi to že izrecno dogovorjeno. Kot sem dejal, iz strateških razlogov. Tuji strateški partner ni plačal z gotovino, ampak z licenco, kar je bistvena razlika. Slovenski kupec je plačal z denarjem. Gre za drugačen način plačila. To je prva stvar. In druga stvar. Tudi tuji strateški partner je pogojeval vstop v podjetje s tem, da pri poslu sodeluje ustrezno zasebno podjetje, da gre na nek način za privatizacijo. Ni želel sam na ta način vstopiti, sicer bi se lahko prijavil. Razpis je bil odprt in kot ste dejali, če bi imel ta interes, bi se verjetno prijavil in na ta način vstopil v podjetje. Ker pa temu ni bilo tako, je bil izveden drugačen način prodaje, ki po moji oceni je še vedno zelo koristen predvsem za zaposlene v tem podjetju, ker jim je na ta način zagotovljena dolgoročna perspektiva. Treba je poudariti, da sama licenca še ne pomeni sama po sebi, da bo ta program uspešen, treba ga bo ustrezno tržiti. Jaz mislim, da kot sem že prej poudaril, so bili upoštevani ustrezni interesi predvsem tukaj zaposlenih oziroma družbe, kar je tudi eden od ciljev pri privatizaciji državnega premoženja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ivan Mamić bo postavil poslansko vprašanje ministrici za kulturo, ki je odsotna, pa vendarle. Gospod Mamić izvolite.
Hvala za besedo. Pozdravljam vse prisotne. Moje vprašanje se nanaša na spoštovanje do priznanega skladatelja Stanka Premrla, ki je bil eden najplodovitejših slovenskih skladateljev. Ne gre za heroja Janka Premrla, kot so včasih kakšne zamenjave, to je namreč bil njegov stric. Njegova odlika so navdušujoče melodije in tako je tudi njegova uglasbitev Prešernove Zdravljice, slovenske himne. Njegovo delo je torej bogato, raznovrstno in obsežno. Zanima me: Zakaj še vedno ni ustreznega spomenika, ki si ga zasluži? Kdaj in kje ga bo slovenska država postavila? V obliki pobude predlagam, da bi se skladatelju Stanku Premrlu postavil doprsni kip v rojstni vasi pod Nanosom na Vipavskem, enako v Ljubljani, kjer je ustvarjal svoja dela, nekaj čez 800 skladb, odkrita pa naj bi bila 14. marca 2005 leta, na dan 40-letnice njegove smrti. O pomembnosti himne ne bi govorili, ker vsi vemo, kaj to pomeni za državo. Žalostno dejstvo je za prebivalce Slovenije, da vsi vemo, kdo je napisal Zdravljico kdo pa jo je uglasbil, smo le redki, ki vemo. Dajmo priznanje velikemu Slovencu, da ne pade v še večjo pozabo, kot je že. Ministrici bom poslal še pisno vprašanje in bi prosil, da mi tudi pisno odgovori, v upanju, da bo ta odgovor tudi pozitiven. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovani gospod Mamić, ministri, ki imajo najavljeno vprašanje in so odsotni, so dolžni na podlagi ustno postavljenega vprašanja vam v tridesetih dneh pisno odgovoriti, tako da ne rabite nič pisno ponovno pripravljati. To, kar ste zdaj povedali, je popolnoma zadosti. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]V redu. Ministru za zdravje, ki je tudi odsoten, bo postavil poslansko vprašanje gospod France Cukjati. Izvolite.
Hvala za besedo. No, smo že v Evropi in seveda smo že dolgo vedeli, da bomo kmalu v Evropi, pa vendar se nam zadnje čase na področju zdravstva dogajajo neprijetne stvari, in sicer predvsem na področju mreže javne zdravstvene službe. Prej nekaj meseci smo doživeli afero ukinitve pediatrične ambulante v Novih Jaršah. Ko se jezgodilo ljudstvo, je pediatrična ambulanta prišla nazaj. V splošni bolnišnici Murska Sobota grozijo, da bodo zaprli pediatrični oddelek, ker ni pediatrov. Ljudstvo se še ni zgodilo, ne vem, kdaj se bo. V Črni in Mežici so zagrozili, da bodo ukinili ne samo ginekološko ambulanto, ampak tudi posvetovalnico za otroke. Tukaj naj preberem izjavo nekega gospoda iz Črne, ki pravi: "Tudi jaz sem podpisal peticijo, ker se v Črni stvari samo še ukinjajo. Čeprav smo na koncu sveta, ljudje potrebujejo pediatra, ginekologa in ustrezno dostopnost do zdravstva in tako dalje." In pravi naprej: "Grdo je od družbe, da dovoljuje, da so nam odvzeli rentgenski aparat, kar se je zgodilo pred dvema letoma, lani so ukinili ginekologa, letos posvetovalnico, ne vemo, kaj lahko še pričakujemo." Verjetno najnovejše podatke bo sama gospa predsedujoča vedela. Ampak zanimivo je to, da smo o teh problemih govorili že pred štirimi leti. Leta 2000 smo sprejeli nacionalni program zdravstvenega varstva, kjer je bilo jasno rečeno, da se postavi mreža javne zdravstvene službe. Leta 1999 je bil sprejet zakon o zdravniški službi, ki jasno pove: "V enem letu mora zdravnik imenovati mrežo zdravniških delovnih mest po Sloveniji, pediater tukaj, pediater tam, ginekolog tam in podobno." Danes se ukinjajo, kjer se zgodi ljudstvo, dobijo nazaj. Ampak se ukinjajo ambulante, ukinjajo. In nihče ne garantira nobenemu kraju, da bodo jutri še imeli ambulanto, kajti ni mreže. In kaj je minister naredil v teh štirih letih? Upam, da mi bo naslednjič odgovoril. Samo tole je odgovoril predstavnik ministrstva, da razmišljajo, da bi osnovno zdravstvo se določalo na regijski ravni. Kje so pa regije? V štirih letih, namesto da bi to, kar zahteva zakon od ministrstva, naredil minister je začel razmišljati, da bi te stvari razreševala regija. Upam, da bom dobil odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Ministru za zdravje bo ravno tako postavila poslansko vprašanje gospa Majda Zupan. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Ob mednarodnem dnevu, ki so ga medicinske sestre praznovale pred kratkim, je priložnost, da se ponovno spomnimo, da naša država medicinskim sestram še vedno ne priznava ustreznega statusa in da za svoje delo še vedno prejemajo sramotno nizko plačilo. S 1. majem je Slovenija postala polnopravna članica Evropske unije. Ker so se že do sedaj srečevali z resnim pomanjkanjem medicinskih sester, zato je še toliko večja verjetnost, da bodo ta primanjkljaj poskušali reševati z zaposlovanjem iz novih članic, med njimi tudi iz Slovenije. Pri tem pa se bo pri nas še bolj zaostrilo vprašanje premajhnega števila medicinskih sester, ki je prisotno že sedaj, saj bi jih ta hip potrebovali vsaj 1.500. Tako status kot plača sta v državah, ki snubijo naše medicinske sestre, bistveno boljša kot v Sloveniji. In lahko se zgodi, da bodo medicinske sestre odhajale, pri čemer pa poznavalci opozarjajo, da bodo zaradi tega do leta 2020 nastale na tem področju velike težave. Na ravni Evropske unije že obstaja združenje, ki naj bi bedelo nad registracijo medicinskih sester. Skrbelo bi za izdajanje dovoljenj za delo in za nadzor nad stroko. Registri posameznih držav naj bi bili pri tem povezani v evropsko mrežo. Pri tem pa kaže, da se bo v Sloveniji zapletno. Pri nas sicer stroka že ima takšen register, vendar pa se ne izvaja, ker ni dobila javnega pooblastila za njegovo vodenje. Spoštovanega gospoda ministra sprašujem: Ali bo zaradi tega imela Slovenija kakšne probleme? Kdaj in kako boste začeli izvajati strokovni nadzor na tem področju? Koliko časa bomo morali še čakati, da bo ministrstvo dalo medicinskim sestram znotraj zdravstva tisto mesto, ki jim gre in tudi ustrezno plačilo? Prosim, da gospod minister za zdravje na naslednji seji odgovori ustno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za gospodarstvo bo poslansko vprašanje postavil gospod Janez Podobnik. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister! Postavljam vam naslednje vprašanje. Zakaj v navodilih za prijavo za javni razpis za pridobitev sredstev evropskega sklada za regionalni razvoj, ukrep 1.2., spodbujanje razvoja turističnih destinacij, kjer je definirano tudi širše območje julijskih Alp, v to območje niso vključeni tudi nekateri drugi predeli Slovenije oziroma nekatere občine kot so Idrija, Cerkno, Železniki? Dovolite, da na kratko - to sem pisal v pisni obliki - sedaj bi pa še na kratko to vprašanje obrazložil. Ta razpis je bil pred kratkim objavljen. Izgleda, da je diskriminatoren, kajti preprosto na ta razpis se ne morejo prijaviti tista podjetja, ki ne ležijo v občinah, ki jih je razpisovalec predvidel v štirih temeljnih geografskih področjih. Vam lahko naštejem, kateri centri na primer, se ne bodo mogli prijaviti: Stari vrh, Soriška planina, Zelenica, Krvavec, Velika planina, Logarska dolina, Luče, Mozirje, Solčava in Cerkno, koroški del smučišč in tudi del v občini Semič. Zame je osnovno vprašanje naslednje: Kaj je bila pravna podlaga tega razpisa? Kako so bila sprejeta merila? Ali je šlo res samo za prosti preudarek brez ustrezne pravne podlage oziroma sprejetih meril? Ali je morda pravna podlaga temu razpisu sprejet enotni programski dokument 2004/2006? Gre za vprašanje, ali je razpis popoln oziroma ali so bili razpisni pogoji taki, da so lahko v nekem primernem času tisti, ki so se nanj prijavili, lahko tudi dobro pripravili svojo dokumentacijo? Kateri so argumenti, da so izpadle naslednje občine: Železniki, Tržič, Cerklje na Gorenjskem, Kamnik, Mozirje, Luče, Solčava, Cerkno, Idrija in Škofja Loka. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, dr. Matej Lahovnik, izvolite.
Hvala lepa. Vlada Republike Slovenije je julija 2002 sprejela strategijo slovenskega turizma za obdobje 2002/2006, v kateri so resnično določena tudi temeljna geografska, produktna in programska področja na katera se usmerja razvoj turizma v načrtovanem strateškem obdobju. Temeljna geografska področja po tej strategiji so širše območje Julijskih Alp, Obala, Kras in Pohorje z Mariborom. Temeljna produktna področja pa so zdraviliški wellnes turizem, igralniško zabaviščni turizem in poslovni turizem. Območje Julijskih Alp je določeno na podlagi strategije in obsega štiri turistične centre: Bled, Kranjska Gora, Bohinj in Bovec s Soško dolino ter vključuje še tiste občine, ki gravitirajo na to območje. Drži, da območje občin Cerkno, Idrija, Železniki ne gravitirajo na to območje, zato niso vključena v širše območje Julijskih Alp. Glede na poznavanje ozadja tega vprašanja, ki je neposredno povezano z možnostjo kandidiranja na javni razpis, kot ste tudi sami omenili, za spodbujanje razvoja turističnih destinacij, je na tem mestu potrebno poudariti, da vključenost posamezne občine v temeljna geografska območja ni izključni pogoj za možnost kandidiranja na javnem razpisu. Na javni razpis se lahko prijavijo tudi privatni investitorji iz občin, ki niso vključene v temeljna geografska področja, vendar s ključnimi investicijami v temeljna produktna področja, torej v zdraviliški wellnes turizem, zabaviščni ali poslovni turizem. S tem javnim razpisom namreč v skladu s strategijo usmerjamo razvoj ključnih investicij na temeljna geografska in produktna področja, torej tista, za katera smo se odločili v strategiji in na katerih imamo na podlagi vseh opravljanih analiz največje konkretne konkurenčne prednosti in možnosti za doseganje strateških ciljev. Seveda pa ob tem želim poudariti, da je bistven kriterij za dejansko izbiro in sofinanciranje posameznega projekta njegova kvaliteta, pripravljenost in njegov učinek oziroma prispevek k doseganju strateških ciljev slovenskega turizma. S tem javnim razpisom bodo podprti resnično najbolj konkurenčni turistični projekti slovenskega turizma, ki bodo generirali poslovne priložnosti in razvoj novih turističnih proizvodov v turističnih destinacijah. Ob koncu naj še dodam, da je bila strategija slovenskega turizma 2002-2006, se pravi v tem obdobju, sprejeta po široki in temeljiti predhodni javni razpravi s turističnim gospodarstvom, občinami in nevladnimi organizacijami. Podporo usmerjanju razvojnih spodbud v ključne projekte in ne v drobljenje razpoložljivih sredstev na množico projektov pa imamo tudi v strokovnem svetu za turizem, v katerem so zastopani predstavniki praktično vseh interesnih skupin s področja turizma in na katerega zadnji seji sem tudi sam sodeloval in sem izpostavil to vprašanje, na katerega ste opozorili. Dejansko je tu mogoče razpravljati, ali so ta področja resnično dobro opredeljena, ali je mogoča alternativna opredelitev, tisto, kar je pa bistveno, pa je, da ne gre za izključujoče pogoje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, izvolite.
Hvala za odgovor, gospod minister. Pri vašem odgovoru, ki je bil vsebinski, je seveda manjkala pika na i. In pika na i bi se glasila, da bi vaš resor preprosto dopolnil razpisne pogoje in s tem omogočil povsem enake možnosti. Če se to ne bo zgodilo, potem kot poslanec trdim, da je tisti, ki je ta postopek vodil, grobo kršil načelo enakopravnosti in načelo proste konkurence. To so pa načela, ki so ena temeljnih načel Evropske unije. Če bi obveljala vaša interpretacija, potem trdite, da niso slovenski žičničarji in tisti, ki imajo moderne zasneževalne naprave, zmožni kvalitetnih in konkurenčnih razpisov ter projektov pripraviti. Pa sojih zmožni! Še posebej to velja za Krvavec in center Cerkno [[tu imam tudi delno njihovo vlogo]] . To je prvo. Drugo, strategija turističnega razvoja, sam osebno jo zelo dobro poznam. Širše območje Julijskih Alp, tam so tudi nekatere občine, ki sem jih prej naštel - v mapi so in v zemljevidu so napisane. Torej ga ni arbitra, ki jih lahko izloči. To je arbitraren pristop, ki je nepravičen. Omenjate, da nekatere teh občin niso povezane s Soško dolino. Idrija in Cerkno sta naravno povezani s Soško dolino. Kdorkoli vam je pisal ali pa vam je pomagal, gospod minister, pripraviti ta odgovor, je v nekaterih elementih preprosto že zapisana kontraargumentacija. Torej pozivam in apeliram na vas, da nemudoma dopolnite razpisne pogoje, da se bodo lahko vsi tisti, ki imajo vse pogoje, tudi pripravili, na podlagi načela proste konkurence in načela enakopravnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Še enkrat poudarjam, da je ključni kriterij za uspeh na razpisu njegova kakovost in pripravljenost oziroma ustreznost k prispevanju strateških ciljev. Tu ne gre za izključujoče pogoje. Imamo pa sprejeto strategijo za razvoj slovenskega turizma za obdobje 2002-2006, kot sem omenil. Pri tej strategiji je sodelovala cela vrsta strokovnjakov s področja turizma, tudi z različnih interesnih, geografskih področij. Mislim, da bi bilo z moje strani neodgovorno, da enostavno grem mimo teh nekih smernic in jih enostavno povozim na ta način, da je ta strategija pač enostavno prazna, da gre za navadne črke na papirju. Poudarjam, ne gre za izključajoče pogoje. To je eden vidik. Drugi vidik. Če bomo mi dopolnjevali razpise vedno znova in znova, ne glede na vsako pripombo, ne glede na argumentacijo, ki jo podamo, se seveda sprašujem, v kolikšni meri bomo kasneje pridobili sredstva iz Evropske unije. Tistim, treba se je zavedati, da tudi ustrezne institucije v Bruslju verjetno spremljajo te naše pogoje. Sprotno prilagajanje željam posameznih interesnih skupin bi seveda postavilo pod vprašanje regularnost razpisov. Jaz še enkrat poudarjam. Ne gre, za izključajoč pogoj. Se strinjam z mnogimi vašimi trditvami, dejansko lahko ta geografska področja tudi drugače opredelimo, ampak tako jih je opredelil strokovni svet za turizem, ni pa to izključujoči pogoj. Hvala.
Hvala lepa. Ministru za notranje zadeve bo postavil poslansko vprašanje gospod Alojz Sok. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani ministri, kar vas je še ostalo, kolegice in kolegi. V imenu nadzornega odbora občine Podlehnik in nekateri svetniki so me naprosili, da vam postavim poslansko vprašanje. V občini Podlehnik je že dalj časa onemogočeno delovanje nadzornemu odboru občine, občinski svet pa se ni sestal že od septembra lani. Ni potrdil zaključnega računa za leto 2002 in 2003 in ni sprejel rebalansa proračuna za leto 2003, čeprav ga je župan izvajal, prav tako tudi ni sprejel proračuna za leto 2004, čeprav župan pravi, da proračun ima sprejet in dela po tem proračunu. To so tudi bile zadeve, ki so jih večkrat zapisali v časopisu Večer, ki pokriva to področje. V izjavi za javnost pa je prejšnji teden na TV Slovenija tudi gospa Astrid Prašnikar, državna sekretarka iz urada za lokalno samoupravo, priznala, da se je na občini Podlehnik zgodilo več nepravilnosti. Tako je dajala, to sem tudi sam slišal. Obenem pa je izjavila, da glede na sprejeto sedanjo lokalno samoupravo v Republiki Sloveniji ministrstvo nima pristojnosti, da bi lahko ukrepalo. Nekatere rešitve oziroma dogodki iz bližnje preteklosti pa kažejo, da v nekaterih občinah ministrstvo oziroma državne institucije so ukrepale. Če na primer samo spomnim na občino Koper ali pa Tržič in še katero. Morda tudi ni odveč podatek, da je župan omenjene občine obenem tudi ravnatelj osnovne šole in verjetno takšen zgled vodenja občine in pa vseh zapisov, ki se pojavljajo po časopisu, ne vpliva pozitivno na mlado generacijo, ki tudi to opazuje. Postavlja se vprašanje: Kako bo ministrstvo razrešilo opisani primer, ki vsekakor ga poznate, ker ga je državna sekretarka tudi omenila? Kaj lahko nadzorni odbor, ki nekako čaka, da bo lahko opravil tisto funkcijo, ki mu jo zakon o lokalni samoupravi nalaga, pričakuje od vaših služb oziroma vašega ministrstva? Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Rado Bohinc, minister za notranje zadeve izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani poslanec Sok! Vse, kar ste povedali, lahko potrdim. Res je to, da ta občinski svet oziroma drugi organi ne delujejo v občini Podlehnik, da se ne sestaja, ne sprejema proračunskih dokumentov, da občina torej ne deluje, slaba je koordinacije med organi in prav bi bilo ukrepati. Veljavni zakon o lokalni samoupravi je imel določbo 90.b člena, žal je ustavno sodišče v letu 2000 zadržalo njeno veljavo. V letu 2003, oktobra 2003 pa je razveljavilo to določbo. Ta določba je bila namreč pravna podlaga za razpustitev občinskega sveta in odpoklic župana. Prav je povedala državna sekretarka, tako kot ste navedli, da po razveljavitvi te odločbe v letu 2003, v oktobru 2003, država nima možnosti več razpustiti občinskega sveta in razpisati nove volitve oziroma odpoklicati župana. Treba je torej sprejeti nov zakon. Je pa možno omejeno ukrepati tudi sicer v okviru nadzorstvene pravice države nad občinami. To omejeno ukrepanje pa se pravzaprav omeji na opozorilo občini, da to stori, in na ukrepe občine, vendar samo pod pogojem, če gre za škodo, ki se povzroča kot nevarnost za življenje in zdravje ljudi oziroma okolje. Ampak nesprejetje proračuna ni tak primer, kar pomeni, da na tej podlagi država neposredno ne more ukrepati. Preostane torej, da zapolnimo prazno praznino po uveljavitvi odločbe ustavnegasodišča, ki je razveljavilo 90.b člen zakona o lokalni samoupravi. Ministrstvo za notranje zadeve je zato pripravilo nov zakon o lokalni samoupravi, ki je tudi že v parlamentarni razpravi in v tem zakonu predvideva možnost države, da ukrepa na način, s katerim bi v danem primeru občine Podlehnik razrešili nastalo situacijo. Ustavno sodišče se namreč tedaj ni nasprotovalo tem ukrepom, razpustitvi občinskega sveta in odpoklicu župana, ampak je razveljavilo to določbo zaradi tega, ker ni bilo sodnega varstva Mi sedaj v novem zakonu o lokalni samoupravi sodno varstvo predvidevamo, predvidevamo tudi podobne ukrepe, ki smo jih v veljavni zakonodaji, navajamo pa zelo natančno določene v zakonu opredeljene pogoje, kriterije, kdaj je možno tako strogo ukrepati s sodnim varstvom na upravnem sodišču. Zdravilo za nastalo situacijo je sprejetje novega zakona o lokalni samoupravi. Mi si želimo, da bi to bilo v najkrajšem času. Obveščen sem, da bo o tem zakonu razpravljal odbor za notranjo politiko na svoji naslednji seji. In obstajajo možnosti, da se zakon sprejme na naslednji seji državnega zbora. Na tej podlagi bo mogoče ukrepati. Povem naj pa še to, da je bilo veliko stikov med uradom za lokalno samoupravo in našim ministrstvom in to občina, da bi se razrešil ta problem. Žal to doslej ni uspelo. Načrtuje se v kratkem, v tednu, dveh, nov obisk ministrstva, urada za lokalno samoupravo skupaj s finančnim ministrstvom. Utegne se dogovoriti kaj na operativni ravni predvsem z vidika upravljanja z državnim denarjem na način, ki ne ustreza niti proračunskim predpisom niti predpisom o lokalni samoupravi. Kakšni bodo ti dogovori, je ta trenutek še prezgodaj reči, vsekakor pa bo finančno ministrstvo v to smer skupaj z nami poskušalo ukrepati. Toliko lahko rečem za sedaj.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Samo en stavek. Ampak gospod minister, izvajanje proračuna, ki ga ni, je protizakonito dejanje. Če proračuna niso sprejeli, kako lahko župan izvaja proračun?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Z vami se strinjam. Če ste me pozorno poslušali, ste lahko razumeli, da je bila v zakonu o lokalni samoupravi podlaga za ukrepanje države v tem primeru. Ta podlaga je žal z odločbo ustavnega sodišča razveljavljena in to podlago na novo vzpostavljamo s sprejetjem novega zakona o lokalni samoupravi. Se pa z vami strinjam, da takšno ravnanje, izvrševanje proračuna, ki ni sprejet, je v nasprotju z zakonom. O tem ni nobenega dvoma.
Hvala lepa. Ministru za delo, družino in socialne zadeve bo poslansko vprašanje postavil mag. Janez Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovanemu ministru za delo, družino in socialne zadeve bi rad zastavil vprašanje v zvezi z izdajo revizijskih odločb ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, ki se nanašajo na upravičence iz naslova zakona o žrtvah vojnega nasilja. Ministrstvo za delo že kar nekaj časa izdaja v okviru teh revizijskih odločb negativne odločbe, čeprav so bile na I. stopnji pozitivno rešene. Vedno navede razloge, gre pa za pridobitev statusa begunca, ker je okupator, bodisi italijanski ali nemški izvedel nasilno preselitev. Prišlo je seveda včasih tudi do požigov in podobnega, da so se morali preseliti. V zvezi s tem seveda ti upravičenci sedaj vlagajo vloge za pridobitev pravic. Ministrstvo za delo v teh revizijskih odločbah izdaja negativne odločbe, čeprav so bile na prvi stopnji uvedene pozitivne. In to na način, da ne upošteva zakona tako, kot se glasi njegova dikcija. Kakšni so tisti razlogi? Razlog je v tem, če posameznik ali pa družina, ki je bila pregnana zaradi nasilja okupatorjev, ni aktivno sodelovala v NOB oziroma, partizanskem gibanju. To v zakonu nikjer ne piše. Navedeno je takole: "2. člen zakona o žrtvah vojnega nasilja, po katerem sta določena dva dejanska stana, prvi, ko gre za osebo, ki je bila v času od 6.4.1941 do 15.5.1945 zaradi izvajanja povračilnih ukrepov okupatorja ali njegovih sodelavcev zoper družine partizanov, pobitih talcev ali zaradi sodelovanja z NOB nasilno pregnana s svojega doma." Torej, zaradi kateregakoli od teh razlogov, pač povračilnih ukrepov, so bili pregnani. Sedaj pa se jim v okviru postopkov izdaja negativne odločbe, čeprav nekaterimdrugim, ki so bili v povsem simetričnem položaju, ko je bila vas preseljena, pa se izdajajo pozitivne odločbe. Menimo, da je to neprimerno, zlasti pa, ko gre za udeležence, ki so zelo stari, da se jih na tak način šikanira. Prosim za odgovor, za utemeljitev izdajanja takšnih revizijskih odločb.
Hvala lepa. Gospod minister dr. Vlado Dimovski, izvolite.
Hvala. Na to vprašanje bi odgovoril naslednje. Ministrstvo za delo dosledno izvaja politiko, ki jo določa državni zbor. Državni zbor je z novelo leta 1999 in s prečiščenim besedilom zakona o žrtvah vojnega nasilja določil tako dikcijo, ki ste jo sami navedli, v četrtem odstavku 2. člena. Zato bi rekel, da ministrstvo v predpisanih revizijskih in pritožbenih postopkih dosledno spoštuje citirano določbo zakona ter status in pravico žrtve vojnega nasilja, begunca, pregnanca; priznava jo lahko osebam, ki v postopku dokažejo, da so bile prisilno pregnane s svojih domov zaradi izvajanja povračilnih ukrepov okupatorja ali njegovih sodelavcev. Če navedeni razlogi oziroma okoliščine v postopku niso dokazane ali pa je bilo dokazano, da so bile te osebe pregnane s svojih domov iz drugih razlogov, potem statusa žrtve vojnega nasilja na tej podlagi ni mogoče priznati. Pri čemer samo dejstvo, da so bili takrat v kakršnemkoli življenjskem obdobju in bili pregnani, ni pravno relevantno. Jaz obžalujem, da je pač taka dikcija tega 2. člena, vendar taka je dosledno, po mnenju naše pravne službe, definicija tega zakona ožrtvah vojnega nasilja.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Ne, gospod minister, dikcija je čisto v redu, veste, ampak odločbe, ki jih izdaja ministrstvo, niso prave, ker ne upoštevajo dikcije. Ni treba nič kumulativno zbirati dokaze, ali je on aktivno sodeloval v partizanih ali ne. Konkretno imam eno odločbo, kjer je sodeloval s partizani in je izdana negativna odločba, ker ni aktivno sodeloval. To nikjer v zakonu ne piše in takšne dikcije so nesprejemljive. Bistveno je to, da je okupator povzročil nasilje, torej, da je preselil nasilno te osebe zaradi povračilnih ukrepov ali katerihkoli ukrepov, te prebivalce. In to zadostuje. Menim, da je takšno tolmačenje zakona neprimerno. To ni samo ena odločba, ampak si kar sledijo te odločbe, ko je na prvi stopnji uporabljen ta vir, potem pa ne več. Seveda, potem jih pa napotujete na upravni spor, da si zagotavljajo te pravice. Menim, da glede na starost teh udeležencev, na trpljenje, ki so ga utrpeli med vojno, ni pravilno in ni pravo in pomeni pravzaprav samo prelaganje obveznosti na poznejše obdobje. Kajti, povsem jasna dikcija je in ne razumem razlogov, zakaj vaši uslužbenci to počno.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Še enkrat lahko zagotovim, da gre za izvajanje zakona, kot je bil predpisan in v državnem zboru sprejet. Da pa ne bi zadeva ostala sredi poti, v kolikor smo si prizadevali za dejansko podeljevanje statusa žrtev vojne in vojnega nasilja, naj pa povem, da samo v letu 2001 je bilo obravnavanih in rešenih v okviru ministrstva 35.000 in več odločb. Se pravi, da je bilo izjemno veliko napora usmerjenega v to, da bi čim večjemu številu ljudi, ki so po zakonu o žrtvah vojnega nasilja imeli možnost pridobivanja tega statusa, tudi tega pridobili. Tako, da v kolikor pa je, to sem vam pa že prej povedal, kakršnakoli odločba, ki po vašem mnenju ni ustrezna, smo pa vedno odprti, ker imamo politiko odprtih vrat in nas lahko katerikoli državljan ali anonimno ali kakorkoli obvesti in se bomo nemudoma lotili postopka nadzora.
Hvala lepa. In še zadnje poslansko vprašanje danes. Ministru za informacijsko družbo ga bo postavil gospod Ivan Mamić. Izvolite.
Hvala. Gospodu ministru bi postavil poslansko vprašanje v zvezi s frekvencami. Po zakonu o telekomunikacijah mora pristojna agencija v primeru, če na podlagi odziva zainteresirane javnosti ugotovi, da določene radijske frekvence ne bodo dostopne vsem interesentom, izvesti javni razpis za dodelitev radijskih frekvenc. Gospod minister, sprašujem vas: Koliko javnih razpisov o dodelitvi radijskih frekvenc je bilo izvedenih med vašim mandatom in komu vse so bile razdeljene radijske frekvence? Koliko radijskih frekvenc je bilo razdeljenih brez javnega razpisa? Kdaj bo naslednji javni razpis za podeljevanje radijskih frekvenc? Rad bi videl, da bi primerjal podatke, ki jih boste vi dali, s podatki, ki jih jaz imam, da vidim, kako se ujemajo. Kljub zatrdilom, ki jih je predstavnik ministrstva dal na seji komisije za peticije, tudi v marcu letos ni bilo javnega razpisa frekvenc. Zakaj torej agencija ne izvede najmanj dveh javnih razpisov letno, kot je določeno z zakonom? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Dr. Pavel Gantar, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci! Gospod poslanec Mamić, pravilno ugotavljate, da mora pristojna agencija, če ugotovi na podlagi odziva zainteresirane javnosti, objaviti javni razpis za oddajo radijskih frekvenc. Torej, kar zadeva frekvence, če odgovorim sedaj na vaše vprašanje, v času mojega mandata so bili objavljeni trije javni razpisi za proste radiodifuzne kanale oziroma frekvence, brez javnega razpisa ni bila podeljena nobena frekvenca. Komu, pa so bile frekvence oziroma kanali podeljeni, pa vam lahko dam pisno ali pa tudi po seji v prilogi, ne bom bral vseh frekvenc, ker sta to dva lista na drobno napisana in vam bom to izročil ali tu ali pa pisno. Glede naslednjega javnega razpisa za proste radiodifuzne frekvence vam lahko sporočim, da agencija ni popolnoma neodvisna pri tem, kdaj lahko gre v ta razpis, ampak potrebuje soglasje sveta za radiodifuzijo in pričakujemo oziroma prav danes naj bi takšno soglasje sveta za radiodifuzijo bilo dano. Lahko vam povemo v naslednjih dneh, ali je bilo in potem bo ta razpis, seveda sedaj po novem zakonu o elektronskih komunikacijah, možen, torej v krajšem času. Kar zadeva pa vprašanje, zakaj agencija ne izvede najmanj dveh javnih razpisov letno, pa vam moram povedati, da seveda takšne določbe v zakonu ni, da bi morala razpisati frekvence najmanj dvakrat letno. Še enkrat ponavljam, razpis naj bi bil v kratkem objavljen, seznam dodeljenih frekvenc in kanalov pa vam lahko izročim že danes, lahko pa seveda tudi v malo lepši obliki pisno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Mamić, želite, da minister dopolni odgovor? Izvolite.
Hvala. Samo bi prosil, če mi tisti material posredujete. Hvala.
Hvala lepa. Materiale si bosta izmenjala. Spoštovane poslanke, gospa poslanka, gospod predsednik vlade, poslanki - poslanke, smo vsi v množini, trije moški poslanci in tri ženske poslanke - gospod predsednik vlade, spoštovani gospodje ministri, gospe ministrice, v imenu državnega zbora se vam za podane odgovore najlepše zahvaljujem, tudi vsem, ki ste pri tem sodelovali, hvala lepa in lahko noč. Zaključujem torej to točko dnevnega reda in prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Prekinjam to točko dnevnega reda, ker bomo odločali jutri o predlogih, da se opravi razprava o odgovorih ministrov. Hvala lepain lahko noč.