Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 75. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Lidija Divjak Mirnik, mag. Dušan Verbič in Nataša Sukič do glasovanja. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG ZA RAZPIS POSVETOVALNEGA REFERENDUMA O SPREJETJU PREDLOGA ZAKONA O NACIONALNEM DEMOGRAFSKEM SKLADU. Predlog za razpis posvetovalnega referenduma je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 39 poslank in poslancev s prvopodpisanim Luko Mescem. Besedo dajem predstavniku predlagatelja Luki Mescu za dopolnilno obrazložitev predloga.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! V Levici skupaj z celotno opozicijo predlagamo, da se glede Zakona o ustanovitvi demografskega sklada organizira posvetovalni referendum. Razlog za to je preprost: to je verjetno najpomembnejši zakon, ki ga v tem mandatu obravnavamo; ta zakon bo najpomembneje določil, kako se bo upravljalo in ravnalo z 8,4 milijarde državnega premoženja, kako se bo kadrovalo v državna podjetja in kaj bomo na dolgi rok počeli z dobički državnih podjetij. Ponavljam, pogovarjamo se o 8,4 milijarde, praktično o vsem državnem premoženju, ki ga ta država v obliki kapitalskih naložb še ima. Zato ne smemo prepustiti odločanja o tem eni politični opciji, eni politični stranki, pač pa moramo vprašati ljudi, kaj si mislijo o tem vprašanju. Ljudje se morajo skozi široko javno razpravo opredeliti do tega, kako želijo, da je to premoženje v prihodnosti upravljano. To poudarjam še posebej zato, ker mislim, da imamo dovolj utemeljenih argumentov za tezo, da tu ne gre za ustanovitev sklada, ki naj bi pomagal krpati luknjo v pokojninski blagajni, pač pa gre za ustanovitev sklada, ki bo predvsem omogočil politiki večjo kontrolo nad državnim premoženjem oziroma v skrajnem primeru ugrabitev državnega premoženja s strani ene politične opcije. Pa bom kratko opisal, zakaj je to tako po branju tega zakona. Ko se pogovarjamo o demografskem skladu, je treba pogledati drugod po Evropi, kakšne so razmere in kakšne so materialne možnosti za to, da se nekaj takega ustanovi pri nas. Kot rečeno, Slovenija ima 8,4 milijarde evrov državnega premoženja. Če to delimo z dvema milijonoma, bomo ugotovili, da na prebivalca pride 4 tisoč 300 evrov državnega premoženja. Najuspešnejši ali pa najbolj slaven primer kapitalskega financiranja pokojninske blagajne sta norveška sklada, pokojninski sklad in naftni sklad, ki obvladujeta vsak približno tisoč milijard premoženja, imata naložbe po 9 tisoč podjetjih po svetu in če njihovo premoženje delimo s številom Norvežanov, bomo ugotovili, da tam na prebivalca pride 400 tisoč evrov državnega premoženja samo v teh dveh skladih. Kar pomeni, da imajo tam na glavo prebivalca 100-krat več premoženja v teh skladih in zato seveda lahko kapitalsko financirajo pokojnine in blaginjo prebivalstva. Pri nas za kaj takega ni materialnih pogojev, niti ne obstaja noben realističen predlog. Vsi predlogi demografskih skladov pri nas so bili oblikovani na način, da ne moremo ne v 20 ne v 50 letih pričakovati, da bi kaj podobnega v Sloveniji naredili. In to je dejstvo, ki ga je treba imeti pred očmi. Seveda bi tudi druge države, ne samo Slovenija, rade posnemale to, kar se je zgodilo na Norveškem, ampak Norveška je specifična, ker ima ogromno naftno premoženje, s katerim je lahko napolnila te sklade. Toda tiste države, ki to počnejo, počnejo na obraten način, kot bi počela ta Vlada. Ta Vlada pravi, ustanovimo demografski sklad, potem pa iz tega sklada kar tekoče že financirajmo pokojnine, pa družinsko politiko, pa gradnjo domov za starejše. V akumulacijo naj bi šlo 40 % dobičkov državnih podjetij, ker pomeni za letos je predvidenih 170 milijonov, se pravi 40 % od teh 170 milijonov naj bi se nekako hranilo in oplajalo naprej. Na Irskem in v Franciji imajo obraten princip. Na Irskem dejansko iz proračuna financirajo demografski sklad, zato da ta nalaga in akumulira, da bo čez 10, 15, 20 let imel neko realno kapitalsko vrednost iz katere bo možno krpati pokojninsko blagajno. Na ta način, kot ste se lotili pri nas, to ne bo možno. To je pokazala tudi raziskava Inštituta za ekonomske raziskave. Oni pravijo, ocenjujejo, da bo luknja v pokojninski blagajni leta 2040 se približno podvojila, glede na to kar imamo danes. Se pravi, bo znašala 2,4 milijarde evrov in njihova ocena kaj bi lahko s tem skladom dosegli je, da bi tam nekje 4, po zelo optimističnem odstotku pa 8 % te luknje pokrpali iz naslova demografskega sklada oziroma iz naslova dobičkov državnih podjetij, ker to je tudi treba počrpati. Niti evro, ki se bo znašel v tem demografskem skladu ni nov. Niti evro, ki bo prišel iz demografskega sklada v proračun ni nov. Vse kar bo prihajalo preko demografskega sklada so dobički obstoječih državnih podjetij, ki so se v državni proračun zlivali že sedaj. Skratka, gre samo za preusmerjanje skozi nek drug državni žep do proračuna in nič drugega. Niti evra nove vrednosti ni tukaj notri. Tako da se je potem treba vprašati zakaj se ta sklad pravzaprav ustanavlja. Ne bo rešil ne pokojnin, ne družinske politike. Spomnimo ta stane, če se ne motim, že sedaj 600 milijonov na leto, niti gradnje domov za starejše. Minister te vlade pravi, da bi potrebovali 300 milijonov na leto, če bi se hoteli resno lotiti usposabljanja dolgotrajne oskrbe. Nič od tega s tem denarjem, ki bo tekel skozi demografski sklad ne moremo v neki relevantni meri naslavljati. Odgovor zakaj se ta sklad ustanavlja je drugje. Da bi ugotovili zakaj se sklad ustanavlja je pa treba pogledati druge stvari, ki se spreminjajo. Prva stvar, ki jo lahko ugotovimo je, da bo vse državno premoženje ta sklad zbral na kup. Druga stvar, državno premoženje bo dobilo enotni nadzorni odbor in enotno upravo, ki bo nameščena s strani vladajoče politike. Od 11 članov nadzornega sveta, ki bo potem inštaliral upravo bo 4 člane imenovala vlada, 5 članov stranke, kar veste, da v slovenskem parlamentarizmu pomeni koalicijske stranke in 2 bosta predlagala civilna družbam, mladi in upokojenci, ampak tudi te bodo morale potrditi stranke v parlamentu, kar pomeni, da ima lahko v skrajnem primeru vlada oziroma vladna koalicija 100 % zastopanost svojih predstavnikov v nadzornem svetu. Kaj bo to pomenilo za transparentnost upravljanja, kaj bo to pomenilo za nevarnosti, za tveganje korupcije si razlagajte sami. Ampak če hočete par indicev lahko povem še to, da varovalke, ki sedaj obstajajo glede poslovnih daril, glede kompetenc, ki so potrebne za postati nadzornik ali upravnik v državnem podjetju glede predpisanih izkušenj, ki jih tak kader rabi se s tem zakonom znižujejo. Mislim, da tukaj že lahko ugotavljamo zakaj se znižujejo. Ker ima ta vlada ambicije v državna podjetja na ključna mesta postavljati svoje ljudi. In kar je morda najpomembneje, povsod kjer so se na ta način stvari preurejale, kot se sedaj v demografskem skladu, pa se zelo redko tako radikalno, je veljalo neko načelo institucionalne kontinuitete. Se pravi, ko, recimo, preoblikuješ Slovenski državni holding in njegovo strategijo poslovanja z državnimi naložbami v demografski sklad do sprejetja nove strategije ta stara strategija velja. V tem primeru, ki je pred nami ne. Uprava bo imela, če se ne motim eno leto časa, da pripravi novo strategijo, vmes pa bo očitno državno premoženje odprto lovišče za funkcije, za kadrovanja, za privatizacije, itn. Skratka, sum, ki ga imamo v opoziciji je, da si ta Vlada predvsem poskuša kupiti eno leto do volitev, da bo v tem času počela z državnim premoženjem kar bo hotela. Zato pravimo, da tukaj ne gre za demografijo, pač pa gre za poizkus ugrabljanja državnega premoženja s strani ene politične opcije, podrejanja državnega premoženja, da bo služil koristim predstavnikov ene politične opcije. Zato ponavljam, ta zakon mora na referendum, če ne na posvetovalni, bo pa šel na zakonodajni referendum, če ga sprejmete in vas na tem mestu opominjam, da referendum hočete nočete, v vsakem primeru bo. Če se nočete posvetovati z ljudstvom, če se bojite ljudstva, kot ste pokazali v petek z ograjami povsod po centru Ljubljane, če se bojite mnenja ljudstva toliko, da ne upate niti vprašati kaj si mislijo o vaših predlogih, se bo pač treba soočati z mnenjem ljudstva na zavrnitvenem zakonodajnem referendumu, ko boste zakon, vsaj tako kaže, v jeseni sprejeli, pa se bom tukaj ustavil.
Hvala lepa. Predlog za razpis posvetovalnega referenduma je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Besedo dajem predsedniku Robertu Polnarju za predstavitev poročila odbora.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 34. seji, 6. maja letos, obravnaval predlog za razpis posvetovalnega referenduma o Predlogu zakona o nacionalnem demografskem skladu. V imenu predlagatelja je poslanec Luka Mesec izpostavil, da skupina poslank in poslancev s predlogom za razpis posvetovalnega referenduma želi doseči to, da se o tako pomembni odločitvi izrečejo ljudje na referendumu. V zvezi z Zakonom o nacionalnem demografskem skladu je dejal, da se bo celotno državno premoženje enotno upravljalo, kar povečuje korupcijska tveganja. Spremenili se bodo tudi kriteriji glede strateške pomembnosti naložb. Ob tem je omenil, da bo nadzor nad upravljanjem sklada imela vsakokratna vladajoča koalicija. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da je služba na podlagi 184. člena Poslovnika Državnega zbora preučila predlog razpisa o zakonodajnem oziroma o posvetovalnem referendumu, in da je ta predlog vložen v skladu z zakonom, ob tem pa je opozorila na problem nejasnosti referendumskega vprašanja in sicer v obeh delih vprašanja. V prvem delu bi bilo potrebno referendumsko vprašanje zastaviti bolj vsebinsko, da se volivci izrekajo o vsebini ne pa o pravnem aktu samem po sebi. Drugi del vprašanja pa je nejasen in zavajajoč in kot tak ne more biti predmet razpisa posvetovalnega referenduma. Predstavnik Ministrstva za finance je predstavil pisno mnenje Vlade in povedal, da je potrebno zaradi nejasnega in zavajajočega referendumskega vprašanja in njegove obrazložitve zavrniti predlog za razpis posvetovalnega referenduma. V razpravi so članice in člani odbora izrazili mnenje, da je potreben posvetovalni referendum, ki bi na določen način seznanil javnost z rešitvami v predlogu zakona. Izpostavljeno je bilo dejstvo, da sklad ne bo pomenil zvišanja pokojnin, izražena pa je bila tudi skrb glede morebitne politične korupcije, saj skupščino sklada predstavlja Vlada. Sporno je tudi, da se iz sklada oziroma, da se bo iz sklada delno financirala tekoča poraba. Nasprotno pa so nekateri člani menili, da je referendumsko vprašanje zelo nejasno in zavajajoče, zato referendum ni primeren. Opozorili so na demografska vprašanja ter s tem povezano problematiko pokojnin, ki jih tudi predvideni sklad ne bo v celoti razreševal, saj je predvideno le sofinanciranje zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Glede organov upravljanja v skladu so menili, da je razmerje moči med Vlado in Državnim zborom primerno urejeno, saj bo Državni zbor preko nadzornega sveta odločal tudi o tem kdo bo član uprave. Prav tako so opozorili, da bo nad skladom izvajalo nadzor Računsko sodišče in sicer vsako poslovno leto enkrat. Odbor je po končani razpravi na podlagi drugega odstavka 184. člena Poslovnika Državnega zbora glasoval o naslednjem predlogu mnenja: Odbor za finance meni, da je predlog za razpis posvetovalnega referenduma o sprejemu predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu primeren. Za predlagano mnenje je glasovalo 8 članov odbora, proti pa je glasovalo 11 članov odbora. Odbor mnenja ni sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za predstavitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Besedo ima mag. Peter Ješovnik, državni sekretar na Ministrstvu za finance.
Predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenje je skrbno preučili predloge za razpis posvetovalnega referenduma o sprejemu Predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu in podala utemeljeno mnenje, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Predlagatelji uvodoma Vladi očitajo, da je potekel postopek sprejemanja Predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu brez poglobljene javne razprave in da ni bil usklajen s socialnimi partnerji. Vlada ta očitek zavrača, saj obstajajo pravne podlage in javna razprava za sprejem Zakona o demografskem skladu že od leta 2014. V tem času so bili vloženi že trije poslanski predlogi zakona o demografskem skladu. Predlog zakona o nacionalnem demografskem skladu je bil članom ekonomsko-socialnega sveta predstavljen dvakrat in obravnavan na petih sestankih njegove pogajalske skupine. Predstavljen, obravnavan in podprt je bil tudi na dveh sejah Državnega sveta in na 37. seji Državnega sveta. Predlagatelji neutemeljeno navajajo, da so predstavniki zainteresirane javnosti na predlog zakona podali številne tehtne pripombe in komentarje, ki jih je Vlada ignorirala. Vlada to utemeljeno zavrača, daj so bili na primer na predlog Komisije za preprečevanje korupcije in Združenja nadzornikov Slovenije z amandmaji v drugi obravnavi sprejete vsebinske dopolnitve za krepitev integritete sklada. Jedro očitkov predlagateljev je trditev, da nacionalni demografski sklad predstavlja nov vzvod za privatizacijo državnega premoženja. Glede tega Vlada izpostavlja dejstvo, da so bile v času vlad od leta 2013 do konca leta 2020 prodane kapitalske naložbe Republike Slovenije v kar 45-ih družbah. Da ne omenjamo poleg tega še prodajo naložb v lasti Slovenskega državnega holdinga in kapitalske družbe, ki je med drugim v letu 2018 omogočila prevzem Gorenja. Na podlagi sklepa Državnega zbora o privatizacijo 15-ih družb in strategiji upravljanja so bile v tem času med drugim prodane naložbe države v družbah NLB, NKBM, A Banka, Gorenjska banka, Heilos, Fotona, Aerodrom Ljubljana, Žito, Elan, Adria Airways tehnika, Adria Airways, Paloma, Cimos in drugi. Predlagatelji v tem kontekstu prav tako zavajajoče navajajo, da je vlada Janeza Janše prižgala zeleno luč privatizaciji 49 % deleža družbe Slovenske železnice tovorni promet. Pot k tej privatizaciji je bila odprta s sprejemom strategije upravljanja kapitalskih naložb v državi v letu 2015 in s tem spremembo Zakona o družbi Slovenske železnice v letu 2016. Vse te rešitve in odločitve so bile sprejete v času nekih drugih vlad, zato je nekorektno navajati, da vlada Janeza Janše daje zeleno luč privatizacije družbe tovornega prometa Slovenskih železnic. Nadalje, predlagatelji omenjajo tudi pobudo za sklenitev sporazuma med Slovenijo in Madžarsko pri gradnji in gospodarjenju z drugim tirom železniške proge Divača-Koper pri čemer pa Vlada pojasnjuje, da družba 2TDK ni predmet predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu, saj je iz njega izvzeta in ne preide v last in upravljanje nacionalnega demografskega sklada. Predlagatelji razpis posvetovalnega referenduma utemeljujejo tudi zaradi izključitve predstavnikov delavcev iz nadzornega sveta sklada. Čeprav enako ureditev predpisuje tudi Zakon o slovenskem državnem holdingu in čeprav je pobudo za presojo ustavnosti izključitve delavcev in nadzornega sveta SDH Ustavno sodišče že leta 2018 zavrnilo kot neutemeljeno. Predlagatelji referenduma navajajo tudi ukinjanje privilegija, da imajo zavarovanci oziroma predstavniki sindikatov polovico članov v nadzornem svetu Modre zavarovalnice. Agencija za zavarovalni nadzor je že leta 2016 opozorila, da takšna ureditev odstopa od Zakona o gospodarskih družbah in o zavarovalništvu. Po mnenju AZN takšna ureditev omejuje Republiko Slovenijo pri opravljanju te naložbe, s čimer se postavlja vprašanje dejanske moči in posledično odgovornosti imetnika. Poleg tega, Modra zavarovalnica ni lastnica sredstev pokojninskega sklada javnih uslužbencev, ampak je le njegova upravljavka. Da zaključim, glede samega referendumskega vprašanja je potrebno na koncu opozoriti, da ne izpolnjujejo [[?]] osnovnega standarda načela jasnosti, ki velja v slovenskem pravnem redu, k čemur pritrjuje tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe. Zaradi česar je po mnenju Vlade, je potrebno predlog za razpis posvetovalnega referenduma zavrniti. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Lista Marjana Šarca. Stališče bo predstavila Andreja Zabret.
Spoštovani predsednik, predstavnika Vlade, kolegi in kolegice! Trenutna Vlada poskuša s sprejetjem predloga Zakona o nacionalnem demografskem skladu netransparentno, brez poglobljene javne razprave in mimo socialnega dialoga, centralizirati lastništvo in upravljanje 8,6 milijarde evrov državnega premoženja. To je problematično, tako z vidika upravljanja, kot tudi z vidika smiselnosti in ustreznosti prenašanja določenih kapitalskih naložb v demografski sklad, vsaj tako trdite, ustanavljate za zagotavljanje dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema. Tak demografski sklad, kot si ga je zamislila vlada Janeza Janše, ne more rešiti problema finančne podhranjenosti javne pokojninske blagajne. Enostavno ne more. Njegov prispevek v pokojninsko blagajno je namreč zanemarljiv, poleg tega pa želi Vlada – tako trdite – iz sklada financirati tudi dolgotrajno oskrbo in družinsko politiko. Predlog zakona predvideva takojšen začetek tekočega vplačevanja v pokojninsko blagajno, brez kakršnekoli akumulacije in sicer, v obsegu najmanj 40 % prejetih dividend in kupnin, od prodaje domačih kapitalskih naložb sklada, 10 % dividend za politiko skrb za starejše in 10 % dividend za financiranje družinske politike. Ob predpostavkah dvoodstotne povprečne letne donosnosti kapitalskih naložb države, bi tako lahko sklad leta 2040, v pokojninsko blagajno vplačal približno 200 milijonov evrov, kar je le 8 % pričakovanega primanjkljaja pokojninske blagajne. In če vemo, da proračun vsako leto pokriva manko v pokojninski blagajni in zdaj na leto približno milijardo, po izračunih pa naj bi leta 2040 prispeval že 2,4 milijarde, je povsem jasno in očitno, da predlog zakona ne bo dosegel namena in ta je, ne sicer edini, dolgoročna vzdržnost pokojninskega sistema. Poleg tega, po mnenju LMŠ, sofinanciranje izgradnje namenskih nepremičnin za starejše in financiranje družinske politike, nista izdatka, ki bi bila naloga demografskega sklada. To je naloga države in ta je dolžna sredstva najti v državnem proračunu. Predlog zakona tudi ne predvideva nobenih novih virov, ki bi poleg kapitalskih naložb in njihovih dividend povečevali sredstva sklada. Glede na vse hibe zakona, so cilji Vlade pravzaprav povsem drugačni, kot skušate prikazati in ti cilji so, združiti vse pod eno streho in podrediti sebi, nadzorovati in obvladovati in s tem pridobiti nove vzvode za poseganje v nadzorne odbore slovenskih družb, ter za privatizacijo državnega premoženja. Vlada si je zakon namerno spisala tako, da ji bo mogoče vse zgoraj našteto in zato, vse vzvode upravljanja in nadzora sklada daje v roke političnih strank in v lastne vladne roke. Namreč, skupščina, kot glavni organ, je v celoti izenačena z Vlado, predstavniki zaposlenih pa so namerno izključeni. Izključeni in to tisti, za varno starost, katerih je sklad pravzaprav namenjen. Čudim se lahkotnosti, s katero razveljavljate številne zakona, ki so doslej urejali upravljanje in nadzor nad družbami v državni lasti, ter skladu podeljujete nove pristojnosti za poseganje v institucije, v katerih nimajo kaj početi. Vlada Janeza Janše vseskozi zatrjuje, da je bil zakon usklajen s socialnimi partnerji. Vsi vemo, da to ne drži. Sindikati so vas razkrinkali, socialnega dialoga, vsaj ne tvornega in usmerjenega k dogovoru, pač ni bilo. Ta Vlada ga preprosto ne razume, ignorira ga, enako kot ignorira socialne partnerje, no, delodajalce malo manj. Zato Vlada tudi ni upoštevala kritik, pripomb in alternativnih predlogov sindikalnih central. Prav tako tudi ni upoštevala tehtnih pripomb in predlogov, ki so jih k predlogu zakona dali predstavniki zainteresirane javnosti, kot so Komisija za preprečevanje korupcije, Zavod za zdravstveno zavarovanje, Mladinski svet Slovenije, Nacionalni svet invalidskih organizacij, Društvo nadzornikov Slovenije in mnogo drugih. Na sejo Odbora za finance, kjer je potekala druga obravnava, ni bil vabljen nihče, razen Ministrstva za finance. Predlog štirih strank opozicije za sklic javne predstavitve mnenj so poslanci vladne koalicije brez razprave zavrnili. Da bi pred nadaljnjim odločanjem o predlogu zakona omogočili poglobljeno javno razpravo, smo štiri opozicijske stranke vložile tudi predlog za umik točke s seje Odbora za finance, vendar tudi tu so koalicijski poslanci ta predlog brez argumentov zavrnili, kot so zavrnili tudi vse pomembne in številne amandmaje. Proti, proti, proti – tak je izid vsakega glasovanja. Toliko o vaših nenehnih pozivih k sodelovanju. Ponavljate jih zato, da bi o sebi ustvarili javno podobo konstruktivne in sodelovalne koalicije, pa, na žalost, niste nič od tega. V LMŠ smo zagovorniki celovite pokojninske reforme, ki naj bi zagotovila dolgotrajno vzdržnost pokojninskega sistema. Del te reforme je lahko tudi pokojninsko demografski sklad kot delni odgovor na demografske trende, a takšen sklad, da bo dejansko in izključno prispeval k zmanjšanju vrzeli v pokojninski blagajni. Sklad mora biti portfeljski, temeljiti mora na temeljnih načelih, kot so donosnost, varnost, likvidnost, gospodarnost, fleksibilnost, transparentnost in neodvisnost. A zgolj pokojninsko demografski sklad sam po sebi ne bo rešil te problematike, zato potrebujemo korenite spremembe pokojninskega sistema, kot je morda bolj aktiven drugi in tretji steber, spremembe na trgu dela, čimprejšnja zaposlitev mladih in tudi visoka dodana vrednost gospodarstvu in s tem konkurenčnost slovenskega gospodarstva. Vladni predlog vse to zanemarja. Loteva se delca mozaika, parcialen je in vsebinsko zgrešen, za prihodnost pa slab in škodljiv. Zaradi vsega naštetega smo v LMŠ odločno proti sprejetju predloga zakona. Ker smo tako rekoč izčrpali že vse možnosti, nam je ostala le še volja ljudstva. Zato podpiramo posvetovalni referendum, saj želimo, da se o tako pomembni odločitvi, s toliko bremenilnimi posledicami izrečejo ljudje, ki jim je sklad pravzaprav namenjen. Ne gre le za denar ljudi, ki ga preko svojih prihodkov, torej plač, vplačujejo v blagajne, pač pa gre predvsem za ljudi. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Dejan Židan bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod državni sekretar s sodelavcem, vsi lepo pozdravljeni! Spoštovani! Danes se v resnici ne pogovarjamo o demografskem skladu, danes se pogovarjamo o še enem kukavičjem jajcu trenutno vladajočih. Pa dovolite, da v imenu poslanske skupine razložim. Ustanovitev demografskega sklada, ki bi z dobički od poslovanja državnih podjetij in premoženja dodatno polnil pokojninsko blagajno in tako omogočal dodaten vir njene stabilnosti, je zgodovinski dolg in neizpolnjena obljuba državljankam in državljanom. Od leta 1996 in zlasti od odločitve o znižanju prispevkov za delodajalce v pokojninsko blagajno je bila ustanovitev sklada eden od ključnih pogojev s katerim bi nadomestili luknjo, ki zaradi tega nastaja v pokojninskem sistemu. Luknjo, ki jo moramo vsako leto zamašiti z več kot milijardnim transferjem iz državnega proračuna. Luknjo, za katero vemo, da se bo v prihodnosti zaradi staranja prebivalstva še povečevala. Vsa strokovna dejstva nam torej govorijo, da moramo povečati vire pokojninske blagajne in akumulirati rezervo za kritično obdobje, sicer bo čez 20 let sistem medgeneracijske solidarnosti ogrožen, s tem pa tudi pokojnine vseh, ki si jih nadejamo takrat prejemati. Vsi dosedanji poskusi ustanavljanja demografskega rezervnega sklada so spodleteli. Spodleteli so, ker so pozabili, da je namen demografskega sklada zagotoviti dodaten vir pokojninskemu sistemu, ne pa upravljanja državnih podjetij ter ne kadrovanje v nadzorne svete in uprave. Da bi se moral upravi sklad predvsem posvetiti globalnemu razpršenemu investiranju in tako zagotoviti varnost in donosnost svojih naložb. Da pravi sklad za to ni in more biti orodje s katerim bi spodbujali domače investicije ali ga uporabljali za domače prevzeme in obrambe pred njimi, ker so njegova sredstva namenjena za bodoče pokojnine in ne za borzne špekulacije, niti za državne dokapitalizacije. Spoštovani! Kako upravljati z državnimi podjetji je ena znanost. Kako gospodariti z viri za varen dolgoročen donos pa druga. V nobenem drugem poskusu uzakonitve demografskega sklada ni predlagatelj tega tako očitno zanemaril. V nobenem drugem poskusu ni predlagatelj tako očitno pokazal, da državo in njeno premoženje vidi kot plen, ki ga je treba osvojiti in razdeliti. V nobenem drugem poskusu ni predlagatelj tako očitno ignoriral dejstva, da ima Republika Slovenija v obliki kapitalske družbe več kot dve desetletji že vzpostavljen demografski sklad, ki pa pri svojih odločitvah ni popolnoma neodvisen. Kot drugo, nima dodeljenih dodatnih virov in kot tretje, da se njegovi donosi kratkovidno trošijo za tekočo porabo, namesto, da bi se akumulirali za tretji vir pokojninskega sistema v kritičnem demografskem obdobju. To je vse, kar je pri demografskem skladu potrebno urediti, da bi pričel opravljati svojo nalogo demografskih rezerv. Kljub temu, da vse to vedo so se vladajoči odločili, da ugrabijo ves plen z enim zamahom. Upravljanje izjemno raznolikih naložb bi torej po vladnih načrtih združili pod eno streho. Med tem ko bi dobičke takega upravljanja razpršili po zelo različnih ciljih, namesto da bi jih uporabili za izvoren namen. To je sofinanciranje pokojnin v prihodnosti. Vsa državna podjetja, ne glede na namen in način delovanja in ne glede na vlogo, ki jo opravljajo v ekonomsko infrastrukturno storitvenem ekosistemu bi prenesli v last Slovenskega državnega holdinga. Ta naj bi, bodite pozorni, z znižanimi kriteriji za vodstvene položaje skrbel za vodenje in kadrovanje vseh teh podjetij. Dobički bi se uporabljali tudi za sofinanciranje tekoče pokojninske porabe, kot tudi za nejasno definirano demografsko in družinsko politiko. Le 40 % dobičkov bi se akumuliralo za zavarovanje bodičih pokojnin, pri čemer je upravičena bojazen, da so med načrtovane dobičke oproščeni tudi prihodki od novih privatizacijskih razprodaj državnih podjetij in njene infrastrukture. V zadnjem letu razprava o konceptu demografskega sklada jasno kaže na razliko v načinu dela vladajočih in opozicije. Socialni demokrati smo na podlagi izkušenj iz preteklosti in strokovnih izhodišč pripravili in transparentno predstavili predlog s katerim bi skupaj dokončali delo in poravnali dolg do bodoče generacije. Vladajoči so ga skoraj brez razprave označili za neprimernega. Brez razprave. Namesto tega je vlada pripravila zakon brez javne razprave, brez sodelovanja v Ekonomsko-socialnem svetu, tako da je bil dosežen dogovor. Pa tudi brez vsakršnega odgovora na bistveno vprašanje kako naj bi zavarovali pokojnine po letu 2040. V opoziciji smo se na predlog zakona odzvali s konstruktivnimi amandmaji, pozivi za dialog ter predloge za vključitev strokovne in zainteresirane javnosti v proces obravnave predloga. Vladajoči so se na te predloge odzvali s posmehom in trmastim vztrajanjem, da njihov predlog ne potrebuje sprememb, ne dopolnitev, ne dialoga in ne soglasja ljudstva. Zato je danes pred nami predlog za posvetovalni referendum, na katerem bi ljudje odločili ali se strinjajo s konceptom, ki ga ponuja Vlada. Posledice njegove dokončne uzakonitve bi bile lahko usodne za več prehodnih desetletij in za pokojninsko varnost več generacije. Nihče nima pravice obrniti krmila tako daleč stran od predhodno začrtane smeri, ne da bi zato dobil mandat ljudstva. Ker gre za odločitev, ki bo bistveno presegla mandatno obdobje te Vlade ali tega Državnega zbora, je glede na našo demokratično ureditev edino primerno, da o tem odločijo ljudje na referendumu. Gre namreč za vprašanje ali bo pokojninski sistem prihodnosti temeljil na solidarnosti ali bo temeljil na sebičnosti. Na vseh generacijah, tudi tistih, ki bi morda imele manjše neposredne koristi od vzpostavitve demografskega mastadonta, ki ga ustanavlja Vlada. Namreč leži soodgovornost za smer razvoja slovenskega pokojninskega sistema. Zato moramo k podpori ljudskemu glasovanju pozvati tudi druge poslanke in poslance, predvsem tiste, ki so vso svojo politično kariero poudarjali korist upokojencev in privrženost vsem generacijam. Nikomur izmed nas volivke in volivci niso dali mandata za uzakonitev demografskega sklada, ki tako očitno odstopa od predhodno dogovorjenih usmeritev, strokovnih podlag in dejstev, ki so terjale njegovo ustanovitev. Z uzakonitvijo takega demografskega sklada bi za sebične in kratkoročne koristi sedanje generacije ogoljufali prihodnje generacije upokojencev, od katerih pričakujemo, da bodo z davki, prispevki in varčevanjem financirali sedanje in bodoče pokojnine. Če s tako imenovanim demografskem skladom izčrpamo še zadnje rezerve za tekočo porabo, bodo sedanji upokojenci morda deležni še dodatka ali dveh. Vsi prihodni rodovi pa se bodo lahko zanesli le sami nase. Verjamemo, da slovenski upokojenke in upokojenci ne želijo prelomiti obljube med generacijami, da se želijo svojim potomcem zapustiti sistem, ki bo tudi njim zagotavljal vsaj minimalen prag dostojnih pokojnin. Verjamemo torej, da bi na referendumskem odločanju prevladala solidarnost nad sebičnostjo, da ljudje ne glasujejo samo za nekaj obljubljenih desetakov več v žepu, temveč da gre pri vsem skupaj za nekaj mnogo pomembnejšega. Da smo kot skupnost vsi vključeni in vsi odgovorni, ne le zase, temveč tudi za tiste, ki prihajajo za nami. Da se ne moremo res sprijazniti s prepričanjem, da prihodne generacije itak ne bodo dočakale pokojnine, temveč da je mogoče tudi njim dati zagotovilo, da bodo njihovi prispevki nekoč postali njihove dostojne pokojnine, če se družba ustrezno organizira v ta namen. Ker se razpadajoče glasovalni stroj vladajoče koalicije ne ozira ne na strokovne podlage, ne na socialni dialog, ne iskanja političnega soglasja, je pred tretjo obravnavo zakona zadnja priložnost, da ljudstvo na referendumu vprašamo ali je to tisto, kar so pričakovali. Socialni demokrati bomo podprli predlog, da o tem odločijo ljudje. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala za besedo, predsedujoči. Idejo demografskega sklada lahko beremo z dvema ločenima poudarkoma. Prvi poudarek je na prvo polovici te sektagme, torej kot demografski sklad. Kaj to pomeni? Gospodarjenje z državnim premoženjem naj bi navrglo dostojne presežke, ki naj zapolnijo trenutno luknjo, ki Vlada v pokojninski blagajni in na ta način zagotovijo prihodno vzdržnost za pokrivanje pokojnin in za varno starost. Poudarek na drugem delu sektagme, torej na skladu, pa implicira, da je to državno premoženje vodeno zgledno, je vodeno transparentno, in da zasleduje našo skupno korist. Ko pod drobnogled vzamemo vladno izvedbo te ideje, ki se s cilji, kot sem jih ravnokar orisal, tudi prodaja navzven, ugotovimo da je demografski sklad Janeza Janše vse kaj drugega kot sredstvo za zagotovitev dostojne starosti ali sredstvo za racionalno opravljanje z državnim, to je našim skupnim premoženjem, ampak zgolj pokritje, ki naj vladi Janeza Janše in njenim prijateljem omogoči dostop do 8 milijard evrov državnega premoženja s katerim bo lahko delala po svoje kot že eno leto lahko gledamo na ravni celotne države. Če začnem pri tem, zakaj demografski sklad Janeza Janše v resnici ni demografski sklad. Trenutna slika pokojninske blagajne je taka, da jo mora država iz proračunskih virov dofinancirati z 1,15 milijarde evrov samo v letu 2021. druga potreba, ki jo lahko umestimo v kategorijo varne starosti, je dolgotrajna oskrba. Tukaj Vladna ocena pravi, da potrebujemo 300 milijonov evrov vsako leto, pa je v proračunu zagotovljenih zgolj 12 milijonov evrov. Tukaj so še družinski prejemki in starševska nadomestila na letni ravni zanje porabimo okrog 600 milijonov evrov. Pod črto že sedaj izkazana družbena potreba pravi, da letno potrebujemo 2 milijardi evrov s katerimi naj zagotovimo varno starost kot je v tej državni trenutno ne zagotavljamo. Primerjajmo torej te številke, kot rečeno, pod črto 2 milijarde evrov na leto, z obljubami demografskega sklada pod Vlado Janeza Janše. Za leto 2021, je v proračunu Republike Slovenije predvidenih dividend 171 milijonov evrov. Če bi to preusmerili v ZPIZ, kot predvideva demografski sklad Janeza Janše in izplačali 40 % tega zneska, pridemo na pičlih 68 milijonov evrov in to pri tem, da zanemarimo neugodne gospodarske pogoje s katerimi smo soočili. 68 milijonov evrov, gospe in gospodje, ki naj dofinancira pokojnine, nekaj 100 tisoč slovenskih upokojencev z izkazano potrebo v višini 2 milijard evrov. Demografski sklad Vlade Janeza Janše je skratka blef. Zakaj pa Vlada Janeza Janše s tem demografskim tako zelo blefira? Poglejmo drugi poudarek sintagme, to je sklad. Kriterij za zasedbo vodilnih mest znotraj demografskega sklada Vlada Janeza Janše spušča pogoje pod katerimi se bodo ta vodilna mesta lahko zasedla, so nižja kot obstajajo trenutno. Ob tem predvideva, da bo 4 nadzornike demografskega sklada imenovala Vlada, 7 nadzornikov Državni zbor, 2 precej simbolična reprezentacija pa naj bi prišla s strani starostnikov in mladine, mladinskemu svetu in ZDUS naj bi pripadal vsak po en predstavnik. Ta demografski sklad torej bi bil v celoti podrejen milosti vsakokratne vladajoče politike, koalicije in njene Vlade. Pri vsem tem pa ne smemo pozabiti, da vsa vrednost prihaja iz dela. Ravno delavci so tisti, ki so iz opravljanje demografskega sklada izpuščeni, izpuščena pa je tudi trenutno veljavna strategija upravljanja z državnimi naložbami, novo oblikovani demografki skladi z novo vzpostavljenimi vodstvi bi dobil v enem letu proste roke, da s tem državnim premoženjem počne kar mu duša da, vključno s tem, da ga privatizira. Socialisti ponujamo neko popolnoma drugačno alternativo, ki naj dejansko in ne zgolj retorično in propagandno odgovori na eni strani tako na potrebe slovenskih upokojencev, aktualnih upokojencev in bodočih upokojencev, ter zagotovi transparentno in racionalno upravljanje 8 milijard državnega premoženja za aktualne in za bodoče generacije. Ključni ukrep, ki ga potrebujemo za polnjenje luknje v pokojninski blagajni, ni neko rokohitrsko predajanje dividend iz enega žepa državnih prihodkov v drug žep, ampak je izenačitev prispevkov, ki jih delodajalci vplačujejo v pokojninsko blagajno, na višino, kot jo vplačujejo tudi delavci. Težave z vzdržnostjo pokojninske blagajne so se v tej državi začele šele leta 1996, ko je takratna oblast posekala prispevke delodajalcev praktično za polovico in iz tega naslova smo od takrat, torej od leta 1996 do danes v pokojninski blagajni izgubili debelih 20 milijard evrov. Seveda to, da delavci v pokojninsko blagajno prispevajo veliko več, kot prispevajo delodajalci, ni pošteno. In socialisti predlagamo, da se to popravi, da se prispevne stopnje izenačijo. To je bil navsezadnje tudi ukrep, ki je bil dogovorjen s predhodno Vlado, to je Vlado Marjana Šarca, in ki bi po prehodnem štiriletnem obdobju postopnega dvigovanja prispevkov za delodajalce v pokojninsko blagajno prinesel pol milijarde evrov vsako leto. No, s tem resnim dohodkom pa se lahko pogovarjamo o tem, kako ima pokojninska blagajna zagotovljeno dodatno stabilnost še za naslednjih nekaj desetletij in kako lahko s tem dodatnim dohodkom dvignemo pokojnine; sam bi posebej poudaril nujen dvig najnižjih pokojnin najprej. Drugi del te enačbe, torej sam sklad, upravljanje državnega premoženja, prav tako vidimo ravno nasprotno od Vlade Janeza Janše. Ključno vlogo pri upravljanju podjetij morajo dobiti zaposleni. Zaposleni preko svojih predstavnikov, preko delavskih svetov, s pomočjo sindikatov so tisti, ki najbolj poznajo notranji ustroj teh podjetij, najbolj so seznanjeni s proizvodnimi procesi in, ključno, to niso neki odtujeni menedžerji, ki dobijo dobro plačo, potem jim je pa vseeno, kako se podjetje obrača in kako dela. To so ljudje, ki so življenjsko odvisni od dobrega in vzdržnega poslovanja teh podjetij, zato imajo tudi najbolj organski interes, da se ta podjetja ne privatizirajo, da se z njimi ne dela kot svinja z mehom, da ne služijo kot politični bankomati ali karkoli podobnega. To delavsko upravljanje z 8 milijardami premoženja v javni lasti je treba nadgraditi z družbenimi cilji, ki jih mora dogovoriti aktualna in tudi kakšna sledeča politika, okoli katere se moramo poenotiti. V Levici kot socialisti pravimo, da so ti ključni družbeni cilji trije: prvi je razvoj, drugi so delovna mesta in tretji je okoljska vzdržnost. Ko govorimo o razvoju, ciljamo na to, da se mora slovensko gospodarstvo preoblikovati iz kramarskega podizvajalskega gospodarstva, ki dovaja polizdelke za nemške koncerne, ki nato polno vrednost končnih produktov tudi realiziramo v kapaciteto sklenjenih proizvodnih verig, ki lahko s končnimi produkti konkurira na globalnem trgu in tam lovi bazene vrednosti in niše, ki lahko omogočijo rentabilnost. S to rentabilnostjo, z višjo dodano vrednostjo, z ustvarjalnostjo proizvodnih procesov pridejo tudi kakovostna delovna mesta. To niso delovna mesta, na katerih si ljudje lomijo hrbte osem ur na dan; pa je že to postalo redko, ljudje si danes na delu lomijo hrbte krepko več kot osem ur na dan in včasih še celo manj kot za minimalno plačo. To so delovna mesta s precej višjimi dohodki in taka, ki lahko nudijo neko zadovoljstvo na delu zaposlenim, ki to delo opravljajo. Pa seveda okoljska vzdržnost. Vsi se ukvarjamo z epidemijo Covida-19, ampak ključni izziv začetka 21. stoletja, ki se vedno jasneje izrisuje pred nami in je v resnici že tu, je grožnja podnebnega zloma, ki ji hitro za petami sledi tudi grožnja biotski raznovrstnosti, in gospodarstvo je tista ključna hrbtenica, ki okolje obremenjuje, naša naloga pa je, da jo prestrukturiramo na tak način, da bo hkrati zagotavljala blaginjo vsem državljankam in državljanom in to na tak način, da bo okolje ohranjala, ne izčrpavala. Gospe in gospodje, referendum o demografskem skladu bo, vprašanje je le, kakšen. Ali se bo, tako, kot imamo danes na mizi predlog, vlada Janeza Janše, posvetovala z ljudstvom o tem, na kakšen način naj se zagotovi poštene prihodke v pokojninsko blagajno in iz tega financira slovenske pokojnine in kako naj se upravlja državno premoženje, torej kot bankomat vlade Janeza Janše ali kot skupno dobro, če pa tega Vlada ne bo želela slišati, pa so sindikati že napovedali naknadni zakonodajni referendum, ki bo obvezujoč. Tudi to napoved v Levici podpiramo, referendumu se bomo pridružili. 8 milijard evrov državnega premoženja je nekaj, kar pripada 2 milijonom ljudem, ne pa eni koaliciji, eni vladi in enemu predsedniku vlade. Ni le aktualna potreba po tem, da si Vlada Janeza Janše zagotovi teh 8 milijard evrov kot podlago za utrjevanje svoje moči in nebudno »poplačevanje« uslug raznoraznih prijateljem, recimo na Madžarskem, edini razlog, ki tiči z snovanjem demografskega sklada, kot ga imamo na mizi. Zelo preprosto, kot sem poskušal že prej opisati skozi družbene cilje in kaj socialisti pravimo, da je potrebno narediti z državnim premoženjem - tovrsten demografski sklad, tovrstna gospodarska infrastruktura, je pogoj za družbo zadovoljnih ljudi, ki pridejo veseli na delovno mesto, ki so dobro plačani, ki so zadovoljni s tem, kaj na delu naredijo, ki vidijo razvoj, ki ga njihovo podjetje prinaša v lokalno skupnost. Ampak v družbi zadovoljnih ljudi, Janez Janša ne bo nikoli več videl oblasti, ker zadovoljni ljudje so imuni na lažne novice in manipulacijo, ki nastajajo v režiji skrajne desnice. In tudi to je neka grda, grda prihodnost, ki jo moramo preprečiti, vsi skupaj, če je potrebno, tudi na referendumu, glede na to, da potrebe ljudi vlada Janeza Janše ne sliši. Hvala.
Hvala lepa. Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Dragi kolegice in kolegi! Za začetek, če bi predlagatelji imeli poštene namene, bi referendumsko vprašanje predlagali tudi v nekem poštenem duhu, pa naj ga preberem, kot je predlagano: »Ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme Predlog Zakona o nacionalnem demografskem skladu, ki ne rešuje problema financiranj pokojnin, pač pa vladi Janeza Janše še povečuje možnosti kadrovanja po državnih podjetjih in privatizacijo.« Če bi se referendumsko vprašanje zaključilo takole - ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme Predlog Zakona o nacionalnem demografskem skladu, torej po neki analogiji z zakonodajnim referendum, potem bi ta predlog bil dejansko vreden presoje. Ko pa v referendumsko vprašanje predlagatelj integrira vsiljeno interpretacijo zakona, potem pa razumeš, da ne gre za poštene namene. Poleg tega velja spomniti, da Državni zbor še ni sprejel strategije upravljanja Nacionalnega demografskega sklada, ker tam bodo pravzaprav bistvene določbe, kako bo vodstvo Nacionalnega demografskega sklada upravljajo s premoženjem. Kolegice in kolegi danes smo bolj kot kdaj koli prej v zgodovini slovenske države blizu ustanovitvi nacionalnega demografskega sklada. Zakaj to pravim? Dovolite nekaj dejstev za osvežitev spomina. Pred več kot 8-mi leti smo v Državnem zboru sprejeli zadnjo pokojninsko reformo tako imenovani ZPIZ2. Takrat smo bili del koalicije, ampak to zdaj niti ni toliko pomembno, pomembno je, da je ta pokojninska reforma, torej ZPIZ2 dobila veliko podporo v Državnem zboru. Zakon je začel veljati 1. januarja 2013 in v tem zakonu med drugim piše, da se do leta 2015 do 1. 1. 2015 vzpostavi demografski rezervni sklad, torej do 1. 1. 2015. Minilo je 6 let od te določbe, torej zamujamo 6 let, 6 let je približno 8 % povprečne življenjske dobe Slovenke oziroma Slovenca. Izgubili smo 6 let. Danes ne bom analiziral zakaj vlade v zadnjih 6-ih letih, v glavnem leve vlade tega niso naredile. Ali so bile sposobne ali nesposobne, kaj se je dogajalo s koalicijami to zdaj ni pomembno, pomembno je, da smo izgubili 6 let in demografski kazalniki so v tem času šli samo navzdol. Na to nas je opozarjala Evropska komisije nenazadnje Eurostat, Statistični urad Republike Slovenije in tako naprej. In ker smo izgubili 6 let, smo v koalicijski pogodbi v drugem poglavju, ki ima naslov mladi, družina, pokojnine, socialne zadeve, zelo visoko kar na drugo mesto zapisali ustanovitelj slovenskega-demografsko pokojninskega sklada. Gospe in gospodje, demografske spremembe izzivajo naš družbeni in kulturni red ter spreminjajo naše sobivanje. Vse manj je mladih ljudi in vse več je starejših ljudi. To pomeni velik pritisk na medgeneracijsko solidarnost in velik pritisk na javne finance. Medgeneracijska solidarnost, podpiranje družine ter sodelovanje med mlajšimi in starejšimi so ključne naloge, so naše ključne naloge. Življenjska doba prebivalstva se zvišuje, kar kaže na izboljšanje življenjskega standarda prebivalstva in na napredek medicine. V dolgoživi družbi v prihodnosti se bodo spremenile tudi potrebe ljudi in njihovih družin. Ustvariti želimo možnosti za kakovostno življenje vseh generacij in dostojno staranje. To zahteva usklajeno prilagoditev ukrepov na področju trga dela, vseživljenjskega učenja, zdravstva in dolgotrajne oskrbe, socialnega varstva, bivalnega okolja ter tudi drugih področij. Tradicionalne vezi je vse težje vzdrževati, zato želimo to spodbujati ter pomagati pri iskanju in razvoju novih. Ljudje postajamo vse bolj mobilni, socialne vezi pa se spreminjajo. Vse več dejavnosti je digitalnih, iz tega razloga so povezanost z domovino, naš občutek za skupnost in naše vrednote toliko bolj pomembne. Slovenija mora biti dostopna za priseljevanje visoko kvalificirane in potrebne delovne sile. Poleg poklicnih kvalifikacij in potreb našega gospodarstva bi bilo treba v prihodnosti bolj upoštevati tudi kompatibilnost kulture prisiljencev z našo slovensko kulturo. Ne potrebujemo priseljevanja, ki nas preobremeni in obremenjuje naše sisteme socialne pomoči. Preprečiti moramo izkoriščanje davčnega in socialnega sistema, ki med Slovenci povzroča nelagodje in odpor. Prisiljenci naj za pošteno delo prejmejo ustrezno torej pošteno plačilo. Izkoriščanje države pa je treba takoj ustaviti. Preprečiti želimo socialni turizem. Slovenija se uvršča med države, kjer se prebivalstvo najhitreje stara. OECD in Evropska komisija nas opozarjata na ogroženost dolgoročne fiskalne vzdržnosti zaradi javne porabe, povezane s staranjem. Delež starejših prebivalcev namreč narašča, zato naraščajo tudi stroški pokojnin in drugi s staranjem povezani izdatki. OECD predvideva, da bodo do leta 2055 ti odhodki narasli bolj kot v večini drugih evropskih držav. Zato opozarja, da se mora pokojninski sistem pripraviti na staranje prebivalstva. Za Novo Slovenijo je vedno in dolga leta nazaj, pa tudi sedaj pravzaprav bila prva prioriteta modernizacija, posodobitev pokojninskega sistema. Naš pokojninski sistem ni vzdržen, to vsi že dolgo vemo. Nikoli naša prioriteta ni bila demografski sklad. Res pa je, ko se sestajaš s koalicijskimi partnerji, ko pišeš koalicijsko pogodbo, v koalicijsko pogodbo koalicijski partnerji želijo vnesti svoje prioritete. In to sprejmeš, in ko je pogodba podpisana, velja načelo »pacta sunt servanda«, pogodbe je treba spoštovati. Od lanskega poletja smo na ekspertni ravni usklajevali besedilo Zakona o nacionalnem demografskem skladu in ocenjujemo, da je dober, zato ga bomo v Novi Sloveniji v tretjem branju tudi podprli. Po dolgih letih lahko rečem skoraj nehumanega odnosa do starejših, do upokojencev, smo v lanskem letu in tudi v letošnjem letu naredili pomembne premike, ne samo v koalicijski pogodbi, ampak tudi z dejanji. Zadnji dom starejših je država zgradila leta 2005; takrat je ta resor vodila Nova Slovenija. Danes vidimo, da je pravzaprav skorajda večina domov za starejše arhitekturno nepripravljenih za epidemije, kot je bila in je epidemija covid-19. Minister Janez Cigler Kralj je v ponedeljek objavil zelo pomemben razpis, težak približno 93 milijonov, s katerimi želimo in bomo zgradili, če smem tako reči, domsko infrastrukturo. Kar zadeva pokojnine. V lanskem letu – naj naštejem – redne uskladitve, letni dodatek, izredna uskladitev z decembra sprejetim zakonom v višini 2 %, kar je približno 94 milijonov na letni ravni, lani enkrat in letos 11. januarja poseben solidarnostni dodatek za upokojence. Ko vse to seštejemo, se pravi, posebna izplačila za upokojence poleg redne pokojnine, to vse skupaj znaša približno 540 milijonov. In želimo, imamo namen popraviti krivice upokojencem. V parlamentarni proceduri je že zakon in iščemo vire, kako bi ta zakon sprejeli. Čas je – in to bomo mi naredili, ta koalicija bo to naredila -, da popravimo krivice upokojencem, ki so se dogajale dolga leta. Ta posvetovalni referendum je brezpredmeten. In Poslanska skupina Nova Slovenija predloga za razpis posvetovalnega referenduma o sprejetju Predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Monika Gregorčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki Vlade! Pred nami je predlog za razpis posvetovalnega referenduma o sprejetju Predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu. V Stranki modernega centra ocenjujemo, da bi izvedba takšnega referenduma po nepotrebnem časovno zamaknila oziroma odložila sprejetje tega zakona. Spomnimo, ustanovitev demografskega sklada, ki bi pripomogel k premostitvi razlike odhodkov nad prihodki pokojninske blagajne, zamuja že več let. Temeljni namen bodočega nacionalnega demografskega sklada, kot ga opredeljuje tudi zakon, ki ureja pokojninsko in invalidsko zavarovanje, bo sofinanciranje pokojninske blagajne na podlagi medgeneracijske solidarnosti. Potem, ko je bil v zakonodajni postopek jeseni leta 2020 končno vložen do sedaj prvi vladni zakonski predlog je današnji predlog za izvedbo predhodnega posvetovalnega referenduma moč razumeti le kot politični manever zavlačevanja s strani opozicije. Naj ob tem dodam, da izid takšnega referenduma sploh ne bi bil zavezujoč. Predlagano referendumsko vprašanje pa je po oceni Zakonodajno-pravne službe celo zavajajoče. A takšen zavlačevalni manever je povsem nerazumljiv in uperjen proti interesom slovenskih državljanov vseh starosti, zato ga niti ni moč logično in zdravorazumsko utemeljiti in upravičiti. Dejstvo je, da demografski sklad nujno potrebujemo in to čim prej. Razlog za to pa ni zgolj zaveza iz pokojninske reforme iz leta 2013, temveč predvsem resnično slaba demografska slika v naši državi. Ta kaže, da je več kot četrtina Slovencev starejših od 65 let. Trendi pa nakazujejo, da se bodo pritiski na pokojninski sistem v prihodnjih letih le še stopnjevali. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo prepričani, da pripravljeni zakon v polni meri naslavlja medgeneracijsko solidarnost in to na transparenten in učinkovit način. Dodatno podkrepitev tovrstne solidarnosti predstavlja tudi določba o letni namenitvi 10 % zbranih dividend za sofinanciranje politike za skrb za starejše ter o namenitvi dodatnih 10 % dividend letno tudi za ukrepe družinske politike in politike štipendiranja. Ocenjujemo, da predlog zakona konsistentno naslavlja svoj temeljni cilj, to je zagotovitev preglednega, varnega in donosnega upravljanja naložb v lasti sklada s ciljen povečevanja vrednosti za sofinanciranje obveznega pokojninskega zavarovanja, in sicer bo to možno izvesti na podlagi medgeneracijske solidarnost, skladno s smernicami dobre prakse korporativnega upravljanja ter ob zagotavljanju ukrepov za krepitev upravljavske integritete. Tudi imenovanje članov nadzornega sveta se bo bistveno razlikovalo od trenutnega procesa imenovanja v Slovenskem državnem holdingu, saj bo vlada imenovala štiri, državni zbor pa 7 od skupno 11 članov nadzornega sveta. Za primerjavo, sedaj 5 članov nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga na predlog Vlade Državni zbor zgolj imenuje v paketu. Po novem bo torej imel Državni zbor pri izboru sedmih od skupno enajstih nadzornikov odločilno vlogo. Težko se je torej pridružiti očitkom, da je ustanovitev nacionalnega demografskega sklada korak nazaj oziroma korak proti zmanjšanju transparentnosti v zavetrju neustrezne strukture organov sklada. Prav tako je moč zavreči vse očitke, da naj bi bil zakon o nacionalnem demografskem skladu zasnovan kot nov vzvod za privatizacijo državnega premoženja. Predlog zakona namreč natančno predvideva, da bodo vsi kriteriji in merila ter smer ravnanja z državnim premoženjem zapisani v strategiji upravljanja naložb sklada, ki jo bo potrdil ta državni zbor. Zanimivo je, da so najbolj glasni očitki o netransparentni oziroma ker prikriti privatizaciji, ki prihajajo prav iz tistega dela opozicije, ki je v času mandatov svojih vlad s kapitalskimi naložbami države ravnala nekonsistentno, nestrukturirano in brez kakršnekoli dolgoročne strategije izključno na nivoju nekih ad hoc intervencij, kot je bil na primer spisek 15 podjetij za privatizacijo. Tega je resda potrdil ta državni zbor, a podjetja so bila na tisti spisek uvrščena brez ustrezni meril in kriterijev, torej bolj po občutku in na pamet. Naj dodatno spomnim, da je leta 2015 sprejeta strategija upravljanja kapitalskih naložb države, torej v času Cerarjeve vlade, predstavljala sploh prvi sistemski upravljavski dokument za ravnanje z državnim premoženjem. In ker je šlo tudi tedaj za strokovni dokument finančne narave širše družbene razprave o njem ni bilo. Zato so povsem neutemeljeni in neumestni današnji pozivi opozicije k širši razpravi o bodoči strategiji upravljanja s kapitalskimi naložbami države. Ker pa se ta strategija oziroma življenjska doba te strategije iz leta 2015 zaključuje, bo v vsakem primeru potrebno sprejeti novo strategijo prilagojeno novim razmeram, stanju in kondiciji državnega premoženja. In zakon, ki ga želite ustaviti s tem referendumom takšno zakonsko podlago za novo strategijo daje. Možno je sklepati, da tako silovito opozicijsko nasprotovanje in vsi zavlačevalni manevri lahko pomenijo tudi velik strah pred prekinitvijo nekaterih ustaljenih, poslovno-političnih in kadrovskih povezav do kater bi prišlo z novim modelom upravljanja državnega premoženja in tukaj je po naši oceni bistvo vsega opozicijskega nasprotovanja temu, ustanovitvi nacionalnega demografskega sklada. A v Poslanski skupini SMC se zavedamo tudi, da ustanovitev demografskega sklada sama po sebi ni rešitev za vse demografske probleme s katerimi se soočamo. Demografski sklad razumemo predvsem kot temelj za nadaljnjo pokojninsko reformo, ki bo dolgoročneje razbremenila pokojninski sistem in zapolnila vse širši razpon med prihodki in odhodki pokojninske blagajne. Zato predloga za razpis posvetovalnega referenduma o sprejemu predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine SAB.
Spoštovani! Ta Vlada ne vidi in ne sliši ne ljudi in ne strokovne javnosti. Prepričana je, da so vse njene odločitve pravilne, in da je vzpostavila zadostno disciplino s pomočjo katere bo utišala vse tiste, ki bi v njene odločitve javno podvomili in preglasovala tiste, ki bi njenim odločitvam ugovarjali. Pri tem pa pozablja na moč, ki jo ima ljudstvo. Eden najpomembnejših zakonov, ki vpliva na usodo vseh državljank in državljanov je bil porinjen v proceduro brez javne obravnave ali resne razprave, mimo socialnega in mimo medgeneracijskega dialoga. Z vsemi s katerimi bi ta Vlada morala sodelovati, ne samo, da ne zna vzpostaviti dialoga, ampak tega tudi noče. Temu pritrjuje izstop sindikatov iz Ekonomsko-socialnega sveta. Zakaj se ta Vlada boji ljudi? Zakaj se boji tisti, za katere bi morala delati? Vladni predlog je bil deležen številnih pripomb in ja, strokovna javnost in ljudje imajo prav, takšen demografski sklad kot ga dela Vlada, ne bo razbremenil proračuna in ne bo zagotovil vzdržnosti pokojninskega sistema. Dejstvo je, da bodo imeli korist od vladnega predloga le vladajoči. Sedanji in bodoči upokojenci pa od takšnega sklada ne bodo imeli nič, zato bi morali vsi tisti, ki jim je resnično mar za pokojnine in upokojence, glasovati proti temu zakonu in za posvetovalni referendum. Prav je, da si vsak v tej dvorani najprej odgovori na nekaj vprašanj. Ali bomo ponovno dopustili plenjenje po državnih podjetjih, ki smo ga poznali nekoč in za katerega smo bili prepričani, da se v Sloveniji ne more več ponoviti. Ali bomo tej Vladi dopustili demontažo zdajšnjega, sedanjega sistema upravljanja državnega premoženja, ki smo ga gradili zadnje desetletje. Ali bomo dali tej in vsem naslednjim vladam proste roke pri razprodaji približno 9 milijard evrov vrednega državnega premoženja? Ali bomo dovolili, da ta Vlada z enim zamahom zamenja celotno garnituro nadzornikov samo zato, da bo svojim zvestim kadrom zagotovila položaje, sebi pa vpliv in moč? Ali bomo dovolili, da se sredstva demografskega sklada, ki bi se morala akumulirati za naslednje generacije upokojencev, sproti trošila za različne namene in ne samo za pokojnine? Ne. V stranki SAB tega ne bomo dovolili. V SAB-u smo prepričani, da mora premoženje ostati v lasti države, sklad pa naj z njim le upravlja, da morajo biti sredstva sklada namenjena samo in izključno pokojninam, da se morajo sredstva sklada akumulirati vsaj 20 let, da mora imeti sklad zagotovljene dodatne vere – in to je po naše denar od uporabe dveh naravnih slovenskih dragocenosti, to sta voda in les. In to je tisto, kar želimo v stranki SAB zagotoviti, tako sedanjim upokojencem, kot mladim, ki se bodo upokojevali čez 20, 30, 40 let. Stabilne vire za pokojnine danes in tudi čez 40 let. Predlagatelji se zavedamo, da izid posvetovalnega referenduma ni zavezujoč. Prav tako se zavedamo, da ta Vlada ne bo ravnala drugače niti, če bo večina državljanov zakonu nasprotovala, a kljub temu dajemo ljudem možnost, da izrazijo svoje mnenje. Prav je, da slišimo naše državljanke in državljane, saj so ravno oni tisti, ki jim je demografski sklad namenjen. Sredstva državnega premoženja niso namenjena politiki in demografski sklad ni in ne sme biti peskovnik te Vlade. Tudi če bo danes glasovalni stroj preprečil, da ljudje povedo svoje mnenje, verjamemo, da se bo glas civilne družbe tako okrepil, da bo Vladi in njeni demografski politiki javno izrekel nezaupnico z naknadnim zakonodajnim referendumom. Enako kot jo je izrekel pri Zakonu o vodah. V SAB-u bomo seveda glasovali za razpis referenduma, s tem pa poslali jasen signal kakšno raven demokracije si naša država zasluži.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Predlog Zakona o nacionalnem demografskem skladu ureja odprto zadevo na način, ki zmore uresničiti pričakovanja po dolgoročno stabilnem sofinanciranju odhodkov pokojninske blagajne. Posebej je treba poudariti sofinanciranje zakaj po nobenem variantnem predlogu do sedaj ni bilo predvideno popolno nadomestilo plačil iz državnega proračuna v pokojninsko blagajno z donosi demografskega sklada. Kaj takega bi bilo tudi povsem nerealno, če vemo, da so se v zadnjem desetletnem obdobju ti transferji gibali na nivoju preko milijarde evrov. Največ leta 2013 milijardo in 636 milijonov evrov in najmanj leta 2019 965 milijonov evrov. Ravno tako je treba takoj na začetku ovreči najbolj sprevrženo demagoško trditev, da je demografski sklad in njegovi bodoči donosi namenjen zviševanju pokojnin, zakaj to ni njegova funkcija? Kapitalska družba je bila ustanovljena z namenom, da pokriva deficit v sistemu pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ki se financira po sistemu medgeneracijske izmenjave. Po svoji vsebini in ciljih je od vsega začetka delovala kot demografski sklad. Državni proračun je od leta 2000 po zakonu dolžan skrbeti za izravnavo prihodkov in odhodkov Zavoda o pokojninskem in invalidskem zavarovanju in omogočati njegovo uravnoteženo poslovanje. Obveznost države za pokrivanje razlike med prihodki in odhodki zavoda ostaja tudi v veljavnem pokojninskem zakonu. Obveznosti za pokrivanje primanjkljaja niso povezane s konkretnimi pravicami iz javnega pokojninskega sistema, marveč pomenijo nedoločeno in sprejemljivo obveznost državnega proračuna. Navidezno uravnoteženi proračun Zavoda zato pomeni latentno grožnjo uravnoteženosti državnega proračuna. Dejstvo, da je pokojninski sistem v veliki meri odvisen od državnega proračuna, vsebuje pomembno implikacijo tudi z vidika ideje demografskega sklada. Le-ta namreč v veliki meri temelji na podmeni uporabe nacionalnega bogastva za namene financiranja pokojninskega sistema. Na prihodkovni strani Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v prihodnje ne bo stabilnih virov, tako po vsebini kot po višini. Prihodkovna stran s svojo dinamiko ne bo mogla slediti naraščajočim odhodkovnim potrebam. Po določbah Zakona o Slovenskem državnem holdingu bi se morala Kapitalska družba preoblikovati v neodvisni, avtonomni demografski rezervni sklad do 31. decembra 2015. To se do danes, do junija 2021, še ni zgodilo. Referendumsko vprašanje se osredinja na neposredno personalno povezavo aktualnega predsednika Vlade z ambicijami po izpolnjevanju kadrovskih zahtev v podjetjih, kjer ima država svoj delež, in z ambicijami po privatizaciji teh podjetij. Predpostavka je, da bo mandat sedanjega predsednika Vlade trajal v nedogled in da ni časovno omejen. Nacionalni demografski sklad bo pomembna državna organizacija, zato so v resnici velikega pomena načela upravljanja, po katerih se bodo morali ravnati upravljavci in izvrševalci njegovih poslovnih politik, tako temeljne, razvojne kot sprotne. Načelo zakonitosti predvideva, da se demografski sklad ustanovi s posebnim zakonom. Načelo neodvisnosti se odraža v pravni samostojnosti in neodvisnosti, kar bo doseženo na način, da vlada nastopa le v vlogi skupščine delniške družbe. Načelo dobrega upravljanja in načelo strokovnosti bosta vzpostavljeni s pogoji, ki jih bodo morali izpolnjevati člani organov vodenja in nadzora. Razmerje moči med zakonodajno vejo oblasti in izvršilno vejo oblasti je najbolj očitno razvidno iz aktov upravljanja naložb. Prva in najpomembnejša pri tem je strategija upravljanja naložb sklada. Pripravi jo sklad in jo pošlje ministrstvu za finance, ta jo posreduje vladi. Vlada pripravi dokončen predlog strategije z obrazložitvijo in jo pošlje v obravnavo in sprejetje v Državni zbor. Državni zbor jo sprejme z večino glasov navzočih poslancev. To pomeni, najpomembnejši akt upravljanja demografskega sklada ne more biti sprejet brez soglasja Državnega zbora. Drugi pomemben dokument je letni načrt upravljanja naložb. Na podlagi sprejete strategije ga pripravi uprava sklada. Soglasje k letnemu načrtu daje nadzorni svet, najkasneje do konca novembra za naslednje koledarsko leto. Nadzorni svet pošlje letni načrt upravljanja naložb v potrditev vladi, ta pa ga pošlje v seznanitev Državnemu zboru; pri tem pa je pomembna seveda sestava nadzornega sveta, o čemer nekoliko več kasneje. Tretji pomemben dokument je politika upravljanja naložb. Uprava jo mora preveriti najmanj enkrat letno in jo spremeniti, če to zahtevajo spremenjene gospodarske razmere. K politiki upravljanja naložb daje soglasje nadzorni svet na predlog uprave sklada, najpozneje do konca novembra za prihodnje poslovno leto. V tem pogledu je zelo pomemben dokument tudi kodeks korporativnega upravljanja družb s kapitalsko naložbo sklada. Sprejme ga uprava, toda ne more ga sprejeti, če k temu ne da soglasja nadzorni svet. Ravno tako je možno povečati osnovni kapital sklada. Republika Slovenija to lahko stori na predlog vlade, se pravi, izvede povečevanje oziroma povečanje osnovnega kapitala sklada. Toda to lahko stori samo s sklepom Državnega zbora. Če povzamem, strategijo upravljanja naložb sklada, kot najpomembnejši dokument in povečanje osnovnega kapitala sklada, mora odobriti Državni zbor. Vlada brez soglasja Državnega zbora pri tem ne more storiti nič. Letni načrt upravljanja naložb, politiko upravljanja naložb in kodeks korporativnega upravljanja družb s kapitalsko naložbo sklada, so predmet soglasja nadzornega sveta. Brez soglasja nadzornega sveta, uprava sklada ne more delovati v okviru teh dokumentov. V predlaganem referendumskem vprašanju je impliciran tudi prevladujoč vpliv Vlade na vse poslovne odločitve, ki jih bodo sprejemali organi sklada. Kateri so torej ti organi sklada. Prva je skupščina. Naloge in pristojnosti skupščine opravlja Vlada. Drugi je nadzorni svet. Kot že omenjeno, z zelo pomembnimi pooblastili in funkcijami, ima 11 članov, od tega jih 7 imenuje Državni zbor, 4 pa Vlada, se pravi, da v sestavi nadzornega sveta prevladuje sestava Državnega zbora. 5 jih imenujejo poslanske skupine, enega Zveza društev upokojencev Slovenije in enega Mladinski svet Slovenije, pri čemer pa je pomembno, da je nadzorni svet sestavljen po kompetencah in sicer, za 4 poslovna področja – za finance, za korporativno upravljanje, za korporacijsko pravo in za upravljanje obveznosti in premoženja. In tretji pomembni organ je uprava sklada. Ima predsednika in dva člana. Upravo imenuje nadzorni svet. Pomembna pa je zakonska določitev v 57. členu zakona, ki opredeljuje možnost, da sme uprava nekatere vrste poslov opravljati samo v soglasju z nadzornim svetom. To je seveda stvar bodočih relacij med upravo in nadzornim svetom, toda tudi v tem oziru velja poudariti, da ima nadzorni svet večinsko sestavo predstavnikov Državnega zbora. V zakonu je predviden tudi nadzor Računskega sodišča. Računsko sodišče bo izvajalo, vsako leto, revizijo smotrnosti in pravilnosti poslovanja sklada. Zamislimo si, da bi nekdo, ki hoče sprivatizirati celotno državno premoženje ali pa ga pokrasti, v zakon vnašal določila, ki mu vsako leto za vrat prinašajo vrhovne državne revizorje in državne revizorje, ki preverjajo njegovo poslovanje. Gospe in gospodje, glavni vzrok za nezmožnost sprejetja odločitev, v zvezi s pomembno inštitucijo, kakršna je demografski sklad, je razpetost med privatizacijskimi ambicijami, med zagotavljanjem socialne države in izvajanjem korporativnega upravljanja. Zato velja še enkrat ponoviti trojno lekcijo korporativnega upravljanja, ki ni posebej težavna. Korporativna praksa je Ahilova peta kapitalističnega sistema in je tudi tokrat eden osrednjih vzrokov za vsa navzkrižja, za različnost pogledov in nezmožnost oblikovanja kompromisov. Razlog je preprost, vse delovanje tržne ekonomije je dejansko odvisno od odločitev podjetij in bank, od nefinančnih in finančnih nosilcev odločitev. Njihova vidna roka odloča o delovanju tržne nevidne roke, korporativne odločitve pa omejuje zakonski okviri držav, interesi delničarjev in drugih deležnikov, pa tudi in predvsem, etična samo odgovornost korporativnih upravljavcev in vodstev podjetij. Ključna je zavezanost pravnim proceduram in etičnim ravnanjem, predvsem pa spoštovanju zlatega pravila, da so uprave in nadzorni sveti, pa tudi deležniki, vključno z lastniki, zavezani primarnim razvojnim ciljem kapitalske družbe, ne pa lastnim interesom. Kdor ni razumel te lekcije, v Sloveniji jih je zelo veliko, ki tega ne razumejo, naj še enkrat pogleda izročilo škotskih razsvetljencev in pozitivno korporativno prakso zadnjega denimo pol stoletja. V razpravi na Odboru za finance je bilo zaznati glavni razlog nasprotovanju funkcijam Državnega zbora pri oblikovanju organov in določanju strategij demografskega sklada. Ta razlog je v načelu večinskega odločanja kot enemu nosilnih načel parlamentarne demokracije. Največja pomanjkljivost bodočih sprejetih odločitev bo, da bodo sprejete po večinskem načelu, kar je po mnenju predlagateljev globoko narobe. Govorimo o značilnosti metode demokracije. Temeljna pravila predpisujejo različne postopke za sprejemanje kolektivnih sklepov s pomočjo svobodne razprave, ki je podlaga za bodisi soglasno bodisi večino odločitev. Po stališču predlagateljev bi bilo očitno potrebno spremeniti koncept demokracije iz parlamentarne v socialistično, parlamentarna nasproti socialistični demokraciji. Dvoumnost pa je umetno ustvarjena in nepotrebna. S socialistično demokracijo imamo na slovenskem obilne izkušnje, zato vemo, da med parlamentarno demokracijo in socialistično demokracijo ni nobene razlike. Tako kot ni prav nikakršne razlike med navadnim stolom in električnim stolom. V vseh dosedanjih razpravah o demografskem skladu so se izpostavili trije bistveni parametri, o katerih ni mogoče doseči soglasne odločitve, ampak bo potrebo sprejeti odločitev po večinskem načelu, to so velikost in struktura osnovnega kapitala, doba akumulacije in uporaba bodočih donosov. In o teh ekonomskih kategorijah naj bi odločili volivke in volivce na referendumu s preprostim za ali proti. Sposobnost objektivne racionalizacije je tako prepuščena populističnim razlagam in vsakovrstnim lažem, zato je kaj takega popolnoma neresno. Poslanci Poslanske skupine Desus imamo individualne poglede na zadeve v zvezi z demografskim skladom in v skladu z lastnimi individualnimi pogledi bomo tudi glasovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jurij Lep bo predstavil Stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi, vsem lep dober dan! Danes, na zadnji dan izredne seje Državnega zbora, ki se je začela prejšnji teden, odločamo o predlogu [[nerazumljivo]]Levice, LMŠ, SD in SAB naj Državni zbor za vladni Predlog zakona o nacionalnem demografskem skladu razpiše posvetovalni referendum. Predlog, ki določa, da bi nacionalni demografski sklad nastal s preoblikovanjem slovenskega državnega holdinga in prevzel upravljanje skoraj vseh državnih naložb po mnenju predlagateljev ne rešuje financiranja pokojnin, pač pa Vladi oziroma aktualni oblasti omogoča kadrovanje in neomejeno upravljanje z državnim premoženjem v državnih podjetjih. Zakonodajni postopek za predlog zakona Državni zbor namreč ne more pričeti s tretjo obravnavo predloga zakona dokler ne odloči o tem ali bo njem razpisal posvetovalni referendum. V Poslanski skupin Nepovezanih poslancev vladajočo koalicijo opozarjamo, da bo, kot kaže, letošnje leto ne le leto kriznih razmer zaradi boja z epidemijo nalezljivih bolezni COVID-19, množičnih protestov, političnih kriz temveč tudi leto referendumov. Kot veste se bom letos po več kot treh letih, ki so minila od zadnjega referenduma 11. julija ponovno odpravili na referendum o nedavno sprejeti noveli Zakona o vodah. Referendum je zahtevalo okoli 60 tisoč volivk in volivcev, ki so opozarjali na sporne in premalo pojasnjene določbe 37. člena zakona, ki dovoljuje posege na vodnih in priobalnih zemljiščih. Tudi tokrat Vlada in vladna koalicija ponavljata isto napako, pri čemer ima njuno ravnanje še hujše posledice. Od razpada [[nerazumljivo]]dialoga do odmika vzpostavitve demografskega sklada. Vlada tudi v tem primeru ni želela opraviti širše razprave in pogajanj z vsemi ključnimi zainteresiranimi deležniki tako v času priprave pred sprejetjem predloga zakona na vladi, kot tudi ne v okviru obravnave v državnem zboru. Res je, da je ta vladna koalicija prva, ki je oblikovala dolgo pričakovani predlog zakona z vzpostavitev demografskega sklada, ki je bil obljuba vsakokratnih koalicij, vse od leta 2012 in ga je tudi poslala v zakonodajni postopek. Aktualna vlada in vladajoča koalicija tako predlagata, da bi nacionalni demografski sklad, ki bi nastal s preoblikovanjem slovenskega državnega holdinga in pripojitvijo prevzel upravljanje skoraj vseh državnih naložb in nadomestil dosedanje upravljavce. Tako bi na enem mestu poenotili in po pričakovanjih vlade tudi izboljšali upravljanje državnih naložb, vire od tega pa bi demografski sklad porabljal delno za tekoči transfer v pokojninsko blagajno, delno za akumulacijo sredstev, tudi preko vlaganj v nove naložbe, delno pa za ukrepe dolgotrajne oskrbe in družinske politike. Sklad naj bi bil pri upravljanju naložb neodvisen in avtonomen. Njegovo delo bi temeljilo na strategiji upravljanja naložb sklada, ki bi jo na predlog vlade sprejel državni zbor in ki bo nadomestila leta 2015 sprejeto strategijo upravljanja državnih naložb. Vsako leto bi nato sprejeli še letni načrt upravljanja naložb. Sklad bi imel tričlansko upravo, pri čemer bi 15 dni po uveljavitvi zakona imenovali začasno vodstvo in 11 članski nadzorni svet. 7 nadzornikov bi imenoval državni zbor, in sicer 5 na predlog poslanskih skupin, 1 na predlog Zveze društev upokojencev Slovenije in enega na predlog Mladinskega sveta Slovenije, 4 člane pa bi imenovala vlada. V Poslanski skupini Nepovezanih poslancev opozarjamo, da se vsi strinjamo, da bodo imele pričakovane demografske spremembe oziroma staranje prebivalstva negativen učinek na javne finance, posebej na pokojninsko blagajno, ob tem pa posredno in tudi neposreden vpliv na državni proračun. Zato smo se zavezali vzpostaviti poseben demografski sklad, ki naj bi odgovoril na omenjene javnofinančne izzive demografskih sprememb. Zato se nam vladno in koalicijsko vztrajanje pri ignoriranju ključnih deležnikov socialnih partnerjev zdi neprimerno, saj bi imelo za posledico to, da bo tudi ta predlog zakona doživel podobno usodo kot v predhodnih mandatih in da se bo njegov sprejem ponovno odmaknil za več let. Ekonomsko-socialni svet se je sicer s predlogom zakona seznanil. Večkrat ga je obravnavala tudi pogajalska skupina, vendar je razprava ostala na ravni konceptualnih vprašanj, saj je med socialnimi partnerji in vlado prihajalo do velikih razhajanj o samih predlogih členov oziroma posameznih, predvsem spornih rešitvah pa naj bi bilo opravljene nepoglobljene razprave in ne pogajanj. Zakon je bil namreč Ekonomskemu-socialnemu svetu predstavljen dvakrat v oktobru in novembru lanskega leta, pogajalska skupina ESS pa je potem, ko se je pričel in tudi nadaljeval zakonodajni postopek v državnem zboru zavzela stališče, da ne želijo nadaljevati razprave o posameznih členih, saj po posredovanju predloga zakona državnemu zboru ESS ni več osrednji prostor za dialog s socialnimi partnerji, poslanci pa z njimi niso zavezani voditi pogajalskega procesa in tudi niso zvezani izpogajanih rešitev podpreti, kar se je sicer že v preteklosti kot tudi tokrat izkazalo za pravilno. V Poslanski skupini Nepovezanih poslancev se kljub temu, da so nekateri naši člani predlagane rešitve podprli, strinjamo, da sprejetje zakonske določbe oziroma rešitve ne sledijo zgolj osnovnemu namenu demografskega sklada. To je sofinanciranje obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Predlog zakona je zastavljen širše in v prvi vrsti predstavlja političen kompromis koalicijskih partneric. Slednje pa je razvidno iz rešitev na podlagi katerih je prišlo do prenosa in poenotenja upravljanja državnega premoženja, tako nepremičnin kot tudi kapitalskih naložb s katerimi upravljajo družba z upravljanje terjatev bank, DSU-ji in nepremičninski sklad PIS ter kapitalskih naložb Republike Slovenije z določenimi izjemami, kar je bila izrecna zahteva stranke SDS. Predvideno sofinanciranje politike skrbi za starejše in družinske politike na predlog NSi. Neodplačan prenos kapitalskih naložb ZPIS Zavarovalnice Triglav na predlog Desus in modifikacije organizacije nadzora in upravljanja s kandidacijskim postopkom vred na predlog SMC. Da gre v bistvu v prvi in zadnji vrsti zgolj za političen kompromis je še najbolj odkriti prikazal predstavnik Poslanske skupine Desus z naslednjimi besedami, citiram: »V Poslanski skupini Desus predlog zakona razumemo kot kompromis med dosedanjimi predlogi, ki so vsi po vrsti doživeli enako usodo, ali niso prišli v zakonodajni postopek ali pa niso bili sprejeti. Ocenjujemo, da je smotrno politično delovanje ravno v iskanju in oblikovanju kompromisov, zato bomo Predlog zakona o nacionalnem demografskem skladu večinsko podprli.« (Konec citata.) Kot veste, je Desus še pred prejšnjo Vlado vztrajal pri dveh temeljnih aksiomih, od katerih ni do decembra lani odstopil. In sicer, zahteval je zgolj prenos Kapitalske družbe na demografski sklad in 20-letno dobo akumulacije, pri čemer se je pogajal še o osnovnem kapitalu oziroma prenosu kapitalskih naložb na sklad, tako iz države kot tudi iz SDH. Glede na vse navedeno nam je lahko jasno, da pričujoče rešitve niso najbolj ustrezne za zagotavljanje varne starosti, tako ne trenutni generaciji upravičencev iz naslova pokojninskega in invalidskega zavarovanja kot tudi ne naslednjim generacijam. Najbrž se vsi strinjamo, da nacionalni demografski sklad ne bo mogel pokriti večinskega dela vsakoletnega proračunskega transferja v pokojninsko blagajno, ki znaša okoli 1,2 milijarde evrov. Moral pa bi vsaj deloma pokrivati dodatno povečanje tega bremena v prihodnjih letih. Glede na raznolikost naložbenega portfelja, z zahtevo po aktivnem soupravljanju kapitalskih naložb, pa velja opozoriti, da bo nacionalni demografski sklad lahko financiral tudi morebitno slabo poslovanje posameznih državnih podjetij ali pa bo moral zagotavljati sredstva za njihovo dokapitalizacijo. Financirati pa bo moral tudi številne politike, ki se dotikajo starejših in družin, ki bi jih že zdaj moral financirati državni proračun, kot je, na primer, gradnja domov za starejše in še bi lahko naštevali. Poleg tega velja opozoriti, da je zgolj iz razmerij, ki jih določa zakon, jasno, da bo nacionalni demografski sklad dve tretjini denarja zagotavljal za tekočo porabo, zgolj 40 % pa za akumulacijo oziroma za vlaganje v tako imenovane portfeljske kapitalske naložbe, ki bodo edine zagotavljale donose za financiranje pokojninske blagajne. Da ne omenjam, da ima SDH še obveznosti izplačevanja odškodnin. Zato je povsem legitimno vprašanje, ali takšne rešitve dejansko sledijo osnovnemu namenu demografskega sklada, kot je zapisano v 8. členu ZPIS-2, ki določa: »Obvezno zavarovanje financirajo zavarovanci, delodajalci in Republika Slovenija. Obvezno zavarovanje se financira tudi iz demografskega rezervnega sklada in drugih virov, določenih s tem zakonom.« V Poslanskih skupini nepovezanih poslancev opozarjamo tudi, da s predlaganimi rešitvami niso nezadovoljni zgolj predstavniki delojemalcev, temveč tudi delodajalcev, ki so ocenili, da zaradi premočnega vpliva politike predlagane rešitve ne sledijo ocenjenim dolgoročnim potrebam pokojninske blagajne in bodo komaj odgovorile na pričakovano povečanje bremena zaradi usklajevanja pokojnin. Res je, da je vladajoča koalicija skupaj z ministrom za finance prisluhnila pripombam Zakonodajno-pravne službe, Komisije za preprečevanje korupcije, Združenja nadzornikov Slovenije in nekaterih drugih deležnikov, saj je bilo v drugi obravnavi sprejetih kar preko 50 dopolnil v zvezi z odgovornostjo in nadzorom nad poslovodstvom, izbirnimi postopki in še bi lahko naštevali. A pri temeljnih vprašanjih do sprememb ni prišlo. In sicer, kar se tiče organiziranosti upravljanja in razpolaganja z naložbami, zagotavljanja dodatnih virov financiranja, čas črpanja oziroma akumulacije sredstev pred njihovo porabo, velikost premoženja sklada ter namen in vplačila sklada v prihodnjih obdobjih. Zato se ne gre čuditi temu, da tudi mnogi strokovnjaki opozarjajo, da je nesmiselno, da vladna koalicija trmasto vztraja na tem, da bo izpolnila zavezo iz koalicijske pogodbe, ki je sicer le odsev starih zakonskih zavez, in da si želijo, da bi prišli do boljših rešitev ter da bi se debata okrog sklada odmaknila od tega, kdo in kako bo nadziral ta sklad, ter vprašanju o tem, kaj naj bo sploh namen tega sklada, kakšno premoženje naj ima ter predvsem, kako naj se polni. Tudi nekateri izmed nas, nepovezanih poslancev, smo že takrat koalicijske partnerje opozarjali, da nacionalni demografski sklad ne more biti projekt zgolj te Vlade oziroma vladajoče koalicije, ampak mora ta k snovanju pritegniti tudi tiste deležnike, ki jim je oziroma jim bo v prihodnosti sklad namenjen. Zato se mora o predlaganih rešitvah voditi ustrezen socialni dialog. Dejstvo, da smo se prvič resno približali ustanovitvi nacionalnega demografskega sklada in da je do konca mandata še dobro leto, pa ne sme biti izgovor za hitenje oziroma kljukanje zavez iz koalicijske pogodbe. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev vladajočo koalicijo opozarjamo, da tako delojemalci oziroma sindikati, kot delodajalci že dlje časa pogrešajo socialni dialog, in jo pozivamo, da prisluhne predsednici Zveze svobodnih sindikatov Slovenije Lidiji Jerkič, ki je nedavno Vlado pozvala k obuditvi socialnega dialoga z naslednjimi besedami, citiram: »Pripravljeni smo se vrniti za pogajalsko mizo, ko na pogajalski mizi kaj bo. V tem trenutku na pogajalski mizi ni ničesar. Rekla sem že danes, da je Vlada nas [[nerazumljivo]]odnesla v klet, a ne, na Vladi je, ne samo na ministru Cigler Kralju, da ta stol prinese nazaj in da se prinese zakonodajo, ki jo je treba obravnavati na Ekonomsko-socialnem svetu. Prva dolžnost je stisk gumba za predčasni posvetovalni referendum naslednji teden v Državnem zboru. S tem bo pokazala voljo, da tudi morda o pokojninskem skladu razmisli še enkrat.«, konec citata. V nasprotnem primeru predstavniki delojemalcev v primeru sprejema zakona že v naprej napovedujejo sprožitev postopkov za pridobitev zahtevanih najmanj 40 tisoč podpisov volivk in volivcev za vložitve zahteve za razpis naknadnega zakonodajnega referenduma in prepričani smo, da ji bo uspelo kakor jim bo uspelo tudi prepričati zadostno število volivk in volivcev, da vsako na referendumu zavrnejo. V kolikor vsem pozivom vladajoča koalicija ne bo prisluhnila, bo morala sama prevzeti odgovornost, da tudi v tem mandatu, pa čeprav smo že pred ciljno črto, demografskega sklada ne bomo dobili. Zato bomo predlog za razpis posvetovalnega referenduma nepovezani poslanci podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS.
Dober dan! Lepo vsem prisotnim v državni. Cilj predloga za razpis posvetovalnega referenduma o sprejemu Predloga Zakona o nacionalnem demografskem skladu je rušenje Vlade, pa ni drugega. Rušenje Vlade kot smo vajeni že od samega začetka od kar so nekateri v opoziciji vrgli puško v koruzo in prepustili vodenje države, ampak da ta fraza ne bo več tako iztrošena predlagam, da namesto koruze vzamemo besedo »runkl«, v Prlekiji pravimo temu svinjska repa, tako da bo lažje. Cilj je nabiranje političnih točk, lastna propaganda, blatenje Vlade, zagotovo pa ni skrb za slovenske upokojence, kot to želijo predstaviti. Prej, ko so bili na oblasti, niso bili sposobni sami izpeljati zakona o demografskem skladu, zdaj ko pa se dejansko stvar odvija, pa si nabirajo politične točke. Pokojninski sklad je nujno potrebno razbremeniti, saj bo po domače povedano, crknil. Slovenija je tretja na lestvici evropskih držav kjer se njeno prebivalstvo najhitreje stara. Glede na projekcije Združenih narodov je Slovenija uvrščena med 10 najstarejših držav v celotnem svetu, vsak peti prebivalec pa je starejši od 65 let. Leta 2030 bo delež teh prebivalcev predstavljal kar 25 % prebivalstva, do leta 2050 pa bo vsak tretji prebivalec Slovenije starejši od 65 let. Slovenski pokojninski sistem tudi zaradi vse manjše aktivne populacije tako kmalu ne bo več zmožen zagotavljati dolgoročne vzdržnosti. Že zdaj vplačani prispevki za pokojninsko varnost ne zagotavljajo dovolj sredstev za izplačilo vseh pokojnin, razliko pa mora nadomeščati država iz njenega proračuna. Vsi se strinjamo, levi in desni, da moramo našim najstarejšim rojakom omogočiti dostojno življenje, saj si ga v končni fazi zaslužijo. Ker pa je pokojninska blagajna dolgoročno nevzdržna, pa jo je potrebno prestrukturirati oziroma mehanizme financiranja. Preoblikovanje naše državne srebrnine v nacionalni demografski sklad je odlična rešitev za dosego tega cilja, zato je kritika tega zgolj ponovno poizkus rušenja Vlade. Sredstva se bodo nalagala v korist sofinanciranja obveznega pokojninskega zavarovanja ter za sofinanciranja politike za skrb za starejše. V opoziciji želijo to svoji volilni bazi predstaviti spet kot nekaj nedemokratičnega, netransparentnega in celo škodljivega za upokojence. Govori o privatizaciji, o poseganje v pravno državo tako kot smo vajeni, da to počnejo zdaj že skorajda pri vsakem dobrem predlogu. Ker ni cilj opozicije skrb za upokojence, pač pa ponovno rušenje vsega dobrega, v SNS takih destruktivnih predlogov ne bomo podpirali. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala. Suzana Lep Šimenko bo predstavila stališče Poslanske skupine SDS.
Najlepša hvala predsednik za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predstavniki Vlade in vsi, ki spremljate to sejo, lepo pozdravljeni! 2. marca 2021 je skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Lukom Mescem vložila predlog za razpis posvetovalnega referenduma o sprejemu predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu v katerem očitajo Vladi Republike Slovenije, da si želi s sprejetjem predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu netransparentno brez socialnega dialoga in brez javne razprave centralizacijo nad lastništvom in upravljanjem državnega premoženja. Vsi ti očitki seveda ne držijo. Dejstvo zakaj predlog za razpis posvetovalnega referenduma o sprejemu zakona o nacionalnem demografskem skladu ni dopusten in zakaj ga v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli pa lahko v samem izhodišču naslonimo tudi na mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju jasno in nedvoumno zapisala, da je ena izmed bistvenih zahtev za razpis referenduma nedvoumno in popolnoma jasno referendumsko vprašanje, saj lahko volivec le tako jasno in brez vsakega dvoma o tem zakaj pravzaprav oddaja svoj glas izrazi svojo pravico glasovanja. Volivci se namreč pri posvetovalnemu referendumu predhodno izjasnijo o posameznem jasno izraženem vprašanju, ne pa o pravnem aktu, kar so predlagatelji predloga dejansko zapisali v prve delu referendumskega vprašanja. Še bolj zavajajoč pa je drugi del referendumskega vprašanja v katerem se predlagatelji predloga izrekajo o politiki vlade Janeza Janše. Kot je zapisala tudi Zakonodajno-pravna služba je predlagano referendumsko vprašanje v drugem delu nejasno in zavajajoče zaradi česar kot takšno ne sme biti predmet razpisa posvetovalnega referenduma. Nujno je potrebno opozoriti na dejstvo, da se je slovenska politika z zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju ter z zakonom o Slovenskem državnem holdingu leta 2013 oziroma leta 2014 zavezala, da bo uredila delovanje in financiranje demografskega rezervnega sklada, ker pomeni, da trenutna koalicija izpolnjuje samo tisto k čimer so bile prejšnje vlade zavezane, tega pa več kot očitno niso bile sposobne realizirati. Predlagatelji predloga za razpis posvetovalnega referenduma v svojem predlogu močno zavajajo, kar na žalost postaja stalna praksa trenutne opozicije v državnem zboru. Eden izmed očitkov in razlogov za predlagan referendum glede zakona o nacionalnem demografskem skladu je, da je bil zakon v državni zbor poslan brez poglobljene javne razprave in brez usklajevanja v Ekonomsko-socialnem svetu. Dejstva pa so sledeča. V državnem zboru je bilo tekom zadnjih let vloženih že več različnih zakonov različnih predlagateljev s katerimi so želel posamezne poslanske skupine urediti to področje, kar pomeni, da poglobljena razprava poteka že vse od leta 2013, ko sta bili sprejeti že prej omenjeni določili v zakonu o pokojninskem zavarovanju in zakon o Slovenskem državnem holdingu. Prav tako ne drži, da člani Ekonomsko-socialnega sveta niso imeli možnosti sodelovati pri oblikovanju samega predloga zakona. Po podatkih vlade jim je bil predlog zakona prvič predstavljen na seji 5. 10. 2020, potem pa še na več naslednjih sejah Ekonomsko-socialnega sveta ter delovnih sestankih, katerih pa se predstavniki sindikatov večkrat niso udeležili oziroma so jih enostransko zapustili, kar kaže na njihov resnični interes za sodelovanje, za skupno dobro naše države. Hkrati z omenjenimi predstavitvami so le potekale tudi v okviru raznih okroglih miz, predlog zakona pa je bil podprt tudi na seji državnega sveta. Dodatno so bili v čim večji meri pri obravnavi v državnem zboru upoštevani tudi vsi dobri in smiselni predlogi najrazličnejših deležnikov. Trditev predlagateljev predloga za razpis posvetovalnega referenduma, da nacionalni demografski sklad ne rešuje problema financiranja pokojnin ter ne bo imel pozitivnih učinkov na prihodke pokojninske blagajne in same višine pokojnin so neresnične in izrečene brez vsakršnih resnih osnov ter zavajajoče. Trditev, da se z zakonom ne bo rešilo problema financiranja pokojnin postavlja predpostavko, ki v tem primeru ni pravno relevantna, saj je to področje urejeno v zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Zakon o nacionalnem demografskem skladu ni glavni vir financiranja pokojnin, je pa dodaten vir financiranja. V beli knjigi o pokojninah iz leta 2016 jasno piše, da ustanovitev rezervnega demografskega sklada ne sme biti izgovor za za ne spreminjanje pokojninskega sistema v bodoče, hkrati pa mora biti namen demografskega sklada pokojninski sistem zgolj razbremeniti. Povedano drugače, da višine pokojnin niso bile nikoli predmet Zakona o nacionalnem demografskem skladu, pomeni pa, da predlog zakona sega v področje sofinanciranja rednega izplačevanja pokojnin. Prav tako se dodatno v Zakonu o nacionalnem demografskem skladu, daje poudarek tudi na sofinanciranje politike skrbi za starejše in družinske politike. V zvezi z trditvijo predlagatelja predloga, da si Vlada z Zakonom o nacionalnem demografskem skladu povečuje možnosti za kadrovanje in privatizacijo, je nujno povedati naslednje. Predlog zakona o nacionalnem demografskem skladu vsebuje enake rešitve v zvezi z znižanjem deleža lastništva države pod 50 %, tako, kot je to sedaj urejeno v Zakonu o slovenskem državnem holdingu. Dodatno se v Zakonu o nacionalnem demografskem skladu uvaja določba, na podlagi katere se lahko tudi naložbe, v katerih ima država najmanj 50 % lastništva, uvrsti med strateške naložbe. Pomembno je opozoriti tudi na to, da bo po predlogu zakona možnost imenovanja nadzornikov sklada imela tako Vlada, kot tudi Državni zbor, dodatno pa še Mladinski svet Slovenije in Zveza društev upokojencev, kar predstavlja jasen napreden naproti zdajšnji ureditvi, ko vse nadzornike v potrditev Državnemu zboru posreduje Vlada. V zvezi s kadrovanjem v državnih podjetjih si mora ogledalo postaviti predvsem opozicija, saj je druga Janševa vlada pri sprejetju Zakona o slovenskem državnem holdingu, v zakon vključila določbo, po kateri je vsakokratna opozicija imela pravico do imenovanja enega nadzornega člana Slovenskega državnega holdinga. Kmalu po nastopu vlade Alenke Bratušek, pa je bila ta določba iz zakona umaknjena, kar pomeni, da od vlade Alenke Bratušek naprej, Vlada predlaga vse člane nadzornega sveta. Na podlagi vsega povedanega lahko ugotovimo, da Zakon o nacionalnem demografskem skladu pomeni jasen napredek pri upravljanju državne lastnine, s čimer bo premoženje upravljano pregledno, varno in donosno, hkrati se bo lažje zasledovalo skupne poslovne cilje, dohodki iz teh naložb pa bodo namenjeni sedanjim in prihodnjim generacijam upokojencev, ter izvajanje ukrepov družinske politike. Predlagatelji predloga za razpis posvetovalnega referenduma v svoji obrazložitvi ponovno zavajajo slovensko javnost, hkrati pa se zavzemajo za podaljšanje trenutnega statusa, razpršenosti upravljanja državnega premoženja, ki ne prinaša tistega, kar bi s tem premoženjem lahko ustvarjali. Predloge za razpis posvetovalnega referenduma v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo podprli, saj se zavzemamo za učinkovitejše gospodarjenje in za dodaten vir financiranja pokojninske blagajne. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o Predlogu za razpis posvetovalnega referenduma. Preden dam besedo predlagatelju, pa naj povem še vrstni red, glede na posamezne odjave z liste. Torej, besedo bo po predlagatelju imela Violeta Tomić, potem Marko Bandelli, mag. Dejan Židan. Besedo ima predlagatelj.
Hvala lepa in lep pozdrav. Želel bi odgovorit na par stvari, ki smo jih slišali v stališčih poslanskih skupin. Najprej, očitek je, da je zastavitev referendumskega vprašanja tendenciozna in da je ta drugi del referendumskega vprašanja, vsiljuje neko interpretacijo. Moja pozicija je obratna. Vsiljena interpretacija je to, da se ta stvar, ki jo imamo na mizi, sploh imenuje Zakon o demografskem skladu. Namreč, to ni zakon, ki bi urejal, na kakršenkoli način, demografijo. Ta sklad, kot so povedali tudi nekateri predstavniki, ki so prihajali iz koalicijskih vrst, ne bo imel nobenega učinka na pokojnine v Sloveniji. Niti evro ne bo dodan v pokojninsko blagajno, ker matematika je povsem enostavna. Trenutno, po planu, se bo letos steklo 170 milijonov evrov z naslova dobičkov državnih podjetij v proračun, od tam naprej pa se lahko ta sredstva uporabljajo za stvari, kot so pokojnine, družinska politika, gradnja domov za starejše. Zdaj po novem bo ta isti denar prišel v proračun iz demografskega sklada, skratka niti evro ne bo dodan in niti za evro ne bo nobena pokojnina v tej državi višja niti ne bo po novem višja postavka za družinsko politiko, ker 10 % od 170 milijonov je 17 milijonov, družinska politika pa trenutno stane državo 600 milijonov in država ima neke zakonske obveznosti koliko mora tam financirati in tako naprej. Skratka nič se ne bo v tem smislu spremenilo koliko denarja imamo, koliko ga gre za demografijo in tako dalje. Si pa upam trditi obratno, da če sprejmemo ta predlog zakona, ki bo imel zelo slabe učinke na upravljaje državnih podjetij na preglednost in transparentnost, na kompetentnost ljudi, ki te funkcije opravljajo, bomo pa imeli težave z demografijo na drugi strani. Namreč zadnji podatek, ki sem ga našel na internetu je, da se iz Slovenije izseli 126 ljudi na teden, kar približno pomeni 15 tisoč na leto. Številni od teh so slovenski državljani, številni od teh so mladi, ker ne dobijo priložnosti. Potem imamo pa problem kdo trenutno dobiva funkcije v državnih podjetjih. Anton Krkovič, dobro poznamo njegovo zgodovino prijateljstva s trenutnim predsednikom Vlade, bil je general, major in tako naprej. Je kaj trenutno? Beremo, da promovira sonce in energijo na Gen-I. Kakšne kompetence ima za to si odgovorite sami. Dimitrij Rupel, tudi poznamo njegovo dolgo zgodovino. Pravi, da ga knjige niti ne zanimajo oziroma to izdajanje knjig, ampak je pa postal direktor Javne agencije za knjigo, s kakšnimi kompetencami točno si tudi odgovorite sami. Tomaž Kokot, 33 let, njegova referenca: 2-krat je neuspešno kandidiral za župana Poljčan, je pa tretji največji lastnik Nove hiše, izdajatelje Nove 24, je postal generalni direktor Pošte Slovenije, ki ima, pazite, to je podjetje, ki ima več zaposlenih kot imajo Poljčane, kjer je neuspešno kandidiral za župana prebivalcev. To so prakse, ki se bodo razpasle na potenco, če bo sprejet Zakon o demografskem skladu, tako imenovanem demografskem skladu. To je sklad, ampak to je sklad za politično kadrovanje ne za demografijo. To je sklad, kjer bo imela Vlada možnost, da štiri nadzornike postavi sama, pet jih postavijo koalicijske stranke, dva postavijo koalicijske stranke na predlog civilne družbe. Ti postavijo tri člane upravnega odbora in nihče od njih ni več zavezan Lahovnikovemu zakonu, se pravi plače bodo neomejene, kolikor si bodo pač postavili, imeli pa bodo popolnoma proste roke koga kam imenujejo v državna podjetja in verjamem, da je apetita precej. Ta Vlada izgublja večino v Državnem zboru, boji se, da so volitve mogoče blizu, govori se o neki vezavi zaupnice in tako dalje in zelo prav bi prišlo, da bi zdaj potisnili še par 100 ljudi v Državna podjetja na vplivne položaje, ker vendarle oblast ni samo v Vladi, oblast imajo tudi tisti ali pa predvsem tisti na žalost dostikrat, ki obvladujejo tokove denarja v tej državi. Tako, da ko se pogovarjamo o demografskem skladu je treba slediti denarju, treba je iti po načelu »follow the money«, ampak ta »follow the money« ni »follow the money« iz demografskega sklada v pokojninsko blagajno, ker tam imamo igro ničelne vsote, to kar se zdaj zlije iz proračuna se bo po novem iz demografskega sklada. Je pa treba slediti denarju in krogom toku denarja, ko se pogovarjamo o tem kdo, v čigavem imenu in v čigavem interesu bo po novem upravljal državna premoženja. In zato vztrajamo pri tem, da je treba ta referendum imeti, ker ta zakon, ki ga imamo pred sabo, je bil opravljen praktično brez javne razprave, da spomnim, še takrat, ko smo imeli Odbor za finance v prvi obravnavi tega zakona ni bilo niti enega predstavnika civilne družbe prisotnega, pa ne zato, ker ne bi hoteli priti, ampak zato, ker niso smeli priti. Potem smo morali v opoziciji sklicati Komisijo za nadzor javnih financ, da smo sploh lahko slišali kaj si javnost, zainteresirana javnost o tem zakonu misi, misli si pa nič dobrega, ker ima popolnoma enake skrbi kot so te, ki jih izražamo v opoziciji, da bo rezultat za pokojnine ničeln, rezultat za nadobudne politične kadre, ki bi radi zasedali kakšno dobro plačano mesto v državnih podjetjih, pa seveda zelo pozitiven.
Hvala lepa. Preden nadaljujemo razpravo, bi lepo prosil, da se skoncentrirate na vsebino referendumskega vprašanja. Kar zadeva kadrovanje, ravno vsakega hobi pridelovalca solate tudi ne morete dati za direktorja kakšnega državnega urada, pa tudi kakšnega Ahmeda ne, ki ste mu podelili status. Zdaj pa nadaljujemo razpravo. Najprej Violeta Tomić, za njo Marko Bandelli.
Hvala za besedo. Z uvodnim opozorilom se lahko nadejamo precej posegov v naše razprave. Ampak bom začela kljub vsemu s trditvijo, za katero stojim – zlo je metastaziralo v naši državi. Po tem, kar smo videli z uničenjem medijske krajine in podreditvijo, smo zdaj priče, da bi si rada ta obstoječa Vlada, vlada Janeza Janše, podredila še zadnje ostanke državnega premoženja. Seveda, moč je tam, kjer je denar, kot je rekel kolega Mesec. In mi smo zamudili kar veliko priložnosti, da bi zaustavili in preprečili premnoge slabe prakse, kajti denar je moč ne glede na izvor tega denarja. Ampak »follow the money« je res bistveno, in treba je vedeti in videti. Pa da ne omenjam Zvon Ena, Zvon Dva, izgube delovnih mest, razprodaje in tako naprej. Vsi vemo, kako zelo so naši ljudje, delovni ljudje trpeli zaradi premnogih slabih ukrepov. Desnica ves čas razlaga, da je lastnina nedotakljiva. Naj vas spomnim, da je last državnih podjetij naša skupna last. In lastnina je nedotakljiva in zato morajo državljani odločati, kaj se bo počelo z njihovo lastnino. Ne morete vi vzeti lasti nekoga drugega in si dovoliti upravljati z njo brez kakršnegakoli nadzora lastnika, kajti vlada ni gospodar Slovenije in lastnik, je trenutni upravljavec. In tu, vidite, si nismo na jasnem. Naj razčistimo še eno stvar in si nalijemo čistega vina. Vlada Janeza Janše z ustanavljanjem demografskega sklada ne skrbi za upokojence - to je manipulacija in laž, pika, in tudi za tem stojim -, ampak s tem skrbi izključno samo zase in za svoje kapitalske interese. Vprašanje demografskega sklada ne sme biti politični boj za obvladovanje državnega premoženja, kajti Vlada bo s centralizacijo kapitalskih naložb države poskrbela, da večina državnega premoženja ne bo več last Republike Slovenije, temveč last paradržavne institucije, pod njenim neposrednim nadzorom. Ker smo videli tudi, kaj se dogaja z mediji, in vedno znova naj vas spomnim na to. S koncentracijo državnega premoženja v rokah Vlade Janeza Janše nastajajo resna tveganja, tako za izpolnjevanje strateških interesov države kot tudi za naše javne finance. Zaradi škodljivih odločitev te Vlade Janeza Janše bo tako eden, recimo, od najdražjih infrastrukturnih projektov v državi postal talec političnih in kapitalskih interesov madžarskega premierja Orbana ter z njim povezanih gospodarskih elit. Govorim o družbi 2TDK. Republika Slovenija bo z javnimi dajatvami, ki jih bodo plačevali Luka Koper, Slovenske železnice in naši prevozniki, zagotavljala dobiček, na katerega računa Madžarska, medtem ko oni ne bodo prispevali ničesar, razen začetne investicije. Kljub temu pa bo za 35 let Madžarska postala solastnica kritične slovenske infrastrukture in s tem pridobila možnost veta na vse pomembne odločitve 2TDK. Poleg tega pa bo v uporabo dobila še 30 tisoč kvadratnih metrov zemljišča v lasti Luke Koper in tako vračamo vsi državljani in državljanke Republike Slovenije dolg Janeza Janše Viktorju Orbánu za podporo, finančno podporo pri njegovih medijih kakor tudi pri volitvah. Skratka, v drznem se trditi, da je aktualna Vlada izvrševalka tujih kapitalskih in političnih interesov, in da dela za to namesto za dolgoročni razvoj slovenske družbe, dela izključno samo za lastno samoohranitev in po meni potop. Tak demografski sklad kot si ga je zamislila Vlada, ne bo sklad za upravljanje državnega premoženja, temveč bo sklad za razprodajo družbenega premoženja. In obstaja nevarnost, da bodo sedanje pomembne naložbe degradirale na raven portfelijskih, kar bi pomenilo, da bi imel sklad povsem proste roke pri privatizaciji podjetij, ki so v veljavni strategiji upravljanja kapitalskih naložb države opredeljene kot pomembne, na primer, Krka in Petrol. Zdaj mene zanima kako si predstavljate, da nam bo Viktor Orbán dajal pokojnine. Ne, ne bo nam dajal. In z uveljavljanjem demografskega sklada bo nastala dolgotrajna pravna praznina, pazite, ki o skladu po ustanovitvi omogočala eno letno poslovanje mimo sleherne varovalke pred privatizacijo in to eno leto Janez Janša potrebuje, rabi. potem je popolnoma vseeno, kajti potem bodo volitve, najverjetneje več ne bo imel oblasti, ampak v tem letu lahko uniči vso državno lastnino, kajti sklad ves ta čas bo imel proste roke pri privatizaciji javnega premoženja. Skratka, ker ta Zakon o demografskem skladu določa, da se 40 % kupnin od prodaje državnega premoženja nameni ZPIZ, se bo Vlada seveda ves čas pretvarjala, tako kot od začetka, da je privatizacija v interesu upokojencev, češ da zagotavlja dodatna sredstva za pokojninsko blagajno. Sicer je taka logika zelo kratkovidna, kajti privatizacija na kratki rok res morda poveča prihodke državnega proračuna, na dolgi rok pa popolnoma negativno vpliva na javno blagajno, saj zmanjšuje javnofinančne prihodke iz naslova donosov kapitalskih naložb države. V nobenem primeru privatizacijske kupnine ne morejo in ne smejo biti eden glavnih virov financiranja pokojninske blagajne, skratka ne moremo vsega prodati in s tem zagotavljati, ker enkrat prodajanega zmanjka. Dolgoročno se pokojnine zagotavljajo s kvalitetnejšimi delovnimi mesti, večjo dodano vrednostjo, boljšimi plačani, seveda tudi prispevki posledično višjimi in seveda z bojem proti prekarnosti, redne zaposlitve, itn. Skratka, tudi predstavniki reprezentativnih sindikalnih central so opozorili, da demografski sklad vse vzvode za opravljanje in nadzor sklada daje v roke političnim strankam in Vladi ter ne zagotavlja vključenosti predstavnikov zaposlenih katerih socialna varnost v času starosti naj bi zagotavljal ta sklad. Skupščina je enako Vlada in predstavniki delavcev so iz imenovanja članov nadzornega sveta popolnoma izključeni in ta Vlada, veste, ki ves čas govori o nekakšnem sodelovanju, ne posluša nikogar. Iz razprave je popolnoma izključila opozicijo, izključila je socialni dialog, izključila je Ekonomsko-socialni svet, ampak ljudstva, veste, pa ne bo mogla izključiti, zato absolutno podpiramo referendum in bomo storili vse, da do njega tudi pride, kajti o svojem premoženju bo odločal lastnik in lastnik vemo kdo je, državljani in državljani Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Marko Bandelli, za njim pa bo dobil besedo mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala predsedujoči za besedo. Rečeno je bilo že ogromno glede tega, že kar smo debatirali okrog samega sklada. Zdaj smo tukaj, spoštovana Vlada in spoštovana koalicija, tudi vsi skupaj. Jaz sem prepričan, da tudi vi veste, da vse kar se sprejema v tem Državnem zboru, ni pravilno. Ni pravilno, ker se praktično sprejema z večino in predvsem se dostikrat preglasuje, predvsem zdaj, ko ste manjšinska koalicija. Hvala nekemu unikumu, ki vam daje podporo z določenimi »opozicijskimi«, med navednicami, strankami, se dostikrat preglasuje. To je bilo tudi eno od tega. Zato zdaj obravnavamo to možnost, ki je tukaj. Mislim, da je razpis tega posvetovalnega referenduma dober, ni zavezujoč, v končni fazi, ni zavezujoč. Ampak mislim, da je to, če bi tako rekel, lahko neko ogledalo, da Vlada vidi, kaj si mislijo ljudje o njej. Da sama vidi, kaj je, ali je prav ali ni prav to, kar se zdaj dela. Zame, pa ne samo zame, tudi za druge, sem prepričan, nerealno imenujemo zdaj to, nek nacionalni demografski sklad. To ni, to veste sami, da ni. V celotno proceduro ste ga dali praktično brez javne obravnave, mimo socialnega in medgeneracijskega dialoga, se pravi, brez nič, samovoljno. S preglasovanjem ste seveda vse to dosegli. In verjetno se bojite ljudi. Vi ste bojite mnenja ljudi, poštenih ljudi, kaj si mislijo. Ker nekateri še vedno verjamejo temu imenu, demografski sklad. To je popolnoma zgrešeno ime, to ime nima blage veze s tem, kar se tu pripravlja. Očitno je, da ga ne želite, ker se bojite ljudi. V petek je 40 tisoč oseb jasno povedalo, da bi morala Vlada oditi domov. Mislim, da je bilo to zelo jasno sporočilo, da ne dela prav in da uničuje državo in republiko. To je bilo sporočilo teh oseb. Zdaj se vi vsi seveda držite teh stolčkov, iz takih ali drugačnih razlogov. V glavnem, ustanovitev tega sklada, ki bi bil nekako – jaz ga vidim kot nek državni portfelj, če bi tako rekli. In je to vse v redu, jaz se strinjam s tem, lahko bi to tudi funkcioniralo. Ampak, veste, kaj je – manjkajo varovalke. V vsem tem manjkajo varovalke. Manjkajo tiste varovalke, zaradi česar so zdaj tudi dali predlog za posvetovalni referendum. Že od samega začetka vseskozi debatiramo o tem, kaj se bo lahko zgodilo s tem premoženjem. Veste, mi bomo praktično – vi boste, ne mi, vi boste, ker vi ste na Vladi in to bo ostalo za naprej, za vedno bo ostalo. Dopustili boste praktično plenjenje, dobesedno plenjenje po državnih podjetjih, to je stoprocentno. Stoprocentno boste dopustili demontažo tega sistema nadzora, kakor je zdaj, ker tega ne bo več, in upravljanja, ker bo popolnoma drugačno. Verjetno boste dopustili proste roke pri prodaji vseh 8,4 milijarde, kolikor je pač vreden ta celoten sklad, če bi tako rekli, zamenjali v trenutku garnituro nadzornikov, ker to je tudi cilj vsega tega – spraviti vse skupaj na neko špico, da potem lahko ti z vrha delaš in upravljaš. Zdaj v tem trenutku tega ne moreš napraviti. Predvsem s tem, da ti garantiraš potem delovna mesta tistim, ki bo imel izkaznico. To je to. Tako se je zgodilo preko tisoč služb, ki so jih zdaj dobili v roku enega leta, pri čemer niti ne vemo, kje vsepovsod ste vtaknili te ljudi. Ampak, glejte, to je stvar, do katere bomo v nadaljevanju prišli. Najhujše, kar se mi zdi, pa je, da se bo dopustilo, mislim, da se bo iz tega sklada financiralo popolnoma druge zadeve kot pa tiste, zaradi katerih navidezno in s finto, če bi tako rekli, nagovarjate tudi kolege iz Desusa, ker točno vejo, tudi oni sami vejo, da ne bo dovolj denarja za vse. Sam sklad še za penzije ne bo, to vemo. Zato jaz osebno in tudi v stranki SAB absolutno podpiramo ta referendum, ker ta zakon je škodljiv, to vemo sami. Škodljiv je za državo, škodljiv za državljane, škodljiv za vse. To premoženje mora ostati v lasti države, ni druge variante, mora ostati v lasti države. Ta sredstva, ki se bojo akumulirala tukaj, morajo bit izredno in izrecno namenjena samo pokojninam. To bi [[nerazumljivo]]bistvo. Tukaj bi še jaz razumel, določene, vaše mahinacije tukaj, kajne. Sredstva bi mogli mi akumulirat 20 let, brez da jih tikamo, če bi kaj do tega, da bi bilo to pravilna procedura, da pridemo do enega fonda, ki ga rabimo. Ne da bomo zdaj s temi sredstvi delali vse drugo in samo namišljeno govorili, da gre to za »penziče«, ko vemo sami, da jih farbate, [[nerazumljivo]], čudno se mi zdi, kako da tudi nasedejo na to. Zagotovit pa je treba itak dodatne vire. Če ne boste zagotovili dodatne vire v tem skladu, če ga imenujemo ta sklad, to kar je, to ne bo nič. Mi smo vam dali v SAB predlog glede vode, glede lesa in te reči tukaj, ne vem, če ste sploh začeli razmišljat o temu. Jaz sem prvi, tudi če sem podjetnik, povem pošteno, da sem prvi, ki bom podprl en predlog, ki sem videl, da je nekako bil že izražen, da bi se povišalo odstotek prispevkov, vsaj za 3 do 4 %, tisti del, ki gre v breme delodajalcu, in to mislim, da je prav, ker drugače mi, ki bomo šli v penzijo, ne bomo dobili nič, ker fonda ne bo, ker to ni noben fond, ta demografski sklad, ker ta sklad, če hočemo, da deluje in da funkcionira, mora praktično neke redne, nedotakljive akumulacije, to mora imet, ker drugače to ne bo nič. Po vašem planu in po vaši strategiji je ta sklad ustanovljen samo za prosto nadziranje in upravljanje, praktično, in po mojem mnenju, neko nemoteno odprodajo davkoplačevalske srebrnine, če bomo tako imeli, [[nerazumljivo]]. Jaz sem prepričan v to, kaj boste »mahinirali« in kako se bo »mahiniralo«. [[nerazumljivo]]ki bomo videli, kaj se bo nastalo potem, kajne, zato ker tudi vi ne boste v vladi vedno. Zdaj že vemo, kaj se dogaja in se dogaja, kajne. Saj lahko, da namen je tudi dober, ampak veste, namen je dober v tistem trenutku, ki ga nekdo, tu si zamisli, ampak, potem, ko pride v sprevržene roke ali drugačne roke ali take, ki imajo druge manipulativne želje v ozadju, s tem bogastvom upravljat in kar je, pridejo pa potem tretje veje ven, ki potem vemo točno, kam peljejo in tu je bojazen naša, to je naša bojazen. Ali veste, to ni samo bojazen nas. Mislim, da je marsikoga, tudi drugega, iz vaših vrst, ker sem že govoril tudi z vašimi. Niso vsi, niso vsi za to, kar je treba, ampak veste, so navajeni, da je treba stisnit gumb tak, kot je treba. Potem peče vest lahko jim drug dan, kar [[nerazumljivo]]. Jaz bom zaključil s tem. Mislim, da Desus tudi se zaveda tega, kajne, da ima bolj pomen »takozvan«, ta beseda demografski, ki njim zelo ugaja, kakor je pa realen namen tega sklada, kar je. Jaz bi rekel tako vsem spoštovanim kolegom tukaj, da ne nasedete floskulam in predvsem tem floskulam s tem zakonom, ki jaz mislim, da edino pravilno je, da podprete in da ljudje tudi povejo svoje, glede na to, da ni obvezen, ni obvezujoč, ni zavezujoč ta referendum, vsaj da Vlada vidite, kaj ljudje mislijo, že ko ste prepričani, da imate vi ne vem kakšno večino tudi med ljudstvom, dajte enkrat razumet, da je nimate in da je dosti ljudi, ki razume s svojo glavo, proceduro tako kakor vi ste si jo zastavili, da je zgrešena in predvsem škodljiva za državo in državljane. Toliko iz moje strani, hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan, za njim pa bo razpravljal Jure Ferjan. Izvolite, imate besedo.
Hvala, gospod podpredsednik, za besedo. Še enkrat lepo pozdravljeni poslanke in poslanci, predstavniki Vlade, lep pozdrav! Da se bomo razumeli, mi v tem trenutku v Sloveniji imamo neko obliko demografskega sklada, to kapitalsko družbo, za katero pa definitivno velja, prvič, prva napaka je, da v tem trenutku troši denar za transfere za pokojninsko blagajno, ko bi morala denar varčevati za demografsko luknjo, ko ga pa ga bo resda zmanjkalo. Druga napaka je, da ima premajhne prilive. Jaz bi razumel, da bi vse naredili, da bi poiskali dodatne prilive, kar je bilo danes že milijon krat povedano, iz naravnih bogastev, nimamo nafte, nimamo – kaj jaz vem – plina in podobno, kljub vsemu imamo vodo, torej iz določenega deleža vode in iz našega velikega bogastva, to je iz gozda, iz lesa, in v resnici, da bi bistveno več denarja počrpala iz upravljanja kapitalskih naložb. Mi ne smemo pozabiti, da kljub vsemu imamo upravljanje kapitalskih naložb, ni takšno, kot bi si želeli, zlasti, ko gledamo v bistvu, na trenutke občutek, da ni pomembno, ali človek zna, ampak je pomembno samo, ali je človek iz ta prave smeri, iz prave stranke in podobno. Mene, to moram povedati, mene nič ne moti, da je nekdo, ki upravlja premoženje tudi član stranke, ampak to ne more biti razlog, da ga upravlja. Razlog mora biti samo to, da je kompetenten, in da iz premoženja, ki ga dobi na razpolago, ustvari tisto kar država potrebuje, več dobička in sam bi si želel, da ta dobiček gre v veliki meri na demografski sklad, ker sedaj gre v neki zelo majhni meri, v resnici. Mi imamo v tem trenutku torej strategijo upravljanja. Jaz si želim, da bo nekoč donos takšen kot je recimo v Franciji ali pa kje drugje, kjer imajo visoke donose in potem s temi donosi opravljajo tako, da gredo v korist državljank in državljanov, ne pa v tekočo porabo konkretnega proračuna, to je neke vrste potuha. Ta konkretni predlog, ki je danes pred nami, je pa čisto navadno kukavičje jajce. Namreč iz imena sledi, da tisti, ki so že in tisti zlasti, ki bodo postali upokojenci, lahko si zamislijo, da bodo bolj varni čez 20 let, ko bo huda demografska kriza, ampak v resnici ta material, ki je pred nami, tega niti približno ne omogoča. Niti približno tega ne omogoča in je naslov čisto navadno zavajanje. To pa ni okej. Državljanke in državljani te naše lepe države so s strani politike dobili preveč zavajanj že do sedaj in s tem se kar naprej nadaljuje. Treba je zelo jasno povedati, ni na mizi predlog kako dobiti dodatne vire, ki jih bomo dali na neki kup in po možnosti bodo te vire upravljali tisti, ki so najbolj zainteresirani, to so pa trenutno zaposleni, mladi in upokojenci. super bi bilo, če bi jih upravljali na ta način, da bi bilo vse skupaj v pristojnosti, kar bi se teoretično dalo ali Računskega sodišča ali kogarkoli drugega, ki ima splošno zaupanje in se bodo potem ti viri sproščali takrat, ko bo res potrebno za to, da bomo solidarnostni sistem, Bismarckov sistem ohranili. Ampak to je tukaj čisto nekaj drugega. Tukaj gre, da v bistvu ne prihaja do novih virov, ampak se to kar trenutno je, troši še pospešeno za tekočo porabo. In to je tako hudo zavajanje, da tega naše državljanke in državljani enostavno se jim tega ne bi smelo narediti. in to je čisto zadosten razlog, da damo možnost državljankam in državljanom ob tem, da se seveda ves čas predstavlja argumente, da se odločijo ali želijo, jaz si tega ne želim, jaz predvidevam, ampak to morajo državljanke in državljani imeti možnost, da povedo na referendumu, da ne želijo, da se to kar še sedaj imamo, pospešeno porablja in ne akumulira za krizno obdobje, ki pa bo prišlo. Jaz vem, da je tragika tega parlamenta tudi v tem, da so čez eno leto volite, potem čez pet let, in da je enostavno premalo ljudi noče razmišljati kaj bo čez 10 ali 20 let, ampak tudi to je dolžnost politike. Dolžnost politike je, da naredi naše ljudi varne tudi čez 20 let, ko bodo potrebovali stabilno izplačevanje pokojnine. In potem so to zavajanje, ja saj to delamo preko demografskega sklada, ja to pač ni to. To kar se danes sprejema, se lahko imenuje kakorkoli, ampak ne sme se imenovati demografski sklad, ker ni. Ni novih virov, ni zaprtja in akumuliranja za čas, ko bomo denar potrebovali, ampak je kar nekaj. Ko sem govoril v imenu poslanske skupine, sem povedal kaj so razlogi, kaj mislimo mi kot Socialni demokrati, da to počnete, ampak tudi ko politične razloge odmislim, vsebinski razlog je samo eden, pogledamo ta konkretni papir in se vprašamo, ali bodo upokojenke in upokojenci čez 15 ali 20 let bolj varni zaradi tega papirja, ki ga želite, da ga Državni zbor sprejme. Pa morate pošteno odgovorit kakor so vsi slovenski strokovnjaki, ki so to pogledali. Ne bodo bolj varni, manj varni bodo kot so v tem trenutku in to mora biti zadosten razlog, da bi se papir umaknil, in da se v soglasju s tistimi, ki so pa najbolj zainteresirani, to so sindikati, pa če priznate ali pa ne, sindikati zastopajo zaposlene. Sindikati zastopajo zaposlene, in če nam bi bilo za razvoj države, bi vsak od 90. tukaj prisotnih pozval ljudi tisti, ki še niste včlanjeni v sindikate, včlanite se. Lahko se temu smejite kakorkoli hočete, nič jugoslovanske, v slovenske sindikate, mi smo v Sloveniji, da ne bo kdo pozabil. Včlanite se v slovenske sindikate zato, ker slovenski sindikati zastopajo vaše interese kot zaposleni, močnejši ste, če vas nekdo zastopa kakor da se samostojno borite za svoje interese. In papir, ki je pred nami, ni usklajen s slovenskimi sindikati. Če gre za demografski sklad bi to moral biti tudi končni razlog, da se takoj umakne, ampak ne. Meni je povsem jasno, da če ne boste danes dovolili, da gre ta oblika referenduma bo pač čez nekaj časa druga oblika referenduma. In izgubljen čas. Izgubljen čas zato, ker smo mi pa res dolžni narediti boljši demografski sklad kot ga imamo sedaj. Pa samo ponovim, potem pa utihnem. Več denarja je potrebno, da čez 20 let ne bodo tisti, ki bodo takrat tukaj sedeli s prsom kazali na nas: oni so krivi, da je tako velika luknja in ne znamo napolniti pokojninske blagajne, da izpolnjujemo tisto kar je naša dolžnost, torej da izplačujemo pokojnine. Drugič, da bi demografski sklad zaprli. In kot tretjič, da bi politiko v maksimalni možni meri odmaknili od upravljanja tega sklada. Najlepša hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima Jure Ferjan, za njim pa bo razpravljal dr. Matej Tašner Vatovec. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar na Ministrstvu za finance in spoštovani generalni direktor na Direktoratu za javno premoženje. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci in vsi, ki nas spremljate prav lepo pozdravljeni! Predlog zakona o nacionalnem demografskem skladu prinaša enoten, pregleden in učinkovit nadzor in upravljanje državnega premoženja. Prinaša tudi nižje stroške upravljanja z državnim premoženjem in, kar je zelo pomembno, prinaša oziroma pomeni dolgoročen vir financiranja pokojnin. In spoštovana leva opozicija, vaš strah ni v tem kar očitate Vladi Republike Slovenije, ravno nasprotno. Vaš strah je v tem, kar sem ravnokar povedal, v tem, kar ta zakon prinaša. In to je enostavno izguba vaših privilegijev, je strah po spremembah, ki bi oziroma bodo prinesle koristi za vse državljanke in državljane. To, kar sem ravnokar povedal potrjuje ravno dejstvo, kateremu nismo priča le danes, ampak pravzaprav ves ta čas, ko govorimo o predlogu zakona o nacionalnem demografskem skladu. Imam občutek, da stranke, ki ste sedaj v opoziciji, da tiste stranke večkrat ko ste bile v vladi bolj krčevito se danes borite, da tega zakona ne sme biti, da moramo iti na referendum, da moramo, ne vem kaj vse še narediti. Danes govorite to ravno tiste stranke današnje leve opozicije, prejšnje koalicijske stranke, vladne stranke, pa ne samo v prejšnjem mandatu tudi marsikdaj prej, ko ste imeli moč in oblast, ko ste imeli škarje in platno ali pa, še kakšno drugo prispodobo lahko uporabim, niste uspeli pripraviti zakona ali ga pa niste želeli, ga uskladiti, ga pripeljati v parlament, ga spraviti skozi parlamentarno proceduro in stvari izpeljati tako, kot ste si zamislili. Danes pa v preteklosti, v preteklih mesecih poslušamo nasvete, navodila, lahko bi rekel pametovanje, kakorkoli to vzamemo, kaj vse bi bilo treba narediti. Pa z vaše strani dobimo tudi, seveda, v vsem tem času tisto, kar pa znate najboljše, rušenje. To pa znate najboljše, to ste dokazali že večkrat. In iz tega lahko preprosto rečemo, da izhaja, da je pravzaprav edini vaš cilj, da ni sprememb in da se ohranijo vaši privilegiji. Spoštovane in spoštovani! Ker je bilo marsikaj že povedano in ker danes pravzaprav govorimo o predlogu razpisa posvetovalnega referenduma mi dovolite, da v sklepnem delu sovje razprave povem samo še tole. Danes je bila tudi postavljena neke vrste teza, da ta vlada Republike Slovenije nima mandata za takšne spremembe. Torej, za spremembe kot je predlog zakona o nacionalnem demografskem skladu. Spoštovane in spoštovani! Slovenska demokratska stranka ima program in s tem programom smo šli na volitve. Program smo podrobneje predstavili leta 2018 pred državnozborskimi volitvami, tako kot vedno naredimo pred volitvami. Kot vsi dobro vemo, aktualna sestava državnega zbora je seveda odraz teh volitev in Slovenska demokratska stranka je prepričljivo zmagala na teh volitvah. Torej, program Slovenske demokratske stranke je prepričljivo zmagal in ta vlada ima program in ta vladna koalicija ima koalicijsko pogodbo, ki jo uresničuje. Ta vlada dela, za razliko od marsikatere pred njo. In to vas očitno zelo boli. in dve intermezzi si bom še dovolil, preden sklenem. Prej smo poslušali o sindikatih. Poglejte, sindikati, ki nasprotujejo dvigu plač, sindikati, ki si ne želijo socialnega dialoga, sindikati, ki zastopajo svoje interese ne interese delavcev, hvala za take sindikate. In še druga intermezza glede protestov govorite. Glejte, 40 tisoč jih ni bilo, to vsi dobro vemo, bilo jih je verjetno nekje 10, 15 tisoč, kakorkoli. Pravite kakšno sporočilo. Veste kakšno sporočilo, saj ni bilo nobenega konkretnega, če ste poslušali izjave protestnici in protestnikov, saj niso nič konkretnega povedali. Kdo pa je organizator teh protestov, nezakoniti, neprijavljeni? Ampak vemo sindikati in stranke leve opozicije. Dajte prijaviti, dajte organizirati, dajte tako narediti kot se spodobi po črki zakona. Ključno sporočilo pa teh protestov pa veste kaj je? Je norčevanje iz vseh državljank in državljanov te države, ki se že več kot letno dni dosledno držimo ukrepov in predvsem vseh tistih, ki se dnevno soočajo in pomagajo bolnikom s covid-19 to je tisto glavno sporočilo teh protestov in to je tisto sporočilo in poosebljanje kar v levi opozicij v zadnjem letu dni počnete, rušite to vlado ne glede na epidemijo ne glede na posledice. Spoštovane in spoštovani, glede na povedano predloga razpisa za posvetovalni referendum ne bom podprl.
Hvala lepa. Predlagatelj Luka Mesec, izvolite.
Hvala lepa. Moj predhodnik je govoril o nekakšnih privilegijih, ki naj bi jih izgubili, če bo ta zakon sprejet. Tukaj je treba biti zelo jasen, če mi najdete enega človeka, ki ga je Levica v katerokoli državno podjetje namestila, jaz odstopim iz svojega položaja, če mi najdete enega, ko govorite o teh privilegijih. Drugo. Edini privilegij, ki ga jaz imam oziroma za katerega se borim, je to, da sem se rodil v državi, ki je bila kolikor toliko meritokratska, se pravi, če si prizadeven, če izkažeš neke sposobnosti pa lahko nekaj v tej državi narediš. Nočem pa živeti v državi kjer sposobni ljudje morajo zaradi političnih razlogov odhajati iz položajev, na njihova mesta pa prihajajo razni Krkoviči, Rupli, Bavčarji, neuspešni kandidati za župane in podpredsedniki strank, ki pravijo, da so proti kadrovanju v državna podjetja. Ne, v taki državi pa nočemo živeti. In to je privilegij, ki ga hočem braniti, to je osnovna meritokracija in to je ogroženo s tem zakonom, ker ko bo ta zakon sprejet bodo v državnih podjetjih samo še kadri pravih političnih barv. Hočete živet v takšni državi? Jaz ne. In zato sem se tudi v petek udeležil protestov, ne kot organizator, ampak kot podpornik sporočila protestov ta vlada je tista, ki ruši to državo in zato ta vlada mora oditi.
Hvala lepa. Replika, Jure Ferjan. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospod Mesec, recimo Branimir Štrukelj, tako na hitro, pa verjetno bi se še kaj našlo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glejte, jaz bi vseeno lepo prosil, da ne govorimo o raznih takih in drugačnih, kriterije izpolnjujejo najbrž, če so kam imenovani, če jih ne, lahko sprožite postopek, zaničevanja pa v razpravah ne bom dovolil, ne bom dovolil tudi predlagatelju ne. Toliko. Zdaj pa nadaljujemo. Besedo ima dr. Matej Tašner Vatovec. Za njim pa bo dobila besedo Maša Kociper. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Zdaj, če smo se česa naučili v tem dobrem letu te vlade je to, da ste ta vlada boji ljudi in mislim, da je to opazno in zelo jasno ob vsakem protestu, ob vsakem izrazu nestrinjanja, ob vsaki napovedi takšnega ali drugačnega referenduma. Videli smo to zgodbo pri nakupu orožja, videli smo to zgodbo pri Zakonu o vodah in vidimo to zgodbo pri demografskem skladu. Zdaj tisto kar je ključno je to, da uokvirimo debato, zakaj ta zakon ni Zakon o demografskem skladu in zakaj potrebujemo referendum. Državni zbor je vseeno nekoliko drugačen od Vlade in mislim, da bi kot predstavniki ljudstva morali razmišljati o tem, da se poslužujemo večkrat mehanizmov kakršen je posvetovalni referendum. Dejstvo je, da smo pred nekim ključnim odločanjem v Državnem zboru, o tem ali se dovoli vzpostavitev demografskega sklada, ki to ni ali da se pred tem posvetujemo kakšno je mnenje ljudi. Vemo, da ta zgodba je stekla brez širše vključenosti javnosti, da je tekla brez nekega resnega dialoga s sindikati, ki so tisti, ki bi morali pri tem demografskem skladu oziroma ta demografski sklad, ki bi nekoč nastal, aktivno sodelovati, in da v bistvu bi bilo to sprejeto iz nekih drugih razlogov h katerim pridem na koncu. Še enkrat, dejstvo je, da ta demografski sklad kot si ga je zamislila ta Vlada, ni demografski sklad. Pokojninska blagajna že itak vsako leto posluje s primanjkljajem, okrog milijarde, za letošnje leto je to milijarda 15 in da je potrebno poplačevanje tega primanjkljaja iz proračuna, kar je pač okej, imamo takšno situacijo, tak model in prav je, da država poskrbi, da se ta primanjkljaj pokrije. Tisto kar dela ta zakon in kar skuša Vlada narediti je pa to, da bo itak ta sredstva na nek način razbila, se pravi, da se vključi v delovanje demografskega sklada še dolgotrajna oskrba in družinsko politiko, ključno pa je to od kod bo prišel ta denar. Demografski sklad bo v bistvu na nek način pretopljena vsa državna lastnina v eno institucijo in iz tega bi se naj potem pokrivalo oziroma financiralo pokojninsko blagajno. Tisto kar je problem pri tej celotni zadevi je ta, da v bistvu Slovenija ni Norveška. Slovenija nima ne vem kakšnih naftnih zalog, nima proizvodnje nafte in nikakor ne more iz tega vidika dodatnih sredstev pripeljati v pokojninsko blagajno. Tisto kar dela oziroma kar bi naj delal ta demografski sklad kot si ga predstavlja Vlada, je zgolj to, da bo namesto iz enega žepa šlo iz drugega. Tisto kar prihaja sedaj v proračun kot dividende iz podjetja v državni lastni, bo zdaj prihajalo iz demografskega sklada in to je to, ne bo nobenih dodatnih sredstev, bo pa seveda nekaj drugih stvari zraven, recimo obveznosti, ki jih bo prevzel tudi ta demografski sklad. Samo Družba za opravljanje s terjatvami bank oziroma slaba banka ima pol milijarde evrov dolga, tako da tudi ta dolg bo treba upoštevati v delovanje tega demografskega sklada in že s tega vidika bo teh sredstev manj kot jih prihaja sedaj iz posamičnih družb. Tako da, iz tega vidika je seveda ključno vprašanje, ali je to res demografski sklad ali ni to nekaj drugega. Kje je pravi namen za to, d se je Vlada odločila, da gre v takšno obliko. Gospod Ferjan je prej rekel, da nobena Vlada prej tega ni naredila, oni so pa zdaj našli nekega tega asa v rokavu in bo vse boljše. Ne bo. Kot rečeno, če bo, bo to zgodba, ki bo v bistvu računovodska operacija pri kateri bo na koncu izkupiček enak, če ne celo manjši, po drugi strani pa bo neka bistvena razlika in to je v tem, da bo dejansko Vlada lahko celotno državno premoženje upravljala skorajda neposredno na nekem skoncentriranem mestu in jaz mislim, da je to tisto kar je ključni razlog zakaj se ta zakon sprejema na tak način in preden pride do volitev. Zato, da se lahko v to novo mega podjetje v ta demografski sklad enostavno poseže, da lahko potem Vlada skadrira svoje ljudi po različnih družbah, ki so v državni lasti in mislim, da je to na koncu ni demografski sklad, ampak je samo en velik rešilni čoln za trenutno vladajočo nomenklaturo. Velik rešilni čoln, ki ima tudi zelo morebitne negativne posledice. Tukaj ni več nobenega garancije, da bi ta podjetja tudi dejansko ostala v večinski državni lasti ali pa vsaj s kontrolnim deležem tako kot je sedaj določeno, ampak lahko pride do razprodaje teh zadev, do privatizacije podjetij, ki bodo del demografskega sklada, itn. Skratka, ta zgodba je v resnici katastrofalna zgodba, če govorimo o reševanju demografskega vprašanja, če govorimo o reševanju pokojnin, če govorimo o dolgotrajni oskrbi. Tisto kar bi morali prioritetno narediti v tem trenutku, če bi že želeli reševati vprašanje pokojnin, je zvišanje prispevkov delodajalcev v ZPIZ. To je nekaj, kar bi prineslo nek bistven priliv v pokojninsko blagajno in bi bil tudi nek neto priliv, ne pa samo računovodska operacija med proračunom in ZPIZ. In še bi lahko naštevali, kakšni so dejanski ukrepi. Ampak, pod črto, takšno ustanavljanje demografskega sklada je zgolj podrejanje, še dodatno podrejanje enega ključnih elementov te družbe, pač družb v državni lasti. Tako je s tega vidika posvetovalni referendum še več kot potreben. Mislim, da bi kot Državni zbor morali uporabiti to sredstvo, morali bi vprašati ljudi, kaj si oni zares želijo, in potem to tudi upoštevati ob končnem glasovanju o tem zakonu. Ker, še enkrat, ta zakon je škodljiv, ima lahko precej negativnih posledic, ne samo za pokojninsko blagajno oziroma za celotno demografsko področje, ampak ima lahko vrsto negativnih posledic tudi za javne finance. Zaradi tega bomo seveda podprli razpis posvetovalnega referenduma. Če pa ga ta manjšinska koalicija s podporo ostalih poslank in poslancev ne bo izglasovala, pa sem prepričan, da bomo kmalu začeli zbirati podpise tudi za naknadni zakonodajni referendum.
Hvala lepa. Besedo ima Maša Kociper, za njo pa jo bo dobil dr. Franc Trček.
Hvala lepa, podpredsednik. Moja razprava se bo kar lepo navezala na razpravo predhodnika Mateja Tašner Vatovca. Začela bom pa z vprašanjem, ki je bilo danes že postavljeno, postavili smo ga že v stranki SAB med stališči. In to vprašanje se glasi, koga se pravzaprav ta Vlada boji. Vprašanje je seveda retorično in odgovor je jasen – boji se ljudi, boji se ljudstva. Boji se, da bi ljudje o tako pomembnem vprašanju, kot je demografski sklad, povedali svoje mnenje. V svojih aktih imamo pač zapisano možnost posvetovalnega referenduma. Uporablja se redko, kar je tudi prav, uporabljati bi se moral samo za najpomembnejše stvari, za najpomembnejša politična vprašanja. Vendar vprašanje, o katerem govorimo danes, je točno takšno vprašanje, o katerem bi se ljudje morali imeti pravico izjasniti. Namreč, dolga leta smo svarili naše državljane pred tem, kako imamo slabo demografsko sliko, kako se naše prebivalstvo stara, kako so demografske spremembe ene tistih, za katere je treba iskati in najti odgovore, če hočemo imeti neko vzdržno prihodnost, sploh pa vsak med nami neko dostojanstveno starost. In iz leta v leto smo v tej hiši, pa tudi v javnem diskurzu govorili o tem, da je demografski sklad potreben. In zdaj bodo ljudje, sploh tisti, ki ne spremljajo politike tako od blizu, rekli, ja, zakaj je pa zdaj en del opcije, zakaj je pa zdaj opozicija proti temu zakonu o demografskem skladu. Zato je treba izkoristiti vsako priložnost, kolegice in kolegi iz opozicije, da ljudem razložimo, da ta demografski sklad ni to, kar smo leta in leta v naši državi govorili, da je treba pripraviti, zato da se bodo zagotovile neke normalne pokojnine tudi nam, navsezadnje, ki imamo še nekaj let do upokojitve, in seveda tudi tistim za nami, našim otrokom. Leta in leta smo se pogovarjali o tem, kako pravično in na ustrezen način začeti zbirati ta denar, zato da bomo mi in naši otroci tudi imeli pokojnine, vsaj približno take, kot jih imamo zdaj, kot jih imajo upokojenci zdaj, pa že te so premajhne. In potem pride Vlada z nekim totalno drugačnim predlogom, predlogom, ki pravzaprav ni klasičen demografski sklad, ki pravzaprav ne akumulira sredstev vsaj nekaj časa in jih bogati, kar je bistvo vsakega sklada, z nekim predlogom, ki je bolj kot temu, o čemer smo mislili, da se leta in leta pogovarjamo, ko smo rekli demografski sklad, namenjen nekemu deljenju bombončkov te koalicije, in nekemu zakonu, ki pravzaprav zasleduje točno te ozke cilje predsednika Vlade in njegove stranke, za katere si prizadeva že leta in leta in meni se zdi ključno, da ljudje, prvič, razumejo, da to ni demografski sklad, o katerem smo govorili leta in leta in drugič, da razumejo, kako škodljiv je ta predlog in tretjič, da imajo možnost se o tem predlogu izjasnit in najbolj demokratična možnost možna, bi bila ta, ki nam jo dopušča zakon in Ustava, da grejo na posvetovalni referendum in rečejo, ali mi hočemo v taki demografski sklad. Ali je to, to, kar smo mi mislili, ko smo se pogovarjali o demografskem skladu? Ali bomo dali, naredili in potrdili to, kar hoče ta Vlada? To je, da bomo dopustili demontažo zdajšnjega sistema upravljanja državnega premoženja. Sistema, ki smo ga gradili leta in leta, postopoma šli v vedno večjo neodvisnost, tega sistema, da ni odvisen in na milost in nemilost prepuščen vsakokratni politiki. Ali bomo res dali tej Vladi za začetek, ker mislim, da bo ona po večini postorila to, kar si želi postorit, proste roke pri razprodaji še zadnjega kosa državnega premoženja - 8,6 milijard šteje premoženje – ali res hočemo, da ta Vlada, vlada Janeza Janše, z enim samim zakonom, dobi možnost upravljanja in razpolaganja s tem zadnjim premoženjem, ki ga imamo v tej državi? Ker oni niso šli tako, kot bi šle neke sredinske vlade, če bi že bilo treba, pa upajmo, da nikoli več ne bi bilo treba, v neko prodajo, po dolgem postopku, podjetje po podjetje, če je res nujno potrebno, kot je pač v preteklosti parkrat bilo, res samo za tisto podjetje, transparentni postopek in tako naprej. Ne, kar z enim zamahom bojo oni vse premoženje dali na en kup, z njim upravljali in razpolagali. Jaz mislim, da nekaj stvari, ki jih dela ta Vlada, se bo dalo popravit. Zamenjat nazaj kake čudne ljudi, na kakšnih čudnih mestih, spremenit kakšne čudne zakone, ki so bili na hitro sprejeti, ampak tega se pa ne bo dalo popravit, sploh če v enem trenutku tega premoženja, ki ga še imamo v Sloveniji, ne bo več. Sploh, če bo v enem trenutku zamenjana [[?]] celotna garnitura vseh nadzornikov v vseh podjetjih, ne glede na to, ali imajo mandat ali nimajo ali so bili postavljeni od prejšnje Vlade, od te Vlade, ali je mišljeno, da jih je mogoče menjat med mandatom, tako kot nekatere je ali pa ne. S spremembo zakona bojo vse postavili na isti imenovalec in vse hkrati zamenjali in jaz sem prepričana, če bi ljudi vprašali, ali se taki demografski sklad predstavljajo, da bi rekli ne in ne razumem, zakaj, mislim, razumem kajne, ampak se retorično sprašujem, zakaj ne upate ljudi to vprašat. Ne upate, ker veste, da bojo temu nasprotovali. In seveda, nehigienično je, da se z enim zakonom takšna moč prenaša na eno Vlado. Nehigienično. V SAB smo bili za ene druge vrste demografski sklad, to smo ves čas poudarjali, tudi podpirali prejšnji zakon. Predvsem smo mislili, da je ključno, da premoženje ostane v lasti države. To je naše premoženje, to je premoženje naših staršev, ki so ga soustvarjali, tudi nas, ki ga na en način soustvarjamo in naših otrok. To je premoženje, s katerim bi mogli res delat z rokavicami, kot z zadnjo srebrnino, ki jo imamo. Ves čas smo bili prepričani, da mora ta sredstva, ki bi jih namenili za demografski sklad, se nekaj časa kumulirat, se pravi, da se nabirajo in se jih upravljat, to, kar je tudi bistvo sklada, ne pa, da jih za NSi malo damo, za mlade družine, za upokojence jih damo malo trenutnim upokojencem, za NSi spet damo malo za domove za ostarele, ne vem pa, kaj dobijo v SMC, gotovo nekaj, pa sem zdaj pozabila. Pa jaz nimam nič proti, ne domovom za ostarele, ne višjim pokojninam, absolutno ne in ne domovom za ostarele in družinam, ampak zato imamo proračun in tako kot delite s tega proračuna, bi lahko tudi to delili od tam, ne pa da jemljete bodočim rodovom upokojencev. Tako da, mi bomo v vsakem primeru podprli ta predlog, da se izvede referendum, upam pa, da boste tudi ostali premislili, ali res ne upate ljudem dati možnost, da odločijo o tako pomembni tematiki. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je dr. Franc Trček, za njim pa mag. Marko Koprivc. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Veliko je bilo že povedano o vladnem predlogu, ki je pred nami. Poglejte, na kratko bom rekel tako. Predlog takšen kot je predlog za generalni štrajk, za splošno stavko in blokado države za kakšen teden dni, da malo pridete k sebi ali pa še to ne. Hočemo, nočemo mi moramo biti sposobni razmišljati vsaj do leta 2081, ko zapade trenutno zadnji obrok dolga, ki ga imamo in ga bo treba proračunsko vračati. Če se pa pogovarjamo o dolgoročni vzdržnosti pokojninske blagajne, pa ne le pokojninske blagajne, tudi vseh drugih, treh, štirih javnih blagajn, če bomo še regije v nekem trenutku vmes dobili, si moramo postaviti, seveda, vprašanje kako se bodo le-te bolj učinkovito polnile, namesto nekega vprašanja kako pleniti, ne glede na to oziroma kako se na nekaj prisesati in negativno kadrovati, ne glede na to katero politično prečenje bo na oblasti, kako bolj umno gospodariti. In to, kar bom povedal ni nič novega, to v bistvu dokaj osamljeno govorim že sedmo leto. Najboljši demografski sklad je – kaj? – najboljši demografski sklad je investicija v pamet in mlade, najboljši demografski sklad je investicija v znanost in raziskovanje v preplet akademske sfere in gospodarstva, najboljši demografski sklad je široko dostopna subvencionirana kultura in javno šolstvo, najboljši demografski sklad je učinkovit sistem, naš sistem javnega zdravja in seveda kar se je nekako pometalo pod preprogo tudi ob delovanju Ekonomsko-socialnega sveta, zdravo delovno in bivalno okolje ter seveda ustrezen prostor javnosti za široko razpravo, tudi o konkretni tematiki kako nekaj sklad organizirati. Jaz bi si rajši želel razprave, kako iz teh 8,6 milijard, ki jih nekateri imenujete srebrnina, priti vsaj na 16,8 milijard. Zlasti v luči, ne ve, ali edini razmišljam o tem, če seštejem letošnje leto pa še naslednjih deset let, 26 milijard dolga. Kako ga bomo vrnili? Z novim zadolževanjem, bomo reprogramirali, pa saj obresti so ugodne, pa so kao negativne, ampak sočasno mi Ministrstvo za finance glej ga zlomka da tabelco sem glavnice brez obresti. Zakaj le? Verjetno z nekim razlogom. Potem imamo neko negativno kadrovanje, zniževanje kriterijev, nimam nič osebno proti komurkoli, ampak veste, sam prihajam iz Maribora, imamo Pošto Slovenije, nek velik kompleksen gospodarski subjekt, kjer nastavite nekega pubeca 30 plus let, ki je prej deloval v nekem gospodarskem subjektu, ko je pri primerjavi približno tako kot da jaz igram nogomet v vaški ligi, potem bom pa kar naenkrat ko bodo sedaj delali prenovo NK Maribor nosilni napadalec prve ekipe. Tako nekako se vi to greste. In veste, in politike te vlade, slučajno imam kemik, ki sem ga iz torbe dal ven, klub mariborskih študentov, piše tukaj »pune vtrgana«. Politika te vlade je »pune vtrgana«, pa naj vam Kaloh prevede to mariborsko frazo. Na način kako se vi to lotevate v konkretnem predlogu se človek vpraša kaj še ostane mladim. In ko rečem mladim mislim tu na pikico malo mlajše od mene, 45 let pa doKaj ostane mladim, vključno z razvojnimi inženirji, ki seveda v Sloveniji nimajo 6 jurjev bruto plače, pa namesto socialne kapice, saj, če jih hočete zadržati je nek drug pristop, dajte jim delnice v podjetju v katerem delajo ali solastniške deleže. Tako kot je to napisano je v bistvu cementiranje perifernosti bodočim rodovom, pa pojdite si prebrati v zadnjo Sobotno prilogo kaj pravi prvi človek SID banke, sicer v zelo vljudni kritiki programiranja evropskih razvojnih sredstev, ki jih počne ta vlada z dokaj »nikakvim« multiplikatorjem. Malo bomo zabetonirali, zacementirali, malo se bomo hvalili jaz sem zrihtal to, ti si zrihtal tisto, kot je takrat za združeno levico govoril kolega Brglez, čez 10 let bomo pa ne vem kaj travo jedli. To je očitno miselni horizont trenutni ob vedno novem preštevanju v tem parlamentu, da se mi počasi to že »fržmaga« če sem iskren. In v neki taki pomembni problematiki, ki v bistvu zadeva vse nas verjetno bi potrebovali neko vlado, ki bi imela dosti večjo legitimiteto kot jo ima ta, ampak, ko Janez iz žalne v opoziciji ropota: »če bi jaz imel zgolj 30 itd, itd, bi odstopil«, ko je pa na oblasti pa pozabi na to svoje ropotanje. Jaz upam, da se bo proti tem vladne predlogu, če ta naš predlog posvetovalnega referenduma ne bo sprejet, oblikovala neka opozicija na ulici in kot pravi FDV-ejevski kolega Deželan, veste to ne morete »glih« enačiti, to niso naši avtobusi za razliko od mogoče kakšne druge stranke. To je neka opozicija, ki ima neko svojo logiko, ki je številna, ki je raznolika, ki ni nujno, da vedno privede do nekih pozitivnih rešitev, ampak trenutno je situacija taka ob neki dokaj blokadi Državnega zbora glede teh ključnih vsebinskih razprav, ko Černačev Zvone reče, da smo mi dobesedno izsilili razpravo o okrevalnem svežnju penez, da bo ta debata potekala nekje drugje namesto, da bi potekala tu in tam, kar seveda ni izključujoče. Naslednja vlada in koalicija, ki upam, da bo imela dosti višjo legitimiteto v zelo zahtevnih časih, se bo morala ukvarjati s celo vrsto reprogramiranj in s celo vrsto popravljanj nekih škodljivih [[nerazumljivo]]zakonov, ki jih boste žal sprejeli. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Koprivc. Za njim pa bo razpravljal mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci! Uvodoma bi rad rekel, da ta predlog, ki ga imamo danes na mizi, ni niti D od demografskega sklada. Kaj je namen demografskega sklada? Namen demografskega sklada bi bil kumuliranje sredstev za to, da bi imeli tudi čez leta, 20 let in več dovolj sredstev za normalno delovanje pokojninske blagajne. To, konkretno skrpucalu si upam reči, ki ste ga predlagali, ki ga je vlada predlagala, pa predvideva ravno nasprotno. Predvideva, da bi se sredstva iz državnega premoženja trošila malo za bombončke, malo to, malo za ono, da se bolje sliši, ste rekli, da bi se s tem financiralo še dolgotrajno oskrbo, ker je nujno potrebno, ampak treba je imeti zadostna sredstva za to. In oprostite, spoštovane kolegice in kolegi, s tem denarjem, ki ga tukaj planirate, ni dovolj sredstev niti za financiranje pokojnin čez 20 let, kaj šele za vse ostalo. Poleg tega je sporno mešanje lastniške in upravljavske vloge in kot sem že rekel namen bi bil akumuliranje sredstev, s tem predlogom pa bi sredstva dejansko trošili in zapravljali. Vsi se strinjamo - mislim, da ni enega v tej dvorani in širše, ki bi menil drugače -, da je demografski sklad treba ustanoviti, pravi demografski sklad. Namreč, izvirni greh je bil leta 1996 narejen, ko se je znižalo prispevke za delodajalce in se je s tem začela delati luknja v pokojninski blagajni. Ampak, kot rečeno, gre za sklad, ki bi dejansko na nek način okrepil to pokojninsko blagajno. Mislim, da vsi vedo, da tej Vladi niti najmanj Vladi ni več do pokojnin, do bodočih generacij in tako naprej. Spoštovane in spoštovani, s tem zakonom si vladajoča politika jemlje v roke samo še preostalo premoženje države, da bo delala z njim, kar bo hotela. In vemo, po kakšnem orbanističnem načrtu dela ta Vlada že zadnjih petnajst let, petnajst mesecev, se opravičujem, dobro, da ne petnajst let, zadnjih petnajst mesecev. Podrejate si medije, podrejate si sodstvo, podrejate si nevladne organizacije oziroma uničujete tiste, ki se vam ne podredijo, in tako dalje. In enako tako se želite polastiti še tistega malo preostalega državnega premoženja. Janša si pač hoče podrediti še tisto, kar je ostalo od državnega premoženja in ga prodati za nekaj zlatnikov, po možnosti najverjetneje Madžarom. Ta zakon pa, kot že rečeno, ne bo v ničemer rešil pokojninske blagajne; pa bi jo moral, to je bil edini namen tega zakona. Ne bo omogočil dolgotrajne oskrbe, kljub temu, da dajete neke fičnike tudi za to področje, in ne bo izboljšal položaja družin. To je samo pesek v oči, spoštovane in spoštovani. Želite si prigrabiti še tisto zadnje, kar imamo. Ne, tega ne smemo dopustiti. In prav je, da gremo na referendum, da državljanke in državljani povedo, ali se s tem strinjamo. Ker pa verjamem, da danes današnja manjšinska vladna koalicija, skupaj s strankami, ki pravijo, da so v opoziciji, pa so vendarle del koalicije – tu govorimo predvsem o Desusu -, ne bo glasovala za referendum, se bo, vsaj po mojem mnenju, ustrašila ljudi, jaz napovedujem, da se bo ljudstvo po sprejetju tega škodljivega zakona organiziralo in zbralo potrebne podpise za razpis naknadnega zakonodajnega referenduma, tako kot se je zgodilo pri Zakonu o vodah. Vidim in čutim, da vas je strah, spoštovana koalicija. Strah vas je, ker se je v petek videlo, kaj je ljudstvo in kakšno podporo dejansko vi imate. In ne govorite, prosim, o tem, da je slovenski narod razklan. Slovenski narod ni razklan, pač pa Vlada ni del tega naroda in je proti narodu. In to se čuti iz dneva v dan bolj. Tako prosim, da se zresnite in nehate delati škodo za Slovenijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tudi razpravljavcem predlagam, da se zresnite. Vlada ne prevzema ali pa si ne podreja Dnevnika, Večera, Dela, POP TV-ja in tako naprej. Tako tisto, kar trdite, ne stoji. Naslednji ima besedo mag. Andrej Rajh, za njim pa jo bo dobil Željko Cigler.
Lep pozdrav vsem skupaj tudi v mojem imenu! Razstreljene javne finance, rekordno visok javni dolg, rekorden javnofinančni primanjkljaj, najave novih davčnih odpustkov za najbogatejše, to so dejstva, na podlagi katerih lahko sklepamo, da popotnica slovenskih javnih financ tudi v prihodnje ne bo nič kaj rožnata in dobra. In če v tem kontekstu pogledamo predlog zakona o demografskem skladu, je pravzaprav jasno, da se bo zaradi javnofinančnega primanjkljaja in najavljenih davčnih odpustkov za najbogatejše v znesku celo ene milijarde evrov razprodaja našega nacionalnega premoženja samo še pospešila. V SAB temu odločno nasprotujemo. Govorimo o skoraj 9 milijardah evrov našega premoženja, ki so ga ustvarili naši starši, dedki, babice, in moralna dolžnost vsake generacije je, da premoženje predhodnikov ohrani in oplemeniti. Ampak nič od tega v tem zakonu ni navedenega, nobene take strategije ni mogoče razbrati. Še več, razbrati je možno različne interese nesistemske ideje in cilje vse s ciljem v povezavi s predlaganimi davčnimi reformami, da tega premoženja praktično že kmalu ne bo več. In v SAB temu ostro nasprotujemo. Vemo vsi, da je namen pokojninskih in demografskih skladov, da se v njem premoženje akumulira. In glede na zneske premoženja, ki je na razpolago in demografske trende in na vse projekcije potrebne za financiranje pokojninske blagajne je pravzaprav nelogično in nerazumljivo, da vlada ne želi, da bi se to premoženje najprej začelo akumulirati na tak način, čez 10 ali pa 20 let nekako pomagati pri financiranju pokojninskih in drugih socialnih obveznosti. V povezavi s predlaganimi davčnimi reformami je pravzaprav, torej reformami, ki jih predlaga vlada, je pravzaprav nujna razprodaja tega premoženja, ker drugače pravzaprav to ne bo mogoče financirati. In v SAB temu in takim postopkom ostro nasprotujemo.
Hvala lepa. Besedo ima Željko Cigler, za njim pa bo razpravljal Jože Lenart. Izvolite.
Hvala za besedo. Kolegice, kolegi, spoštovani ostali! Zakon o državnem holdingu razveljavlja številne zakone. In rad bi opozoril, da posegi, ki se bodo s tem zakonom o državnem holdingu v obstoječo zakonodajo dogodili povzročajo dosti resne posledice, ki so najmanj ugodne tudi za pokojninsko blagajno in njeno vzdržnost dolgoročno. Namreč, številne zakone razveljavila, ki so do sedaj urejala upravljanje in nadzor nad družbami v državni lasti in demografskemu skladu praktično podeljuje pristojnosti za poseg v inštitucije v katerih nima kaj početi. Namreč, s tem zakonom se določa, da v družbah v katerih je edini lastnik in ustanovitelj družabnik Republika Slovenija vlogo ustanovitelja prevzema sklad. Poglejte, dobivanje pristojnosti sklad, da bo imenoval člane nadzornih svetov, ki pa potem jasno vodstvene organe, direktorje tako v Uradnem listu, Slovenskih železnicah, zlasti pa Slovenski tiskovni agenciji. Torej, v vodstvu in pa nadzornih organih v katerih do sedaj ni uspelo izvajati ene avtokracije in prevzeti te inštitucije pod svojo oblast obstoječi koaliciji. Poglejte, da to avtokratsko samovoljo preprečimo rabimo referendum. In državljani imajo ustavno pravico, da povedo, če se s tem strinjajo. Te pravice jim nihče v tej državi, ustavne seveda, ne more odvzeti. Poleg tega, zakon o državnem holdingu ukinja številne zakone, med njimi tudi zakon o preoblikovanju kapitalske družbe PIZA in pa naložbeni politiki kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja seveda in pa Slovenske odškodninske družbe. Namreč, ta zakon v povezavi s statutom Modre zavarovalnice določa, da se polovica članov nadzornega sveta Modre zavarovalnice, ki jih imenuj skupščina, imenuje na predlog zavarovancev. In gre za en pomemben vzvod nadzora zaposlenih nad skladi in podskladi Modre zavarovalnice, katere vrednost je januarja 2021 znašala 1,3 milijarde evrov. Poglejte, in z razveljavitvijo tega zakona, ki sem ga omenil, Zakon o preoblikovanju kapitalske družbe PIZ, se bo naredila javnim uslužbencem ogromna škoda, saj bodo ostali brez svojih zastopnikov v nadzornem svetu, predvsem pa vodstvo Modre zavarovalnice bo prepuščena prosta pot za špekuliranje s prihranki zavarovalnice. Zakon o demografskem skladu sedanja vlada in pa koalicija to enostavno, to ureditev, ki je bila do sedaj v redu postavljena, enostavno razveljavljata. In da to avtokratsko samovoljo preprečimo rabimo referendum. Ljudje morajo po ustavnih določbah to svojo pravico, da povedo svoje mnenje o tem predlogu, imeti realno uveljavljeno. Namreč, Zakon o demografskem skladu razveljavlja tudi Zakon o lastninskem preoblikovanju deleža zavarovalnic, do katerega so upravičene fizične osebe, ki določa, da se del delnic zavarovalnic, katerih imetnik je kapitalska družba pokojninskega in invalidskega zavarovanja prenese v last Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, z edinim namenom, to je, da se zagotavlja dodatna sredstva za obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje in s tem bo del sredstev, ki se bojo nakopičila, ki so nakopičena, že v skladu [[?]] in bi morala po zakonu romat v javno pokojninsko blagajno, pristal v paradržavnem skladu, pod nepotrebnim nadzorom sedanje Vlade oziroma aktualne koalicije in da se taka avtokratska samovolja prepreči, dejansko rabimo referendum. Poleg tega pa zakon posega tudi v Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, v delu, ki določa, da se Svet Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, da ta izvaja funkcijo tudi skupščine nepremičninskega sklada pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Namreč, vrednost naložb tega nepremičninskega sklada pokojninskega zavarovanja, ki ima v lasti 3 tisoč 250 stanovanj, ki so predvsem namenjena upokojencem, je leta 2019 znašala več kot 100 milijonov evrov. Danes sestava sveta, seveda, zavoda, Vladi ne omogoča prevladujočega vpliva. In, tu bo nepremičninski sklad pokojninskega invalidskega zavarovanja, bo prenesen na demografski sklad, katerega skupščina bo pa sestavljala izključno sedanja Vlada in tudi o tem, ali se s tem strinjajo, s tem velikem posegom, v to institucijo, ki ste jo omenili, je treba ljudi vprašat na referendumu. Skratka, to so ene škodljive stvari, ki so poleg vseh zadev, ki so bile danes navedene, takšne, da se ljudje tako dolgoročne in obsežne, ki bodo vplivale na kvaliteto življenja in standard ljudi pri nas, zlasti tudi starejših in seveda, tudi ko mi pridemo v položaj upokojencev, kajne, da morajo ljudje o tej zadevi odločit na referendumu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Lenart, za njim pa jo bo dobil Boštjan Koražija. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani kolegice in kolegi! Zelo bi si želel, da bi Predlog zakona o nacionalnem demografskem skladu zagotavljal dolgoročno vzdržnost, žal pa ne rešuje ne sedanje problematike na tem področju, kaj šele vseh izzivov v prihodnosti, ki nas čakajo na tem področju. Vlada nam želi vsiliti svoj predlog zakon o nacionalnem demografskem skladu, ki žal nima nobene dodane vrednosti, saj gre o predlogu zakona le za prenos državnega premoženja iz enega žepa v drugega. Tako zamišljen sklad je zanemarljiv, saj potencialno prenaša le cca 200 milijonov letnih prihodkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Že danes pa potrebujemo cca milijardo, odvisno od tega, v kakšni kondiciji je država v posameznem letu, vemo pa, da smo zdaj še vedno sredi krize. In ta primanjkljaj že tako pokriva država iz proračuna, iz tega istega premoženja, ki ga sedaj umika v ločen sklad. Tako pomemben zakon, ki naj bi dolgoročno reševal sedanjo in prihodnje generacije, bi vlada Janeza Janše želela sprejeti ad hoc in to brez širše razprave in socialnih partnerjev. Opozicijske stranke, kot so LMŠ, SD, SAB in pa Levica, smo seveda zahtevali sklic javne predstavitve mnenj, bili pa smo preslišani, kot to dobro vemo. Tako nam je ostalo le še orodje razpisa posvetovalnega referenduma, da lahko s tem vsi deležniki in državljani in državljanke jasno izrazimo svoje mnenje. Vlada želi s preoblikovanjem Slovenskega državnega holdinga v Nacionalni demografski sklad doseči koncentracijo lastništva nad upravljanjem naložb Republike Slovenije na enem mestu. Želi po centralizaciji nad lastništvom in pa upravljanjem potencialnih 9 milijard evrov državnega premoženja. To je sigurno ta cilj, ki mu ta Vlada sledi. S predlogom zakona se ne strinjajo številni deležniki, ki jasno in odločno opozarjajo na nesprejemljivost in pa pomanjkljivost vladinega predloga zakona v smeri nedodelanosti določb. Vprašanje glede transparentnosti, nadzora, političnega vmešavanja, korporativnega upravljanja lastništva in pa tudi distribucije samih sredstev in še je vprašanj na predlog zakona, ki jih bom tudi navedel nadalje. Komisija za preprečevanje korupcije opozarja na probleme politične neodvisnosti in pa preglednosti sklada, odgovornosti in integriteti. Zakon ne zagotavlja transparentnosti, nadzora in same korupcije nad tem. Vprašljiv je tudi način upravljanja lastništva, distribucije in virov sredstev za financiranje tako zahtevnega področja. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je jasno opozorila na nejasnost in pa nedoločnost skoraj polovico določb, neusklajenosti med členi, napačna sklicevanja, odstopanja od sistemske pravne ureditve in pa pomanjkljive argumentacije in tako pomanjkljiv predlog zakona in tako zahteven ne bi sprejemali kot takšnega v Državnem zboru s takšnimi opozorili. Kritični so na to tudi številni partnerji od predstavnikov delodajalcev, Ekonomsko-socialnega sveta, Reprezentativnih sindikatov Slovenije, same Obrtno-podjetniške zbornice, Združenje nadzornikov Slovenije, koalicije, civilne družbe za prenovo, Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, mladinskega sveta Slovenije, nacionalnega sveta invalidnih organizacij do Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Poglejte, vsekakor bi prej končal s tem naštevanjem, če bi začel pri tistih, ki se s tem predlogom zakona strinjajo, seveda če sploh se kdo strinja. Na to, da predlog zakona ne prinaša željene dodane vrednosti za dolgoročno vzdržnost, opozarjajo tudi domači in tuji ekonomisti, ki na podlagi večletnih ukrepov držav v svet proučujejo to področje. Dejstvo je, da se Slovenija sooča z eno najbolj negativnimi demografskimi trendi. Vsak četrti Slovenec je že starejši od 65 let. S takšnim trendom se pričakuje, da bodo leta 2050 vsak zaposleni delal za enega upokojenca. Se še morda spomnimo kdaj je bilo to, ko sta dva delavca delala za enega upokojenca? Za realni vpogled v to problematiko navajam še nekaj dejstev iz preteklosti in tudi sedanjost, ki jih moramo na vsak način upoštevati. Poglejte, leta 1996 smo znižali prispevke za pokojnino, invalidsko zavarovanje za delodajalce in državni proračun z zakonom in se z zakonom zavezali k pokrivanju primanjkljaja ZPIZ. Leta 2013 v času te visoke brezposelnosti in te krize takrat, smo s prispevki pokrivali le 66,1 % pokojnin, leta 2019 kjer je bila najbolj ugodna gospodarska rast pa že 81 %. Tukaj vidimo to razliko kako to vpliva potem na sam sklad invalidskega, to se pravi, za pokojnine, če je država v kondiciji ali pa ni. Projekcije neugodnih demografskih trendov pa se kažejo, da bomo do leta 2060 s prispevki pokrivali že manj kot 60 % pokojnin, seveda za dejstev, da bo tudi takrat gospodarstvo v dobri kondiciji. Če pa pride do slabe kondicije in tudi ta negativni trendi demografskega sklada pa bo ta slika še bistveno slabša. Poglejte oziroma bomo morali iz proračuna, morda iz tega predlaganega demografskega sklada, ki ga predlagate, zagotavljati že kar ca 2,5 milijard evrov, kar je seveda ogromno in tega si danes skoraj ne moremo predstavljati. Ja, če bi imeli nafto, rudnike zlata, rudnike diamantov, bi mogoče to šlo, imamo pa sicer bogastvo gozdov, žal pa še tega ne znamo izkoristiti v višjo predelavo in dodano vrednost. Edina rešitev negativnega demografskega trenda ne more biti le prerazporeditev državnega premoženja brez da bi uvedli konkretne raznovrstne ukrepe za dvig dodane vrednosti, kar počnejo tudi že leta nekatere druge države. Kaj potrebujemo? Potrebujemo predvsem ukrepe za večje naložbe doma, tudi za lastno bogastvo kot so gozdovi, kar sem že prej omenil, predvsem pa z domačim kapitalom z višjo dodano vrednostjo. Zakaj? Glejte, odpiranje novih delovnih mest, krepitev delovnih mest predvsem v realnem sektorju s podlago na lastnem razvoju so zelo pomembni. Tako bomo zagotovili razvojna delovna mesta, da obdržimo mlade doma in ustvarimo s tem višji BDP, da vsaj dosežemo to povprečje Evropske unije, kaj šele, da potem dosegamo tiste najboljše. Prijaviti moramo delovno silo za manjkajoča delovna mesta. Na drugi strani cilj tujih naložb ne sme biti v izkoriščanju naše cenejše delovne sile. Cilj tujih naložb ne sme biti v begu kapitala oziroma davkov v države lastnikov, ki jim tako zagotavljajo polnjenje državnih in socialnih blagajni, pri nas pa siromašijo te iste blagajne. Tako radi govorimo tudi v tej hiši kako so naše plače preobremenjene z davki in prispevki in kako tudi radi govorimo kako nizke so potem pokojnine, kako nam zmanjkuje za zdravstvo in še kaj iz tega. Zelo neradi govorimo, da so pri nas povprečne plače le polovične in še manj v primerjavi s sosednjo Avstrijo. Ali delamo Slovenci le polovično, da smo polovico manj plačani? To je tisto bistvo vprašanja. Ali se vprašamo zakaj lastniki Magne v Hočah plačajo delavcu polovico manj kot pa če bi ti delavci hodili delati v Gradec, če se pa ustvarjamo podobno dodano vrednost oziroma primerljivo produktivnost naši delavci tukaj, če je tovarn tu kot pač je v Gradcu. Torej pri polovični plači dobimo tudi polovico manj prispevkov tudi za pokojnine pa čeprav je prispevna stopnja eno ali dve odstotni točki pri nas višja, to potem nekako skoraj ne igra vloge, če pa so plače v Avstriji enkrat višje. In kam gre ta razlika ustvarjanje dodane vrednosti in dobičkov? Seveda bi se morali več ukvarjati s tovrstnimi vprašanji oziroma prizadevanji, da postanemo gospodarsko uspešnejša družba, ki nam bo zagotavljala tudi višje prilive v državno, zdravstveno, lokalno blagajno za višje in varne pokojnine. Prelaganje in prepiranje o tem, da prenašamo premoženje iz enega žepa v drugega nam prav gotovo ne bo pomagalo. Morda predlagateljem takšnega zakona, ki si želijo vzvode za poseganje v nadzor državnega premoženja. Samo to si nekako lahko razlagamo. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana Vlada, vse to pogrešamo kar sem navajal v predlogu zakona o nacionalnem demografskem skladu, ki bi zagotavljal realno dolgoročno vzdržnost pokojnin in pa varnost starejših v prihodnosti. Vlada Janeza Janše s tem zakonom dela nepopravljivo škodo, ki jo bo težko sanirati. Zato pri sprejemanju takšnega zakona zahtevamo širšo razpravo in rešitve, ki bodo realno in dolgoročno vzdržno zagotavljale varnost starejših v tretjem življenjskem obdobju. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Besedo dobi Boštjan Koražija. Za njim pa bo na vrsti Franc Jurša. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Poglejte, ta demografski sklad, ki ga pač predlaga vlada je v bistvu nov vzvod za privatizacijo državnega premoženja. Pa bom razložil zakaj. Ta sklad dejansko, tudi v tem zakon o nacionalnem demografskem skladu je namreč navedena zgolj delitev na strateške naložbe in nestrateške oziroma portfolijske naložbe. In problem je v tem, da dejansko se tudi obenem razveljavlja ta zakon o Slovenske državnem holdingu, ki pa tudi določa še poleg strateških in portfeljskih naložb pa zna tudi pomembne naložbe, pri katerih mora država ohraniti 25 % delež v teh podjetjih oziroma družbah. In to je ravno največji problem, po mojem, v tem zakonu, da dejansko tudi v tem primeru lahko pride do kar precej velikih, bom rekel, prodaj in tudi določene naložbe oziroma tudi strateške naložbe, ki so bile do sedaj tretirane kot strateške, lahko zelo hitro padejo v te portfeljske oziroma nestrateške naložbe. In se zna zgoditi, da bodo šle te stvari kar precej po tekočem traku in se bodo privatizirale in prodajale. In tega si Slovenci ne samo da ne želimo, ampak tudi ne zaslužimo zaradi tega, ker smo ves ta čas toliko stvari, bom rekel, se odpovedovali in poskušali čim več ohraniti. In mislim, da je res prišel čas, sploh po tej korona krizi, da bomo spet začeli gledati v to javno dobro in čim manj privatizacije, ko se gre za ta strateške naložbe. Ko govorimo o zakonu o nacionalnem demografskem skladu je potrebno vključiti vse deležnike, ki lahko in morajo vplivati na samo spremembo zakona oziroma tudi samo pisanje zakona. In seveda podpiram ta posvetovalni referendum in upam in želel bi si tudi, da bi ga podprla vlada, čeprav ga ne bo, seveda. Ker to so vseeno takšne odločitve, ki bodo vplivale na vse naslednje generacije in tudi na nas same. Ena zadeva tudi, kar je precej, bom rekel, zavajajoče v tem zakonu o nacionalnem demografskem skladu je tudi to, kar bi v bistvu naj bilo upravljanje. Se pravi, tega demografskega sklada. Se pravi, osnovno poslanstvo sofinanciranje obveznega pokojninskega zavarovanja. In s tem bo pač v tem demografskem skladu precej oteženo samo to poslanstvo z vsemi ostalimi stvarmi, ki bodo danes. Se pravi, in financiranje dolgotrajne oskrbe in skrb za družinsko politiko in potem še kakšne dodatne stvari, ki se bodo našle v tem zakonu. Kot rečeno, jaz mislim, da je prav, ko se o takih pomembnih zadevah pogovarjamo, da damo to, bom rekel, tudi na vago oziroma pač na posvetovalni referendum, da naj pač ljudje tudi odločajo ali si želijo oziroma ali bo radi, da se te tako strateško pomembne naložbe tako, bom rekel, kar čez noč lahko privatizirajo. In jaz mislim, da je tu stvar bolj ali manj jasna, da je potrebno spoštovati tudi voljo, ki bo izražena na tem referendumu, ker do posvetovalnega referenduma v vsakem primeru bo prišlo. Rad bi še tudi opozoril glede teh na začetku že prej omenjenih strateških naložb, ker, pa to imam tudi vprašanje za ministrstvo oziroma za predstavnike ministrstva, če mi lahko tudi bolj obrazložijo kakšne bodo varovalke, tudi za to obdobje enega leta. Ker kolikor vem, ko se bo razveljavil tale zakon o Slovenskem državnem holdingu, se bo naredila neke vrste taka dolgotrajna pravna praznina in bo dejansko omogočila temu, se pravi skladu, enoletno poslovanje mimo sleherne varovalne pred privatizacijo. In me zanima, kako boste v tem prehodnem letu zavarovalni te strateške pomembne naložbe in da res v tem prehodnem letu ne bo prišlo tudi do prodaje teh nestrateških portfolijskih naložb. To pa samo z enega vidika, ker ko bo prišlo do sprejetja te strategije bo tudi pomembno kaj vse boste določili kot strateško oziroma kaj boste določili kot nestrateško oziroma portfolijsko. Hvala.
Hvala lepa. Preden dam besedo Francu Jurši vas samo seznanjam, da sta prijavljena še Gregor Perič in pa mag. Elena Zavadlav Ušaj. Gospod Jurša, izvolite, imate besedo.
Podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem v dvorani! O demografskem skladu govorimo že relativno zelo dolgo. Spominjam se leta 2017, meseca decembra, smo v naši poslanski, takratni poslanski skupini, vložili tudi Zakon o slovenskem demografskem skladu. Na žalost do realizacije in procedure v Državnem zboru ni prišlo, zaradi tega, ker je prišlo do odstopa Vlade, predsednika Vlade in seveda temu je sledil tudi razpust Državnega zbora. Še kako se mi, ki smo zagovorniki starejše populacije, zavedamo, kako pomembno je priti do demografskega sklada, predvsem zaradi tega, ker enostavno v prihodnosti bo vedno več starajoče družbe in vedno več bo potrebno zagotavljati sredstva za pokojnine, ki jih v tem trenutku zagotavljamo prek pokojninske blagajne in seveda istočasno tudi prek državnega proračuna. Seveda, meni se postavlja vprašanje, ali je to vprašanje, ki je zastavljeno za posvetovalni referendum, dobro vprašanje? Po moji presoji bi to vprašanje moralo biti zastavljeno drugače. In seveda, predlagatelji morajo o tem razmišljati, da se na nek način ne sme z vprašanjem zavajati tudi volivk in volivcev. Pri celotni zadevi je vprašanje številka ena, to je upravljanje z državnim premoženjem. Glede na to, da sem tukaj v tej dvorani že nekaj let, se spominjam, da je vedno vladajoča stranka, katera je pač bila, imela interes, da ima ingerence [[?]] nad državnim premoženjem in seveda na nek način želela tudi z njim upravljati, logično. Pa naj bo to [[nerazumljivo]], naj bodo potem tudi slovenski državni sklad, ki upravlja v tem trenutku z tem premoženjem in seveda, zdaj se je pojavil tudi ta interes pri sedanji vladajoči stranki. Pa nič narobe, to je logična posledica vseh dosedanjih dejanj. Seveda pa moramo upoštevati, da sredstva, ki bodo na razpolago, še zdaleč ne bodo zadostovala za vse to, kar je zapisano noter v zakonu, ampak, ključnega pomena je, da pridemo do zakona, v kolikor bomo prišli do zakona, potem to pomeni, da bomo lahko tudi ta zakon spreminjali in kdo v tej dvorani si misli, da bo vedno ena ta ista oblast, vedno ena ta ista vladajoča stranka, največja vladajoča stranka. Ne, to ne bo in prav je, da je tako, ampak, za eno potem pride neka druga in jaz mislim, da se poslanci, poslanke, na levi strani, ne »trebajo« tega bat, da bi Janez Janša upravljal s tem premoženjem in ga razprodal dejansko v tem obdobju dovolitev maksimalno še eno leto. Ja, še enkrat poudarjam, [[znak za konec razprave]] da je vedno starajoča se družba in vedno več denarja bomo potrebovali tudi za pokojnine. In še to mogoče, pred kratkim smo v naši poslanski skupini vložili zakon o popravi krivice 3,5 %. To je tudi ena od zelo pomembnih zadev, ki bi jih upokojenci, upokojenke dobili v mesecu decembru, zato bom pozval vse poslanke in poslance, da nas podprejo pri naših prizadevanjih. [[znak za konec razprave]] S tem bomo odpravili krivico, ki je bila storjena v času gospodarske krize, ko so upokojenci dobili 8,6 % manj pokojnine, kot bi jo mogli dobit.
Hvala lepa. Kolega Jurša, če se odklopite. Za besedo je zaprosil predlagatelj, Luka Mesec. Izvolite.
Hvala lepa. V bistvu samo en komentar bi imel. V Levici kot predlagatelji tega posvetovalnega referenduma, naša pozicija je tukaj jasna, mi želimo zavrniti ta zakon, nismo proti samo zaradi tega, ker bi nas skrbelo, da bo trenutna vlada počela z državnimi podjetji kar bo in kar že počne, ampak smo prit temu, ker smo proti temu, da katerakoli vlada tako dela z državnimi podjetji, da lahko praktično prosto kadruje po upravah, da tja nastavlja ljudi, ki so potem političnim strankam na nek način politično dolžni svoje funkcije. To je v preteklosti nastalo na desetine, stotine milijonov evrov denarja. Konec koncev smo morali bančno luknjo, ki je tudi delno posledica slabega upravljanja, krpati z milijardami javnega denarja in jaz si želim, da bi politika strmela k temu, da se s podjetji upravlja bolje. Kar vidim v tem zakonu pa je zniževanje standardov. Zniževanje standardov zato, kdo lahko zasede funkcije, zniževanje kriterijev glede zahtevanih izkušenj in pa opuščanje Lahovnikovega zakona, ki omejuje prejemke vodstev državnih podjetij. Tako da tega ne morem podpreti in kot rečeno želim si, da bi reforme šle v drugo smer, kot gre ta.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gregorja Periča ni. Kot zadnja dobi besedo mag. Elena Zavadlav Ušaj. Izvolite.
Hvala predsedujoči za besedo. Prav lepo pozdravljam državno sekretarko, tudi vsi ostali kolegice in kolegi v dvorani in tudi tisti v poslanskih pisarnah! Ja, danes že ves čas skozi razpravo poslušamo sama zavajanja s strani opozicije oziroma s strani predlagatelja in tistih, ki se zavzemajo za razpis zakonodajnega posvetovalnega referenduma. In sicer zavajate s tem, da ni Vlada vključila ne zainteresirane javnosti niti da, da se Vlada boji ljudi, da ni bilo socialnega dialoga, da je ta zakon škodljiv, da ni usklajen z ekonomsko-socialnim svetom in sami pa navajate tako zavajajoče vprašanje in zato ga bom še enkrat prebrala, zato da ljudje, ki danes spremljajo to sejo, da si sami ustvarijo občutek kdo zavaja. Ali zavaja Vlada, ki dejansko končno rešuje problematiko ali zavajate tisti, ki ste predlagatelji današnjega vprašanja? In sicer, vprašanje je, ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme predlog zakona o Nacionalnem demografskem skladu, ki ne rešuje problema financiranja pokojnin. Kako lahko tako zavajajoče napišete, da ne rešuje problema financiranja pokojnin, pač pa Vladi Janeza še povečuje možnost kadrovanja po državnih podjetjih in privatizacijo. Zdaj, ali zakon sprejemamo samo za čas Vlade Janeza Janše ali mogoče tudi za čas ko bo tudi nekatera druga vlada verjetno nekoč nastopila svoj mandat. In zato je že samo vprašanje tako, kot je tudi Zakonodajno-pravna služba podala mnenje zavajajoče in to potrjuje tudi vse tiste vaše navedbe, kaj vse ni bilo pri tem predlogu zakona upoštevano. Hkrati pa pozivanje k vpisu v sindikate, to je pa sploh absurd, da je sploh res težko poslušati, da nekdo v času, ko sindikati zavajajo delavce in ko sindikati dejansko se zavzemajo za nasprotno stran ne pa za tisto, kar je koristno za delavce, to pa jaz mislim, da res ni primeren čas, da se to pri tej razpravi sploh omenja. Mogoče predlagatelja in vse, ki podpirate današnji predlog moti ravnoto, da je Vlada Janeza Janše končno prišla z usklajenim predlogom, kar pa vi v vsa pretekla leta niste uspeli doseči. Toliko ste bili povezani, navidezno povezani, da dejansko niste prišli do nekega predloga, ki bi moral biti sprejet že šest let od tega, kajti ZPIZ 2 je jasno povedal, da bi zakon moral biti s 1. 1. 2015 že v veljavi. Očitno vi se tega niste uspeli dogovoriti kljub temu, da je kolega iz SD prej navajal, da imajo zelo dober, odličen predlog, potem pa res ne vem zakaj niste s tem predlogom prišli v času, ko ste imeli vašo Vlado, ko ste imeli možnost. Tako da, v te vaše obljube, v to kaj imate in kaj lahko predlagate, je jasno vidno, med tem, ko je Vlada Janeza Janše in sedanja koalicija bila sposobna stopiti na skupno pot, se približati predlogom tako ene kot druge kot tretje kot četrte koalicijske stranke in vsak je povedal svoje mnenje in prišli smo do takega predloga zakona, ki je vzdržen in ki bo očitno tudi ugledal luč sveta. Vse kar ste pa v nadaljevanju navedli, da Vlada se boji ljudi, da dejansko dela za ljudi ne dela za vzdržnost, ne dela za rodove v naprej, pa mislim, da je tudi že jasno vidno, da tudi to ne zdrži, kajti ta Vlada je naredila nekaj kar prejšnje Vlade niso naredile in sicer je dala tako v PKP paketih upokojencem različne dodatke glede na njihovo višino pokojnine. Kar pa se je zgodilo sedaj 31. maja, je pa to, da je ta Vlada bila sposobna dejansko res dvigniti pokojnine kar tudi prejšnja Šarčeva Vlada ni naredila. In sicer, je ta Vlada dvignila pokojnino za polno delovno dobo na 620 evrov, najnižjo pokojnino na 279 evrov in dvig invalidskih pokojnin na 388,54 evra. Kaj ste pa vi naredili v vseh teh letih? Ne, vse spodbijate, kar ta Vlada dobrega pripravi, kar ta Vlada pripravi za ljudi, kar ta Vlada naredi za to, da se bo v bodoče, v naslednjih letih res nekaj spremenilo, tudi pri izboljšanju pokojnin in standarda upokojencev, ne, morate vi priti z nekim referendumskim vprašanjem ven, tako kot ste to počeli pri Zakonu o vodah. Pozabljate pa, da dejansko ljudje sami vidijo, vidijo rezultate ene Vlade, vidijo rezultate druge Vlade in bodo sami na referendumu povedali res kaj si mislijo. In ne bojimo se mnenja ljudi. Ljudje kar naj povedo njihovo mnenje, kajti le tako boste potem videli, da ste osamljeni, in da tisti, ki so vam dali podpis, na primer pri Zakonu o vodah in v kolikor boste uspeli tudi pri tem referendumu zbrati podpise, vprašanje kako potem s samim referendumom. Zato nikar si ne domišljajte, da boste lahko ljudi kar tako na enostaven način prepričali in nekako dali jim pojasnila, da ta zakon, Predlog Zakona o demografskem skladu, da je slab. Ne. Ta zakon je dobro zapisan, napisan je za ljudi, napisan je glede na to, da rešuje težave, ki jih povzroča naša žal slaba demografska slika in ljudje, sem prepričana, da bodo stopili na našo stran, se pravi, na stran Vlade in ne bodo poslušali vaših zavajajočih besed. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosil predlagatelj Luka Mesec. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice ni bilo v dvorani, tako da ni poslušala razprave, kjer smo dejstva zelo jasno povedali. Prvo dejstvo je, da demografski sklad ne ustvarja in ne prinaša novega denarja v pokojnine in pokojnine zaradi tega ne bodo nič višje, kar je konec koncev povedal tudi eden od predstavnikov koalicijskih strank v svojem stališču. To je prvo zavajanje oziroma prva stvar, ki jo moramo tukaj razjasniti. Dobički državnih podjetij se zdaj stekajo v proračun in od tam naprej v pokojnine, družinsko politiko in ostalo. Po novem bodo namesto skozi Slovenski državni holding v proračun prihajali skozi demografski sklad, to je edina razlika, nobenega novega denarja ne bo. Drugič, ta sklad ne bo rešil slovenske pokojninske blagajne. Letos bo luknja 1,2 milijarde evrov, iz državnih podjetij pride 170 milijonov. In že tu se vidi, da je ta denar bistveno premajhen, da bi lahko karkoli rešili. V 20 letih se bo stvar zaostrila. Inštitut za ekonomske raziskave pravi, leta 2040 bo luknja okoli 2 milijardi in pol, ta sklad bo lahko kril 4 do 8 % primanjkljaja. To so dejstva, to so grobe številke. In ni formule, kako priti mimo tega, s takim konceptom absolutno ne, ker ta sklad ni sklad, ki bi kopičil premoženje, ga kumuliral in varčeval za čez 20 let, to je sklad, kjer 60 % denarja gre v tekoče financiranje politik, pokojnine, dolgotrajna oskrba, družinska politika, povsod bo njegov učinek neznaten. Za družinsko politiko damo okrog 600 milijonov na leto, iz tega sklada bo priteklo dodatnih 17 milijonov. Lahko si sami ustvarite sliko, kakšno razliko bo to imelo na razne doklade, ki jih družine prejemajo, in tako dalje, praktično nikakršne. Tako naj še jaz poskušam potegniti črto. Strinjam se sogovorcem, ki je prej rekel, da je najboljša pokojninska reforma naložba v prihodnost. Se pravi, naložba v to, da bodo ljudje ostajali v Sloveniji, da bodo ljudje prihajali v Slovenijo, da bodo ljudje tukaj živeli in delali; na ta način lahko popravimo svojo demografsko sliko v naslednjih 20 letih. Če bomo dopuščali, da ta država postaja država, iz katere ljudje bežijo - in ponavljam, po zadnji statistiki jih 126 na teden odide -, na ta način se bo demografska slika slabšala, bistveno slabšala. In če bomo sprejemali zakone, kot je ta, po katerem lahko utemeljeno sumimo, zaradi zniževanja standardov in zaradi načina delovanja, kadrovskega delovanja te Vlade, da bodo priložnosti v državnih podjetjih in v javnem sektorju dobivali izbranci, ne pa sposobni, bomo emigracijo in obup nad to državo samo še pospeševali. Zato je moja sodba, moja ocena, da je ta zakon škodljiv za demografijo in da ga je tudi iz tega razloga treba zavrniti.
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del razprave, v kateri dobita besedo še predstavnik Vlade in predstavnik predlagatelja. Besedo ima predstavnik Vlade, mag. Peter Ješovnik, državni sekretar Ministrstva za finance.
Predsedujoči, hvala za besedo. Vlada vztraja na predstavljenih argumentih, ki smo jih predstavili na matičnem delovnem telesu kot tudi danes na plenarni seji tega zasedanja. Vlada vztraja, da ne drži, da zakona nismo usklajevali s socialnimi partnerji, smo ga. Referendumsko vprašanje je nejasno in zavajajoče, zato Vlada nasprotuje referendumu in predlaga Državnemu zboru, da glasuje za to, da se referenduma ne izvede. Še enkrat želim poudariti, kar smo poudarili že na številnih sejah v Državnem zboru, da Vlada ni pripravila tega zakona zato, da bi privatizirala državno premoženje. Vlada prav tako ni pripravila tega zakona zato, da bi spremenila, bistveno spremenila korporativni sistem upravljanja. Vlada nadalje želi poudariti, da ni cilj tega zakona pokojninska reforma, to je pomembno sporočilo. Eden izmed temeljnih ciljev Vlade pri tem zakonu namreč sledi medgeneracijskemu sporazumu. Zato me veseli, da je danes prvopodpisani predlagatelj to točko spoznal, ko je govoril o odlivu mladih ljudi. Mi verjamemo, da se moramo ukvarjati z vsemi generacijami in da moramo najti medgeneracijski sporazum in samo na ta način bomo našli rešitve za demografska vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še predstavnik predlagatelja Luka Mesec, ki pa ne želi besede. Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati? [[Da.]] Da, pa nekdo bo [[…]]To se pravi, poleg Mojce Škrinjar želi še kdo besedo? [[Ne.]] Mojca, samo še moment. No, zdaj če želita razpravljati tudi predstavnik predlagatelja, Luka Mesec ter predstavnik Vlade, prosim, da me takoj obvestita in bosta dobila besedo kot zadnja, in sicer, najprej predstavnik Vlade in predstavnik predlagatelja. Boste želeli razpravljat še gospod Mesec? [[Da.]] Predstavnik Vlade? [[Ne.]] Mojca Škrinjar ima besedo.
Hvala lepa. Danes imamo pred sabo odločitev, ali spodnesti zelo dober zakon na referendumu oziroma razpisati tako referendum. Tega si ne želimo. Zakon o demografskem skladu je končno omogočil prihodnost pokojninski blagajni. Vemo, da je Slovenija ena izmed najstarejših držav po povprečni starosti prebivalcev. Vemo, da je mladih, ki bi nadomestili to s svojim delom, s svojimi prispevki, premalo, da bi lahko zapolnili to vrzel. Zakon o demografskem skladu bo omogočil, da bodo lahko pokojnine še vedno normalne in pa solidne. Ravno v tem mesecu so se nekoliko dvignile, kar je zelo dobro. Ni pa treba si delati utvar, da bo ta blagajna, ta sklad, trajal večno. Ta sklad bo potrebno še dopolnjevati, ves čas. In, kdo ga bo lahko dopolnjeval, če ne tisti, ki bodo delali? To pa so mladi, ki začnejo svojo poklicno pot. Toda, če mladih ne bo, če družine ne bodo motivirane, da bi imele otroke, potem ne bo niti prispevkov, niti sklada, ker bo ta slej ko prej usahnil. Zdi se mi pravično, da se denar in pa premoženje, ki smo ga ustvarjali mi, naši očetje in dedje, prenese na tiste, ki to lahko sedaj uživajo, to pa pomeni upokojence. Preveč ljudi je bilo s premajhno pokojnino, da bi bili lahko ponosni na naš pokojninski sistem. Ta bo potreboval še dopolnitev in prva stvar, ki lahko to rano, ki je bila zelo globoka in praktično nobena vlada po letu 2010 ni utegnila tega bistveno popraviti, lahko rečem, da je to edina možnost, ta zakon, da bo pokojninsko blagajno in pa naše upokojence, torej vsi gremo naproti temu, razbremenil strahu, kaj bo, ko bomo stari in ko ne bomo več mogli zaslužiti za preživetje in bomo odvisni od tega, kar smo ustvarili v preteklosti. Menim, da je to dejanje, da se spodnaša tako dober zakon, res poniglavo in seveda, zakoni se vedno dopolnjujejo, se izboljšujejo. Verjamem, da je to začetna poteza, ki bo prinesla varnost upokojencem, pa tudi zagon mladim, da bodo vendarle imeli otroke, da bodo ti lahko odrasli in soustvarjali našo družbo, naše gospodarstvo in poskrbeli tudi na ta način za svoje starše. Vedeti moramo, da vse tisto, kar imamo, so nam ustvarili starši in treba jih je spoštovati, treba je spoštovati njihovo delo in potrebno je poskrbeti za to, da so vsi ostareli, da imajo vsi ostareli dostojno lepo življenje. Ta zakon to zagotavlja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še predlagatelj, Luka Mesec. Izvolite.
Hvala. Evo, pred šestimi sekundami so minile točno štiri ure te razprave. V tej razpravi je bilo podanih veliko utemeljenih kritik tega zakona, ampak vidim, da jih enostavno ne slišite, niti ene niste slišali. Pravite, družine bodo imele otroke – ja, s čim že? S temi 10, 17 milijoni, ki bodo prišli, ob 600, ki jih že zdaj dajemo v družinsko politiko? Nič se ne bo spremenilo. Pravite, pokojnine bodo višje – ja, s čim že? Zdaj imamo 170 milijonov iz državnih firm v proračunu, po novem bo ta isti denar prišel iz demografskega sklada. Nič se ne bo spremenilo, razen načina kadrovanja v državna podjetja. In o tem se danes pogovarjamo, o tem se želimo pogovarjati, ampak ker nas ne slišite, se ne bomo več pogovarjali, očitno, v parlamentu, pač pa na referendumu. Javnost je na srečo malo bolj kot trdovratni ali pa trdobučni strankarski kader dovzetna za argumente in za dialog, ker to, kar slišim od zadnjih razpravljavk iz vrst SDS, je, da vidite samo še eno resnico - in to je resnica vaše stranke.
Hvala lepa. Replika, izvolite. A, pardon, je delitev časa in tu ni replik. S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da se razpiše posvetovalni referendum o sprejetju Predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODELOVANJU V KAZENSKIH ZADEVAH Z DRŽAVAMI ČLANICAMI EVROPSKE UNIJE, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju Maticu Zupanu.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci ter ostali prisotni! Hvala za besedo. Se opravičujem, ker sem ravno pritekel. Pred vami je tretja novelacija zakona, ki je pretežno potrebna za implementacijo in izvajanje evropskih predpisov na področju sodelovanja v kazenskih zadevah. Izpostavil bi predvsem naslednja področja, ki jih ureja, in sicer: sklep o začasnem zavarovanju in sklep o odvzemu premoženjske koristi oziroma predmetov kaznivih dejanj; določene rešitve gredo ven glede Eurojusta, zaradi tega, ker so bile urejene v Zakonu o državnem tožilstvu; dopolnjujemo določene rešitve za evropski nalog za prijetje in predajo; urejamo določbe v zvezi z obdelavo osebnih podatkov pri kazenskih evidencah in urejamo pravno podlago za statistično poročanje Evropski komisiji. Edina sprememba, ki ni potrebna zaradi prenosa oziroma izvajanja evropskega pravnega reda, se nanaša na sodelovanje z Združenim kraljestvom v postopkih predaje. To sodelovanje bo namreč potekalo skladno po tistem sporazumu, precej podobno ureditvi med državami članicami EU. Zato smo se odločili, da za te postopke določimo kar smiselno uporabo tega zakona. Rešitve te novele ustrezno vključujejo predloge vseh deležnikov. V celoti smo tudi upoštevali pripombe Zakonodajno-pravne službe, kar se je odrazilo tudi na sami seji Odbora za pravosodje, kjer je bil predlog novele soglasno potrjen. Toliko uvodoma. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za pravosodje. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Blažu Pavlinu.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Odbor za pravosodje je na 26. seji, 5. maja 2021, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije, ki ga je Državnemu zboru s predlogom za obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada in je bil 25. februarja 2021 objavljen na spletnih straneh Državnega zbora. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 96. seji, 8. 3. 2021, sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odbor je bil prehodno seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe z opredelitvijo Ministrstva za pravosodje do mnenja Zakonodajno-pravne službe ter z mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev. V poslovniškem roku so amandmaje vložile poslanske skupine SDS, SMC in NSi k 1., 4., 10., 11. členu. Predstavnica predlagatelja ministrica za pravosodje mag. Lilijana Kozlovič je v dopolnilni obrazložitvi členov predloga zakona med drugim dejala, da so predlagane določbe predlogov zakona predvsem tehnične narave, saj je novela potrebna za implementacije in izvajanje evropskih predpisov na področju sodelovanja v kazenskih zadevah. Predlog zakona prinaša tudi novo ureditev sodelovanje držav članic na področju odvzema premoženja v kazenskem postopku in s tem povezanega začasnega zavarovanja. Dva okvirna sklepa, ki sta bila podlaga za dosedanje sodelovanje sta bila nadomeščena z neposredno uporabo uredbe, zaradi tega se spreminja trenutno veljavni zakon. Predlog zakona prinaša še črtanje določb zakona, ki se nanaša na euro just, saj je tudi na tem področju prišlo do sprejema nove uredbe. V nadaljevanju se je dotaknila tudi evropskega naloga za prejetje in predajo jamstvo prejetih oseb v postopkih predaje in dopolnjevanja določb zakona v zvezi z obdelavo osebnih podatkov. Novost je še uvedba statističnega poročanja v postopkih sodelovanja, ki ga bosta izvajala Vrhovno sodišče Republike Slovenije in Vrhovno državno tožilstvo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Barbara Gererčnik je v predstavitvi pisnega mnenja Zakonodajno-pravne službe med drugim dejala, da Zakonodajno-pravna služba v skladu s pristojnostmi preučila predlog zakona in pripravila pisno mnenje. Večina podanih pripomb je z vloženimi amandmaji v koalicijski poslanski skupini ustrezno upoštevana, s strani Ministrstva za pravosodje pa so bila podna dodatna pisna pojasnila. Predstavnici Vrhovnega sodišča Republike Slovenije Tina Brecelj in vrhovna sodnica Marjeta Švab Širok sta med drugim povedali, da je predlog zakona izrazito tehnični zakon, da so zaradi uredbe potrebni izvedbeni predpisi, da se s predlogom zakona zasleduje tudi višja stopnja transparentnosti na področju sodelovanja v kazenskih zadevah in da podpirajo predlog zakona. Omenjeno je bilo tudi zbiranje in posredovanje podatkov ter priprava s predlogom zakona predvidene analize. Predstavnici Vrhovnega državnega tožilstva Republike Slovenije, vrhovna državna tožilka Mirjam Kline se je pridružil stališču Vrhovnega sodišča podanim tekom seje. Poudaril je, da Vrhovno državno tožilstvo predlog zakona podpira. Razprave poslank in poslancev ni bilo, zato je v nadaljevanju odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, SMC, NSi k 1., 4., 11. členu zakonu. Odbor je nato v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih podprl. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanskih skupine Socialnih demokratov bo predstavil Predrag Baković. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Predlog tega predvsem tehničnega zakona, kot smo lahko slišali, v naš pravni red vnaša nekatere direktive in pa uredbe Evropske unije ter uskladitve z drugimi zakoni. Vsebine predloga tako ureja izvajanje uredbe 2018/1805. Gre za ureditev priznavanja in izvrševanja sklepov o začasnem zavarovanju in sklepov o odvzemu premoženjske koristi in predmetov kaznivih dejanj s pravno zavezujočim aktom Evropske unije, ki se neposredno uporablja in bo prispevala k učinkovitejšim postopkom ter olajšala vzajemno priznavanje in izvrševanje obravnavanih sklepov. Prav tako se ureja tudi področje varovanje in izmenjave tajnih podatkov glede na izstop Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske iz Evropske unije. Usklajujejo se tudi določbe zakona z uredbo o eurojustu oziroma z Zakonom o državnem tožilstvu, kjer je urejeno njeno izvajanje ter odprava manjših pomanjkljivosti glede na določbe direktive 2013/48 in direktive 2016/1919. Tako se bodo po predlogu zakona sistemsko zbirali številni statistični podatki. Recimo skupno število prejetih oziroma poslanih zahtevkov po državah ter po kaznivih dejanjih, skupno število prejetih oziroma zahtevkov po posameznim tožilstvu oziroma sodišču, števila priznanih oziroma zavrnjenih ter izvršenih oziroma neizvršenih, prejetij in poslanih zahtevkov ter še nekateri drugi. Zbiranje teh podatkov zahteva evropska komisija, tako da bosta podatke letos zbirala Vrhovno državno tožilstvo in Vrhovno sodišče, ki predlog zakona podpirata in menita, da se s predlogo zasleduje višja stopnja transparentnosti na področju sodelovanja v kazenskih zadevah. Socialni demokrati bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov bo predstavil Blaž Pavlin. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem še enkrat! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sodelovanju v kazenskimi zadevami z državami članicami Evropske unije. Glavni cilj predloga zakona je v slovenski pravni red urediti izvajanje uredbe 2018/1805 Evropske unije s katero se predpisuje ustrezno zbiranje in sporočanje podatkov v zvezi s postopki po tej uredbi. Glede na to, da je potrebno tudi sistemsko spremljanje delovanja tudi drugih instrumentov po tem zakonu, pa je poročanje o zadevah razširja na vse postopke. Gre za poročanje glede mednarodnega sodelovanja za namen spremljanja sodelovanja z drugimi državami Evropske unije. K poročanju statističnih podatkov zavezuje 35. člen uredbe, ki ureja pošiljanje statističnih podatkov Evropski komisiji. Podatki in statistična poročila se posreduje Ministrstvu za pravosodje, ki jih bo lahko uporabilo tako za namene priprave poročila za Evropsko komisijo za posredovanje podatkov koordinatorjem ocenjevanja po mednarodnih konvencijah, nenazadnje je tudi za sistemsko spremljanje področje izvajanja mednarodne pravne pomoči oziroma sodelovanja in priprave ustreznih zakonskih predlogov za spremembe na tem področju, če bi iz podatkov izhajala potreba po spremembah. Določeni dodatni razlog za zavrnitev priznanja in izvršitve. Uredba sicer razloge za zavrnitev priznanja in izvršitve taksativno našteva, vendar na dveh mestih prepušča državam članicam, da določijo še dodatne pogoje. Uredba predpisuje katalog kaznivih dejanj v zvezi s katerimi se ne preverja dvojna kaznivost. Za kazniva dejanja, ki niso navedena v katalogu dopušča državam članicam, da priznanje in izvršitev sklepov o začasnem zavarovanju ali sklepa o odvzemu pogojuje s tem, da je dejanje za katero je bil izdaj sklep, kaznivo dejanje tudi po pravu države izvršiteljice. Zato predlog določa, da se sklepa ne prizna in izvrši, če se nanaša na ravnanje, ki ni kaznivo dejanje po pravu Slovenije, razen seveda, če gre za kaznivo dejanje iz omenjenega kataloga uredbe. Predlagano je črtanje obeh sklepov Sveta Evropske unije o ustanovitvi in delovanju eurojusta, ki jo je nadomestila uredba o eurojustu. Prav tako se črtajo določbe o sodelovanju z eurojustom v kolikor gre za vprašanja, ki so urejena v Zakonu o državnem tožilstvu ali za katero se neposredno uporablja uredba. Predpisuje se obveznosti preiskovalnega sodnika, da v primeru, če oseba v postopku prejetja in predaje v Sloveniji kot državi izvršitve uveljavlja pravico do odvetnika, tudi v državi odreditve naloga, o tem obvesti pristojni organ te države, prav tako pa ji mora posredovati tudi informacije, ki olajšajo izbiro odvetnika. Predpisuje se tudi dolžnost policije, da prejete osebe na podlagi naloga za prejetje in predajo pouči to osebo, da ima tudi pravico do odvetnika v državi odreditve. Določa se pravica prejete osebe v drugi državi članici na podlagi naloga za prejetje in predajo slovenskega pristojnega organa do odvetnika tudi v Sloveniji kot odreditveni državi, pri čemer se upoštevajo tudi pogoji in postopek za pridobitev brezplačne pravne pomoči. S predlogom zakona je določeno, da se ta zakon smiselno uporablja tudi za postopke predaje med Slovenijo in Združenim kraljestvom na podlagi sporazuma o trgovini in sodelovanju med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni ter Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska na drugi strani. Poslanci Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra bo predstavila Mateja Udovč. Izvolite.
Spoštovani! V Poslanski skupini Stranke modernega centra podpiramo sprejetje novele zakona o sodelovanju na področju kazenske zadeve z državami članicami Evropske unije. S tem bomo pridobili novo posodobljeno in bolj učinkovito ureditev sodelovanja držav članic na področju odvzema premoženja v kazenskih postopkih in s tem povezanega začasnega zavarovanja. V predlagani noveli zakona gre predvsem za določbe, ki so tehnične narave, zato moramo izpostaviti, da ima pri implementaciji tudi te novele velik pomen digitalizacija pravosodja. Ministrstvo za pravosodje se je v zadnjem času prav posebno prizadevalo za tehnične posodobitve in digitalizacijo na vseh področjih pravosodja. Ena glavnih zavez Stranke modernega centra in aktualne ministrske ekipe o prevzemu tega resorja je bila prav vzpostavitev sodobnega urejenega učinkovitega in bolj dostopnega pravosodja za vse državljane. Uvedba statističnega poročanja Evropski komisiji o postopkih sodelovanja, ki ga bosta izvajali Vrhovno sodišče in Vrhovno državno tožilstvo, je ena izmed glavnih novosti v tej noveli. S to novelo se bo zagotovila pravna podlaga za izdelavo tehničnih rešitev tako na Vrhovnem sodišču kot tudi na Vrhovnem državnem tožilstvu. Tehnične rešitve je potrebno zasnovati tako, da se omenjeni instituciji s tem poročanjem ne bo dodatno obremenjevalo oziroma da bosta podatke zagotavljali brez nesorazmernih obremenitev. Predvidoma v letu 2022 pa se bodo na Ministrstvu za pravosodje vzpostavili tehnični pogoji za vodenje evidence posredovanih in prejetih zaprosil. Prav tako bo iz evidenc možno razbrati tudi odgovore na zaprosila, obvestila ter druga sporočila izmenjana s pristojnimi organi drugih držav članic oziroma pristojnim organom Evropske unije. Hkrati bo tudi predvideno povezovanje navedene evidence s kazensko evidenco. Uredba Evropske unije ureditev nekaterih vprašanj prepušča državam članicam v kolikor podajo ustrezno izjavo. Tako je Republika Slovenije Evropsko unijo obvestila, da dvojna kaznivost predstavlja pogoj za priznanje sklepov, da smejo slovenski organi poleg predpisanega obrazca zahtevati tudi sklep o začasnem zavarovanju ali odvzemu in da prejema obrazce s katerim države zahtevajo izvršitev tudi v angleškem jeziku. Poleg dveh interventnih zakonov ter ukrepov glede delovanja pravosodja v času epidemije smo v državnem zboru do sedaj sprejeli osem zakonov oziroma novel nevezanih na epidemijo, ki jih je pripravilo Ministrstvo za pravosodje. Predlog zakonov v tem obdobju, ki jih je pripravilo ministrstvo so bili do sedaj vsebinsko in nomotehnično strokovno in korektno pripravljeni. Zato so bili pri obravnavi in odločanju v zakonodajnem postopku deležni tudi široke podpore. V Stranki modernega centra smo prepričani, da bo temu tako tudi v primeru obravnavane novele. Tudi ta novela zakona je majhen kamenček v mozaiku, harmonizacije evropskega pravnega reda, zato jo bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra z veseljem podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar, kolegice poslanke in poslanci! Pri predmetnem zakonu gre pravzaprav za prenos številnih evropskih direktiv. Predlagane rešitve pa predstavljajo tudi podlago za izvajanje uredbe 2018/1085 o vzajemnem priznavanju, o začasnem priznavanju in sklepa o odvzemu. Uredba se sicer uporablja neposredno, vendar so za učinkovito izvajanje njenih določb potrebne nekatere prilagoditve nacionalnega pravnega reda. Posledično bo občutno olajšanje vzajemno priznavanje in izrečevanje obravnavanih sklepov. Predlagane so tudi nekatere uskladitve zaradi uredbe o Eurojustu. Pri tem ne moremo mimo dejstva, da Slovenija še vedno ni imenovala dveh evropskih delegiranih javnih tožilcev. Vlada se mora z imeni kandidatov, ki jih je predlagalo ministrstvo za pravosodje, le seznaniti, pa tega do danes še ni storila. Evropsko javno tožilstvo z delovanjem pričenjam prav na današnji dan. Slovenija je bila z Evropske unije večkrat deležna pozivov o imenovanju dveh evropskih delegiranih tožilcev, celo evropski komisar za pravosodje je konec aprila ministrico za pravosodje nagovoril k pospešitvi postopkov. Jasno je, da kandidata še nista zasedla položaja evropskega delegiranega tožilca in izključno zato, ker zaradi preteklega dela nista po godu predsedniku Vlade. Oba kandidata izpolnjujeta vse pogoje določene s predpisi veljavnimi v času odločanja. Spomnimo, da je Vlada v mesecu marcu poskušala preprečiti imenovanje dveh dotičnih kandidatov celo z uzakonitvijo ostrejših pogojev za imenovanje na mesto evropskega delegiranega tožilca. Prejšnji teden pa je Vlada kljub številnim opozorilom stroke celo razveljavila postopek izbire kandidatov za evropskega delegiranega tožilca. Generalni državni tožilec je takšno odločitev Vlade označil za arbitrarno in nezakonito, celo nasprotno slovenski Ustavi. Zardi te neutemeljene in nestrokovne odločitve pa je odstopila tudi ministrica za pravosodje. Vse to jasno kaže na vodilo predsednika Vlade pri njegovemu delovanju, cilj opravičuje sredstva. Da bi dosegel svoje cilje, je pripravljen poteptati tudi najbolj osnovna načela pravne države. V SAB smo nad takšno uzurpacijo oblasti ogorčeni in ostro obsojamo posege v neodvisnost državnega tožilstva, kar pa je na žalost postala že stalnica aktualne Vlade. Predlagani zakon rešuje tudi nekatera odprta vprašanja, ki so nastala zaradi izstopa Združenega kraljestva in Severne Irske iz Evropske unije. Rešitve prinašajo tudi sistemsko izbiranje številnih statističnih podatkov, kar bo v pristojnosti vrhovnega državnega tožilstva in vrhovnega sodišča. Gre za število prejetih oziroma poslanih zahtevkov po državah in po posameznih tožilstvih oziroma sodiščih in podobno. Za stranko SAB je pomembno, da je sodelovanje pravosodnih organov držav članic urejeno in poteka na visokem nivoju, na takšnem, ki omogoča dosledno spoštovanje človekovih pravic, vseh posameznikov, ki so v kazenskem postopku. V praksi namreč prihaja do primerov, ko načelo spoštovanja človekovih pravic ni v celoti zagotovljeno. Vsak, ki se na tak ali na drugačen način znajde v kazenskem postopku, ima pravico do zakonitega poteka postopka, ki omogoča garancijo obrambe. Pri sodelovanju držav v kazenskih zadevah pa morajo biti v ospredju tudi nekatera druga temeljna načela kot so načelo solidarnosti, načelo zaupanja med državami, načelo pravičnosti in načelo humanosti. Ta načela se medsebojno prepletajo in predstavljajo osnovo mednarodnega kazenskega prava. V Poslanski skupini SAB predlogu zakona ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Desus bo predstavil Franc Jurša. Izvolite.
Podpredsednik, hvala za besedo. Prav lep pozdrav vsem v dvorani! Ob tokratnem noveliranju Zakona o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije gre za izrazito tehnični poseg v naš nacionalni red, ki sledi predvsem obveznosti prenosa evropskih pravnih aktov. Prioritetno so spremembe zakona povezane z urejanjem priznavanja in reševanja s sklepom o začasnem zavarovanju in sklepom o odvzemu premoženjske koristi in predmetov kaznivih dejanj. Dopolnjene so določbe o zbiranju statističnih podatkov iz kazenskih evidenc in njihovi izmenjavi med državami članicami Evropske unije. Ključno vlogo pri tem se dodeljuje Vrhovnemu državnemu tožilstvu in Vrhovnemu sodišču. V nadaljevanju se v zakon posega še zaradi sprememb na področju Urada za evropsko pravosodno sodelovanje ter dopolnjevanja spiska pravnih aktov. Sodelovanje držav članic glede nujnosti obveščanja o postopku prijetja in predaje osebe je dodatno okrepljeno, še posebej pa se bo v povezavi s pravico do odvetnika pomembno krepilo pravno varstvo oseb. Predlog zakona usklajuje tudi določena odprta področja po izstopu Velike Britanije in Severne Irske iz Evropske unije. V Poslanski skupini Desus glede podpore spremembam in dopolnitvam zakona nimamo težav.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Franci Kepa.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav sekretarju! Kolegice in kolegi! Zaradi več okvirnih sklepov Sveta Evropske unije področje sodelovanja držav članic Evropske unije v kazenskih zadevah je bil leta 2013 sprejet nov Zakon o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije, ki je ustrezno povzel tudi prej veljavno ureditev. Predlog zakona o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije vsebuje spremembe, ki so potrebne za implementacijo in izvajanje evropskih predpisov na področju sodelovanja v kazenskih zadevah. Z novelo je na novo urejeno sodelovanje držav članic na področju odvzema premoženja v kazenskem postopku in s tem povezanega začasnega zavarovanja. Uredba 2018/1805 je kot evropski zakon neposredno uporabljiva in nadomešča dva okvirna sklepa, ki sta do sedaj predstavljala podlago za sodelovanje držav članic na področju odvzema premoženja v kazenskem postopku. Bodo pa postopki sodelovanja po dosedanji pravni ureditvi še naprej tekli z Irsko in Dansko, ker slednji Uredbe 2018/1805 nista sprejeli. Prav tako se bo ureditev obeh okvirnih sklepov še naprej uporabljala za izdajo potrdil o začasnem zavarovanju in potrdil o zasegu, posredovanih pred 19. decembrom 2020. Vse navedeno se v predlagani noveli ustrezno ureja. Zaradi neposredne uporabljivosti uredbe se trenutno veljavni zakon spreminja tako, da se črtajo določbe zakona, ki se nanašajo na Eurojust, to pa zato, ker je bila tudi na tem področju sprejeta nova Uredba 2018/1727. Določbe za izvajanje le-te so v pretežnem delu že vključene v sprejeto novelo Zakona o državnem tožilstvu, določene dopolnitve k veljavni ureditvi pa ta novela prinaša tudi na področju evropskega naloga za prijetje in predajo, jamstvo prejetih oseb v postopkih predaje in dopolnjevanja določb zakona v zvezi z obdelavo osebnih podatkov. Redakcijska dopolnitev določb dosedanjega zakona je potrebna v zvezi s pravili za elektronsko izmenjavo podatkov iz kazenskih evidenc. Uporaba enotnih standardiziranih oznak med državami članicami, ki poteka preko Evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc, ECRIS. Obdelava posredovanih osebnih podatkov pa se po novem ureja tako, da bo zakon določil obdelavo vseh osebnih podatkov, ne le posredovanih. Zakonsko novost predstavlja uvedba statističnega poročanja o postopkih sodelovanja, ki ga bosta izvajala Vrhovno sodišče Republike Slovenije in Vrhovno državno tožilstvo Republike Slovenije. Pri dopolnjevanju pravne ureditve v zvezi s postopki začasnega zavarovanja in odvzema premoženja, Republika Slovenija ni določila osrednjega organa, h kateremu bi se v skladu z določbo 4. člena uredbe 2018/1805, posredovalo potrdilo o začasnem zavarovanju, tako da tuji pristojni organi izdajatelji s slovenskimi izvršilnimi organi komunicirajo neposredno. Skladno z možnostjo, ki jo državam članicam ponuja 4. člen navedene uredbe, pa si je Slovenija pridržala pravico od drugih držav članic, poleg potrdila o začasnem zavarovanju, zahtevati tudi posredovanje sklepa o začasnem zavarovanju. Smiselno enako velja tudi za sklepe o odvzemu. Glede jezikovnih zahtev pa predlog novele vsebuje zahtevo, da se prevodi priložijo samo pri potrdilu o začasnem zavarovanju, ne pa tudi pri priloženih sklepih. Kot posledica brexita se od 1. 1. 2021 tudi v razmerju med Republiko Slovenijo in Združenim kraljestvom, na področju mednarodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, neposredno uporabljajo določbe sporazumov v trgovini in sodelovanju med Evropsko unijo [[znak za konec razprave]] in evropsko skupnostjo, [[nerazumljivo]]Združenega kraljestva, Velike Britanije, Severne Irske. Če v navedenem aktu določena vprašanja glede sodelovanja niso urejena, se uporablja določanje [[?]] mednarodne konvencije. Upoštevaje vse navedeno, je jasno, da so v vsebino novele tega zakona vključene vse strokovne rešitve, ki jih narekuje evropska zakonodaja in sicer na način, ki zagotavlja najvišjo stopnjo učinkovitosti [[nerazumljivo]]med državami članicami v evropskih kazenskih zadevah. V Poslanski skupini SDS bomo ta predlog spremembe [[znak za konec razprave]] potrdili.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji niso vloženi. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREVOZIH V CESTNEM PROMETU, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, Blažu Košoroku, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Poslanke in poslanci! Torej, predlagana sprememba Zakona o prevozih v cestnem prometu je namenjena predvsem uvajanju novih oblik mobilnosti, z uporabo digitalnih tehnologij. [[nerazumljivo]]je namenjena poenostavitvi sistema subvencioniranih vozovnic za dijake, študente in udeležence izobraževanja odraslih, tej poenostavitvi pridobivanja kartice oziroma vozovnice za kategorizirane športnike. Poleg tega je pa namenjena tudi učinkovitejšemu opravljanju javnega linijskega prevoza potnikov. Razvoj novih tehnologij je v zadnjem desetletju botroval digitalni transformaciji avto taksi prevozov. Tako več držav članic že omogoča potnikom, da se sami odločajo med prevozi, ki se izvajajo z uporabo taksimetra in prevozi, ki se izvajajo z elektronsko aplikacijo. Tovrstni prevozi postajajo med potniki izjemno priljubljeni, saj zagotavljajo cenovno preglednost oziroma najvišjo možno ceno, elektronska aplikacija pa nudi tudi [[?]] visoko stopnjo priročnosti v vseh fazah potovanja, od načrtovanja oziroma naročila potovanja, do prispetja na cilj in kasnejšega vpogleda v podatke potovanja. Predlagana sprememba uvaja novo obliko prevoza, to je najem vozila z voznikom in hkrati zmanjšuje administrativne ovire za izvajanje taksi dejavnosti. Taksi prevoz se bo s predlagano spremembo zakona lahko izvajal na enak način, kot doslej, lahko pa bo avtotaksi prevoznik, namesto taksimetra uporabljal elektronsko aplikacijo, za katero bodo veljali enaki pogoji delovanja, kot za elektronsko aplikacijo, ki bo seveda uporabljena za najem vozila z voznikom, pa bo moral enako kot izvajalec avtotaksi prevoza imeti veljavno licenco in dovoljenje občine v kolikor je z aktom občine to predpisano. Tako bosta avtotaksi prevoz z elektronsko aplikacijo in najem vozila z voznikom z elektronsko aplikacijo izenačeni v ključnih pogojih dostopa do trga, razlikovala pa se bosta v načinu delovanja. Sistem subvencioniranih vozovnic za dijake, študente in udeležence izobraževanja odraslih je bil uveljavljen v letu 2012 in je bistveno prispeval k povečanju uporabe javnega prevoza potnikov med mladimi. Sistem subvencioniranja vozovnih pa je precej zapleten, tako glede oblikovanja cen, kot tudi glede vrste vozovnice. Predlagana sprememba zakona omogoča pristojnemu ministru, da določi vrste in obdobje veljavnosti subvencioniranih vozovnic ter pogoje za nakup vozovnic, pri čemer je cena subvencionirane vozovnice enotna in odvisna le od vrste vozovnice. Predvideno je, da se poenostavi oblikovanje cen in ponudi dijakom, študentom in odrastlim udeležencem izobraževanja bolj splošne vozovnice v okviru sredstev, ki so namenjena za izvajanje subvencionirane vozovnice. Spremembe bodo uveljavljene v novem šolskem letu oziroma v novem študijskem letu. Poenostavljeno je tudi pridobivanje kartic oziroma vozovnic za kategorizirane športnike, kjer na kartici ni več potrebna slika imetnika. Veljavni zakon določa koncesijska območja za izvajanje gospodarske javne službe javni linijski prevoz potnikov v notranjem cestnem prometu, kjer je na območjih, kjer je prihajalo do prepletanja linij, izjemno težko oblikovati koncesijska območja, predlagana sprememba zakona določa snope linij. Snopi linij omogočajo fleksibilnejše prilagajanje linij glede na spremembe v migracijskih tokovih, s tem pa omogočajo učinkovitejše upravljanje javnega linijskega prevoza potnikov oziroma prilagajanje ponudbe povpraševanju. Menim, da bodo spremembe tega zakona bistveno izboljšale delovanje na zgoraj omenjenih področjih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Mihaelu Prevcu. Izvolite.
Hvala za besedo spoštovani podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozih v cestnem prometu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja Jernej Vrtovec minister za infrastrukturo podrobno predstavil rešitve in poglavitne cilje predloga zakona. Med slednjimi je izpostavil nove vrste prevoza potnikov, ki bi omogočale tudi naročanje prevozov preko spletnih platform in aplikacij za mobilne naprave, odpravo dodatnih administrativnih ovir za taksi prevoze, možnost najema vozila z voznikom in možnost taksi prevozov z uporabo elektronske aplikacije. Predlog zakona poenostavlja sistem pridobivanja vozovnic za kategorizirane športnike in sistem vozovnic integriranega javnega potniškega prometa. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi pisnega mnenja pojasnila, da je Zakonodajno-pravna služba k predlogu zakona podala več pripomb, ki so le delno upoštevane v okviru predlaganih amandmajev koalicijskih poslanskih skupin. V nadaljevanju je tako zlasti povzela pripombe k tistim členom h katerimi predlagatelj ni vložil amandmajev oziroma ni podal dodatnih pojasnil. Predstavnik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da komisija predloga zakona ne podpira, zlasti ker ocenjuje, da bi moral predlagatelj slediti opozorilom Združenja mestnih občine Slovenije in upoštevati njihov predlog o prenosu pristojnosti urejanja področja avto taksi prevozov na občine. V razpravi so člani odbora iz koalicijskih poslanskih skupin poudarili, da predlog zakona podpirajo, ker predstavlja velik napredek v smeri digitalizacije in prinaša transparentnost na področju taki prevozov. Po njihovem mnenju predlog zakona zagotavlja, da se bo na področju taksi prevozov spoštovalo in tudi upoštevalo delovno pravno zakonodajo. Predlog zakona onemogoča ustvarjanje monopolov, ne povzroča prekarnosti in ne prinaša nelojalne konkurence. Pomeni prekinitev izkoriščevalskih razmerij na trgu taksi prevozov, posledično pa boljšo urejenost delovnih razmerij, delovnih pogojev in plačila voznikov taksijev. Med številnimi pridobitvami predloga zakona so izpostavili možnost naročanja taksi prevozov s pomočjo elektronske aplikacije, poenostavljen sistem vozovnic integriranega javnega potniškega prometa in ponudbo privlačnejših produktov v okviru sredstev namenjenih za izvajanje subvencionirane vozovnice. Člani odbora iz opozicijskih poslanskih skupin pa so poudarili, da predloga zakona ne podpirajo. Ker po njihovem mnenju za njim stoji zelo močan kapitalski interes in korporacija, ki želi dobičke v Sloveniji ustvarjati skozi optimizacijo svojega davčnega položaja v Sloveniji, skozi dodatno izkoriščanje delavcev in tudi na račun uporabnikov. S predlogom zakona se področje taksi prevozov prilagaja poslovnemu modelu korporacije Uber, kar pomeni nadaljnje slabšanje delovnih pogojev poklicnih voznikov v taksi prevozih, nadaljnjo prekarizacijo dela v taksi prevozih in nelojalno konkurenco s katero bo Uber uničil nacionalne taksi prevoznike, po njihovem mnenju je predlog zakona napisan všečno samo za odjemalsko stran, to je za uporabnike storitev, po drugi strani pa je v njem premalo pozornosti namenjeno zagotovitvi večje socialne varnosti zaposlenih v taksi prevozih. Poudarili so tudi da je to področje potrebno urediti celovito tako z vidika delovnopravne kot tudi z vidika davčne zakonodaje. Po opravljeni razpravi je odbor s sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 1., 2., 5. in 11. členu. Odbor je nato glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kak mesec dni nazaj je tudi v našem prostoru odjeknila novica, da je Uber na Nizozemskem uporabil 50 slamnatih podjetij preko katerih je svoje zaslužke kanalizirla na način, da se je izognil plačevanju davkov. To je realnost mednarodne prevozne korporacije Uber oziroma kot Uber samega sebe definira zgolj platforme. Uber svojih voznikov ne zaposluje. Njegova ideja je, da se prekarni delavci, taksisti v platformo vključujejo brez najosnovnejših pravic in ker svojih dobičkov ne more kovati z upoštevanjem aktualnih varovalk, ki v slovenski zakonodaji skrbijo za dobrobit taksistov je najel ministra Vrtovca, da mu napiše lobistični zakon, s katerim bo obstoječe varovalke taksi prevozov v slovenski zakonodaji pospravil v koš za smeti. Ministru Vrtovcu tega v resnici ne bi bilo potrebno storiti. Položaj taksistov je že v tem trenutku slab, delajo petek in svetek, delajo ponoči, pravice do bolniške nimajo. Uber bi že sedaj lahko prišel v državo, a se ne zgane preprosto zato, ker tega ne želi storiti. Cvete lahko samo v pogojih socialnega dumpinga, ki pa ga slovenska zakonodaja omejuje. Prihod Uberja bo uničil domače taksi prevoznike in slovenske taksiste potisnil v še globljo stisko. Namesto, da bi minister Vrtovec priskočil na pomoč znižuje standarde, ki jih mora nekdo pridobiti, če naj prejme licenco za opravljanje taksi prevozov, uvaja novo kategorijo najema vozila z voznikom s katero bo obšel obstoječe pogodbe, ki postavljajo tarifne razrede za slovenske taksiste. Ni naključje, da so to predatorsko korporacijo prenekatera mesta po svetu že zdavnaj prepovedala; Sofija, Frankfurt, Barcelona, če imenuje le tri. Danska na primer je prav tako primer dobre prakse iz katere je, to je torej namreč država iz katere je Uber odšel sam ne zaradi tega spet, ker v državni ne bi mogel delovati, ampak ker je Danska zaostrila zakonodajo, ki varuje njihove taksiste in ker Uber dobičkov na račun socialnega dumpinga ni mogel več sproavaji in danskih taksistov izčrpavati, je iz države pobral šila in kopita. Namesto da bi v Sloveniji upoštevali ta svarila in posledice, ki jih zelo jasno vidimo in ki pravijo, da Uberja v državo spustiti ne smemo, Vlada Janeza Janše počne prav nasprotno - odločila se je uničiti slovenske taksiste in njihove družine. Temu cilju je zavezana celo tako močno, da je taksiste nekaj mesecev nazaj, ko so izvajali svoje osnovne delavske pravice in protestirali proti nesmiselnim ukrepom, oglobila z več 10 tisoč evrov kazni. Ko je na mizo prinesla lobističen Uber zakon, je povedala, zakaj je to storila – da nasprotovanje razsuvanju zakonodaje, ki varuje socialni status slovenskih taksistov, že vnaprej ošibi, kolikor ga le lahko. V Levici bomo seveda nasprotovali sprejetju te lobistične zakonodaje. Poudarjamo, da se tehnologija platform lahko uporabi in se mora uporabiti za družbeno korist, žal pa Vlada Janeza Janše tega ne vidi in se raje druži z velikimi korporacijami, kot je Uber, ki jih zanima izključno izkoriščanje slovenskih taksi prevoznikov in kanaliziranje dohodkov izven meja Republike Slovenije v raznorazne davčne oaze. Iz tega ne more priti na noben način ničesar dobrega, čeravno na prvi pogled, ko Uber pride v državo, ne zgleda tako. Uber ima namreč zelo veliko denarja, s katerim se ob prihodu v državo zagotovi dumpinške cene na trgu, hkrati relativno okej še vedno plačuje voznike in na veliko vlaga v promocijske kampanje. Maske padejo takoj, ko si s tovrstnimi praksami nelojalne konkurence podredi trg, takrat pa začne valiti stroške na eni strani na taksiste, katerih postavke padejo v tla, in na drugi strani na potnike, katerih najem prevoza vozila z voznikov, kot temu pravi minister Vrtovec, kar naenkrat zraste v nebo. V Levici bomo temu, kot rečeno, nasprotovali. Vložili pa smo tudi amandma, zato da se določbe tega lobističnega zakona zamaknejo eno desetletje v prihodnost.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – Krščanskih demokratov bo predstavil Mihael Prevc.
Še enkrat hvala za besedo. Poglavitne rešitve Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu so uvajanje novih oblik prevozov z uporabo sodobnih tehnoloških platform. Glavni namen tega predloga zakona je predvsem poenostaviti uporabo taksi storitev ter jih tudi digitalizirati. S tem predlogom se tako omogoča najem vozila z voznikom preko spletnih platform in se poleg že uveljavljenih taksi prevozov z uporabo taksimetra uvaja tudi možnost izvajanja taksi prevozov z uporabo aplikacije. Najem vozila z voznikom je mogoče izvajati kot prevoz enega potnika ali največ osem na določeni relaciji in za vnaprej določeno ceno. Tovrstne prevoze pa bodo lahko opravljali le tisti, ki imajo koncesijo za opravljanje storitev v določeni občini. Prav tako pa bo moral imeti voznik za opravljanje taksi prevozov sklenjeno pogodbo z delodajalcem po eni izmed oblik delovnopravne zakonodaje, tako da delo na črno ne bo možno, kot to očitajo nasprotniki digitalizacije na področju prevozov. Slovenija je turistična država. Prvi vtis turista o gostoljubnosti države naredijo prav prevozi. Zaradi zastarele zakonodaje nismo v koraku s časom in drugimi evropskimi državami, kjer platforme za prevoze uspešno delujejo že vrsto let. Seveda pa je na tem mestu še posebej treba poudariti, da nikakor ni glavni namen zakona prihod tuje multinacionalke, kot očitajo nekateri, pač pa izključno in predvsem poenostaviti uporabo taksi storitev ter jih digitalizirati. Odveč je strah nekaterih, da bodo tuje korporacije iz Slovenije zgolj črpale denar. Dejstvo je, da bodo vsi ponudniki aplikacij oziroma storitev prevozov davke plačevali v Sloveniji. In če se bo praksa tovrstnih prevozov razširila, se bo iz naslova davkov lahko pobralo precej več denarja kot do sedaj. Tudi trditve, da zakon spodbuja prekarnost so po svoje nesmiselne zaradi dejstva, da je prav področje taksi prevozov že sedaj eno najbolj prekariziranih, če k prekarizaciji štejemo delovno obliko samostojnega podjetništva, ki se pri taksi storitvah najpogosteje uporablja. Dotični zakon torej postavlja zgolj osnovo in pogoje za delo ponudnikov na področju prevozov v Sloveniji in ne ureja delovnih razmerij ter delovnopravne zakonodaje v okviru katere je treba reševati tako imenovano prekarnost. Sprememb na področju taksi prevozov pa si glede na zadnjo Valikonovo javnomnenjsko raziskavo Slovenci vsekakor želijo, saj več kot očitno niso zadovoljni s kakovostjo trenutne ponudbe prevozov in je skoraj 70 5 vprašanih mnenja, da so spremembe na tem področju nujne. Prav nobenemu cehu ne more biti v ponos, da se je glede na rezultate ankete že več kot polovica njihovih strank že kdaj čutila opeharjene. Mobilne aplikacije bi tako na to področje prinesle prepotrebno transparentnost. Potniku bi bilo namreč že pred prihodom avtomobila jasno s kom se bo peljal in koliko bo za to vožnjo plačal. Vse morebitne poskuse goljufanja z izbiro daljših poti pa aplikacija zabeleži in v primeru goljufij lahko stranka dobi tudi povrnjen denar. Ob vsem povedanem pa je kar malo spregledano, da zakon vzpostavlja tudi pravno podlago za sklenitev pogodb z občinami za uvedbo brezplačnih subvencioniranih vozovnic v mestnem avtobusnem linijskem prometu za registrirane športnike, upokojence, starejše od 65 let, imetnike evropske kartice ugodnosti invalida in vojne veterane. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati smo prepričani, da o mobilnosti ljudi, blaga in storitev moramo začeti razmišljati na novo. Moderna mobilnost pomeni povezovanje infrastrukture, načinov prevoza in digitalne komunikacije. Ker predlog zakona o prevozih v cestnem prometu vsekakor sledi tem načelom ga bomo poslanci Nove Slovenije z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra bo predstavila Mateja Udovč. Izvolite.
Spoštovani! Danes odločamo o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozih v cestnem prometu, ki po zgledu mnogih razvitih evropskih držav ureja pravno podlago za vzpostavitev sodobnih oblik mobilnosti in optimizira delovanje sistema subvencioniranih vozovnic. Predlog zakona v prvi vrsti odpravlja nekatere administrativne ovire za taksi prevoze, v zakonodajo pa se na novo vpeljuje pojem najema vozila z voznikom, ki ga definira kot izvedbo prevoza v skladu s prevozno pogodbo. Taksisti pa bodo po obstoječi zakonodaji lahko prevoze opravljali zgolj na podlagi taksimetra. S to pravno ureditvijo se bo obstoječim ponudnikom prevozov omogočilo, da se pri opravljanju svojih storitev oprejo na moderno tehnologijo ter na ta način bistveno izboljšajo svojo učinkovitost. Z uvedbo možnosti postavitve tako imenovanih platform za sodelovanje bodo obstoječi udeleženci na trgu izpostavljeni novim izzivom. Lahko se bodo namreč v večji meri prilagodili željam modernega potrošnika, ki v skladu s hitrejšim tempom življenja povprašuje po logističnih storitvah z enostavnejšo dostopnostjo in boljšim časovnim izkoristkom. Implementacija podobnih ukrepov v večini ostalih razvitih evropskih držav rezultira v novačenju poslovnih modelov, ki v primerjavi s svojimi predhodniki nudijo bistveno boljšo uporabniško izkušnjo. Trenutno uveljavljeni primeri izvajanja storitev prevozov z uporabo aplikacije v svetu deluje tako, da aplikacije prepoznajo lokacije uporabnika, nato pa ga povežejo z razpoložljivimi izvajalci prevozov v njegovi bližini. Aplikacija na podlagi algoritmov uporabniku že predhodno prikaže natančno ceno prevoza, znesek pa se po opravljeni storitve samodejno odtegne z bančne kartice, ki jo mora uporabnik navesti pri vpisu v aplikacijo. Aplikacije omogočajo tudi sistem ocenjevanja v katerem izvajalci ocenjujejo uporabnike, uporabniki pa izvajalce. Nizke ocene lahko privedejo do ukrepov na strani ponudnika med katere sodi tudi izključitev iz platforme. Glavno prednost sklepanja dogovorov o prevozih preko spletnih platform vidimo v točni končni oceni prevoza in poteku poti, ki sta potniki znani še pred potrditvijo naročila storitve. S tem bodo platformo potrošniku nudile višjo raven zaščite obstoječe oblike varnostnih zagotovil med katere spada tudi taksimeter pa za transparentno izvajanje storitev ne bo več potrebne. Pri tem je potrebno poudariti, da prevozi, ki se opravljajo s pomočjo sodobnih tehnoloških platform, ne sodijo med storitve informacijske družbe, saj je osnova za izračun cene opravljena storitev v prometu. V Poslanski skupini SMC verjamemo, da je prilagoditev zakonodaje, ki bi omogočala izvajanje taksi prevozov za uporabo aplikacije primer dobre prakse, ki modernizira koncept mobilnosti v slovenskih mestih in dviguje kvaliteto življenja prebivalstva. Navodila za opravljanje taksi prevozov kot jih poznamo danes, so po našem mnenju bistveno preveč toga, da bi lahko sledila željam in pričakovanjem sodobnega uporabnika. V Poslanski skupini SMC pa se nadejamo uveljavitve predloga zakona tudi zato, ker uvaja brezplačno subvencionirano vozovnico v mestnem avtobusnem linijskem prometu za registrirane športnike, upokojence, starejše od 65 let, imetnike evropske kartice, ugodnosti, invalide in vojne veterane ker na ta način znižuje načela socialne države in združuje načela socialne države in trajnostne mobilnosti. Predlog zakona tudi modernizira proces pridobivanja vozovnic za registrirane športnike ter poenostavlja sistem nakupa in hranitve vozovnic v javnem potniškem promet. Nabor vozovnic, ki je ponujen v okviru sedanje ureditve, je namreč precej neučinkovit, saj ponuja mnoge pakete po katerih uporabnik le redko povprašuje. Menimo, da bi bilo smiselno, če bi se paketi subvencioniranih vozovnic kroji po meri ljudi. Na ta način bi se namreč ljudi še dodatno spodbudilo k uporabi javne prometne infrastrukture za njihove potrebe vsakodnevnega transporta. Na podlagi navedenih dejstev bomo v Poslanski skupini SMC predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine SAB bo predstavil mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Lep pozdrav vsem skupaj, spoštovani državni sekretar, kolegice poslanke in poslanci! Zakon, ki ga danes obravnavamo, je v zadnjih mesecih dvignil ogromno prahu, saj naj bi ponovno ustvarjal podlago za prihod korporacije Uber, s tem pa korenito posegel v pogoje dela slovenskih taksistov, ki jih je močno prizadela že epidemija. Da je tako, je julija 2020, prvi nakazal minister. Tedaj je v sklopu ustnih poslanskih vprašanj prvič obširneje spregovoril o spremembah zakonodaje, ki bodo pripomogle k izboljšanju mobilnosti prebivalstva. Kot aplikacijo, ki zasleduje ta cilj in je primerna tudi za slovenski trg, je izpostavil Uber. Po ogorčenju javnosti in taksistov, je obrnil ploščo in začel v medijih pa tudi na obravnavi na matičnem delovnem telesu zatrjevati, da zakon nikakor ne ustvarja podlage za prihod te mednarodne kooperacije in da Uber dejansko ne bo imel pogojev za delovanje. Takšen obrat nas je presenetil, saj je minister pred tem ni skrival svojih ambicij in simpatij do tega podjetja. Tudi leta 2017, ko je zakon z izjemno podporo s podobno materijo vložila SDS, je bil v svojih razpravah velik zagovornik Uberja, torej, točno Uberja in ne zgolj korporacij in digitalizacije nasploh. Po drugi strani takšni preobrati niso nobeno presenečenje, saj je minister v celotnem času obravnave zakona večkrat zapletal svoje izjave. V intervjujih je, denimo, večkrat poudaril, da se s predlogom zakona odpira vrata digitalizaciji in možnost prihoda digitalnih platform, ki bodo ponujale boljše, cenejše in modernejše storitve prevoza. Ustavimo se najprej pri ceneje. Če je res tako in bodo prevozi zagotovo cenejši, zakaj je potem iz zakona izginila varovalka glede maksimalne tarife, ki jo občina lahko določi. Stari 57. člen je namreč v svojem prvem odstavku občinam dopuščal možnost reguliranja, saj so lahko za vožnjo, ki se je začela in končala na njenem območju, predpisale maksimalno tarifo izvajanja taksi prevozov. Zdaj te določbe ni več; čemu, se sprašujemo. Poleg tega smo pri naštetih ves čas pogrešali tudi in predvsem pridevnik »varnejši«. Četudi bi vse ostalo držalo, kaj pa varnost? Noben vidik ne upravičuje, da se zaradi njega zapostavi varnost. In znano je, da se pri Uberju, glede na to, da lahko za volanom sedi kdorkoli, pod vprašaj najbolj postavlja prav varnost potnikov. Zanimivo bo spremljati, kaj se bo na koncu dejansko zgodilo in ali bo Uber prišel v Slovenijo ali pa to, kot je zatrjeval minister, ne bo mogoče. In če bo prišel, ali bo res upošteval slovensko delovnopravno zakonodajo? Znano je namreč, da je ravno kršenje slednje sinonim za Uber. Minister Vrtovec je večkrat poudaril, da je tudi javnomnenjska raziskava pokazala, česa si ljudje želijo in kaj bi z veseljem pozdravili. Žal, javnomnenjske raziskave, še posebej tiste, ki jih delajo zainteresirani ponudniki, niso vedno odraz dejansko dobrih ukrepov. Kot sem že poudaril, bi si želel, da ministrstvo ukrepov ne sprejema na podlagi anket, temveč na podlagi strokovnih študij, in kolikor nam je znano, konkretno za ta zakon ni bilo narejenih prav nobenih. Trditve, da zakon prinaša modernejše digitalne rešitve, ki bodo uporabniku nudile vedenje, kdo ga bo peljal, kdaj pride in koliko bo stala vožnja, označujemo kot zavajanje. Vse to že danes ponujajo različne aplikacije slovenskih in tujih ponudnikov. Zaradi Uberja, ki je sprožil največ ogorčenja in mu je bil posledično namenjen tudi največji del razprave, je v ozadju ostalo vprašanje koncesij. Dejstvo je, da gre za trg oreh. Priprava razpisa se vleče že več let, stvari ostajajo nespremenjene že predolgo. Minister Vrtovec je na seji matičnega delovnega telesa zagotovil, da se s spremembami zakona ustvarjajo prve podlage, s katerimi bodo sistem na področju koncesij razpršili in ga ustrezno uredili, da bodo tudi manjši prevozniki lahko prišli do pogače pri linijskih prevozih. Toda manjši prevozniki avtobusnih prevozov opozarjajo, da se zdi, da bo novi razpis koncesij skoraj v popolnosti enak staremu. V Poslanski skupini SAB bomo budno spremljali dogajanje na tem področju in se nanj tudi odzvali. Ker rešitve, ki jih zakon prinaša, v Poslanski skupini SAB ocenjujemo bodisi kot škodljive bodisi kot premalo dorečene ali zavezujoče, bomo predlogu zakona nasprotovali.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Ivan Hršak.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Trenutno v skladu z veljavnim Zakonom o prevozih v cestnem prometu ni mogoče izvajati novih oblik prevozov potnikov. Občasni prevoz je mogoče izvajati samo kot prevoz vnaprej določene skupine potnikov, prevoz enega potnika pa je možen samo v obliki taksi prevoza. Predlog novele želi omogočiti, da se v Sloveniji omogočijo inovativne in napredne tehnologije, ki lahko zagotovijo, da si ponudniki storitev delijo sredstva, čas in znanje ter spretnosti, da uporabniki storitev pridejo do novih storitev z razširjeno ponudbo in z nižjimi cenami in da sodelovanje poteka na naprednih platformah. Čeprav predlog zakona ne govori o samo eni, ampak več aplikacijah oziroma platformah, se pri nas govori samo o aplikaciji Uber, verjetno zaradi tega, ker je najbolj medijsko prepoznavna in razširjena domala po celem svetu. V Poslanski skupini Desus se zavedamo razvoja digitalnih tehnologij in tega, da se je treba prilagoditi času katerega živimo. Predlog zakona ne ukinja klasičnih taksi prevozov, ki se ga izvaja s pomočjo tako imenovanih taksimetrov, ampak uporabniku samo omogoča, da če tako želi svoj prevoz enostavno naroči preko digitalne platforme, ki mu omogoča tudi, da bo izvedel točen strošek takšnega prevoza že pred samim prevozom in ne samo okvirni znesek, kot ga omogoča aplikacije, ki so že sedaj prisotne na trgu. Zelo pa se nam zdi pomembno, da bo tudi tak prevoz lahko izvedel samo licencirani prevoznik oziroma subjekt. Tako bo vzpostavljena kontrola. In ker bo omogočena povezava s finančno upravo, se bo po našem mnenju zmanjšalo tudi delo na črtno in sprotno odvajanje davka, kar bo prispevalo k državnemu proračunu. V Poslanski skupini Desus se zavedamo, da so prekaren oblike dela velik problem, tudi na trgu taksi prevozov je namreč preveč zlorab, izkoriščanja ter nadurnega dela. In prav je, da v Sloveniji zavzamemo stališče, da teh negotovih oblik dela in da tak način dela vodi v povečevanje prekarizacije in da je med tistimi, ki imajo status samozaposlenih vedno določen delež ranljivih skupin. Tudi nekatere izkušnje iz tujine kažejo, da imajo takšne spletne ali mobilne aplikacije škodljive posledice na pravice delavcev in njihov socialni položaj, če niso dovolj natančno zakonsko regulirane, zato moramo vzpostaviti tako kontrolo, da do takih zlorab pride čim manj. V Poslanski skupini Desus pozdravljamo določbe v zakonu, ki napotujejo na uporabo Zakona o delovnih razmerjih, in sicer, da mora biti oseba ali v delovnem razmerju ali imeti eno od dovoljenih pravno statusnih oblik zaposlitve. Prepričani smo, da bo to zaščitilo socialno-pravni položaj osebe, ki bo izvajala taksi prevoze bodisi na podlagi digitalnih platform, bodisi tako imenovano klasično taksi službo. Zavedati pa se moramo, da dokler ni prepovedano statusno pravno oblika samostojnega podjetnika, je taka oblika zaposlitve dovoljena. Strinjamo pa se, da je treba položaj samostojnega podjetnika in njegovih pravic predvsem glede bolniške odsotnosti, regresa in ostalih pravic sistemsko urediti, čemur ta zakon ni namenjen in tega tudi ne more urejati. V Poslanski skupini Desus menimo, da bo glede na zahteve in varovalke, ki jih ta predlog zakona vsebuje, zelo malo verjetno, da bo korporacija, kot je Uber sploh prišla v Slovenijo. Glede podpore k predlogu zakona, se bomo v Poslanski skupini Desus odločili po opravljeni razpravi. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev bo predstavila Janja Sluga. Izvolite.
V Poslanski skupini Nepovezanih poslancev smo prepričani, da bo Novela zakona o prevozih v cestnem prometu, ki omogoča nove vrste prevoza potnikov preko spletnih platform oziroma aplikacij na področju mobilnosti ustvarila nove priložnosti, tako za potrošnike, kot tudi za podjetnike, ter pomembno prispevala k ustvarjanju novih delovnih mest in gospodarske rasti v naši državi. Podpiramo vizijo digitalne mobilnosti, ker verjamemo, da prinaša boljše storitve ter predstavlja pomemben napredek na tem področju. Mobilnost je namreč ena najhitreje rastočih in razvojno naravnanih panog, ki se čedalje bolj prepleta z digitalno tehnologijo. Ta je omogočila tudi nove poslovne modele, ki postavljajo v ospredje tistega, ki ga morajo, to je uporabnika. Mobilnost bo v času okrevanja po korona krizi, je pomemben aktivator gospodarstva, vključno s turistično panogo, ki je doživela enega največjih padcev in verjamemo, da je skrajni čas, da Slovenija s sprejetjem predlaganih sprememb stopi v korak s preostalo Evropo in na ta način omogoči uporabnikom boljšo izbiro in boljšo kakovost storitev. To potrjujejo tudi rezultati raziskave javnega mnenja, ki jo je izvedla agencija Valicum, po kateri je skoraj tri četrtine vprašanih mnenja, da je sprememba zakonodaje, ki bi zagotovila večjo preglednost in kakovost taksi storitev ter možnost uporabe mobilnih aplikacij v Sloveniji potrebna in dobrodošla. Ta ista raziskava kaže na več kot polovično nezadovoljstvo z opravljanjem taksi storitev v Sloveniji. Uspeh platform za sodelovanje pomeni izziv za obstoječe udeležence na trgu z omogočanjem posameznim državljanom, da ponujajo storitve, spodbujajo pa tudi nove možnosti zaposlovanja in organizacijo dela ter nove vire prihodka. S to rešitvijo, ki prinaša modernizacijo in digitalizacijo tega področja, bomo omogočili enakopravno obravnavo vseh vrst prevoznikov ter v celoti omogočili izvajanje svobodne gospodarske pobude na tem področju. Prepričani smo, da bo novela odpravila številne administrativne ovire za izvajanje taksi dejavnosti, hkrati pa nas veseli, da so v predlogu določene varovalke in minimalne zahteve, ki jih mora izpolnjevati aplikacije za ponujanje prevozov ter tudi sami vozniki oziroma izvajalci teh prevozov. Zato se strinjamo z zahtevo, da ker gre za prevoz potnikov, ki je možen na nacionalni ravni je za take prevoze obvezno pridobiti licenco za prevoz potnikov. Poleg tega predlog ne spreminja obstoječih pravil in ne posega v delovna razmerja, saj bo moralo delo preko platform potekati po veljavni delovni in davčni zakonodaji. Vozniki bodo tako morali imeti sklenjeno delovno razmerje in pridobiti vsa potrebna dovoljenja. Novela bo bistveno prispevala tudi k zmanjšanju dela na črno, z novimi možnostmi pa bo ponujanje prevoza bolj pregledno in predvidljivo za uporabnike in prevoznike. Ob tem se še zavzemamo, da se standardi na tem področju nikakor ne smejo zniževati, ampak še dodatno nadgrajevati ter da je na trgu nujen učinkovit nadzor nenazadnje tudi s strani inšpekcij in tudi s strani redarjev trgu nujen učinkovit nadzor nenazadnje tudi s strani inšpekcij in tudi s strani redarjev. Strinjamo se z določili v tem predlogu, s katerimi se bo poenostavilo pridobivanje vozovnic za kategorizirane športnike, poenostavilo obliko vozovnic ter poenostavilo sistem vozovnic integriranega javnega potniškega prometa, seveda vse v luči hitrejšega odzivanja na same potrebe upravičencev in s tem večje atraktivnosti javnega linijskega prevoza potnikov. Ob tem pa z željo, da bi v Sloveniji prišlo do dodatnega povečanja uporabe javnega prevoza ter željo, da bi se kolikor je le mogoče gospodarno in učinkovito delovalo in upravljalo s celotnim sistemom javnega potniškega prometa v Poslanski skupini Nepovezanih poslancev predlagamo, da se uporabnikom ponudijo bolj privlačne vozovnice v okviru sredstev namenjenih za izvajaje subvencioniranih vozovnic. Hkrati podpiramo dopolnilo k noveli s katerim se vzpostavlja pravno podlago za sklenitev pogodb z občinami za uvedbo brezplačnih subvencioniranih vozovnic v mestnem avtobusnem linijskem prometu za upokojence starejše od 65 let, invalide, vojne veterane in registrirne športnike. Zaradi vsega kar sem navedla bomo v poslanski skupin Nepovezanih poslancev predlog novele podprli.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Dušan Šiško. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, vsi prisotni! Pri prvotnem predlogu zakona smo bili v Slovenski nacionalni stranki zavedeni in ko smo ga pobliže pogledali smo ugotovili določene škodljive napake za Republiko Slovenijo, zato smo na Ministrstvo za infrastrukturo naslovili pisno poslansko vprašanje in nato še dopolnitev odgovora. Vlada je slednje upoštevala, zato z naše strani ne vidimo težav, da zakon v takšni končni obliki ne bi bil sprejet. Ravno nasprotno, kajti naklonjeni smo sodelovanju ekonomiji in prihodu Uberja v Republiko Slovenijo, saj gre za start up podjetje, ki s pomočjo mobilne aplikacije poveže iskalce prevoza s ponudniki prevoza. Menimo, da je skrajni čas, da naša politika stopi v korak s časom, moderni spletni tehnologiji ter spremeni običajni poslovni model. Digitalizacijo že imamo v trgovini, bančništvu, turizmu. Taksisti sprememba predloga zakona nasprotujejo in jih označujejo za nelojalno konkurenco, vendar to ni čisto res, saj bo treba spoštovati slovensko davčno zakonje, da se slednja prepreči, torej v tem zakonu ni ne duha ne sluha o prekarizaciji. Čisto na mestu je, da damo priložnost novim oblikam prevozov oseb, kajti s tem imamo večjo izbiro med ponudniki. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da bi Slovenija z vpeljavo storitev najema vozil z voznikom lahko izboljšala mobilnost oseb na slabo dostopnih področjih za avtotaksiste oziroma tam, kjer je ponudba javnega prevoza šibka, na primer na vasi na podeželju. Potniki bodo tudi zavarovani skladno z zakonom o osebnim zavarovanjih v prometu. Dejstvo je tudi, da bodo vozniki, ki bodo ponujali prevoze preko digitalnih platform potrebovali licenco in morali imeti sklenjeno delovno razmerje, po delovnopravnem zakonu z vsemi dovoljenji, kar bo zmanjšalo delo na črno, ki ga je pa pri nas še kar veliko. Zelo pomembno je tudi, da bodo morala podjetja, ki želijo opravljati storitev, biti registrirana v Republiki Sloveniji tako, da se bo tudi davek pobiral v naši državi. Izkušnje drugih držav članic EU kažejo tudi na cenovno ugodnost, saj je pri majhnem povpraševanju na daljših vožnjah oziroma relacija Uber lahko cenejši od taksija, kar se nam zdi zelo dobrodošlo, ker so ponavadi storitve taksistov prevozov preplačane. Potnik je tudi v naprej seznanjen s ceno in drugimi lastnosmi prevoza, zatorej obstaja zelo majhna verjetnost zlorab. Nadzor nad finančnimi transakcijami bo sklenjen z domačim zakonjem na tem področju, kjer se bo od vseh mrežnih transportnih podjetij zahtevalo spoštovanje slovenskega zakonja. Predlog zakona je resda zelo razburil našo slovensko javnost, kjer se je nato usul plaz pripomb številnih deležnikov, ki pa jim v Slovenski nacionalni stranki nasprotujemo, ker niso umestni. Spletne tehnologije kot so Volt, Airbnb, Booking, Alibaba večinoma od nas poslancev sigurno že uporablja. Naše temeljno vodilo je, da kar se dela morebiti dobro za vse naše državljanke in državljane Republike Slovenije, kar Uber tudi bo. Večina od vas, predvsem na levi strani, pozablja, da zakon ne govori samo o Uberju, taksistih, temveč tudi o tem, da se poenostavlja pridobivanje kartic, vozovnic za kategorizirane športnike in oblika kartic. Vedno ko imamo kakšna stališča pri kakšnem zakonu samo na eno temo se vsi udarijo in takrat samo o tem razpravljajo. Pozabljajo pa kaj vse opisuje in kaj bomo podprli s tem zakonom. Skratka, celotni sistem, ki ima sedaj 69 močnih vozovnic oziroma kombinacij vozovnic za javni promet se poenostavlja z zmanjšanjem števila vozovnic, čemur v Slovenski nacionalni stranki vsekakor podpiramo. Več bo tudi subvencioniranih prevozov na področju javnega potniškega prometa, ki bo vsem uporabnikom prijaznejši in dostopnejši.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Cenjeni državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozih v cestnem prometu uvaja nove vrste prevoza potnikov, ki bi omogočali tudi naročanje prevozov preko spletnih platform in aplikacij za mobilne naprave, odpravo dodatnih administrativnih ovir za taksi prevoze, možnosti najema vozila z voznikom in možnosti taksi prevoza z uporabo elektronske aplikacije. Predlog zakona poenostavlja sistem pridobivanja vozovnic za kategorizirane športnike in sistem vozovnic integriranega javnega potniškega prometa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlog zakona podpiramo, ker predstavlja velik napredek v smeri digitalizacije in prinaša transparentnost na področju taksi prevozov. Po našem mnenju, predlog zakona zagotavlja, da se bo na področju taksi prevozov spoštovalo in tudi upoštevalo delovno pravno zakonodajo. Predlog zakona onemogoča ustvarjanje monopolov in ne povzroča prekarnosti in prinaša nelojalne konkurence. Pomeni prekinitev izkoriščevalnih razmer na trgu taksi prevozov, posledično pa boljšo »uveljavnost« [[?]] delovnih razmerij, delovnih pogojev in plačila voznikov taksistov. Zelo pomembno je, da predlog zakona prinaša možnost naročanja taksi prevozov z pomočjo elektronskih aplikacij, poenostavljen sistem vozovnic integriranega javnega potniškega prometa in ponudbo privlačnejših produktov v okviru sredstev, namenjenih za izvajanje subvencionirane vozovnice. Ker zakon ne spreminja obstoječega zakona, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke, Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu namenjamo vse glasove poslanske skupine. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavil Edvard Paulič. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Edina stalnica so spremembe in gospodarstvo ni nobena izjema. Tako smo v drugi polovici 20. stoletju priča razvoju novih poslovnih modelov, ko se podjetja usmerjajo v model tako imenovanega sodelovalnega gospodarstva. Gre za poslovni model, pri katerem se izvajanje dejavnosti omogoči preko platform za sodelovanje, podjetja pa ob tem ustvarjajo odprt trg za začasno uporabo blaga ali storitev, ki jih pogosto zagotavljajo posamezniki, torej fizične osebe. Po nekaterih ocenah bodo do leta 2025 glavni sektorji sodelovalnega gospodarstva, na globalni ravni prispevali k dvigu prihodkov iz sedanjih 13, na 300 milijard evrov. V zadnjih letih se je na segmentu sodelovalnega gospodarstva že izoblikovala poslovna praksa, ki kaže na pomanjkljivosti, predvsem na delovnopravnem področju. Posledično se je zaradi varstva pravic delavcev v tujini izoblikovala tudi sodna praksa. V tem času smo v evropskem prostoru, na temo sodelovalnega gospodarstva, sprejeli kar nekaj dokumentov in smernic. Ključni poudarki so skrb in zagotavljanje varstva potrošnikov, delovnopravne pravice, ter ustrezna davčna politika. Po mnenju Poslanske skupine LMŠ, vse od ravnokar naštetega v današnjem predlogu zakona [[nerazumljivo]]. Danes v resnici sprejemamo novelo zakona po meri Uberja. Namreč, treba je priznati, da v naši državi obstaja kar nekaj podjetij, ki poslujejo po modelu sodelovalnega gospodarstva, pa za nobeno od njih nismo šli spreminjat področne zakonodaje. Še več, ta podjetja so svoje delovanje prilagodila slovenski zakonodaji. Torej, namesto, da bi se lotili sprememb Zakona o prevozih v cestnem prometu na celosten način in uredili tudi ostala odprta vprašanja, danes sprejemate lex Uber. Nobene rešitve ne ponujate za ureditev davčnega vidika. Namreč, podjetja, ki svoje storitve v Sloveniji nudijo preko digitalnih platform, promet ustvarjajo v naši državi, davke pa plačujejo v tujini, torej v državi, kjer ima podjetje sedež. Na ta način iz Slovenije odteka velik del davkov, ki bi sicer morali polniti našo državno blagajno. Tudi na to smo v LMŠ že opozarjali in predlagali uvedbo digitalnega davka, a ta koalicija za naše rešitve ni imela posluha Enako pomemben problem predstavlja prekarizacija, ki jo z današnjo novelo še povečujete, spoštovani kolegi manjšinske koalicije. Lex Uber bo še povečal število prekarnih delavcev, ki bodo še naprej brez pravih delavskih pravic in to vsekakor ne v skladu z evropsko agendo za sodelovalno gospodarstvo, ki jo je evropska komisija sprejela že leta 2016. Danes gre torej predvsem za lobistični zakon, kjer prilagajate pogoje za upravljanje dejavnosti prevozov v cestnem prometu enemu izmed največjih svetovnih podjetij, obenem pa rahljate standarde, ki jih zahteva uredba evropskega sveta o skupnih pravilih glede pogojev za upravljanje dejavnosti cestnega prevoza. To je nesprejemljivo, nestrokovno in popolnoma neprimerno. V poslanski skupini LMŠ sicer a priori ne nasprotujemo ureditvi področja sodelovalnega gospodarstva, smo pa prepričani, da bi morali to storiti na način, da bi najprej prilagodili delovno-pravno in davčno zakonodajo in šele potem področno zakonodajo. Zaradi vsega navedenega danes novele zakona v LMŠ ne bomo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil mag. Dejan Židan. Izvolite.
Gospod podpredsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod državni sekretar s sodelavcem, lepo pozdravljeni! Takoj na začetku želim povedati, da Socialni demokrati te novele zakona ne bomo podprli. Besede o katerih, ki jih navajajo predlagatelji, seveda zvenijo lepo, odpravljanje dodatnih administrativnih ovir za taksi prevoze, uporaba in uvajanje možnosti za uporabo aplikacije, občinskim redarjem se podeljujejo pristojnosti, da na cesti in nadzirajo tudi avtotaksi prevoz in prevoz najemnih vozil. Poenostavljanje pri pridobivanju kartic in vozovnic za nekatere kategorizirane športnike. Torej, če to slišimo, si mislimo, saj tako ni nič spornega, dajmo podpreti. A vendar temu ni tako. Zakon in njegove rešitve po mnenju Poslanske skupine SD so lahko še kako sporne. Ocenjujemo in da so sporne in zato smo tudi sklicali, dali pobudo za sklic Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide in o spornih rešitvah tudi zelo odkrito spregovorili. Predlagatelj pravi, da gre pri tem zakonu oziroma nekaterih rešitvah za digitalizacijo in digitalni razvoj Slovenije, mi pa menimo, da temu vsekakor ni tako. Če bi zakon bil resnično tako dober kot pravijo, mu ne bi nasprotovalo toliko deležnikov in civilno družbenih gibanj. Dejstvo je, da predlagane rešitve bodo zvišale prekarizacijo delovnih razmerij. Platforme, ki se bodo lahko po sprejetju tega zakona uveljavile, pa ne bom našteval z imeni, pomenijo sistem izžemanja delavk in delavcev. Skrb in strah, da se bodo uveljavile oblike dela, ki ne bodo nudile socialne varnosti in delavskih pravic, so na mestu. Tako bi na slovenski trg zlahka prišle platforme, za katere v tujini kjer delujejo, ugotavljajo, da imajo izredno nepregleden način delovanja preko svojega algoritma, znane so po neetičnem spodkopavanju konkurence, z neetičnimi prijemi in splošno znano je, da uporabljajo problematične prakse. Tudi zato jih v nekaterih državah omejujejo ali z zviševanjem standardov in celo sporočajo, da je čas, da delajo drugače. Jasna delovno-pravna razmerja, socialna varnost in delavske pravice bodo v primeru sprejetja tega zakona poteptane. Večina rešitev, ki so še kako zvito zapisane, so z vidika naše poslanske skupine nesprejemljive in v nekaterih delih predstavljajo ravno tisto proti čemer se kot poslanska skupina in stranka borimo. V Poslanski skupini SD zato tej noveli zakona nasprotujemo. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč Poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in o vloženem amandmaju. V razpravo dajem 16. člen ter amandma Poslanske skupine Levica. Želi kdo razpravljati? [[Da.]] Ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo. Prijavljeni so štirje razpravljavci. Prvo dobi besedo Andrej Černigoj. Izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Digitalizacija se neizbežno razvija po celem svetu. Tej tematiki dajemo v Sloveniji premalo, premalo veljave. Digitalizacija in mobilnost hodita zmeraj bolj z roko v roki. Samo vozeči avto ni več zadeva fikcijskega filma, ampak že skoraj realnost. Če se vrnemo k dejstvu in temu zakonu in amandmaju. Dejstva, ki štejejo, državljanke in državljani si želijo sprememb na tem področju, področju prevozov, ker so s sedanjem stanjem, kakor je sedaj urejeno, popolnoma nezadovoljni. Sedanji predlog ne posega v spremembo delovnega razmerja in to smo tudi večkrat jasno in glasno povedali. In ne posega v slovensko zakonodajo o delovnih razmerjih. Zakon jasno opredeljuje varovalke in postavlja minimalne zahteve. Na eni strani smo stranke v tem državnem zboru, ki želijo razvoj in biti v korak s časom. Na drugi strani pa imamo stranke in posameznike, ki v tujini uporabljajo take ali drugačne aplikacije, doma, tukaj v državnem zboru, v tem cenjenem zboru pa temu nasprotujejo, predvsem zaradi tega, da bi mogoče kakšno politično točko pridobili. Svet drvi z neverjetno hitrostjo. Zakonodaja in Slovenija stopicata na mestu. Nekateri iščejo v tem predlogu predvsem željo po razdvajanju, čeprav so, kot sem že prej rekel, ljudje jasno in glasno dali vedeti, da hočejo spremembe. Na eni strani imamo, kot sem že omenil, tiste ljudi, ki želimo razvoj, na drugi strani pa imamo, lahko rečem, mogoče tudi neke vrste lobiste tistim, ki tudi grozijo našemu infrastrukturnemu ministru. Naj razume kdor hoče. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kot neprestano poudarjam in izpostavljam zakonodaja, ki se spreminja je pisana natančno po meri in po kalupu Uber korporacije. Prihod Uberja v državo skozi zakonske spremembe pomeni socialno uničenje celotne panoge taksi prevozov, ki je že sedaj dodobra dotolčena. Taksisti delajo po dnevi in ponoči, nimajo pravice do bolniške, zaslužijo komaj kaj, kot nam je svojo prvo osebno izkušnjo zelo tragično in v živo opisala tudi poslanka Nove Slovenije. To so pogoji prekarnih delovnih razmerij, pogoji dispečerskih gazd, ki stiskajo taksiste in to so pogoji, ki jih je potrebno odpraviti. Vlada Janeza Janše – kaj počne z njimi? – namesto, da bi pomagala slovenskim taksistom, da si pridobijo redne pogodbe o zaposlitvi, da se njihove delavske pravice upoštevajo, da delajo v normalnih delovnih pogojih in ne da so za volanom pod stresom, neprespani, da ogrožajo sami sebe, svoje potnike in druge udeležence v prometu. To slabo situacijo želi še dodatno deregulirati in pritisk na taksiste stopnjevati s tem, da bo v državo pripeljala Uber platforma. In zelo hitro se bo zgodilo, da bodo slovenski taksisti vozili za 1 evro ali manj na uro, ker edino pod takimi pogoji lahko Uber korporacija ustvarja dobiček oziroma sploh preživi. In trenutno je situacija taka, da je Uber poln nekega denarja iz mednarodnih finančnih trgov, s katerimi pride v državo, uvede dumpinške cene, si izpelje samo promocijske kampanje, na tak način zavzame trg. Potem pa ko ima de facto monopolno pozicijo na trgu razsuje mezde delavcev šoferjev na eni strani in na drugi strani za potnike nabije stroške v nebo. In takrat maske padejo in takrat se zelo jasno pokaže, kaj točno Uber je. V drugačnih kot v popolnoma dereguliranih brutalno izkoriščevalskih pogojih sploh ne more uspevati. In zato je recimo lansko leto zabeležil 8 milijard minusa. Ves denar iz finančnih trgov, ki se je stekel v Uber platformo se je stekel pod obljubo in z obeti, da bo v državah kjer Uber deluje in ki si jih je označil kot svoje mednarodne tarče uspešno zlobiral odpravo zakonskih varovalk, ki varujejo panogo taksi prevozov in socialne standarde taksistov kolikor te varovalke sploh obstajajo, v Sloveniji recimo jih imamo, ampak so še zmeraj prešibke in preslabe. Potem pa nekoč v bodočnosti iz naslova te socialne devastacije črpal dobičke. Če grem konkretno čez argumentacijo in stališča, ki jih zavzema Ministrstvo za infrastrukturo oziroma danes glavno trobilo lobističnega Uber zakona Poslanska skupina Nova Slovenija očitno, takoj, ko vse te njihove argumentacije vzamemo pod drobnogled, vidimo, da so eno navadno perje, pogosto celo laži. Začnimo recimo s tradicijo, da delo na črno ne bo možno. Tehnično to drži, ampak to kar je danes delo na črno vožnja za dumpinške postavke, to se bo legaliziralo, to kar je danes nezakonito izkoriščanje delavcev bo s spremembo zakonodaje po meri Uber korporaciji postalo legalno. Te izkoriščevalske prijeme do delavskih prihodkov lahko označimo kot poslovni model Uber korporacije brez katerega Uberja v resnici ni. Naj nadaljujem z verjetno največjo cvetko kar smo jih v vseh teh polemikah okoli Uber zakonodaje lahko slišali, češ, da ta sprememba zakonodaje ni namenjena prihodu ene tuje multinacionalke. Gospe in gospodje, ta zakon je šel v usklajevanje s pripisom, da gre za Uber zakon. Na ministrstvu, ko so ga štrikali skupaj, so njem govorili kot o Uber zakonu. Večkrat, na prejšnjih razpravah, na televiziji sem izzval ministra Vrtovca ob njegovih izjavah, češ, da to ni zakonodaja, ki je pisana za Uber, da naj zanika kar sem ravnokar izpostavil, torej, da se je na ministrstvu pripravljala dobesedno kot Uber zakonodaja. Teh priložnosti je bilo ničkolikokrat, niti enkrat samkrat se minister Vrtovec ni odzval, ovrgel, zanikal tega kar pravim. Ja, sprememba zakonodaje je namenjena eni tuji multinacionalki Uber korporacij ne glede na to kolikokrat Nova Slovenija svojo laž, da temu ni tako, ponovi. Naslednja taka točka, da Uber ne bo črpal denarja iz področja Republike Slovenije, ampak da bo davke plačal v Slovenij. Zguglal sem članek iz revije Finance, to je zelo kapitalističen časopis, objavljen 13. 5. letošnjega leta, se pravi 14 dni nazaj, avstralska raziskava Uber se izogiba plačilu davka s pomočjo 50-ih slamnatih podjetij na Nizozemskem. Uber je šampion v izogibanju plačevanja davkov pišejo v Business Insiderju in pri tem povzemajo ugotovitve avstralske raziskovalne skupine Senprefor International Corporat Tex Acountbillity. Prosim poglejte v kamero, pa poglejte mene in poglejte v oči slovenske taksiste, pa jim povejte Uber bo od vašega dela plačeval davke v Sloveniji. Ne boste tega naredili, ker tako grdo lahko lažete samo z mikrofonom in samo v dvorani. Še posebej, če vemo, da Uber v kakršnemkoli pravno-formalnem smislu s to vašo spremembo zakonodaje v državi sploh ne bo prisoten. Ali bo imel Uber v Sloveniji podružnico, bo tukaj registriran? Kje bo imel odprt transakcijski račun? Nič od tega ne bo. Uber ima račune preko katerih bo delal tudi v Sloveniji v davčni oazi na Nizozemskem, pravne filijale mu pa v Sloveniji ne bo potrebno odpreti, ker je prisoten na internetu. In porabnik, torej ljudje, ki iščejo prevoz in Ubrovi šoferji bodo stopali v interakcijo preko spletne platforme, TRR in finančni tok bo pa speljan preko nizozemske davčne oaze. Tako da v pravno formalnem smislu, platforme Uber in ravno zaradi tega je platforma, v Sloveniji sploh ne bo prisotna. Uber v Republiki Sloveniji ne bo plačal niti enega centa davka. Ne bo, nič davka, nula. Enako lahko potem ugotovimo tudi z, kar se tiče prekarne situacije taksi prevoznikov. Na ministrstvu in v Novi Sloveniji hitite zagotavljati, kako bo v osnovi vse ostalo enako, kot že je, pa če pustimo ob strani, da je že zdaj situacija prekarna in je slaba. Ja, ni res. Danes se lahko predstavnik delovne inšpekcije oglasi pri nekemu delavcu taksistu in na nekemu dispečerskemu centru, ki rokuje in usmerja tega delavca taksista, pa jim izda takšno in drugačno odločbo, lahko pritisne, da mora ta dispečerski center delavca taksista zaposliti, za polni delovni čas, za redno pogodbo o zaposlitvi in tako naprej. Prosim, povejte mi, kako bo ukrepala delovna inšpekcija, ko bo dobila nekega taksista na s. p.-ju, ki dela v resnici za polni delovni čas za Uber platformo? Povejte mi, kako bo delovna inšpekcija, ko bo ugotovila to kršitev zakonodaje, kajne, tak človek ne bi smel delat preko s. p.-ja, moral bi imeti redno pogodbo o zaposlitvi, kako bo ukrepala in kakšni so njeni vzvodi? Ali bo napisala neko odredbo in jo po spletni in po fizični pošti poslala na Nizozemsko, do kjer bo ali ne bo prišla, na Uberju jo bodo odprli in se ji smejali. Ker nima niti pravno formalnega vzvoda, da bi za to, kar so danes klasificirane kot kršitve delovnopravne zakonodaje na cesti, da bi ukrepala. In vam, gospe in gospodje, iz vlade Janeza Janše v resnici ni treba posegati direktno v delovnopravno zakonodajo. Vi lahko posežete v razmere, ki urejajo formalne pogoje dela taksistov v cestnem prometu in na ta način tudi delovni inšpekciji izbijete vse vzvode in vse zobe, ki jih ima za pregon prekarnosti med delavci taksisti in natančno to počnete. Namesto, da bi delavcem taksistom pomagali, da pridejo do boljših delovnih pogojev, jih tu spravljate v še slabši položaj. Ob tem se zastavljajo še nekatera druga vprašanja, ki ostajajo prav tako neodgovorjena. Lahko si predstavljamo, zakaj. Ko ministrstvo in advokati ministrstva, vsi skupaj pa apologeti Uber korporacije pravijo, da ne, ne, oni zgolj omogočajo prihod in uporabo neke aplikacije, da gre v postopek naročanja nekega taksija, zraven prikladno zamolčijo, da odpravljajo maksimizacijo cen, ki jo trenutno lahko postavljajo občine za opravljanje taksi prevozov, znotraj rajona te občine. Gospe in gospodje, zakaj to odpravljate? Vprašanje je retorično. Zato, ker ko se Uber enkrat naseli v državo in si zagotovi monopolni trg, začno cene taksi prevozov nezadržno rasti, krepko preko tega, kar imamo trenutno v Sloveniji. Pravite tudi, da bodo Ubrovi šoferji, ravno tako, kot aktualni taksisti, morali pridobiti licenco, spet pa zraven zamolčite, da vi znižujete standarde in pogoje, ki veljajo za pridobitev licence. V tem istem zakonu režete pogoj strokovne usposobljenosti, zato da nekdo sploh lahko prevozniško dejavnost opravlja in finančne pogoje, pod katerimi nekdo lahko prevozniško dejavnost sploh opravlja. Zakaj? Ja zato, da bo vsaka uboga para pregnana na rob preživetja, pripravljena vozit dobesedno za pest riža. En evro na uro, toliko si lahko pod pogoji Uberja, ko se ta enkrat ukorenini na slovenskem trgu, obetajo slovenski taksisti. Če mi ne verjamete, poglejte v San Francisco, rojstni kraj Uber korporacije, kjer Ubrovi šoferji vozijo za manj kot v Sloveniji obstaja študentska minimalna urna postavka, pa si lahko predstavljate, da v je v San Franciscu življenje nekajkrat dražje, kot je to pri nas. Še v naslednjem koraku, ko si Uber izbori ta monopolni položaj na trgu taksi prevozov, pa lahko pričakujemo še nadaljnje lobistične pritiske za demontažo javnega prevoza in subvencije iz državne blagajne tako kot se je ta rak razširil po nekaterih ameriških mestih tudi že. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Lep pozdrav vsem skupaj tudi v mojem imenu! Očitno tej državi in tej družbi različno pojmujemo pojem digitalizacije. Poglejte, nekdo si je očitno z današnjo razlago razume, da predstavlja digitalizacija sezonsko delo gradbenih delavcev v gradbeništvu, sezonsko delo obiralcev hmelja, nenazadnje delo čistilk in varnostnikov preko čistilnih in varnostnih agencij kjer delavce pošiljajo od delovnega mesta na delovno mesto in v bistvu ena Excelova tabela ne predstavlja v današnjem smislu pojem digitalizacije in razvoja. To se počenja izključno zato, da se lastniku kapitala omogoči optimiranje stroškov in v primeru, to ni digitalizacija prevoza, ampak v primeru teh spletnih platform, ki ponujajo take prevoze, seveda se odpira številna vprašanja. Izgovarjati se, da to ne predstavlja prekarizacije delovnih razmer zato, ker bo imel nekdo odprte espe in bo tam zaposlen, je milo rečeno, nenavadna utemeljitev in odpira številna vprašanja povezana z razumevanjem delovno-pravnih razmerij. Dejstvo je, da niti ni jasno kako se bo izvajala kontrola delovnega časa. Nekdo bo lahko zaposlen štiri ure v eni službi, potem bo pa še popoldne osem ur vozil avtomobil in to je seveda, to pomeni eno objektivno varnostno tveganje in vemo, da se na tak način seveda tudi izvajajo različni cenovni pritiski in da varnost potnikov pa tudi voznikov ni na tak način zagotovljena. Če nekdo dela v redni službi osem ur pa ima tam slabo plačo, pa bo rekel, zdaj si bom po osemurnem šihtu še malo izboljšal svoj finančni položaj s popoldanskim espejem. To ta zakonodaja omogoča in seveda jaz na tak način take prekarizacije, vzpostavljanje takih nestanovitnih oblik zaposlitve vidimo sedaj kaj se dogaja na področju dostave hrane, to se tudi razcveta in kot vidimo, žal pri tem ne deluje samo študentje za katere je bilo to prvenstveno mišljeno, da ima nekdo občasno delo, to za nekatere predstavlja osnovni vir zaslužka in smo sedaj tudi videli v času te epidemije v sosednji Italiji in Španiji, ko so ti ponudniki začeli stavkati in v glavnem ljudje, ki to delajo, so tujci marginalizirane skupine in to se bo zgodilo, če bo ta zakon začel veljati, tudi v Sloveniji in v SAB temu ostro nasprotujemo. Kar se tiče drugih zakonov in drugih novel, seveda mi pozdravljamo tudi dopolnilo poslanskih skupin koalicije, ki uvaja pravno podlago, da se v mestnem potniškem prometu uvede možnost brezplačnega prevoza za starejše od 65 let, študente športnike, ampak obžalujem pa, da ni upoštevan naš predlog, kot smo ga že enkrat dali in je bil zavrnjen, da to postane obvezno in v SAB smo vložili zakonodajni postopek, spremembo zakona, kjer bi bilo to obveznost ne pa zgolj možnost. Torej obvezen brezplačni potniški, javni potniški promet v mestih. Imamo odlične izkušnje z vzpostavitvijo medkrajevnega potniškega prometa med slovenskimi kraji za starejše od 65 let vojni veterani, invalidi in daje zadeva dobra kaže tudi številni odziv upravičencev, preko 160 tisoč kartic je bilo po mojih zadnjih podatkih, informacijah v lanskem letu izdano in v bistvu te zadeve mi seveda podpiramo. Bi pa želeli, da te zadeve postanejo obvezne, ker je to ključni korak k temu, da se razogljiči promet in tudi bolj racionalno trošijo vsa javna sredstva. Vemo, da se v enem segmentu javni potniški promet financira tudi preko povračil za nadomestila stroškov in če se ene zadeve začnejo racionalno trošiti in porabljati, potem menim, da bi moral biti, da je na voljo dovolj denarja, da se lahko to naredi in tudi zagotovi kot obveza, torej ne možnost, ampak obveza. V SAB skupaj, ko pogledamo vse te spremembe zakonodaje vidimo, da imamo kar nekaj pomislekov. Torej še posebej v smislu te prekarizacije individualnih prevozov in številna vprašanja kot smo že tudi tekom razprave in v stališču izpostavili, nismo dobili odgovora. Še več, zdi se nam zelo skregano z zdravim razumom, da se odločitve Vlade in ministrstva sprejemajo na podlagi javnomnenjskih anket, ne pa na podlagi strokovnih študij in zato te novele zakona ne bomo podprli. Še več, treba je jasno povedati, da na tak način kot se to dela, ko se vpeljujejo možnosti za kršenje osnovnih delavskih pravic in standardov ljudi, vemo, da tudi v tujini, vse te slabše plačane službe delajo, opravljajo tujci, torej marginalizirane skupine in se na tak način v sistem vpeljuje in tlakuje pot za ustvarjanje sistemske revščine v določenem sloju ljudi in seveda bomo takemu predlogu nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Horvat, izvolite.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, drage kolegice in kolegi! Namesto uvoda ugotavljamo, da bi morala ta novela zakona, ki prinaša zelo pomembne tehnološke novosti na področju prevozov, osebnih prevozov morala biti sprejeti že pred leti, morda že davno. To najbrž vsi ugotavljamo. In tudi današnja razprava kaže na to, da tudi zdaj še ni pravi čas in da način ni pravi. To je tipični pokazatelj, zakaj Slovenija cepeta na področju tehnološkega razvoja. Smo sedaj že nekaj let diplomirana skupina študentov računalništva in družboslovja, ki je nekega dne spoznala, da v Sloveniji nimamo preprostega načina za koordinacijo prevoza. Ideja je dala idejo in kmalu se je izkazalo, da imamo dovolj znanja in sredstev za izpeljavo projekta. Projekt se imenuje prevoz.org. Ne vem natančno koliko je star, mislim pa, da približno 15 let. Bila je skupina študentov kot rečeno računalništva, družboslovja in ti fantje, če smem tako reči, ki so pro bono skodirali to aplikacijo, to spletno aplikacijo prevoz.org so kot rečeno že kakšnih 15 let univerzitetni diplomirani inženirji računalništva ali pa imajo kakšen drugi naziv. To je torej prva digitalna platforma za prevoze, torej jo imamo v Sloveniji že 15 let. Nihče je ni prepovedal, nihče ni dokazal, da gre za delo na črno, kljub temu, če naročim prevoz do Prekmurja plačam tam 5, 6 evrov in to ni delo na črno, je preverjeno, imeli smo tudi poslanska vprašanja na to temo. Zadeva je kot rečeno čista. Torej mi imamo že digitalno platformo kakšnih 15 let. In ko poslušam te razprave priznam, te ki nasprotujejo pač vsemu napredku, priznam, da rajši berem mnenja strokovnjakov, kot recimo gospod Marko Grobelnik Inštitut Jožef Štefan, digitalni glasnik Slovenije o novostih v razvoju umetne inteligence je o platformah za naročanje prevozov dejal, da je z njimi zadeva preglednejša tako za voznike kot potnike in tudi državo. To se mora zgoditi slej ko prej, sploh ni vprašanje ali se bo zgodilo, je prepričan. Tudi na AMZS se zavedajo, da smo priče transformaciji na področju mobilnost. Glede na to, da imamo veliko izkušenj z vozniki želimo pri tej transformaciji ozaveščati, usmerjati in po vzoru evropskih avto klubov tudi nuditi rešitve, je dejala direktorica AMZS gospa Lucija Živa Sajevec. To, kar sem prebral si lahko preberete na spletnih straneh. Seveda se v Novi Sloveniji zavedamo, da vsaka tehnologija, nova tehnologija prinaša tudi pasti, prinaša tudi nevarnosti. Dokler še ni bilo avtomobilov, ni bilo avtomobilskih nesreč. Ko smo dobili avtomobile oziroma ko so jih dobili, smo tudi žal tudi avtomobilske nesreče. Dobivamo umetno inteligenco, izjemno pomembno področje. Evropska unija, Evropska komisija veliko dela in se ukvarja etičnimi vprašanji o umetni inteligenci. Vse to so novosti, ki jih prinaša, nujno prinaša nova tehnologija. In Slovenija, zdaj seveda toliko se govori o Uberju, besedica Uber tega ni v nobenem členu, nikjer tega ni. Tudi prevoz.org tega tudi ni. In tisti, ki želite Uber prepovedati ali pa podobne tehnologije kot ste jih navajali vas sprašujem, zakaj za božjo voljo potem ne zaprete države za uvoz artiklov, ki se menda proizvajajo v nekih spornih okoljih, kjer ni človeškega odnosa do delavcev, do proizvodnje delovne sile, zakaj ne zaprete države, pa postanimo otok, samooskrbni otok. Zakaj ne zaprete države za uvoz, za vse tiste artikle, ki se menda proizvajajo v spornih okoljih, za prgišče riža menda delajo. Ne vem, me ne zanima. Zanima me, da dejansko dobim artikel za primerno ceno, da je kakovosten, varen, da okolju ni škodljiv in zdravju ni škodljiv in tako dalje in tako dalje. Slovenija tako še vedno ostaja otok znotraj Evropske unije, ki ne dopušča prihoda digitalnih platform oziroma ponudnikov, ki v celoti svojo storitev ponuja preko aplikacije, vozniki pa delujejo zgolj kot njegovi partnerji. Kvaliteta ponudbe teh partnerjev se meri z ocenjevanjem v obliki zvezdic, ki jih uporabniki namenjajo voznikom. Kot je vidno v državah Evropske unije ali v ZDA to vodi v kvalitetno ponudbo, a hkrati postavlja voznike v nezavidljivi položaj, kjer se morajo venomer truditi in na lastne stroške uporabnikom olajšati in olepšati vsako potovanje. Pri spremembah Zakona o prevozih v cestnem prometu smo se zgledovali seveda po razvitih in digitalno naprednih državah, kjer so se spremembe izkazale za pozitivne. S spremembo zakona želimo modernizirati in digitalizirati obstoječi sistem, omogočiti večjo konkurenčnost na področju taksi storitev in uporabnikom zagotoviti boljšo in preglednejšo storitev. S predlogom zakonskih sprememb omogočamo, da se cena prevoza določa tudi z uporabo elektronske aplikacije, ki potnike še pred pričetkom vožnje obvesti o vseh ključnih elementih prevoza, kot so cena storitve, pot do cilja, podatki o taksi vozniku in vozilo. Torej, seznanjen sem z vsemi podatki. Ko na primer na letališču v Bruslju pokličem taksi, da me pelje recimo do Evropskega parlamenta, enkrat plačam 40 evrov, enkrat 80 evrov, ker ne vem, kje me vozi. Zdaj bom vedel vnaprej in zato sem tudi že uporabljal Uber in se vozil za polovico ceneje, no, polovico cenejši so bili stroški za Državni zbor. Ker je potnik na ta način vnaprej seznanjen s ceno in drugimi lastnostmi prevoza, je možnost zlorab onemogočena, s tem pa zagotovljena najvišja možna transparentnost, ob tem pa digitalizacija pozitivno vpliva tudi na transparentnost plačil, saj bo na platformah zabeležena vsaka vožnja, s čimer se bo zagotovila sledljivost transakcij. S spremembo zakonodaje želimo uvesti enake pogoje za vse ponudnike - enake pogoje za vse ponudnike – ob tem pa bodo morali tako obstoječi, kot morebitni novi ponudniki, spoštovati vse zakonsko določene pogoje. Tudi v novem zakonskem predlogu, ki ga pravkar obravnavamo, ohranjamo državne licence in prav vsak, ki bo želel izvajati prevoze preko aplikacije, bo moral imeti veljavno licenco, tako kot vsi ostali prevozniki na tržišču. Pogoji vključno z zahtevo o nekaznovanosti bodo torej povsem enaki za klasične taksiste in tiste, ki bodo uporabljali aplikacije. Vsi potencialni novi ponudniki bodo morali imeti ustrezna zavarovanja, nad plačevanjem davkov pa bo seveda bdel FURS – Finančna uprava Republike Slovenije. Povsem normalno je, da v parlamentu, v razpravi imamo različne poglede. Eni so za, eni so proti, eni so zelo za, eni so zelo proti. Jaz sem za, ker sem s prevozi.org živel, ko je nastajal. V tej skupini univerzitetnih diplomiranih inženirjev je tudi, s ponosom povem, naš Matjaž. Ja in za zaključek, toliko je govora o socialistih in tako naprej. Malo za razvedrili, socialisti zdaj po teh razpravah sodeč, vozijo izključno vzvratno, mi, v Novi Sloveniji, koalicija in ostali, ki te novosti podpirajo, pa vozimo naprej, naprej v digitalno prihodnost naše države. Amandma Levice ne bom podprl, z veseljem pa bom podprl zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Kordiš. Izvolite.
Uber korporacija in Uber platforma v ničemer ni primerljiva s platformo prevozi.org, ki je nastala točno na tak način, kot bi se platforme v osnovi morale uporabljati – kot solidarnostni mehanizem, s katerim se ljudje medsebojno povezujejo, zato, da si znižujejo stroške in bolje optimizirajo svoje resurse. Uber ni nič temu podobnega. Uber je profitna korporacija, z nešteto računi v davčnih oazah, ki pride v državo kot kobilica, uniči domače taksiste, zavzame trg in potnikom navije cene. Če tega najhitrejši poslanec v Državnem zboru, ki teče, takoj, ko se malo zatrese, ne prepoznava, potem pa, Bog pomagaj.
Hvala lepa. [[nemir v dvorani]] Replike na repliko [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ne, ni replike na repliko. [[…]]Saj bo, gospod Horvat [[…]]
Spoštovani gospod podpredsednik [[…]]
[[…]]Saj bo še enkrat prijava, pa se boste oglasil. Želi še kdo razpravljati? [[Da.]] Ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo. Postopek teče. Prijavljeni so štirje razpravljavci. Prvi dobi besedo Edvard Paulič. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Zdaj se bom najprej odzval na navedbe kolega Horvata, in sicer na dve navedbi, omenjal je storitev preovzi.org in dejstvo je, da ta platforma v Sloveniji obstaja, verjetno res 15 let, kot omenja gospod Horvat, ampak dejstvo je, da zaradi ustanovitve ali formiranja te platforme nismo spreminjali zakonodaji, danes pa je spreminjamo. Poleg tega je bistvena razlika med prevozi.org in Uberje, da je ena organizacija neprofitna, druga pa hudo profitna oziroma si želi biti profitabilna pa žal ni, pa bom kasneje tudi razložil zakaj ni. In pa drugo vprašanje gospoda Horvata je bilo ali naj Slovenija zapre vstop tujim digitalnim ponudnikom in tu gre za čisto zavajanje. Mi imamo v Sloveniji en kup digitalnih platform, ki jih verjetno vsi poznam Wolt, Airbnb, Netflix. Zdaj, jaz bom na začetku povedal, da podpiram amandma poslanske skupine Levica, ki predlaga, da se členi zakona oziroma novele zakona, ki se tičejo tega storitvenega podjetja oziroma sodelovalnega modela, da se zamaknejo za 10 let. In povedal bom tudi zakaj. Zato, ker je današnja novela tipičen primer logističnega zakona in bi lahko zlahka rekli lex Uber. V nadaljevanju bom naštel štiri razloge zakaj je predlagana novela nesprejemljiva. Iz tujine vsi poznamo poslovni model tega sodelovalnega gospodarstva oziroma bom kar konkretno rekel podjetja Uber, ki praviloma na trg vstopi na način, dumpinga, subvencionira prevoze, subvencionira voznike, kasneje, ko si ustvari na določenem področju monopol pa cene dvigne in če pogledamo novelo, ki jo predlaga Vlada, ravno iz tega razloga, se pravi, ko podjetje cene kasneje dvigne, ste vi iz zakona v 57. členu umaknili omejitev glede najvišje cene prevoza, ki je danes v zakonu možna. Kar se tiče prekarizacije dela voznikov, dejstvo je, da s to novelo povečujete prekarizacijo. Namreč, v 56. členu novele brišete pogoj, da ima podjetje za izvajanje prevozov zaposlene voznike in to ni nič drugega, kot povečanje prekarizacije. In poznamo primer iz tujine, ko so vozniki v bistveno podrejenem položaju v primerjavi z naročnikom, se ne morejo pogajati niti za delovne pogoje, niti za ceno storitve. Na voznikih je tveganje glede delovnih in drugih sredstev za delo, govorimo o vozilu. Kršena mu je pravica do zasebnosti, namreč aplikacija ga non stop nadzira, sindikalnega organiziranja in pa podobno. In ni izgovor, ki smo ga lahko slišali že večkrat v tem Državnem zboru, da bomo z novelo uredili težave, ki se pojavljajo na področju delovno pravne zakonodaje v primeru obstoječih taksi prevozov. Ravno nasprotno, še povečali jih bomo. In jaz mislim, da ni težava zakon, težava je izvajanje inšpekcijskih nadzorov. In če bi inšpektorji izvajali svoje delo, če bi jih bilo več, jaz verjamem, da so tudi podhranjeni, potem, tudi po obstoječi zakonodaji do teh kršitev delovno pravne zakonodaje v primeru taksi prevozov nebi smelo biti. Zdaj, če pogledamo kaj se dogaja v tujini. V Bolgariji je Uber s svojim delovanjem prenehal, potem ko je bil obtožen nepoštenih trgovskih praks. Na Danskem so taksimetri postali obvezni Uber se je umaknil s trga. Mi počnemo ravno nasprotno. Mi taksimetre umikamo iz zakonodaje. Na Madžarskem je Vlada sprejela zakonodajo, ki pravi, da vozniki in voznice Uberja kršijo uredbe, ki veljajo za taksi voznike. In ker zaradi Uberja niso želeli spremeniti svoje zakonodaje, govorim o Madžarski, podjetje tam ne deluje. V Združenem kraljestvu je Ubir izgubil tožbo glede statusa voznikov in sodišče je odločilo, da jih mora Uber zaposliti. Pa bi lahko našteval še kar nekaj takšnih primerov. Ena od ključnih stvari, ki se v noveli spreminja, vsaj meni bistvenih je, da rahljate pogoje za pridobitev licence za izvajanje prevozov. Namreč podjetje, ki želi danes izvajati prevoze v cestnem prometu mora izpolnjevati šest zakonsko določenih pogojev, med drugim mora imeti ustrezen finančni položaj in pa mora imeti ustrezno strokovno usposobljenost in vi s to današnjo novelo točno ta dva pogoja brišete. In to vsaj po mojem mnenju bo imelo vpliv na varnost potnikov, glede na to, da pod pogojem strokovne usposobljenosti se predvideva tudi udeležba na seminarjih iz razno raznih področij, med drugim tudi iz varnosti v cestnem prometu. In naj povem, da je to, kar vi počnete, se pravi brišete ta dva pogoja, tudi v nasprotju z uredbo evropskega sveta in pa še več, preko tega novega instituta najema vozila z voznikom dodajate možnost, da bodo takšne prevoze lahko vozniki opravljali brez licenc, govorim o 57.c členu novele drugi odstavek. In pa četrti razlog, zakaj menim, da je ta novela škodljiva se tiče davčne politike in pa izpada prihodkov iz državne blagajne. Vemo, da so digitalna podjetja na nek način mojstri davčne optimizacije in davke praviloma plačujejo tam, kje jim je to najceneje, se pravi v davčnih oazah. In če pogledamo Uber, ki recimo od vsake vožnje vzame do 30 % provizije, ta provizija pristane na računu podjetja v tujini, kar pomeni, da naša država od tega denarja nima nič. Se pravi od prihodka, ki je bil ustvarjen v Sloveniji nima nič. In v LMŠ smo prepričani, da mora podjetje davek plačati tam, kjer je bila storitev izvedena. In naj vas spomnim, da smo v LMŠ in pa v ostali opoziciji pred kratkim vložili predlog uvedbe digitalnega davka, ki ga je ta koalicija enostavno povozila. Zakaj torej trdim, da gre pri tej noveli zakona za lex uber. V Sloveniji deluje kar nekaj podjetij s področja sodelovalnega gospodarstva, pa za nobeno od teh podjetij zakonodaje nismo spreminjali. Tukaj pa jo spreminjamo in to očitno. V LMŠ nismo a priori proti sodelovalnemu gospodarstvu, to je model prihodnosti, s tem se jaz absolutno strinjam. Vendar pa smo prepričani, da je potrebno najprej urediti ostala področja in potem spremeniti področno zakonodajo. Govorim seveda o davčnem področju, govorim o delovnopravnem področju, potem pa lahko spreminjamo tudi Zakon o cestnem prometu. In vsled navedenemu predloga današnje novele jaz osebno ne bom podprl.
Besedo ima Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa. Čisto na kratko. Seveda se strinjam, da je na mestu tudi vprašanje glede tako imenovanega digitalnega davka. Kdaj ga bo sprejel ta Državni zbor je težko predvideti. Na področju OECD, niti Evropske komisije pravzaprav še ni nekega soglasja, na kak način bi ta davek sploh uvedli. Priznajmo si, da je že Cerarjeva in tudi Šarčeva Vlada se ukvarjala in želela neke premike narediti na področju, zdaj bom splošno rekel, delitvene ekonomije, pa ni šlo. Pa ni šlo. In ste imeli tudi udobno večino, da bi to lahko naredili. Zgleda, da je sedanja ureditev klasični taksiji, da je to optimalna, najboljša sploh in oh ureditev, naša kolegica Tadeja ima izkušnje zelo slabe, zelo slabe, kako jo je sindikat zaščitil je sama povedala in tega ne bom ponavljal, lahko pa preberete. Se pravi, želite, da je tako naprej kot je, da bodo zlorabe kot jih je kolegica doživljala. Nikakor pa ne napredek v smislu novih digitalnih tehnologij. Prvi smo za to, če bo prišlo do zlorab, da bo potrebno zakon popraviti, da pa je seveda potreben nadzor. FURS imamo, davčno inšpekcijo imamo, delovno inšpekcijo imamo, a je potrebna še kakšna, da se bodo vse te zadeve dejansko tudi nadzirale. Jaz pač vztrajam pri tem, da mi je veliko kompetentnejše mnenje strokovnjakov tukaj na tem področju, še enkrat gospod Marko Grobelnik, Inštitut Jožef Štefan, glasnik Slovenije o novostih v razvoju umetne inteligence in seveda tudi AMZS, direktorica in mnogi, mnogi drugi. Mladi si želijo digitalnih platform, ni me treba učiti, da je Uber in prevoz.org, da je to enako. Za mene kot uporabnika je pravzaprav vseeno, glavno da dobim dobro storitev, pa da ni draga. In zaključujem, da ne bo kdo mislil, da me je kolega Kordiš užalil, veste, kdor si ga bodi, pa me tudi ne more užaliti.
Hvala lepa. Besedo ima Ljubo Žnidar. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar. Vsem lep pozdrav! Tema o taksi prevozih je bila na matičnem odboru zelo na široko obravnavana. In nekako ta razprava na matičnem odboru je nenazadnje dala tudi zelo jasne odgovore zakaj nekateri tako odločno nasprotujejo uvedbi digitalnim platformam na področju taksi prevozov. Na eni strani smo takrat na razpravi slišali v kako zelo zelo slabem položaju so vozniki taksisti. Kako delajo preko svojega delovnega časa, ne dobivajo plačanih nadur, ne dobivajo plačanega prevoza na delo, skratka od kolegice Tadeje smo tudi slišali, kakšna je prevlada, na kakšni ulici v mestu, v Ljubljani, kjer velja dejansko zakon močnejšega in če ta zakon močnejšega prekršiš si deležen groženj in tako naprej in tako naprej. Skratka, predstavniki voznikov taksijev so bili in zelo jasno predstavili, zelo dobro predstavili v kako slabem položaju so taksi vozniki. Po drugi strani pa tisti, ki nasprotujete uvedbi bi rekli novim platformam oziroma urejenosti področja taksi prevozov, pa vedno poudarjate v kako slab položaj bodo prišli ti taksi voznik in taksi družbe. Pa se jaz vprašam ali so še lahko v slabšem položaju kot so zdaj? Kot tretje je bila zelo zanimiva razprava predsednice sindikata, ki zastopa taksi voznike. Ona je pa v uvodni razpravi samo napadla koalicijo in Vlado, kako slabe zakone pripravlja, kako je vse narobe in tako naprej. Kaj pa je naloga sindikata, a ni naloga sindikata, da zaščiti delavce, da izboljša položaj dela, ona ni nič slišala tistega, da kako so jim kratene pravice voznikov taksistov, tega sploh ni slišala in to sploh ni v njenih nalogah po njeni miselnosti in po njeni razpravi. Če bi rekel dam zaključek, njena skrb je edina skrbe je, da pripelje čim več ljudi na proteste. To je naloga sindikalnih zaupnikov danes, to je sodobna naloga sindikalnih zaupnikov. To je edina naloga, za svoje delavce se pa sploh to z eno besedo ni na odboru podala, kako bi izboljšala stanje voznikov taksistov. Niti z eno besedo, poglejte si magnetogram, pa je bilo zelo jasno predstavljeno, kako so jim kratene pravice, pravice pri Zakonu o delu, grdo so jim kratene pravice. Ampak ona tega ni omenila niti z eno besedo. Dala je pa vedeti, da pač njena naloga je pa, da pripelje na proteste svoje člane. Zdaj, iz tega, bi rekel, ta razprava je dala zelo jasno sliko, zakaj se tu nasprotuje temu zakonu, da se uvede red na področju taksi prevozov. Zelo jasno sliko, zelo jasen odgovor. Ta odgovor je, da naj ostane takšno stanje, kot je. To se pravi, stanje anarhije, stanje neurejenosti, stanje zakona močnejšega, stanje kralja tistega vogala ulice, ki je že razdeljen vnaprej po celi Ljubljani, da ostane takšno stanje. To je, preberite si magnetogram odbora, matičnega odbora, zelo jasno boste dobili ta odgovor. Zelo jasno. Zato ker tem anarhija odgovarja. In danes vsi, ki zagovarjate, da naj ostane tako, kot je, zagovarjate nadaljevanje anarhije. Na področju taksi prevozov. Zdaj, kar se tiče digitalne obdavčitve. Jaz mislim, da ta digitalna obdavčitev ni tako daleč. Poglejte, ne me zdaj točno prijeti za besedo, zdaj ne vem, deset dni nazaj, približno, je bil sklep Evropske komisije, da se bo obdavčilo vso spletno naročanje z daljnega vzhoda. A ni to digitalno obdavčenje? Je, ne. To se pravi, je že v uvedbi, tako da tu, bi rekel, ob tem hitrem razvoju, tudi tu je moč, bi rekel, digitalna obdavčitev. Tako da ne zdaj tu, bi rekel, manipulirati s tem, da bo šel ves denar iz države, da država ne bo imela nič od tega in tako naprej. Pa govorite in navajate tu samo Uber pa Uber. To je lahko deset drugih firm, ki se lahko na novo postavijo v skladu, bi rekel, z ustanovitvijo te digitalne platforme za taksi prevoze. In lahko v Republiki Sloveniji normalno delujejo in normalno plačujejo davke. Tu ni nobene omejitve. Najlažje je zagovarjati anarhijo in obstoječe stanje. To je najlažje. Pa jaz verjamem, da določene primerjave iz različnega dela sveta, kjer ravno tako, bi rekel, vladajo male in velike kršitve, in si tiste dajete za vzor. Nismo vsi enaki. Vsi ne krademo in vsi ne goljufamo. Nekaj nas je poštenih. Pa ne govorim osebno o sebi pa ne govorim, nobenega žaliti osebno, ne govorim o nobeni osebni ravni. Povsod so mahinacije, so bile in tudi v prihodnosti bodo. Ampak ne jemljimo pa tega za vzor. Mi apriori gledamo tako, da je te, da damo možnosti mahinaciji in ostalih nepravilnosti, da damo čim manjšo možnost. In če tu uvajamo digitalno platformo, kjer je sledljivost popolna, neizogibna, so tudi mahinacije, in zožamo manevrski prostor. Danes je pa ta manevrski prostor kar na široko odprt. V ta namen sem dal to primerjavo. Tako da ne bi zdaj kdo napačno komentiral to moje razmišljanje. Samo ta možnost je, da zožamo možnost in s tako transparentnimi, bi rekel, platformami, kjer so vsi podatki znani, je možnost mahinacij in nepravilnosti zelo zelo zelo majhna. Manevrski prostor je majhen in zato si moramo mi vsi skupaj prizadevati. Da dejansko se tega v naši državi, mali Sloveniji, lepi Sloveniji, ne dogaja in to je osnovni namen tega zakona. Stvar področja je taksi prevoze urediti in to bo dobro tako za vse uporabnike, boljše bo stanje tako za voznike taksije in nenazadnje tudi za državo, ki bo od tega pobrala nekaj davkov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Tina Heferle. Izvolite. [[oglašanje iz dvorane]] Aha, replika, ja, izvolite, gospod Pavlič.
Hvala, predsedujoči. Saj bom kratek, ampak se moram odzvat na kolega Žnidarja. Ko je omenjal, da bomo s to novelo zožali možnost zlorab [[…]]Zdaj jaz sem v svoji razpravi zelo jasno povedal, pa me očitno ni dobro razumel, da bomo s to novelo še povečali možnost zlorab, namreč, vemo, kakšna je poslovna praksa tega podjetja, ki ga ne želi imenovat, pa ga bom jaz, Uberja, poznamo sodbe iz tujine, ki so evidentno ugotovile kršitve delovnopravne zakonodaje. Tako da, moje osebno prepričanje je, da se bo možnost zlorab še povečala, je pa res, da je težava v inšpekcijskih nadzorih. Že po obstoječi zakonodaji bi se lahko te zlorabe bistveno, bistveno zmanjšale in še enkrat bom povedal, v Sloveniji imamo en kup digitalnih platform, ki jih uporabljamo, ampak za nobeno od njih nismo spreminjal zakonodaje in to je dejstvo. In pa tretja stvar, ko se omenja digitalni davek, seveda se pripravlja ta zakonodaja, ampak se pripravlja že več let in jaz sem zelo skeptičen, da bo digitalni davek uveden, kar se tiče sodelovalnega gospodarstva, v roku, ne vem, leta, dveh. Se bojim, da bo to trajalo bistveno dlje in to je to, na kar sem jaz opozoril in v tem času bo denar odtekal v tujino. Hvala, predsednik.
Besedo ima Tina Heferle. Izvolite. [[oglašanje iz dvorane]] Pardon, replika, gospod Kordiš.
Hvala. Replika, ker sem bil očitno narobe razumljen. Kako sem lahko narobe razumljen, po tem, ko se že od leta 2014 zelo ostro prizadevam in borim za ugodne delovne pogoje šoferjev v tej državi, pa naj vozijo za GoOpti, avtobuse ali razne taksije, to mi ni jasno. Mi ne želimo, v Levici, kot socialisti, da stvari ostanejo take, kot so, ker trenutno na področju taksi prevozov res vlada anarhija in vlada popoln trg. Mi, na drugi strani zagovarjamo demokratično plansko gospodarstvo in redne zaposlitve za vse in ta Vlada, še posebej Ministrstvo za delo, pod Novo Slovenijo, bi lahko izvedla usmerjen nadzor delovne inšpekcije na področju taksi prevozov in zagotovila redne pogodbe o zaposlitvi za vse taksiste, ki jih ta hip stiskajo dispečerji. Počeno to? [[znak za konec razprave]] Ne, počne nekaj prav nasprotnega. Namesto raznih malih gazd, ki se jih v Sloveniji da preganjat v njihovih kršitvah, v državo vozi z spremembami zakonodaje in [[nerazumljivo]]velikega prevozniškega gazda, ki je Uber, ki ga živa nadzorna inštanca v tej državi ne more poklicat na odgovornost, ker pri nas ne bo imel ne naslova, ne TRR-ja, ne ničesar, imel bo bančni račun v bančni oazi na Nizozemskem.
Hvala lepa. Tina Heferle ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Ja, saj bom tudi jaz kratka, ampak se moram odzvat na nekatere razprave mojih predhodnikov. Zelo nekorektno in zavajajoče je govorit, da v Sloveniji vlada neka anarhija na področju prevozov v cestnem prometu, o čemer je govoril gospod Ljubo Žnidar in se je spraševal, če je lahko položaj taksistov sploh še slabši. Ja, seveda je lahko. Vi ga s to novelo zakona poslabšujete in ni res, da odpravljate ali pa popravljate položaj taksistov s to novelo. Govorit, da je tak zakon, kot ga imate vi zdaj na mizi, potrebno sprejet, zato, ker pa ljudje to podpirajo, ker si ljudje želijo teh sprememb, tako kot smo lahko slišal od kolega Černigoja. Jaz spoštujem vsakršno mnenje, vse razprave, ampak dejstvo je, da če bi sprejemal zakone v tej državi, samo zato, ker si ljudje nekaj želijo, potem vprašanje, kakšen pravni red bi imeli ali pa obratno, če povem, če ne bi sprejemali nekih zakonov, ki si jih ljudje ne želijo, tudi vprašanje, kajne, recimo Zakon o vodah in tako naprej. Dejstvo je, da ta zakon, ki ga danes obravnavamo, ne naslavlja v bistvu vsebine celostno in ustvarja, po mojem mnenju, več odprtih vprašanj kot pa jih rešuje. To pa je problem. In ne naslavlja niti v enem členu situacije, o kateri je govorila na obeh odborih, ko se je ta zakon obravnaval, kolegice gospa Tadeja Šuštar, ne naslavlja te problematike. Govorim seveda o prekarizaciji, o kršenju delovnopravne zakonodaje, ki so jo deležni taksisti in tako naprej. Ta zakon, ta novela takšna kot je tega ne naslavlja. Dajmo biti toliko pošteni, pa ne zavajajmo ljudi, ki nas morebiti spremljajo. Vlada, po mojem mnenju, bi morala z vsem tem aparatom, ki ga ima, biti toliko odgovorna, da nekega takega zakona, ki gre v smer giganta kot je Uber, ne bi sprejemala na slepo, če želite oziroma ne bi sprejemala v času, ko prej ne bi pripravila celostne problematike v zvezi z delovnopravno zakonodajo. In če prej ne bi pripravila vseh potrebnih zakonskih sprememb s katerimi bi naslovila tudi davčno zakonodajo. Ta vlada tega ni naredila, to smo že slišali v več današnjih razpravah in v resnici gre tukaj za nič drugega kot lobističen zakon. Slišali smo, gre za lex Uber, ki, po mojem mnenju, vsebina, besedilo zakona niti ne rabi imeti eksplicitno omenjenega Ubra. Če greste brati vsebino lahko vidite kaj zasleduje ta zakon. Če ne drugače, z uvajanjem novega instituta najema vozila z voznikom, za katerega ne bo potrebno imeti licence za opravljanje prevoza. In tukaj, gospod Horvat, zelo zavaja ko govori, da bodo morali vsi, ki bodo opravljali prevoze v cestnem prometu še vedno morali imeti licence. Ni res. Najem vozila z voznikom, kjer bo v bistvu prevoz potekal popolnoma enako kot če pokličemo taksi, za takšen prevoz voznik ne bo potreboval nobene licence. In to je treba priznati in povedati naglas. Gre za to, da v resnici v zakonu se pogoji za opravljanje prevozov v cestnem prometu krhajo, standardi se prilagajajo in nižajo, seveda, komu drugemu kot Uberju. Namesto da bi Uber, če bi želel vstopiti na slovenski trg prilagodil svoje poslovanje slovenski zakonodaji. Sedaj pa mi delamo ravno obratno. Slovensko zakonodajo prilagajamo nekemu Uberju. In to, po mojem mnenju, in po mnenju LMŠ ni okej, če se izrazim zelo na kratko. Nihče ne govori v Poslanski skupini LMŠ, da smo a priori proti, da se nekako zakonsko regulira sodelovalno gospodarstvo, ampak ne na način kot ste se ga vi lotili v tej noveli. Tudi zavajanje s strani Horvata, seveda, digitalna aplikacije za naročanje prevozov imamo že danes. Saj Uber ni edini. Ampak za nikogar nismo šli spreminjati zakonodaje, samo za to podjetje. Sedaj pa vi meni povejte, če to ni očitno, da gre za lobističen zakon, lex Uber. Preden bi se lotili tovrstnih sprememb, ki seveda vsebinsko niti danes niso ne celovito zastavljene, niti niso korektno zastavljene, in preden bi imeli v ospredju neko zadovoljstvo uporabnika, kot smo lahko slišali, ljudje si želijo, ljudje so za spremembe, bi morala vsaka odgovorna Vlada imeti primarno pred seboj skrb za slovenske državljane in državljanke, ki bodo na trgu izvajali to dejavnost in bi morala vsaka Vlada najprej poskrbeti, da jim ne bi bile kratene pravice delavcev, da ne bi prihajalo do takšnih situacij, kot jih je opisovala kolegica Šuštar. In samo za pojasnilo gospod Ljubo Žnidar, sindikat pa niso za to, da bodo bdeli nad kršitvami delovnopravne zakonodaje. To pa verjamem, da v tej hiši vsi vemo, da so za to inšpektorati in ni korektno, da na neko sindikalno predstavnico prelagamo to odgovornost za kršitve delovnopravne zakonodaje. Kakorkoli ta novela danes še enkrat ni celostna, ni v dobrobit tistim, ki bodo to dejavnost še naprej izvajali, ampak je v dobrobit spletnega giganta in pa morebiti nekaj uporabnikov, ki pač uporabljajo to storitev, brez da bi pomislili, da je pri tem treba pomisliti še na veliko več stvari, ki jih prinese za seboj takšna ureditev kot jo vi danes predlagate, kot pa samo zadovoljstvo gospoda Horvata, ki uporablja to storitev. To je nesprejemljivo in novele danes seveda ne bom podrla.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Da.]] Ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo, prijava teče. Besedo ima Andrej Černigoj. Izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, hvala za besedo. Jaz se bi tukaj na tem mestu rad zahvalil kolegici in podpredsednici in tudi sedaj predsedujoči gospe Tini Heferle v mojem in tudi Jožetovem imenu in v imenu Nove Slovenije, izgleda, da imamo novo oboževalko. Digitalizacija je neizbežna in tega se zavedamo vsi v tej dvorani, vsaj tisti, ki gledamo naprej in v celotni Sloveniji, Evropi in tudi svetu. Še enkrat bom ponovil, sedanji predlog ne posega v spremembo delovnega razmerja in tukaj mora biti jasno in glasno vsem tistim, ki ste govorili drugače. Mogoče še to, nekateri nam želite podtikati, da smo lobisti nekatere, neke korporacije, saj pri moji predhodnici, ko je uporabila besedo Uber sem se nehal šteti pri številki 12, pa je bilo to šele na začetku njene razprave. Jaz ne želim biti lobist nekaterih ameriških korporacij, če pa nekdo drugi uporablja njihovo ime več kot 12-krat, mogoče so pa plačani po njihovem imenu, ampak pustimo to. Jaz bi se obregnil še na par zadev, mogoče tudi na razpravo kolega, ki je bil v preteklosti zelo žaljiv. Jaz mislim, da je tudi kršil 8. člen, poslanec mora biti dostojen, spoštljiv, strpen in nediskriminatoren. To vidimo predvsem takrat, ko zmanjka argumentov in isti modus operandi smo videli pri predstavnikih taksistov, ko so jim zmanjkali argumenti, ko so videli, da bo ta zakon šel skozi so prenehali z argumentacijo svojega prav in so začeli z grožnjami, grozili so celo samemu ministru in tudi nekaterim poslancem. Ali je tak modus operandi sam od enega človeka ali celotne stranke pa presodite sami. Jaz bom ta zakon z veseljem podprl, ta zakon je v dobrobit državljank in državljanov, to so navedli tudi v sami raziskavi, je bilo jasno opredeljeno, da si uporabniki in uporabnice želijo sprememb na tem področju, želijo si jasne slike, preglednosti in predvsem tudi nekih normalnih stroškov, ki jih bodo imeli pri koriščenju te storitve. Hvala za besedo.
Hvala lepa, gospod Černigoj. Najprej brez skrbi, sem še vedno samo vaša kolegica poslanka, ne oboževalka, tako da, razjasniva to. Repliko je želel gospod Kordiš. Izvolite.
Tako za očitno lobističen zakon gre, pove naslednje. Na ministrstvu pišemo zakonodajo, ki bo pomenila prihod Uberja v Slovenijo. Jernej Vrtovec, minister, 3. junij leto 2020, eno leto nazaj.
Hvala lepa. Repliko je želel gospod Paulič. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Zelo na kratko. Jaz se zavedam, da smo mi v Državnem zboru in da je debata bolj kot ne politična, ampak jaz bi vseeno želel tudi s strani gospoda Černigoja slišati argumente oziroma proti argumente navedbam, ki sem jih jaz v razpravi naštel in dejstvo je, da gre pri tem zakonu za zakon, ki je pisan po meri ene korporacije. Tako da, predvsem je moja replika iz razloga, ker se nam očita, da nimamo nobenih argumentov, jaz pa pravim, da nobenih kontra argumentov danes nismo slišali.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo za razpravo? [[Ne.]] Če ne, zaključujemo razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potek seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na 17. točko dnevnega reda – na obravnavo predloga resolucije o nacionalnem programu za jezikovno politiko 2021 do 2025. Pri prejšnji točki [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, bi želela, da drugič malo prej dvignete roko, da vas vidim. Izvolite, imate besedo. Gospod državni sekretar.
Hvala lepa predsedujoča. Se opravičujem, ampak sem čakal, da bodo poslanci se izčrpali, pa da odgovorim na nekatere navedbe. Jaz sem tokrat danes slišal Uber, Uber, Uber. To ni Zakon o Uberju. To ni Zakon o Uberju. In toliko kolikokrat ste danes naredili reklamo tej korporaciji, brezplačno tisti, ki nasprotujete temu zakonu, so vam lahko samo hvaležni, če bodo res prišli. To je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu. Govorite o dveh členih, ki praktično, nikogar pa nisem slišal, da bi spregovoril tisto kar je bistveno, tudi o, ne vem, o integriranem javnem potniškem prometu, o tem kako pri določenih stvareh govorimo o tem, da pri koncesijskih aktih določamo snope linij, standard dostopnosti, standard kakovosti za javni potniški promet, ampak samo v enem členu. Poleg tega poslanec Paulič pa poslanka Heferle oziroma predsedujoča. 19. člen tretjega poglavja tega zakona, ki sploh ni odprt, govori o tem, da se pravica, se pravi, 19. člen, prvi odstavek govori, da se pravica za upravljanje dejavnosti cestnega prevoza potnikov ali blaga v notranjem cestnem prometu pridobi z licenco. Kar je sprememba je tretji odstavek 57. člena, najem vozila z voznikom, ki govori o tem, da prevoze s prvega odstavka, to je najem vozila z voznikom, sme opravljati, lahko izvajajo osebe, ki imajo licenco za prevoz potnikov ali licenco za avtotaksi prevoze. Torej ne drži, da lahko izvajajo prevoze brez licence. Ne drži. Se bom pa jaz vrnil zdaj na to kar je bilo, kar se tiče pravic delavcev, itn., prekarizacije, itn. Predlog zakona ne poslabšuje delovnih pogojev voznikov. Govorili ste o tem, da je že položaj voznikov že zdaj oziroma taksistov slab, pa da ga bomo z zakonom samo še poslabšali. To je nelogično. V delovno-pravna razmerja sploh s tem zakonom sploh ne posegamo niti ne v zakonodajo, kar je bilo ugotovljeno. Prekarizacija, kot ste ugotovili nekateri poslanci, taksi voznikov je že desetletja realnost. Je tukaj. Danes je veliko voznikov, ki so espeji, in bo najverjetneje to z uvedbo novih digitalnih platform tudi še naprej ostalo oziroma bomo pridobili, bodo pridobili možnost dodatnega zaslužka. Vsakdo bo lahko svobodno izbiral v tem med uporabo taksimetra ali pa digitalne aplikacije, ki jo bodo seveda morali izpolnjevati zelo stroge pogoje. Večja izbira bo koristila uporabnikom, tako domačim kot tujim, kot tudi ponudnikom storitev. Zakon prinaša po našem mnenju sigurno večjo transparentnost, ki je zdaj v tem trenutku očitno prepotrebna in bo koristila tako domačim kot tujim uporabnikom. Dejstvo je, da je ta zakon, s tem zakonom oziroma z uveljavitvijo [[?]] zakona, spremembami in dopolnitvami, moderniziramo zastareli sistem, ki v tem trenutku onemogoča napredne tehnologije, aplikacije, če želite, brezstično plačevanje, in s tem bomo na koncu tisti, ki smo uporabniki taksi storitev, največ pridobili. Želim se še enkrat tudi na področje, ki ga s spremembami in dopolnitvami urejamo, torej na področje javnega potniškega prometa, gre za ključno, da se poenostavijo sistem enotnih vozovnic integriranega javnega potniškega prometa, uvajamo pravno podlago za določitev, kot sem omenil uvodoma, snope linij kot enot za oblikovanje sklopov, ki bodo zdaj, ko prihaja razpis v okviru koncesij za izvajanje gospodarske javne službe medkrajevnega avtobusnega linijskega prevoza, še kako potrebni. Nelojalna konkurenca, Ministrstvo za infrastrukturo skupaj z inšpekcijskimi službami bo še kako pazilo, da ne bo prihajalo do nelojalne konkurence med različnimi oblikami storitev. Zato mislimo, da so taksiji in najem vozila z voznikom, bodo postavljeni pod enake tržne pogoje. Za oboje morajo imeti sedež v Sloveniji, licenco za prevoz potnikov in pa dovoljenje občine, če je tako predpisano. Hvala lepa.
Hvala lepa. Samo za pojasnilo za gledalce, s tega mesta [[…]]
Še eno prosim [[…]]Sem pozabil [[…]]
Državni sekretar, jaz vas prosim, da si ne jemljete kar sami besedo.
Čisto postopkovno. Na začetku so me vaše strokovne [[…]]
Gospod državni sekretar, a vas lahko prosim, da dokler bom jaz vodila sejo, mi najprej pokažite z neko gesto, da želite besedo, in si potem ne jemljite sami besede, no. Za gledalce sem želela pojasniti, ker verjamem, da morda ne vejo vsi, s tega mesta, kjer sem, nimam pravice replicirati in vam ne bom replicirala, ker si ne bom dovolila takšne kršitve. Zdaj pa nimate še besede, ker se je najprej k besedi prijavil gospod poslanec Paulič. Če dovolite, gospod Paulič, izvolite, imate besedo.
Ja, hvala lepa, jaz se bom vseeno odzval na besede državnega sekretarja, ker sem bil tudi eksplicitno omenjen v tem njegovem izvajanju. Najprej bom povedal, da pogrešam neke konkretne odgovore državnega sekretarja, recimo na temo davčne zakonodaje in pa na temo tega, kje bo, kje se bodo plačevali davki, v Sloveniji ali v tujini. Tega odgovora jaz danes nisem slišal. Vseeno pa pričakujem, da se bo državni sekretar oglasil, ker je že izrazil to željo [[znak za konec razprave]] , in to pojasnil. Kar se tiče pa same licence, je bilo pa zopet, bom rekel, zavajajoče s strani državnega sekretarja, ko je prebral samo eno alinejo iz 57.c člena, najem vozila z voznikom. Prebral je, da bodo prevoze lahko opravljale osebe, ki imajo licenco za prevoz potnikov, ali licenco za avtotaksi prevoze, pozabil pa je prebrati drugo alinejo, ki imajo veljavno dovoljenje iz prejšnjega odstavka, ta odstavek pa govori o tem, da lahko [[znak za konec razprave]] občina komurkoli dodeli možnost prevozov. Hvala.
Ja, hvala lepa. Zdaj pa imate besedo, gospod državni sekretar.
Predsedujoča, se opravičujem. Torej, kumulativno, poslanec, mora biti izpolnjen pogoj. Oba. Drugo pa je, kar sem pozabil na začetku povedati, da Vlada predlaga Državnemu zboru, da opravi tretjo obravnavo na isti, torej današnji seji. Se opravičujem za to pomanjkljivost, pa še enkrat se opravičujem, ker sem si vzel besedo.
Ja, hvala lepa. Vaš postopkovni predlog bomo vzeli na znanje, ampak ga bo potrebno podati še v fazi glasovanja, ko bomo odločali najprej o drugi obravnavi. Zdaj pa res zaključujemo s to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA RESOLUCIJE O NACIONALNEM PROGRAMU ZA JEZIKOVNO POLITIKO 2021-2025. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada, zato za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državna sekretarka dr. Ignacija Fridl Jarc. Izvolite.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pred vami je Predlog resolucije o nacionalnem programu za jezikovno politiko 2021-2025. Ta predlog resolucije je, ta resolucija je pravzaprav tretja resolucija za jezikovno politiko, priprave nanjo so se začele že v letu 2017 po prevzemu mandata sedanjega ministra dr. Simonitija smo predlog resolucije ponovno dali, pregledali s strani strokovnih služb, dali v medresorsko usklajevanje in v marcu je Vlada predlog potrdila. In kar zadeva samo resolucijo za jezikovno politiko je njen sprejem izredno pomemben, saj je to strateški dokument za naslednje petletno obdobje in zagotavlja stroki in politiki trdno podlago za premišljeno in sistematično usmerjanje jezikovne situacije v slovenski družbi. Nanjo so vezane tudi izpeljava določenih razpisov. Kot veste smo uspeli vključiti v letošnji proračun tudi uveljavitev Zakona o zagotavljanju nekaterih sredstev za nujne programe v kulturi in v tem okviru so predvideni tudi razpisi za jezikovno tehnologijo. Najsplošnejši cilj h kateremu bo sledila slovenska jezikovna politika v obdobju 2021-2025 je zagotovitev kakovostnega jezikovnega življenja za vse. Tako stroka kot politika sta v zadnjih letih na ravni strateških dokumentov prepoznali nekaj izzivov na katere se poskuša resolucija tudi celostno odzvati. Stanje, vplivi in učinki jezikovne politike se izrazito kažejo v jezikovni kulturi in jezikovni krajini države, govorci se vsepovsod srečujejo z vidno rabo slovenščine in seveda ob tem tudi z neustrezno rabo in kršitvami. Določbe, predpisi in zakoni, ki urejajo javno rabo so premalo zavezujoči in učinkoviti, poudarjamo, da bo potrebno povečati tudi nadzor in ukrepanje pristojnih inšpekcijskih služb, če bomo hoteli zagotoviti seveda rast jezikovnega znanja in rabe slovenskega jezika v čim širši javnosti. Drugi del je posvečen jezikovnemu izobraževanju, ki je prav tako izredno kompleksno področje jezikovne politike. Tematski sklopi, ki jih želi resolucija povezati v usklajeno celoto so slovenščina kot prvi jezik v Sloveniji, slovenščina kot prvi jezik po svetu, slovenščina kot drugi jezik, jeziki italijanske in madžarske narodne skupnosti ter romske skupnosti, jeziki pripadnik in pripadnikov različnih manjšinskih etičnih skupnosti, jeziki priseljenskih skupnosti, tuji jeziki, osebe s posebnimi potrebami in prilagojenimi načini sporazumevanja v visokem šolstvu in drugi. Pri tem poudarjamo, da je resolucija napisana na način, da omogoča in seveda zagotavlja nujno sodelovanje vseh relevantnih deležnikov na tem področju. Namen pa je zagotoviti ustrezne okoliščine za izvajanje teh dejavnosti in seveda tudi zagotoviti osvajanje in znanje jezikov ter krepitev naših jezikovnih zmožnosti. Na področju jezikovne opremljenosti je zadnja resolucija prepoznala izzive, ki zahtevajo hitro in učinkovito ukrepanje in ti so zajemali tako izzive glede jezikovnega opisa in predpisa, kot jezikovno tehnoloških orodij in virov. Razvoj informacijskih in komunikacijskih tehnologij v tem tisočletju ustvarja globalizirano okolje v katerem bi lahko zaradi morebitnega zaostanka v tehnološkem razvoju posamezni jeziki bili manj privlačni, odrinjeni in zato tudi dolgoročno ogroženi. Še posebej ko gre za državne jezike lahko ima to obširne negativne posledice za družbo. Tako da resolucija tudi v tem pogledu zagotavlja izvajanje določenih programov za jezikovno tehnologijo, nabavo jezikovne tehnologije in druge opreme. Od julija do decembra 2021 bo Slovenija drugič predsedovala Svetu Evropske unije. In v času predsedovanja bosta tako Slovenija kot slovenščina deležni znatno povečane protokolarne in medijske pozornosti, temu ustrezno so pripravljeni v naši službi tudi ustrezna pravila. Skrb za ugled, vidnost in promocijo slovenščine se bo torej štelo tudi med stalne naloge kot se šteje med stalne naloge slovenske jezikovne slovenske politike se bo štelo tudi v času predsedovanja kot pomemben cilj. Čeprav je nacionalni program za jezikovno politiko odziv na celotne jezikovne politične razmere je v ospredju njegove skrbi in predlaganih ukrepov slovenščina, in sicer [[…]]
Gospa državna sekretarka, jaz se opravičujem, ampak že minuto ste prekoračili.
Se opravičujem.
5 minut imate na voljo za dopolnilno obrazložitev, tako da predlagam, da končate.
Se opravičujem, bom zaključila. Samo stavek. Hvala lepa za opozorilo. Torej, slovenščine na vseh ravneh jezika, torej upoštevana so tudi narečja. Moramo pa pri tem izrazito poudariti, da je resolucija o jezikovni politiki orientirana na zdajšnje jezikovno stanje. Torej, upoštevanje sedanje situacije. Da pa seveda pri tem nikakor ne vključuje historičnih posebnosti posameznih jezikovnih govorov na območju Slovenije in da to upošteva druga zakonodaja. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za kulturo, zato za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora gospe Violeti Tomić. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana predsedujoča. Odbor za kulturo je na 12. redni seji obravnaval predlog resolucije o nacionalnem programu za jezikovno politiko 2021-2025, ki ga je v obravnavo in sprejem Državnemu zboru predložila vlada. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za kulturo, Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport, predstavnica Zakonodajno-pravne službe, predstavnik Državnega sveta in predstavnika Inštituta za slovenski jezik pri ZRC SAZU in Zavoda Republike Slovenije za šolstvo in šport. Odboru je bil posredovan predlog resolucije. Mnenje Zakonodajno-pravne službe, poročilo Komisije za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu, mnenje Komisije državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport, stališče Zavoda združenja tolmačev za slovenski znakovni jezik in vloženi amandmaji kvalificiranih predlagateljev poslanskih skupin SDS, SMC in NSi, poslanskih skupin SAB, LMŠ in predlog za amandmaje odbora. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da amandmaji koalicijskih poslanskih skupin ustrezno upoštevajo pripombe ZPS. Predstavnik Državnega sveta, ki predlog resolucije podpira je predstavil stališče Lektorskega družba zveze društev slepih in slabovidnih Slovenije in Društva za jezikovno tehnologijo. Predstojnik Inštituta za slovenski jezik pri ZRC SAZU je ocenil, da gre za vsebinsko korekten dokument in ob tem ocenil, da gre za [[…]], opozoril, da brez finančne podprtosti ne bo dosegel učinka, ki so ga strokovnjaki predvideli. Predstavnik Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport je povedal, da dokument ustrezno naslavlja področja, ki so ključna za nadaljevanje procesov v vertikali izobraževanja v visokem šolstvu in znanosti. V okviru razprave so članice in člani odbora izrazili podporo predlogu resolucije, ki ustrezno ureja vrsto vprašanj in se osredotoča na področje jezikovnega izobraževanja, ustrezno naslavlja uporabnike slovenskega znakovnega jezika in osebe s posebnimi potrebami, sredstva za ohranjanje jezika se glede na prejšnjo resolucijo povečujejo. Zaobjema več ukrepov za bralno kulturo in pismenost, spodbuja razvoj sporazumevalne zmožnosti in pozitivnega odnosa do jezika. Spodbuja digitalizacijo in jezikovno infrastrukturo, velika pozornost je namenjena tehnologijam, ki omogočajo dostopnost do informacij za slepe in slabovidne. Poudarjeno je bilo, da je slovenski jezik temelj našega naroda in ga moramo zato v današnjem času globalizacije in digitalizacije še bolj negovati. Skozi zgodovino je slovenski jezik pokazal svoj izjemen borbeni duh, ki mu je omogočil razvoj in preživetje. Jezik povezuje ljudi različnih prepričanj, ki preko njega najdejo skupni jezik. Izpostavljeni so bili dodatni predlogi k posameznim ciljem in ukrepom resolucije, ki so jih predlagali v Zavodu združenja tolmačev za slovenski znakovni jezik. Med drugim natančnejša opredelitev vloge sveta za slovenski jezik, zagotavljanje dostopnosti do tehnične opreme, podporo Združenja tolmačev za slovenski znakovni jezik, kot promotorju slovenskega znakovnega jezika, tolmačenje na daljavo in tako dalje. Nekateri razpravljavci so opozorili na pomanjkljivosti, ki bi jih resolucija morala vsebovati. Promocija študija slovenskega jezika na italijanskih univerzah in podobno. Zavzemanje za krepitev slovenistk na Univerzah v Trstu in Vidmu, zaposlitev dodatnih učiteljic asistentk in učiteljev asistentov iz Slovenije, kot dodatne pomoči pri pouku slovenščine v Porabju. Opozorjeno je bilo na dejstvo, da prekmurski jezik v resoluciji ni omenjen, zato sta bila predlagana amandmaja odbora, ki sta se nanašala na nujnost seznanja s pomenom prekmurščine in sofinanciranje projektov, ki omogočajo ohranjanje razvoj in promocijo prekmurskega jezika. Kritike so se nanašale tudi na odsotnost časovnice glede izvrševanja ciljev, ki jih resolucija določa, pomanjkanje dodatne skrbe za dostopnost literature v slovenskem jeziku, kritično stanje na področju bralne kulture in bralne pismenosti mladih in odraslih, premajhno pozornost [[znak za konec razprave]] pisani besedi, preveliko rabo tujih jezikov, problematiko narečij in tako dalje. Po končani razpravi o posameznih poglavij predloga resolucije, je odbor sprejel amandmaje Poslanskih skupin koalicije SDS, NSi in SMC, ni pa sprejel amandmajev Poslanskih skupin SAB, LMŠ in predlog za amandmaje odbora. Odbor je glasoval o vseh poglavjih predloga resolucije skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje, je pripravljeno besedo dopolnjenega predloga resolucije, [[znak za konec razprave]] v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prva dobi besedo gospa Tadeja Šuštar. Predstavila bo stališče Poslanske skupine NSi. Izvolite.
Hvala za besedo. Danes obravnavamo resolucijo o nacionalnem programu za jezikovno politiko 2021-2025. Sredstva za ohranjanje in razvoj jezika se glede na prejšnjo resolucijo povečujejo, kar v Novi Sloveniji – krščanskih demokratih močno pozdravljamo. Iz prejšnjih 23 milijonov evrov, se sredstva povečujejo na 44 milijonov evrov. Slovenska jezikovna politika skrbi za čim kakovostnejši pouk slovenščine, kot prvega jezika na območju Republike Slovenije, ter za čim večjo dostopnost pouka slovenščine za Slovenke in Slovence, zunaj meja Republike Slovenije. V izobraževalnem sistemu poskuša čim bolje upoštevati potrebe tistih otrok in mladih priseljenk in priseljencev, ki jim je slovenščina drugi jezik, tudi za gluhe in naglušne otroke. Prav tako pa promovira tudi izpopolnjevanje pri odraslih govorcih, ki jim je slovenščina drugi ali tretji jezik oziroma se učijo slovenščine v tujini. Cilj je, da bi bili govorci in govorke slovenščine jezikovno usposobljeni in ozaveščeni, ter da bi dosegli zmožnost učinkovite rabe prvega tujega jezika, ter imeli možnost razviti tudi drugi tuji ali dodatni jezik, v skladu s potrebami, tako na področju splošne, kot poklicne rabe. Slovenija se z resolucijo zavezuje k spodbujanju medsebojnega razumevanja, solidarnosti in družbene kohezije. Jezikovno izobraževanje ima ključno vlogo pri uresničevanju navedenih usmeritev, še posebno vlogo pri razvoju pa imajo učiteljice in učitelji slovenščine, drugih jezikov in tudi drugih nejezikovnih predmetov. Ključno podporo tem dejavnostim zagotavljajo šolske knjižnice katerih vlogo je potrebno okrepiti. Resolucija zaobjema več ukrepov za bralno kulturo in pismenost, spodbuja razvoj sporazumevalne zmožnosti in pozitivnega odnosa do jezika in jezikovne kulture v družbenem okolju. Slovenska jezikovna politika s posebno pozornostjo spremlja tudi učenje slovenščine kot sosedskega jezika v Italiji, Avstriji, Hrvaški in Madžarski. Ukrepi v resoluciji so intenzivnejši in je zanj namenjenih več sredstev. Na področju jezikovne opremljenosti resolucija spodbuja tudi digitalizacijo in jezikovno infrastrukturo, kar pa zahteva hitro ukrepanje, saj je ključna prisotnost na svetovnem spletu. Pomembno je, da se veliko pozornosti namenja tehnologijam in digitalizaciji, ki dostopnost do gradiv in informacij zagotavljate tudi slepim in slabovidnim, gluhoslepim, ljudem z govorno-jezikovnimi težavami in ljudem z disleksijo. Pri izražanju v materinem jeziku gre za sposobnost izražanja in interpretacije svojih misli, občutev in dejstev, tako ustni kot tudi v pisni obliki, na primer poslušanje, govorjenje, branje in pisanje ter medsebojno komuniciranje v jezikovno primerni obliki ter načinu vseh življenjskih okoliščinah, vzgoji in izobraževanju, doma, na delu in v prostem času. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati bomo predlagano resolucijo soglasno podprli, saj zagotavlja dodatna sredstva za razvoj in uporabo slovenskega jezika, prav tako pa spodbuja digitalizacijo in tehnološki napredek tudi na področju jezika in medsebojnega sporazumevanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Mojca Žnidarič bo predstavila stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Danes potrjujemo že tretjo resolucijo o jezikovni politiki v zadnjih 30. letih, tokrat za obdobje 2021 do 2025. Kot smo slišali na matičnem odboru od predstavnikov ministrstva za kulturo, resolucija zagotavlja stroki in politiki podlagi na področju jezikovne politike najsplošnejša vrednost resolucije pa je zagotovitev kakovostnega jezikoslovnega življenja za vse. Slišali pa smo tudi veliko prizadevanj za nadaljnji razvoj slovenščine brez nepotrebnih tujk in pohvale po večanju sredstev, ki se z resolucijo namenja izvajanju ukrepov. Resolucija se osredotoča na področja jezikovnega izobraževanja in jezikovne opremljenosti na splošno jezikovno kulturo in jezikovno krajino zakonodajne in druge pravne akte oziroma dokumente slovenske jezikovne politike ter na aktualno predsedovanje Slovenije Svetu EU. Slednja je priložnost za vse nas, ki jo lahko v tem času izkoristimo za večjo prepoznavnost slovenskega jezika izven naših meja. Je tudi dokaz kot so nekateri že na delovnem telesu povedali, da presežemo diskurz o majhnosti našega kulturnega in jezikoslovnega prostora, saj se velikost naroda in prepoznavnost jezika ne meri zgolj v številkah prebivalstva in kvadratnih metrih ozemlja. Zato je izjemnega pomena, da se z resolucijo še večja skrb namenja bralni kulturi in pismenosti. Prav posebna pozornost je namenjena razvoju sporazumevalne zmožnosti in pozitivnega odnosa do jezika in jezikovne kulture ne samo v izobraževalnem procesu, temveč tudi v družinskem okolju. Poudarek je tudi na slovenskem znakovnem jeziku in osebah s posebnimi potrebami, ki svoje sporazumevalne potrebe uresničujejo na številne načine znakovno, z brajlico, s povečanim tiskom ali drugimi prilagojenimi načini sporazumevanja. Ob tej priložnosti pozdravljamo vsa prizadevanja za ohranjanje enotnega kulturnega prostora vključno z našimi sorojaki v zamejstvu in po svetu. Slovenska skupnost v sosednjih državah, zdomstvo in izseljenstvo so našli posebna mesta v resoluciji s konkretiziranimi cilji in ukrepi za zagotovitev možnosti izpopolnjevanja jezikovne zmožnosti v slovenščini za pripadnike ter skupnosti za spodbujanje rabe in učenja slovenščine v vseh skupinah z izkazanim interesom ter za krepitev interesa tam, kjer je šibak. Ukrepi namenjeni krepitvi položaja slovenske manjšine celovito naslavljajo neprekinjeno raziskovanje narodnega, družbenega in jezikovnega položaja slovenske skupnosti, rabe slovenskega knjižnega jezika in njegovih različic ter tudi narečij. Na novo pa v resoluciji najdemo ukrepe, ki so namenjeni ohranjanju slovenske jezikovne kulture in jezikovne krajine države. Poleg ukrepov predvidenih v resoluciji ne smemo pozabiti, da je vsak od nas odgovoren za prispevek k ozaveščanju o pomenu in vlogi javne rabe slovenskega jezika. Slovenski jezik je za nekatere materni jezik, za druge pa jezik okolja, v katerem živijo in ustvarjajo. Zato je pomembno, da so ukrepi usmerjeni v spodbujanje učenja in rabe slovenskega jezika, ne samo na vseh ravneh temveč tudi za vse ciljne skupine. Vse to pričujoča resolucija o nacionalnem programu za jezikovno politiko omogoča in spodbuja. V Poslanski skupini Stranke Modernega centra bomo predlog resolucije seveda podprli. Za konec pa tako, jaz sem Prlečka in upam, kaj vsi vete, kaj je prvi slovenski tabor bio v Lotmerke, središči Prlekije in na totih taborih so se fejst borili za naš jezik. Še nekaj vam moram vsem povedati in to še fejst dobro punem [[?]] , te, kdo mi je gospod Židan čestital k izvolitvi v parlament, mi je na koncu rekel, toti lepi naglas pa obdrži in tega se jaz držim. Mi pa zdaj vabimo gospoda Židana, ko nam njegov amandma predstavi v celoti v prekrasni prekmurščini. Hvala, ker ste mi prisluhnili.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine SAB bo predstavil gospod Marko Bandelli. Izvolite.
Spoštovani. Materni jezik je temelj identitete in kulture naroda, posameznika. Pomembno je, da materinščino negujemo kot posamezniki, vendar to ni dovolj. K njenemu razvoju in ohranjanju morata strmeti tudi stroka in politika. In glavni temelj in izhodišče za to predstavlja prav resolucija, ki jo danes obravnavamo. Iz nje izhajajo bistvene smernice na podlagi katerih stroka in politika usmerjata jezikovno situacijo v družbi, zato je zelo pomembno, katere vsebinske poudarke prinaša dokument, na kaj se osredotoča, kako je strukturiran, kakšne novosti prinaša v primerjavi s prejšnjo različico in tako naprej. Že ob obravnavi resolucije na delovnih telesih sem poudaril, da je dokument dober, pregleden in dobro razdeljen. Pregled odzivov na osnutek resolucije je pokazal, da je bilo upoštevano veliko bistvenih pripomb, bi pa bile lahko pripombe zainteresirane predvsem strokovne javnosti mestoma tudi obsežnejše upoštevane. Prav tako sem že tedaj poudaril, da so v resolucijo dobro vključena aktualna družbeno politična dogajanja. Eno takšnih je denimo tudi vključitev repatriiranih oseb. Vemo, kakšni napori so bili leta 2019 usmerjeni od strani Urada za Slovence v zamejstvu in po svetu, takrat še pod vodstvom našega ministra Petra Česnika, da smo v Slovenijo pripeljali osebe slovenskega rodu iz Venezuele. In zelo dobro se mi zdi, da je bila tudi ta skupina takoj vključena v program, v okviru podpoglavja slovenščina kot tuji jezik. Predhodne resolucije jih niso vključevale, zato je jasno, da gre pri tem za dober odziv na dogajanja. Dejstvo je, da je znanje tako kot za pripadnike narodnih skupnosti, manjšinskih etničnih skupnosti, priseljenskih skupnosti in tako dalje ključnega pomena, da imajo možnost učenja slovenščine. To je namreč bistvo zato, da imajo enake možnosti za zaposlitev, za dostop do informacij, za razvoj za življenje na sploh. Še ena pozitivna stvar je, da so v predlogu resolucije opazni tudi koraki v smeri debirokratizacije, v obliki odprave administrativnih ovir, denimo za lažji dostop do univerzitetnega izobraževanja v Republiki Sloveniji za tiste, ki uporabljajo slovenščino kot svoj prvi ali drugi jezik živijo pa zunaj naših meja. To je tista prava debirokratizacija, ki bi lahko služila za zgled tudi pripravljavcem zakona o debirokratizaciji, ki se, kot vemo, dotika tudi številnih vprašanj, ki z debirokratizacijo nimajo nič skupnega. V resoluciji je dobrodošlo tudi upoštevanje teženj v skladu s katerimi deluje svet in v tem kontekstu posvečanje pozornosti digitalizaciji, ki zaznamuje in bo še bolj zaznamovala vsa področja naših življenj. Kljub dobrim stvarem, ki sem jih izpostavil, pa smo v PS SAB prepričani, da bi lahko bila resolucija še boljša. Obžalujemo, da na matičnem delovnem telesu ni bil sprejet noben amandma, ki smo jih vložile opozicijske poslanske skupine in ki bi, po našem mnenju, resolucijo še izboljšali. Kljub temu bomo v Poslanski skupini SAB dokumentu izrekli soglasno podporo. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Alenka Jeraj, predstavila bo stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Sprejem resolucije o nacionalnem programu za jezikovno politiko 2021-2025 strateškega dokumenta za naslednje petletno obdobje je pomemben, ker zagotavlja stroki in politiki trdno podlago za premišljeno in sistematično usmerjenje jezikovne situacije v slovenski družbi. Nova resolucija se osredotoča na področje jezikovnega izobraževanja in jezikovne opremljenosti, na splošno jezikovno kulturo in jezikovno krajino ter na bližnje predsedovanje Slovenije Svetu Evropske unije v letu 2021. Strateška naravnanost in osredotočenost na uresničevanje ključnih področij jezikovne politike v naslednjem obdobju omogočata večjo sistematičnost in usklajenost nosilcev, s tem pa tudi bolj realno uresničevanje nalog oziroma ukrepov. Štiri glavna poglavja nacionalnega programa so: prvič - jezikovno izobraževanje, drugič – jezikovna opremljenost, tretjič – zakonodajni in drugi pravno veljavni dokumenti slovenske jezikovne politike ter četrtič – slovenščina kot uradni jezik Evropske unije. V ospredju so poimenovanja različnih ustanov, podjetij, trgovin, lokalov in objektov ter prireditev in dogodkov. Skratka, imena ter obvestilni in reklamni javni napisi v neslovenskem jeziku. Vsa taka poimenovanja, oglasi, vabila in podobno v tujem jeziku, zlasti so toliko bolj vprašljivi in nerazumljivi, ker jih izberejo, uporabljajo in objavljajo slovenske pravne in fizične osebe, namenjeni pa so predvsem slovenski javnosti, uporabnikom, poleg tega jih je z leti vedno več. Določbe, predpisi in zakoni, ki urejajo javno rabo slovenščine so, kot kažejo strokovni zapisi, prispevki v medijih, študije, raziskave in podobno, pa tudi ugotovitve pristojnih inšpekcijskih služb ob pritožbah državljanov premalo zavezujoči in učinkoviti, včasih preveč restriktivni, včasih pa nejasni ali nedorečeno ob nastajanju novih drugačnih okoliščin rabe jezika ter dopuščajo različne interpretacije. Prav tako bi morali zajeti oziroma upoštevati široke potrebe in različne interese uporabnik in uporabnic slovenskega jezika na vseh področjih javnega življenja, zato bodo verjetno potrebne tudi nekatere spremembe v zakonodaji. Povečati se bosta morala nadzor in ukrepanje pristojnih inšpekcijskih služb. Na narodnost mešanih območjih pa je seveda tudi treba upoštevati pravila dvojezičnosti. Skrb zbujajoče je dejstvo, da se je v zadnji mednarodni primerjalni raziskavi o merjenju kompetenc odraslih Slovenija na vseh merjenih področjih spretnosti tudi pri besedilnih spretnostih znašla pod povprečjem OECD in EU. V Sloveniji ima kar tretjina prebivalcev med 16 in 65 letom tako nizko raven besedilnih spretnosti, da jih to ovira pri delu in vključevanju v družbo, brati pa so sposobni le kratka in preprosta besedila. Nadalje rezultati kažejo, da je višja raven spretnosti tesno povezana z višjo ravnjo produktivnosti zaposlovanja in prihodkov. Prednostna usmeritev jezikovne politike Republike Slovenije čim boljše poznavanje slovenskega jezika, dosledno zagotavljanje slovenskih imen podjetij ter zavest o posebnem statusu slovenščine kot materinega jezika, še posebej na območjih zunaj Republike Slovenije. V skladu s tradicijo pozitivnega vrednotenja znanja različnih tujih jezikov in glede na sodobne potrebe po konkurenčnosti, odprtosti in demokratičnosti Slovenije pa se ob tem upošteva jezikovna raznolikost in spodbuja funkcionalna raznojezičnost. Cilj je, da bi bili govorci in govorke slovenščine jezikovno usposobljeni in ozaveščeni, ter da bi dosegli zmožnost učinkovite rabe prvega tujega jezika ter imeli možnost razviti tudi drugi tuj ali dodatni jezik v skladu s potrebami ako na področju splošne kot poklicne rabe. Pri tem naj se utrjuje zavest o položaju slovenščine kot uradnega jezika v Republiki Sloveniji, o tem, da je slovenščina materni jezik večine prebivalstva, pa tudi drugi ali tuj jezik za številne govorke in govorce drugih maternih jezikov ter o enakovrednosti vseh jezikov. V Poslanski skupni SDS bomo resolucijo o jezikovni politiki za obdobje 2021 do 2025 podprli.
Hvala lepa. Gospod Aljaž Kovačič bo predstavil stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. V obravnavi Državnega zbora je že tretja resolucija o nacionalnem programu za jezikovno politiko, ki bo veljala za obdobje 2021-2025. namen tretje resolucije je prenesti in ohraniti cilje in ukrepe, ki so tekom prejšnjih obdobij doprinesle k pozitivnim rezultatom in izboljšanju področja jezikovne politike. V prihodnje pa bo resolucija tudi nadgradila ukrepe ker so bile opažene določene vrzeli pri izvajanju ukrepov in doseganje ciljev. To je še posebej pomembno v današnjih časih, ko je utemeljeno ohranitev slovenščine ogroženo. Vse večje opaziti rabe slenga kot tudi rabo angleščine kot prvega jezika, na primer v oglasil, poimenovanjih in vabilih. Pri tem gre tako za kršenje jezikovne pravice kot večine. Poleg tega pa tudi za samoomejevanje slovenščine v javni rabi. V Sloveniji pa bo potrebno tudi v prihodnje narediti korak naprej proti zastavljenim ciljem in ukrepom, ki bodo izboljšali bralno pismenost. Po zadnjih podatkih OECD za bralno pismenost iz obdobja 2012-2015, je bila Slovenija glede na povprečje držav članic EU in OECD pod povprečjem za starostno skupino 16 do 65 let. Za izboljšanje bralne pismenosti v prihodnje je lahko eden od ključnih faktorjev že povečana zanimanja za branje v zgodnjem otroštvu. Za jezikovno opremljenost bo tudi pomemben prehod in razvoj digitalne pismenosti, kar se je izkazalo za nujen v času šolanja na daljavo. Še posebej, ko so se pojavile tudi nekatere tehnične težave na državni ravni v času epidemije COVID-19. Še posebej pa bo morala Slovenija spremljati situacijo v sosednjih državah, predvsem v Italiji in Avstriji ter preko diplomacije tudi poskušati doseči premik in si prizadevati, da se zavaruje pristnost slovenščine. Ne smemo pozabiti, da so še prejšnje leto v mesecu oktobru ob 100 obletnici plebiscita s strani pobude slovenskega konsenza za ustavne pravice skupnost koroških Slovencev in Slovenk ter kluba slovenskih študent in študentov na Koroškem, v Celovcu, na Dunaju in v Gradcu opozarjali, da Avstrija v celoti ne izpolnjuje pravic manjšine. V Poslanski skupini LMŠ smo pri obravnavi resolucije želeli tudi dobronamerno nadgraditi in dopolniti resolucijo z amandmaji, ki so se nanašali na večjo spodbudo promocije slovenskega jezika po svetu preko lektorjev, vendar je koalicija dani predlog zavrnila. Prav tako smo vezano na pripombe Zavoda za združenje tolmačev za slovenski znakovni jezik vložili v Poslanski skupini LMŠ amandmaje, ki bi dopolnile resolucije z vidika znakovnega jezika. Vseeno je koalicija glasovala proti sprejetju amandmajev, ki bi doprinesle k dopolnitvi resolucije z vidika podpoglavja slovenskega znakovnega jezika, kar nas žalosti. Bomo pa kljub temu v Poslanski skupini LMŠ podprli amandmaje in celotno resolucijo. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Dejan Židan bo predstavil stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
spoštovana gospa podpredsednica, drage poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana državna sekretarka s sodelavcem, vsi lepo pozdravljeni. Resolucija, ki je danes pred nami, je pomemben državni dokument in že vnaprej povem, da jo bomo poslanke in poslanci Socialnih demokratov podprli. Odločil sem se, da ne bom govoril o zgodovini, je pomemben dokument in ga je potrebno podpreti. Rad bi pa še o treh stvareh spregovoril. O vljudni prošnji in povabilu, da spoštovane poslanke in poslanci podprete omembo prekmurščine, prekmurskega jezika v resoluciji. Prekmurski jezik je bil že knjižni jezik. Prekmurski jezik je jezik, ki ima sedaj status tako nadnarečja, kakor tudi regijskega jezika. Prekmurski jezik je jezik, ki je vpisan v razvid nesnovne kulturne dediščine. Prekmurski jezik je jezik, od katerega je v resnici odvisen obstoj naše manjšine v Porabju. In nenazadnje, vpis prekmurščine v ta pomemben dokument je podprl tudi dr. Kozma Ahačič na pristojnem odboru. Gospod doktor ni kar nekdo, je predstojnik Inštituta za slovenski jezik Frana Ramovša Slovenske akademije znanosti in umetnosti. Kot drugo, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prejšnji teden smo z 78 glasovi za in brez glasu proti podprli Zakon o spremembi slovenske ustave. Kot peta država v Evropi govorimo o uporabi in razvoju slovenskega znakovnega jezika, uporabi, tam kjer živita obe manjšini, njihovega znakovnega jezika in kot prva država na svetu o jeziku gluho-slepih. Prav je, da v prihodnji resoluciji bo to področje širše razdelano. In nenazadnje, spoštovane poslanke in poslanci, verjamem, da smo vsi pozorni na dopis, ki smo ga žal dobili šele včeraj. Gre za dopis Avto-moto zveze Slovenije in Zveze potrošnikov. Opozarjajo, da je vse več naprav povezanih z digitalnim upravljanjem in praviloma v tujem jeziku. In sami opozarjajo na nevarnost, saj vsi ljudje tujih jezikov ne razumejo, jaz bom pa opozoril na drugo nevarnost. Da v kolikor ne bodo tudi v tem svetu uporabljen slovenski jezik, vodi pot slovenski jezik v tako imenovani folklorni jezik. To je sedaj največji izziv, pred katerim v resnici smo. Izziv, ki mora biti s temi krepkimi 40 milijoni, ki so v resoluciji na razpolago, res podprt in izziv, ki mora biti bolje rešen tudi v drugi zakonodaji. Hvala za vašo pozornost, spoštovane poslanke in poslanci.
Hvala lepa tudi vam. Kot zadnji bo stališče poslanske skupine Levica predstavil gospod Boštjan Koražija, izvolite.
[[nerazumljivo]]najlepša hvala. Predlog resolucije o nacionalnem programu za jezikovno politiko, ki je pred nami, v Levici seveda podpiramo. Gre za tretje tako, gre za tretjo takšno resolucijo. Med splošnimi cilji so predvsem ozaveščenost o vlogi javne rabe slovenščine in o različnih potrebah ter načinih sporazumevanja v okviru različnih skupin ter o dodani vrednosti večjezičnosti v multikulturni družbi. Med drugimi cilji so še spremljanje jezikovnega stanja, posebna skrb za osebe s posebnimi potrebami, dostop do kakovostnih slovenskih prevodov tujejezičnih del in kakovostnih prevodi slovenskih del v tuje jezike. Zlasti na področju prevodov se nam zdi predlog resolucije preskop. S področji jezikovnega izobraževanja bi rad zlasti naglasil pomembno vlogo razvoja bralne pismenosti in bralne kulture za učinkovito sporazumevanje. Vsa sodobna tehnologija nam ne pomaga kaj dosti, če ljudi na vseh stopnjah ne vzpodbujamo k branju. Žalostno stanje funkcionalne bralne in jezikovne sposobnosti lahko opazimo na vseh ravneh. Tehnologija pri tem ni več toliko pomembna, ali gre torej za klasične ali e-knjige, čeravno številne raziskave kažejo na veliko prednost branja knjig v fizični obliki. Zlasti na sposobnost pomnjenja vplivajo oziroma vpliva branje knjig v fizični obliki, saj je pri tej obliki vključenih več antropoloških momentov, ki vplivajo na samo tehniko pomnjenja. Če se tako izrazim, gre torej za sam način, kako možgani shranjujejo in povezujejo prejete informacije, ki presegajo zgolj besediščno ali vsebinsko raven. Še en vidik uporabe slovenščine, ki je v preteklosti doživela več pritiskov bi rad spomnil na rabo slovenskega jezika v znanosti. Pretirana uporaba zlasti angleščine oziroma sklicevanje na njeno širšo vrednost je dolgoročno pogubna za sam razvoj slovenske strokovno znanstvene terminologije in strokovnost znanstvenega pisanja nasploh ne glede na znanstveno disciplino od humanistike do tehničnih znanosti. Pomembno področje je tudi raba slovenščine kot uradovalnega jezika. Ob čustvenih kompetencah za delo z ljudmi, ki vse bolj omanjkajo pri različnih uslužbencih in bi morali biti veliko bolj poudarjeni pri njihovem zaposlovanju je ravno nadgrajevanje jezikovne zmožnosti javnih uslužbencev izjemnega pomena. Naj pri tem dodam dopuščanje raznih tujejezičnih imen podjetij pri njihovi registraciji, na katere ste že tudi prej vsi opozarjali. Aktivnosti na področju naših manjšin, zlasti področje dvojezične, izobraževalne in kulturne dejavnosti, kakor tudi spodujanje rabe slovenščine med zamejci, zdomci ter izseljenci in učenje slovenščine kot drugega ali tujega jezika je prav tako potrebno posebno pozornost matične države. Naj ob tem samo spomnim na pomen razvoja slovenskega znakovnega jezika, kakor tudi rabe slovenščine za slepe in slabovidne ter gluhoslepe. Dobro je tudi stalna podpora izvajanja pouka maternih jezikov, ne le med otroci uradno priznanih manjšin in Romi, ampak tudi med priseljenimi. A izvajati se mora na način, da se v nobenem primeru ne zanemari vloga slovenščine. Eno pomembnih orodij popularizacije slovenskega jezika je gotovo tudi digitalizacija virov in njihova odprta dostopnost. V tej zvezi naj spomnim samo na potrebo po hitrejšem digitaliziranju obstoječega pisnega in govorjenega slovenskega gradiva ter njegovo shranjevanje v kar najbolj odprtem dostopu. Posebnega pomena pri tem je nesnovna jezikovna dediščina, torej narečja in govorjen jezik, ki se vse bolj staplja v večje enote, pri tem pa izginjajo predvsem manjše različne rabe, ki so bile lahko skozi daljše časovno obdobje določujoče za neko krajevno jezikovno rabo. Seveda k temu pripomorejo tudi večja nihanja v priseljevanju prebivalstva, ki ga omogoča sodobni način življenja. Ravno zaradi namena resolucije, da varuje in pospešuje rabo slovenskega jezika pa moram opozoriti, da slednja uporaba nekaj neposrečenih besednih zvez naj izpostavim večkrat uporabljeno besedo zvezo prevladujočo vlogo slovenščine v uradnem, javnem pa tudi zasebnem življenju. Slovenščina je uradni jezik Republike Slovenije in ustavno varovana vrednota, zato ne moremo govoriti o njeni prevladujoči vlogi v matični državi. V Levici obžalujemo dejstvo, da je Odbor za kulturo na 12. seji, 15. maja letos, ob obravnavi dotične resolucije zavrnil vsa dopolnila opozicije glede izboljšav na področju sporazumevalne vloge slovenskega znakovnega jezika, statusa tolmačev in tolmačic ter dostopnosti tehnične in programske opreme za tolmačenje na daljavo, kar gre neposredno v škodo oseb s posebnimi potrebami in prilagojenimi načini sporazumevanja. To je še zlasti zaskrbljujoče, saj se je zgodilo tik pred vpisom znakovnega jezika v Ustavo. Kljub vsemu, kot že rečeno, bomo predlagano resolucijo podprli in na koncu bom samo še rekel, nekaj z mojega prejšnjega in bodočega foha, ko vsi po domače govorite danes. Idite v knjižnico, pa berite knjige oziroma si jih sposodite. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o poglavjih in vloženih amandmajih. K poglavju 1, torej uvodu, podpoglavju 1.4. Nosilci dejavne jezikovne politike, dajem v razpravo poglavje 1 in podpoglavje 1.4. z naslovom Nosilci dejavne jezikovne politike ter amandma poslanskih skupin SD, Levica in SAB. Želi kdo besedo? [[Da.]] Prijavil se je mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Ne bom ponavljal argumentov, ker sedaj že nekaj časa govorim. Rad bi pri tej točki podal samo eno pojasnilo. K obstoju in razvoju prekmurskega je marsikdo prispeval, tudi ljudje, ki ste tukaj prisotni, vključno s poslancem gospodom Jožetom Horvatom. Jaz se tega zavedam in to spoštujem. Idealno bi bilo, da bi uspeli prekmurski jezik kot neke vrste darilo Prekmurkam in Prekmurcem vpisati v resolucijo takrat, ko bi se dejansko resolucija, če ne bi bilo menjav vlad in podobnih stvari, verjetno sprejemala do leta 2019. To je ob priključitvi, torej ob priključitvi 100. obletnici priključitve Prekmurja Sloveniji in priključitve k slovenskemu narodu. Ampak včasih je boljše prepozno kot pa nikoli. To je zame pomemben argument. Bil sem tudi vprašan, zakaj z amandmaji nismo prišli že pred sejo pristojnega odbora, kjer bi se lahko pogovorili in dobili širše soglasje. Tukaj moram zelo odprto povedati, da sam nisem član odbora, ki je pristojno za to področje in razlog, da sem bil tam je bil pač pomoč poslancu, ki ni mogel priti, zato je bil način poteka takšen, da sem z amandmaji prišel neposredno na odbor. Izjemno pomembna pa je bila podpora, ki jo je izrekel predstojnik Inštituta za slovenski jezik Slovenske akademije znanosti in umetnosti. In jaz si želim, da tovrstne razprave res ne bi bile politične, pač se je dogodilo, da je konkretni poslanec prišel, ker je pač bila takrat v bistvu takšno stanje s tem amandmajem, lahko bi prišel tudi kdorkoli drug, šteje pa glas za prekmurski jezik, zato spoštovana poslanke, spoštovani poslanci, res vas prosim za podporo. Hvala vam.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Da.]] Gospod Horvat, izvolite.
Hvala lepa gospa podpredsednica, spoštovana gospa državna sekretarka s sodelavcem, kolegice in kolegi. Res je, okoli našega maternega jezika se ne moremo in ne smemo prepirati. Me je pa kolegica Mojca Žnidarič navdušila s svojo prleščino, saj sem prav povedal, in dovolite, da namesto uvoda nekaj povem v prekmurščini. Matern' jezik, kinč predragi, ki so te nam mati dali v živi spomin svojih vrlin, ljübimo te z cele düše i častimo nad vse više. Živi, živi v vsakem časi matern' jezik. To je napisal Jožef Klekl Starejši, duhovni oče združitve prekmurskih Slovencev z matičnim narodom pred nekaj več kot 100 leti. Ker imam rad obletnice gospe in gospodje, tudi danes je ena 100-letnica zelo pomembna. Na nek način obžalujem, da se ji ni poklonil, ampak je še čas, tudi Državni zbor. Namreč, na današnji dan pred natanko 100 leti, torej 1. junija 1921 se je prva skupina Primorcev in Istranov naselila v izpraznjeni pristavi v sedanjo kolonijo v Petišovcih pri Lendavi v Prekmurju. Prispelo je sedem primorskih begunskih družin z 31-imi člani. Za njimi je v tem letu sledilo še dodanih sedem družin. To je zelo pomembno za slovenski jezik, kasneje bom naštel vasi, ki so jih zasedli, zasedli tam, kjer so se naselili, to so danes slovenske vasi kljub temu pravzaprav otoki, slovenski otoki. Po letu 22 z zapiranjem begunskega taborišča v Strnišču pri Ptuju se je v Petišovcih nadaljevala priselitev Primorcev in Istranov v Petišovce, Benico, Pince Marof, Kamovce in Dolgo Vas se je v obdobju od 1921 do 38 priselilo čez 1300 Primorcev in Istranov. Začeli so praktično iz nič na najslabše zamočvirjeni zemlji. Film Primorski eksodus spremlja trnovo življenjsko pot primorskih beguncev, njihovo neomajno življenjsko energijo in voljo, da si v Prekmurju ustvarijo novo življenje. Z velikim odrekanjem in velikim trudom so si izgradili skromen dom, nabavili nekaj živine in bili prepričani, da je njihovega trpljenja končno konec, vendar ni bilo tako. Leta 1941 je nastopila druga svetovna vojna. Področje Prekmurja je prišlo pod upravo madžarske države. Takoj po prevzemu upravljanja so bili vsi priseljenci v Prekmurje po letu 1918 razlaščeni. Odvzeto jim je bilo vse razen hiše in ohišnice. Tako so zimo 1941, 1942, preživeli z zalogami iz prejšnjega leta ali pa s hlapčevskim delom pri domačinih, a to ni bilo dovolj. 22. junija 1942, so vse primorske in istrske begunce skupaj skoraj 700 ljudmi izgnali v taborišče Šarvar na Madžarsko. Tam so preživeli naslednja tri leta. Po vrnitvi iz taborišča so našli svoje domove, popolnoma izropane in uničene. Svojo vas in imetje so pričeli graditi ponovno, vztrajali so. Najprej jih je gnala le primorska in istrska trma. Gospe in gospodje, prav je, da se ob tem jubileju, 100 letnici preselitve prvih primorskih beguncev v Prekmurje spomnimo na njihovo trnovo pot in pokažemo na njihovo pokončnost, kako se brani slovenski jezik in slovenstvo. Kolega Židan je govoril o prekmurščini. Sem vesel, veliko o tem je pisal jezikoslovec Marko Jesenšek. Pravi, da se prekmursko narečje vse bolj uveljavlja v širšem slovenskem prostoru. Saj poznamo Vilko Novak je napisal slovar stare knjižne prekmurščine. Se pravi, prekmurščina je knjižni jezik. Včasih v šali rečem, da smo mi Prekmurci in Prekmurke fenomeni, da imamo ob eni materi kar dva materina jezika. Narodimo se v narečje, potem pa se izobražujemo v knjižni slovenščini. Prekmurski knjižni jezik se je v slovenskem [[nerazumljivo]]jezikovnem prostoru oblikoval podobno kot kranjski v alpskem področju. Oba sta stranski produkt protestantizma, posledica sprememb zahodnoevropski cerkvi konec srednjega veka. Vernike je bilo potrebno naučiti brati in pisati, da so lahko sami brali sveto pismo. V obdobju protestantizma je to prineslo prve knjige, abecedniki so opismenjevali ljudi, katekizmi so bili prvi učbeniki, končni cilj pa je bil prevod Svetega pisma v nacionalne jezike. To delo so, kot vemo, v osredju opravili Trubar, Krelj, Dalmatin, v 16. stoletju, na vzhodu, torej pri nas pa Temlin, Sever in Štefan Kuzmič v 18. stoletju. Kranščina in prekmurščina sta se potrdili kot knjižna jezika prav s prevodom knjige veh knjig, ki jo je mogoče ubesediti le v visoko razvitem in kultiviranem knjižnem jeziku, nikakor ne v preprostem narečju, ki mu za tako veličastno delo primanjkuje besed, nima dovolj razvitega oblikoslovja in skladnje ter je slogovno premalo virtuozen. Bodi dovolj. Verjamem, da smo vsak od nas ponosni na narečje v katerega se rodimo. Verjamem, da smo vsi ponosni v slovenski jezik, ki nas vse povezuje in smo lahko ponosni, da je 1. maja 2004, ta naš slovenski jezik materni jezik postal tudi zelo pomemben evropski jezik, ker ga lahko govorimo ko pridemo v evropski parlament. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati? [[Da.]] Gospa Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat vsem! Za začetek bom rekla tako, ker tudi sama resolucija nas napotuje k temu, da se izogibamo po nepotrebnem tudi tujk. Sama se jih v svojih govorih in pisanjih precej izogibam, tudi ne uporabljam tistega telefona, ki noče uporabljati slovenščine, pa ne zato, da ne bi vedela katerih tujih jezikov, ampak izključno zato, ker se nočejo potruditi, da bi bil meni tudi v slovenščini in dejansko tudi podpiram ta predlog, ki je, jaz sem ga danes na elektronski pošti našla, ki je Zveza potrošnikov Slovenije poslala. Res je, da marsikateri potrošnik, mislim da Slovenci [[…]]marsikaterih navodil več ni v slovenskem jeziku, ko kakšen produkt kupimo. Ampak zdaj glede tega smo danes najbrž prepozni. Bi pa rekla seveda nekaj glede tega vloženega amandmaja. Slovenščina je med slovanskimi jeziki v bistvu narečno najbolj razvejana. Imamo čez trideset narečij. In na samem odboru, na katerem, tem Odboru za kulturo, na katerem sem tudi sama nadomeščala, sem se pri tem odboru oziroma pri tem amandmaju vzdržala in sicer iz več razlogov. Torej, kot rečeno, nisem članica tega odbora, sem šla na hitro nadomeščat. Tudi amandma je bil tik pred odborom vložen. In v bistvu tudi zato jaz nisem proti vpisu seveda prekmurščine oziroma večje omembe prekmurščine v tej resoluciji. Imam pa seveda pomisleke kaj bi pač ta vpis – vpis le enega narečja prinesel oziroma, da bi s tem mogoče zapostavili ostala narečja, ali pa odprli Pandorino skrinjico za vpis vseh ostalih narečij v resolucijo. Ampak narečja, kot vsa skupaj, kot narečja, seveda pa so omenjena tudi v tej resoluciji. In kot drugo, kot sem rekla – ne vem sicer, če ste vsi v »prleščini« razumeli, ampak prvi slovenski tabor, na kateri so se zelo borili tudi za naš slovenski jezik, je pa bil v Prlekiji, ne Pomurje, ne v Prekmurju. Torej leta 1868. Tako da jaz bom naredila enako, kot sem naredila na odboru in se bom pri tem amandmaju vzdržala. Hvala.
Hvala lepa. Besedo je želel še gospod Jani Ivanuša. Izvolite.
Ja, hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim! Saj jaz mislim, da nimam kaj dosti se ponavljati. Dobro je povedal gospod Židan, gospod Horvat še dobro, še boljše. Nimam težav s tem predlogom resolucije. To seveda bomo podprli. Vsekakor pa tudi najavljam, da bomo podprli tudi amandma, ki ga je predlagala skupina Socialnih demokratov, Levice in SAB, tako da toliko z moje strani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Če ne, zaključujem razpravo in v razpravo dajem [[…]]ja, gospa državna sekretarka, izvolite. Pa jaz vas res prosim, da dajte malo bolj glasno nakazat, da želite razpravo. Izvolite.
[[izključen mikrofon]]hvala lepa.
Še mikrofon.
Hvala lepa, predsedujoča, za besedo. Opravičujem se, če nisem dovolj glasna. Se bom potrudila, da bom zdaj jasna in glasna in tudi kratka. Bili sta namreč [[…]]moram, mislim, da je prav, da glede na to, da je bila omenjena razprava na Odboru za kulturo, bi želela podati dve pojasnili, da ne bi prišlo do kakršnihkoli morebitnih nesporazumov. Omenjen je bil prvič slovenski znakovni jezik in amandmaji, ki so bili predloženi. Namreč poudariti velja, da je slovenski znakovni jezik v resoluciji o jezikovni politiki izrecno izpostavljen v podpoglavju 2.2.3 in tudi izredno razčlenjeni so tako ukrepi, kot tudi kazalniki po katerih se bo spremljalo uresničevanje politike na področju slovenskega znakovnega jezika. Tako da kar zadeva same amandmaje, so se dotikali zgolj samo operativne ravni nadzora in glede tega je tudi [[…]]ta lahko razumemo, da ni mogel biti – ti amandmaji niso mogli biti sprejeti glede na to, da je že zakonsko opredeljeno - so nadzorna telesa v okviru Ministrstva za šolstvo, ki izvajanje teh ukrepov in kazalnikov nadzoruje. Toliko glede poklona slovenskemu znakovnemu jeziku, ki vsekakor tudi za pripravo [[…]]tiste, ki so pripravljali resolucijo o jeziku in ki jo vlagamo v proceduro. Nikakor, da ne bi bilo narobe razumljeno, nikakor ni vprašljiv kot da ima posebno mesto znotraj resolucije. Drugo pa je seveda izpostavljeno vprašanje prekmurščine. Rada bi izrecno poudarila, da je Ministrstvo za kulturo prekmurščini namenilo prav posebno mesto in poseben poklon s tem, ko jo je, seveda kot staroknjižni jezik, razglasilo za nesnovno kulturno dediščino, ki je vpisana tudi v register nesnovne kulturne dediščine. To pomeni, da je absolutno prepoznalo njeno izredno vlogo v zgodovini in razvoju slovenskega jezika in da seveda v tem okviru prekmurščina dobiva posebno mesto in tudi možnost, da se projekti znotraj tega prijavljajo na vse razpise, ki jih Ministrstvo za kulturo za nesnovno kulturno dediščino letno razpisuje. Po drugi strani pa je seveda treba poudariti, da sprejemamo resolucijo oziroma mi predlagamo seveda resolucijo o jezikovni politiki za obdobje 2021/2025. To pomeni, da ta resolucija evidentira današnje jezikovno stanje in situacijo slovenskega jezika na vseh ravneh od narečij pa seveda do knjižnega jezika in da predlaga ukrepe in cilje za razvoj jezika, ki izhaja iz trenutnega stanja. In če pogledamo trenutno stanje prekmurščine, je v registru nesnovne kulturne dediščine opisano na tak način, navajam: prekmurščina se je ustalila kot eno izmed slovenskih narečij in je s prleškim haloškim in slovenskogoriškim narečjem del panonske narečne skupine. Danes se uporablja kot pokrajinski pogovorni jezik v družini in lokalnem okolju. Kaj to pomeni, da je seveda prekmurščina in njen status danes, torej samo tiste, s tistega vidika, kot ga definira resolucija o jezikovni politiki, eno izmed slovenskih narečij. In kakor je seveda ta Državni zbor dom različnih poslanskih skupin, tako mora biti tudi resolucija o jezikovni politiki dom slehernega govorca slovenščine, bodisi narečnega ali slengovskega ali pogovornega ali seveda pokrajinskega pogovornega jezika. Če bi torej znotraj te današnje situacije izpostavili zgolj in samo prekmurščino, je vprašanje, kaj bodo porekli predstavniki drugih narečnih skupin, gorenjske, dolenjske, štajerske, panonske, koroške, primorske ali rovtarske. Zgolj in samo v tem pogledu moramo razumeti ta predlog oziroma moramo ovrednotiti ta predlog, nikakor pa seveda v nobenem trenutku s tem ne zanikujemo specifike stare knjižne prekmurščine, njenega izjemnega doprinosa k razvoju zgodovine slovenskega jezika in jo seveda obravnavati pa s tega vidika enako kot Trubarjev jezik in vsi drugi, ki so v zgodovini slovenskega jezika bili izredno pomembni kot del naše izjemne nesnovne kulturne dediščine in v tem pogledu je prekmurščina zakonsko že evidentirana. Toliko bi želela samo pridodati k sami razlagi in morda samo še opombo glede sintagme »prevladujoča vloga slovenščine v javnem in zasebnem življenju«. Napisana je izključno zato, ker ima seveda vsak pravico uporabljati v zasebnem življenju jezik, ki ga želi uporabljati in mu seveda slovenščine kot zapovedanega jezika nikakor ne moremo predpisovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo je želel mag. Dejan Židan, izvolite.
Jaz bi se samo rad gospe državni sekretarki zahvalil za vse lepe besede, ki ste jih spregovorili o prekmurskem jeziku, to cenim, bi pa tudi, ampak to sem tudi že povedal v bistvu, da je bilo za nas vse tam zelo pomembno, ko se je tudi predstojnik inštituta za slovenistiko pri Slovenski akademiji znanosti in umetnosti strinjal, da se zapiše. In še nekaj bi rad povedal. To je sedaj ta resolucija s konkretnim predlogom, argumentov je nešteto, nekatere je tudi že moj član kluba pomurskih poslancev že povedal, nekatere sem jaz povedal, moram pa tudi vsem vam ostalim poslankam in poslancem povedati, ko bomo tudi sprejemali nove, druge dokumente in ko boste prišli. Jaz tega ne bom videl kot tekmovanja, ampak samo še kot nadgradnjo in dajmo prosim lepo tako to tudi razumeti. Torej mi ne tekmujemo, ampak predstavili smo argumente, predstavili ste tudi ti, gospa državna sekretarka, jih spoštujem, vidite da se z vami sploh nočem konfrontirati, ker je to bil prostor na tistem konkretnem odboru, ki je bil tudi spoštljiv mimogrede, da ne bo kdo mislil, da je tam kaj posebej burnega bilo. Mojo prošnjo sem povedal, pa dajmo vsi skupaj iti naprej in še enkrat, ne pozabiti pa na to kar smo bili danes, včeraj opozorjeni s strani Zveze potrošnikov, da ob vsem našem zavzemanju, če ne bomo hitro in učinkovito uredili digitalnega področja, na koncu bomo govorili samo še o folklornem jeziku. To je naša največja skrb in vem, d se tega zavedamo, dosti smo se o tem pogovarjali tudi v preteklosti, ampak v resnici nismo dovolj učinkoviti pa tudi vprašanje je v bistvu kaj je potrebno vse narediti. to je skupen napor našega naroda bo potreben in nenazadnje, ko govorijo, mislim da v tem trenutku 7 tisoč jezikov aktivnih, in te pognoze, ki so pred nami zaradi globalizacije tudi v tej digitalni, ki smo govorili, to je neverjetno tveganje pred nami. Dajmo se enotno pogovarjati naprej. Hvala.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka, izvolite.
Hvala lepa še ponovno za to pobudo glede rabe tujk v imenih podjetij in seveda tudi v drugi javni rabi v digitalnem orodju. In moram priznati, da služba za slovenski jezik pri Ministrstvu za kulturo nenehno opozarja in tudi pošilja opozorila pristojnim inšpekcijskim službam glede take rabe in pobude. Tudi glede slovenskih programov v slovenščini na digitalnih orodjih, vendar moram poudariti po drugi strani, da so seveda inšpekcijske službe pri svojem delu samostojne, da pa na ministrstvu za kulturo se je situacije zavedamo, proučujemo možne zakonske spremembe, ki bi omogočale tako večji nadzor nad rabo slovenščine na vseh nivojih javnega izvajanja slovenščine in javnega življenja in da temu ustrezno poskušamo tudi nekako tudi delovati v prihodnje.
Hvala lepa. Če ni več želje po razpravi, zaključujem razpravo. V razpravo dajem še poglavje 2, podpoglavje 2.2.1.2. z naslovom Zunaj Republike Slovenije ter amandma poslanskih skupin SD, Levica in SAB. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in 75. izredno sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali z glasovanji ob 17. uri in 30 minut. Hvala. (Seja je bila prekinjena ob 16.59.) (Seja se je nadaljevala ob 17.30.)
Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje. Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Državni zbor bo glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 19., 5., 11. in 17. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda – to je z obravnavo predloga za razpis posvetovalnega referenduma o sprejemu Predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu. Odločamo o naslednjem predlogu sklepa: razpiše se posvetovalni referendum o sprejemu Predloga zakona o nacionalnem demografskem skladu. Obrazložitev glasu Luka Mesec v imenu poslanske.
Hvala lepa. V Levici bomo seveda glasovali za posvetovalni referendum o nacionalnem demografskem skladu. Kot sem povedal že prej, gre za verjetno enega od najpomembnejših zakonov, ki ga v tem mandatu obravnavamo, gre za vprašanje, kaj se bo počelo z 8,4 milijardami evrov državnega premoženja, na kakšen način se bo v državna podjetja kadrovalo in kakšna bo prihodnost delovnih mest tam. Problem je, da je ime nacionalni demografski nacionalni sklad zavajajoče. Ta sklad ne rešuje demografije, niti evra ne bo prinesel v pokojninsko blagajno, kar priznavate celo nekateri v koalicijskih vrstah, hkrati pa ne more rešiti slovensko državno premoženje luknje v pokojninski blagajni tako ali drugače. Letos je predvidenih 170 milijonov evrov dobičkov iz državnih podjetij, pokojninska blagajna na drugi strani ima za eno milijardo večjo luknjo od tega in tega se ne da pokrpati z dobički državnih podjetij. Tako, da ko se pogovarjamo, zakaj nacionalni demografski sklad je odgovor na to vprašanje drugje. In odgovor je kadrovanje. Ta sklad bo preuredil upravljanje državnega premoženja na način, da vsakokratna vladajoča politika dobi popolno kontrolo nad državnim premoženjem, koalicijske stranke in Vlada postavijo v celoti 11-članski nadzorni odbor in ta postavi 3-članski upravni odbor, ki ne bo vezan na Lahovnikov zakon, njegovi prejemki bodo praktično lahko neomejeni. Možnosti za kadrovanje pa se odpira na široko, nižajo se standardi glede predvidenih izkušenj za nadzornike in upravnike, nižajo se standardi glede potrebnih kvalifikacij, nižajo se standardi glede prejemanja poslovnih daril in podobno. Zdaj, kdo bo s tem profitiral po delovanju zadnjih mesecev te Vlade že vidimo. Anton Krkovič zdaj naenkrat promovira riši piši sonce in energijo V GEN-I, tako piše. Dimitrij Rupel je postal direktor Javne agencije za knjigo. Generalni direktor Pošte Slovenije je nekdo, ki je dvakrat neuspešno kandidiral za župana Poljčan, kraja, ki ima manj prebivalcev kot ima pošta zaposlenih in podobno. Skratka, jaz ne bi rad živel v državi, kjer se sposobne ljudi izriva s položajev, tja pa prihajajo pač neki neuspešni kandidati za župane s strani neke stranke, ki pač reče, saj za župana ni, bo pa za direktorja. Ne vem, če je to prihodnost, ki jo hočemo videti, definitivno pa to ni demografski sklad ali pa rešitev na demografsko vprašanje, obratno, ljudje bodo še bolj bežali iz te države.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. V lastnem imenu, Miha Kordiš.
Demografski sklad naj bi imel dve nalogi. Če ga beremo s poudarkom na prvi, torej demografski, naj bi iz dividend državnega premoženja zakrpal luknjo v pokojninski blagajni. Če ga beremo s poudarkom na drugi, torej na skladu, naj bi zagotovil transparentno, kakovostno upravljanje s tem državnim premoženjem. Po teh dveh linijah ga promovira tudi Vlada Janeza Janše, pa te promocijske trditve zdržijo žal srečanja z realnostjo ne preživijo. Če pogledamo samo letošnji primanjkljaj v pokojninski blagajni, ki ga pokrivamo iz državnega proračuna, ta znaša 1,15 milijarde evrov. Tukaj moramo misliti še 300 milijonov evrov, kolikor bi jih letno potrebovali za dolgotrajno oskrbo, pa dodatnih 600 milijonov evrov za starševsko varstvo in nadomestila. Številka, ki jo varna starost v tej državi potrebuje se giblje v redu velikosti 2 milijard evrov. Sedaj pa to primerjamo s prispevkom v pokojninsko blagajno, ki naj bi ga namenil demografski sklad iz dividend. 40 % od 171 milijonov evrov dividend, kolikor je letos predvidenih v državni proračun, nanese 68 milijonov evrov. 68 milijonov evrov proti 2 milijardam evrov potreb. Demografski sklad Janeza Janše torej zelo očitno ni namenjen reševanju pokojnin, ampak nečemu drugemu, kar me pripelje do vprašanja upravljanja. Vlada Janeza Janše se z upravljanjem državnega premoženja ne sooča na nek tvoren razvojen okolju prijazen ali delavcem namenjen način. Predvsem vlado zanima kako teh 80 milijard evrov državnega premoženja podrediti sami sebi in svojem omrežjem. To počne na način, da ruši obstoječe standarde, ki veljajo za prevzemanje vodstvenih mest v državnih podjetjih, s tem da nadzorni odbor v celoti podreja, praktično v celoti podreja dnevni politiki in odpira vrata za privatizacijo državnega premoženja. Zato bom glasoval za razpis referenduma.
Hvala lepa. Besedo ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Tako kot sem rekla že v razpravi, zlo je metastaziralo. Denar je moč, pa ne glede na to od kod ta denar prihaja. In zamudili smo kar precej priložnosti, da bi pravočasno ustavili kopičenje moči na način sumljivega pridobivanja denarja. Dobro veste o čem govorim. Sledi denarju je krilatica, ki bi morala biti res maksima. In naj nam bo jasno, da vlada Janeza Janše z ustanavljanjem demografskega sklada ne skrbi za upokojence, temveč izključno samo zase z namenom kopičenja moči, kopičenja denarja, kadrovanja in tako naprej. Videli smo kaj so naredili z mediji. Vendar sprivatizirati zadnje ostanke državne lastnine, ker ves čas SDS razlaga, da se mora država umakniti iz gospodarstva, seveda, razen kadar smo država mi. Veste, lastnik teh zadnjih ostankov državne lastine smo državljani in državljanke Slovenije. In ne bomo dopustili, da si jo boste kar tako sprivatizirali ali pa da boste tako po vzoru TDK plačevali nekakšne dolgove za svoj volilni golaž oziroma za medije, ki so vam jih tako velikodušno dali Madžari. Se pravi, o premoženju državnem bo odločal lastnik in nihče drug kot lastnik. In vemo kdo je lastnik. Lastnik so državljanke in državljani Slovenije. In samo oni lahko odločajo kaj naj se s tem premoženjem dogaja, zato bom podprla referendum. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 46. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami Evropske unije v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili vloženi prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 2. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozih v cestnem prometu v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 1. 6. 2021. Odločamo o amandmaju poslanske skupine Levica k 16. členu. Miha Kordiš v imenu poslanske, obrazložitev glasu.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ta amandma meri na to, da zamakne uveljavitev določb lobističnega Uber zakona za desetletje v prihodnost in je zadnji formalni poskus, ki ga imamo v Levici v rokah, da to Uber nevarnost za slovenske taksiste in za ureditev taksi prevozov v Republiki Sloveniji zaustavimo. Zakaj smo tako zelo proti prihodu Uber korporacije v Slovenijo, je treba pogledati samo na tuje. Kjerkoli se Uber pojavi, popolnoma uniči življenjski standard taksistov na eni strani in na drugi strani dvigne cene za prevoznike. Takoj na začetku temu ne izgleda tako. Uber pride v državo kot neka luštkana, »cortkana« živala z zelo veliko denarja, se promovira med ljudmi. Prevoznike vozi iz točke A do točke B z dumpinškimi cenami, taksiste pa po možnosti plačuje celo nad tarifami, ki veljajo v posameznih državah. Na tak način si z vsakovrstnim »dumpingom«« zagotovi monopolni položaj na področju taksi prevozov, a to je tudi točka, ko maske padajo. Ko Uber enkrat monopolni položaj ima, se pokaže kot to, kar zares je. Spletna platforma, ki prvič, svojih delavcev ne zaposluje. Drugič, plačuje jih po takih cenah, da so iz vidika slovenske delovno-pravne zakonodaje recimo nelegalni. Tretjič, potrošnikom navije cene. Ampak ker je zavzel monopolni položaj, postane neobhodno potreben za izvajanje nekih taksi prevozov v državi, iz te pozicije pa nato lahko izsiljuje na eni strani taksiste, na drugi strani državo. Davkov seveda ne plačuje. Denar, ki ga Uber pridobi v določeni državi, se staka v davčne oaze v Evropi. Ta tok denarja poteka preko Nizozemske. Kar v matični državi, kjer se prevozi opravljajo, ostane, so socialni problemi in delavci na s.p.-jih, ki ne morejo z dohodki iz Uber »šoferstva« kakorkoli preživeti. Prenekatera mesta v Evropi so zato Uber že prepovedala. Naj izpostavim zgolj Frankfurt, Barcelono in Sofijo, čeprav še najdemo tudi še kakšnega drugega. So tudi države, ki so se pod grožnjo uničenja, ki je Uber, zavezale k izboljševanju položaja svojih voznikov in k dodatni zaščiti taksistov, kot je to recimo storila Danska. Isti hip, ko je Danska [[znak za konec razprave]] svoje šoferje zaščitila, je Uber pobral šila in kopita iz države. Ravno zato danes sprejemamo ta lobistični Uberjev zakon. Ne ker Uber ta hip v Republiki Sloveniji ne bi mogel delovati, ampak zato, ker če bi deloval tukaj in zdaj danes, ne bi mogel izvajati socialnega »dumpinga«. Moral bi plačevati davke, moral bi plačevati taksiste po standardih, ki veljajo. Ja, ti standardi so ta hip slabi. Taksistični kruh je [[znak za izklop mikrofona]] težak kruh. Ampak namesto, da bi taksistom pomagali, kot to želimo v Levici, jih želi Vlada Janeza Janše še dodatno pritisniti in uničiti v [[nerazumljivo]]predatorske korporacije.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 45. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandma k dopolnjenemu predlogu zakona ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanske, Miha Kordiš.
Kot si lahko predstavljate, bomo v Levici glasovali proti temu »zlobiranemu« Uber zakonu, ki ga tako silno strastno zagovarja minister Vrtovec in ki ga v tem podpira celotna Vlada Janeza Janše. Prvi razlog so delavske pravice. Pri prejšnji obrazložitvi sem opisal kako poteka Uberjev pritisk na delavske pravice. Sedaj bi se zadržal pri tej točki še za naslednje. Uber v Sloveniji ne bo imel svoje pravno-formalne izpostave. Ne bo imel TRR-ja, ne bo imel skratka ničesar, kar imajo obstoječe taksi službe. Celo, ko bo delovna inšpekcija ugotovila obstoj prikritega delovnega razmerja in da bi Uber mogel nekega taksista na s. p.-ju zaposliti, mu zagotoviti redno pogodbo, redni dohodek, dopuste, zdravstveno varstvo in tako naprej, ukrepati ne bo mogla, ker ne bo v Sloveniji pravne osebe, na katero bi lahko naslovila zahtevo po izstavitvi redne pogodbe o zaposlitvi. Vse, kar delovna inšpekcija lahko počne, je pošilja dopise na Nizozemsko, kjer je Uber v Evropi lociran. Kako uspešni ti dopisi so, si lahko predstavljate, Uberju se smeji. Drugi razlog, ki ga prav tako lahko črpamo iz Uberjevega statusa, ne kot delodajalca, ampak kot spletne platforme, ki se izogiba zaposlovanju svojih zaposlenih, pa je njihov davčni status. Sredi meseca maja je celo v časniku Finance bil objavljen prispevek avstralske raziskave, ki je ugotovila, da se Uber na Nizozemskem izogiba plačilu davkov skozi mrežo 50 slamnatih podjetij. Gospe in gospodje, 50 slamnatih podjetij, zato da Uber ne plača niti centa davka, ne glede na to, kakšen dobiček v matičnih državah, kjer izvaja prevoze, ustvarja. Natančno to se bo zgodilo tudi pri nas. Minister Vrtovec in zanj koalicijska vrsta vztraja, da bo vse ostalo enako, kot je. Da je edino vprašanje vprašanje naročila taksija po telefonu ali preko aplikacij. In torej, da se bodo tudi davki plačevali enako, kot se plačujejo zdaj. To ne drži. Uber v tej državi ne bo plačal niti centa davka, ne glede na to, koliko bo zaslužil.
Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 36. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o nacionalnem programu za jezikovno politiko 2021-2025. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 1. 6. 2021. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SD, Levica in SAB k prvemu poglavju, k poglavju 1, podpoglavju 1.4, nosilci dejavne jezikovne politike. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 37. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SD, Levica in SAB k poglavju 2, podpoglavju 2.2.1.2 zunaj Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 38. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu resolucije v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu oziroma na seji zbora, predlog resolucije neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 89, proti nihče. [[Za je glasovalo 89.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 75. izredno sejo zbora.