Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na čl. 99. i 102. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. U poslednjem obraćanju na jučerašnjem zasedanju, ministarka poljoprivrede u Vladi Republike Srbije, gospođa Ivana Dulić-Marković je, govoreći o onome što je želela i što je mislila da je njena tema, podnosila izveštaj o radu Ministarstva čitavih 25 minuta. To nije bila tema dnevnog reda. Tema dnevnog reda je Zakon o semenu. Ukoliko gospođa Ivana Dulić-Marković želi da podnese pred parlamentom, u skladu sa Poslovnikom, izveštaj o radu, rado ćemo se za to izjasniti i saslušati ono što ona s tim u vezi ima da kaže. Ona je, očigledno, sinoć želela da potroši vreme do 18,00 časova i da onemogući narodne poslanike da reaguju u vezi sa jednom drugom stvari koja je sinoć bila predmet njenog izlaganja. Dakle, član 99. stav 1. kaže: "Govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu." Član 102. u poslednjem stavu kaže - opomena se izriče narodnom poslaniku, naravno i drugim učesnicima u raspravi, pa između ostalog - ako drugim postupcima narušava red na sednici ili postupa protivno odredbama ovog poslovnika. Vama se, gospodine predsedniče, zahvaljujem, vi ste je opomenuli u skladu sa ovim članom, odnosno ministarku, gospođu Ivanu Dulić-Marković. Ali, ono što ovde želim da kažem odnosi se na dve rečenice kojima je gospođa Ivana Dulić-Marković bitno povredila dostojanstvo ovog parlamenta, uznemirila javnost u Srbiji i podelila građane Srbije i Srbiju na nekakve dve Srbije, što je na neprimeren način govorila o nekim ljudima koji su umesto bresaka u hladnjačama vozili leševe, što se bavila čitavim nizom drugih stvari i spekulacija kojima ovde nije mesto. Odnosi gospođe Ivane Dulić-Marković i SRS su njihova stvar i oni će to, naravno, regulisati kako misle da treba, ali gospođi Ivani Dulić-Marković u ovom trenutku ništa ne zavisi od SRS, kao ni njenom ministarstvu, kao ni Vladi Republike Srbije. Gospođa Ivana Dulić-Marković nije imala nijedan razlog da na taj način, kod zakona o semenu – koji je poslanička grupa SPS propratila korektno: nije napisala nijedan amandman, izjasnila se da će podržati zakon, nije potrošila 10 minuta za ovlašćenog predstavnika u raspravi i nije prijavila nijednog diskutanta za raspravu – govori i da asocira o jednom vremenu u kome je i sama na izvestan način učestvovala. Ne bih sada o tome. Molim vas, gospodine predsedniče, i molim svakoga od nas da ministri čine ono što je njihova obaveza. Nisam advokat gospođe Gordane Matković, bivšeg ministra u Vladi DOS-a, iako o toj vladi mislim sve najgore, ona je bila primer kako jedan ministar poštuje sve narodne poslanike i bavila se samo onim pitanjima koja su na dnevnom redu. Neka se gospođa Ivana Dulić-Marković bavi portfeljom poljoprivrede. Neka ne strančari. Neka ne asocira. Neka se ne bavi onim stvarima koje nisu na dnevnom redu. Neka nas ne tera da progovorimo i neka se izvini narodnim poslanicima. Obaveštavam Narodnu skupštinu da SPS neće učestvovati u daljem toku rasprave o ovoj tački dnevnog reda. Neka dođe, neka se izvini, neka objasni koje su to dve Srbije danas u Srbiji. O čemu ona govori? Za koju se Srbiju zalaže i koga ona ovde predstavlja? Nema dve Srbije. Neka vodi računa šta radi. U Srbiji postoje građani Srbije. Svako od nas predstavlja 30.000 građana Srbije. Jedan princip, jedan glas - jeste osnovno načelo demokratije parlamentarizma. Čijim to glasovima misle da naprave drugu Srbiju? Da pobijemo ovu drugu - da li to želi. Neće moći na taj način da funkcioniše gospođa Ivana Dulić-Marković. Neka objasni šta je htela da kaže. Molim narodne poslanike SPS-a da napuste zasedanje dok traje ova tačka.
Hvala, gospodine Baraliću. Podsećam, dozvolite, blag sam čovek, pa na blag način to radim, upravo na temu dve Srbije ministarki sam sinoć izrekao upozorenje. Uostalom, to činim redovno kada se ministri tako obraćaju, jer je moj posao da zaštitim dostojanstvo narodnih poslanika. Ali, takođe, molim stalno i narodne poslanike da doprinesu efikasnosti ovog saziva parlamenta. Izvolite, gospodine Mašiću. A javio se i Hranislav Perić, kasnije po Poslovniku, i gospodin Marković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika, i to člana 99. stav 1. i člana 100. stav 1. i 2. Upravo želim kroz ovo reklamiranje Poslovnika da iznesem svoje nezadovoljstvo sinoćnim govorom gospođe Dulić. Ne bih ulazio u političku ocenu njenog govora, jer to što je izrekla su već davno ispričane priče; pogotovo nije imalo smisla u okviru rasprave o ovom zakonu i o oblasti poljoprivrede da se spominju neke stvari koje nemaju baš nikakve veze sa tim. Podržavam apsolutno ovo što je gospodin Baralić rekao. Mislim da bi trebalo da se izvini svima nama narodnim poslanicima, za onaj deo govora koji se odnosio na političke ocene koje apsolutno nemaju ni mesta, ni smisla. Kroz reklamiranje Poslovnika želim da ukažem i na neke stvari koje je ona spomenula u svojoj raspravi, a za koje mislim da ne stoje. Pre svega, izneta je sumnja u stranačku i političku pripadnost i orijentaciju institucija koje se bave proizvodnjom sortnog semena i na neki način je imputirano da su ti ljudi, te institucije, politički opredeljene prema Srpskoj radikalnoj stranci. Nama, pripadnicima Srpske radikalne stranke, bilo bi drago da je to tako, jer se radi o institucijama koje su izuzetno značajne i imaju izuzetno kvalitetne naučne i stručne kadrove. Ali, moram podsetiti gospođu ministra, a i vas koji pripadate pre svega političkoj stranci G17 plus, da je gospodin Malešević, direktor tog instituta, takođe bio pomoćnik ministra u vreme ministrovanja Saveznim ministarstvom za poljoprivredu gospodina Vitoševića. Prema tome, kroz to se može videti politička opredeljenost pojedinaca iz tog instituta. Pogotovo mislim da je bilo neumesno imputirati političku opredeljenost i pripadnost akademiku Škoriću, koji je svetsko ime u oblasti proizvodnje i selekcije suncokreta i, kolika su moja saznanja, mislim da je taj čovek apsolutno politički neopredeljen, ne pripada ni jednoj stranci i mislim da nije u redu za ovom govornicom u tom smislu ga prozivati i imputirati. Sinoć je ovde rečeno da ovo ministarstvo neće prihvatiti monopol i ničiju proizvodnju semenske robe. U ovoj državi monopol u proizvodnji imaju Institut za ratarstvo i povrtarstvo i Institut za kukuruz - Zemun polje. To su naše dve najpoznatije i najuglednije institucije. Mislim da je obaveza države i Vlade, ove i svake druge, da sačuva te institucije, jer upravo te institucije kao proizvođači semena su od rata pa naovamo najznačajnije uticale na povećanje i kvalitet biljne proizvodnje kod nas. (Predsednik: Vreme.) Mislim da imam pet minuta. (Predsednik: Tri minuta, ali završite, u redu je.) Nemojte me prekidati onda, molim vas. Znači, obaveza je da se te institucije sačuvaju, a ne da se govori o monopolu, zato što se oni ne plaše konkurencije, samim tim što su konkurentni na svetskom tržištu, ali mi, predstavnici Srpske radikalne stranke, nikada ne možemo prihvatiti da se neke druge strane kompanije favorizuju u oblastima gde imamo vrhunsku proizvodnju. Prema tome, mi ćemo priznati takav monopol koji imaju i podržati ga. Dalje, te institucije su prigovorile komisiji da nije u toku pravljenja nacrta zakona i javne rasprave bilo u opciji da u tom zakonu stoji oblast priznavanja sorti poljoprivrednog bilja i upisa u registar sorti poljoprivrednog bilja. To je naknadno ubačeno. To je nešto što je istina i ne treba da se osporava. Na kraju, naši najveći proizvođači semenskog bilja apsolutno se zalažu da se donese zakon o zaštiti novostvorenih sorti poljoprivrednog i šumskog bilja i time se stvori mogućnost njihovog učlanjenja u UPOV, jer to omogućava njihovu pravu konkurentnost na svetskom tržištu i izbegavanje svih ispitivanja koja treba da rade upravo oni koji nisu članice UPOV-a.
Molim vas, trenutno nema kvoruma u sali, koliko vidim elektronski. Dakle, molim vas da proverimo da li ima kvoruma. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje, da utvrdimo da li ima kvoruma. Elektronski sistem pokazuje da kvoruma nema. Dajem pauzu od 10 minuta. Istovremeno, pozdravljam predstavnike parlamenta Republike Srpske. [[Posle pauze - 12,10]] Dame i gospodo narodni poslanici, pošto još uvek nema kvoruma, odlažem početak nastavka sednice za 13,30. Posle toga neće biti pauze, iskoristite ovo vreme kao pauzu. Hvala vam.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Pre nego što to učinimo, molim vas da utvrdimo kvorum. Pošto imamo kvorum za rad, pre nego što dam reč gospođi Vjerici Radeti, koja se javila za povredu Poslovnika, samo da pročitam jednu informaciju: sednica Zakonodavnog odbora održaće se danas, sa početkom u 15,30 časova, u sali u prizemlju. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo, juče je na kraju rada povređen Poslovnik, i to više puta. Povređeni su članovi 81, 109. i 100. Poslovnika Narodne skupštine. Član 81. Poslovnika govori o radnom vremenu Skupštine. Juče je predsednik Skupštine dozvolio Ivani Dulić-Marković da govori posle radnog vremena, a poslanicima koji su intervenisali po Poslovniku to nije dozvolio. Znam da će predsednik da kaže - to je bilo samo tri minuta, ali Skupština radi do 18,00 časova. Svako produženje bez odluke Skupštine je kršenje Poslovnika. Ako je već Poslovnik prekršen za tri minuta zbog Ivane Dulić-Marković, onda je mogao da bude i još tri puta po tri minuta za poslanike koji su tražili da govore povodom Poslovnika. Član 109. govori o tome da članovi Vlade, kada učestvuju u radu parlamenta, moraju da poštuju Poslovnik i da su u istom tretmanu kao i narodni poslanici, osim što mogu da dobiju reč kad god se jave. Predrag Marković je na drugi način tretirao Ivanu Dulić-Marković, dozvolio joj je da u toku svog izlaganja na kraju radnog vremena – što je manir predstavnika Vlade, a pogotovo ovih iz stranke Ivane Dulić-Marković, da govore od 17,45 do 18,00, da oni budu ti koji završavaju dnevni rad Skupštine – kaže da narodni poslanici lažu. Pri tom je govorila o delu moje diskusije. Dakle, rekla je da lažem. Predrag Marković je nije opomenuo. Ako narodni poslanik drugom poslaniku u toku diskusije kaže da laže, onda Predrag Marković obavezno koristi svoje poslovničko pravo i skreće pažnju poslaniku na ponašanje. Član 100. je povređen tako što je Ivana Dulić-Marković drastično povredila dostojanstvo Narodne skupštine Republike Srbije. Govorila je o dve Srbije, govorila je o hladnjačama. Naravno, znamo mi da Ivanu Dulić-Marković ne interesuje Srbija, znamo mi i za njene druge ljubavi. Novine pišu o tome. Naravno, ona može biti i u Hrvatskom saboru izabrana za ministra, zato što ispunjava uslove koje su joj stvorili članovi njene porodice. Takođe su i o tome novine pisale. Kada je govorila o genetski modifikovanim proizvodima, rekla je da je negde 1997. ili 1998. godine bio uvoz ovih proizvoda bez ikakve kontrole. Ona kaže da ovim zakonom hoće da uvede kontrolu. Naravno, mi znamo da ona to hoće da radi kontrolisano. (Predsedavajući: Molim vas, prekoračili ste vreme.) Govorila sam o povredi tri člana. Ona hoće da to bude kontrolisano od strane firme "Monsanto". To je ona američka firma u koju Ivana Dulić-Marković i Aleksandra Makaj, pomoćnik ministra zdravlja, idu redovno jedanput mesečno. Od njih dobijaju dobre pare za tu vrstu saradnje i sa njima zajedno, odnosno preko njih pokušavaju da genetski modifikovanim proizvodima truju Srbiju. Pa, dame i gospodo, srpski radikali to neće dozvoliti. Mi, za razliku od Ivane Dulić-Marković, nemamo drugu otadžbinu, imamo samo Srbiju i čuvaćemo je od takvih, budite sigurni.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, po Poslovniku. Da pitam gospođu Vjericu Radetu da li traži da se u danu za glasanje Skupština izjasni o povredi Poslovnika?
Kako se predsedavajući i ja ne bismo ovako dogovarali iz klupe, jer to nije u skladu sa Poslovnikom, kazaću da je juče Predrag Marković, na kraju izlaganja Ivane Dulić-Marković, pokušao da objasni kako je on nju upozorio da nije trebalo da govori o dve Srbije, da nema dve Srbije i da nije trebalo da vređa poslanike, ali je to Predrag Marković učinio tek kad je video da troje poslanika podižu Poslovnik i da hoće da intervenišu po Poslovniku. Da je on ovde, znam da bi na isti način sada pokušao da objasni da nije povredio Poslovnik. Pošto znam njegov odgovor, ne mora da ga ponavlja, tražim da se Skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika član 81, 109. i 100.
Izvolite, gospodine Markoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, juče je nekoliko puta prekršen Poslovnik, član 100. Ne znam, ali u poslednje vreme, poslednjih nekoliko meseci manir ministara iz jedne šifrovane poslaničke grupe je da umesto da pričaju o temi, da pričaju o zakonu, izađu ovde i sole nam pamet, kritikuju, prozivaju poslanike, a zaboravljaju pri tom da je ovo naše radno mesto, da je ovo naš dom, da su oni ovde gosti koji su došli da nas ubede u ispravnost, u valjanost zakonskih projekata koje predlažu. Juče se pred kraj radnog vremena to ponovilo, pa hajde ono u uvodnom ekspozeu mogli smo gospođi Ivani Dulić-Marković i da oprostimo, ali u završnoj reči, od 17,50 do 18,10 časova je trajala, najgore uvrede na račun srpskog naroda je izrekla. Međutim, kako bih sačuvao 3.000 dinara, da ne bih dobio opomenu i da ne bih bio kažnjen, neću reći da je lagala, ali ću reći da nije govorila istinu kada je rekla u ekspozeu da je zaustavila uvoz genetski modifikovanih organizama, a konkretno se govorilo o genetski modifikovanoj soji. Jedino što je rekla a da nije slagala, to je da je naterala seljake koji su posejali tu genetski modifikovanu soju da sve parcele zasejane tom sojom preoru. Veliku štetu su seljaci pri tom pretrpeli i ne znajući da su genetski modifikovano seme posejali, a što je razlog zbog čega je ta soja zaorana. Vi znate da se po evropskim standardima 3% genetski modifikovanih organizama može uneti u koncentrat za stočnu ishranu. Dana 3. jula 2001. godine, direktor Saveznog zavoda za biljne i životinjske resurse, Ivana Dulić-Marković, dozvolila je da se preko "Tranšpeda" uveze 50.000 tona genetski modifikovane soje. Potpis i pečat. Čekajte, nije to sve: 26. 7. 2004. godine, rešenje Ministarstva poljoprivrede, gospođa Dulić-Marković je bila ministar poljoprivrede, da se uveze 1.270 tona; dana 26. 7. 2004. godine, isti dan, samo drugo rešenje, da se uveze 1.307 tona genetski modifikovane soje; dana 18. 8. 2004. godine 1.068,5 tona; dana 18. 8. 2004. godine, dakle isti datum, samo drugi uvoznik, 824.
Gospodine Markoviću, privedite kraju, prekoračili ste vreme.
Samo hoću da narodni poslanici vide ko je dozvolio uvoz genetski modifikovane soje jer nam je ministarka juče ujutru i juče pred kraj radnog vremena nešto drugo govorila.
Da, ali vam govorim da ste prekoračili tri minuta.
Koristim i drugih 10 minuta. Evo, završavam za minut. Dana 28. 7. 2004. godine 1.218 tona, dana 27. 7. 2004. godine 775 tona, dana 6. 9. 2004. godine 1.100 tona, i tako dalje. Ovo jesamo deo rešenja, nisam uspeo da isfotokopiram jutros kada sam se spremao za današnju sednicu, do kraja radnog vremena ću bar još ovoliko rešenja doneti da vam pokažem.
Hvala. Narodni poslanik Miloljub Albijanić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, prvo, ministar gospođa Ivana Dulić-Marković...
Gospodine Albijaniću, govorite o povredi Poslovnika? Replika. Izvinjavam se.
... nije pomenula nijednu poslaničku grupu niti političku stranku. Čudi me da se ovde neki prepoznaju. Drugo, u prethodnom periodu možda je bilo podele na dve Srbije, a što se pokušavalo u devedesetim godinama na patriote i izdajnike, ali danas te podele nema. Tekovina 5. oktobra i uvođenja demokratije u Srbiju jeste zapravo da ovde svi imaju priliku da iskažu političke stavove različitih političkih stranaka, ali da nema podele na dve Srbije. Što se tiče pomenute soje, 11. maja 2001. godine donet je Zakon o genetski modifikovanim organizmima, baš iz razloga da ne bi bilo zloupotrebe koja je bila u prethodnom periodu. To je suština i istina. Druga stvar, u vezi sa Ministarstvom poljoprivrede, gospođa Ivana Dulić-Marković je želela da pokaže kako je izgledao period do 2000. godine, a kako izgleda danas. Zapravo, ako je uništena privreda, uništena je i poljoprivreda. Želela je da pokaže kojim putem mi treba da idemo u budućnosti. Tačno je: dok je gospođa Ivana Dulić-Marković na čelu Ministarstva poljoprivrede, da je poljoprivredni budžet tri puta veći, i to je faktička činjenica; da se u ovo vreme u Ministarstvu poljoprivrede, a na čijem čelu je gospođa Ivana Dulić-Marković, dele poljoprivredni krediti, i to kratkoročni i dugoročni; da je doneta Strategija o razvoju poljoprivrede, a toga nije bilo ranije. Dakle, na sveobuhvatan način imamo ogroman posao u oblasti poljoprivrede i da pomognemo razvoju sela i naših ljudi koji žive od te vrste posla. (Predsedavajući: Prekoračili ste vreme) S druge strane, kada se govori o povredi Poslovnika, nedopustivo je da se Poslovnik krši samim tim činom i da se u toku demonstriranja povrede Poslovnika izriču određene kvalifikacije i reči koje nisu primerene za ovaj parlament i ovo skupštinsko zdanje. Ono što je jako važno, a to je da se u Ministarstvu poljoprivrede oseća napredak, oseća nešto što nas vodi ka EU u svim oblastima; pa i u poljoprivredi idemo tim putem i važno je reći da zemlja, kada se priključi EU, najviše povlastica ima u oblasti poljoprivrede, i tako će i biti.
Povreda Poslovnika, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Želeo bih ovim šerpasima što hoće da nas na silu uvedu u Evropu i koji ovde koriste neistine da bi ubedili građane Srbije kako nas tamo čeka blagostanje samo da, recimo, pročitam kako bi to izgledalo kod razvijanja semena. Kako će izgledati u praksi izdavanje sertifikata kontrolnih organa, postojanje zvaničnih organizacija za zaštitu, organa za registrovanje pesticida, ako znamo da su kod nas veliki poljoprivredni sistemi unapred proglašeni za nerentabilne. Svakako je povreda Poslovnika to što je prethodnik favorizovao, glorifikovao naš ulazak u EU i rekao da nas tamo čekaju ogromne pare odvojene za poljoprivredu, pa da kažem našim seljacima šta ih zaista čeka, i to se ograničavam samo na ovaj zakon. Znači, kako svaki sitni poljoprivredni proizvođač da ispuni standarde, a stručnjaci sa novosadskog Poljoprivrednog fakulteta smatraju da bi usitnjavanje poseda i rasparčavanje kombinata bilo greška, posebno u semenoj proizvodnji. Direktor Instituta za ratarstvo i povrtarstvo Malešević kaže: "Bez velikih zemljišnih celina i izolovanog prostora nema proizvodnje semena." Mi već sada imamo problem gde proizvoditi seme, pa smo prinuđeni da deo poslova radimo u inostranstvu. Tokom prve faze prilagođavanja EU, u oblasti semena treba prihvatiti 12 baznih direktiva, koje regulišu do najsitnijih detalja postupak sa semenom repe, krmnog bilja, žitarica, krompira, uljnih, mahunastih biljaka, povrća. Zvanično ispitivanje semena i izdavanje sertifikata moći će da vrše privatni organi, ali EU predviđa u drugoj fazi još strože mere za proizvodnju, kontrolu, sistem pečatiranja. Odluka 80/75 propisuje autorizovanje neizbrisivog štampanja zabranjenih informacija o pakovanju semena žitarica; direktiva 75/502 ograničava trgovinu u semenu biljke poa prantetis lg na seme koje je zvanično sertifikovano kao bazno seme; odluka 89/374 uspostavlja uslove koje žetva mora da zadovolji. Odluka komisije 93/213 o klasama semenskih krompira propisuje učešće inertne materije u semenu sojinog zrna. U sklopu ove regulative, direktiva 93/63 i 93/78 mere za nadzor kod trgovine ukrasnim biljkama i njihovim sadnicama, liste reproduktivnih i ukrasnih biljaka koje smeju da se drže na zalihama, režim zdravlja, takse za izdavanje pasoša, zamena pasoša, registracija u oblasti šumarstva, karantini, laboratorije za proveru. Direktiva komisije 92/105, koja reguliše pesticide, menjana je čak 13 puta od sedamdesetih godina do danas, propisuje postupak zaštite intelektualne svojine za nove biljne vrste. Sada me interesuje, šta će se desiti ako do nove biljne vrste uporedo dođu stručnjaci iz Srbije i stručnjaci iz Francuske, na primer, čija će biljna vrsta biti priznata, a čija neće? Onda, upravljanje poljoprivrednim zemljištem, uz visoku restrikciju korišćenja đubriva. Vi našim seljacima morate da kažete šta ih sve čeka kroz 15 godina, kada ih neko uvede u EU. Čeka ih ono što je Evropa sto godina razvijala, a vi im pečatite zakonima, koje su tzv. eksperti iz G17 plus prevodili, prepisivali i naturili ovoj skupštini da o njima danas raspravlja. Tako mi danas raspravljamo o tome kako će izgledati zaštita semena kada uđemo u EU, a ne raspravljamo o Kosovu i Metohiji, ne raspravljamo o JAT-u, ne raspravljamo o krađama, o pljačkama, o kriminalcima. Postali ste toliko bahati i osioni da ljutite one od kojih vam zavisi vlada, a ljutite i one koji su vas uveli u vladu. Trpim vas ovde deset dana, izlazite za govornicu vi iz G17 plus. Vi objašnjavate Srbiji šta će biti posle sledećih izbora na kojima vas neće biti. Zato nam samo oduzimate dragoceno vreme. Evo prihvatam i to sam rekao i novom šefu posmatračke misije EU u Beogradu – primite nas u EU, za deset dana donosimo vam 500 zakona usvojenih, samo ćemo da dižemo ruke, a nemojte da nas terate da usvajamo 500 zakona, da ličimo na potkovanu žabu ili na onaj američki kufer, kad putuju, pa lepe nalepnice, a da ne ličimo više ni na zemlju, ni na državu. Zato poručite ministarki, ako se ikada usudi ovde da dođe, za nju imam jednu potpuno drugu priču. Ovo je bila jedna delimično ozbiljna upozoravajuća priča, a ministarki ćemo da održimo predavanje, pojavi li se ikada u ovoj sali. Recite joj – bruka i sramota je za Srbiju da je Ivana Dulić-Marković njen ministar poljoprivrede.
Po Poslovniku Momir Marković, a nakon toga gospodin Albijanić.
Ministarka Ivana Dulić-Marković je i sada prekršila Poslovnik, član 100. Doduše, od juče je promenila frizuru, ofarbala kosu, obula čarape, ali i dalje isto liči kada mi je replicirala, ili je to možda neko drugi, a ja nisam prepoznao. Sva rešenja su sa potpisom ministarke, sva rešenja su sa potpisom Ministarstva. Nekoliko stotina hiljada tona sojine sačme, genetski modifikovane soje, uvezeno je samo sa njenim potpisom. O čemu je pričala ministarka Dulić-Marković jutros, stvarno ne znam.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz, po Poslovniku.
Gospodine Mihailoviću, član 100. Naravno da su svi poslanici dužni da govore i sa uvažavanjem, ali naravno i da govore bar sve podatke kada o nečemu ovde pričaju. Podsetio bih gospodina Albijanića, pošto smo u koaliciji, a odnosi se na njegovu repliku, da je tri puta veći budžet za poljoprivredu, zato što je taj predlog izglasala Vlada Republike Srbije, na čijem čelu je gospodin (dozvolite da završim, gospodine Nikoliću) Vojislav Koštunica, a većinu u toj vladi čine ministri iz DSS, jedan više od svih ostalih. Mi ne radimo to što vi radite, ne izađemo i ne kažemo- naš budžet ili naše ministarke. Ovo je koaliciona vlada, ima nas četiri stranke, pet stranaka u toj vladi, plus podržava tu vladu SPS. Drugi korak je bila, naravno, Narodna skupština Republike Srbije, gde je većinom od 131 poslanika usvojen taj tri puta veći budžet na predlog ministarke i vlade. Molim vas da se ubuduće govori malo više o koaliciji, a malo manje o G17 plus.
Reč ima narodni poslanik Albijanić, replika.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, nesumnjivo je da je to budžet Vlade Republike Srbije i to je nesporna činjenica, kao što je nesporno da u programskim ciljevima i programskim načelima G17 plus jasno piše za koje mere se zalažemo u oblasti poljoprivrede koje se sada sprovode. Rekli ste da hoćete da vidite šta ćemo uraditi u oblasti poljoprivrede, pa ću vam sada reći. Postoje programski ciljevi, ako želite da ih pročitate za 2005. godinu, i tamo eksplicitno piše. Prvo, registracija poljoprivrednih proizvođača; bez obzira što su neki želeli da tu registraciju na negativan način prikažu, ona ima pozitivne efekte, a znači sledeće: sve novčane subvencije iz budžeta Republike Srbije dostupne su registrovanim poljoprivrednim proizvođačima. Registracija poljoprivrednika znači da više nije u obavezi da premiju i svoje proizvode naplaćuje preko posrednika, već direktno posluje sa državom. Takođe, za registrovane poljoprivredne proizvođače cena dizel goriva je za 17 dinara jeftinija po litru. Poljoprivredni proizvođači koji su registrovani mogu da konkurišu za kratkoročne i dugoročne poljoprivredne kredite. Zatim, mogu da dobiju bespovratna sredstva, premije mogu da se direktno plate na njihov račun. Tokom 2004. godine za kratkoročno kreditiranje bilo je njima namenjeno 1.727.000.000 dinara. Potrebe su veće i to je svima jasno, ali u 2004. godini je isplaćeno 28.125 kratkoročnih kredita, u proseku 61.420 dinara. Dalje, u oblasti poljoprivrede: mere za unapređenje sela; podrška za nabavku opreme za navodnjavanje i mehanizaciju; mere za poboljšanje kvaliteta mleka, za regresirano gorivo i regresirano đubrivo; podrška izgradnji dugoročnog tržišta zakupa zemljišta; podsticaj za industrijsko bilje, za mleko, za podizanje višegodišnjih zasada, voćnjaka i vinograda; podrška podizanju zasada vinove loze; mere unapređenja u stočarstvu; izvozni podsticaj itd. Podsetiću vas ida je u oblasti poljoprivrede više izvezeno nego što je uvezeno. Poslanička grupa G17 plus je ponosna na svog ministra poljoprivrede za sve što radi u svom ministarstvu i ona na ovaj način, ne samo zemlju dakle, na jedan pravi način reprezentuje u svetu, nego svojim radom podstiče i druga ministarstva. Dakle, da se svi zajednički usmerimo na nešto što je važno: pomoć građanima sela, pomoć podizanju proizvodnje, da od poljoprivrede dobijemo još više, jer to možemo, da poljoprivreda bude naša ulaznica za Evropsku uniju. Hvala vam.
Gospodine Nikoliću, po Poslovniku?
Sada se ovde snalazi kako ko zna i ume.
Ovo je bila replika gospodina Albijanića.
Ovo je sada nova povreda Poslovnika. Ovde je hvaljena ministar Ivana Dulić, nije poštovano moje dostojanstvo kao narodnog poslanika. Da vas podsetim da je kao direktor Saveznog zavoda za biljne i genetičke resurse, u koju je došla preko Instituta G17 plus, ugovorila izdvajanje 250.000 dolara iz američke donacije za edukaciju osoblja i drugih zainteresovanih subjekata iz oblasti poljoprivrede. Na tim predavanjima su reklamirane strane sorte. Pri ugovaranju i kao neka vrsta savetnika angažovana je Holi Higins, koja je pre dve godine bila zadužena za sprovođenje donacija na teritoriji Balkana i trenutno se nalazi pri Američkoj ambasadi u Beogradu. Za dve godine Ivana Dulić nije zakonsku regulativu iz oblasti semenarstva dovela do nivoa koji će da obezbedi zaštitu i promociju domaćeg semenarstva, već je omogućila favorizovanje stranih kompanija i njihovih semenarskih proizvoda i sorti. Time je direktno nanela štetu našoj poljoprivrednoj proizvodnji, jer je zaustavljala razvoj domaćeg semenarstva. Namerno je usporila učlanjenje u Međunarodnu organizaciju UPOV, jer dve godine nije uspela da sačini izmene Zakona o zaštiti sorti na osnovu preporuka koje su im dale komisije iz UPOV-a. Članstvo u OECD pokušala je da obezvredi time što nije htela dati pravo izdavanja sertifikata nijednoj ustanovi. Tadašnjem ministru Veselinovu sugerisali su da pošalje pismo OECD, u kome izjavljuje da SRJ nije spremna za implementaciju OECD i da se čeka izgradnja nacionalne laboratorije za ispitivanje semena u Beogradu, iako u Novom Sadu već postoji, kao i to da je radila za OECD i u vreme bivše SFRJ, odnosno SRJ pre uvođenja sankcija. Sabotirala je ustanovljenje ekvivalencije sa Evropskom unijom, jer materijal koji je poslat diplomatskom poštom nije namerno na vreme dostavljen gospodinu Bilsu, kome je bio namenjen, već tek posle završetka sastanka na kome je to trebalo da bude učinjeno. Tada je, zamislite, Hrvatska dobila pravo ekvivalencije, odnosno prodaje semena zemljama Evropske unije, a treba prosuditi da li u ovome ima nekog sistema, da li je tu umešana genetika i da li se ta genetika od MASPOK-a prenela na današnje dane u Vladu Republike Srbije. Ono što je Ivani Dulić bio osnovni zadatak, ustanovljavanje banke biljnih gena, nije izvršeno, jer ona nije ustanovljena, iako se mnoge vrste gube, a i te kako može doći do kontaminacije sa GMO, koji sivim kanalima ulaze u našu zemlju, ali ne baš ni sivim, jer ima mnogo odobrenja i potpisala ih je Ivana Dulić-Marković. Umesto toga ona je aktivno vršila propagandu, donoseći rešenja za odobrenje uvoza kao nenadležni organ. Kada su nadležni granični inspektori zabranjivali uvoz takvih pošiljki, ona je izdejstvovala preko potpredsednika tadašnje savezne vlade Miroljuba Labusa nezakonito odobravanje uvoza. Umesto da se zalaže za strogo ograničenje uvoza i prometa GMO po principima Evropske unije, ona, naprotiv,daje doprinos maksimalnom olakšavanju. U nacionalni savet za biološku sigurnost imenuje sve same promotere i lobiste multinacionalne kompanije Monsanto, kao i druge kompanije. Nemojtenas ubeđivati u ono u šta ne možete da nas ubedite. Nekima od vas je problem genetika, to razumem. Ona utiče i danju i noću, osetno i neosetno. Nemojte da vas uvlači u to, nema potrebe. Mi se ovde sada prepiremo oko odsutne žene, a zašto da napadam nju koja nije udostojila Skupštinu da ovde dođe i zašto je branite kada nije udostojila Skupštinu da se ovde pojavi. Kakva ste vi to stranka koja ovde diktira dnevni red, dovede ministra da održi uvodno predavanje i onda on ode, ostavi poslanike da se između sebe prepiru oko toga šta je ministar hteo da kaže, šta je uradio, a šta nije. Da li ste vi uveli u Vladu eksperte? Stavite ih ovde u prvu klupu. U prvoj klupi sede ministri da odgovaraju na pitanja narodnih poslanika, da reaguju, možda poslanik obmanjuje, možda nije stručan i dovoljno obavešten. Ministar bi trebalo da bude i najstručniji, najobavešteniji i najmanji obmanjivač. Dajte nam te ministre da ih vidimo, vi gospodo šerpasi što nas ovde za velike pare vodite u Evropsku uniju.
Gospodin Albijanić, izvolite, replika.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, da bi svima bilo jasno - poslanička grupa je ponosna i na potpredsednika Vlade i na sve ministre iz redova G17 plus u Vladi Republike Srbije, i oni jesu eksperti. Ono što je važno, pored toga, jeste da mi ovde branimo zakon,principe, istinu. Žao mi je ako je u prethodnom periodu, koji je ostavio vidljiv trag i danas, bilo totalitarno društvo; odluke totalitarnih grupa jesu da najčešće koriste, za skupštinskom govornicom ili van, korisnu laž kao argument. Ono što je takođe važno jeste da se ta korisna laž više puta ponavlja, da bi valjda pojedini građani mislili da je to istina. Takođe, važno je i to da, ako ljudi žele da se na pravi način informišu, sve informacije možete naći u Ministarstvu poljoprivrede Republike Srbije,koje su dostupne svima. Sve bi bilo u redu da ste pročitali, recimo, poljoprivredni informator za 2005. godinu, kao i na sajtu Vlade Republike Srbije deo koji se odnosi na Ministarstvo za poljoprivredu. Videli biste i znali da je želja Ministarstva poljoprivrede da unapredi selo i poljoprivredu i da se na taj način povezujemo sa ostalim civilizovanim svetom, kao i da koristimo pogodnosti Evropske unije za plasiranje naših proizvoda. Naravno da se moraju zadovoljiti određeni standardi, ali mi to možemo, samim tim dobijamo povlastice za izvoz određenih poljoprivrednih proizvoda u zemlje Evropske unije. Napomenuo sam, malopre, da je naš izvoz sada veći nego što je uvoz, ali to nije dovoljno. Naša zemlja može imati još više koristi od Ministarstva, kao i od poljoprivrednih aktivnosti u našoj zemlji. Molim vas da se sa uvažavanjem ophodite prema ovom parlamentu, da ne koristite korisnu laž i neprimereno ponašanje pri svakom vašem izlasku za skupštinsku govornicu. Posebno smatram neprimerenim negativno obraćanje prema ličnosti gospođe Ivane Dulić-Marković. To poslanička grupa G17 plus ne da neće dozvoliti, nego to neće moći da se radi. [[Smeh.]] To je odlika poslaničke grupe G17 plus, dakle, uvek principi, istina i zalaganje za dobre zakone, jer je to put koji nas vodi u Evropsku uniju.
Povreda Poslovnika, gospodin Nikolić, pa gospodin Mašić. Izvolite.
Neću dugo da oduzimam vašu pažnju, ali bih želeo samo da upozorim građane Srbije, s obzirom na to da se gospođa Ivana Dulić-Marković izuzetno dobro razume u genetsku modifikaciju, ako ostane ministar, naša će goveda početi da bleje, a ovce da muču.
Izvolite, gospodin Mašić.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu člana 100. stav 2. Poslovnika i upravo se zalažem da govorimo istinu. Ovde je predstavnik poslaničke grupe G17 izneo određene neistine vezane za ukupni rad, pre svega Ministarstva poljoprivrede, pa radi istine i građana koji nas gledaju, moramo neke stvari reći kakve zaista jesu. Pre svega, rečeno je da je usvojena dugoročna strategija razvoja poljoprivrede. Ona, kao dokument, nije usvojena ni od jednog organa isačinjena je samo u Ministarstvu poljoprivrede; vođena je javna rasprava na različitim instancama, pa i na Odboru za poljoprivredu Skupštine Republike Srbije, ali nju još nije usvojila ni Vlada, a postoji preporuka da se usvoji u Republičkoj skupštini. Sledeća stvar je vezana za registraciju gazdinstava. Fakat je da je to predloženo prošle godine i u isto vreme uslovljeno da samo registrovana gazdinstva mogu dobiti sredstva iz Agrarnog budžeta. Time je veliki broj poljoprivrednih proizvođača stavljen u neravnopravan položaj, jer je tokom prošle godine registrovana svega jedna petina ili jedna šestina poljoprivrednih gazdinstava. Tokom ove godine je taj broj nešto uvećan. Međutim, i dalje je veliki broj naših poljoprivrednih proizvođača zakinut za podsticajna sredstva upravo zbog toga što nije izvršio registraciju. Neki to nisu izvršili iz ličnih razloga, a neki iz straha da će im ta registracija uvećati porez. Iz Odbora za poljoprivredu sugerisano je da se i ove godine, kroz medije, populariše ta mera, jer je neophodna registracija poljoprivrednih gazdinstava. Ali, to ne može biti jedini uslov za plaćanje i finansiranje poljoprivredne proizvodnje. Na kraju, izrečena je i neistina – da je u prošloj godini ostvaren pozitivan bilans u izvozu poljoprivrednih proizvoda. Ne, nego je i prošle godine ostvaren budžetski deficit u iznosu od 40 miliona dinara u oblasti poljoprivredne proizvodnje. Znači, za 40 miliona je ipak više uvezeno u oblasti poljoprivrede nego što je izvezeno poljoprivrednih proizvoda. To je istina koja treba da se kaže za govornicom. Hvala. (Poslanik se vraća za govornicu): Kao predstavnik poslaničke grupe tražim da se utvrdi kvorum. (Predsedavajući: Čekajte, molim vas .) Tražim da proverite kvorum.
Dobro, niste se dogovorili na vreme, ali završili ste, i normalno je da ćemo prvo utvrditi kvorum pa nastaviti rad. Određujem pauzu do 15,00 časova.
Posle pauze nastavljamo popodnevni rad. Prema službenoj evidenciji prisutna su 102 narodna poslanika. Molim vas da prvo utvrdimo kvorum za nastavak. Molim poslanike da ubace svoje poslaničke kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da imamo kvorum za rad. Reč ima ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, gospođa Ivana Dulić-Marković.
Poštovani poslanici, izvinjavam se što nisam mogla da prisustvujem današnjoj sednici od početka, o čemu vas je predsednik obavestio. Čula sam da je iznet čitav niz netačnosti koje želim da ispravim. Dakle, svi programi i projekti koji su spominjani, kao i moj rad do sada, isto tako i osobe koje nisu u ambasadama, bili su na korist svih građana Srbije, a naročito poljoprivrednika. To je princip po kojem u ovom ministarstvu radimo i drago mi je što Skupština to podržava. Još jednom podsećam da je naš zajednički napor da se napravi strategija razvoja poljoprivrede prvo predstavljen skupštinskom odboru, o kojem će, verujem, članovi Odbora obavestiti svoje poslanike, ako to već nisu uradili. Žao mi je što neću moći da prisustvujem raspravi o pojedinostima, ali predstavnici Ministarstva će pažljivo razmotriti svaku primedbu na zakon, kao što su to uradili i u toku pripreme zakona. Zahvaljujem se poslaniku koji je povukao sedam amandmana i verujem da će Skupština veoma efikasno da razmotri ovaj zakon u pojedinostima, kao što je to radila i u načelu. Ovaj zakon je u najvećem interesu poljoprivrednika i ne sumnjam da svako o tome pojedinačno od poslanika vodi računa. Još jednom izražavam žaljenje što zbog preuzetih obaveza ne mogu da prisustvujem raspravi u pojedinostima.
Jedno obaveštenje, u 16,00 časova počeće Zakonodavni odbor. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na zakon o semenu. Naime, da bi vam bilo jasnije, ovim zakonom uređuju se: uslovi i način proizvodnje, dorade, korišćenja, prometa, uvoza, ispitivanja kvaliteta semena poljoprivrednog bilja, rasada poljoprivrednog bilja, jestivih i lekovitih bilja, kao i priznavanje novostvorenih domaćih sorti, odobravanje uvođenja u proizvodnju stranih sorti i upis sorti poljoprivrednog bilja u registar sorti poljoprivrednog bilja. U amandmanu tražim da se u članu 1. posle stava 1. doda novi stav 2: "Proizvodnja semena, dorada i promet semena vrši se pod uslovima koje u skladu sa ovim zakonom, ugovorom o umnožavanju sorti i hibrida poljoprivrednog bilja zaključi nosilac prava zaštite sorte sa ostalim učesnicima u semenskoj proizvodnji." Ugovor o umnožavanju sorti i hibrida semena poljoprivrednog bilja predstavlja osnovni instrument kojim se regulišu odnosi učesnika u semenskoj proizvodnji, koji zaključuje nosilac prava zaštite sorti sa ostalim učesnicima u proizvodnji. Naime, propisivanjem ove odredbe naglašava se obaveza zaključenja ovog ugovora, a na to upućuju i ostale odredbe iz Predloga zakona, kao npr. član 96. koji u tački 32) propisuje da inspektor, u okviru nadzora, proverava da li je regulisano pravo korišćenja sorte sa nosiocem prava zaštite bilja. Znači, pri kraju stava 2. stoji "zaključi nosilac prava zaštite sorte sa ostalim učesnicima u semenskoj proizvodnji". U navedenoj tački stoji da proverava "da li je regulisano pravo korišćenja sorti sa nosiocem prava zaštite sorte". Ovim amandmanom želeo sam da se doda novi stav 2. kako bi član 1. bio kompletan. Molio bih ostale kolege poslanike da imaju razumevanje za podnete amandmane poslanika SRS, jer sa ovim amandmanima mislimo da će zakon ili Predlog zakona o semenu biti pravi zakon.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, potrebno je da prihvatite ovaj amandman koji je u ime poslaničke grupe SRS podneo gospodin Milorad Krstin, zbog toga što je on na mnogo bolji način nego što je to predlagač – Ministarstvo, na čijem čelu je ministar koja ne poštuje Narodnu skupštinu i narodne poslanike, što smo videli iz njenog malopređašnjeg izlaganja – regulisao u Predlogu zakona. Proizvodnja, promet i zaštita semena u našoj zemlji je svakako oblast koja treba da se reguliše i o tome smo dosta govorili u načelnoj diskusiji. Imajte obzira prema ovom amandmanu, jer će on, u svakom slučaju, da zaštiti domaće proizvođače i da uvede mnogo veću kontrolu. Ne znam kome da se obraćam kada poslanici skupštinske većine ne da nisu zainteresovani, nego uopšte ne prate ovu raspravu. Da bih vas razbudila i trgla, reći ću gospodi iz Ministarstva – a ni vas gospođa ministar ne poštuje jer vas je ostavila ovde iako zna da nemate mogućnost da izlazite i da dajete kontraargumente – da se danas, zbog svega ovoga što se dešava u Srbiji i zbog načina na koji se ministar ophodi prema narodnim predstavnicima (a svi smo mi ovde da štitimo i poljoprivrednike, i penzionere, i studente, i radnike i nezaposlene), oseća postiđenim svaki čestiti seljak u Srbiji. Neverovatno je da bilo ko danas, da zna da je ovakva žena ministar poljoprivrede, može da prihvati bilo koji zakonski predlog, pa i da je najbolje sačinjen. A nije, i to se vidi iz amandmana gospodina Krstina, i zbog činjenice da je gospođa ministar umešana u najveće malverzacije u ovoj zemlji. Vi ćutite, vi to posmatrate i nemate nikakve kontraargumente. Zašto ona nije ostala, odgovor je veoma jednostavan. Ono što ćemo mi reći o njoj i o njenim mahinacijama još dok je bila direktor Saveznog zavoda za zaštitu bilja, kao ekspert G17, koristićemo do kraja ove diskusije. Možda ubedimo i vas. koji ste stožer ovakve koalicije, a koji ćutite i ne smete da pisnete na sve ovo što vam poručuju vaši koalicioni partneri iz G17, da je bruka i sramota da je ovakva žena ministar za poljoprivredu. Gospodine, vi koji kažete da smete da pisnete, vi ste ih upozorili da ne koriste skupštinsku govornicu za samoreklamiranje, a naročito za nešto što nije istina i što zna svaki pošteni građanin ove zemlje i svaki srpski seljak. Nemojte mene da ubeđujete da je danas jedno od najvećih zala to što predstavlja politika te grupacije i gospođa koja je ministar iz te grupacije, ubedite sami sebe i svog premijera. Tada ćete mi dati znak da ste spremni da se otarasite nečega što personifikuje pljačku, krađu, otimačinu i obmanu poštenih ljudi, dok za to vreme vi koristite, svi koji ste lepo uhlebljeni u ovoj skupštini i u drugim mestima, mogućnost da veoma lagodno i ugodno živite. A za to vreme je ovakva žena na mestu ministra poljoprivrede, dok srpski seljak strada sve više i više. Ne da nemamo perspektivu, nego nam sistematski ubija i ono za šta su se ljudi školovali i što žele da zaštite ovakvim predlogom zakona; i onim što ona radi sa, u najmanju ruku, sumnjivim preduzećima i organizacijama, sa kojima je do sada veoma uspešno poslovala na svoju korist i korist organizacije kojoj pripada.
Povodom istog amandmana narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde odsutna ministarka Ivana Dulić-Marković bi mogla da čuje dosta toga kroz odbranu amandmana poslanika SRS. Možda se to njoj ne bi svidelo, ali u interesu srpske poljoprivrede trebalo bi da bude tu i da mnoge amandmane prihvati. Narodni poslanik Milorad Krstin podneo je amandman da se u članu 1. doda stav 2, koji glasi: "Proizvodnja semena, dorada i promet semena vrši se pod uslovima koje, u skladu sa ovim zakonom, ugovorom o umnožavanju sorti i hibrida poljoprivrednog bilja zaključi nosilac prava zaštite sorte sa ostalim učesnicima u semenskoj proizvodnji". Obrazloženje zašto nije prihvaćen amandman kaže: "Amandman se ne prihvata iz razloga što je u osnovnim odredbama Predloga zakona precizirana materija koja se njime reguliše. Oblast zaštite itd." Sadašnji ministar Ivana Dulić-Marković je, kao direktor Saveznog zavoda za biljne i genetičke resurse, došla je preko G17 posto, pardon, G17 plus, u Institut, i to kao voćar-virusolog, i nije sasvim bila kompetentna, ali to nije toliko ni bitno, koliko je bitno da za dve godine nije uspela da obezbedi zakon kojim se reguliše semenska proizvodnja u Srbiji. Razlog je vrlo jednostavan: američka firma "Monsanto", koja je sponzor mnogih putovanja naše ministarke u SAD, a verovatno i na neka egzotična ostrva, debelo plaća sva studijska i sva ostala putovanja gospođe ministarke. Bar jednom mesečno gospođa ministarka krene do Zagreba. Destinacija odakle odlazi u Ameriku je Zagreb, tamo se vraća i odande dolazi ovamo. Razlog je vrlo jednostavan: proizvođač genetski modifikovanih organizama, najveći proizvođač i izvoznik, od koga su ogromne količine i ove genetski modifikovane soje uvezene u našu zemlju, upravo je ta firma "Monsanto" iz SAD. Setite se one donacije koju smo posle debelo platili, a koja je iznosila nekih dva puta po 50.000 tona genetski modifikovane soje. Sada da kažem vama i građanima Srbije, da je sve te količine što su ušle u "Krmivo produkt" u Surčinu, tu prerađene u procentima koje je odredio "Krmivoje", pojela naša stoka. Mi smo to meso jeli i pitanje je koliko je na zdravlje srpske nacije i srpske populacije uticala samo ta količina, a da ne govorim o svim onim količinama, za koje sam vam pre pauze pokazao ugovore, koje je direktno potpisala Ivana Dulić-Marković, ministar poljoprivrede, kao i rešenja kojima je odobravala da se uveze genetski modifikovana soja.
Da li još neko želi o ovom amandmanu? Izvolite, gospodin Kronić Vladislav.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, moja diskusija o prvom članu ovog zakona, na koji je kolega Krstin podneo amandman, jeste da je ova materija u ovom zakonu regulisana članovima od 4. do 6. S obzirom da je ovde bilo reči oko genetski modifikovane soje, samo bih dodao nekoliko reči o tome. U periodu od 1997. do 2001. godine u ovu zemlju je uvezeno, ni manje ni više, nego 250.000 tona soje. Tek u 2001. godini je uvezeno 50.000 tona soje, kao donacija koja je iskorišćena za socijalne programe, za dečije dodatke. To je uvezeno i za to je izdato rešenje. Međutim, pitanje genetski modofikovanih organizama regulisano je zakonom iz 2001. godine, koji je usvojila Savezna skupština (11. maja 2001. godine objavljen u "Službenom listu SRJ"). Što se tiče zakona koji je predložen od strane Ministarstva poljoprivrede – na čijem čelu je bio gospodin Saša Vitošević, a čiji je zamenik bio moj uvaženi kolega, prof. dr Miroslav Malešević, dok je njegov pomoćnik bio takođe moj uvaženi kolega dr Stevan Maširević – njime je, praktično, onemogućeno da se genetski modifikovani organizmi od 2001. godine uvoze u ovu zemlju. Posle tog datuma, svaki genetski modifikovan organizam koji se nađe u ovoj zemlji predmet je šverca i nelegalnih aktivnosti. Godine 1996.formiran je Savezni zavod za genetičke resurse, čiji je direktor bio moj uvaženi kolega prof. dr Jan Kižgeci, a njegov zamenik prof. dr Đorđe Glamočlija. Nadam se da su ova imena dovoljno poznata svima u ovoj skupštini i ne sumnjamo da su ova uvažena gospoda zaista radila svoj posao. Međutim, do 2001. godine, dok ovaj zakon nije predložen i usvojen, nije bila regulisana materija o genetski modifikovanim organizmima u ovoj zemlji; od tog momenta zaista jeste. Hvala.
Podsećam još jednom članove Zakonodavnog odbora da je u 16,00 časova počela sednica. Niti ste pomenuti, niti je govoreno o vašoj diskusiji, budite ljubazni, govoreno je o članu 1. i članu 4. do 6. Zakona. Da li još neko želi o ovom amandmanu?(Ne) Na član 2. amandman je podneo poslanik Zoran Mašić. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Izvolite, gospodine Mašiću.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom na član 2. Predloga zakona o semenu predlažem da se stav 1. ovog člana briše. Taj stav glasi: "Odredbe ovog zakona ne odnose se na proizvodnju i promet genetički modifikovanog semena poljoprivrednog bilja, rasade poljoprivrednog bilja i micelija jestivih i lekovitih gljiva." Amandman je dat upravo što mislimo da će, ako ostane ovakva definicija, u skladu sa ovim zakonom u našoj zemlji biti omogućena nekontrolisana proizvodnja genetski modifikovanog semena. Upravo utemeljenje ovakve sumnje je član 11. ovog predloga zakona kojim se daje mogućnost da registrovani proizvođač sortnog semena može za potrebe stranog naručioca da od uvezenog semena proizvodi, dorađuje, ispituje seme sorte koja nije upisana u registar sorti poljoprivrednog bilja. U stavu 2. istog ovog člana stoji: "Seme iz stava 1. ovog člana može se proizvoditi, dorađivati i ispitivati po prethodno pribavljenoj saglasnosti Ministarstva na osnovu ugovora sa stranim naručiocem prema kojem strani naručilac preuzima celokupnu količinu proizvedenog naturalnog ili dorađenog semena". Usvajanjem ovog zakona omogući će se da naši proizvođači proizvode za stranog naručioca sortno seme samo po osnovu date saglasnosti Ministarstva za poljoprivredu, a da ovim članom, a ni drugim članovima, nije definisano šta to seme treba da ispuni da bi se moglo proizvoditi od strane našeg proizvođača, a pogotovo mislimo da je trebalo decidno da se odredi da se ne može proizvoditi genetski modifikovano seme. Predlagač ovog zakona je odbio ovaj amandman sa obrazloženjem da se amandman ne prihvata iz razloga što se oblast genetički modifikovanih organizama reguliše Zakonom o genetički modifikovanim organizmima, te se iz tih razloga stavom 1. ovog člana jasno vrši podela između proizvodnje i prometa semena i genetski modifikovanog semena. Pa i genetski modifikovano seme se proizvodi, ako stoji da se pravi podela između proizvodnje semena, i ono se proizvodi i kao takvo i koristi. Iako imamo nesporno ovakav zakon, svi znamo da ce u našoj zemlji poslednjih godina povećavaju površine zasađene genetski modifikovanim biljkama. Prema tome, ovaj amandman je podrazumevao, ako neko želi da u našoj zemlji proizvodi seme za stranog naručioca, trebalo bi, i računali smo da se to i podrazumeva, da ovim zakonom decidno bude određeno. Da Ministarstvo poljoprivrede, kako bi dalo saglasnost za proizvodnju semena za stranog naručioca, mora prethodno tražiti garancije i sertifikat od onoga ko naručuje da to seme nije genetski modifikovano. S druge strane, obavezati tog naručioca da mora da dozvoli da se prethodno kod nas ispita to seme, da se potvrdi da nije genetski modifikovano i tek onda dati odobrenje da se takvo seme za stranog naručioca može i proizvoditi. Nije dovoljna odrednica da je to seme za stranog naručioca i da on u celokupnoj količini treba da preuzme to seme, kao i da se to seme ne sme kod nas koristiti. Prema zakonskim propisima kod nas, nažalost i poštovanju zakona... (Predsednik: Vreme) ... objektivno može se desiti uvek da određena (završavam odmah) količina takvog semena, sa genetskom modifikacijom, ostane ovde i da se površine koje se već gaje kod nas tim biljem još značajnije uvećaju. Zbog toga smo smatrali da ova odrednica treba da se briše i da ovaj zakon važi za proizvodnju svih mogućih semena u našoj zemlji. Hvala.
Žao mi je, znam da je povodom amandmana, ali kao što vidite nema dovoljno prisutnih poslanika, koliko vidim elektronski. Hajde da proverimo. Molim vas da proverimo kvorum. Molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Kao što vidite, ne rade svi svoj posao. Nema kvoruma. Nastavak sednice u utorak u 10,00 časova. Hvala vam.