Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 96 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 91 narodni poslanik, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sednici sprečeni da prisustvuju Branko Ružić, Miroslav Petković i Neven Cvetićanin. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača Gorana Kneževića, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede pozvala da sednici prisustvuju i Danilo Golubović, državni sekretar u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, Miloš Milovanović, pomoćnik ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, Ružica Tripić, načelnik u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede i Ivan Živkov, šef Kabineta Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O PODSTICAJIMA U POLjOPRIVREDI I RURALNOM RAZVOJU Primili ste amandmane koje su na predlog zakona podneli narodni poslanici Slobodan Jeremić, Ljubica Milošević, Slobodan Veličković, Ružica Igić, Radmila Gerov, Judita Popović, Kenan Hajdarević, Milan Lapčević, Jelena Travar Miljević, Nenad Kitanović, Jožef Šandor, Ana Novković, Milica Vojić Marković, Nenad Popović, Gorica Gajić, Donka Banović, Ivan Karić, Dušan Petrović, Dragan Marković, Petar Petrović, Slavica Savić, Branko Gogić, Vladimir Marinković, Marijan Rističević, Nebojša Zelenović, Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga, Zoltan Pek, Teodora Vlahović, Đorđe Milićević, Gordana Čomić, Srđan Miković, Janko Veselinović, Miroslav Petković, Olgica Batić, Zoran Kasalović, Olena Papuga, Aleksandar Senić, Milorad Mijatović, Vesna Milekić, Meho Omerović, Snežana Bogosavljević Bošković, Mirna Kosanović, Ivan Bauer, Jasmina Obradović, Biljana Pantić, Neven Cvetićanin, Ljubica Milošević i Slobodan Veličković i amandmane Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu. Primili ste Izveštaj Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu i mišljenje Vlade o amandmanima. Pre prelaska na pretres u pojedinostima podsećam vas da su pisanim putem amandmane povukli narodni poslanici: zajedno Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević kojim su predložili da se posle člana 14. dodaju novi naslov iznad člana i član 14b; zajedno Snežana Bogosavljević Bošković i Zoran Kasalović kojim su predložili da se posle člana 27. dodaju novi naslov iznad člana i član 27a. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodni poslanici Slobodan Jeremić, Ljubica Milošević i Slobodan Veličković zajedno su podneli amandman na naziv Predloga zakona. Vlada i Odbor poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Igić. Vlada i Odbor poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Ružica Igić.
Poštovani ministre, koleginice i kolege poslanici, amandman koji smo podneli odnosi se u stvari na termine – poljoprivredno zemljište, obradivo poljoprivredno zemljište i na generalno definiciju kojom se ono definiše. Naime, hteli smo da se u članu 2. tačka 5. briše, jer se poljoprivredno zemljište i obradivo poljoprivredno zemljište faktički ne razlikuju. U stavu 2. stoji da je poljoprivredno zemljište po definiciji ono koji je pogodno za poljoprivredu proizvodnju, pa time i obradu. Tamo se nabrajaju njive, vrtače i razni drugi tipovi zemljišta. Isto to stoji i u obradivom poljoprivrednom zemljištu. Sa tim u vezi pogledali smo Zakon o poljoprivrednom zemljištu i tamo utvrdili da zaista te definicije stoje. Ali, ako je Zakon o poljoprivrednom zemljištu napravljen tako da mislimo da to nije u redu, mislimo da ne treba nabrajati nego da treba jednostavno skratiti tu rečenicu i ne ponavljati ponovo obradivo poljoprivredno zemljište. O ovome sam pričala i na Odboru za poljoprivredu i tada mi je odgovorno da je u suštini to prepisano iz Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Ako jedan zakon nije napravljen kako treba i nisu definicije date kako treba, molimo vas da u ovom slučaju ipak obratite pažnju na jasne definicije.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Ljubica Milošević. Izvolite.
Po pitanju amandmana, koji smo podneli na Zakon o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, podneli smo amandman iz razloga što smo mi, kao Srbi, spremni da prihvatimo neke strane reči i koristimo tuđice. Ako se već ovaj zakon odnosi na poljoprivredu i selo, to je latinska reč, što znači selo, trebali smo da napišemo onako kako najviše odgovara seljacima. Ako znamo da kod seljaka imao mnogo nepismenih ljudi, znači da smo trebali da približimo, makar, u tekstualnom delu reči tog zakona naše reči i dati reč – o obnovi sela. Ne treba koristiti tuđice. Mi smo to koristili i u nazivu zakona i kroz ceo zakon proizilaze te reči. One se nalaze u tekstu i u svim pratećim dokumentima koji regulišu ove propise. Znamo da su u selima uglavnom ostala staračka domaćinstva. Morali bi smo malo više da poklonimo pažnju selu, kako bi privukli mlade da ostanu na selu i kako bi mogli malo bolje da živimo, odnosno da ublažimo siromaštvo, a kada znamo da smo vrlo siromašna država. Takođe, trebali bi malo više da posvetimo pažnju da ne budemo toliko siromašni, da privučemo mlade kroz obnovu, odnosno oslobađanja raznih seoskih domaćinstava da mogu da kupuju agromašine, da obrađuju svoju zemlju, jer znamo da su ta sredstva jako stara, izraubovana i više nisu u upotrebi. Više pažnje bi trebalo posvetiti manjim seoskim domaćinstvima koja treba da proizvode zdravu hranu. Posebnu pažnju treba posvetiti i planirati šta da se proizvodi i gde će seljaci svoje proizvode dalje da plasiraju, kako bi bili zdraviji i bogatiji. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Igić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov.
Gospodine ministre, narodni poslanici, ovim amandmanom LDP je želela da u definiciji odakle se obezbeđuju sredstva za podsticaje, osim budžeta Republike Srbije i drugih izvora, stoji i budžet AP Vojvodine i budžet lokalnih samouprava. Obrazloženje Vlade, zbog čega nije prihvaćen ovaj amandman, je najblaže rečeno smešno. U obrazloženju stoji da se amandman ne prihvata, jer se pravo na podsticaje obezbeđuje iz sredstava obezbeđenih u budžetu Republike Srbije. Gospodine Kneževiću, da li su ministri pročitali ovaj zakon? Članom 3. definisano je šta su podsticaji, a članom 13. je definisano da AP Vojvodina i jedinice lokalne samouprave imaju pravo da daju direktne podsticaje, osim onih koje ste izuzeli stavom 2. tog člana. Kako onda možete da kažete u vašem obrazloženju da podsticaje daje samo Republika Srbija? Ukoliko AP Vojvodina, po ovom zakonu, i jedinice lokalne samouprave imaju pravo da daju podsticaje, onda AP Vojvodinu i jedinice lokalne samouprave ne možete da svrstate u druge izvore. To nisu donacije. U svakom zakonu, koji je do sada donesen u ovoj državi i koji važi, uvek stoji budžet Republike Srbije, budžeti autonomnih pokrajina i budžet lokalne samouprave. Zašto to ne stoji u ovom zakonu? Kakvo je uopšte obrazloženje ove Vlade? Na šta liči obrazloženje da se podsticaji daju samo iz budžeta Republike Srbije? Zakon kaže drugačije. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Poštovano predsedništvo, na član 2. smo podneli amandman u kome se tačka 9. menja i glasi da poljoprivredna proizvodnja jeste proces proizvodnje biljnih i stočarskih proizvoda, koja se obavlja na zemljištu ili građevinskoj parceli. Kada se navede primarna, odnosno biljna proizvodnja, i sekundarna, odnosno stočarska proizvodnja, onda više ne mora da se definiše i navodi posebno, osim ako nema namere da se svaka vrsta proizvodnje nabroji. Primera radi, biljna proizvodnja pokriva i lekovito bilje, stakleničku i plasteničku proizvodnju, dok se ribarstvo predaje na smeru stočarstvo i zašto ga izdvajati iz sekundarne proizvodnje. Smatramo da ovde ne treba posebno definisati i razdvajati poljoprivredne proizvodnje, ako se kaže da se proces proizvodnje obavlja na zemljištu i građevinskoj parceli. Dovoljna je ta definicija i ne treba više detaljisati. Ono što u ovom zakonu manjka jest nedostatak ili nedovoljno razvijena materija podsticaja koja se tiče poljoprivredne, odnosno biljne proizvodnje, a odnosi se na voćarstvo. Nemamo pobrojano, čak ni u delu biljne proizvodnje, podsticaje za ratarstvo, već su samo definisani podsticaji za proizvodnju mleka, mesa, za uzgoj stoke, za biljnu vezanu proizvodnju, a koja se tiče pšenice i drugih ratarskih kultura, ali u pogledu voćarstva nemamo razvijene podsticaje. To je jedna od stvari za koju smatramo da je manjkava u ovom zakonu. Smatramo da ovaj amandman, koji se tiče tačke 9. u članu 2, treba usvojiti ovako kako smo predložili.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Ružica Igić.
U ovom stavu se takođe navodi na samom kraju - kao i na drugom zemljištu ili građevinskoj celini koji se nalaze na teritoriji Republike Srbije. Po nama, ovaj deo je ovim amandmanom izbrisan, da li to znači da će sefinansirati i sufinansirati i u nekoj drugoj republici, odnosno u nekoj drugoj državi? Mislimo da je ovaj deo potpuno nepotreban u ovome stavu.
Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Travar Miljević, Nenad Kitanović, Jožef Šandor i Ana Novković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatilisu amandman. Reč ima narodni poslanik Ana Novković.
Drago mi je da je prihvaćen ovaj amandman URS. Na ovaj način stvoreni su preduslovi da će se živinarstvo podsticati, što će mnogo značiti onima koji se bave ovom delatnošću. Meni je posebno drago što je ovaj amandman prihvaćen, jer su upravo ljudi sa terena, koji se bave ovom delatnošću, inicirali da predložimo ovaj amandman. Živinarstvo se u Srbiji danas nalazi u veoma teškoj situaciji. Proizvodnja živinskog mesa opada, a uvoz raste, pa često u našu zemlju stiže meso sumnjivog kvaliteta, dok sa druge strane, imamo naše proizvode koji su mnogo kvalitetniji. Živinarska proizvodnja se u okolnim zemljama podstiče od strane države, što nije slučaj kod nas, pa naši proizvođači imaju gubitke i ne mogu da budu konkurentni. Nadamo se da će se ovim amandmanom delimično rešiti problemi onih koji se bave živinarstvom, da će oni dobiti podršku da unaprede svoj posao, jer ova grana može vrlo brzo da se obnovi, kao i da sprečimo da u našu zemlju više uvozimo meso, nego što ga proizvodimo. Ovo je još jedan od načina da potpomognemo i sačuvamo selo, da omogućimo da ljudi tamo ostanu. U selo i poljoprivredu se mora ulagati, jer je najskuplje kada nam ljudi iz sela odlaze i kada se teritorije prazne. Hvala.
Da li još neko želi reč? Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Hvala gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u članu 2. koji se odnosi na značenje izraza, u tački 10. vi definišete ko je to poljoprivrednik i kažete da je poljoprivrednik nosilac ili član porodičnog poljoprivrednog gazdinstva koji se isključivo bavi poljoprivrednom proizvodnjom. Ovde je akcenat na ovom – isključivo. Nama se čini da to nije dovoljno dobra definicija i da se potpuno okrećete nečemu što je sporedno i periferno, što se nas tiče. Mislimo da poljoprivrednika mnogo više definiše to što on sopstveni poljoprivedni proizvod iznosi na tržište, nego to da li se on isključivo bavi poljoprivrednom proizvodnjom. Čini mi se da država definitivno treba da se okrene tom takvom modelu gledanja, da prepoznaje tržišnog proizvođača kao poljoprivrednika ili privrednika, a ne da se bavi nekim perifernim stvarima u ovom delu. Zbog toga smo mi amandmanom intervenisali i naša definicija je bitno drugačija. Poslušajte kako ona glasi – poljoprivrednik je nosilac ili član porodičnog poljoprivrednog gazdinstva koji se tržišno bavi poljoprivrednom proizvodnjom. Mislim da ovo mnogo menja na shvatanju pojma. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović. Izvolite.
Poštovani gospodine ministre, poštovana predsedavajuća, ovo je jako bitna stvar o kojoj govorimo u tački 10. Prvi put ja do sada nailazim na ovakvu definiciju poljoprivrednika. Ona je, po meni, jako dobra, ali bih vas molio, kao ministra poljoprivrede, da onda ovakvu definiciju primenimo u svim propisima koji na bilo koji način regulišu život poljoprivrednika. Mi sada, u ovom trenutku, imamo tri ili četiri različite definicije poljoprivrednika, pa tako o poljoprivredniku govorimo kao o čoveku koji se bavi poljoprivredom kao jedinim ili osnovnim zanimanjem, u nekoj drugoj definiciji poljoprivrednikom koji od poljoprivrede ostvaruje neki prihod ili ima zemlju preko 50 ari. Dakle, imamo nekoliko različitih definicija koje na drugačiji način uređuju status poljoprivrednika. Zašto je ovo bitno? Zašto je bitna definicija poljoprivrednika? Zato što mi imamo u Srbiji 150 hiljada malih poljoprivrednika. To su oni koji imaju manje od tri hektara, koji imaju manje od dve ili tri krave i kojima je jako teško da prežive u ovom vremenu. Sa ovakvom definicijom i usaglašavanjem ovakve definicije sa drugim propisima, Zakonom o PIO, Zakonom o zdravstvenom osiguranju, mi ćemo dobiti zapravo stvarni status poljoprivrednika u Srbiji, pa bi onda došli do sledeće stvari, a to je – šta da radimo sa malim poljoprivrednicima i kako da njima pomognemo da prežive. Za početak, smatram da je ovo dobra definicija, ali bih vas zamolio da ovakvu definiciju implementiramo i u ostale propise. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Nenad Popović i Gorica Gajić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Donka Banović.Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Reč ima narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Hvala. Ovo je amandman na tačku 13. U tački 13. vi kažete da - Poljoprivredno zemljište jesu njive, vrtovi, voćnjaci, vinogradi, livade, pašnjaci, ribnjaci, trstici i močvare, kao i drugo zemljište (vrtače, napuštena rečna korita, zemljišta obrasla niskim žbunastim rastinjem i drugo) koje po svojim prirodnim i ekonomskim uslovima može racionalno da se koristi za poljoprivrednu proizvodnju. Smatramo da je ova definicija duga i nepotrebno ulaze u neka nabrajanja. Predlažemo da je zamenite definicijom koja glasi – Poljoprivredno zemljište je ono koje po svojim prirodnim i ekonomskim uslovima može da se koristi za poljoprivrednu proizvodnju. Vi ovde apsolutno ulazite u neka nepotrebna nabrajanja, a na dva mesta kažete – i drugo. Dakle, tu otvarate mogućnost da se klasifikuju neke površine koje apsolutno ne mogu biti poljoprivredno zemljište. Zahvaljujući ovim otvorenim vratima na dva mesta – i drugo, da se oni mogu odrediti, odnosno klasifikovati kao poljoprivredno zemljište. Dakle, ta definicija vam uopšte nije dobra, plus, vi ovde koristite reč "racionalno" da se koristi za poljoprivrednu proizvodnju. Ako neko racionalno koristi poljoprivredno zemljište, to je dobro, međutim, samim tim što će neko neracionalno koristiti poljoprivredno zemljište ili će biti neracionalno iskorišćeno, ne znači da ono prestaje da bude poljoprivredno zemljište. Smatramo da ova vaša definicija nije dobra i da treba prihvatite ovu našu.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Ivan Karić, izvolite.
Zahvaljujem se, uvažena predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, da nije bilo prethodnih amandmana, ja se verovatno ne bih javio, verujući da ste mi dali obrazloženje oko toga šta je ruralni razvoj. Sada mi je jasno da ste mi dali trivijalno obrazloženje samo da biste odbili amandman. Suština ovog amandmana nije bila u definiciji ruralnog razvoja, nego u tome da bi trebalo da učestvuju i lokalne samouprave i AP Vojvodina u izradama planova i strategija, a da ono što ste mi objasnili u načelnoj raspravi, što se nije uopšte odnosilo na vaš zakon, nego na zakon o zaštiti vazduha, potvrđuje nameru ove vlade da centralizuje državu, da ukine lokalne samouprave, da sve pare od svih naknada uvede samo u jednu kasu i da onda jedini ministar raspolaže svim finansijama i on odlučuje da li neko područje ima potrebe za ruralnim razvojem, da li neko područje ima potrebe za zaštitom životne sredine ili možda za izgradnjom skijališta. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Dušan Petrović. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, poslednjih godinu i po dana došlo je do vrlo bitne promene u broju gazdinstava koja su korisnici različitih vidova pomoći koje država daje, i direktnih podsticaja i regresa, manje – više svih instituta koji će biti regulisani i ovim zakonom, ukoliko on dobije većinu u ovom parlamentu. Negde 2011. godine je bilo oko 80 hiljada gazdinstava, sada je to preko 240 hiljada i ono što na Odboru za poljoprivredu, diskutujući o ovom predlogu zakona i o budžetu pre izvesnog vremena, smo mogli da saznamo, da vidimo i da zaključimo u krajnjoj liniji, da broj gazdinstava koji će dobijati različite vrste prinadležnosti od države, neće svakako biti manji od 200 hiljada i da je intencija i ovog zakona da se taj broj povećava i to je veoma dobra stvar. Govoreći iz iskustva, mislim da je potpuno jasno da najbolji mogući način upotrebe novca, odnosno da se novac koji država daje u agrarnom budžetu pretvori u povećanu proizvodnju, nije moguće ukoliko svako od tih gazdinstava nema najbolju moguću asistenciju i najbolji mogući uvid u to šta su mogući oblici saradnje sa državom sa jedne strane i sa druge strane, onu vrstu tehničke pomoći koja je tim gazdinstvima neophodna da bi mogli da unaprede proizvodnju, od toga koju vrstu semena da koriste, šta je sve moguće, do čega je moguće doći na tržištu, koje druge vrste agrotehničkih mera, svega onoga što, ukoliko bude upotrebljeno u poljoprivrednoj proizvodnji, može da dovede do povećanja te poljoprivredne proizvodnje. Mi smo danas negde na desetak milijardi evra društvenog dela društvenog proizvoda koji predstavlja proizvodnju hrane i poljoprivredu i prehrambenu industriju. Potencijal naše zemlje je zaista ogroman… (Predsedavajuća: Vrema.) …svakako višestruko preko i tih deset milijardi evra i mislim da je svaka vrsta investiranja u poljoprivrednu proizvodnju investicija koja ne može da bude pogrešna. Zbog toga sam stavio amandman već na ovom mestu i posle na samom kraju zakona, kada se govori o nadzoru, razrađena je ova ideja, a to je vraćanjediplomiranih agronoma kroz savetodavnu službu, njih je bilo oko 1.700. Vodili smo i nas dvojica jednu polemiku o tome i generalno u javnosti, nije ništa sporno da imamo različite poglede, ali još jednom zaista hoću da izrazim svoje čvrsto uverenje da je angažovanje ljudi koji su završili poljoprivredni fakultet, da bi savetovali poljoprivredna gazdinstva u Srbiji, više nego korisno. Oni su toku prošle godine savetovali preko 350 hiljada gazdinstava u preko 3.000 hiljada naselja. Ono što je naročito važno, to se i sada vidi, da što su pasivniji krajevi, što su teži uslovi poljoprivredne proizvodnje, u toliko je ceo taj angažman bio dragoceniji. Zbog toga sam predložio amandman, da se asistentii savetodavci uvedu u zakon. Dao sam predlog kako bi to trebalo definisati. Ostavljeno je ministru i Vladi na raspolaganje da odluče na kakav konkretno način bi oni mogli da budu angažovani. Slažem se da to zavisi od raspoloživog novca u budžetu, ali zaista mislim da je investiranje u rad ovih stručnjaka dragoceno i da se višestruko vraća kroz povećanje proizvodnje, kroz povećanje BDP i kroz povećanje zarade za svako pojedinačno gazdinstvo. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo bih podržao, ali iz dva razloga ne mogu. Znači, Ministarstvo poljoprivrede je pet godina bilo u rukama stranke koja je sada opoziciona. Tek pete godine, neposredno pred izbore, uvedeni su savetodavci. Njih više hiljada su, po meni, to pravo stekli samo zato da bi se uvećao broj glasača. Prethodni ministar poljoprivrede je to čak priznao na glavnom odboru svoje stranke i rekao, da toga nije bilo, da bi broj glasova koji je dobila njegova izborna lista bio daleko manji nego inače. Dakle, dva su razloga. Jedan je da to nisu uveli prve godine, druge godine, treće godine, četvrte godine, već nekoliko meseci pred izbore i drugi razlog je to što košta. Kao poljoprivrednik, gotovo da nisam video te savetodavce, niti sam imao neku praktičnu korist. Mislim da smo iz tih sredstava koja su potrošena, a tu je ministar poljoprivrede, da smo iz tih sredstava mogli da ispremiramo nekoliko hiljada, a možda i nekoliko desetina hiljada krava i da uvećamo svoj stočni fond. Umesto toga, mi smo finansirali savetodavce koji su gotovo bili beskorisni i nisu ničim doprineli da se uveća poljoprivredna proizvodnja u Srbiji, da ne kažemo da je suša uzela svoj danak. Mislim da ni savetodavci, čak i da je bila normalna godina, ne bi doprineli nekom uvećanju poljoprivredne proizvodnje. Među tim savetodavcima bilo je članova raznoraznih stranaka, uglavnom su one bile naklonjene vladajućoj garnituri. Ovo vidim kao pokušaj da se savetodavcima koji su u međuvremenu, odlukom Ministarstva poljoprivrede, taj status izgubili, ponovo na određeni način kroz ovaj amandman dodvore i da u budućnosti i dalje tako održavaju svoje glasačko telo. Ako nisam u pravu, dakle, ako je to imalo neke druge efekte, osim glasačkih, tu je ministar poljoprivrede, pa neka me ispravi. Hvala. (Dušan Petrović, s mesta: Replika.)
Hvala. Izvolite, gospodine Petroviću.
Netačno je da sam bilo kad, na bilo kom mestu, uključujući i Glavni odbor DS, rekao bilo šta nalik na ovo što je gospodin Rističević kazao. To je potpuna neistina. Tačka jedan. Tačka dva, savetodavna služba je uvedena u život pre godinu ili godinu i po dana, uz najveću moguću podršku oba poljoprivredna fakulteta koja postoje u Srbiji – i Fakulteta u Zemunu i novosadskog fakulteta. Svi profesori koji su u ovome učestvovali, oba dekana, dali su najveću moguću podršku, dakle, ne samo podršku, nego uz aktivno učešće stručne javnosti je savetodavna služba, iz onog oblika koji je postojao i koji manje-više postoji i sad, prevedena u višestruko jedan veći sistem sa drugim zaduženjima. Ministarstvo poljoprivrede je davalo samo tehničku asistenciju. Sve što je činjeno, činjeno je tako što su profesori univerziteta i jednog i drugog, i novosadskog i beogradskog, vodili obuke, sastavljali testove, utvrđivali nivo znanja kandidata, tako što su vršili nadzor nad onim što se čini i što se radi, tako što su davali predloge organizacije. Dakle, uz najveću moguću podršku najvećih autoriteta koji se bave agronomijom u ovoj zemlji i uopšte poljoprivrednom naukom, ceo ovaj sistem je sproveden. Što se tiče političke pripadnosti, ni jednog jedinog trenutka članstvo ili ne članstvo u nekoj političkoj stranci nije bilo važno. Predsednici opozicionih političkih stranaka po lokalu su bili asistenti savetodavci. Neki od njih su bili najbolji učesnici u celoj ovoj stvari. Možete svakog pojedinačno da pitate da li ga je iko ikada pitao da li je u nekojpolitičkoj stranci ili nije i da li je to na bilo koji način uticalo na ono što su činili. Svako od poljoprivrednika je na onaj način koji je želeo, koristio ili odbijao saradnju sa asistentima savetodavcima. Još jednom ću reći, 350.000 gazdinstava je dobijalo pomoć. Danas kada idemo po Srbiji, tamo gde su teži uslovi za poljoprivrednu proizvodnju, toliko se ljudi više raspituju za asistente savetodavce jer su im mnogo pomagali. Ovo je još jedna prilika da kažem nešto što verujem, a čini mi se da se čak oko toga uspostavlja i konsenzus. Poljoprivredna proizvodnja u Vojvodini i poljoprivredna proizvodnja u centralnoj Srbiji su veoma, veoma različite. Različita je struktura poljoprivrednih gazdinstava, različita je struktura proizvodnje, različite su navike, različita je tradicija, različit je pristup. Potpuno je nemoguće na istovetan način urediti poljoprivrednu politiku, po mom mišljenju, u Vojvodini i u centralnoj Srbiji i zbog toga je neophodno da mi, u stvari, imamo agrarnu politiku za svaki deo naše zemlje koja je primerena potrebama koje ljudi imaju. Mislim da je ovo jedno veliko pitanje, u stvari, jedan element koji može na bitan način da utiče na celokupnu agrarnu politiku.
Gospodine Petroviću, ovo vreme vam oduzimam od poslaničke grupe. Ovo nije bila replika, s obzirom da ste govorili tri minuta i 34 sekunde. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Marijan Rističević. Neću vam dati pravo na repliku, ovo je isto vreme od poslaničke grupe, da znate. Izvolite.
Bojim se da me moj uvaženi kolega advokat nije demantovao. Govorio sam kao poljoprivredni proizvođač i tvrdim da nikakve koristi nisam imao od tih savetodavaca, uopšte ih nisam video. Dakle, bojim se da su bili samo na hrani ili na plati u ministarstvu. Nisam član glavnog odbora, tako da ne mogu da se zakunem da ste to rekli, ali su mediji to preneli – da ste prilikom sabiranja rezultata DS, ovde ima još kolega koje su čitale novine, izjavili to da bi rezultat još bio gori da vi niste, kako vi kažete, poboljšali poljoprivrednu politiku, da nije bilo savetodavaca, da niste proširili spisak, što je tačno. Četiri godine neka poljoprivredna gazdinstva nisu imala pravo na subvencije. Vi ste taj spisak proširili. Zahvalan sam vam na tome, bez obzira što je to bilo samo u predizbornoj godini. Ako se slažete, poljoprivrednici penzioneri nisu imali pravo subvencija, sem kod vas, i to poslednje godine. Ako se slažemo oko toga, a verujem da se slažemo, taj vaš napredak u priznavanju prava na subvencije svakako je za svaku pohvalu. Odajem vam priznanje na tome, ali moramo konstatovati da je to bilo tek pred predizbornu kampanju i da je poljoprivredna politika, recimo, menjana tri puta u roku od mesec dana. Te biće pohektaru, te biće ovoliko, te biće po kilogramu, pa se sa kilograma opet plaćalo na hektar zbog protesta itd. To su neoborive činjenice, kao što je za svaku pohvalu to što ste ukinuli neku diskriminaciju da starost bude kazna i da seljaci penzioneri nisu imali pravo na subvencije od 2007. do 2012. godine. Vašim dolaskom su to pravo ostvarili, ali tek poslednje godine. Hvala.
Hvala. Dušan Petrović, pravo na repliku. Izvolite.
Opet na ono prvo. Čak ni u novinama to nije pisalo. Pisalo je za neku drugu stvar, koja je takođe neistinita, da su krediti bili instrument, a ne savetodavci, za dobijanje glasova. To takođe nije tačno, evo, tu je i ministar. Mislim da je on podrobno pregledao kako su krediti stavljani na raspolaganje poljoprivrednim proizvođačima. Čini mi se da je tu napravljen jedan veliki napredak i što se tiče tehnike i broja onih koji su uspeli da dobiju te kredite i onih koji nisu uspeli, takođe, koji su aplicirali. Da sad ne polemišemo više o toj stvari. Tačno je da je menjana poljoprivredna politika. Menjana je i nakraju je došla do ove tačke na kojoj se sada nalazi. U grubo ona u stvari ulazi kao osnov u zakon, broj gazdinstava koji dobijaju novac, jer je to najznačajniji deo agrarne politike, tu je najviše novca, kroz direktne podsticaje je manje-više pretočeno u zakon ono stanje stvari koje je na kraju prethodne Vlade ostalo. Mislim da je to samo pokazalo da to nije stvar politike, nego je to stvar života. Morala je da se promeni agrarna politika jer smatram da je bilo neodrživo da 80.000 gazdinstava budu korisnici subvencija, a ta politika je promenjena i u godini pre izbora, ne samo u izbornoj godini. Imali smo vrlo dramatične stvari. Dva puta su bili ozbiljni protesti zemljoradnika. Ta politika je menjana kroz jedan, vrlo buran proces i ta promena je trajala više od godinu dana. Ono što mislim da će se na kraju pokazati kao nužno u životu, to je da država ukoliko investira novac, a ovo što mi radimo i kroz ovaj zakon jeste investiranje novca u poljoprivrednu proizvodnju, mora sa druge strane da ima potpuno jasan dokaz da to ulaganje novca dovodi do povećanja poljoprivredne proizvodnje. To je kao kada imamo izvor nafte, pa samo je pitanje da li ćemo tu naftu da izvadimo ili ćemo da gledamo u bušotinu. (Predsedavajuća: Vreme.) Odbijte od poslaničkog kluba. (Predsedavajuća: Sada ne može, pošto sam vam dala pravo na repliku.) Izvinjavam se, onda ništa.
Hvala. Da li još neko želi reč povodom amandmana? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Članom 3. predloženog zakona definisane su vrste podsticaja u poljoprivredi, kao i mogućnost ministra nadležnog za poslove poljoprivrede da utvrdi područje sa otežanim uslovima rada u poljoprivredi, i to za period od tri godine. Gospodine ministre, pretpostavljam da su područja sa otežanim uslovima rada u poljoprivredi područja na teritoriji južne i istočne Srbije. Da ste javnu raspravu vezanu za ovaj zakon o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju sproveli na tim teritorijama, kao što niste, imali bi sigurno prilike da čujete i od poljoprivrednika i od ljudi koji žele da se bave ruralnim razvojem da je zaista kratak period od tri godine i da za taj period ništa bitno ne može da se promeni ni u poljoprivredi ni u ruralnom razvoju. Iz tog razloga LDP je predložila da period za koji bi ministar nadležan za poslove poljoprivrede propisao područja sa otežanim uslovima u poljoprivredi bude pet godina. Time bismo pospešili i stvorili mogućnost da imamo predvidivu poljoprivrednu politiku baš na područjima gde postoje otežani uslovi rada u poljoprivredi. Zaista je za nas neprihvatljivo što Vlada nije prihvatila ovaj amandman.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Gorica Gajić i Ružica Igić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, tačno je, vi ste članom 3. Predloga zakona predvideli vrste podsticaja i isto tako ste ovim članom odredili da će se obim tih podsticaja razlikovati u zavisnosti od toga da li se podsticaji odnose na nedovoljno razvijena područja, odnosno područja gde su otežani uslovi za poljoprivrednu proizvodnju. Time ste sebi dali na neki način ingerenciju da vi određujete na rok od tri godine koja su to nedovoljno razvijena područja za poljoprivrednu proizvodnju. S obzirom da je po ovom zakonu jasno ko će dobiti podsticaje kada su u pitanju razvijena područja, ova područja ćete vi tek odrediti za period od tri godine, ali niste odredili rok u kome ćete ipak jasno njima reći da ćete za mesec dana, mi smo tako amandmanom predložili, doneti taj podzakonski akt u roku od mesec dana, da bi i ta područja, pre svega u centralnoj Srbiji, južnoj Srbiji, jugoistočnoj Srbiji, pa i zapadnoj Srbiji, a to su uglavnom po nekim kriterijumima na osnovu kojih ćete vi odrediti da su nedovoljno razvijena. To će biti na neki način u ovom momentu za njih nepoznanica - koji će obim sredstava za njih biti određen. Iz tih razloga smo stavili taj amandman. Smatramo da nije bilo pravno nemoguće da u zakonu stoji i rok u kome ćete doneti taj podzakonski akt. Zahvaljujem se.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Gospodine ministre, u ovom članu i u još desetine članova u zakonu je definisana određena materija i na kraju je stavljeno da ministar nadležan za poslove poljoprivrede propisuje bliže uslove za sticanje nekog prava. To je mnogima smetalo i smatramo da je malo preterano da baš u svakom drugom članu piše da ministar bliže određuje uslove i da to nije ušlo u zakonsku materiju, već je ostavljeno vama da vi to kasnije uredite. Na stranu ta priča, nama je bilo mnogo važnije i bitnije da znamo rok u kome će ministar morati da donese određeni podzakonski akt. Mislimo da, kao i ovo što je gospođa Gajić pričala, zaista jeste vrlo važno i da ne možemo da ostavimo na slobodnu volju ministru, bilo kom ko treba da donese određeni podzakonski akt, da nema rok u kome to radi, već da se prepušta vremenu. Dešavalo se ranije u praksi, nažalost, da prođe i više meseci i godinu dana da se ne donese određeni podzakonski akt, pa onda kada oni koji treba da ostvare neka prava po određenom zakonu traže ta svoja prava, onda se kaže – nemamo, podzakonski akt nije donet. Mislim da nijedan zakon ne sme da ostavlja toliko prostora za široko tumačenje, već mora da se suzi ta materija i u svakom članu gde je ostavljeno da ministar bliže određuje mora da postoji rok. Ako je 30 dana kratko, mislim da za ovu vrstu priče koja se tiče nedovoljno razvijenih područja koja treba da ostvaruju određena prava je primeren roku od 30 dana. Možda u drugim članovima treba više vremena, ali svakako ne više od tri meseca roka za koji treba nadležno ministarstvo ili ministar sam da propiše određeni podzakonski akt kako bi bilo ko ko treba po određenom članu da ostvari to pravo mogao da ostvari. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Pošto je ovde obrazloženje o odbijanju amandmana, nije baš možda u skladu sa ovim što ste vi govorili. Znači, u spisku podzakonskih akata koji prate ovaj zakon kaže se da ćemo doneti u roku do šest meseci. Pokušaćemo, naravno, da to bude i pre, ali kada smo govorili ovde, kada smo obrazlagao na kraju zakona, kad smo govorili u načelu rekao sam da treba da se uradi još dosta pravilnika, kriterijuma da se napravi. Sumnjam da će moći to tako brzo, jer treba da napravimo preko dvadesetak pravilnika. Sumnjam da bi mogao da bude tako kratak rok i zato smo ostavili sebi rok do šest meseci, a naravno da ćemo se truditi da to bude što pre.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća. Poštovano predsedništvo, poštovani gospodine ministre, mi smo u stvari predložili da se ovaj član izmeni u tom smislu što će se definisati porodično-poljoprivredno gazdinstvo u pogledu ostvarivanja prava na subvencije. Smatrali smo da ovaj član 6. ne može da razdvaja socijalnu i ekonomsku kategoriju, odnosno socijalne i ekonomske mere onako kako je predloženo zakonom, zato što ovaj član zakona predviđa postojanje dve vrste poljoprivrednog gazdinstva, a to je komercijalno i ono koje nije komercijalno. Dakle, ova kategorija nekomercijalnog porodičnog gazdinstva prosto ne postoji u zakonu na drugom mestu, ni u ovom članu 2. koji definiše značenja izraza tako nečega ne postoji. Evidentno je da prosto zakonodavac nije imao dovoljno sluha, smisla i ambicija da napravi razliku između socijalnog i ekonomskog. Provejava kroz ceo zakon da postoje određene intencije da se želi da se pospeši onaj komercijalni deo, ali očigledno da nema dovoljno sluha za onaj socijalni deo, za onaj veliki procenat poljoprivrednika, odnosno porodičnih gazdinstava koja funkcionišu negde na nivou egzistencijalnog minimuma. To je u stvari najveći procenat poljoprivrednih proizvođača i poljoprivrednih porodičnih gazdinstava koji funkcionišu u Srbiji i to ne sme da se izgubi iz vida. Definitivno postoji jedan proizvodna greška u ovom zakonu kada se jasno ne definišu te dve kategorije. Jasno mi je da želite da pospešite poljoprivrednu proizvodnju, ali ne možete da gubite iz vida onaj drugi deo koji čini takođe sastavni deo jedne poljoprivredne proizvodnje. Kada vi na ovaj demagoški način pristupate rešavanju problema, a to znači da unosite kao kategoriju, a da je nedefinišete, a da ni na koji način ne predviđate mere kojima ćete vi pomognete ta nekomercijalna porodična gazdinstva ostavljajući to ministarstvu i ministru, to samo znači da ostavljate to za neke bolje dane, za neku drugu priliku, ali ovaj zakon o podsticajima prosto ne smatra da treba da bude njegova sadržina. Dakle, pored toga što nekako gubite potpuno iz vida te neke socijalne mere, a podsticaj bi trebao da reguliše i pitanje onoga koji želi da proizvodi, da napreduje, da doprinosi, ujedno bi trebalo da reguliše i one koji bez nekog podsticaja bi imali problema u funkcionisanju i u ostvarivanju onih osnovnih životnih uslova. Ukoliko oni imaju taj problem, pre ili kasnije će da stignu na neku drugu stavku ovoga budžeta kao neki socijalni problem. Hajde, odlučite se kako vi mislite da pomognete onom velikom procentu poljoprivrednih proizvođača koji nisu u mogućnosti, nisu u stanju da li zbog godina starosti, da li zbog male površine zemljišta koje obrađuju ili iz nekog potpuno trećeg ili petog razloga, nisu u stanju da budu komercijalni poljoprivedni proizvođači, odnosno komercijalna porodična gazdinstva. Inače, za ovaj zakon je karakteristično i to da ostavlja da mere ruralnog razvoja budu u nadležnosti ministra, odnosno ministarstva. To se nekako kosi sa tim nacionalnim planom i programom ruralnog razvoja i prosto je neshvatljivo na koji način vi mislite i taj ruralni razvoj da dovedete na neki nivo koji će dati rezultate ukoliko se samo ministar ovlašćuje u dobrom delu, što se ovoga zakona o podsticaju tiče, da odlučuje u pogledu tog ruralnog razvoja. Dakle, jasne su te dve stvari koje predstavljaju ključni problem ovoga zakona o podsticajima.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Od vremena ovlašćenog predstavnika. Dakle, mislim da ovo razdvajanje na komercijalna i nekomercijalna poljoprivredna gazdinstva, pretpostavljam da je intencija bila da se pospeše tržišno orjentisana poljoprivredna gazdinstva koja će dati količinu, uvećati proizvodnju i da zakonodavac hoće da se fokusira na ta poljoprivredna gazdinstva kako bi poljoprivredna proizvodnja bila što veća i količine proizvoda bile što veće i da prosto tera one koji žele da se bave poljoprivredom da ustvari budu komercijalno okrenuti, tržišnom okrenuti da bi što više proizvodili, da bi što više sredstava od države mogli da povuku. Međutim, kada se poljoprivredno gazdinstvo registruje nemate mehanizam kako ćete nekog da uslovite da neke uslove ispuni da bi bio komercijalno, odnosno nekomercijalno poljoprivredno gazdinstvo. Znate, slobodna je volja kada se tamo registrujete da kažete da li ste komercijalno ili nekomercijalno. Ako je slobodna volja, onda je potpuno promašena materija, onda će svako da kaže – ja sam komercijalno poljoprivredno gazdinstvo. U suštini nemate ni jedno poljoprivredno gazdinstvo ma koliko ono bilo malo ili veliko u Srbiji koje nije tržišno orjentisano, čak ona staračka domaćinstva koja imaju pola hektara zemlje i proizvode neke povrtarske kulture, neke bake tamo iznesu na pijacu korpu jaja, pa prodaju i to je neko tržište. Iznesu venac paprike pa prodaju i to je neka tržišna proizvodnja. Dakle, ako se želi da se na ovaj način podstiču oni koji će dati mnogo veće količine poljoprivrednih proizvoda postoje drugi mehanizmi, kroz druge članove zakona koji će biti fokusirani na tu vrstu proizvođača. Ali, na ovaj način ne treba ubijati one koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom da bi preživeli. Čuli smo, to je prosto neki javni podatak da je oko 250 hiljada registrovanih poljoprivrednih gazdinstava u Srbiji. Sigurno je da ima bar još toliko onih koji su neregistrovani. Razlozi za to su različiti, neki iz neznanja, neki iz nekog straha, a neki zato što su previše mali pa smatraju da im to ništa neće koristiti ako se registruju. Mislim da je obzirom poljoprivreda ključna grana ekonomije Srbije, Srbija nema neku drugu razvijeniju granu svoje ekonomije sem poljoprivrede. Ako je poljoprivreda ta koja je kičma razvoja Srbije, mislim da se oko toga svi slažemo, iako je nas prethodnih možda stotine godina, da kažemo, ishranila i podigla ovu zemlju, naročito u zadnjih desetak godina je bila stub razvoja zemlje, jedini suficit koji ova zemlja beleži u razmeni sa inostranstvom jeste suficit u poljoprivredi, onda smatramo da svako ko se bavi poljoprivredom ima prava da bude pomognut od strane države. Da ne razdvajamo ako imaš pet krava i ako imaš pet hektara, onda ćemo da te pomažemo, a ako nemaš toliko onda te nećemo pomagati. Ili ako si se registrovao kao komercijalno, onda ćeš dobiti nešto, a ako se iz milion razloga nisu registrovao kao komercijalno, nisi znao, a takvih nažalost ima puno u Srbiji koji jednostavno iz neznanja kažu – ej, ja sam nekomercijalno, ne proizvodim neke velike količine i nisam se prijavio da budem komercijalno, onda nemam prava na podsticaj. Odnosno da budem precizan, ovde postoji čak i član u kome se kaže da će ministar bliže propisati vrste podsticaja koje ostvaruju nekomercijalna gazdinstva. Znate, ako se kaže – propisaće vrste podsticaja, onda se verovatno misli na užu vrstu podsticaja, nego što se daje komercijalnim gazdinstvima. Mislim da svako poljoprivredno gazdinstvo, da svako ko se bavi poljoprivredom u Srbiji treba da ostvaruje određeni nivo prava podsticaja od strane države, a da oni koji su usredsređeni na veću proizvodnju, na više tržišnu orjentisanu proizvodnju treba da imaju dodatno pravo. To može da se reguliše i kroz podsticaje po grlu i za podsticaje na količinu određene proizvodnje, ali da ona poljoprivredna gazdinstva koja su ili staračka ili su socijalno ugrožena ili su slaba, nisu razvijena, ne gube to pravo, minimalno pravo koje država daje svima drugima zato što je to i mera socijalne politike. Imate na stotine, verovatno desetine hiljada malih gazdinstava koje nažalost čine dvoje starih ljudi od 60, 70 godina koji nisu ostvarili pravo na penziju, bave se nekom sitnom poljoprivrednom proizvodnjom, nemaju penziju, jedino što proizvedu nešto i prodaju, to su sredstva sa kojima oni i preživljavaju. Dajte da im država tu i pomogne, a to je i mera socijalne politike. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Knežević, izvolite.
Da, ali to nije predmet ovog zakona. Znači, to je predmet nekog drugog zakona i nekog drugog ministarstva. Upravo ovim mi dajemo mogućnost koja je za nekomercijalna domaćinstva, njih će tretirati neki drugi zakon, pa će Ministarstvo za socijalnu politiku i oni će im pomoći u nekim stvarima. Znači, vi se opredelite, kao što ste i sami rekli, opredelite se tamo da li ste komercijalno domaćinstvo, ako jeste komercijalno domaćinstvo i ispunjavate uslove, vi imate pravo na subvencije i to je jasno.
Hvala. Gospodin Lapčević, replika.
Mislim, da se nismo najbolje razumeli. Dakle, upravo ovo što ste pomenuli - vi ispunjavate uslove. Dakle, kada date limit da neko mora da preda npr. tri hiljade litara mleka da bi dobio podsticaj od sedam dinara, a onaj koji ne preda tri hiljade litara mleka, nego preda dve hiljade litara mleka, nema nikakav podsticaj. Izvinite, ja kad kupim mleko u prodavnici ne piše da li je neko predao sa pet hiljada litara mleka ili sa dve hiljade litara. Litar mleka je litar mleka. Litar mleka zaslužuje da bude subvencionisan sa sedam dinara bez obzira da li dolazi iz komercijalnog, odnosno nekomercijalnog domaćinstva ili bilo koja druga vrsta proizvoda. Dakle, država mora da odredi subvenciju, osnovnu subvenciju za svaku vrstu proizvoda, pa i za litar mleka, a za preko tri hiljade litara dodatnu subvenciju ako hoćemo da te ljude izdvojimo kao tržišno orjentisane i da njih pospešujemo da proizvode više. Ali, ovi koji minimalno proizvode ne mogu da nemaju taj osnovni podsticaj od države jer ih onda stavljamo u neravnopravan položaj ljude koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom, a to mislim da ne treba da bude svrha zakona. Zakon treba u jednak položaj da stavi sve one koji se bave određenom vrstom posla, a da one koji se bave na komercijalni bolji način koji pospešuju proizvodnju treba dodatno da unapredi.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala. U vezi podnetog amandmana želim da kažem da je i argumentacija koju je izneo gospodin Lapčević dobra, međutim, činjenica je, i to ne treba smetnuti s uma, da je 2008. godine, od kako je počelo subvencionisanje, tada je bilo 100 evra po hektaru obradive površine, da je MMF zamerio našoj vladi što se kroz podsticaj poljoprivrede faktički vodi socijalna politika i što je sasvim u redu i sasvim je razumljivo, ali hoću da kažem da mislim da su u paketu sa ovim zakonom trebale da idu i mere socijalne politike. Zbog čega? Upravo da bismo zadovoljili i komercijalna i nekomercijalna domaćinstva i da bismo argumentaciju koju je gospodin Lapčević izneo sproveli u delo, zbog prostih statističkih podataka. Mi ćemo sada formalno-pravno izglasati ovo, međutim, suštinski 85% je malih poljoprivrednih proizvođača i oni su u najtežem položaju. Oni su i sa ovim predlogom zakona i što se tiče premija za mleko i svega ostalog u podređenom položaju. Mi sa ovakvim merama samo selektivno, bez mera socijalne politike, koje će faktički dati isto tim nekomercijalnim domaćinstvima, koji su trebali da dobiju podsticaje, mi ćemo tek tada početi da rešavamo problem. Ovako ćemo mi možda izglasati zakon, ali problem nećemo rešiti. Skoro 85% naših seoskih domaćinstava ne da će biti u istom položaju, posle usvajanja ovog zakona, oni će biti u još lošijem položaju, bez potrebnih mera socijalne politike.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković i Petar Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slavica Savić, Branko Gogić i Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić i Ružica Igić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Judita Popović.
Gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo predložili samo da se pojasne neke stvari kada se aplicira za podsticaje, odnosno za subvencije, pa bi bilo dobro da onaj ko podnosi određeni zahtev, određenu molbu u vezi toga, daju tačne podatke, odnosno da se obaveže na te tačne podatke, pogotovo što u stavu 2. ovog zakona su propisane posledice ukoliko se daju netačni podaci. Hajde da preciziramo i ovaj stav 1. u smislu tačnih podataka. Prvo da ustanovimo obavezu za tačne podatke, a onda posle toga slede sankcije ukoliko su ti podaci netačni koji su dati. Dakle, radi se samo o jednom amandmanu koji bi želeo da pojasni jedan član ovog predloga zakona, da ne bi bilo lutanja oko svega toga. Vi ne možete da propišete određene sankcije ukoliko prethodno niste utvrdili obaveze čije kršenje u stvari dovodi i do tih sankcija. Mnogo šta je u pogledu ovog zakona nejasno i baš zbog toga bi bilo dobro da se malo ozbiljnije razgovara u vezi svih ovih predloga koji su dati kroz amandmane opozicije, a ne da se olako prelazi preko istih i da se daju neka obrazloženja za odbijanje amandmana koji prosto nemaju neki nacionalni osnov, odnosno utemeljenje. Karakteristično je za ovaj zakon da je faktički preuzeo jedan dobar deo zakona o poljoprivredi i ruralnom razvoju, tako da se otprilike jedna trećina tog zakona obesmišljava, jer stupanjem na snagu ovog zakona prestaće da važe te odredbe koje su u koliziji sa postojećim zakonom. Zato se tu postavlja pitanje zašto mi u stvari donosimo jedan potpuno nov zakon koji jednim dobrim delom ulazi u nadležnosti već postojećeg zakona, umesto da smo taj zakon malo popravili, odnosno dali mu na kvalitetu kada se govori o podsticajima. Jasno je da su ti podsticaji strašno bitni i jasno je koliko su subvencije za poljoprivredu bitne, ali minismo tu radi nekog marketinga ili radi neke priče - evo, mi smo napravili sad jedan potpuno nov zakon. Ne, mi smo tu,i tu sada govorim i o vladajućoj koaliciji, kao i o opoziciji u parlamentu, da donosimo kvalitetne zakone koji će imati jasan smisao. Često se dešava to da neke odredbe novog zakona se kose sa odredbama drugih zakona, pa da ne bismo dolazili u tu situaciju, da jedno ovako ozbiljnu materiju kao što su subvencije i podsticaji u poljoprivredi, onemogućimo činjenicom da je napisan jedan zakon koji na neki način stavlja ograde i granice na funkcionisanje, odnosno sprovođenje jednog drugog zakona koji je negde veoma sličan sa materijom kada se govori o Zakonu o podsticanju u ruralnom razvoju.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović.
U članu 10. stav 7. vi ste rekli – korisnik podsticaja dužan je da čuva dokumentaciju koja se odnosi na ostvarivanje prava na podsticaj najmanje pet godina od dana njegove naplate. Ako bismo se mi sada složili ovde da bi ovo mogao da bude dobar zakon ako se usvoje neki amandmani koje smo predložili, ne vidim zašto ne napravite jedan korak napred? Zašto da ne ukinemo birokratiju, ako je to moguće, bilo gde? Nisam video nijedan organ u dosadašnjoj proceduri zakonskoj da se iko na bilo koji način potrudio da izbaci birokratiju i da probamo da smanjimo maltretiranje naših građana, u ovom slučaju da smanjimo maltretiranje poljoprivrednika. Zašto bi morao poljoprivrednik koji se, odmah da kažem, debelo namučio da pribavi svu potrebnu dokumentaciju i da je možda dostavi nadležnom organu, morao to da čuva još pet godina? Valjda to postoji u tom organu? Valjda uprava kao nadležni organ čuva sve te podatke u skladu sa posebnim zakonom? Zašto bi morao i korisnik podsticaja, u ovom slučaju poljoprivrednik, da to isto čuva? Zašto ih mučimo? Hajde da napravimo jedan korak napred, da to izbrišemo, da više ne maltretiramo ljude. Oni su se ozbiljno namučili ili će se namučiti da apliciraju za ove podsticaje i onda će ih tamo neki organ usvojiti ili ne, uzeti sve te papire kojih ima poprilično i onda će tražiti od njih da sve to dupliraju i čuvaju kod sebe kući sledećih pet godina i onda će reći – ako vi izgubite, a može se desiti da i taj službenik to zaturi negde, ima to kod našeg korisnika pa ćemo kod njega tražiti. Na Odboru za poljoprivredu sam postavio ovo pitanje. Gospodin Golubović mi je odgovorio. Dobro, ti korisnici podsticaja manje-više se moraju ponašati ozbiljno, imamo sada nove procedure, oni su na neki način preduzeća. Onda bi moje pitanje bilo – hoće li sada oni kao neka nova poljoprivredna preduzeća, ti naši poljoprivrednici, možda dobiti neki podsticaj za zapošljavanje, na primer, hoće li možda dobiti 10.000 evra ako otvore novo radno mesto? Ne mora 10.000, neka bude pet. Hoće li oni nešto dobiti kao preduzeće? Ako ih mi teramo da se ponašaju kao preduzeća, šta im onda dajemo za uzvrat?
Reč ima ministar Knežević.
Imam običaj, a i dosta ljudi sa kojima razgovaram, kod kuće kada plaćate onaj običan infostan, pa čuvate neke račune po godinu, godinu i po dana da se ne desi neka greška administracije, pa da vas neko tuži. Ovde se radi delom i o investicijama, gde će investicije biti reda veličina 50 ili 100.000 evra. Takvu dokumentaciju ne čuvati je suviše rizično. Prema tome, zbog toga je ovaj član takav i zbog toga mislim da i dalje treba čuvati tu dokumentaciju iako se potpuno slažem sa vama da treba što manje administriranja i da ćemo pokušati kroz sva ostala akta da ta administriranja budu što manja i na što nižem nivou.
Reč ima gospodin Zelenović, replika.
Da kažem da se slažem sa tim vašim obrazloženjem, ali ajde onda to da izmenimo. Treba da napišemo da korisnik podsticaja mora da čuva rešenje i da čuva samo rešenje. U tom rešenju piše sve. To je jedan dokument, zašto da čuva sve.
Hvala. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Kenan Hajdarević.
Hvala poštovana potpredsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici član 11. predloženog zakona govori o formiranju registra podsticaja o poljoprivredi i ruralnom razvoju. Liberalno demokratska partija smatra izuzetno važnim što se ovakva jedna vrsta registra formira. Ovim članom je predviđena da su podaci iz registra javni i koriste se u cilju sprovođenja mera za podsticanje poljoprivrede i ruralnog razvoja itd. Liberalno demokratska partija je predložila dodavanje novog stava, koji glasi – podaci iz registra podsticaja su dostupni na sajtu Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Zašto je važan ovaj naš amandman? Zato što ovim amandmanom se apsolutno postiže ono što je predviđeno predlogom ovog zakona, a to je javnost. Ako neko kaže da su podaci iz registra javni, da moramo omogućimo da ta javnost bude relativno laka. Bojim se da ako ostane ovakav način, kako je definisano Predlogom zakona, da ta dostupnost tih informacija iz registra će biti malo otežana. Ono što takođe zabrinjava jeste i obrazloženje koje smo dobili od Vlade na ovaj naš amandman. U obrazloženju se kaže da se amandman ne prihvata iz razloga što je navedenim članom regulisano da su podaci iz registra javni, što smo već definisali i u koje svrhe i ha koje potrebe se mogu koristiti. Ako pročitamo ovaj član zakona, vidimo da podaci iz registra se mogu koristiti u cilju sprovođenja mera za podsticanje poljoprivrede i ruralnog razvoja, kao i za potrebe vođenja statistike i analitike u ministarstvu. Dolazimo do situacije da ako neko želi da zna da li je i ko je dobio neki podsticaj i u kom iznosu, mi, tumačeći odgovor ministarstva i ono što piše u predloženom članu, dolazimo do jednostavnog zaključka da to nećemo moći da imamo u vidu. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Koristim vreme poslaničke grupe DS za podršku amandmanu koji su podneli poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević, iz dva razloga. Prvi je što je amandman dobar jer pojašnjava šta je to što je i predlagač, u osnovnom tekstu zakona imao na umu, kada kaže da je registar podsticaja javni. Dakle, kako je javni, da li je javni po zahtevu za dostupnost informacija, da li je javni u službenim novinama, listu glasniku, na kom nivou je javni, da li ministarstvo brine o javnosti itd. Ovo je jedno jednostavno i svima prihvatljivo objašnjenje i pojašnjenje. Drugi razlog je što smo od predstavnika Vlade na Odboru za poljoprivredu čuli obrazloženje da nije zgodno da se objavi na internetu, da stoji nečije ime i da pored toga stoji dva miliona dinara. To obrazloženje, gospodina Golubovića na odboru je prilično zabrinjavajuće. Može da se tumači da mi nemamo svest o tome da se radi o javnom novcu, o poreskom novcu, o zajedničkom novcu svih nas i da se već odavno ne postavlja problem o tome da li je zgodno ili nije zgodno da se vidi kako se troši budžetski novac. Onima koji ne bi da se to zna, naravno da nije zgodno. Pravila o javnosti finansija, pravila o mogućnosti kontrole korišćenja su već uspostavljena. U Zakonu o javnim nabavkama, koji je usvojen u ovoj Skupštini, imamo obavezu postavlja na internet stranicu, podatke o javnim nabavkama. Amandman uopšte ne obavezuje ni ministra, ni ministarstvo, ni Upravu za plaćanja, ni bilo koga ko učestvuje u sastavljanju registra, nikako ne obavezuje kako ćemo imati dostupno te podatke. Da li će biti imena, da li će biti sume novca, da li neće biti sume novca, dakle, ništa nije detaljno u ovom amandmanu, što bi posebno obavezivalo ministarstvo na kršenje Zakona o podacima o ličnostima. Da moramo da imamo dostupne podatke, o tome ko je dobio podsticaj, ko nije, to je samodokazivo, ako se za to zalažemo generalno, da radimo javno, da svi podaci budu dostupni. Ostaje nejasno još da li je zgodno, kada su u pitanju pravna lica, a nije zgodno kada su u pitanju fizička lica. To je ostalo nejasno i bez obrazloženja i na Odboru za poljoprivredu. Podršku amandmanu dajemo uz punu svest da bilo čije ime, objavljeno na internet stranici uz koje stoji suma novca koja mu je dodeljena kao podsticaj, može da napravi problem onome ko traži podsticaj, ali on ili ona mora o tome imati znanja i svest i pre nego što traži podsticaj. Tako da se pridružujem zahtevu kolega da se na ovaj način detaljiše i molim ministra Gorana Kneževića da ukoliko istraju u tome da ne bude prihvaćen ovaj amandman, da objasni na koji način su onda podaci javni. Šta je sadržaj obaveze javnosti o registru podsticaja koji je dat u Predlogu zakona? Zahvaljujem.
Reč ima ministar Knežević.
Stav je tumačenja. Naš stav je da ne treba da bude predmet ovog zakona detaljisanje i da ulazimo u to, nego to treba da bude regulisano pravilnikom. Mi smo vrlo jasno stavili da su podaci javni, ali ćemo tu javnost i taj deo regulisati pravilnikom. Po nama, podrazumeva se, ako su javni podaci da mogu da budu između ostalog i na sajtu ministarstva, ništa nije sporno, samo tu nismo hteli da detaljišemo, nego ćemo to regulisati pravilnikom.
Reč ima Gordana Čomić, replika.
Drago mi je da je ovde javno izrečeno da će javnost biti regulisana pravilnikom. Ono što mi nije drago, što tražimo od svih narodnih poslanika da verujemo na reč da će pravilnik sadržati i odredbe o dostupnosti podataka na internetu. Spremna sam da verujem na reč, zato što mislim da je poverenje osnov koji moramo graditi onoliko strpljivo i polako, koliko su i prepreke za izgradnju poverenja. Tako da očekujem od ministra što pre pravilnik u kojem će jasno biti definisano šta je javnost u registru podsticaja. Jer, ako registar podsticaja na kraju ispadne da je tajan, neće imati štetu samo neko ko je pogazio reč datu, da će sve biti javno, neće imati štetu čak ni ministar ili vladajuća većina. Svi zajedno ćemo imati štetu, jer se smanjuje nivo poverenje da je ceo proces odlučivanja o podsticajima, dostupnost podataka iz registra podsticaja jasan, javan i na uvid javnosti od čijeg se zajedničkog novca podsticaji daju. Tako da, mislim da ne bi smetalo da ministar prihvati ovaj amandman i da time jasno obaveže sebe i Ministarstvo i potvrdi svoju datu reč da će biti javnosti i u buduće pravilniku kao podzakonskom aktu, koje se Ministarstvo obavezalo da donese. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, obaveštavam vas da sednici prisustvujustažisti angažovani na projektu "Program stažiranja za mlade pripadnike manjina u državnim institucijama u Srbiji". Projekat sprovodi Kancelarija za ljudska i manjinska prava Vlade Republike Srbije. Molim da aplauzom pozdravimo prisutne. Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Gospodine ministre, član 11. kaže da su podsticaji iz registra podsticaja javni i koriste se u cilju itd ... Ako je nešto javno i definisano kao javno, kome smeta da to što je javno bude na internetu? Da li će nešto da smeta? Mi u stvari problem u ovoj državi imamo baš zato što se radi polujavno. Ne kažem konkretno za vas, ali generalno, sve što se dešava na nivou korupcije, a to nam je osnovni problem u ovoj državi, dešava se zato što nije javno. I Zakon o javnim nabavkama kaže da se objavljuje na internetu i da je sve javno. Šta smeta da neko ko koristi podsticaje države, odnosno koristi pare poreskih obveznika svih građana ove zemlje bude javno objavljen na internetu? To je još bolja mera samokontrole. Ako neko traži podsticaje za pet krava, a ima tri i komšija to vidi, zar to nije najbolji način da sprečite korupciju u ovoj oblasti? Šta kome smeta da se na internetu pojavi da je neko tajkunsko poljoprivredno dobro tražilo i dobilo podsticaj za 30 hektara šećerne repe, a u stvari ima 15? Da li to nekome smeta? Nemojte da nas terate da mislimo da vama smeta. Siguran sam da to vama ne smeta. Razumem ovo što ste malo pre rekli da kada se donosi podzakonski akt, da ćete to imati u vidu, ali sam siguran da nije detaljisanje ako se doda zapeta i kaže se – i objavljuje se na internetu. To nije detaljisanje, to je samo obaveznost u zakonu. Imamo manir, nažalost, prethodnih godina, jako izražen, da se sve što je ovlašćenje Narodne skupštine kao najvišeg zakonodavnog tela kroz zakon prenosi, delegira na ministarstvo, da onda ministar ima pravo da to tumači ovako ili onako, podzakonskim aktima, ali zaista nema razloga da to što se radi, a radi se o velikim parama poreskih obveznika ne bude javno, da svako u ovoj zemlji zna koliko je država pomogla kog poljoprivrednog proizvođača i da to bude ispravno i da bude činjenično potkrepljeno u onome što zaista čovek radi na terenu. Nema boljeg načina nego izneti to javno na internet i onda ćete videti kako će se sve dovesti u red. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, evo, postoji jedna rezervna varijanta. Mi smo predložili ovako amandmanom kako smo predložili, ali zaista postoji ta mogućnost da ministar bliže propisuje sadržinu i način vođenja registra podsticaja i baš u ovom članu 11. stoji to ovlašćenje ministra. Malopre smo čuli da je ministar voljan nekim pravilnikom da to i reguliše, pa zaista očekujemo od ministra da svoje obećanje i održi, tim pre što ima za to ovlašćenje u ovom članu 11. Inače, karakteristično je za ovaj predlog zakona da Ministarstvo bez saglasnosti Vlade odlučuje o mnogo, mnogo činjenica koje su bitne za ove podsticaje. Navodim da se to odnosi na čl. 3, 4, 6, 9. i 13. U članu 16. u stavu 5. i 6. je ministar ovlašćen. Isto tako, u čl. 18, 25, 26, 29, 31, 33, 35. i 37. Dakle, gospodine ministre, vi imate ogromna ovlašćenja. Vaše nadležnosti su zaista široko naglašene. Inače, zakon ima 52 člana, zajedno sa prelaznim i završnim odredbama. Faktički, vi ste ovde gospodar svega onoga što se odnosi na davanje ili nedavanje podsticaja u poljoprivredi i u pogledu ruralnog razvoja. Prema tome, kada se govori o javnosti, imate ovlašćenje da tu javnost dodatno ojačate sa određenim podacima koje ćete staviti na sajt. Zaista očekujemo od vas kao od jednog racionalnog ministra da u skladu sa ovim zakonom i postupi. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podnelinarodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević.
Hvala. Član 12. definiše bliže "Zelenu knjigu". Zbog javnosti, reći ću da "Zelena knjiga" predstavlja godišnji izveštaj Ministarstva o stanju poljoprivrede u prethodnoj kalendarskoj godini i obavezu Ministarstva da ovaj izveštaj podnosi Vladi. Takođe je ovim članom zakona predviđen i sadržaj te "Zelene knjige" i kaže se da sadrži ocenu stanja i ekonomskog položaja poljoprivrede, kao i predlog i način sprovođenja poljoprivedne politike za naredni period. Liberalno-demokratska partija je podnela amandman gde traži dve osnovne stvari uovom članu. Prvo, da Ministarstvo ovu "Zelenu knjigu" podnosi i nadležnom Odboru za poljoprivredu Skupštine Srbije. Mislimo da je to izuzetno važno zbog samog sadržaja te "Zelene knjige" da postoji jedna tematska sednica nadležnog odbora Skupštine Srbije, gde će da se razmatra o stanju poljoprivrede u prethodnoj godini, kao i o merama poljoprivrednog razvoja u narednom periodu. Zašto je to važno? Zato što svi deklarativno govorimo da je poljoprivreda jedna od najznačajnijih grana privrede. Ako se mi kao narodni poslanici odričemo prava da o tako jednom važnom dokumentu, kao što je tzv. "Zelena knjiga" raspravljamo ovde u Skupštini i to na nadležnom odboru, onda zaista ne vidim svrhu daljeg razgovora. Zašto to govorim? Već smo govorili da ovim predlogom zakona dajemo neke ingerencije Ministarstvu i Vladi, a mi kao narodni poslanici se donekle toga odričemo. Drugi aspekt našeg amandmana govori o finansijskom planu. Ako je ovim članom zakona predviđeno da "Zelena knjiga" sadrži ocenu stanja i ekonomski položaj poljoprivrede, kao i predlog i način sprovođenja mera poljoprivredne politike za naredni period, za nas je logično da tu postoje finansijski planovi koji treba da prate te mere poljoprivrede politike za naredni period. Ponovo insistiram na odgovoru Vlade na naš amandman, gde se po ko zna koji put kaže da je sadržina "Zelene knjige" utvrđena u skladu sa evropskom praksom. Video sam, čitajući mišljenje Vlade o amandmanima nekih drugih kolega iz opozicije, da stalno imamo neki taj odgovor – u skladu sa evropskom praksom. Možemo li konačno da definišemo šta je to evropska praksa ili koristimo tu poštapalicu kada ne znamo šta treba da odgovorimo na neki od amandmana opozicije, u ovom slučaju LDP? Samo ću podsetiti da je sličan amandman podnela i poslanička grupa DSS u onom delu koji govori da obavezu ministarstva da "Zelenu knjigu" predstavi nadležnom Odboru za poljoprivredu i ako možda naš amandman nije prihvatljiv za Vladu zbog ovog drugog aspekta, finansijskog plana, onda bar treba da prihvate amandman naših kolega iz opozicije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
kada je nešto dobro, onda je dobro. Dobar je ovaj amandman LDP. Mi smo neku vrstu zelene knjige u obrazloženju ovog predloga zakona očekivali da iznese i ministar. Čini mi se da kako diskusija teče više poslaničke grupe imaju saznanja i jasnu i objektivnu predstavu o katastrofalno lošem stanju u našoj poljoprivredi od gospode iz ministarstva. Mi iz SPO smo uradili neku vrstu zelene knjige na 242 strane, u kojoj smo analizirali stanje u našoj poljoprivredi i predloge mera. U obrazloženju ovog zakona vidimo samo neke podatke koji se tiču podsticaja, izvoza, nekih uopštenih tema, ali ne vidimo katastrofalno stanje u našoj poljoprivredi, katastrofalno stanje u našim selima i čini mi se da ni ministarstvo ni Vlada nisu svesni da je minut do 12 da se preduzmu radikalno bolje i sveobuhvatne mere u skladu sa evropskom politikom. Slovenija je prvo uradila – oživela je svoje selo. Danas u Sloveniji imate engleske i nemačke penzionere koji kupuju tradicionalna seoska domaćinstva, jer su izvanredno uređena, izvanredna je infrastruktura, veliki su podsticaji zemlje. Iz Ljubljane se iselilo 30 hiljada stanovnika u slovenačka selazbog uslova života i rada koji su u velikoj meri izjednačeni sa uslovima života i rada u gradu. Mi, čini mi se, sa ovim zakonom i sa ovim merama ne da preduzimamo ništa radikalno bolje, već jedno stanje koje je katastrofalno pokušavamo samo u nekoj meri kao da pospešimo. Ako smo 2008. godine imali subvencije po hektaru 100 evra, a sada imamo 6000 dinara, 6000 dinara će za nekoliko godina biti u potpunosti obezvređeno i obesmišljeno. To pokazuje ministre da vi, nije ovo ništa lično, niste u potpunosti sagledali stanje u poljoprivredi i niste svesni katastrofalnog demografskog stanja na našim selima. Ministre, ako se ne preduzmu samo iz vaše nadležnosti, ako Vlada ne donese niz mera u pogledu oživljavanja srpskog sela i poboljšanja demografskog stanja, mi ćemo za pet do 10 godina, to kažu svi demografski stručnjaci, izgubiti 1200 sela, koja će biti u potpunosti prazna. Neće biti ni jednog stanovnika. Više nećemo imati kome da dajemo mere. Znate li da u 360 sela u Srbiji u zadnjih 10 godina nije rođeno ni jedno dete? Ovo nije samo zadatak vašeg ministarstva. Ovo je zadatak broj jedan cele Vlade. Nažalost, iz svega ovoga ne vidimo da ste to ozbiljno shvatili, ovu vrstu problema i zbog toga je ova zelena knjiga nešto što može pomoći i vama i narodnim poslanicima i Vladi i svima da shvatimo ozbiljnost ovog problema i da iz godine u godinu donosimo mere za oživljavanje srpskog sela koje hrani i brani Srbiju.
Reč ima ministar Knežević.
Moram da priznam da ste me malo i uvredili. Govorite o neozbiljnosti mene lično. Govorite o neozbiljnosti ministarstva kada je u pitanju ova tematika. Hoću da vam kažem da smo vrlo ozbiljno, vrlo seriozno i na jedan vrlo odgovoran način pristupili ovim problemima. Računajte da ova administracija otprilike funkcioniše nekih šest meseci. Govorili ste u Skupštini kakva je bila katastrofalna suša i kakve su bile posledice. Izložio sam tri krovna cilja ovog ministarstva. O tome sam govorio više puta kada sam odgovarao na poslanička pitanja. Pre svega, povećanje agrarnog budžeta koji je veći u 2013. godini za 40% nego u 2012. godini, da su izmireni svi dugovi iz 2011. godine, svi dugovi sa 99,6% iz 2012. godine. Rekli smo da bez investicija nema razvoja. Na putu smo da razrešimo investicije od 100 miliona evra. Krećemo sa sistemskim zakonima. Ovo je jedan od prvih sistemskih zakona. Dve suštinske zamerke Evropske komisije o napretku Srbije u 2012. godini, a to se provlači iz godine u godinu, jesu upravo nedostatak strategije u poljoprivredi, rekli smo da smo oformili tim koji radi strategiju jer je to bila obaveza prethodne administracije da to uradi još pre tri godine, pa nije uradila, pa mi sad to radimo, i druga zamerka je bila ad hok vođenje politike u podsticajima. Mi regulišemo sada podsticaje. Do sada je to bilo preko 40 uredbi koje su godišnje donošene. Radimo na tome. Situacija u selima je takva. Vrlo dobro znam. Svaki dan sam u selima Banata i po čitavoj Srbiji. Sela su napuštena. Svaka četvrta kuća je puna. Mislite da to može preko noći? Govorio sam o tome da sam sada bio sa kolegom mađarskim, ministrom poljoprivrede. On iz evropskih fondova ima 2,5 milijarde budžeta godišnje, a mi sve kada saberemo sa tim povećanim budžetom imamo nepunih 500 miliona evra. Hoćemo, ali ne može sve. Ima još 1000 stvari koje se moraju u ovoj Srbiji razrešiti. Pokušavamo na jedan sistemski način to da razrešimo. Sada ćemo raditi analizu popisa u poljoprivredi. Nemamo podatke. Kako smo mogli da radimo analizu kada nemamo podatke? Sada ćemo na osnovu toga uraditi analizu i ovde se konsultovati sa vama. Napredak je i ta zelena knjiga. Morate to priznati. To do sada nije bilo. Tu ćemo davati izveštaj Vlade sa podacima iz te godine, sa projekcijom za naredne godine. Ovde pred Odborom za poljoprivredu svakog kvartala idu izveštaji. Pokušaćemo da uzdignemo to na jedan mnogo viši nivo i verujem da ćemo napraviti jedan veliki iskorak u poljoprivredi.
Hvala. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ružica Igić, Gorica Gajić i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanikMilica Vojić Marković.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa DSS podnela je amandman na član 12. To je amandman koji se odnosi na zelenu knjigu koja se uspostavlja i to je dobro što se uspostavlja. Šta je famozna zelena knjiga? To je godišnji izveštaj o stanju u poljoprivredi na celom terenu Srbije i to u prethodnoj godini. Odmah da vas demantujem, gospodine ministre. Kažete – ministarstvo podnosi izveštaj resornom odboru kvartalno. Tako je, ali izveštaj o radu ministarstva. Ono što nas interesuje, a govorim u ime DSS koja je podnosilac amandmana, jeste da dobijemo informaciju o stanju poljoprivrede kvartalno. Ne moramo kvartalno. Bilo bi lepo, ali ne moramo kvartalno, zaista. Uložili smo amandman na član 12. stav 1, gde kažete – ministarstvo u okviru godišnjeg izveštaja o radu u skladu sa zakonom podnosi Vladi godišnji izveštaj o stanju poljoprivrede u prethodnoj kalendarskoj godini, u daljem tekstu – zelena knjiga. Ono što tražimo, sasvim je uredu i slažemo se da Vlada treba da dobije ovu informaciju, mi se zalažemo da je strateška oblast poljoprivreda, dragoceno je da se imaju informacije, ali da u istom vremenskom intervalu jednom godišnje ovakav jedan izveštaj o stanju poljoprivrede bude dostupan i nadležnom Odboru za poljoprivredu NSRS. Mislim da su ljudi koji sede u ovom odboru vrlo nadležni da dobiju ovakve informacije, vrlo stručni da dobiju ovakve informacije. Za njih je dragoceno, s obzirom da nadležni odbori imaju kontrolnu funkciju i to je takođe zakonom regulisano, da vide kakve su mere sprovedene, da li su dale rezultate, koliko su bile efikasne, šta nam valja činiti u daljem periodu. Ne vidim problem da se na bilo koji način ovakav izveštaj predstavi nadležnom odboru u toku jedne kalendarske godine. Zato smatram da treba da usvojite naš amandman. Sa druge strane, zaista bih vas zamolila, pošto poslanici DSS čitaju zakone, a čitaju i obrazloženja na amandmane koje ste nam odbili, da kada pišete ta obrazloženja ipak vodite računa o tome da pričamo kao ozbiljni ljudi koji su zaista dobili nadležnost od naroda da brinu o politici ove države. Evropska praksa – u svakom amandmanu koji je odbijen navodi se da vi to odbijate zbog toga što to nije evropska praksa. Šta je sve evropska praksa u oblasti poljoprivrede? To jako dobro znamo i bilo bi dobro da i vi to nama, na neki način, kažete, a što nije sprovedeni ni u prethodnim vladama, a bojim se da ni sada neće biti. Pre svega, ovde govorim o tome da je SSP potpisala prethodna Vlada i time poljoprivredu Srbije i sve poljoprivrednike je dovela u nezavidan položaj. To je, na drugoj strani, evropska praksa. Dobra evropska praksa bi bila da subvencionišu države poljoprivredu i poljoprivredne proizvođače. Mi naše, nažalost, nismo doveli u poziciju da budu na isti način subvencionisani, nego su upravo obrnuto. Znači, molim vas, vodite računa kada pišete obrazloženja, jer ih čitamo.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Koristiću vreme poslaničke grupe za podršku amandmanu koji su podnele koleginice Ružica Igić, Gorica Gajić i Milica Vojić Marković. Zato što je važno ostaviti van svake sumnje šta je smisao amandmana, a što je koleginica Vojić Marković jasno kazala. Dakle, to da ministar ili ministarstvo podnose izveštaj o radu, nije predmet ni jednog zakona. To je predmet Poslovnika Narodne skupštine i Zakona o Narodnoj skupštini. Izveštaj o radu jednom u tri meseca podnosi se o radu Ministarstva. Amandman ima smisao da jednom godišnje ministar podnese izveštaj nadležnom odboru o stanju poljoprivrede. To su dve potpuno različite stvari. Kada govorimo o izveštaju ministarstva, na svakom od odbora na koje dolazi ministar da podnese izveštaj, uglavnom imamo problem sa nedostatkom podzakonskih akata, uglavnom problem sa nedovoljnom primenom ili selektivnom primenom donetih zakona je što podzakonski akti kasne mimo onoga što se u zakonu propisuje. Molim vas da to ostavimo van svake sumnje. Ovo su stavovi koje ja ponavljam od kada sam narodna poslanica, bez obzira da li se radi o Vladi koju podržavam, kao članica vladajuće većine, ili sam opozicija. Imala sam predloge nekoliko puta da Narodna skupština kada prima predloge zakona iz bilo koje oblasti prima ih isključivo sa već urađenim podzakonskim aktima. Rekli su mi da to ne može pošto će se zakon menjati, onda nemojte ni zakon da nam šaljete. Naravno da će zakon biti menjan. Poslanik u nemačkom parlamentu Piter Štruke je uspostavio prvo Štrukovo pravilo, a to je da ni jedan predlog zakona koji uđe u Bundestag ne sme da izađe iz Bundestaga u obliku u kojem je ušao. Imamo zajednički problem, ko god bio ministar, ko god bio većina, sa izveštajima gde ministri najvećim delom moraju da govore o registru, o listi nedostajućih podzakonskih akata, a bez kojih su zakoni apsolutno neprimenjivi. Želim da Narodna skupština bude podrška ubrzanoj izradi, ali kvalitetnoj izradi, podzakonskih akata koji omogućavaju primenu zakona, ali je to izveštaj ministarstva i on ne može da stoji ni u jednom zakonu, ni kao obrazloženje, ni kao deo bilo kog člana zakona, jer je on odredba iz Poslovnika Narodne skupštine. Molim ministra i saradnike da razmisle da od toga da se prihvati amandman da ministar jednom godišnje nadležnom odboru podnosi izveštaj o stanju poljoprivrede, o listi problema, o listi rešenja, može biti samo dobra i za ministra i za oblast i za uspostavljanje dobre prakse između institucija onako kako je u Ustavu i zakonu opisano, a odnosi se na kontrolu rada Vlade od strane nadležnih odbora i Narodne skupštine u celini.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov.
Hvala. Gospodine ministre, smatramo da je jako loše da ovim zakonom ograničite lokalne samouprave i AP Vojvodinu na koji način mogu svoja sopstvena sredstva iz svog budžeta da koriste kao meru podrške u razvoju poljoprivrede i ruralnog razvoja. Tražimo da se obriše stav 2. člana 13. iz razloga što se tim članom zabranjuju direktna plaćanja, osim za useve, da ne nabrajam šta ste dozvolili lokalnim samoupravama i AP Vojvodini. Sa jedne strane, gospodine ministre, Vlada nije prihvatila naš amandman da AP Vojvodinu i lokalne samoupravu, kada kažemo da se sredstva za podsticaje obezbeđuju iz budžeta Republike, da stoji da se obezbeđuju iz AP Vojvodine i lokalne samouprave, nego ste Vojvodinu i sve opštine svrstali u druge izvore finansiranja. Ovim članom 13, kako vi kažete, druge izvore finansiranja ograničavate na šta mogu da troše sopstvena sredstva. Šta je loše u tome da neke lokalne samouprave troše novac vezan za razvoj poljoprivrede na način na koji smatraju da će najbolje pomoći poljoprivrednu proizvodnju i ruralni razvoj u delovima za koje su nadležni? Šta je loše u tome? U obrazloženju kažete da svi poljoprivredni proizvođači ne bi imali jednake uslove na teritoriji Republike Srbije. Nemaju, gospodine ministre, ali neke opštine žele da im poljoprivreda bude značajna, jer jedino na takav način mogu da zadrže ljude. Šta je loše ukoliko vrše direktna plaćanja mimo onoga što ste vi predvideli zakonom? Sa jedne strane, svrstavate ih u druge izvore, a sa druge strane želite da ih ograničite. Ovde, ovim istim članom, kažete da uz saglasnost ministarstva lokalna samouprava donosi program. Ukoliko ta lokalna samouprava predvidi nešto što nije u skladu sa državnom poljoprivrednom politikom ili sa politikom države, vi im nećete dati saglasnost, vratićete program na doradu. Šta je loše, gospodine Kneževiću, što tražimo da se programi na nivou lokalnih samouprava donesu do 31. decembra tekuće godine za narednu godinu? Zar nije normalno da se pre 1. januara donese plan i program kako će se trošiti sredstva iz budžeta bilo koje lokalne samouprave u narednoj godini? Možda treba ostaviti mogućnost nesposobnim i loše organizovanim lokalnim samoupravama da to urade u maju ili junu mesecu? Mislim da je pametnije i mi u LDP smatramo da programe treba doneti do 31. decembra prethodne godine za narednu godinu. Na taj način se donosi program rada javnih preduzeća. Šta je loše u tome da ograničite rok po kojem lokalne samouprave mogu da donesu programe? Pošto ste ministar poljoprivrede, vi poznajete Zakon o poljoprivrednom zemljištu, lokalna samouprava iz koje ja dolazim je decembra prošle godine usvojila Program za prošlu godinu – Davanje državnog zemljišta u zakup. Ko je mogao da konkuriše? Niko. Zato što je nesposobna lokalna samouprava. Prihvatanjem ovog amandmana omogućili bi poljoprivrednim proizvođačima i svima onima koji se bave ruralnim razvojem da budu sigurni da 1. januara znaju na koji način će njihove lokalne samouprave trošiti sredstva.
Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković.
Nije simptomatično. Reći ću vam zašto nije simptomatično da su na ovaj Predlog zakona o podsticaju poljoprivrede i ruralnog razvoja pojedine opozicione stranke podnele više amandmana na ovaj Predlog zakona i tački 13. st. 2. i 4. Iz prostog razloga, zato što na neki način pokušavaju da se sve nadležnosti prinesu na Pokrajinu Vojvodinu, a videli smo u zadnje vreme, kada je to donešeno, da ste loše radili na tim prenešenim zakonima. Dakle, upropastili ste Banku Vojvodine, Fond za razvoj. Ovaj amandman se ne prihvata, a u samom članu se govori da će država finansirati direktno, ali je ostavila Vojvodini i lokalnim samoupravama da nešto same rade. Dakle, ovo je zakon koji je republičkog nivoa i on mora na neki način da se ograniči i da sprovodi poljoprivrednu politiku onako kako je zamislilo. Ako bismo dali da mnoge regije ili pokrajine ili lokalne samouprave na neki način to rade, praksa je pokazala da smo u poljoprivredi došli do te mere da nemamo čak ni da prodamo ono što trebamo da proizvedemo. Dakle, dobro je što nije prihvaćen ovaj amandman, tako da ne treba da se ljutite vi koji ste dali ove amandmane na predlog zakona, jer rekao sam da nije simptomatično, zato što smo očekivali da ćete vi na takav način da podnesete ove amandmane. Hvala.
Judita, po kom osnovu. (Judita Popović: Po amandmanu. Ovlašćena sam po amandmanu.) Niste vi ovlašćeni, samo da znate, ali dobro, po amandmanu.
Hvala vam, gospodine predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, jeste, stvarno sam ovlašćena po ovoj tački dnevnog reda. Htela bih samo da pročitam obrazloženje zašto se… (Predsedavajući: Samo da vas podsetim, molim vas, ako je potrebno, treba da nam dostavite to ovlašćenje, mi ga ovde nemamo.) Dostavljeno je kada smo razgovarali u načelu i to ovlašćenje važi i za raspravu u pojedinostima. Obrazloženje kojim je odbijen ovaj amandman, nas poslanika iz LDP, glasi – amandmane se ne prihvata iz razloga što je neophodno obezbediti jedinstvo poljoprivredne politike i mera koje se primenjuju za podsticaj razvoja poljoprivrede i ruralnog razvoja na celoj teritoriji Republike Srbije, kako bi svi poljoprivredni proizvođači pod istim uslovima bili u mogućnosti da koriste sredstva za podsticaje, odnosno kako bi bili ravnopravni u pogledu ostvarivanja prava na podsticaje u oblasti poljoprivrede i ruralnog razvoja, bez obzira na teritoriju na kojoj se nalaze, odnosno obavljaju poljoprivrednu proizvodnju. Faktički, ovim obrazloženjem su iznete sve krucijalne zamerke koje mi imamo na ovaj zakon. Ne možete poljoprivredu Srbije da tretirate linearno. Drugačija je poljoprivreda u Vojvodini, drugačija u centralnoj Srbiji, a da ne govorimo o KiM, a podsećam vas, koalicionu većinu, da je u ovom parlamentu usvojena deklaracija koja daje onolike mogućnosti autonomije u kreiranju svih vrsta politika, pa između ostalog i politike u poljoprivredi na teritoriji KiM, pa je onda prosto nejasno zašto se, u stvari, pravi zamerka kada poslanici iz LDP kritikuju rešenja iz ovog predloga zakona, koji zakon u toj meri radi centralizaciju, radi uopštavanje, onemogućava da pokrajina Vojvodina i lokalne samouprave na mnogo jasniji i realniji način kreiraju politiku podsticaja na terenu, a pri tom se daju tolika ovlašćenja državnim službenicima, daje se mogućnost administriranju nekima koji ne razumeju kako to funkcioniše poljoprivreda u Subotici, kako u Kuršumliji, kako u Somboru, kako u Lazarevcu itd. Tu postoje ogromne razlike i kada govorimo o poljoprivrednoj politici, ona nije toliko jednostavna. Ona je mnogo kompleksnija od onoga kako se to ovim predlogom zakona u stvari misli kada se u ovoj formi daje na razmatranje ovom parlamentu. Jako je bitno da mi poštujemo razlike, poštujemo one individualnosti koje ima svaki pojedinac, ali takođe i određene lokalne samouprave, pokrajine ili drugi delovi Republike Srbije. Samo tako što ćemo poštovati specifičnosti, samo u tom slučaju ćemo moći da razumemo šta je to što možemo da pomognemo, šta je to što možemo da favorizujemo, a šta je to što možemo da podstičemo na osnovu ovakvog jednog predloga zakona, kao što je Predlog zakona o podsticajima i ruralnom razvoju.
Hvala. Reč ima ministar Knežević, izvolite.
Malo smo se udaljili od teme. Smisao onog što je gospođa Gerov rekla je ovaj datum 31.12. i davanje saglasnosti na programe podrške. Razmišljali smo i o tome, ali mislim da bi mnogo lokalnih samouprava bilo kažnjeno onda. Dešavalo se, i ja sam bio poslanik ovde u Skupštini, da smo zakon o budžetu usvajali, čini mi se, i 28. i 29, pa jedanput, čini mi se, i 30. decembra. Tek nakon toga lokalne samouprave mogu da donesu svoje odluke o budžetu, a tek nakon toga mogu da se rade programi podrške. Prema tome, mislim da, ako bi to limitirali sa 31.12, da bi onemogućili mnoge lokalne samouprave i kaznili da ne mogu kasnije da dobiju saglasnost od ministarstva. Po Zakonu o upravnom postupku ministarstvo je dužno da u roku od 30 dana da odgovor. Prema tome, gledaćemo da to bude i u kraćem roku. Kad god bilo koja lokalna samouprava da svoj predlog programa, mi ćemo gledati da u što kraćem roku odgovorimo i da im damo saglasnost na te programe.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Poštovani potpredsedniče, uvaženi ministre, kolege poslanici, što se tiče komentara o amandmanu koji je sada obrazložen i od strane ministra, pre svega ne bih se složio da se radi o tzv. neselektivnom pristupu. Naprotiv, poštuje se ravnomernost i ravnopravnost svih onih koji participiraju u onome što podrazumeva ruralni razvoj. Međutim, u tom smislu, uz podršku obrazloženja, samo bih postavio pitanje koje se vezuje za nešto što je predstavljalo praksu do sada, naročito na teritoriji gde sam ja, gde živim i odakle dolazim. To je teritorija Zlatiborskog okruga. Radi se konkretno o podsticajnim sredstvima koja su davana lokalnim samoupravama i to isključivo za potrebe sela u pogledu osposobljavanja u funkciju atarskih puteva, vodovoda i svega onoga što podrazumeva podsticajna sredstva koja su lokalne samouprave dobijale svake godine. Nisam primetio u ovom zakonu specificirane pozicije na koje se sada ja određujem u ovom svom izlaganju, ali istovremeno smatram da bi pravilnikom koji će uslediti kao podzakonski akt nakon donošenja, odnosno usvajanja ovog zakona, ova podsticajna sredstva trebalo da budu bliže opredeljena, definisana, kako bi jedinice lokalne samouprave i grad Užice imao na podsticajna sredstva koje je imao i do sada. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Teodora Vlahović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Teodora Vlahović. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, amandman sam podnela bez obzira na činjenicu da je bio očekivan. Smatram da svi amandmani koji su podneti na član 13. su trebali da budu pažljivije razmatrani, iz prostog razloga što oni imaju za nameru da se ne centralizuje totalno politika u oblasti razvoja poljoprivrede i da se da mogućnost da i lokalna samouprava i pokrajina imaju mogućnost i prilikom direktnog plaćanja da daju podršku razvoju poljoprivrede. Normalno, to sam rekla i prilikom debate u načelu, normalno je da sva poljoprivredna politika treba da bude u skladu sa zakonom i sa nacionalnom politikom ruralnog razvoja i razvoja poljoprivrede. Ono što je bitno, bitno je omogućiti da se iz više izvora finansira oblast koja je veoma bitna za našu državu. To je s jedne strane. Nije mi prihvatljiva jedna nepotrebna centralizacija, posebno ako znamo da smo u istom članu regulisali da sve mora biti u skladu sa nacionalnom politikom. S druge strane, smatram da određene naše lokalne samouprave, pa i pokrajine na kraju krajeva imaju neke specifičnosti koje treba da podstiču, ako imaju mogućnosti i same. Drugi deo amandmana se odnosi da na svaki program podrške lokalna samouprava i AP Vojvodine treba da dobije podršku, odnosno prethodnu saglasnost ministarstva. Ako će nacionalna strategija biti jasno napisana i svima razumljiva, a za očekivati je da će tako biti, smatram da i skupštine lokalnih samouprava i Skupština AP Vojvodine mogu da vode računa o usklađenosti sa nacionalnom strategijom i da nije potrebno tražiti prethodnu saglasnost, dovoljno je da na kraju imamo redovne izveštaje i da imamo saradnju i koordinaciju bez na ovaj način ograničavanja delovanja lokalne samouprave i pokrajine. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, prvo nekoliko rečenica o zakonu. Pošto smo videli stav Vlade o pojedinim amandmanima koje su podneli narodni poslanici iz DS i generalno svi narodni poslanici, vidljivo je da je od nekih 127 amandmana prihvaćeno 13 amandmana. Može se zaključiti iz ovog što je prihvaćeno, iz samog karaktera zakona da je ovaj zakon i dalje loš, što smo mi istakli u načelnoj raspravi. Računali smo da će ministar imati više razumevanja za amandmane opozicije. Ne prigovaram na činjenici što ministar nije prihvatio ni jedan amandman DS, iako su se oni odnosili na veoma važna pitanja. U tom smislu možete očekivati i naš odnos prema ovom zakonu u danu za glasanje. Kada je u pitanju konkretni amandman koji je podnela koleginica Teodora Vlahović, on je išao ka tome da se lokalnim samoupravama i AP Vojvodini da upravo onoliko ovlašćenja koja imaju prema Ustavu i prema zakonu. Recimo, konkretno prema Zakonu o prenetim nadležnostima. Nije nam jasno šta se dobija činjenicom da će svaki predlog koji se odnosi na podsticaje, koje će moći da predlože lokalne samouprave i pokrajina, morati da dobije saglasnost ministarstva. Ne govorim ni o činjenici čak da je to bila praksa u prethodnom slučaju. Međutim, rekli ste i sami da nije postojao sistemski zakon. Kada donosimo sistemski zakon moramo voditi računa o svim efektima tog zakona. On će u ovom smislu biti manjkav jer će lokalne samouprave i pokrajina, iako imaju mogućnost da predlože mere, čekati na saglasnost ministra. Bićete zatrpani sa tim zahtevima od svih lokalnih samouprava, zahtevima iz AP Vojvodine i pitanje je da li ćete uspeti u roku od 30 dana, kako ste vi rekli i na šta vas obavezuje Zakon o upravnom postupku, da odgovorite na te zahteve. Zašto gubiti tih 30 dana? S druge strane, bojim se da arbitrarnost, koju ovim ministarstvo preuzima, dovodi u pitanje sve one nadležnosti koje niži nivoi vlasti imaju. Ovo je jedan od zakona koji na neki način te nadležnosti pokušavaju da supstituišu, odnosno da ih umanje na nivo da se za svaki dokument mora podneti zahtev da bi dobio odobrenje i posle toga naknadne saglasnosti, odnosno podnositi izveštaje. Mislim da je bilo dovoljno da je u zakonu bila predviđena odredba da te mere moraju biti u skladu sa zakonom i sa Ustavom, ako hoćete. Svako onaj ko bi napravio mere koje su u suprotnosti sa tim na direktan način bi kršio zakon i u tom smislu bi ministarstvo moglo da reaguje, a ne na ovaj način da se stvara obaveza za lokalne samouprave i za autonomnu pokrajinu da podnose zahteve kako bi ministar na kraju davao poslednju reč i kako bi arbitrirao po ovom pitanju. Mislim da je to veoma loša praksa i neće od činjenice što nije prihvaćen ni jedan amandman DS imati štetu DS, imaće štetu građani Srbije, odnosno poljoprivrednici, jer ste mogli uvažavanjem pojedinih amandmana da popravite ovaj zakon, a u određenim delovima on je veoma loš. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Goran Knežević. Izvolite.
Kao i prošli put kad sam vam odgovorio. Mi ili se ne razumemo, ili ne pričamo o istom. Mi ne delimo amandmane na one koje podnosi opozicija ili koje podnosi vlast. Prihvatili smo niz amandmana koje su podneli upravo predstavnici opozicije. Upravo će jedan od narednih amandmana biti taj o kome ste govorili, koji su podneli Balint Pastor, Arpad Fremond i SVM, koji smo mi prihvatili. Nije istina da nismo prihvatili ni jedan amandman DS, prihvatili smo. Prihvatili smo da ne podsticaje imaju pravo oni koji obrađuju zemljište, samo što je u istom tekstu podnela još neka grupa, pa je ovaj verovatno bio ranije prihvaćen. Prihvatili smo oko datuma obnove zahteva za poljoprivredna domaćinstva, taj 31. mart tekuće godine koji je podneo gospodin Petrović. Eto, prihvatamo i amandmane opozicije. Ne želimo samo da kvarimo duh ovog zakona, a u duhu tog zakona je upravo da dajemo saglasnost na ove programe, jer, kao što ste vi rekli, dovoljno bi bilo samo da su u skladu sa zakonom i Ustavom. Šta ako nisu u skladu sa zakonom i Ustavom? Šta će onda tek naknadna kontrola utvrditi i šta ćemo onda pričati? Tako da je jednostavnije, a bilo je i u prethodnom Zakonu o poljoprivredi i ruralnom razvoju. Prema tome, zadržali smo taj član. Mislimo da je dobar i mislimo da je u duhu sa ovim zakonom.
Hvala. Za repliku se javio narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Ostajem kod stava da niste prihvatili ni jedan amandman DS. Jeste prihvatili dva amandmana koji su praktično istovetni našim amandmanima, ali praksa pokazuje da u takvim slučajevima Vlada prihvata amandmane nekog drugog, a ne DS. Dakle, nije, gospodine Kneževiću, ovo prvi put, bilo da podnosi amandman nadležni odbor ili da prihvatite amandman neke druge poslaničke grupe. Od naših dvadesetak amandmana niste prihvatili ni jedan, iako ste prihvatili neke amandmane u istovetnom tekstu ili nešto izmenjene.
Hvala. Reč ima Marjan Rističević.
Meni ste dali reč, pretpostavljam greškom.
Izvinjavam se, prvo ministar ima reč. Izvolite.
Samo da odgovorim, pa se neću više javljati, pošto verujem da će i gospodin Rističević upravo po tom pitanju da se javi. Ako neko treba da se uvredi, onda treba da se uvredi gospodin Rističević, jer je njegovih desetak amandmana odbijeno. Prema tome, ne gledamo na to da li je to podneo neko iz vladajuće grupacije ili iz opozicije, nego gledamo upravo zbog zakona, kao što sam rekao malopre.
Hvala. Reč ima Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, nisam se naljutio zato što je odbijeno mojih 14 amandmana, zato što sam i ranije dok je zakon bio u nacrtu dao svoje sugestije. Neke od njih su prošle, a neke nisu. Ovi amandmani koje sam podneo su na zahtev određenih poljoprivrednih proizvođača i pokušao sam, naravno, da izvučem što je više moguće, i suve drenovine, koja nam je ostala posle elementarne nepogode koja se zvala prethodna vlast. Dakle, danas sam veoma tužan zbog toga što moje kolege iz Vojvodine pokušavaju da dokažu da je ovaj zakon na određeni način diskriminatorski i da je oduzeo neka prava AP Vojvodini. Nemam ništa protiv što je sadašnji sekretar u Vladi Vojvodine, sekretar za poljoprivredu, posle deset godina studiranja bio student treće godine poljoprivrednog fakulteta. Dakle, da nije postao predsednik opštine, mislim da taj poljoprivredni fakultet nikad ne bi ni završio. Dakle, nemam ništa protiv, ne smatram se diskriminisanim, iako živim u Vojvodini, iako sam na određeni način pod upravom tako usavršenog i obrazovanog sekretara za poljoprivredu. Takođe, veoma sam tužan… (Predsedavajući: Molim vas, vratite se na amandman, gospodine Rističeviću.) Vratio sam se na amandman Teodore Vlahović. Dakle, radi se o tome da je evropska poljoprivredna politika jedinstvena. Dakle, oni tvrde da Vojvodina više ne može sama bez saglasnosti Ministarstva, vi pročitajte amandman, utvrđivati elemente poljoprivredne politike. Ukoliko ste istinski za EU, zajednička poljoprivredna politika koja je u ovom dokumentu, u ovom zakonu prepisana, zajednička poljoprivredna politika EU takođe ne dozvoljava svojim članicama, suverenim državama koje su ušle u EU, da utvrđuju samostalno elemente poljoprivredne politike, već mora svaka od njih da sprovodi zajedničku poljoprivrednu politiku. U ovom zakonu nije onemogućeno da lokalne samouprave, odnosno AP Vojvodina, daju podršku poljoprivrednicima, ali uz saglasnost nadležnog Ministarstva poljoprivrede, dakle, u skladu sa tim da se u ovoj zemlji vodi jedinstvena poljoprivredna politika, kao što se ona vodi u EU i zove se zajednička poljoprivredna politika EU, koja se vodi, mislim da je već 50 godina bilo 2012. godine. To nije nikakva novina. Razočaran sam, takođe, činjenicom da ovde postoje neki dvostruki standardi, da kada razgovaramo o poljoprivrednoj politici, onda se udvaramo poljoprivrednicima, a kada razgovaramo, recimo, o budžetu, onda predlažemo nešto sasvim drugo. Razumem moje kolege, ali ne razumem da po istom pitanju imaju dva stava. Mi smo bili ovde kada je usvajan budžet Republike Srbije i tu je Skupština AP Vojvodine, za koju se zdušno zalažu moje kolege poslanici, a to im ne branim,čak i oni koji ne žive na teritoriji Vojvodine, ali njihova stranka vrši vlast tamo. Ja koji živim na toj teritoriji sam bio zaprepašćen i frapiran podatkom da je Skupština AP Vojvodine tražila da se subvencije u poljoprivredi smanje sa 41.057 milijardi na 29.802. Taj amandman Skupštine Vojvodine imam ovde, a mogu i da vam ga pokažem. Dakle, na koje tražio da se subvencije poljoprivrednicima u Srbiji, a time i u Vojvodini, umanje za 12 milijardi, a sada ovde slušamo da smo mi ti koji smo hteli da stavimo u neravnopravan položaj poljoprivrednike u Vojvodini u odnosu na Srbiju i slušamo iste poslanika koji se zalažu za neka veća prava poljoprivrednika, što podržavam, ali ne možete imati veća prava i istovetno tražiti da se agrarni budžet, odnosno subvencije smanje za 12 milijardi. To je gotovo nemoguće, neizvodljivo, dakle, to može možda neki mađioničar ili iluzionista jer su se u ovoj zemlji za vreme bivše vlasti proizvele samo mašta, iluzije i predizborna obećanja. Hvala.
Janko Veselinović, replika.
Da, na ministrovo izlaganje. Uvaženi ministre, mislim da nije potrebno da komparirate amandmane koje je podnela DS sa amandmanima nekih poslanika. Možda je šteta, ali zaista pod velikim navodnicima, boldovano, što niste prihvatili amandman tog poslanika koji je rekao da se ovaj zakon neće primenjivati ako se EU raspadne. Jeste li mislili na taj amandman i poređenje sa amandmanima DS? Videli ste taj amandman, jel tako? Niste ga prihvatili, pretpostavljam. S druge strane, predsedavajući, ne bih da otvaram danas temu o diplomama, ko je kad diplomirao, posle čega je dobio svoju funkciju, to bi bilo zaista bolno za pojedine poslaničke grupe. Hvala.
Gospodine Rističeviću, po kom osnovu, izvinite?
Po tom osnovu što je pomenuti govornik rekao da sam predložio neki amandman koji nisam.
Nemate pravo. Nije vas prozvao.
Kako nemam pravo? Rekao je da sam predložio neki amandman koji nisam. Rekao je da sam predložio amandman po kome se ovaj zakon neće primenjivati ako se EU raspadne. Dakle, neka mi pokaže taj amandman. Takav amandman nisam predložio.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Gospodine predsedavajući, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo, smatram da je amandman gospođe Teodore Vlahović izuzetno dobar. Između ostalog, to je vidljivo jer na istom fonu, praktično sličan amandman je dala i poslanička grupa koju čine poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Zoltan Pek, upravo smatrajući da je u stavu 2. predloženog člana 13. čitav niz izuzetaka napisan, ali opet nedovoljno. Dolazimo do toga da stav 2. kaže – organi iz stava 1, a to je da autonomna pokrajina i jedinice lokalne samouprave, gde je opet isti stav kako prema autonomnoj pokrajini, tako i prema jedinici lokalne samouprave, bez obzira na određene nadležnosti koje su definisane Ustavom. Nisam siguran da je čak i to sasvim u redu. Ali, dato je da ti organi ne mogu da utvrđuju mere podrške za sprovođenje poljoprivredne politike koja se odnosi na direktna plaćanja, osim, pa onda kreće nabrajanje gde se i ovim amandmanom i drugim amandmanima praktično dopunjuju ti izuzeci, a u suštini taj drugi stav bi trebalo brisati. Pozvao bih se na to što nam piše u ovoj knjizi koju svako od nas ima, i to u članu 183. stav 2, da autonomne pokrajine, u skladu sa zakonom, uređuju pitanja od pokrajinskog značaja u oblasti, pa pod tačkom 2. se kaže – poljoprivrede, zatim ide vodoprivrede, šumarstva, lova, ribolova, turizma, ugostiteljstva i svega ostalog. Ali, sam Ustav praktično garantuje autonomnoj pokrajini određena ovlašćenja i nadležnosti, to je predviđeno u članu 183. Ustava, da bi sadašnjim zakonom praktično činili čitav niz ograničenja ili administrativnih komplikacija zašto negde treba tražiti prethodnu saglasnost ministra, tu govorim u vezi stava 5, ili zašto nešto ne mogu da rade, a to piše u stavu 2. Zajedno sam sa gospođom Čomić podneo amandman gde sam tražio praktično intervenciju u stavu 5. Ali, smatram da je gospođa Teodora Vlahović svojim amandmanom dala kompletnije rešenje i bolje rešenje i rešenje koje je izvorno, na liniji onoga šta piše u članu 183. Ustava, a to je da autonomna pokrajina u skladu sa zakonom uređuje pitanja od pokrajinskog značaja u oblasti poljoprivrede. U tom smislu, smatram da je i ovaj predlog zakona trebao da ide u tom pravcu, da što više pojednostavimo primenu zakona i da obezbedimo da autonomna pokrajina, naročito autonomna pokrajina, a dobro je i da je jedinice lokalne samouprave ima, ali tu nema distinkcije između jednog i drugog. Pozivam vas dame i gospodo da u danu za glasanje prihvatimo amandman gospođe Teodore, smatram da ide u pravcu doslednijeg poštovanja člana 183. Ustava Republike Srbije.
Hvala. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Dakle, mi smo ovde sada na istoj stvari. Isto je sporan stav 2. ovog člana 13. iako vidimo da četiri ili pet poslanika i nekoliko poslaničkih grupa imaju problem sa ovim stavom 2. znači, da postoji zaista ozbiljan problem. Stav 2. nije dobar, a i vi ste sami, gospodine ministre malopre priznali da vi nemate sve podatke. Dakle, nemate podatke reonizacija Srbije nije izvršena, čekate analizu popisa, kako ćete onda da primenite zakon i ovaj član 13. ako nemate podatke. Onda kada vam svi mi ovde ukažemo da taj stav 2. nije dobar i vi time praktično isključujete sve specifičnosti svakog kraja ove države, a činjenica je da postoji mnogo razlika i u Vojvodini, i u Srbiji -kako ćemo mi onda da primenimo ovaj zakon? Gde je tu ravnopravnost, kao što stoji u obrazloženju zašto je ovaj amandman odbijen – kako bi svi učesnici bili ravnopravni u pogledu ostvarivanja prava na podsticaj. Ne mogu da budu ravnopravni, zato što mi sad u ovom trenutku nismo ravnopravno društvo, ovde nisu stvoreni jednaki uslovi i jednake šanse za sve. Neki, ipak imaju mnogo bolje šanse. Zbog toga, mislim da je dobro da uvažite inicijativu svih poslanika koji su imali problem sa ovim stavom i da kada dođe vreme za to, nadamo se kada budete imali analize, kada budete izvršili sve što treba da uradite, da onda možda na drugi način govorimo o ovom. Hvala vam.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je sa ispravkom podneo Đorđe Milićević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nisu izjasnili. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u osnovnom tekstuskladu sa Ustavom i pravnim sistemom, a o ispravci se nije izjasnio. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada nije prihvatila amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nije izjasnila. Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu je prihvatio amandman da ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravko u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond.
Poštovani predsedavajući, poštovano predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podeli smo amandman na član 13. Predloga zakona o podsticajima. Ovaj član zakona se odnosi na podsticaje koje može da da, na posebne podsticaje na direktna plaćanja koje može da da AP Vojvodina i lokalne samouprave. Poslanička grupa SVM ovim amandmanom želi da proširi krug podsticaja koje može da da AP Vojvodina i lokalne samouprave. Želimo da se daju podsticaji pored navedenih u Predlogu zakona i za sufinansiranje kamata za poljoprivredne kredite, repromaterijal, kupovinu poljoprivredne mehanizacije mašina u stočarstvu, voćarstvu i povrtarstvo, kupovinu stoke i veterinarskih usluga. Inače, u 13. članu zakona u 1. stavu piše – organi autonomne pokrajine i jedinica lokalne samouprave mogu da utvrđuju mere podrške za sprovođenje poljoprivredne politike i politike ruralnog razvoja za područja autonomnih pokrajina i jedinica lokalne samouprave. Znači, ono što je do sada postojalo AP Vojvodina i lokalne samouprave imaju prihode od zakupa državnog poljoprivrednog zemljišta, to ide na atarske puteve i na sve ostalo i mi samo predlažemo da na direktna plaćanja da se krug podsticaja proširi zato što to nije bila praksa u prethodnim godinama. Znači, ovim amandmanom samo predlažemo veću autonomiju u podsticaju poljoprivrede kako AP Vojvodini, tako i lokalnim samoupravama koje žele da daju podsticaje za poljoprivredne proizvođače. Organi AP Vojvodine kao i brojne lokalne samouprave imaju različite programe podrške poljoprivednim proizvođačima i koji bi želeli, siguran sam, da to i nastave u prethodnom periodu. Smatram da treba omogućiti svim nadležnim organima ako to žele da mogu da urade i da pomažu poljoprivredne proizvođače. Inače, mi u opštini Bačka Topola iz koje dolazim, imamo Fond za razvoj poljoprivrede, imamo razne programe, naravno u skladu sa programima Ministarstva poljoprivrede, znači, dobijamo uvek saglasnost na te programe i ti programi su izuzetno značajni za naše poljoprivredne proizvođače u našim opštinama. Znači, Odbor za poljoprivredu je prihvatio ovaj amandman i sada apelujem na vas gospodine ministre da prihvatite naš amandman. Još jednom želim da ponovim da je Odbor za poljoprivredu prihvatio ovaj amandman. Hvala.
Reč ima ministar Goran Knežević. Izvolite.
Rekao sam i malopre kada su bili ovi drugi amandmani na član 13. stav 2. znači, prihvatamo ovaj amandman.
Da konstatujem pošto je ministar prihvatio amandman. Znači, u skladu sa članom 164. stav 3. Poslovnika konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, izuzetno je važno, izuzetno je značajno što ste prihvatili ovaj naš amandman. Smatramo da prihvatanjem našeg amandmana i lokalne samouprave i AP Vojvodina mogu da nastave te programe koji su započeti, čak smo nekako i proširili krug tih podsticaja, a to je od izuzetnog značaja. Hvala vam još jednom.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i Srđan Miković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
U stavu 4. člana 13. definiše se da sredstva za sprovođenje poljoprivredne politike i politike ruralnog razvoja iz stava 1. znači, sredstva koja organi autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave mogu da utvrđuju od mera. Znači - obezbeđuje se u budžetu autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave i koriste se u skladu sa programom podrške za sprovođenjem poljoprivredne politike i politike ruralnog razvoja. Znači, definisano je korišćenje, da se koriste u skladu sa programom podrške za sprovođenje poljoprivredne politike i politike ruralnog razvoja. Sada, u stavu 5. u Predlogu zakona stoji da program ove podrške, znači iz stava 4. ovog člana, donosi nadležni organ autonomne pokrajine, odnosno nadležni organ jedinice lokalne samouprave, što je nesporno uz prethodnu saglasnost ministarstva. Taj deo je sporan, odnosno postavlja se pitanje da li je to potrebno ukoliko se definiše da se sredstva koriste u skladu sa programom podrške za sprovođenjem poljoprivredne politike i politike ruralnog razvoja, ukoliko znamo da član 183. Ustava definiše pravo autonomne pokrajine da uređuje pitanje od pokrajinskog značaja, kao što je poljoprivreda. Ono što je najvažnije, nigde u Predlogu zakona nijedan rok nije definisan, osim rokova koji su definisani u nekim drugim propisima, ali ne u ovom predlogu zakona. Upravo zbog toga smatram da je korisno usvojiti ovaj amandman. Istina, amandman gospođe Teodore Vlahović je bio kompletniji, pošto je regulisao i pitanje stava 2. i problem u stavu 5, ali ovog trenutka apelujem da se prihvati amandman na stav 5. i da se jednostavno reči: "uz prethodnu saglasnost ministra" brišu. Time ćemo olakšati situaciju Ministarstvu po pitanju obavljanja posla. S druge strane, omogućićemo nesmetano izvršavanje nadležnosti AP u skladu sa članom 183. Ustava. Opet moram da kažem da smatram da je ovaj amandman bolji, nego amandman koji je na neki način rezerva ukoliko ovaj amandman ne prihvatite, a to je amandman dr Janka Veselinovića, koji je definisao rok od 15 dana, za koje je dužno Ministarstvo da da prethodnu saglasnost, odnosno da se o tome izjasni. U svakom slučaju, ukoliko se ne bude prihvatio ni ovaj amandman, ni amandman dr Janka Veselinovića, doći ćemo u situaciju da samo drugi propisi definišu ove rokove, kao što je Zakon o opštem upravnom postupku, a što smatram da nije u redu, bar po pitanju ovako važne materije koja je na neki način regulisana i samim Ustavom. U tom smislu predlažem, bez obzira na određene druge nejasnoće tokom samog teksta zakona, gde se negde pominje ministar, a negde ministarstvo i tu nema doslednosti u pogledu upotrebe izraza, ali u svakom slučaju sad samo po pitanju stava 5. predlažem da se prihvati ovo od strane ministra. Ukoliko ministar ne prihvati, onda vi, dame i gospodo, uvažene koleginice i kolege, u danu za glasanje prihvatite ovaj amandman.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Ovaj amandman je u stvari korektiv na amandman gospodina Mikovića. Dakle, kolega Miković je tražio da se prethodna saglasnost ukine, odnosno da se briše taj deo člana 13, a moj predlog je kompromis u smislu da Ministarstvo je u obavezi da saglasnost izda u roku od 15 dana. Evo, ministre Kneževiću, imate mogućnost da pokažete dobru volju, da se ne pokaže ovde u Skupštini da apriori odbijate svaki amandman DS, ovaj amandman možete jednostavno prihvatiti. To neće povrediti čak ni ono što je napisano u obrazloženju koje ste dali, jer ste rekli da moj amandman ne prihvatate iz razloga što se po zahtevima za davanje saglasnosti postupa u opštim rokovima koji su propisani zakonom kojim se uređuje upravni postupak. Znamo da je to rok od 30 dana i tu ste dodali zarez, trudeći se da ti rokovi budu što kraći. Dakle, tu postoji, i kaže se – trudeći se da ti rokovi budu što kraći. Zašto onda ne bi prihvatili obavezu na sebe da uredite vašu administraciju na taj način da uspe da saglasnost da u roku od 15 dana. Druga važna stvar kada su rokovi u pitanju jeste činjenica da smo mi danas u vašem izlaganju saznali da vi u narednih šest meseci planirate da donesete podzakonske akte. Dakle, ovaj zakon će u punom obimu početi da se primenjuje negde na leto ove godine. Nadovezujem se na diskusiju koleginice Čomić. Smatram da nijedan zakon u ovu skupštinu ne bi smeo da uđe dok podzakonski akti za njega ne budu pripremljeni. Koji je cilj usvajanja zakona koji ne mogu da se primenjuju? Tu je problem, mi donesemo zakon, a ne možemo ga primenjivati jer se ispostavi da polovina ili trećina podzakonskih akata nije doneta u određenom roku ili nije nikada doneta. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Radoslav Milovanović.
Poštovani predsedavajući, uvaženi gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, podržavam amandman kolege Janka Veselinovića. Pročitao sam obrazloženje koje je dala Vlada zašto ne prihvata ovaj amandman, pa sam istovremeno, iako nisam pravnik, pročitao i član 206. Zakona o opštem upravnom postupku, gde se preciziraju neki rokovi od mesec ili dva meseca o upravnom postupku, a onda kaže – ako drugačije nije regulisano posebnim propisom. Zašto ne bi mogao ovaj rok da se utvrdi i da se nekim posebnim propisom reguliše i ova materija? S druge strane, moram da iskoristim priliku zato što je ministar ovde da, osim podsticaja u poljoprivredi, treba u vrlo kratkom roku razmišljati i o podsticajima u šumarstvu ako se zna da osim poljoprivrede, koja je važna ekonomska grana, takođe je šumarstvo druga važna grana za Republiku Srbiju. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne mogu da razumem pravnike koji ne znaju pravo. Zakon o upravnom postupku kaže da svaki akt koji donese ministarstvo je upravni akt na koga se odnosi Zakon o upravnom postupku. Dakle, ukoliko bi usvojili ovaj amandman, onda bi povredili taj zakon. Ovde to u obrazloženju jasno piše. Međutim, kada neko pomeša zakone, Zakon o podsticaju u poljoprivredi i ruralnom razvoju sa Zakonom o trgovini, a još čekam da mi se pokaže onaj amandman gde sam prozvan da sam na ovaj zakon podneo amandman u kome piše da ako se EU raspadne, da se ovaj zakon neće primenjivati, ako takav amandman postoji, voleo bih da mi ga pokažu oni koji su naveli da sam takav amandman podneo na ovaj zakon, ali se ispostavilo da pravnici ne poznaju pravo, pa zato nemam ništa protiv što puno studiraju. Pored toga što studiraju po 10 i nešto godina, oni opet ne mogu ništa da nauče iz svoje struke. Te diplome su mi malo pod sumnjom. Hvala.
Hvala. Narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 14. dodaju novi naslov iznad člana i član 14a, sa ispravkom. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Liberalno-demokratska partija je podnela amandman koji govori o obavezi Uprave za agrarna plaćanja da vrši administrativnu kontrolu i kontrolu na terenu, ali, za razliku od ovlašćenja koja su jasno definisana u Zakonu o poljoprivredi i ruralnom razvoju, kada govorimo o Upravi za agrarna plaćanja mi smo ovim amandmanom hteli da bliže definišemo obavezu Uprave za agrarna plaćanja kada govorimo o direktnim podsticajima, a ta obaveza se odnosi u tom pravcu da Uprava za agrarna plaćanja vrši kontrolu na terenu jednom godišnje i da treba da obuhvati minimum 5% od svih korisnika koji su podneli zahtev za direktna plaćanja, ako se u slučaju ove kontrole otkrije jedan određeni procenat nepravilnosti, da se za sledeću godinu taj kontrolni deo kontrole na terenu poveća. Zašto je ovaj amandman za nas iz LDP važan? Zato što predstavlja jedan način sistemske borbe protiv korupcije, zajedno sa onim amandmanom na član 11. kojim smo tražili da registar podsticaja bude javan, na taj način što će biti objavljen na sajtu ministarstva. Uz ovaj amandman koji treba da predstavlja kontrolu direktnih plaćanja, to predstavlja jedno sistemsko rešenje u borbi protiv korupcije, u slučaju da toga bude, kada govorimo o primeni mera koje su predviđene Predlogom ovog zakona. Liberalno demokratska partija je u ovom sazivu Skupštine već nekoliko puta insistirala na tom jednom sistemskom karakteru borbe protiv korupcije. Podsetiću vas da smo mi već predložili deklaraciju o borbi protiv korupcije, gde smo jasno nabrojali deset tačaka šta je potrebno da se učini, predlagali smo anketni odbor o vezama nosioca krupnog kapitala sa političkim partijama. Takođe, kada je bila rasprava o budžetu za 2013. godinu predložili smo amandman kojima bi bila uvedena obaveza Državne revizorske komisije da vrši kontrolu svih plaćanja iz budžeta ka Kosovu i Metohiji. Sve ove predloge koje smo predložili, vladajuća većina nije prihvatila i vidimo da i ovaj amandman, koji ide u tom pravcu, a taj pravac je sistemska borba protiv korupcije, vladajuća većina neće da prihvati. Ponovo se vraćam na obrazloženje koje smo dobili od Vlade na ovaj naš amandman koji smo podneli, 14a. U ovom obrazloženju se kaže da amandman se ne prihvata iz razloga što je nadležnost uprave za agrarna plaćanja propisana Zakonom o poljoprivredi i ruralnom razvoju, kojim je obrazovana ta uprava i utvrđen njen delokrug rada. Podsetiću vas ministre, da u ovom predlogu zakona o kome danas u pojedinostima govorimo, da imamo četiri člana, to su član 43, 44, 45. i 46. koji su prepisani iz Predloga zakona o poljoprivredi i ruralnom razvoju, onda ne vidim razlog zašto je dato ovo obrazloženje za odbijanje našeg amandmana. Mi ovim amandmanom nismo uveli dodatne nadležnosti Uprave za agrarna plaćanja, nismo učinili bilo šta što je u suprotnosti sa postojećim zakonom, samo smo jasno definisali obavezu, kada govorimo o direktnim plaćanjima, Uprave za agrarna plaćanja da vrši kontrolu na terenu u tačno utvrđenom procentu koji iznosi 5% minimum za tekuću godinu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Ministre, pre nego što nešto kažem o ovom amandmanu, samo da se razumemo, ono što SPO priča o poljoprivredi, priča to od svog osnivanja, posebno od 2000. godine i odgovornost za sadašnje stanje nije na vama, nego na svim prethodnim vladama i zbog toga smo mi, pre dve, tri godine rekli na našem glavnom odboru i hiljadu puta ponovili da su mnogi miševi izgrizli snove SPO o evropskoj Srbiji i evropskom selu u 2013. godini. Što se tiče ove kontrole, 75% sredstava, čini mi se u vreme dok je bila ministar gospođa Dulić Marković, je bilo nenamenski potrošeno i mnogo krivičnih prijava podneto. Postoji ona incercija iz Titovog perioda o korišćenju sredstava zelenog plana, kada uzmete sredstva za podsticaj poljoprivrede, a umesto objekata za poljoprivrednu proizvodnju ili prehrambenu proizvodnju nikne kuća i to niko ne koristi. Sklonost ka tome postoji, prema tome, jednu vrstu kontrole je zaista potrebno uspostaviti, s obzirom na sva prethodna iskustva i da ne bismo u potpunosti obesmislili ovu priču kod naših poljoprivrednih proizvođača koji pravilno koriste svoja sredstva.
Hvala. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov.
Liberalno demokratska partija smatra da premija za mleko treba da se isplaćuje mesečno, umesto kvartalno. Obrazloženje Vlade koje smo dobili, zbog čega se ne prihvata ovaj amandman kaže da s obzirom da imamo veliki broj proizvođača kojima se isplaćuje premija, da je to preobiman posao za ministarstvo. Mi ministre, apsolutno ne možemo da kažemo da razlog zbog čega nešto neće da se isplaćuje mesečno, a hoćete kvartalno, može da bude preobiman posao i velika administracija. Sigurno ćete se setiti da je u kampanji vaša politička stranka i mnoge druge političke stranke govorile o preobimnoj državnoj administraciji, o ukidanju velikog broja agencija. Koliko znam te agencije niste ukinuli a i one koje jeste, te radnike ste preuzeli. Zar ne mogu ti radnici da se bave ovom administracijom? Sigurno je dobro za sve one koji se bave proizvodnjom mleka, da jednom mesečno, umesto jednom kvartalno dobiju svoju premiju. Sigurno je loše i ovo što piše u zakonu, da će se premija isplaćivati samo za one proizvođače mleka koji imaju 3.000 litara mleka kvartalno. Time se svi oni mali poljoprivredni proizvođači koji imaju jednu ili dve krave, izuzimaju od ove vrste naknade. I dalje smatramo, s obzirom da ovaj naš amandman ne iziskuje nikakva dodatna sredstva iz budžeta Republike, da trebate da prihvatite amandman, jer smatramo da možete da nađete načina da pospešite državnu administraciju i da obrazloženje zbog čega premije nećemo isplaćivati mesečno, nego kvartalno, ne može da bude preobimna administracija.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Petković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da sam u raspravi u načelu vrlo iscrpno objasnila razlog podnošenja amandmana, budući da sam njegovo podnošenje smatrala neophodnim. Na ovom mestu želim da ponovim sve ono ili bar deo onoga što sam rekla na Odboru za poljoprivredu u kome sam prisustvovala kao podnosilac amandmana. Ne prihvatanje ovog amandmana, kao i sam zakon o ruralnom razvoju i poljoprivredi, ne mogu da kažem da ide na štetu veterinara, ali im zato ništa ne daje i na neki način potpuno ih ignoriše. Zapravo, isključuje ih iz kontrolne funkcije. Na kraju krajeva, posledice svega toga su da samo država gubi a način na koji gubi jeste sledeći. Prvo svaki veterinar je dužan da po Zakonu o veterinarstvu, obeleži svaku životinju. Postavlja se pitanje šta će se desiti ukoliko seljak skine markicu sa brojem kojim je obeležena određena životinja, npr. krava ili ovca itd? On će tražiti premiju za te obeležene životinje i premiju za tako nešto će i dobiti. Znači, kada je dat broj i kada je obeležena određena životinja, to znači da je ona pregledana od strane veterinara i da je zaštićena. Tražiće premiju za takvu životinju i tu premiju će dobiti. Kada proda tu istu vrstu životinje, bilo da je reč o kravi, ovci itd, npr. šverceru, a švercera je danas masovno i to moramo ovom prilikom napomenuti, da je taj šverc najmasovniji u Šapcu, Novom Pazaru i Rumi, onda novi vlasnik će lepo skinuti markicu koju je životinja nosila. Otuda neće imati poreklo odakle ona dolazi, tvrdiće da je njegovo vlasništvo i onda će od veterinara prirodno, sa svoje teritorije tražiti da od njega po logici stvari obeleži životinju, ubaci u svoju bazu podataka i na taj način seljak će opet tražiti premiju za ista grla, za koja je već tražena premija. Time se samo dovodi do zloupotrebe premije. Na ovaj način mislim da samo država gubi. Kada je reč o veterinarima, mislim da su oni cilj podnošenja ovog mog amandmana, isključivo da se na neki način oni uključe u kontrolnu funkciju, čime su ovim članom Predloga zakona kao i nekim drugim apsolutno isključena. Ovde smo u jednom momentu govorili ministre o ozbiljnosti i neozbiljnosti. Moram da kažem da je vrhunac neozbiljnosti kada državni sekretar Golubović na Odboru za poljoprivredu iznosi neistinite podatke, pre svega na moje pitanje šta je to plaćeno, odnosno šta sve do sada nije plaćeno veterinarima? Ukoliko vi ne znate, ja znam, pa ću vam reći. Nije im plaćeno apsolutno ništa od oktobra meseca. Za tako nešto informaciju možete dobiti u Trezoru. Za tako nešto informaciju možete dobiti u Institutu za veterinarstvo. Dakle, ovaj amandman podnešen je isključivo sa ciljem da se veterinari, koji su i onako degradirani, obeštećeni, koji se i onako zadužuju, koji kod banaka podižu komercijalne kredite, ne dobijaju ništa od države, a državi moraju da plaćaju sve ono što im država nameće, da se oni na neki način zaštite. Hvala. PREDSEDAVAJUĆI: Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Ovaj član 15. nam se čini jednim od suštinskih članova u ovom zakonu, koji definiše kolike će biti premije za mleko na isporučen litar mleka od proizvođača, ko ima pravo na premije i koliko će te premije dugo trajati. U članu 15. stav 3. predviđeno je da pored uslova koje mora da ispuni poljoprivredno gazdinstvo, da je upisano u registar, da je prijavilo broj i vrstu životinja i da je izvršilo obeležavanje, odnosno sve mere zaštite određenog grla, da bi dobilo premiju, treba da u kvartalu, dakle u tri meseca, preda tri hiljade litara kravljeg mleka, to je za ravničarska područja, odnosno za ona područja u kojima su otežani uslovi rada u poljoprivredi, dakle, za brdsko-planinska područja, 1.500 litara mleka, smatramo diskriminatorski. Malopre sam pričao koliko domaćinstava je registrovano, negde oko 240 hiljada. Podaci govore da bar još toliko nije registrovano i podaci govore da bar još stotine hiljada domaćinstava, pretežno onih ljudi koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom više da bi preživeli nego da bi od toga zarađivali, imaju po jednu, dve ili tri krave i da oni neće upasti u ovu kategoriju, neće moći da ostvare pravo na premiju od sedam dinara po litru mleka. Mislimo da to nije u redu i da svako ko predaje mleko, ko proizvodi mleko za tržište, treba da ostvari pravo na podsticaj, bez obzira na isporučenu količinu. Doći ćemo u situaciju da neko ko ima tri krave predaje po 20 litara mleka, dođe do cifre od 2.500 litara isporučenog mleka i da ne može da ostvari pravo na premiju. Mislimo da to nije u redu. Ako je svrha zakona da pomogne poljoprivrednu proizvodnju i da zaštiti proizvođača zato što se neko pametan setio pre nekoliko godina da potpiše SSP, kojim se država Srbija obavezuje da potpuno liberalizuje svoje poljoprivredno tržište 2014. godine, pa danas imamo situaciju, naravno, uz to još i mnoge druge stvari su se desile u međuvremenu, ali imamo situaciju da država Srbija od nekadašnjeg velikog poljoprivrednog proizvođača i proizvođača i mleka i mlečnih proizvoda uvozi mnoge količine mlečnih proizvoda. Došli smo u situaciju da umesto da zaštitimo, a 2014. godine će biti otvoreno tržište, sve poljoprivredne proizvođače koji se bave proizvodnjom, pa i proizvodnjom mleka, da svako ko preda litar mleka ima premiju, ne mora da bude sedam, neka bude pet dinara, a za onog ko preda preko tri hiljade, neka bude poseban podsticaj. Ali, nemojte da na ovaj način disrkiminišemo one ljude koji ne mogu da dostignu određene limite. Ne znam čemu služe limiti. Limiti služe da bi se oni koji su veći dodatno podstakli, a oni kojima služi to možda za preživljavanje dodatno uruše i da napravimo još veći jaz između siromašnih i bogatih. Mislim da duh zakona nije takav da napravi ovakvu diskriminaciju. Podsticaj i premije za mleko su direktna plaćanja koja mora da ostvari svako ko se bavi tom proizvodnjom. Nema smisla da oni koji ne dostignu ove limite, 1.500 i 3.000 litara mleka nemaju nikakav podsticaj za to. Pa, i oni predaju tržištu i oni valjda učestvuju u toj ukupnoj proizvodnji mleka. Mislimo, ministre, da ovaj stav treba da se brišei da svako ko predaje mleko za tržište treba da ostvari podsticaj. Čak u obrazloženju kažete da je praksa pokazala i da u cilju povećanja konkurentnosti proizvodnje, odnosno povećanja obima proizvodnje i standarda kvaliteta, a u skladu sa iznosom finansijskih sredstava je ovako predloženo. Ako nam je interes da imamo što više mleka, onda valjda nije u redu da onima koji predaju veće količine, dajemo podsticaje ili premije od sedam dinara, deset dinara, a da oni koji predaju manje ne dobiju ništa. Dajte da ta premija bude pet dinara, neka je ostvare svi, a oni koji predaju preko tri hiljade, pet hiljada, neka imaju još dinar preko toga, još dva dinara preko toga. Mislim da nije u redu da se na ovaj način prave diskriminacije i da ovaj limit od 1.500 ili 3.000 litara mleka predatog za premiju zaista treba da bude brisan iz ovog člana, odnosno da ovaj amandman treba da bude prihvaćen. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović.
Poštovani predsedavajući, moj amandman je bio identičan amandmanu kolege Lapčevića i to je odličan amandman, zaista ga podržavam, samo je moj greškom završio kao amandman na član 18, a inače je zapravo to isti amandman. Evo o čemu se radi. Ako gledamo u obrazloženju ovog zakona, koje je dalo Ministarstvo, tamo na kraju imaju neke tabele, pa ako su kolege poslanici čitali te tabele, kada saberemo iznose, imamo situaciju da na nivou jedne godine 200 miliona litara mleka bude izuzeto od premiranja. Dakle, 200 miliona litara mleka malih proizvođača, onih ljudi koji imaju jednu kravu, dve, tri krave i sada razmišljaju da li da imaju pet ili da prošire svoju proizvodnju i mi ih sada ovim propisom ubijemo. Vi sad svima njima kažete – prodaj to što imaš, beži u grad. Hajde da zadržimo te ljude na selu. Oni su krenuli nešto da proizvode. To njihovo mleko je predato, ono je otišlo u dalju proizvodnju. Od njega će biti neka čokolada, čokoladno mleko, jogurt, kiselo mleko, svejedno. Ono je otišlo u dalju preradu. Od toga neki prerađivač ima zaradu. Zašto ih izbacujemo iz ove igre? Zašto da oni ne ostvare pravo na svoju premiju? Hajde da im pružimo podršku. Odličan je amandman. Podneo sam identičan. Ne vidim zašto ih isključujemo. Govorim o ljudima, o poljoprivrednicima koji se bore za život. Pomozimo im da pređu tu granicu, da počnu nešto da zarađuju od svoje proizvodnje. Stimulišimo ih da porastu. Odmah da kažem, ovakav vaš stav za koji smo tražili brisanje je u suprotnosti sa ciljevima koji ste sami sebi postavili. Vi ste postavili sebi cilj tačka 3. – obezbeđivanje podrške održivom razvoju sela kroz unapređenje životnog standarda. Kako vi da unapredite životni standard seljacima koji proizvode mleko ako im ne date da pređu tu granicu? Molim vas da još jednom razmotrite, da omogućite svima koji su predali mleko, čije je mleko ušlo u dalju proizvodnju, od čije proizvodnje neko ima zaradu, da im se mleko premira. Hvala.
Reč ima ministar Knežević.
Razmišljali smo i o tome, ali cilj podsticaja je pre svega povećanje kvantiteta i kvaliteta. Ovaj limit od tri hiljade litara po kvartalu, to je negde tri krave. Taj što nema tri krave, pretpostavljamo da tu količinu mleka ne predaje, nego da za svoju upotrebu, da komšiji, da prijatelju ili koristi za nešto drugo. Prema tome, kroz ekonomske mere, a ovo jesu ekonomske mere, hoćemo da podstičemo što veću proizvodnju i što veći kvalitet. Sa druge strane, ako bi uključili sve ove proizvođače mleka, toliko para trenutno nemamo u budžetu.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević, replika.
Gospodine ministre, izvinite na rečniku, možda ću biti malo grub, ali to što ste rekli nije tačno ili u najvećem delu nije tačno. Imate desetine, stotine hiljada porodičnih domaćinstava u Srbiji koji imaju dve krave i koji predaju mleko. Prođite malo Šumadijom, južnom Srbijom, zapadnom Srbijom. Imate na stotine takvih sela gde ima po dve, po tri krave. Čovek možda ne može da dostigne limit. To što ste rekli da ima tri krave i dostići će limit, nije tačno. Ne može s tri krave da dostigne limit od 3000 litara, jer je krava u određenim mesecima steona. Kada se oteli ona ne može da daje mleko za tržište. Dakle, neko ima dva hektara zemljišta i ne može da poveća to na pet krava, a predaje mleko. Nema gde da ga proda - živi u nekom selu dalekom od grada, ne može da pravi sir, staračka su domaćinstva, mora da predaje mleko. To što predaje, biće mu cena 20 dinara, a onaj koji ima pet krava i predaje preko 3000 litara, njegovo mleko će biti 27 dinara iako je kvalitet isti. Mislim da zaista nije u redu. Ako nema para za sedam dinara po litru, neka bude pet dinara po litru, ali mora svaki litar koji je država preuzela da premira. Nisam siguran, nisam do tančina mogao da uđem na svaki sajt i da pogledam zakone u drugim državama, ali nisam siguran da premije za mleko u Austriji, Holandiji, Nemačkoj isključuju određenu vrstu proizvođača. Na kraju krajeva, ne treba valjda kroz ovaj zakon da sprovodimo globalizaciju u Srbiji. Ovo je klasična globalizacija tržišta. Podstičemo velike, a male ubijamo. Direktna poruka onima koji ne mogu da ostvare premiju je da se manu tog posla i da dodatno utičemo na smanjenje stočnog fonda. Ovime će se i smanjiti količina predatog mleka i smanjiće se broj grla. Mislim da je to potpuno u suprotnosti sa duhom zakona. Hvala.
Reč ima ministar Goran Knežević. Izvolite.
Mislim da direktna podrška onima koji imaju dve krave je da iskoriste kreditnu podršku države, lokalne samouprave, ono što smo malopre pričali, da kupe i tu treću i četvrtu kravu, da se bave poljoprivredom i da povećaju kvalitet i kvantitet svojih proizvoda. Mislimo da domaćinstvo sa dve krave, tri kokoške, sa jednom svinjom nije komercijalno poljoprivredno domaćinstvo koje može da preživi, koje može da bude konkurentno u ovoj utakmici. Želimo da ih stimulišemo. Imamo i druge mere. Neka krenu u kreditnu podršku, nek se bave poljoprivredom, a ne da ostvaruju radni staž i porezi i doprinosi da im se plaćaju u nekoj firmi u gradu gde rade,a ovo da im bude ovako delatnost gde će da dođu subotom i vikendom, ili da neka staračka domaćinstva to rade.
Nebojša Zelenović, po kom osnovu?
Replika na izlaganje ministra. Imao sam amandman i čekao sam, prijavio sam se.
Niste vi podnosilac amandmana.
Identičan je amandman, samo je štamparska greška.
Ne može, nemate prava. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Gospodine ministre, razumem da želite da podstaknete da bude što više grla, da se uzimaju krediti da se proširuje proizvodnja. Pazite, da bi se povećao broj grla, nije dovoljno samo uzeti kredit. Prvo, treba da imate uslove za to. Drugo, treba da imate i biljnu proizvodnju koja će pratiti ta grla. Šta ako čovek ima dva hektara zemlje i ne može više od tri krave da prehrani? Ne može. Šta ćemo, da ga uskratimo za tih sedam dinara premije? To nije u redu. S druge strane, da je mali broj tih domaćinstava, pa da onda kroz podsticaja nekomercijalnih poljoprivrednih gazdinstava to nekako nadomestimo, onda u redu. Ali, radi se o stotinama hiljada takvih domaćinstava i ne radi se o maloj količini mleka, što i iz podataka koji stoje u ovom zakonu – 200 miliona litara mleka, a 200 miliona litara nije malo i ne može da se ostvari od malog broja domaćinstava, nego ogromnog broja domaćinstava. Dajete da ne idemo, jer na ovaj način se šalje vrlo ružna poruka – podsticaćemo one koji imaju puno i u toj proizvodnji daju veliku količinu, ali ćemo podsticati i one tajkune koji su, na ovaj ili onaj način, došli do ogromnog broja grla i ogromne količine. To zaista nije u redu. Doći ćemo u situaciju da država podstiče tajkune da imaju hiljade grla, da imaju stotine hiljade hektara i da oni imaju podsticaj od države, a da nemaju oni koji imaju tri krave i pošteno rade svoj posao.
Mirko Čikiriz, po kom osnovu? (Mirko Čikiriz, s mesta: po amandmanu) Nemate prava, potrošili ste vreme poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Po amandmanu?
Apsolutno imam prava da podržim amandman. Ovaj amandman je izuzetno dobar, kao što je i amandman gospodina Zelenovića izuzetno dobar, bez obzira što on nije dobio reč da ponovo podrži amandman gospodina Lapčevića.. Radi se o tome da predlogom amandmana se predlaže da se pomognu najsiromašniji. Zar je važniji onaj ko je tajkun, zar je važniji onaj ko je bogatiji, nego onaj ko je siromašan i koji pokušava da sa jednom ili dve krave uspe da obezbedi egzistenciju za sebe i za članove svoje porodice? Vraćam se opet na ovu knjigu, koju svako od nas ima, a to je Ustav Republike Srbije, gde je u članu 21. definisana zabrana diskriminacije, da pred Ustavom i zakonom su svi jednaki. Da li Predlogom zakona sada treba da napravimo da neki budu jednakiji od drugih i upravo da budu jednakiji oni koji su bogatiji? Ili treba da izglasamo takav zakon koji će obezbediti, ako ne favorizovanje onih siromašnijih kojima treba podrška i više, onda bar svi da budu isti. U tom smislu i podržavam ovaj predlog amandmana i smatram dasu i gospodin Lapčević i gospodin Zelenović apsolutno zahvatili problem. Zbog toga apelujem još jednom i na gospodina ministra, a ukoliko ministar ili ministarstvo ne prihvate to, pošto lutamo po pitanju samog naziva da li je nadležno ministarstvo ili ministar – u članu 13. se navodi saglasnost ministarstva, a u članu 15. je ministar taj koji kao inokosni organ ima određena ovlašćenja. Bez obzira na sve to, vi dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, imate mogućnost da u danu za glasanje prihvatite amandman gospodina Lapčevića i pozivam vas da glasamo za taj amandman.
Nebojša Zelenović, po kom pravu?
Po amandmanu.
Ne možete dva puta govoriti po amandmanu, već ste govorili.
Imam prava. Imam vreme poslaničke grupe i imam prava da pričam po amandmanu. Molim vas da mi date reč.
Izvolite.
Hvala. O čemu se radi? Govorimo o 150 hiljada malih proizvođača, 150 hiljada malih domaćinstava koji se nekako muče da prežive. Kako ćete vi da pomognete njima? Tako što ćete ih isključiti. Iz čega ih isključujete? Kakva je to tržišna utakmica za koju uopšte niste pripremili ljude u ovoj državi? Onda ih uključujete u nazovi neku tržišnu utakmicu u kojoj oni treba da se takmiče sa nekima koji imaju 1000 krava i sa nekima koji imaju 10 hiljada hektara. Kakva je to tržišna utakmica? Umesto da njima pomognete, da im date još veći podsticaj da se oni razviju i da se možda neko vrati u ovo naše tužno selo, vi im pošaljete jasnu poruku koga ćete vi finansirati. Šta onda da kažu ovi naši siromašni? Kakva je ova nova vlast? Za koga se ona bori? Da li je to ono što su oni obećali? Da li ispunjavaju ono što su oni obećali? Molim vas, da još jednom razmotrite, da vratite premiju za svaki litar mleka koji se proizvede u ovoj državi od bilo koga on poticao. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Da li je replika?
Možete i kao repliku, a i kao ovlašćeni, svejedno je. Ministre, dali ste jedan načelni odgovor, ali vas molim da u skladu sa svim onim što smo pričali kao argumente zašto treba ukinuti ovaj limit, se još jednom izjasnite. Mislim da svrha zakona treba da bude da ojača srpsku poljoprivredu, da ojača proizvođače i da ih zaštiti pred otvorenu i surovu tržišnu utakmicu koju nam pripremate za narednu godinu. Kada se otvore granice i kada pohrle milioni litara mleka iz drugih zemalja koje su daleko više premirane nego što su premirani ovi ovde, kako će taj naš jadni seljak u zapadnoj Srbiji, u Toplici u jugoistočnoj Srbiji, u istočnoj Srbiji, koji nema mogućnosti zbog ograničene količine zemlje koju ima da drži više od tri krave, kako će on moći da se izbori na tržištu i kako će on moći da preživi? Dajte da ne pravimo od ljudi koji su opet neki koristan šraf u toj poljoprivrednoj proizvodnji od njih socijalne slučajeve, da ne pravimo bedu od njih. Država nema para za sedam dinara, pa neka smanji taj limit na pet dinara, neka da svima za svaki litar isporučenog mleka. Neka bude pet dinara premija, a za one koji predaju preko određene količine da ih podstiče preko drugih mehanizama. Postoje razni mehanizmi. Možete da podstičete i po broju grla. U narednim članovima je predviđeno da za mlečne krave bude po 20.000 dinara. Stavite to u limit preko pet krava i neka se ostvari taj podsticaj i eto vam način kako ćete unaprediti i broj grla i proizvodnju mleka. Zaista nema ni jedan racionalan razlog zbog čega bi se ukidala premija za mleko za one ljude koji ne ostvare ovaj limit koji ste propisali. Nema ni logike, ni racionalnog razloga. Zaista mislim da će se dodatno degradirati proizvodnja mleka u Srbiji.
Vreme. Hvala. Ministar Goran Knežević.
Jesu tu argumenti neki o kojima govorite, ali i dalje ostajem pri tome da mi treba da pospešujemo tržišnu utakmicu, da treba da pospešujemo kvantitet i kvalitet, a ovi ljudi koji to ne mogu da ostvare treba da budu predmet nekog drugog zakona. Slažem se da država treba na neki način da im pomogne, ali ne kroz ovaj zakon o podsticajima čiji je cilj sasvim drugi.
Gospodo narodni poslanici, mislim da je sve sada više suvišno. Gospodine Lapčeviću, imate pravo na repliku, ali gubi smisao.
Uopšte ne gubi smisao, gospodine predsedavajući, jer je ovo suština zakona. Suština čitave priče jeste ovo. Sada ste kroz ovo što ste se izjasnili i kroz Predlog zakona u stvari poslali poruku da ni jedan proizvođač iz sela u kome žive moji roditelji ili par procenata proizvođača u čitavoj Toplici može da računa na ove podsticaje. U istočnoj Srbiji takođe. U zapadnoj Srbiji je slična situacija. Na ove podsticaje od države mogu da računaju uglavnom oni koji imaju velike farme po Vojvodini, delom po Šumadiji, a ostatak zemlje je njihov problem. Neka se snalaze kako znaju. Ovaj zakon se bavi i ruralnim razvojem. Nema ruralnog razvoja ako niste omogućili čoveku koji proizvodi pošteno mleko i predaje državi da ostvari te podsticaje države. Tu nema nikakvog razvoja. To je samo zakon kojim će se dodatno sela isprazniti, gde će ljudi prodati i ono malo stoke što imaju jer ne mogu da se bore sa onima koji dobijaju veće cene za predato mleko, a rade isto. Zamislite situaciju, čovek ima tri krave i predaje 2.500 litara mleka, a čovek pored njega ima pet krava i predaje 3.500 litara mleka. Njegovo mleko je 27 dinara, a mleko komšije 20 dinara. Da li je to pošteno? To zaista nema nikakvog smisla. Molim vas, čuo sam da nemate nameru da odstupite od toga, ali mislim da to ničemu ne vodi. To će potpuno urušiti onih stotina hiljada proizvođača koji predaju tih 200 miliona litara mleka. Šta mislite, da li će naredne godine ili 2015. kada se bude radila analiza biti tih 200 miliona litara koje se ne primiraju? Neće, zato što će se smanjiti stočni fond. Imaćemo kontra efekat. Siguran sam da ćemo se videti nekom drugom prilikom za šest meseci ili godinu dana kada se bude menjao zakon da ovo nije u redu.
Vreme gospodine Lapčeviću. Gospodine Zelenoviću, po kom osnovu?
Po amandmanu.
Ne možete više.
Govorim o vremenu poslaničke grupe. Nemate pravo da se tako ponašate.
Izvinjavam se Juditi Popović. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković, po Poslovniku.
Povređen je član 27. pošto ste dužni da se starate o primeni Poslovnika. Pravo svakog poslanika iz bilo koje poslaničke grupe je da se javlja do isteka vremena poslaničke grupe i nemate pravo i mogućnost da bilo koga ograničite u tome, jedino onog trenutka kada istekne vreme poslaničke grupe tada možete gospodinu Zelenoviću ili bilo kom drugom poslaniku da kažete – žao mi je, nemate više vremena i ne možete po tom osnovu, a repliku vam ne dam zašto što je to diskreciono pravo predsedavajućeg. Sve dotle nemate pravo kao predsedavajući da kažete – po mojoj oceni ili na bilo koji način nemate pravo. Imajućiu vidu da imaju identičan amandman gospodin Lapčević i gospodin Zelenović bez obzira na grešku gde je drugačije zavedeno, nemate razlog da bilo koga ograničite u ostvarivanju prava koja su svima nama narodnim poslanicima i narodnim poslanicama na isti način garantovana. Svaki narodni poslanik i svaka narodna poslanica ima pravo da na isti način ostvaruje prava koja su definisana Zakonom o Narodnoj skupštini, Poslovniku Narodne skupštine i zbog toga vas molim da ukoliko je gospodin Zelenović hteo da da dodatnu argumentaciju zašto treba podržati amandman gospodina Lapčevića ili zašto eventualno treba prihvatiti argumentaciju ministra, pa se predomislio. U svakom slučaju, sve dok se ne završi rasprava po određenom amandmanu ima se pravo da se diskutuje o tom amandmanu koristeći vreme poslaničke grupe.
Smatram da nije povređen Poslovnik. Voleo bih da mi nađete koji je to član gde je dozvoljeno da jedan poslanik po istom amandmanu se može javljati sedam, osam ili deset puta. To nigde ne piše. Nećemo raspravljati o tome. Imate pravo da se izjasnite da glasamo o povredi Poslovnika u danu za glasanje. Izvolite.
Pošto ste me zamolili da vam objasnim, vrlo rado ću da vam objasnim gde to stoji. U svakom slučaju, stoji u delu Poslovnika koji definiše pravo svake poslaničke grupe da koristi vreme pored dva minuta koje ima svaki poslanik da koristi po svom amandmanu koji je sam podneo, sve ostalo ulazi u vreme poslaničke grupe. Nigde nema mogućnost restriktivnog tumačenja ove odredbe. U svakom slučaju, postoji mogućnost u okviru punog vremena. Za to postoji izričita odredba u Poslovniku.
Ostajem pri svom stavu. Reč ima narodni poslanik Judita Popović.
Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, tokom ove rasprave se u stvari iskristalizovalo nešto da smo mi iz LDP bili u pravu kada smo podnosili amandman na jedan od prethodnih članova o kojima smo raspravljali jer je on u potpunoj vezi sa raspravom u vezi ovog amandmana. Tada smo postavili pitanje – da li zaista treba da se razdvoje komercijalna i nekomercijalna porodična poljoprivredna gazdinstva? Tada smo rekli koliko ovaj zakon ima jednu proizvoljnu grešku zato što u član 6. unosi taj pojam – nekomercijalnog porodičnog poljoprivrednog gazdinstva i rekli smo koliko će biti problema kod primene ovog zakona. Međutim, s obzirom da ministar ima pravo i ovlašćenje da podzakonskim aktom, pravilnikom uredi način podsticaja koji će se isplaćivati tim nekomercijalnim porodičnim poljoprivrednim gazdinstvima, onda ostaje mogućnost da će se u nekom doglednom vremenu odlučivati i o tim subvencijama koje bi trebalo da dobiju ova poljoprivredna gazdinstva koja nisu u mogućnosti da izađu na tržište i da tržišno posluju. Kad god da se donese neki zakoni mora da se razmišlja u nekom kontekstu. Podnoseći amandman upravo smo na taj način razmišljali, računajući sa tim da pitanje socijalnog aspekta poljoprivredne proizvodnje treba da bude predmet nekog drugog zakona i to jeste demagogija ukoliko nekomercijalno porodično poljoprivredno gazdinstvo bude predmet ovog zakona. Prema tome, čim mi danas raspravljamo o tome da li neko ima dve krave i da li ima pravo na subvencije sa dve krave, onda to već predstavlja neki problem koji će još više da se namnoži tokom primene ovog zakona. Prema tome, s obzirom da ministar ima ta silna ovlašćenja, bukvalno, da vodi agrarnu politiku u pogledu davanja ili uskraćivanja podsticaja, odnosno subvencija poljoprivrednicima, mislim da je tokom ove rasprave mogao da shvati u kojoj meri postoje otvorena pitanja oko toga kako dati podršku onim porodičnim poljoprivrednim gazdinstvima koja nisu spremna, nisu u mogućnosti da posluju i da proizvode po nekim tržišnim kategorijama i standardima. Ministar je preuzeo na sebe ogromnu odgovornost kada je prihvatio da predlaže ovakav zakon i da obrazlaže efikasnost tog zakona i kada je u tom svom izlaganju izneo sve one planove i programe koji predstavljaju agrarnu politiku koja će ovo ministarstvo da vodi time što je faktički, na jako širok način, preuzeo mogućnost da odlučuje o podsticajima, a pri tom je budžet toliko siromašan, toliko se nema para i toliko je ograničena mogućnost da se novčano pomogne poljoprivredi. Zaista treba da se vodi računa o tome u kojoj meri smo spremni da preuzmemo odgovornost kada se predlaže zakon i u kojoj smo meri spremni da do kraja taj zakon i realizujemo. Očigledno je da će biti problema sa realizacijom ovog zakona, a pogotovo ukoliko ministar poljoprivrede ne bude u neko kratko, dogledno vreme odlučivao na koji način dati podršku ovim poljoprivrednim gazdinstvima koji nisu komercijalni i ne rade za tržište.
Gospodine Zelenoviću, s obzirom da su me ubedili da je praksa, dajem vam reč.
Poštovani predsedavajući, s obzirom da imam pravo na dva minuta kasnije kada bude došao na red ovaj isti amandman, koji je greškom zapao tamo, neću ih koristiti zato što ste mi sada dozvolili da kažem to što sam hteo, a vezano je za premiju za mleko. Dakle, govorimo o 150 hiljada malih proizvođača koji imaju jednu, dve ili tri krave. Nije tačno to što ste malopre rekli da su to ljudi koji žive u gradu, a imaju neku kravu u selu, pa rade u gradu, a to u selu im služi da se malo podmire. To nije tačno. Nemate dobre podatke. Sami ste priznali na početku rasprave da ne raspolažete sa svim podacima, da još niste dobili analizu popisa. Imam podatke koje su mi dostavili iz Udruženja proizvođača mleka Mačvanskog okruga i iz Udruženja odgajivača krava iz Šabca, kao i iz Asocijacije poljoprivrednika. Svi su oni od vas u toku javne rasprave o ovom zakonu tražili da se izbaci ova odredba i da se premira svaka litra mleka. Mislim da sam u pravu. Dakle, ako svima njima to nešto znači i ako su svi oni od vas tražili, to je ozbiljan problem i to su tačni podaci. Ovi izgovori koje ste vi naveli, nisu dobri. Najviše od svega zabrinjava ono što ste rekli na kraju, a to je da nema para za male, da nema para za siromašne. To nije dobro. Vi to morate nekako promeniti, uskladiti. Još jednom ponavljam, para za male mora da ima, mora da bude. Pare za male proizvođače moraju da se nađu i oni moraju dobiti premiju, kao i svi ostali. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borisav Kovačević.
Ovaj amandman pokazuje ono što sam u načelnoj raspravi pomenuo koliko ovaj zakon nije dorečen. Nismo napravili distinkciju u ovom zakonu između komercijalnog gazdinstva i nekomercijalnog gazdinstva. To je jedna stvar. Druga stvar, nismo jasno rekli u zakonu, kao što je ministar rekao, da li dajemo podsticaje samo komercijalnim gazdinstvima i da li stimulišemo ljude da idu na veću proizvodnju ili činimo podsticaje da se ukupna proizvodnja, u ovom slučaju, mleka u Srbiji poveća. Ako jesmo za ovo drugo, a ne vidim razloga zašto ne bismo bili, onda ne možemo da se odreknemo stotina hiljada malih proizvođača mleka. Da ne bih mnogo razglabao, a već je rečeno, mislim da je rešenje, što je neko predložio, u diferenciranoj premiji. Jedino rešenje u ovoj situaciji jeste to, jer stojim uz one koji su predlagali da ne treba da bude niko destimulisan u proizvodnji, ne mleka, nego bilo čega. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković, po Poslovniku.
Odustao sam od toga. Samo se potvrdilo da sam u pravu po pitanju primene člana 158. Poslovnika.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Molim i druge kolege iz drugih poslaničkih grupa da razmisle o ovome što smo pričali u prethodnih pola sata. Ono što je ministar rekao u načelnoj raspravi, da je održao nekoliko javnih rasprava o ovom zakonu i to uglavnom Mačvi, zapadnoj Srbiji, nije prošao niti centralnu, niti jugoistočnu Srbiju i da ne zna kakva je situacija u selima jugoistočne Srbije. U tim selima 95% stanovništva ima tri, četiri krave i neće dostići ovaj limit koji je već postavljen. Sela u Banatu su u sličnoj situaciji, ne mogu svi da dođu u situaciju da imaju sedam dinara premije. Još jedan argument u prilog ovoga što govorimo, a to je da oni koji proizvode i predaju preko 50 litara dnevno mleka su dodatni stimulisani od strane samih otkupljivača i mlekara. Mlekar premiraju za proizvođače koji daju preko 50 litara mleka sa po dva dinara po litru. Oni koji su veliki proizvođači i koji trebaju preko 50 litara sada će imati devet ili deset dinara podsticaja premije za mleko, a oni koji ne mogu da dostignu taj limit neće imati ništa. To, ne da je nepravedno, nego je diskriminatorski i dovodi u jednu tešku situaciju one ljude koji ne mogu da postignu taj limit. Malo pre čujem ideju od nekih mojih seljaka da će se udružiti pa će jedan predavati za oboje, a da bi dostigao limit i da bi dostigao premiju. Time se izvrgava ruglu sam zakon, niste me čuli ministre, ali oni koji predaju dve i po hiljade litara mleka moraće da se udružuju sa komšijom, pa će na jedno ime da predaju, kako bi ostvarili premiju. Opet ova priča pada u vodu. Nemojte da vršite diskriminaciju između proizvođača mleka. Litar mleka je litar mleka, bez obzira da li je u masi predato preko 3000 hiljada litara ili ispod. Litar mleka zaslužuje premiju od bilo kog proizvođača. Nemojte tu diskriminaciju da vršite. Izbrišite ovaj stav, a za veće količine mlekare daju podsticaje, dva dinara preko 50 litara ko predaje. Država može da uvede neke posebne podsticaje. Smanjite premiju. Na pet dinara neka bude za sve, za svaki litar mleka, a za veće količine dajte po dinar više. Mislim da je to najracionalnije i najnormalnije rešenje. Dovešćemo u jedn nezavidan položaj onih 150.000 porodica koje se bave time, žive od toga, neće imati nikakvu pomoć države i praktično će biti primorane da prodaju krave i da se više time ne bave.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Protić.
Gospodine ministre, mislim da se mi u nekim elementima ovde ne razumemo. Za preko tri ili pet krava imamo novac da im damo, a za ove koje imaju tri krave nemamo. Interes je države, slažem se, da imaju svi po pet i 15. Sa tom premijom pomoći ćemo te koji imaju dve ili tri krave, da i oni pređu jedan limit, da bi sutradan bili ono što vi želite. Ovo je jedan od amandmana koje ja smatram vrlo razumnim i ovo bi stvarno trebali da prihvatite. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo, gospodine predsedavajući, morate da me uključite da bi dobio reč. Što se tiče mog amandmana, on je, može se nazvati – za starca, staricu i jednu kravicu. Ja sam ovde spojio nekoliko stvari. Jedan je minimalni iznos premije za mleko, stavio sam umesto sedam dinara protivvrednost sedam euro centi, ali naravno u dinarima. S obzirom da se sve u ovoj državi računa u evrima, taj minimalni iznos, s obzirom da je ovaj zakon dugoročan, da ne zavisi od toga koja je postava Skupštine ovde, da ne zavisi od toga koji ministar je trenutno ovde, a koji će biti za četiri godine, stvari se menjaju u politici, ali sam mislio, s obzirom da se može desiti da inflacija i kursa ugroze ovu premiju i da je snize u realnom iznosu, predložio sam da ta premija bude po litri sedam euro centri u dinarskoj protivvrednosti. Što se tiče količine, ja sam u prvih pet godina predložio prelazni period, da kvartalno u razvijenim područjima kvota bude od 1.200 litara mleka, a u područjima sa otežanim uslovima to bude 600 litara mleka. Na neki način sam propisao ipak obavezu da svaki litar mleka bude premiran, ali da na neki način mora da bude predat ili prodat, da bi prerađivači mogli da planiraju svoju proizvodnju. To je sličan amandman amandmanu mojih kolega, ali je dat iz više razloga. Jedan od razloga je taj što u Evropi ima hiperprodukcija mleka. U onom trenutku kad zaštita u potpunosti padne, nama će konkurisati oni koji imaju daleko veće premije i subvencije nego mi, a imaju hiperprodukciju mleka. Postoje i nisko mlečne krave koje daju manje mleka, ali zato prilikom teljenja daju junad. Kod nas je nedostatak junećeg mesa. Gde ima mleka, ima i mesa. Dakle, ne možemo da ispunimo u ovom trenutku prema EU ni kvotu od 10.000 tona koje smo dobili, a u budućnosti, koliko ja znam, Evropi nedostaje 700.000 tona junećeg mesa, dakle, u budućnosti nećemo razviti proizvodnju junećeg mesa ukoliko ne budemo imali krave koje će da se tele. Da bi to imali, mi na određeni način moramo, makar u prvih pet godina, da podstičemo i da dajemo premije i poljoprivrednicima koji imaju manji broj krava, s obzirom da se radi o područjima koja rade u otežanim uslovima. Mislim da je ovaj amandman bitan i zbog nekomercijalnih domaćinstava. Imate komercijalna i nekomercijalna. Komercijalna su ona koja iznose viškove na tržište. Danas imate domaćinstva u Srbiji gde je prosečna površina nešto malo manja od četiri hektara, a i EU ima 80% gazdinstava čija je površina zemljišta manja od 10 hektara. Dakle, ovde imate premiju za otprilike 100.000 krava, kad to preračunate, litre mleka i na broj grla kada podelite, premira se otprilike samo 100.000 krava, a moj predlog je da se taj broj uveća i da nisko mlečne krave mogu na određeni način da konkurišu, odnosno vlasnici tih krava, za ove premije. Ono što uštedimo na drumu, platićemo na ćupriji. Slažem se sa ministrom da će to biti podsticano iz drugih fondova. Ministarka nadležna za socijalu, za zdravstvo, je jednom rekla ovde da poljoprivrednici koji imaju pola hektara mogu da budu socijalni slučaj. Nećemo valjda sada one koji imaju dva, tri hektara zemlje da dovedemo u položaj da moraju da prodaju dva hektara zemlje nekom drugom ili da se to zemljište otuđi, zapusti, ne obrađuje, da bi ostvarili pravo da budu socijalni slučaj. Nekomercijalna domaćinstva će biti podsticana iz budžeta, ovog ili nekog drugog. Da podsetim samo da u Hrvatskoj nekomercijalna domaćinstva, ona koja su osigurana kao poljoprivrednici, imaju podršku od blizu 3.000 evra, a da oni koji su ostvarili pravo na penziju imaju podršku od blizu 1.500 evra, a da pri tome ne moraju ništa da proizvode. Ja sam ovde moj amandman ipak vezao na način da takva domaćinstva, koja su polukomercijalna, imaju određeni broj grla, da imaju pravo da ostvare subvencije na ovaj minimalni broj litara koji sam naveo, a to je otprilike od jedne, eventualno dve krave. To se odnosi samo na prvi period od pet godina. Verujem da nema dovoljno novca. Hrvatska u ovom trenutku, koja ima obradivih površina oko 800.000 hektara i 600.000 pašnjaka, u svom agrarnom budžetu ima blizu 800 miliona evra. Kad uđe u EU takođe će imati 800 miliona evra. Dakle, njihovi poljoprivrednici će samo sa budžeta Hrvatske preći na budžet EU. Mi u ovom trenutku imamo budžet koji je jedva nešto veći od 400 miliona evra. Razumeću ministra ukoliko on nama kaže da će o ovim rešenjima, koje smo ponudili moje kolege i ja, razmisliti posle jednog određenog perioda primene zakona, s obzirom da su naša sredstva limitirana svega na 400 miliona evra i sa jedne strane imamo političku stranku milijardera i milionera koji su amandmanom tražili da se umanje sredstva iz agrarnog budžeta, a sa druge strane se traži da ta prava, ne samo da ne budu redukovana, nego da budu i proširena. Razumem da nema dovoljno novca, da je agrarni budžet povećan sa 2,5% na 4,5%, a sledeće godine će to biti celih 5%, koliko sam razumeo. Sa te osnove ja sam zadovoljan što je ovaj zakon napravio nekoliko koraka unapred, ali nisam zadovoljan zbog toga što mislim da treba posmatrati ovaj problem na način na koji su to iznele kolege, s obzirom da nam nije samo cilj da proizvedemo više mleka, s obzirom da, kad uđemo u EU, oni će nam neke kvote priznati, neke neće, punu zaštitu će imati tek za 10 godina, ali kroz mleko dolazimo i do povećane proizvodnje mesa, naravno, sa onih 10.000 dinara, što takođe pozdravljam, po junetu, takođe ćemo imati nešto bolju proizvodnju, ali da bi imali bolju proizvodnju junećeg mesa, moramo da imamo i određeni broj krava. Na ovaj način na koji sam ja predložio, mislim da bi se unapredio stočni fond, da bi ljudi očuvali postojeći stočni fond i s obzirom na prelaznost ove moje odredbe, u narednom periodu uvećali taj stočni fond na jedan zavidan broj da tako podignemo kroz proizvodnju mleka, odnosno kroz krave koje nisu visoko mlečne, da podignemo proizvodnju mesa i da pri tome, oni koji to rade, ne budu kažnjeni. Doduše, zakon podrazumeva te otežane uslove rada i količina je smanjena za dva puta. S obzirom da, najverovatnije zbog manjka para u agrarnom budžetu, ovaj moj amandman ne može da bude usvojen, ipak molim ministra poljoprivrede da u narednom periodu prati proizvodnju mleka, naravno i junećeg mesa, i da u sledećoj godini, ako ne u ovoj, nađemo novca da proširimo krug korisnika, odnosno da polukomercijalna domaćinstva koja rade i za sebe i za tržište, da nađemo način da ta subvencija, odnosno premija za mleko dođe i do njih, s obzirom da nama stvarno treba, pored mleka, i proizvodnja junećeg mesa i da za to unapred imamo tržište. Ono što mi smeta, to su ti dvojni standardi. Dakle, ove prepreke u dobijanju premija za mleko, ovi uslovi su postojali i do sada. Ni do sada nije svaka krava, ni svaka litra mleka nije imala premiju. Otuda me čudi da oni čiji se propisi primenjuju i dan danas, oni koji su propisali selektivne mere u proizvodnji mleka, odnosno u premijama za proizvedeno mleko danas su promenili politiku, iako će se njihovi propisi pre stupanja ovog zakona na snagu primenjivati i visina njihove premije od pet dinara po litru. Dakle, ti propisi se primenjuju. To je donela stranka koju predvodi jedan milijarder. Sada je premija uvećana sedam dinara. Postoji neka selekcija, ali mislim da u narednoj godini ministar treba da razmisli da se spisak korisnika premije za mleko troši. Toliko o ovom slučaju i problemu. Mislim da bi ministar nešto mogao da kaže na temu ove moje diskusije. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović, Gordana Čomić i Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Gospođe Teodora Vlahovi i Gordana Čomić su zajedno sa mnom podnele amandman na član 15, gde smo predložili da se briše jedna reč i zapeta. O čemu se radi? U članu 15. u stavu 2. i u stavu 3. predviđeni su uslovi koje je potrebno ispunjavati da bi se imalo pravo na premiju. U stavu 5. predloženog člana je navedeno – ministar bliže propisuje uslove, način i obrazac zahteva za ostvarivanje prava na premiju za mleko. Postavljam pitanje – što smo bilo šta regulisali u stavu 2. i u stavu 3? Ukoliko ministar ima diskreciono pravo da određuje uslove, onda ne treba da propisujemo uslove u zakonu. Onda treba dati jasno ovlašćenje ministru da Narodna skupština neće da radi ono što treba da radi, da utvrđuje opšte uslove koji se primenjuju "erga omnes", koji se primenjuju za svakog pojedinca u državi, nego daj da damo diskreciono pravo Vladi, ministarstvu ili ministru da odlučuje kako hoće. Na to sam ukazivao i kada je bilo pitanje budžeta i kada je bilo pitanje budžetskog sistema, da se daju velika diskreciona prava, da Vlada odlučuje na predlog ministra za sve i svašta kako hoće. Vidite, mi ovde u Narodnoj skupštini od 23. novembra 2012. godine imamo predlog zakona u proceduri kojim je predloženo da Narodna skupština odlučuje o onome što Narodna skupština treba da odlučuje, o uslovima, o kriterijumima, o merilima. To je jedan zakon koji sam predložio upravo imajući u vidu da je tim zakonom o utvrđivanju maksimalne zarade u javnom sektoru rečeno – merila i kriterijume neka utvrđuje Vlada. Na isti način sam predložio kako je to Vlada uradila i o tome još uvek ne raspravljamo ovde u Narodnoj skupštini. Istu situaciju ćemo imati ukoliko usvojimo nepromenjen član 15. ovog zakona, jer se time definiše da ministar bliže propisuje uslove, način i obrazac zahteva za ostvarivanje prava na premiju za mleko. Što smo pisali sve one uslove u stavu 2. i u stavu 3? Šta ukoliko ti uslovi budu drugačiji od uslova koji su predviđeni u stavu 2. i u stavu 3, zato što se kaže da ministar ima pravo da određuje uslove? Da li su ti uslovi isti, različiti i u kojoj meri mogu da budu različiti? Upravo zbog toga sam predložio ono što je jedino moguće – hajde da definišemo unapred pravila za sve, a onda da ovlastimo, ono što jeste ovlašćenje Vlade i ministarstva, da primenjuje zakon u praksi. Upravo zbog toga samo obrazloženje zbog čega se odbija naš amandman, amandman gospođe Teodore Vlahović, gospođe Gordane Čomić i moje lično – amandman se ne prihvata iz razloga što, pored uslova koji su utvrđeni Predlogom zakona, gde je precizno regulisano ko ostvaruje pravo na premiju, postoji potreba za propisivanje dodatnih uslova koji bi se odnosili na ostvarivanje prava na premiju za mleko po osnovu kvaliteta. Ovi dodatni uslovi će moći da se definišu o tom potom i zbog toga je neophodno postojanje ovlašćenja ministru da propiše i dodatne uslove. Nisam siguran da je ovo u redu. Ili, ukoliko je ovo u redu, hajde onda da damo ovlašćenje ministru da radi i da propisuje uslove svuda, a da se mi lepo raziđemo i nema potrebe uopšte da razmatramo ni zakon u načelu, ni amandmane, dovoljna nam je ta opšta odredba. Smatram da, ukoliko donosimo zakon, ukoliko usvajamo zakon, ukoliko propisujemo određene uslove, merila, kriterijume i sve ostalo, treba da se zna unapred koja pravila važe za sve. Nije ista stvar da li će neko uložiti sredstva u proizvodnju ukoliko zna uslove ili ukoliko ti uslovi budu promenjeni. Jedna je stvar, bez obzira da li nećete da prihvatite amandman gospodina Lapčevića i gospodina Zelenovića koji su rekli – hajde da podržimo one siromašne, ali i to je bolje nego da ne znamo koji su uslovi. Upravo zbog toga smatram da, ukoliko donosimo zakon, mora da postoji određena pravna sigurnost za sve one koji se okreću proizvodnji i koji pokušavaju da organizuju proizvodnju ne bi li svima nama bilo bolje i ne bi li državi konačno bilo bolje i ne bi li konačno bila ostvarena veća proizvodnja. Konačno, ovo što smo dobili u odgovoru na podneti amandman, koliko sam video, a čitao sam detaljno obrazloženje zakona, ne stoji ni na strani 29, 30. ili 31. celokupnog materijala, odnosno na strani 9, 10. i 11. samog obrazloženja zakona. Ne kaže se i ne obrazlaže se zbog čega treba određeno ovlašćenje dati unapred ministru, pored onoga što ste vi narodni poslanici odlučili da budu uslovi, da bude drugačije regulisano. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Gospodine Mikoviću, stvarno ne znam kako da vam odgovorim više. Već treći, četvrti put želite ovde da se predstavite kao veliki tribun, pobornik i zaštitnik siromašnih. Da li ste se zapitali kako se došlo do tog broja od toliko siromašnih u ovoj državi? Vaša Vlada je prethodne četiri godine ostavila 400.000 ljudi bez posla. Ista ova uredba, isto ovo pravilo, ovaj limit od 3.000, od 1.500 je bilo za vreme vaše Vlade. Što se niste onda izborili da to ne bude tako, nego sada odjednom, kada razgovaramo o stvarima koje se tiču jednog verovatno najvažnijeg segmenta naše privrede, počeli ste da se bavite politikanstvom? Mislim da to nije u redu. Što se tiče samog ovog amandmana, govorite o uslovima koje propisuje ministar i ministarstvo. Ovo je jedna novina. Znači, želimo da premiramo mleko po kvalitetu. Da bi se mleko premiralo po kvalitetu, moraju da se steknu određeni uslovi. Znači, moramo imati laboratorije koje to mogu da prate. Kad budemo imali laboratorije, sad ih nemamo, a vi se zapitajte zašto, jer su sredstva uzeta i od evropskih fondova, a nije još napravljeno do danas, znači, kad budemo to imali, te laboratorije, moraće naravno da se propišu uslovi za to na koji način će se premirati mleko. Pa, šta je tu čudno?
Hvala. Gospodin Miković, pravo na repliku.
Ne vidim zbog čega se gospodin ministar sekira i zbog čega postoji potreba da se bilo kome direktno obraća i zbog čega postoji potreba da se bilo kome izriču kvalifikacije. Držim se u diskusiju predlaganja amandman, govorim o predloženom amandmanu, ni na koji način nisam izricao vrednosti sud o bilo kom pojedincu ovde u Narodnoj skupštini. Ne vidim razlog zbog čega se gospodin ministar iznervirao i mesto jačinom argumenata koristi snagu jačine govora. Upravo zbog toga, pokušavam ovde i gospodina ministra i njegovo ministarstvo da ubedim u potrebu da se na drugi način reguliše materija iz člana 15. Predloga zakona. Zbog čega se sekirate, to mi nije jasno. Dajte odgovor, hoćemo da prihvatimo, nećemo da prihvatimo ili dajte odgovor – ne znamo koji će uslovi biti. Ali, ne vidim zbog čega materija koja treba da bude regulisana u zakonu, treba da bude na diskrecioni način poverena na odlučivanje ministru. Zar ne znamo ovog trenutka da, ukoliko ministarstvo raspolaže tim znanjima, kakav kvalitet mleka treba da bude? Onog trenutka kada se steknu uslovi da određeni kvalitet mleka bude, postoji mogućnost da se ta ideja primenjuje. Postoji mogućnost i odlaganja primene određene odredbe, ali očigledno ovde ne postoji volja da se unapred definišu ti odnosi, da se unapred definišu uslovi, nego da se da diskreciono pravo. Ovde tražim – dajte uslove za unapred. (Predsedavajuća: Vreme.) Samo da završim misao. Dajte uslove za unapred, da svako ko organizuje proizvodnju mleka zna koji kvalitet mleka treba da ima.
Poštovani narodni poslanici, primili ste ostavku narodnog poslanika Ljubice Vasić na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, povodom razmatranja ove ostavke, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2) Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. st. 3. i 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. U skladu sa tim, a saglasno članu 88. stav 1. tačka 2) i st. 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koji je izabran narodnom poslaniku Ljubici Vasić, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Sada određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15,00 časova.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković i Petar Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ružica Igić, Gorica Gajić i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Povodom prethodnog amandmana, javio se narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, nisam videla vašu prijavu.
Podneo sam amandman na prethodni član koji se odnosi na isplatu sredstava za premije za mleko. To su jedini podsticaji, odnosno jedina premija koju zemljoradnici odnosno korisnici poljoprivrednog gazdinstva ne dobijaju direktno nego to dobijaju preko pravnih lica i preduzetnika. Vlada je u obrazloženju odbacivanja amandmana navela da se sredstva ne mogu blokirati na osnovu prinudne naplate, a moj amandman se odnosio da sredstva iz prethodnog stava moraju biti isplaćena korisniku i ne mogu biti blokirana pravnom licu ili preduzetniku po bilo kom osnovu, niti se zbog minusa na računu može sprečavati isplata premije korisniku. Ovim amandmanom sam hteo da predupredim da preduzetnici preko kojih seljaci, odnosno registrovana poljoprivredna gazdinstva predaju ili prodaju mleko, da ta pravna lica ne mogu obustaviti isplatu premije tako što će veštački napraviti minus jer se u praksi dešava da firme kojima seljaci predaju mleko posle određenog vremena, mesec, dva dana, prestanu sa radom, naprave neki minus, sredstva od premije za mleko odu u sasvim druge svrhe i ne budu isplaćene korisnicima ili taj preduzetnik jednostavno više ne postoji. Seljaci ne mogu biti vidoviti, odnosno nosioci poljoprivrednih gazdinstava ne mogu biti vidoviti i ne mogu znati sa sigurnošću kome oni treba prilikom otkupa da prodaju ili predaju mleko, koja od tih firmi će zaglaviti u nekom minusu i oni ostati uskraćeni za ta sredstva, s obzirom da se premije isplaćuju kvartalno odnosno tromesečno. Znači, u roku od ta tri meseca mnoge od tih firmi nestanu, odu u stečaj. Smisao mog amandmana je bio da sredstva koja se dobiju na osnovu premije moraju biti isplaćena korisnicima, da ne mogu biti blokirana po bilo kom osnovu, niti se bilo koji minusi u poslovanju neke firme, odnosno preduzetnika mogu zatvarati sredstvima od premije za mleko. Ovo je isto u vezi sa članom 8. koji ću povući, gde sam bio predvideo gde neplaćanje doprinosa ne može biti razlog za neisplatu podsticaja, s obzirom da je Vlada navela da to neće biti slučaj, a ranije je bio slučaj. Dakle, taj amandman na član 8. ću povući, a i ovaj, ukoliko ministar da garancije da ni po kom osnovu premije za mleko ne mogu biti predmet poravnanja. Pošto je ministar to rekao, povući ću pismeno i amandman na član 8. i na član 16, jer do sada je bila praksa da se zbog neplaćanja doprinosa zemljoradnici isključe iz premije, iz subvencija, tako da budu dvostruko kažnjeni – nisu penzijsko-invalidsko osigurani, nisu dobijali premije, a u ovom drugom slučaju se dešavalo da firme premije za mleko iskoriste za pokrivanje svojih manjkova i da zemljoradnici nikada ne dobiju na svoj račun. Pošto se radi o premiji koja se ne isplaćuje direktno poljoprivrednim gazdinstvima, bilo mi je neophodno da ministar potvrdi da to ne može biti predmet bilo koje prinudne naplate. Zahvaljujem. Znači, povući ću amandman pismeno.
Da li neko želi reč povodom amandmana na član 17? (Ne) Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnom poslaniku u Narodnoj skupštini za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućili njegovo učešće u radu Narodne skupštine. Dostavljena vam je odluka RIK o dodeli mandata narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, uručen vam je Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatsko-imunitetska pitanja Narodne skupštine, koji je potvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnom poslaniku, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Zoranu Anđelkoviću, izabranom sa izborne liste Ivica Dačić – SPS-PUPS-JS. Na osnovu odluke RIK i izveštaja i predloga Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Zoranu Anđelkoviću. Čestitam narodnom poslaniku na izboru i molim da pristupi, radi polaganja zakletve. Poštovani narodni poslaniče, molim vas da saglasno članu 17. Zakona o Narodnoj skupštini, pristupimo polaganju zakletve. (Predsedavajuća čita tekst zakletve, a narodni poslanik ponavlja.) "ZAKLINjEM SE DA ĆU DUŽNOST NARODNOG POSLANIKA OBAVLjATI PREDANO, POŠTENO, SAVESNO I VERNO USTAVU, BRANITI LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I GRAĐANSKE SLOBODE I PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU SLUŽITI GRAĐANIMA SRBIJE, ISTINI I PRAVDI". Molim narodnog poslanika da pristupi potpisivanju teksta zakletve. Na član 17. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Zoran Kasalović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Kasalović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi gospodine ministre, poslanički klub SPS je već u raspravi u načelu iskoristio priliku da ukaže na određene probleme u živinarstvu i potrebu određenih podsticaja za živinarstvo u Republici Srbiji. Očigledno je da je argumentacija sa kojom smo i tada nastupili naišla na razumevanje naše Vlade i resornog ministarstva na čelu sa gospodinom Kneževićem i usvojen je jedan set amandmana na članove 17, 20. i novi član 28a kojim se na jedan sistemski način uvode podsticaji za živinarstvo. Naravno, prihvatanjem seta naših amandmana stvara se jedan predvidiv ambijent i agrarna politika na dugi rok za razvoj živinarstva. Iz razloga upoznavanja sa našom idejom i građana koji slušaju ovu raspravu želim da kažem da smo mi u članu 17. predvideli podsticaje za roditeljske kokoške teškog tipa, roditeljske kokoške lakog tipa i roditeljske ćurke, a u narednim članovima smo i preciznije definisali iznose na koji način će se vršiti podsticaj na ovu temu. Zašto je ovo bitno? Pre svega, do sada nije bilo ozbiljnijih podsticaja u živinarstvu i cenim da je resorni ministar i Vlada zaista u tom smislu prepoznala potrebu podsticaja za živinarstvo, jer je potrebno zaustaviti jedan nepovoljan trend, istorijski minimum roditeljskih jata koji čine u stvari bazu i osnovu živinarstva, gde je u nekoliko godina unazad smanjen za čitavih 230.000 komada, što je neki potencijal za novih 30.000 tona mesa. Na ovaj način cenimo da će taj nepovoljan trend biti zaustavljen i da će domaća proizvodnja u živinarstvu zauzeti svoje mesto i da nećemo doći u poziciju da država Srbija bude zavisna od uvoza mesa, jaja i svega onoga što se proizvodi u živinarstvo. S druge strane, mislim da na ovaj način, kroz podsticaj u živinarstvu, može se dobrim delom uticati i na do sada jasnu izraženu situaciju, da imamo veliki promet i proizvodnju u sivoj zoni. Neki podati koji su javno iznošeni govore da je ona negde i 40%. Ne želim da verujem da je u tom iznosu, ali svakako da će se kroz podsticaj suzbiti siva zona, a to će pre svega doprineti poboljšanju zdravstvenih uslova proizvoda, a samim tim i stanovništva, što je svakako najvažnije, ali s druge strane, uvođenjem određene proizvodnje i prometa svakako će se povećati prihod u budžetu Republike Srbije. Naravno, u živinarstvu su potrebne investicije. Živinarstvo je grana koja uz određene investicije može do kraja sprovesti finalizaciju proizvodnje i zaustaviti onaj nepovoljan trend u poljoprivredi koji govori o tome da je veći deo u izvozu primarne poljoprivredne proizvodnje sa niskom dodatnom vrednošću. Na ovaj način stvaramo uslove da kroz finalizaciju proizvoda pokušamo da to dominira u strukturi našeg izvoza. Svakako da je u tom poslu neophodna podrška države. Dobro je što je resorno ministarstvo i Vlada Republike Srbije prepoznala ovu ideju SPS. Cenimo da je najznačajnija kompanija i preduzeće u živinarstvu, kompanija "Agroživ", svojim rezultatima pokazala da živinarstvo predstavlja perspektivu. Lično očekujem da u tom smeru i Vlada i resorno ministarstvo i dalje iskažu određenu podršku kako kompaniji "Agroživ", tako i manjim učesnicima u živinarstvu. Eto, konkretno i ovoj kompaniji uz male investicije na završetku nove linije klanice može se značajno poboljšati i kvalitet, ali i obim proizvodnje, što bi svakako stvorilo preduslove za izvoz na mnoga tržišta na kojima se traže ovi proizvodi. Gospodine ministre, svakako, prihvatanjem ovih naših amandmana značajno je, cenim, poboljšan ovaj jedan sistemski zakon. U tom smislu mi želimo u potpunosti da iskažemo podršku poslaničkog kluba SPS ovom zakonu, a svakako i planovima vašeg ministarstva u smislu osmišljavanja jedne dugoročne agrarne politike, investicije i svega onoga što će doprineti boljitku naše poljoprivrede, a svakako ona po definiciji sama po sebi će doprineti i ruralnom razvoju, jer je ona osnovni motor razvoja pre svega u ruralnim područjima. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podnela narodna poslanica Olena Papuga. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 167. stav 6. Poslovnika, Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu podneo je amandman na član 17. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Pitam predstavnika predlagača da li prihvata ovaj amandman?
Prihvatam ovaj amandman.
Hvala. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram priznati da sam na već postojeće, pokušao da izvučem više. Radi se o amandmanu na podsticaje po hektaru. U osnovnom zakonu oni su predviđeni u visini od 6.000 dinara. Amandmanom sam tražio da to bude protivvrednost 60 evra. Dva razloga su za to. Prvi razlog je što vremenom taj najniži osnov od 6.000 dinara može da izgubi na vrednosti zbog inflacije i zbog rasta kursa. Drugi razlog zbog koga sam to u radio je što mislim da podsticaji po hektaru treba ipak da budu nešto veći i da ovih 60 evra i još 60 evra za regresiranje dizel goriva, odnosno mineralnog đubriva, da sa te dve stavke po hektaru dobijemo 120 evra. To je jednako onim 14.000 dinara 2011. godine koje su zemljoradnici imali. S obzirom na nezadovoljstvo kod dela građana koji su pogođeni siromaštvom, kao i seljaci i radnici zbog premija i subvencija, moram da kažem da se kroz podsticanje premije i subvencije ne premiraju poljoprivredni proizvođači. Oni dobijaju ta sredstva, ali u suštini se premira prerađivačka industrija, poljoprivredna proizvodnja uopšte, prerađivačka industrija, da budemo konkurentni makar na sopstvenom tržištu zato što okolne države, recimo Hrvatska, ima tri do četiri puta veće premije i subvencije po hektaru, podsticaje, nego što to ima naša zemlja, s obzirom na okolnosti i zatečeno stanje i na mogućnosti da se agrarni budžet uveća znatno više nego što je sada uvećan. Moram reći da smo u osnovi zadovoljni, jer smo zakonom regulisali ono što je do sada bilo regulisano uredbom. Do sada je to zavisilo od trenutne volje ministra, da li će premije biti po hektaru, da li će one biti po kilogramu, da li će regresi biti ovoliko ili onoliko. Ovoga puta Skupština donosi zakon i on je obavezujući i za ministarstvo i za druge organe koji sprovode ovaj zakon. S te strane sam zadovoljan. Sumom nisam zadovoljan, kao što najverovatnije nije zadovoljan ni ministar. Bez obzira na uvećanja agrarnog budžeta, moram reći da smo očekivali više. Smisao amandmana je bio da to nešto bude uvećano i da se dostigne suma koja je bila dostignuta 2011. godine, ali tada smo imali podsticaje samo po hektaru. Nismo imali po grlu, nismo imali pravo na podsticaje u stočarstvu, u tovu svinja, u tovu goveda itd. Mislim da je bilo prostora da se ovaj moj amandman usvoji. Još ću reći da kada mi državi plaćamo zakup poljoprivrednog zemljišta, onda nam se računa protivvrednost određenog iznos u evrima, a kada amandmanom tražim se to isto primeni po pitanju podsticaja, onda se kaže da je dinar zvanična valuta plaćanja, odnosno da su podsticaji i u budžetu određeni u dinarskom iznosu. Dakle i ovo što sam ja predvideo ne bi bilo isplaćivano u evrima, već u odgovarajućoj dinarskoj protivrednosti, s tim što bi minimalni iznos bio 60 evra, što bi uz onu drugu polovinu dalo iznos od 120 evra. Takođe, pozdravljam deo zakona koji se odnosi na određene podsticaje za određenu vrstu kulture, tu pre svega mislim na uljarice i na šećernu, repu gde je ministarstvu dozvoljeno da na ove osnovne podsticaje da odgovarajući podsticaj i premije za odgovarajuće poljoprivredne kulture i da se time ratarska proizvodnja da preusmeravati prema industrijskom bilju odnosno soji, suncokretu i šećernoj repi. Dakle, ovo je moj pokušaj da izvučem nešto više, ja to moram priznati, i moram reći da je zakon, još jednom da ponovim, dva, tri koraka ispred onog što smo do sada imali, ali naravno da ja kao poljoprivrednik pokušavam da izvučem više pa ako prođe, prođe. Mislim da bi to bilo korisno. Mislim da će vremenom, kako sredstva agrarnog budžeta budu uvećavana da ćemo i premije i subvencije dobiti na većem nivou. Da smo članovi EU, mi bi u ovom trenutku od EU dobijali 1,6 milijardi evra, znači četiri puta više. Nažalost, oni koji su nas vodili prema EU, vodili su nas samo deklarativno puževim korakom. Zato ćemo još uvek čekati na te evropske premije i subvencije, dok Hrvatska kada uđe u EU, nema ništa više njihovi zemljoradnici da dobiju. U ovom trenutku oni izdvajaju oko 700, 750 miliona evra za svoju poljoprivredu. Imajući u vidu da imaju turizam i da imaju daleko razvijeniju industriju, oni uspevaju to da obezbede i kad uđu u EU oni će isto ta sredstva obezbeđivati, ali iz budžeta EU. Budžet EU je 55 milijardi i mislim da je on dobar za poljoprivrednike u Srbiji, i tog trenutka kada uđemo i kada budemo imali punu poljoprivrednu zaštitu u EU, mi ćemo imati na osnovu premija 1,6 milijardi. Mislim da je poljoprivreda i podsticaj u poljoprivredi i zajednička evropska poljoprivredna politika jedna od glavnih razloga, zbog čega bi Srbija trebala da se pridruži zemljama EU. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojimirović.
Poštovane koleginice i kolege, pozdravljam ovu brigu kolege Rističevića za probleme naših poljoprivrednika i hoću da prenesem samo mišljenje pojedinih poljoprivrednika iz gročanske opštine. Kada smo razgovarali na ovu temu, neko je pomenuo da su te premije relativno male i da bi mogle da budu veće. Od njih je bila samo jedna poruka. Profesore, jesu male, ali dajte da se isplaćuju redovno. Eto, to neka bude pozdrav od mojih gročana za sve nas i vas ovde i nadam se da će ministarstvo i ova Vlada ispuniti taj njihov apel, da redovno budu isplaćivane premije. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ana Novković, Nenad Kitanović i Jožef Šandor. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Nenad Kitanović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, članovi ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, ovim članom 18. sam mislio da dodam povećanje osnovnih podsticaja za voćare, jer veoma je realno. Pre desetak dana sam održao jedan skup sa raznim udruženjima i s obzirom da u pojedinim voćnim kulturama su ulaganju po hektaru i do 100 hiljada dinara, mislim da je realno odvojiti ratarstvo od voćarstva. Ovo nije izričito, imam uvid u tešku situaciju u našoj državi, ali mislim da bi bilo korektno i realno da usvojimo koliko-toliko nešto veći iznos. Na taj način bismo dali jednu ozbiljnu podršku svim voćarima koji se ovog momenta odlučuju da se ozbiljnije bave voćarstvom. To su sve mladi ljudi koji bi sadili hektar do dva ili tri hektara. To bi bio jedan način za budućnost tih ljudi, da im se da jedan jasan pravac u narednim godinama. Hvala.
Hvala. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović, Gordana Čomić i Srđan Miković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Zahvaljujem se što je praktično ovaj amandman prihvaćen od strane ministra, jer prihvaćeni su drugi amandmani koji su usmereni ka istom, da se podsticaji vezuju ne samo za obradivo poljoprivredno zemljište, nego za obradivo poljoprivredno zemljište koje je ujedno i obrađeno. Znači, posejano i posađeno i to je dobro. Isti amandman smo podneli na član 18. i na član 19, u pogledu zemljišta, da treba da se radi o obrađenom zemljištu, a ne o onom zemljištu koje se nalazi u parlogu. Hteo bih da pozdravim to što su praktično prihvaćeni amandmani kojim se briše stav 4. člana 18, člana 19, jer se time i isključuje diskreciono pravo ministra da ministar može ograničiti površinu različitu u odnosu na površinu koja je predviđena u zakonu. Kada govorimo o članu 18. i 19, samo bih vam ukazao na jednu nedoslednost koja je prisutna, u odnosu na član 15. i na čl. 26. i 27. U članu 18, na koji sam podneo amandman se radi o tome da podsticaj iz stava 1. se ostvaruje za prijavljene i obrađene površine, odgovarajućom kulturom do najviše 100 hektara. Isto to se odnosi i za proizvodno vezane podsticaje. U tom delu podsticaji su vezani do određene veličine proizvodnje, odnosno do određene površine. Kod proizvodnje mleka i premija za mleko, imamo da su premije vezane za određenu količinu i preko toga. Isto tako, kod tova jagnjadi i kod tova svinja se tov vezuje za najmanje određenu količinu. Nismo dosledni u celom zakonu. Da li se radi o podsticaju onima koji su ekonomski najslabiji ili se radi o podsticaju kao što je kod mleka i kod tova onih koji su bogatiji i koji tove više od deset grla? U tom smislu očigledno imamo kod podsticaja za biljnu proizvodnju, da vezujemo do određene granične površine, a kod stočarstva i proizvodnje mleka idemo drugačijem principu. Samo ukazujem na određenu nedoslednost u samom zakonu, kao što sam ukazao na neodređene doslednosti po pitanju upotrebljavanja termina – ministarstvo i ministar. U tom smislu bi valjalo da kada budemo jednog dana radili na izmenama i dopunama ovog zakona, da budemo dosledni od početka do kraja. PREDSEDAVAJUĆA: Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branko Gogić, Slavica Savić i Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SVM podnela je istovetni amandman na član 18. i na član 19. Predloga zakona, da se stav 4. briše. Izuzetno je značajno što ste nam prihvatili ovaj suštinski amandman. Brisanjem stava 4. ovog člana sprečili smo ministra poljoprivrede da sam ograniči površinu za koju će deliti podsticaje za osnovnu i za biljnu proizvodnju. Ovako se skraćuje diskreciono pravo ministra poljoprivrede da smanji podsticaje. Usvajanjem amandmana SVM poljoprivredni proizvođači će imati sigurnu podršku do 100 hektara poljoprivrednog zemljišta. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Senić. Vlada i resorni odbornisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom je predloženo da osnovni podsticaji budu 10 hiljada dinara po hektaru, umesto predviđenih 6000 dinara po hektaru za fizičko lice nosioca komercijalnog porodičnog poljoprivrednog gazdinstva, čija je ukupna prijavljena površina obradivog zemljišta manja od 10 hektara. Ovaj predlog ima utemeljenje i na ekonomskoj i na socijalnoj strani. Ne sumnjivo je da obrada usitnjenih poseda zahteva daleko veće angažovanje mehanizacije, ljudskog rada, energenata i drugih resursa, a samim tim, obzirom da je cilj direktnih plaćanja, kako kaže zakonodavac, unapređenje produktivnosti poljoprivredne proizvodnje, logično je da se osnovni podsticaji za troškovno zahtevnije aktivnosti isplaćuju u većem iznosu. Drugi pravac ekonomske opravdanosti je da postoji velika verovatnoća da proizvođač koji zadovoljava ovaj uslov, dakle, ima manje od 10 hektara obradive površine, neće biti u mogućnosti da ostvari proizvodno vezani podsticaj, obzirom da ostvareni prinos iz svoje biljne proizvodnje neće predati javnom skladištaru, već će ga koristiti za sopstvene potrebe, npr. za stočarsku proizvodnju. Socijalna opravdanost ovakvog amandmana se ogleda u tome da na ovaj način država sistemski pomaže i podstiče na rad mala komercijalna poljoprivredna gazdinstva, pa se zbog toga ovaj amandman odnosi samo na fizička lica, a ne na preduzetnike i ne na preduzeća. S tim u vezi, želim da kažem da nisam zadovoljan obrazloženjem Vlade Republike Srbije zbog čega je ovaj amandman odbijen. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i resorni odbornisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, mi smo ovim amandmanom hteli da ukažemo na to da je važnije da imamo žetvu, nego da kažem uslovno setvu. Sada figurativno govorim. Možete posejati celu Srbiju, a teoretski nemati ni jednu tonu proizvoda. U tom smislu, samo smo hteli da ukažemo na to da bi trebalo da razmišljamo i o prinosima, nemam nameru da nas delim, ali pre svega zbog šumadijskog seljaka, mačvanskog, pomoravskog seljaka koji ima probleme sa krupnim posedima ili sa nedovoljno krupnim posedima. Naravno da ne insistiramo na usvajanju ovog amandmana, ali nam je želja, s obzirom da smo u prethodnim raspravama imali da Vlada, da kažem, uslovno prihvati da razmišlja i o prinosu. Mi smo ovde maksimalne površine na koje se ostvaruju osnovni podsticaji po površini biljne proizvodnje, da se smanjuju i u narednih 10 godina u iznosu po 10 hektara i da se izuzmu posebno područja sa otežanim uslovima poljoprivredne proizvodnje. Meni se čini da, kao što premirate ili premiramo mleko po kvalitetu, čini mi se da bi površine mogli da ne premiramo po obradi, nego po prinosu. Naravno da prihvatamo i da mislimo da ima važnijih stvari oko kojih bi trebalo da se razgovara. Obrazloženje je korektno i mislimo da ako hoćemo da postižemo nešto u narednom periodu, moramo da razmišljamo i o onim poljoprivrednim proizvođačima koji ne žive u Vojvodini. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbornisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović, Ružica Igić, Gorica Gajić i Milan Lapčević. Vlada i resorni odbornisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
U prepodnevnoj raspravi smo govorili o tome da treba izjednačiti i one najmanje proizvođače mleka sa onim krupnijim. Jedan od argumenata koji ste izneli zašto ne smatrate da to treba prihvatiti je i taj da nema dovoljno para u budžetu. Znate, sa raspoloživim parama koje imate, drugačijom raspodelom možete doći do mnogo efikasnijih rešenja. Jedno od rešenja koje smo mi predložili je da se podsticaji koji se tiču vezane biljne proizvodnje u istom iznosu daju do površine 50 hektara, da iznad te površine do 75 hektara budu 80% od osnovnih podsticaja, a do površine od 100 hektara da budu 60% od predviđenih podsticaja, čime bi se sa jedne strane uvažilo to što oni rade na tolikim površinama, a sa druge strane iuštedela određena sredstva, jer nije u redu da isti podsticaji važe i za one površine od 10 hektara i za one površine od 100 hektara. Sa druge strane, statistički gledano, verovatno 95% ili možda čak i više ukupnih poljoprivrednih gazdinstava u Srbiji ima i obrađuje površine do 50 hektara. Preko toga, od 50 do 100 hektara verovatno se može nabrojati na prste jedne ruke ili reda veličine desetak, dvadeset do 100, u odnosu na 250 hiljada registrovanih, verovatno takvih nama više od 100 koji imaju površine od 100 hektara. U skladu sa tim, mislimo da treba voditi računa i ekonomisati sa svakim dinarom i da podsticaji ne treba da važe u istom iznosu za sve površine, odnosno da treba da budu sukcesivno smanjivani kako raste površina koja se podstiče.Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i resorni odbornisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, nisam hteo da se javljam po drugim amandmanima na ovaj član, pa ću u okviru mog obrazloženja reći da svakako ne treba smanjivati obim premija i subvencija, posebno ograničavati broj hektara koji će biti premija. On je i ovako selektivan, znači, odnosi se na podsticaje do 100 hektara. Preko 100 hektara nema. Moram vam reći da u EU, čiji će poljoprivredni proizvodi doći ovde, tih ograničenja nema, a premije i subvencije su po četiri puta veće po površini nego što su predviđene ovim zakonom. Ne radi se o dobrobiti samo poljoprivrednika, već se radi o dobrobiti poljoprivredne proizvodnje, prehrambene industrije, trgovine pa i sigurnosti zemlje. Dakle, jedan stabilna poljoprivredna politika nije od koristi samo za poljoprivrednike. Ona je od koristi i za prerađivače i za potrošače koji u svakom trenutku mogu da budu sigurni u snabdevenost tržišta, ali takođe je dobra i za državu koja je uvek sigurna, ima rezerve zbog mogućih vojnih i ekonomski pritisaka koji se, ne daj bože, mogu ponoviti i na našu zemlju. Očekujem da ove premije i subvencije, kako se budemo približavali EU, budu veće i da se površina ne smanjuje, jer je ovako izvršena selekcija i ovi podsticaji se isplaćuj samo do 100 hektara. S tim u vezi, moram vam reći da je prosečna površina u Srbiji negde oko četiri hektara, a da u EU ona iznosi 12 hektara, mada mnogi misle da je prosečna površina u gazdinstvu daleko veća u EU - nije, iznosi negde oko 12 hektara i razlikuje se od zemlje do zemlje članice. Na primer, u Kipru je 3,5 hektara, a čini mi se, u Češkoj da je najveća i iznosi 67 hektara. Struktura poljoprivredne proizvodnje u Srbiji geografski i regionalno sada podseća na EU posle proširenja. Dakle, i EU ima i velike i male, i srednje posede i ovaj zakon je, otprilike, prepisana zajednička poljoprivredna politika EU. Mojim amandmanom sam hteo da kažem da podsticaji do 100 hektara obuhvata i pašnjake. U Hrvatskoj je to slučaj, pod uslovom da na dva hektara ima jedno grlo krupne stoke ili pet ovaca. U sadašnjem zakonu pašnjaci nisu obuhvaćeni. U drugom delu amandmana sam hteo da navedem, Vlada to nije prihvatila zato što je to regulisano propisima koji obuhvataju registraciju poljoprivrednih gazdinstava, šta u tih 100 hektara ulazi. Do sada je to bilo vlasništvo. Do sada je to bio zakup od fizičkog lica i bio je zakup od države. Zakup od pravnih lica, od nekih firmi koje su raspolagale zemljom, koje su zemljoradnici ili poljoprivredna gazdinstva obrađivala, nisu imali prava, znači, mere su bile selektivne, nisu imali prava na podsticaje i nisu imali prava na zakup od crkve. Ukoliko zemljište zakupite od crkve, a crkva je dobila u povraćaj velike površine, i uglavnom ih zbog nedostataka mehanizacije izdaje u zakup poljoprivrednicima, takvo zemljište nije bilo predmet podsticaja i time nisu gubili samo zemljoradnici, već je gubila i crkva, a samim tim je i cena zakupa za toliko bila umanjena, na određeni način su i crkve trpele. Zato sam ovim amandmanom želeo da se precizira koje će to površine biti računate, ovih sto hektara. S druge strane, hteo sam zbog stočarstva i stočara i zbog naših velikih prirodnih i drugih mogućnosti da razvijemo stočarsku proizvodnju, pa samim tim i organsku poljoprivrednu proizvodnju, s obzirom da se veliki deo pašnjaka nije tretirao ni hemijskim sredstvima ni mineralnim đubrivima, i iz tog razloga sam želeo da se i pašnjaci obuhvate ovim načinom premija i subvencija. Opet moram podvući da smo ovim zakonom došli tri koraka unapred i da su ovi pokušaji, ako ne sada, u nekom budućem vremenu, nadležno ministarstvo za poslove poljoprivrede neke od ovih mojih ideja i rešenja prihvati. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović, Gordana Čomić i Srđan Miković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Pre svega bih hteo da se zahvalim gospođi Gordani Čomić i gospođi Teodori Vlahović, koje su veoma mnogo vremena potrošile da zajedno samnom izanaliziramo ovaj predlog zakona i da učinimo napor da popravimo i da predložimo čitav niz amandmana. Kamo sreće da su svi ti amandmani usvojeni, bio bi bolji tekst zakona. Bili smo u prilici da vidimo da čitav niz amandmana koje su i ostale poslaničke grupe i naše kolege narodni poslanici predložili ovde, išli su ka tome da se unapredi tekst zakona i da bude bolje po sve građane Srbije, i po one koji proizvode i po one koji koriste poljoprivredne proizvode. Ukoliko se na adekvatan način stimuliše poljoprivredna proizvodnja, automatski se javlja mogućnost da svi građani bolje zadovolje svoje potrebe. Konkretno od ovog predloženog amandmana smo predložili da podsticaji iz stava 1. ovog člana – ostvaruju se za prijavljene površine pod odgovarajućom kulturom do najviše sto hektara, i to samo za obradivo poljoprivredno zemljište koje je i obrađeno. Činjenica je da čitav niz narodnih poslanika primetio da u Predlogu zakona nije bilo definisano da li zemljište koje se prijavljuje mora da bude obrađeno, zasejano ili zasađeno, i svi su u istom pravcu intervenisali. Dobro je što su prihvaćeni svi ti amandmani da se popravi tekst zakona. U tom smislu je prihvaćen i naš amandman. Moram da kažem, naročito kod ovog člana 19, da smo bili u dilemi da li da istim ovim amandmanom napadamo i stav 6. ovog predloženog člana, gde se definiše da ministar bliže propisuje za koju vrstu biljne proizvodnje, koje kulture i pod kojim uslovima se mogu ostvariti proizvodno vezani podsticaji, visina podsticaja, kao i način ostvarivanja prava na proizvodno vezane podsticaje i obrazac zahteva za ostvarivanje tih podsticaja. Za nas nije sporno da ministar treba da se bavi, kada se usvoji zakon, propisivanjem načina ostvarivanja, ili, eventualno, obrasca na osnovu kojeg treba da se ostvaruju podsticaji. Upravo pitanje određenih uslova, koji treba da se definišu zakonom, to je ono što je kod nas bilo sporno. Ta primedba se vraća i ide iz člana u član. U članu 15. smo isto ukazali, a u članu 15. je bilo predviđeno da ministar bliže propisuje uslove. Ne samo način i obrazac zahteva za ostvarivanje prava na premiju za mleko, nego i uslove. U tom smislu i za ovaj stav 6. smo bili u velikoj dilemi da li amandmanom samo napadamo onaj deo po pitanju da li je nešto i stvarno obrađeno, ili da se ne desi da je nešto u parlogu, nego ovaj drugi deo. Opet se vraćam na ono što bi trebalo svima nama da bude putokaz, da kada pravimo predlog zakona, a naročito Predlog zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, to ne treba da važi samo za jednu godinu. To treba ipak da važi u periodu od više godina, da bi svi oni koji organizuju proizvodnju mogli na određeni način da se prema tome rukovode i da znaju koja su pravila igre. Još jednom ukazujem da postoji u celom tekstu zakona određena nedoslednost, da se negde vezujemo za proizvodnju do određene površine, a da se negde vezujemo za proizvodnju preko određene količine ili određenog broja, na primer, kod tova. U tom smislu, sada gledam gospodina Lapčevića, i apsolutno će mi i dalje ostati nejasno kako to kod, na primer, proizvodno vezanih podsticaja iz ovog člana, iz člana 19. i to iz stava 3, da se to vezuje za odgovarajuću kulturu do najviše sto hektara? To je za ove siromašne i to je u redu. Kod mleka samo bogati imaju pravo, a oni siromašni nemaju. U tom smislu, pozdravljam to što je prepoznat napor gospođe Teodore Vlahović i gospođe Gordane Čomić, koje su zajedno samnom predložile ovaj amandman i koji je, istina ne od reči do reči usvojen,prihvatanjem amandmana nekih drugih narodnih poslanika.
Gospodine Lapčeviću, samo mi recite da li želite repliku ili od poslaničke grupe? Imate prava i na jedno i na drugo. Replika? (Da.) Izvolite.
Zahvaljujem gospodinu Mikoviću na ovoj ukazanoj primedbi. Ovde se vidi jedna nekonzistentnost zakona. Kod premija za mleko idemo na priču što veće proizvodnje i dajemo veći podsticaj za veću proizvodnju. Kod obradivog zemljišta idemo na manje. Limitiramo do 50 hektara, do sto hektara, što mislimo da jeste ispravno i da treba krenuti od najmanjih ka najvišim, i kada se budu isplaćivale razni podsticaji ili premije, treba ići od najmanjih prioriteta ka najvećim, pa negde dokle se potroše pare. Kada dođu oni do sto hektara, ako nema para, nema, šta da radimo, ali da imamo nekakvu konzistentnost. Takođe,jedna vrsta primedbe u nekonzistentnosti zakona je i član 17. gde se razrađuju vrste podsticaja. Kaže se – za biljnu proizvodnju mogu biti podsticaji osnovni i proizvodno vezani podsticaji. Pod dva – podsticaju u stočarstvu i to za mlečne krave, krave dojilje, priplodne ovce, priplodne krmače, tov junadi itd. To je tačno razrađeno za šta. U članu 19. za vezane podsticaje se kaže da ministar bliže propisuje za koju vrstu biljne proizvodnje, za koju vrstu kulture i pod kojim uslovima se mogu stvarati proizvodno vezani podsticaji, visina podsticaja, način ostvarivanja itd. Nemamo pobrojano koje će to proizvodno vezane biljne proizvodnje biti podsticane. Najmanje što je moralo da se nađe u ovom članu zakona da će biti podsticaj za višnju, malinu, šljivu, krušku, jabuku, šta god. Ovako, ostaje vama diskreciono pravo da kažete – podsticaćemo proizvodnju soje i proizvodnju šećerne repe i ništa više. Voćarstvo nećemo podsticati uopšte. Ako je cilj zakona da bude predvidljiv za one koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom, onda je moralo da bude navedeno – podsticaće se te vrste voća, te vrste povrća, te vrste biljne proizvodnje i onda ljudi kada ulaze u proizvodnju imaju predvidivo šta će biti podsticano od strane države. Ovako ostaje nedoumica da li ćete nešto podsticati ili nećete i u kom obliku i koje visine.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Mijatović, Vesna Milekić i Meho Omerović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpard Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podnela sa ispravkom narodni poslanik Snežana Bogosavljević – Bošković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman sa ispravkom postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju kolega Kasalović i ja ispred poslaničkog kluba SPS uložili smo tri amandmana sa ciljem da se zakon dopuni podsticajima za proizvodnju u oblasti živinarstva. Predložili smo i vrste podsticaja u živinarstvu, kao i minimalne iznose istih. Ove amandmane je Vlada prihvatila i oni su postali sastavni deo Predloga zakona. Ovom prilikom želim da se zahvalim Vladi i resornom ministarstvu na iskazanom razumevanju i prihvatanju naših amandmana. To znači pre svega ispravljanje jedne dugogodišnje nepravde prema ovoj izuzetnoj grani našeg stočarstva. Naime, u uredbama koje su u prethodnom periodu uređivala pitanja podsticaja u poljoprivredi i ruralnom razvoju nisu bili predviđeni podsticaji za živinarstvo. Zbog je toga živinarstvo bilo u neravnopravnom položaju u odnosu na druge grane našeg stočarstva. Bez ikakvih podsticaja za proizvodnju uz to skupa i vrlo osetljiva, a plasman nesiguran u proteklom periodu veliki broj dobrih odgajivača morao je da smanji broj gajene živine, a neki čak i da napuste bavljenje ovom proizvodnjom. Ova vlada i resorno ministarstvo pokazali su veliko razumevanje za probleme u našem živinarstvu i spremnost da u skladu sa raspoloživim mogućnostima prihvate predložene podsticaje za neke vidove gajenje živine i to za roditeljska jata teškog tipa kokoši, roditeljska jata lakog tipa kokoši i roditeljske ćurke. Želeli smo da se uz ove podsticaje dodaju i neki drugi za koje su naši živinari zainteresovani i za koje mislimo da su zaista opravdani i potrebni, kao što su na primer podsticaji za tov pilića, podsticaji za proizvodnju jaja za potrošnju, podsticaji kao podrška izvozu i slično. Međutim, razumeli smo da u ovom momentu ne bi bilo realno i ostvarivo. Zbog toga u situaciji kada smo morali da predložimo među jednako važnim karikama u lancu proizvodnje one koje sada treba i mogu da dobiju podsticaje, smatrali smo da su to ipak one prve i osnovne karike tj. da su to roditeljska ili matična jata. Ovo je iz više razloga. Pre svega što je Srbija zemlja koja nema svoj genetski materijal već je naša proizvodnja u živinarstvu u velikoj meri u zavisnosti od uvoza roditeljskih jata. Osim toga, poznato je da bez dobre i stabilne proizvodnje roditelja nema ni sigurne baze kako za proizvodnju živinskog mesa tako i za proizvodnju jaja za potrošnju. S toga možemo zaključiti da su rešenja sadržana u ovom amandmanima realna i za sada jedino moguća. Međutim, moramo imati u vidu da su živinari koji se bave tovom pilića, kao i oni koji uzgajaju kokoši radi proizvodnji jaja za potrošnju i ovog puta ostali bez podsticaja. Oni se u svom radu susreću sa brojnim drugim problemima koji u značajnoj meri opterećuju rentabilnost njihove proizvodnje kao što je često nelojalna konkurencija na domaćem tržištu zbog prisustva u značajnom procentu proizvoda ove vrste iz tzv. sive zone, zatim zbog malih mogućnosti za izvoz i sl. Na Vladi, resornom ministarstvu i svima nama je da ubuduće imamo u vidu probleme i ovih živinara i da učinimo sve kako bi i oni mogli i da očuvaju svoju proizvodnju, ali i da je unaprede i uvećaju. Hvala na pažnji.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Petković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu podneo je amandman na 20. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Da.) Pitam predstavnika predlagača da li prihvata ovaj amandman?
Prihvatam ovaj amandman.
Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Ružica Igić, Gorica Gajić i Milica Vojić Marković zajedno su podnele amandman kojim predlažu da se posle člana 20. doda novi naslov iznad člana i člana 20a. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Ružica Igić.
Zahvaljujem predsedavajuća. Ovaj amandman se nadovezuje na amandman, u stvari član 17. tačka 2. za koji smo predložili da se promeni i da glasi – podsticaji u stočarstvu. Pre svega ministarstvo je ovde predložilo da se podsticaji u stočarstvu odnose na kvalitetne mlečne krave, krave dojilje, priplodne ovce i koze i generalno na kompletno ženska grla. Naš predlog je bio da se isto tako primiraju i muška grla jer bez kvalitetnih muških grla nema ni kvalitetne ostale stoke. Kvalitetni priplodni bikovi, kvalitetni priplodni ovnovi i jarčevi, kvalitetni priplodni nerasti je predlog DSS da se i to sufinansira, odnosno da se dodaju podsticaji. Zašto smatramo da je ovo pravilno? Podsticaji za kvalitetne priplodne bikove utvrđuju se po grlu u minimalnom iznosu od 100 hiljada dinara po grlu i pravo na ove podsticaje treba da imaju jednom godišnje. Obrazloženje za to da se ne prihvata ovaj amandman je da se ne prihvata iz razloga što se definisana podsticajna sredstva odnose na kvalitetna priplodna ženska grla, zato što je broj istih u konstantnom padu. Verovatno će biti u konstantnom padu ako se ne primiraju muška kvalitetna grla. Prema tome, smatramo da je to potpuno nepravilno zaobiđeno, a istovremeno se donose odluke da se finansiraju živina ili kvalitetne kokoške. Mislimo da nema opravdanja za to što se nisu uvrstili kvalitetni priplodni bikovi, priplodni ovnovi i jarčevi i kvalitetni priplodni nerastovi. U prethodnom članu 17. smo predložili da se umesto košnice pčela uvrste pčelinja društva. Košnica je nešto što podrazumeva drvenu posudu u kojoj se drže pčele. Bilo je daleko jezički pravilnije da to budu pčelinja društva. Razmislite o tome i uvažite ovaj naš amandman. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, radi se o amandmanu na podsticaje za kvalitetne priplodne mlečne krave, koje su predlogom zakona utvrđene u minimalnom iznosu od 20.000 dinara. Amandmanom sam zahtevao da to bude 200 evra u protivvrednosti, po srednjem kursu, po jednom grlu. Ovom prilikom hoću da kažem da je zakon napredak u odnosu na ono što smo do sada imali, ali sam pokušao da zbog razloga inflacije i zbog razloga eventualnog rasta kursa da to pretvorim u tvrdu valutu, jer se uglavnom sve u ovoj zemlji pretvara po srednjem kursu evra. Tako sam želeo da se podsticaj za priplodne krave preračunaju u evre, odnosno kada se isplaćuju u dinarima da to bude 200 evra. Procesna vrednost premija i subvencija u Evropi po jednoj kravi je dva evra. Prvi put smo u prilici, da je usvojen onaj moj amandman o pašnjacima, da dostignemo tu vrednost koja je u EU. Dakle, ako uzmete 20.000 dinara i ako uzmete premiju za mleko po jednoj kravi i ako je ta krava visokomlečna, dobićete cifru od 55.000 do 60.000 dinara godišnje po jednoj kravi, što je negde protivvrednost od 500 do 550 evra, što dnevno iznosi 1,5 evra po jednom grlu krave. Dakle, u Evropi je taj prosek negde dva evra. Veoma smo blizu da taj prosek dostignemo. Da je usvojen amandman koji sam dao u vezi sa premiranjempašnjaka i ukoliko se tome dodaju podsticaji koji idu po hektaru, onaj ko se bavi stočarstvom može računati da je premašio 1,5 evro po jednom grlu, odnosno po jednoj kravi. Ovo je prilika za razvoj stočarstva i prilika da se određeni broj ljudi koji su ostali bez posla u gradovima i koji imaju neka porodična gazdinstva uz kreditnu podršku Ministarstva poljoprivrede, koja je takođe predviđena ovim zakonom u delu o ruralnom razvoju, stiču se uslovi da oni koji su iz lustriranih fabrika negde u unutrašnjosti, ukoliko budu želeli da se bave stočarstvom, da uz kreditnu podršku, uz ove premije i podsticaje, vrate na svoja ognjišta, odnosno na ognjišta svojih očeva i da ono što ne mogu da zarade u pretrpanim, industrijskim, mrtvim gradovima, da to ostvare na selima i da tako doprinesemo da sela ožive. Država koju smo zatekli je potpuno devastirana, a posebno su to seoska područja. Kada čujem dosadašnju vlast kako nariče nad seljacima, ne mogu da zaboravim da su veliki broj sela pretvorili u pustinju. Umesto seoskog turizma, komotno bi mogli da se u određenim delovima Srbije bavimo pustinjskim turizmom. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov.
Hvala. Ovim amandmanom LDP predlaže da se umesto 20.000 dinara, koliko je predloženo zakonom, kao podsticaj za kvalitetne priplodne mlečne krave, da svi oni koji imaju takve krave dobiju 25.000 dinara, bez obzira na broj grla koja su upisana u registar. Obrazloženje Vlade, koje smo dobili, zbog čega se ne prihvata ovaj naš amandman glasi – da se amandman ne prihvata iz razloga što je Predlogom zakona propisan minimalan iznos podsticaja za kvalitetne priplodne mlečne krave, a koji se narednih godina može povećati u zavisnosti od raspoloživih budžetskih sredstava. Ministre, znamo da je ovo minimalan iznos, ali tražimo da taj minimalan iznos umesto 20.000 bude 25.000 i da to bude minimalan iznos kako bi se pospešila stočarska proizvodnja. To je svrha našeg amandmana. Znamo da ste vi predložili minimum od 20.000 i ako bude više sredstava, da to bude više, ali LDP predlaže da to bude 25.000. Amandmanom koji ste podneli za ovu godinu ne važi onaj član, već da ćemo imati 5% sredstava za poljoprivredu. To je drugačije definisano Zakonom o budžetu Republike Srbije, nego će se to primenjivati od 1. januara naredne godine. U načelnoj raspravi sam rekla da mi je žao što ste to uradili, jer četiri milijarde sredstava ćete imati manje, nego da se uradi rebalans budžeta. Ukoliko želimo da pospešimo stočarsku proizvodnju, smatramo da je Vlada trebala da prihvati ovaj amandman i da iznos od 20.000 poveća na 25.000 dinara, što nisu neka sredstva koja bi opteretila budžet Republike Srbije.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, navedenom odredbom je predviđena nadoknada od 20.000 dinara po grlu. Predložio sam da se ova odredba izmeni i da se doda 25.000 dinara za one koji imaju do 100 krava, smatrajući da ćemo na taj način pogoditi sve one koji imaju manje od 100 i koji su negde na nekom putu da postanu ozbiljni proizvođači, odnosno da se ozbiljno bave poljoprivrednom proizvodnjom. Mislim da ćemo na taj način napraviti neku razliku i dati jedan dodatni podsticaj, koji u dinarima nije veliki, nije velika razlika, ali mislim da je to ono našta su računali mali proizvođači kada su počinjali ovu godinu. Mislim da im to treba omogućiti. Oni još uvek nisu veliki i nisu prevazišli tu dilemu u kom pravcu se kreću, ali mislim da bi se sa ovim dodatnim podsticajem od 25.000 po grlu za proizvođače do 100 grla mogla ostvariti značajna stvar za sve njih.
Da li još neko želi reč? Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
I u ovom amandmanu, čisto da poljoprivredni proizvođači znaju o čemu se radi, za krave dojilje sam umesto 20.000 dinara tražio da to bude protivvrednost 200 evra po grlu. Iz istih razloga, kao i ranije, da rast kursa se ne odražava na minimalne podsticaje po grlu za krave dojilje. Broj grla je u padu i mislim da u odgovoru na ove amandmane i u odgovoru Vlade, odnosno resornog ministarstva, stoji da će u narednim godinama ova sredstva biti povećavana, dakle da neće biti zakucana za ovu osnovu od 20.000 dinara. To obrazloženje Vlade je za mene prihvatljivo, ali sam ipak pokušao da ovo vežem za protivvrednost evra. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Radi se o podsticaju za kvalitetne priplodne ovce i koze. One su utvrđene u minimalnom iznosu od 4.000. Probao sam i tu da vežem donju osnovicu za 40 eura po grlu. Zadovoljan sam time zato što do sada ovi podsticaji, koliko ja znam, uopšte nisu postojali, ali sam ja ipak pokušao da to vežem za, kako to mi seljaci kažemo, za čvrstu valutu, dakle, da na tu donju osnovicu ne utiče ni inflacija ni rast kursa. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Poštovani ministre, da li možete da mi odgovorite na jedno pitanje? Pošto vi ovde od nas tražite da neke stvari verujemo vama na reč i mi u LDP možemo da kažemo da možemo da pokušamo da vam verujemo na reč, mada dosta toga u ovom zakonu bi trebali samo da verujemo, kao npr. da ćete pravilnikom definisati da će na sajtu biti registar svih onih koji su dobili podsticajna sredstva. Šta znači ovo obrazloženje Vlade zbog čega nama nije usvojen ovaj amandman? Ovim amandmanom tražimo da taj podsticaj bude po svakom grlu, bez obzira koliko grla ima domaćinstvo koje se bavi tom vrstom proizvodnje, a vi nama ovde kažete da se amandman ne prihvata iz razloga što član tog zakona već definiše da se podsticaj daje po grlu. Da li to znači da će važiti za svako grlo, pa i ako imate pet koza, tri ovce, ili ćete vi u skladu sa članom 20. iskoristiti ovaj stav 3. koji kaže da ministar bliže propisuje način ostvarivanja prava na podsticaj u stočarstvu. Vi onda imate, ako pogledamo pažljivo stav 3, pravo da kažete da je minimalni broj grla za neki podsticaj toliko i toliko. Naš amandman je potpuno jasan, gde mi tražimo da podsticaj važi, bez obzira brojčano koliko imate koza, ovaca, i član 24. je vezan za krmače, pa je bukvalno isti. Iz tog razloga molim da mi pojasnite obrazloženje Vlade.
Hvala. Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Gospođo Gerov, ne znam šta da vam objasnim. Ovo što ste vi napisali u amandmanu, to piše ovde u članu. Tražite za kvalitetno priplodno grlo, piše to – po grlu. Piše u prvom delu – podsticaji za kvalitetne priplodne ovce i koze, posle u članu 24. – podsticaji za kvalitetne priplodne krmače, ovo što i vi tražite – po grlu, po grlu, u članu 23. i članu 24. To što ste vi napisali, to piše, samo red reči nije takav.
Hvala. Gospođa Gerov, replika. Izvolite.
Ministre, tu piše po grlu, ali mi tražimo po svakom grlu. Ja vas lepo pitam – da li to znači da, ukoliko čovek ima samo jednu ovcu, da li će dobiti podsticaj? Samo mi to odgovorite.
Hvala. Ministar Knežević.
Da, dobiće. Ako ima kvalitetno priplodno grlo, dobiće i jedno ako ima.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Ružica Igić, Gorica Gajić i Milica Vojić Marković zajedno su podnele amandman kojim predlažu da se posle člana 23. dodaju novi naslov iznad člana i član 23a. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković.
Hvala gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u ovom delu sednice, odnosno zakona, mi se bavimo vrstama podsticaja u stočarstvu i ono na šta smo mi ovde podneli amandman, zapravo, hteli smo da intervenišemo na ovaj 24, pa smo ga stavili onda ispred njega, to je 23a, odnosi se na svinjarstvo. Dobro je, što se nas iz DSS tiče, da mere za podsticaj u stočarstvu budu i te kako dobro regulisane, zato što treba da podstaknu stočarsku proizvodnju koja je, kažu stručnjaci, prilično na izdisaju i da je, takođe citiram stručnjake – praktično narušena trajno i da će biti vrlo teško da se pokrene. Zbog toga smo mi ovoliko amandman ovde podneli i zbog toga toliko insistiramo na nekim, kao što je ovaj koji se odnosi na subvencije za mleko. Ono što nama nije jasno, pokušaću da obrazložim u nekoliko rečenica, pa ću vas moliti, gospodine ministre, da to malo pokušate da saslušate, da dobijemo odgovor, jer vidite da podnosimo neprekidno amandmane u tom pravcu, a odgovor ne dobijamo. Verovatno mi nešto ne pratimo kako treba. Savremena stočarska proizvodnja zahteva genetski kvalitetna grla, mužjake i ženke, i to u odnosu, kažu u stočarstvu, 1:10 i uz neku savremenu, najsavremeniju tehnologiju u uzgoju to može da donese rezultat da ta proizvodnja bude kvalitetna i da bude velika. Formiranje kvalitetnih zapata je jedan od najvažnijih preduslova za postizanje dobrih rezultata koji mogu biti konkurenti na tržištu, a mi ćemo imati problem, to sam već naglasila i to su moje kolege iz DSS više puta naglasile, sa konkurentnošću onda kada se otvorimo prema EU, to smo komentarisali mi i kada je potpisivan SSP. Sada je na naplatu došlo ono što smo mi tada upozoravali i mi smo i dovešćemo dotle da naši poljoprivredni proizvođači, naši seljaci, kako to kažemo, zaista dođu do bankrota. Tu se otvara nekoliko pitanja, sada se vraćam na ovaj naš amandman, vezanih za to, a to je prvo pitanje koje se danas takođe postavilo, to je pitanje veterinarske službe, njihovog statusa, njihove nadležnosti, praktično je prethodnim Zakonom o veterini ta služba došla do toga da je ona nekakav fikus koji se pojavljuje s vremena na vreme u seni, zatim se sklanja, pitanje programa mera i naročito plaćanja tog programa mera, jer od oktobra meseca prošle godine ništa nije plaćeno i pitanje je dokle veterinarska služba može da radi program mera, a izvinite ako želimo da budemo konkurentni prema evropskom tržištu, mi tu moramo da budemo vrlo rigorozni. Drugo pitanje je promet priplodnih životinja koji se na našem tržištu odvija potpuno stihijski i potpuno neorganizovano. Tu zaista ima velike štete na raznoraznim delovima i velike posledice. Treće pitanje je pitanje nabavke priplodnog materijala koji zahteva zaista veliku pomoć stručnjaka. Tu se jako malo stručnjaci pitaju i dešava se da ljudi ne znaju ni gde šta da kupe, ni kako to da kupe. Ono što je dobro, što moram da naglasim, jeste da je Institut za primenu nauke u poljoprivredni napravio jednu jedinstvenu nacionalnu berzu, to je dobro, ali vas molim, upravo iz tih razloga, da nam odgovorite zbog čega se ovde finansiraju i država pomaže samo nabavku ženki, a pitanje priplodnih mužjaka ostaje potpuno nepokriveno subvencijama države. Zbog čega postoji u stočarstvu taj jasan odnos 1:10 u korist ženki, ali ne vidim ovde da na bilo kom mestu, kada su u pitanju krave, ovce, jarčevi, svinje, niko ne pominje da će subvencionisati nekog kvalitetnog mužjaka. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? Ministre, izvolite.
Pomenuli ste prvo pitanje finansija, samo tu da vam odgovorim par rečenica. Ne bih da sada lamentiram i kukam kakvo je zatečeno stanje i šta je bilo, to vi vrlo dobro znate. Mogu da vam kažem da ono što smatram jednim od uspeha ovog ministarstva jeste da smo kompletna dugovanja za 2011. godinu izmirili i, kao što sam vam rekao, za 2012. godinu nekih 99,6% od nanetih obaveza, sve ono što je bilo u skladu sa procedurom, sa dokumentacijom. Ne znam šta je ovo oko veterine, ne znam šta se dogodilo, to mi je i gospođica Batić postavila pitanje, tako da ću imati sigurno odgovor ovih dana, ali mi pokušavamo da u 2013. godini napravimo takvu dinamiku da ono što je bilo u nekim amandmanima, da se daju neki određeni rokovi za plaćanje, da mi upravo tako uskladimo, da u skladu sa potrebama poljoprivrednih proizvođača, da na taj način i imamo dinamiku plaćanja tokom čitave godine. Što se tiče samog vašeg amandmana, mi smo imali više solucija, ali smo se odlučili na ovo, kao što piše u članu zakona, a to je da podstičemo samo kvalitetna priplodna ženska grla zato što su ona u konstantnom padu i mislimo da ćemo tim podsticajima na znatan način povećati i obim mesa u narednom periodu.
Hvala. Gospođa Vojić Marković.
Hvala. Gospodine ministre, naravno, pratila sam šta se dešava od onog momenta kada je napravljena ova vlast i naročito šta se dešava u vašem ministarstvu. Znam za velike dugove, za kašnjenja, za dinamiku, kako ste rešili pitanje isplate i svega ostalog, ali sam i razumela da je ovaj zakon jedan od mera za uvođenje reda, konačno, u jednu oblast koja je bila prilično slobodno shvaćena. Tako smo ga i razumeli mi iz DSS. Ali, neće biti povećanja stočarske proizvodnje ako samo finansirate, odnosno subvencionišete ženska grla. Videćete, neće. Razgovarali smo sa stručnjacima, oni kažu drugačije. Pri tome, u Srbiji, recimo, imate samo 100 priplodnih bikova. Mi iz DSS smo podneli amandman da država subvencioniše svaku jedinku, svakog priplodnog bika sa 100.000 dinara godišnje i onda ćete imati tu mogućnost da imate i mužjake i ženke na jednoj strani. Ovako se bojim da ćete doći do toga da ćete jednom zatvoriti kolo ili ćemo doći do toga da uvozimo seme, a to je prilično skupo i neizvesno. Zato pitajte veterinare pod kojim uslovima moraju da tele krave i sve ostalo. Rade se carski rezovi tamo gde je sve nešto normalno. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo, čisto radi gledalaca, radi se o podsticajima za kvalitetne priplode krmače i visina koja je utvrđena predlogom zakona je 4.000 dinara. Hteo sam to još da dopunim i naveo sam protivvrednost 40 evra po priplodnom grlu. Razlog za to je razlog koji sam već navodio. Obično su obaveze zemljoradnika koji povlače kredite, a u ovoj grani stočarstva zatečeno stanje u svinjarstvu je kao da je prošao cunami. Dakle, tu se najviše uvozilo i najviše grla je stradalo. Ne znam koliko je toga ostalo. I dana danas se uvozi. Zatečeno stanje je pravi fijasko. Stoga mislim da je za svaku pohvalu što je Vlada, odnosno ministarstvo ovim predlogom zakona predvidelo da se i priplodne krmače podstiču, odnosno da taj podsticaj bude 4.000 dinara po grlu. Želeo sam da to bude 40 evra u protivdinarskoj vrednosti. Vlada se brani time da su u budžetu sredstva planirana u dinarima, ali kad naplaćuje zakup od poljoprivrednika onda im ne smeta da to bude po srednjem kursu evra. To su dvojni standardi. Doduše, onaj zakon je bio zakon iz 2007. godine. Dakle, ti dvojni standardi po pitanju naplate i isplate, kad je naplata u pitanju, ona je po srednjem kursu evra, a kada je isplata u pitanju, onda su sredstva u budžetu planirana u dinarskoj protivvrednosti i nemoguće je za osnovicu minimalno uzeti dinarsku protivvrednost, u ovom slučaju 40 evra. U svakom slučaju, želeo sam samo da popravim. Da bi gledaoci znali, priplodne krmače po Predlogu zakona imaju 4.000 dinara po grlu. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 25. i član 25. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović. Izvolite.
Zahvaljujem. Samo ću kratko u vezi sa ovim članom. Dakle, zašto član 25? Zato što u životu imamo jedan problem, a to je problem otkupa junadi i nedostatka kvalitetnog junećeg mesa na našem tržištu. Činjenica je da nama takva proizvodnja nedostaje. Ali, imamo i drugu činjenicu, a to je da naši otkupljivači, kakvi god oni bili, ovaj iznos podsticaja odmah zaračunaju u svoju otkupnu cenu, pa onda imamo problem koliko zapravo košta ta cena kada naš poljoprivrednik koji proizvede ovo june preda dalje. Zato sam smatrao da bi ovo trebalo zameniti, zapravo da se podsticaj da onome ko povećava matični, odnosno sopstveni zapat i ko je sproveo program mera zaštite sproveden od strane nadležne veterinarske ustanove, tako da praktično ovo bude podsticaj za oteljeno tele. U obrazloženju sam video na šta se zapravo odnosi, tako da ovo može da sačeka neko bolje vreme. Hvala.
Hvala. Gospodin Rističeviću, hteli ste povodom ovog amandmana? (Da.) Izvolite.
Zahvaljujem. Podržao bih amandman mog kolege, samo da je u ovom amandmanu dodato, pošto je on napisao da se podsticaj za oteljeno telo utvrđuje u minimalnom iznosu od 10.000 dinara po oteljenom teletu, podsticaj iz stava 1. ovog člana ostvaruje se ako je tele oteljeno u sopstvenom zapatu za koji je sproveden program mera zaštite i evidencije sproveden od strane nadležne veterinarske ustanove, da tu stoji: "ili je kupljeno od takvog lica, odnosno od poljoprivrednog gazdinstva u kome je tele oteljeno". Dakle, u tom slučaju bih podržao ovaj amandman, s obzirom da imamo vrlo negativno iskustvo sa priplodnim junicama koje su uvezene navodno iz zapadne Evrope, a u stvari su dovučene negde iz Argentine pre godinu dana. Radi se o stadima koja su brojala i po više desetina grla i posle dobijanja premija i subvencija tako uvezena grla su odmah otišla na klanje. Ovaj amandman bih stvarno podržao i rešenje je veoma dobro i ministarstvo treba da razmisli o tome, s obzirom da se radi, ne o kravama koje moramo uvesti zato što taj broj grla stalno pada, već o teladima i mislim da ministarstvo u buduće treba da razmisli o ovakvom jednom rešenju. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Travar Miljević, Nenad Kitanović, Jožef Šandor i Ana Novković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Jelena Travar Miljević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, podneli smo amandman na član 25. da se iza reči: "klanicu" dodaju reči: "preduzetniku ili pravnom licu za promet ili preradu mesa". Kada smo podneli ovaj amandman učinili smo to sa namerom kako bi se što većem broju proizvođača stvorila mogućnost da na jedan sistemski način prodaju ono što proizvedu. Neću se javljati, s obzirom da imamo sličan amandman i na član 26. i član 27, tako da ću iskoristiti ovu priliku da sve objasnim odjednom.
Moramo da se pridržavamo Poslovnika. Dakle, možete da govorite samo o ovom amandmanu, a kasnije ukoliko budete želeli daću vam reč.
Dobro. S obzirom da registrovane klanice nisu jednako dostupne svim proizvođačima i s obzirom da je do sada zaista bilo problema na terenu, jer ovo jeste regulisano u prethodnom periodu kroz uredbe, kada se radi o samoj predaji proizvoda mislim da bi bilo još jednom dobro da razmislite kako da uvedemo u sistem sve one koji mogu da prevezu, odvezu i kupe tu stoku, jer mesare, recimo, svakako imaju obavezu da kolju u klanicama. Isto tako mislim da bi se možda s te strane mogla pojačati kontrola i da bi mnogo bolje bilo da proizvođači svoju junad prodaju čak i mesarama ili otkupcima, a da to sve bude negde uvezano u sistemu, nego da ih dovodimo možda sutra, preksutra u situaciju da ne ostvare ovo svoje pravo na podsticaje, a prodaju junad na drugom mestu. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima ministar Knežević. Izvolite.
Ima više amandmana na ovu temu. Razmišljali smo i pregledali smo malo propise, šta sve tu ima, kakvih imamo tu rešenja i tu je vrlo teško ostvariti potpunu kontrolu. Čak mi se čini da je i gospodin Lapčević govorio o tom sivom tržištu, koliko je veliko i obimnu to tržište. Pod sadašnjim uslovima ne mogu da se prate kretanja životinja, posebno svinja, tako da ćemo gledati da kroz pravilnik, uz saglasnost, odnosno da uz dogovor sa udruženjima stočara pokušamo da razrešimo ovaj problem, jer znam da je veliki. Potpuno je nepraktično da neko sam, ko ima jedno ili dva goveda, vuče na određenu teritoriju tamo, da bi ga predao, da bi ostvarivao to. Ovo je mnogo racionalnije, ali ćemo gledati kroz pravilnik da tu oblast uredimo, da na neki način pokušamo da imamo kontrolu.
Hvala. Reč ima Jelena Travar-Miljević.
Samo bih da se zahvalim ministru i još jednom da apelujem da se stvarno kroz pravilnik sve jasno uredi. Hvala na razumevanju.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo, podržao bih ovaj amandman, s obzirom da svaki peti poljoprivredni proizvođač svoje june direktno vozi u klanicu. Dakle, ovde je predlagač amandmana predložio da pravo na subvenciju, odnosno na podsticaje od 10.000 dinara po grlu imaju i proizvođači koji to rade preko otkupljivača. Dakle, slažem se da ima sivog tržišta, ali s obzirom na to da smo izmenili odgovarajuće poreske zakone, sada poreski inspektori treba da kontrolišu i taj divlji otkup i na licu mesta da oporezuju sve što se ilegalno trguje, odnosno svako ko se bavi ilegalnim prometom. S druge strane, ukoliko ostane rešenje iz zakona, da se podsticaji isplaćuju samo za grlo koje je predato u klanicu, tu ćemo imati veliki problem. Dakle, u većini sela rade samo otkupljivači. Mi nemamo nijednu klanicu u krugu od 50 km. Dakle, da ja vozim june 50 kilometara da bih ostvario podsticaje od 10.000 dinara, to je gotovo neizvodljivo. Hvala.
Hvala. Ministar Knežević želi reč. Izvolite.
Mi ostavljamo mogućnost upravo takvu. Mi kažemo – predato u klanicu, ne kažemo na koji način, tako da ćemo moći to da pravilnikom ispravimo i da pokušamo da regulišemo.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, poštovani saradnici, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman je izuzetno važan, i to posebno za stočare. Podneli smo amandman na član 25. zakona, kojim se regulišu podsticaji, odnosno premije u stočarstvu. Inače, 25. i 27. član Predloga zakona su povezani, pošto se i jedan i drugi odnose na tov – jedan na tov svinja, a drugi na tov junadi. Mi, poslanici SVM, predlažemo da stočari mogu da ostvare podsticaje i u onim slučajevima kada nisu predali robu direktno klanicama, već su to uradili preko otkupljivača, isto kao što smo malopre čuli. Znači, do sada je predstavljalo ogroman problem što jedan broj proizvođača ne dobija subvenciju za tov junadi i za tov svinja zbog toga što nisu u mogućnosti da robu direktno predaju klanicama. Ovaj problem najviše dotiče male i srednje poljoprivredne proizvođače. Po Predlogu zakona, podsticaji se ostvaruju ako je tovno grlo namenjeno za proizvodnju mesa predato klanici ili je namenjeno izvozu. Predlažemo da stočari mogu da ostvare podsticaje i u onim slučajevima kada nisu predali robu direktno klanicama, već su to uradili preko otkupljivača. U praksi, otkupljivači kupe stoku od poljoprivrednog proizvođača, pa oni predaju robu direktno klanicama, pa ostvare podsticaje za tovno grlo, a ne proizvođač koji je gajio stoku. To je ogroman problem, i to u selima po Vojvodini, a siguran sam i po Srbiji. Nadam se, gospodine ministre, da ste čuli za ovaj problem i malopre ste pričali o tome. Naravno, mi predlažemo da podsticaje dajete samo u onim slučajevima gde stoka preko otkupljivača stvarno završi u klanici. Mene je interesovao vaš stav po ovom pitanju. Malopre ste dali odgovor vezano za ovaj problem. Kao što sam rekao u načelnoj raspravi, mi iz SVM smatramo sebe kao konstruktivnu opoziciju, pa smo zbog toga konstruktivno prilazili i ovom predlogu zakona. Rekao sam i to da će poslanička grupa SVM, u zavisnosti od toga da li će nam biti prihvaćeni i najvažniji amandmani, odlučiti o tome da li ćemo da podržimo ovaj zakon. Ključne amandmane ste nam prihvatili, gospodine ministre, što je izuzetno važno. Naše predloge koji su bili najvažniji ste uvažili. Ovaj naš amandman, nažalost, nije usvojen, ali ste malopre dali adekvatan odgovor. Apelujem na vas još jednom, gospodine ministre, da za vreme donošenja pravilnika pitate stočare, pitajte njihove organizacije, pa zajednički rešite ovaj problem preko pravilnika. Gospodine ministre, svima nama je u interesu da što više stočara dobije premiju za tov, a ne da otkupljivači koji prvo kupe stoku dobiju premije, pa je kasnije predaju na svoje ime i ostvare premiju. Smatramo, gospodine ministre, da zajednički treba da gradimo poverenje između Ministarstva poljoprivrede i poljoprivrednih proizvođača. Donošenjem ovog zakona smatramo da ste na dobrom putu i zbog toga će poslanička grupa SVM u Danu za glasanje da podrži ovaj predlog zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, čisto radi gledalaca, Predlogom zakona o podsticaju za tov jagnjadi utvrđen je u minimalnom iznosu od 1.000 dinara. Ovde sam to izračunao malo više i pretvorio u protivvrednost od 10 eura, po srednjem kursu. Već sam razloge navodio. Isto je dilema oko toga da li je namenjeno izvozu i predato klanici. Dakle, ta jagnjad ostvaruju pravo na podsticaje, a dilema je kod otkupljivača da li će biti u prilici da izdaju odgovarajuće potvrde. Dakle, najverovatnije da će uslov za ostvarivanje ovog prava biti potvrda klanice da je to preuzeto, odnosno da su seljaci to predali, a ja bih više voleo da je upotrebljen izraz "prodali". Dakle, da bi gledaoci znali, premije za tov jagnjadi su u minimalnom iznosu od 1.000 dinara, a ja sam tražio 10 eura. Dobili smo 1.000 dinara. To je neki početak. Valjda ćemo vremenom to uvećati. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se, uvažena predsedavajuća. Mi smo ovde u članu 26. stav 1. posle reči "jagnjadi" dodali reči: "i jarića". Naša želja je bila da ovim uvedemo i ovu kategoriju zbog toga što, evo, ovde smo čuli da smo prihvatili živinu, a inače jarići se gaje u najzabačenijim krajevima i u krajevima sa posebno teškim uslovima. Mi smo ovde dobili obrazloženje da nema dovoljno novca u budžetu. Pretpostavljamo da ovo ne bi bilo veliko opterećenje za budžet, s obzirom da njihov broj nije tako veliki. Nadam se da nećemo doći u situaciju da ih krijemo po kupatilima, kao pre 60 godina, da bi porasli u jarca i u kozu i nadamo se da neće naići vuk pre vremena. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo, podržaću ovaj amandman, s obzirom da ovo nije nikakav trošak za budžet. Dakle, broj jarića koji je predat klanicama ili je izvožen do sada je bio veoma minimalan, ali može, s obzirom na moguću saradnju sa istočnim zemljama, sa zemljama Bliskog Istoka, da bude u budućnosti vrlo značajan. Znači, ove godine kada smo već utvrdili budžet, ta sredstva će biti zanemarljiva, ali uvođenjem subvencija od 1.000 dinara po grlu, to može da bude značajno, s obzirom na moguću saradnju sa Istokom, gde ova vrsta robe, odnosno ova vrsta stoke, ima i te kakvu prođu. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jožef Šandor i Ana Novković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Jožef Šandor. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, poštovane kolege iz Ministarstva, rekao bih par reči povodom ovog amandmana koji smo dali. To je povezano sa malopređašnjim amandmanom na čl. 25, 26. i 27. Opet je reč o klanici, odnosno načinu predaje stoke klanicama. Razumeo sam ministra i ne želim da polemišem, jedino želim da mu se obratim i vama još jednom skrenem pažnju, koliko je to važno pitanje. Naime, ja radim stvarno dvadeset godina u zadrugarstvu, veliki broj proizvođača preko zadruga predaje svoje tovljenike, da li su to krave, da li su to svinje. Veliki broj zadruga i dan danas ima sistem uslužnog tova, četiri, pet, šest hiljada prasadi je vani kod seljaka preko zadrugarstva. Tako da ako ne regulišemo pravilnikom na pravi način, onda će ti seljaci imati problem. Preko zadruga oni ostvaruju i moguće je pratiti čija je to roba. Razumem bojazan od nekih otkupljivača koji možda rade na crno, ali i za to postoji rešenje, imamo inspekcijske organe i mogućnost da to proverimo. Povodom ovoga rekao bih još nešto za ograničenje od broja minimuma deset komada da li svinja, da li tovljenih jaganjaca. Mislim, da i ovde pravimo grešku. Bez obzira da li pričamo o slobodnom otkupu stoke, svinja ili na primer o uslužnom tovu, desi se da čovek prijavi deset komada, međutim na dan kada se preda, kada mora da preda, dva komada ne ispunjavaju uslove i on ima vezano sa 20 komada svinja, predaje samo osam, jer ostali nisu u toj kilaži koja odgovara. Praktično onaj koji je u sistemu neće moći da ostvari jer je predao samo osam, a on ima vezan ugovor za 20 komada. Ne želim sada to ovde da rešim, nego želim da vam skrenem pažnju da prilikom razrade ovog pravilnika stvarno nas pozovete, ne samo asocijacije i udruženja poljoprivrednika, stočara, nego i asocijacije zadrugara da bismo zajedničkim snagama otklonili ovaj problem. Jer, ako ovako ostane, bez obzira na dobru nameru zakona koju ja pozdravljam, plašim se da ćemo delom proizvođača i to većim delom proizvođača napraviti štetu. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Travar Miljević i Nenad Kitanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo, radi se o podsticajima za tov svinja koji su utvrđeni u minimalnom iznosu od 1.000 dinara. Ovde sam predvideo 10 eura po srednjem kursu po grlu iz razloga koje sam već više puta navodio. To su neka minimalna sredstva. Zadovoljan sam ovim jer je ovo po prvi put, koliko ja znam, da se vrše podsticaji u tovu svinja. Na svinjama se može svinjski zaraditi i svinjski propasti. U poslednjih deset godina više puta su uzgajivači svinja propadali nego što su zarađivali i tu je uvoz bio najveći. Jedini moj stav po pitanju stava 3. ovog člana, podsticaj iz stava 1. ovog člana ostvaruje se jedanput za period trajanja tova i to posle završetka tova za najmanje pet grla u tovu čija je prosečna telesna masa iznad 90 kilograma po grlu. Savetujem proizvođače da se prilikom predavanja svinja, da se udružuju i da onaj koji ima dva grla se udruži sa onim koji ima tri, tako da zajednički ostvare ovaj podsticaj. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jožef Šandor i Ana Novković Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Rečima ima narodna poslanika Ana Novković.
Hvala. Kao što su i kolege rekle za prethodne amandmane, mi smo ove amandmane podneli da bismo zaštitili u stvari one izvorne, prave proizvođače. Dobili smo uverenje od ministra da će se doneti pravilnik. Verujemo da će to biti tako. Pozivamo ga još jedanput da pravilnik donese u saradnji sa proizvođačem. Razumemo njihovu, da tako kažem, bojazan i želju da se spreči rad u sivom tržištu u oblasti poljoprivrede i mi iz URS jesmo upravo za to da se to sivo tržište faktički eliminiše, da novac od subvencija ne dobiju preprodavci, već upravo oni pravi proizvođači. Nadamo se da će pravilnikom koji bude donet ti proizvođači i stočari biti zadovoljni. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Travar Miljević i Nenad Kitanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Jelena Travar Miljević. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre ovu priliku ću pored prethodno dobro datog obrazloženja da se isključivo stoka predaje klanicama, apelovati na vas da još jednom razmislite da li je najmanje deset grla kada su u pitanju svinje mera koju treba upotrebiti. Moj kolega Jožef Šandor je upravo to obrazlagao na sledeći način. Iako je neko registrovan, iako neko prijavi da će imati deset ili dvadeset može da mu se desi na sam dan prijema da recimo od deset grla jedno ne ispunjava uslove. Samim tim on ispada iz, hajde da nazovemo, iz tog okvira na osnovu kojih stiče mogućnost da ostvari same podsticaje. Isto tako, ne bih želela da zloupotrebljavam male proizvođače, ali mislim da i na njih treba obratiti pažnju, jer po selima ima jako puno domaćinstava koja ne mogu odjednom da isporuče deset svinja. Ili, šta će se desiti ako same klanice kažu da ne mogu istog dana da prime od tolikog broja proizvođača taj broj svinja. Mislim da treba kroz pravilnik isto tako ako već ne može zakonski da se iznađe neka mogućnost ili neko rešenje, ili da se produži taj neki rok, da to ne mora biti u jednom danu. Da se to definiše da to može biti iz jednog tova, a da se ostavi prostor. Isto tako mislim da bi bilo dobro možda za početak ovaj broj smanjiti na najmanje pet. Zahvaljujem se na razumevanju.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jožef Šandor. Izvolite.
Izvinjavam se, što u roku od par minuta opet tražim reč, ali u međuvremenu sam se setio nečega što je veoma važno, a vezano je upravo za ovo. Razumejući sve što je namera ovog zakona, razumejući i ograničenje od deset komada, meni vrag nije dao mira pa sam za subotu i nedelju sebi dao zadatak da pogledam preko interneta i preko telefona, sa kolegama iz zadrugarstva u Mađarskoj kako oni primenjuju mere EU u ovom slučaju. Vi ste u pravu. Postoji klauzula od deset komada u Mađarskoj i u EU, ali za autohtone vrste npr. svinja. Znači, kod običnih tovnih svinja nema nikakvih ograničenja, bez problema se mogu predavati. Kod autohtonih sorti gde je mali broj, moraš toliko da predaš, inače nas ne interesuje proizvodnja, tako da je u tom smislu to regulisano. Predlažem, opet, kažem, opet mi ćemo podržati ovaj zakon bez obzira na neke stvari za koje mislimo da nisu u redu, ali stvarno molim gospodina ministra da prilikom izrade pravilnika da sedne i sa zadrugarima i sa udruženjima poljoprivrednika i da to veoma dobro razmotrimo. Mislim da ima rešenja i veoma jednostavnog rešenja ima. Malo pre ste bili vani, pa malo samo da pojasnim, koleginica možda to nije najbolje odreagovala. Izneo sam primer zadruge. Znači, do juče sam radio u zadruzi, mi ne, ali druga zadruga do nas i dan danas radi uslužni tov svinja, ugovara 50 komada, 40 komada, seljak iznese prasad, na prijavljeni datum on prijavi 20 komada, međutim tog dana 29. februara nema tu kilažu od 105 kilograma, nego je prosek 80. Otkup će biti vraćen njemu, 13 komada i samo sedam se preuzimaju. Čovek je u tovu pod kontrolom i veterinara i stanice i poljoprivredne službe, stručne službe i zadruge, međutim, zbog toga što par komada svinja nije uspeo, on može da izgubi pravo. Mislim, ovde nije reč o klasičnim otkupljivačima. Ne bih sad da iznosim, znamo i one otkupljivače koji rade na crno, ali to danas nije predmet razgovora. Voleo bih stvarno da nekako zaštitimo one ljude koji su ispravni i pošteni. Hvala lepo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević.Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo, radi se o podsticajima za košnice pčela. U Predlogu zakona podsticaji koji se ostvaruju su u minimalnom iznosu od 500 dinara. Ja sam hteo pet evra – dobili smo 500 dinara, što je, za početak, zadovoljavajuće. Pčele su veoma bitne za poljoprivrednu proizvodnju zbog oprašivanja. Dakle, u proizvodnji suncokreta, itd. One nisu bitne samo zbog proizvodnje i izvoza meda, već i zbog oplodnje drugih biljnih vrsta. Stoga ja ovu meru pozdravljam. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Narodni poslanik Snežana Bogosavljević-Bošković i Zoran Kasalović zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 28. dodaju novi naslov iznad člana i član 28a. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 28. dodaju novi naslov iznad člana i član 28a. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima ministar, Goran Knežević. Izvolite.
Prihvatamo amandman.
Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ana Novković, Nenad Kitanović i Jožef Šandor. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Ima reč Nenad Kitanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, kolege i koleginice narodni poslanici, ovim amandmanom smo hteli da uvedemo praksu u zaštiti bilja, ne spekulisati nikakvim firmama i nekim imenima u preparatima, ali, treba se opredeliti prema organskoj i što zdravijoj proizvodnji. Da li je to u voćarstvu, povrtarstvu, ratarstvu, sasvim je nebitno. Treba dati regres i prednost tim preparatima, ljudima koji su savesni i na taj način im pomoći u realizaciji proizvodnje zdrave hrane. Znači, ovaj amandman se ne odnosi na organsku proizvodnju, već na komercijalnu proizvodnju u voćarstvu, povrtarstvu i ratarstvu. Imamo mnogo velikih problema u vezi korišćenja razno-raznih preparata. Nažalost, ekipe na terenu, barem na jugu Srbije, što se tiče poljoprivredno-stručne službe i opštinske uprave za poljoprivredu, nisu puno uradile na edukaciji tih ljudi i kolege proizvođači uvek kupuju ono što je najjeftinije. Nažalost, ti preparati su i te kako otrovni, ostaju u tim proizvodima i kada predamo našu robu, da li je to voće ili povrće, hladnjačari su se više puta susretali sa velikim problemima i vraćali našu robu iz EU. Ovim amandmanom, mislim da bismo bili od velike koristi svim tim ljudima koji se zalažu za proizvodnju zdravije hrane, i dali jedan vetar u leđa da i ostale kolege koji se do sada nisu trudili da mnogo nauče o zaštiti bilja, posegnu za tim. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Radi gledalaca, radi se o regresima za gorivo ili đubrivo ili seme, koji se isplaćuje minimalno u ukupnom iznosu u vrednosti, ja sam hteo 60 evra u dinarskoj protivvrednosti, a u Predlogu zakona ili u zakonu kada bude usvojen to će biti 6.000 dinara po hektaru, tako da u biljnoj proizvodnji, uz onih 6.000 dinara osnovnih i ovih 6.000 dinara regresa za gorivo, đubrivo ili seme, to će iznositi 12.000 dinara. Možda bi se meni i mnogima dopalo da to bude više, međutim, s obzirom na prvu godinu, to su minimalna sredstva. Dakle, mogu biti uvećana. Ako uspemo svi zajedno da se dogodine izborimo da agrarni budžet bude veći, ta sredstva će rasti. Na određeni način bih zloupotrebio priliku da pitam ministra šta ćemo sa Zakonom o potvrđivanju ugovora o genetskim resursima, s obzirom da naše vrste, ono što sam već govorio, član 12, 12-1, 12-2, nisu još uvek zaštićene? Da li ćemo nešto preduzeti da makar naše semenarske kuće i proizvođači sadnog materijala dobiju na vremenu i da makar zaštite svoje semenske i druge vrste? Hvala.
Hvala. Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Kolega Janko Veselinović je podneo amandman na član 30. koji glasi: "Pravo na korišćenje kreditne podrške imaju pravna lica, preduzetnici i fizička lica – nosioci komercijalnog porodičnog poljoprivrednog gazdinstva koje se bave poslovima ruralnog turizma i koji su upisani u Registar." O tome koliko i kako se zakon o podsticajima i ruralnom razvoju u stvari bavi ruralnim turizmom ili agro-turizmom, bilo je reči i u načelnoj raspravi i volela bih da imam uspeha u odbrani amandmana koji je kolega Janko Veselinović podneo, iz najmanje tri razloga. Prvi je što je potrebno dati vrlo jasno objašnjenje šta znače mere ruralnog ekonomskog razvoja. Da li to znači unapređenje kvaliteta životne sredine u kojoj se živi u područjima koja mi zovemo seoske oblasti ili seoska područja? Da li to znači opšta mesta, kao što inače znači ekonomski razvoj opšta mesta, ili ovaj zakon podrazumeva i posebne mere, ako ne podsticaje kao u slučajevima biljnih i životinjskih kultura o kojima smo imali priliku da govorimo do sada, a onda u kreditnoj podršci ili u subvencionisanju kamata, kako smo prihvatili amandmanom poslanika SVM? Dakle, šta tačno znači, mislim da je vrlo važno da ne bi ostalo dvoumica oko toga šta u stvari u ovom zakonu znači ruralni razvoj? Zašto to smatramo važnim? Zato što generalno, planetarna ekonomija, bar ovog razvijenog sveta ili globalnog severa na uštrb globalnog juga i nepravedne raspodele svega, svih resursa između razvijenih zemalja i nerazvijenog dela ili zemalja u razvoju je takva da razvijene ekonomije praktično u svom domaćem bruto proizvodu imaju prevagu usluga. U svetu se zapošljava oko 260 do 300 miliona ljudi u turizmu. Od 100 zaposlenih u Francuskoj, njih šest živi od turizma, u Švajcarskoj devet, u Španiji 11, u Grčkoj 12, u Austriji 15, kod nas četvoro. Primedbe na to da su ovo zemlje gde to nije samo ruralni turizam, nego su primorske zemlje, planinske zemlje, sve stoje, ali ako vidimo da je šansa za razvoj sela ili seoskih oblasti u Srbiji seoski turizam ili agro-turizam u okviru ruralnog razvoja, onda bi to trebalo jasno da piše u ovom zakonu, makar kroz amandman koji je podneo kolega Janko Veselinović. Generalno, u našem bruto domaćem proizvodu učestvuje ova grana usluge ili ekonomije sa 1%, dok u EU učestvuje sa 4%. Jasno nam je da imamo nekakvu nemuštu saglasnost, da bi voleli da vidimo razvoj agro-turizma, da bi voleli da imamo podsticaje i od strane države i da imamo u strategiji jasnu poruku da želimo razvoj agro-turizma. Ovaj amandman, bio usvojen ili ne, nadamo se bar, dobar početak za dijalog, koji ćemo ubuduće imati, oko toga zašto je agroturizam dobar. Iz najmanje dva razloga. Prvi je, što je svaki turizam, pa i ovaj, mrežna stvar. Dakle, ako hoćete da razvijete turističku ponudu nekih seoskih oblasti, ona podrazumeva i u sebi sadrži i infrastrukturu svake vrste, od asfalta preko vodovoda, do pokrivenosti internetom. Dakle, podrazumeva višestrukost svog mrežnog razvoja i ono što je meni lično, kada smo razgovarali o amandmanu, koji je kolega Janko Veselinović podneo, što je meni lično, strašno važno, podrazumeva prostor za žene na selu, da učestvuju preduzetničkom ili u zadrugarskom ili u kakvom god, pravnom obliku u sticanju i ne samo razvoja ili učešću u razvoju seoske zajednice, nego i u osamostaljivanju njih samih. Dobrih primera kada žene učestvuju u razvoju i u podsticaju, u stvari u deljenju energije da je moguće razviti seoski turizam, imate širom Srbije, gde god hoćete, bez obzira da li se radi o Vojvodini, gde imate Udruženja seoskih žena, koje vrlo vredno rade na tome, da u svojoj lokalnoj zajednici obezbede potencijale, da nadograde to što imaju kao izvor, kad bi bilo agroturizma i u bilo kom delu zapadne,istočne i južne Srbije. Amandman podrazumeva da pravimo jasnu razliku između mera koje se tiču unapređenja ruralne ekonomije, da li se odnose na ruralni turizam ili ne, ili se odnose, ponavljam, na podsticaje koji se sprovode u cilju unapređenja kvaliteta života u ruralnim područjima. Možda je ovo neobično, da bude sa svim u Zakonu koji se bavi ruralnim razvojem, ali kao i sve druge stvari koje su tokom rasprave prihvaćene, nadam se da će ministar zaista razmotriti korist za sopstveno ministarstvo. Ako hoćete, ono što predstavlja ideju ili rezultat vladajuće koalicije,kojoj pripada, da se potpuno jasno i bez ikakvih dvoumica kaže ima li ili nema u ovom zakonu pravnih okvira i ekonomskih mera za unapređenje agroturizma. Na kraju, zarad svih onih koji nas gledaju, neki direktno zainteresovani, pošto će biti onih na koje će se zakon direktno odnositi, dakle, oni koji proizvode i koji će konkurisati ili po prirodi stvari nastaviti da dobijaju podsticaj u poljoprivredi za različite vrste kultura. Na ovom primeru, da li ili ne uvrstiti ruralni turizam u ovaj pravni okvir, odnosno uneti ekonomske mere omogućavanjem kreditnim podsticajima, želim da podsetim o kom novcu u stvari govorimo, vezano sa mojim zahtevom za pojašnjenje sadržaja javnosti registra podsticaja. Novac o kome govorimo, su sume prikupljene iz poreskih prihoda svih građana Srbije. Tu nema nikakvog spora, da mi ovde razgovaramo koliko tog novca, sakupljenog od svih, po svim osnovama, treba da bude na raspolaganju onima koji se bave proizvodnjom u poljoprivredi, a koji su različiti po svojoj grupaciji, od sasvim malih i sitnih domaćinstava i fizičkih lica, do prilično velikih, uticajnih i jakih pravnih lica. Ako već razgovaramo o tom novcu, koji se sakuplja od svih nas, zato treba da bude jasan registar podsticaja, jer je to zajednički, javni, poreski novac, onda je ovo prva prilika da više ne govorimo samo lepim rečima i po navici, slatkih stereotipa, kako bi bilo super da Srbija ima razvijen agroturizam kao što ima Austrija ili Slovenija, nego da zaista sasvim konkretnom odlukom o kreditnoj podršci za pravna i fizička lica reagujemo podrškom amandmanu koji je podneo kolega Janko Veselinović. To ne mora da znači da ćemo imati sasvim jasan razlog eksplozivne vrste, ali može da znači da smo prešli sa slatkih reči i stereotipnih pojmova o tome kako bi bilo lepo da Srbija ima više prihoda od seoskog turizma na bilo kakvo delo. Nećemo time učiniti samo ljudima koji žive na selu i nećemo time samo učiniti uvećanje u BDP, ako ovakvim merama i ovim zakonom podstaknemo agroturizam. Ponavljam, što se mene tiče učini ćemo jednoj od ključnih društvenih grupa na selu, društvenih grupa na kojoj počivaju vrlo mala gazdinstva i domaćinstva. Dakle učini ćemo ženama na selu, jer je agroturizam jedna od dobrih šansi za njih i za povećanje kvaliteta života u lokalnoj zajednici u kojoj rade. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Knežević.
Samo jedno pojašnjenje, par rečenica. Ruralni razvoj smo definisali kao skup mera, koje doprinose unapređenju kvaliteta života ljudi koji žive u ruralnim oblastima i to imamo u Članu 2. prihvatanjem ovog amandmana gospodina Veselinovića, znatno bi suzili tu oblast. Mi bi praktično isključili sve one subjekte koji se ne bave poslovima ruralnog turizma, što nije cilj ovog zakona.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Obrazloženje ministra bi stajalo čvrsto, kao stena, da je predlog amandmana po sadržaju brisanje stava 1, ali nije. Dakle, ostaje stav 1. i amandmanom se predlaže samo da se doda novi stav 2. koji, ponavljam glasi da pravo na korišćenje kreditne podrške imaju i pravna lica, preduzetnici i fizička lica, nosioci komercijalnog, porodičnog poljoprivrednog gazdinstva koji se bave poslovima ruralnog turizma i koji su upisani u registar. Znači, ne brišemo prvi stav, nego dodajemo i ponoviću, deo argumentacije kojom očigledno, nisam bila dovoljno ubedljiva u prvom obraćanju, time ćemo prvi put uneti ruralni turizam, uneti argo turizam u neki pravni okvir. Nekom ekonomskom merom. Pošto ćemo i ovako i ovako čekati vreme da se donesu pravilnici, moguće je da u toku ove godine neće biti pravilnika ili neće biti moguće detaljno omogućiti zaista kreditnu podršku ovim pravnim licima, preduzetnicima i fizičkim licima ili možda budućem zadrugarstvu u agroturizmu, alićemo učiniti važan prvi korak. To će se pisati u vaše rezultate, ali je korist zajednička. Zato smatramo da je dobro da ovaj amandman prihvatite.
Reč ima ministar Knežević.
Pošto je gospodin Veselinović o tome govorio i u onom delu kada smo govorili o zakonu u načelu, odgovorio sam mu, a mogu i vama sada da odgovorim, mi imamo Član 37. stav 2. gde se kaže – unapređenje ekonomskih aktivnosti na selu uz podršku ne poljoprivrednim aktivnostima. Tu spada i ruralni turizam i mislim da ne bilo ekonomično da smo ovde sada razrađivali kompletno sve, nego postoji jasan član gde se kaže da su to podrška ne poljoprivrednim aktivnostima, gde spada i ruralni turizam.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Spomenula sam i načelnu raspravu. Obrazloženje je kao zašto smo amandmanima menjali i unosili podsticaje za proizvodnju ribe ili živine. Sve je to poljoprivreda, ali smo ipak prihvatili amandmane koji se odnose na posebne i specijalne kulture u poljoprivredi, u ovom slučaju ono što sam spomenula. Dakle, razumem da se ne želi prihvatiti amandman, ali ne mogu da odustanem od toga da postoji zdrav razum među svima nama koji će postupati jednako kao kada su predlagana proširenje lista specijalnim kulturama poput živine ili ribe. Jer, dokle god ne bude pisalo umesto tog "nepoljoprivredna" da je u pitanju ruralni turizam, nećemo načiniti taj prvi korak. Ako ne želiteda to bude amandman Janka Veselinovića, to skroz razumem, apsolutno razumem, ali onda dogovorite se sa Odborom ili na bilo koji drugi način, ali taj agroturizam kao posebnost uvedimo u zakon. Hvala na objašnjenjima i ja ću vas, kao i u slučaju objašnjenja o javnosti registra, podsetiti na datu reč, da nepoljoprivredno znači ruralni turizam, odnosno agroturizam. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Radoslav Milovanović.
Poštovani predsedavajući, uvaženi gospodine ministre, posle ovako divnog izlaganja moje koleginice Gordane Čomić, ja ću samo dodati par stvari koje meni nisu jasne u obrazloženju Vlade, pošto je amandman apsolutno jasan. On kaže da se dodaje novi stav 2. znači na ovaj amandman na član 30. - pravo na korišćenje kreditne podrške imaju pravna lica, preduzetnici i fizička lica, nosioci komercijalnog poljoprivrednog gazdinstva koji se bave poslovima ruralnog turizma i koji su upisani u registar. Zašto je ovo važno? Važno je da znaju građani Srbije, iz prostog razloga 43,60% je učešće ruralnog stanovništva u Srbiji. Kada pričamo o ruralnim oblastima, treba da se zna da je u Austriji prosek stanovnika po kilometru kvadratnom 400, a u kraju odakle ja dolazim, u istočnoj Srbiji je 25 stanovnika je po kilometru kvadratnom. Kako ćemo te ljude zadržati na tim područjima? Kako ćemo sprečiti emigraciju stanovništva? Treba znati da je u odnosu na poslednji popis, koji je bio 2002. godine, broj stanovnika u istočnoj i južnoj Srbiji smanjen za 11,5%. To znači da će u narednih 90 godina praktično nestati stanovništvo sa tog područja. Vrlo je važno da se u ovakvom zakonu, koji je sistemski zakon, donese ovakav jedan stav u članu 30. iz prostog razloga da bi se definisala sredstva i podsticaji koji će omogućiti ljudima koji se bave ne samo poljoprivrednom proizvodnjom, već i proizvodnjom u drvnoj industriji, a i ruralnim turizmom, da mogu da prežive na tim područjima. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Vreme vaše poslaničke grupe je četiri minuta.
Zahvaljujem. Amandman na član 31. koji je podneo kolega Janko Veselinović glasi da se član 31. menja i glasi – maksimalni iznos svih podsticaja, osim po osnovu kreditne podrške, ne može biti veći od 10 miliona dinara za preduzetnika i fizičko lice nosioca komercijalnog porodičnog poljoprivrednog gazdinstva i 20 miliona dinara za pravna lica. Ovakav je amandman neminovan kada pravite jedan broj amandmana kojima pratite izmenu zakona, dakle, uvodite pravo, pa onda morate da kažete šta to pravo znači. S obzirom da smo čuli obrazloženje da se u nepoljoprivrednu delatnost računa agroturizam, onda evo sada, još nego što je prošao dan za glasanje, najavljujem poslaničko pitanje koje će biti postavljeno krajem ove kalendarske godine – koliki je iznos ukupnih podsticaja koji su dati u agroturizam, koji su dati u nepoljoprivredni deo? To je obaveza koja je sada najavljena ministru, da zna da će biti pitan i da ćemo se videti ovde za nekoliko meseci i onda analizirati možda šta bi bilo da smo amandman kojim se definiše jasno šta je to ruralni turizam usvojili, a šta imamo da se nije usvojio. Imamo mi sklonost, nezavisno od toga ko kojoj političkoj stranci pripada i ko se za šta zalaže u smislu ideologije, imamo zajedničku sklonost da odlažemo poslove koji bi mogli biti obavljeni samo zato što se nismo sami setili da ih obavimo. Spominjući ponovo žene koje rade jako mnogo u seoskim domaćinstvima, a potpuno besplatno, i ne traže nikakve podsticaje, pošto znaju da ako one ne obave svoj posao, nema ko drugi da dođe da obavi njihov posao, u istom tom gledanju na stvari ponavljam svoje duboko uverenje da bi usvajanje amandmana kojim bi potpuno definisali šta je to razvoj agroturizma i definisali moguće iznose za fizička lica, odnosno za pravna lica, učinili mnoga dobra raznim mestima u Srbiji, gde već postoji začetak agroturizma, a naravno, da bi posejali dobro seme ovakvog razvoja u delovima Srbije gde je to još uvek samo plan i lepa priča. Zahvaljujem. PREDSEDAVAJUĆI: Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ružica Igić, Gorica Gajić i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ružica Igić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Kao što se iz dosadašnjih diskusija već videlo, poslanički klub DSS i naš resorni Odbor za poljoprivredu vrlo su detaljno analizirali ovaj zakon. Podneli smo 19 amandmana. Moram da kažem da ni nama nijedan amandman nije prihvaćen. Znači, kao opozicija tretirani smo onako kako smo tretirani. Što se tiče naših amandmana, oni su se pre svega odnosili u smislu pomoći malim i srednjim poljoprivrednim proizvođačima, pa i ovaj amandman koji smo podneli odnosi se na to. Naime, amandman na član 31. je stavljen u cilju da se spreči tajkunizacija naše poljoprivrede. Ovaj amandman u izvornom obliku glasi da iznos sredstava korisnik sredstava u toku kalendarske godine, po osnovu direktnih plaćanja, osim po osnovu kreditne podrške, može ostvariti ukupan iznos od deset miliona dinara koji se ne umanjuje. Sledeće umanjenje ide između deset i 20 miliona. Vrši se umanjenje na 5%, a iznos sredstava po korisniku, ako prelazi 20 miliona dinara, onda se ta sredstva umanjuju za 10%. Ne znam kako objasniti poljoprivrednim proizvođačima da neko dobije kao podsticaj 100 hiljada evra u toku jedne godine ili da između 100 i 200 hiljada se umanjenje vrši 5% a preko 200 hiljada umanjenje je 10%. Naš amandman je u stvari u cilju smanjivanja ovih sredstava. Sličan amandman su podnele i kolege iz SVM. Naš je predlog da korisnik sredstava u toku kalendarske godine, po osnovu direktnih plaćanja, osim po osnovu kreditne podrške, može ostvariti ukupan iznos od pet miliona dinara koji se ne umanjuje. Zatim, ide skala od pet do 10 miliona, koji se umanjuju za 10% i sredstva preko 10 miliona, vrši se umanjenje za 15%. Dakle, smatrali smo da je 10 miliona u momentu kada je u Srbiji jedan deo agrara ukrupljen i tajkunizovan, ogroman broj osiromašen i na usitnjenom posedu, da to nisu mala sredstva koja mogu da ostvare u smislu podsticaja. Na taj način bi se sprečila tajkunizacija, a ujedno ministarstvo, pored napora da pravilno rasporedi i onako oskudna sredstva, uštedela bi neka sredstva i na taj način neke druge stvari uspela da isfinansira. Hvala. PREDSEDAVAJUĆI: Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Obaveštavam poslaničku grupu da imaju još samo jedan minut i dva minuta po amandmanu. Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Ovo je jako bitan deo do kog smo došli u ovom zakonu, zato što je ovo jedan ozbiljan problem. Ovim zapravo ministarstvo pokazuje, da kažem ministar, pokazuje da mali proizvođači za neki budući razvoj poljoprivrede nisu naročito bitni. Odnosno, ono što zapravo oni treba da predstavljaju u nekom pogonu ili razvoju poljoprivrede kod nas, nije od značaja za Ministarstvo poljoprivrede,i zato imamo situaciju da pojedinačni korisnici sredstava mogu ostvariti podsticaj preko 200 hiljada evra na nivou godine. Zato sam predložio amandman kojim će se zapravo obrisati stavovi 2, 3 i 4. Mislim da je sasvim dovoljno da pojedinačni korisnik podsticaja na nivou godine ostvari podsticaj do 100 hiljada evra. Složićete se da je u ovo vreme krize to dovoljno za bilo kog, a naročito zato što ova mera pogađa one najbogatije. Dakle, ovo je mera za bogate proizvođače u poljoprivredi. Ovo nije mera za male. Ovo je mera koja omogućava onima koji su bogati da budu još bogatiji i da se dalje razvijaju, a da oni koji su siromašni osiromaše dodatno. Ne vidim uopšte razlog zbog koga bi neko, kakav god on bio, koliko god on bio bitan za poljoprivredu ove zemlje, dobio više od 100 hiljada evra podsticaja u jednoj kalendarskoj godini. Zaista bih voleo da mi objasnite kako ste došli do toga? U obrazloženju koje stoji zašto se ovaj amandman, koji sam podneo odbija piše, da ste na osnovu izvršene prethodne analize, sada mene interesuje koje analize, pošto ste sada ovde rekli da niste vršili analize, jer nemate još sve podatke? Kaže - na osnovu izvršene analize, gornja visina sredstava može se ostvaritipo osnovu direktne prodaje od 10 miliona dinara, a može i preko, ali se onda umanjuje. Mislim umanjenje od 5% ili 10% na iznos od 200 hiljada evra je, priznaćete, zanemarljivo za te velike. Hajde da se s vi složimo da ovo ponovim, kada uključimo onu temu koju smo imali o proizvođačima mleka, imao sam raspravu o ovome na Odboru za poljoprivredu sa gospodinom državnim sekretarom, dakle, vi u jednom trenutku pokušavate sve da izjednačite, da biste u sledećem trenutku dali podsticaj onima koji su najbogatiji. Zato mislim da svi treba da razmislimo o tome šta nam se sprema u poljoprivredi i da u danu za glasanje podržite ovaj amandman. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković: Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, naš amandman se odnosi na član 32. i on se nalazi u ovom četvrtom odeljku koji se bavi podsticajima za mere ruralnog razvoja, i podnaslovi – vrste podsticaja za mere ruralnog razvoja. Do sada je obično, bio običaj da politika u oblasti poljoprivrede uglavnom definisana uredbama i do sada su uredbe donosile vlade. Predlogom ovog zakona su praktično sve odluke spuštene na nivo ministarstva, zapravo ministra, koji, ako pažljivo čitate, ima jako mnogo diskrecionih ovlašćenja. Uvek se plašim toliko diskrecionih ovlašćenja, zato što tim odlukama, tim uredbama može prilično da se promeni zakon i da, praktično, bez uvida parlamenta, dođemo do nekih stvari koje ne pišu u zakonu. S duge strane, gospodine ministre, moram da se našalim s obzirom da je ovaj zakon bio u onom čuvenom paketu sa zakonom o zaštiti vazduha. Vama su ovim odlukama da se sve da ministarstvu na odlučivanje, odnosno ministru na odlučivanje, Vlada priznala punoletstvo. Ono drugo Ministarstvo koje se bavi zaštitom životne sredine je ispalo maloletno i njima su sva ta ovlašćenja oduzeta, pa su data Vladi, tako da, s te strane možete biti zadovoljni. Članom 32, koji se odnosi na mere ruralnog razvoja, moram da kažem da ove mere dalje nisu usaglašene sa jednim drugim dokumentom koji postoji, a to je Nacionalni program ruralnog razvoja. Ne znam zbog čega je došlo do ove kolizije, ali ona zaista postoji. Kada to sada gledamo, da postoji dokument sa kojim se ove mere koje se ovde u zakonu ne slažu, još se kaže da se ministru prepušta da propisuje vrste i mere ruralnog razvoja, kao i uslovi, način i postupak za ostvarivanje prava na korišćenje tih podsticaja. Kada sve to stavite na vagu, može zaista doći, i već dolazi, do velikog nesklada, do konfuzije oko nadležnosti. Mislimo da bi možda bilo dobro da se ponovo vrati Vladi u nadležnost da o tome odlučuje. Mislim da je razvoj naših sela, ruralni razvoj, kako ga mi zovemo i kako nas ljudi sa sela malo razumeju, vrlo važna oblasti i mislim da mora biti pokrivena, i već je pokrivena, sa nekoliko dokumenata i nekoliko zakona. Zbog toga se plašim da ta mešanja tih nadležnosti mogu stvarno da dovedu do konfuzije. Možda je iz tih razloga dobro da Vlada sa više resornih ministara, koji su pokrivali ove zakone ovde u Skupštini, donosi odluke kada je u pitanju ruralni razvoj i mere podsticaja istog. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević i Ružica Igić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovani ministre, ovo je jedna veoma važna oblast u ovom zakonu, koja se tiče podsticaja za mere ruralnog razvoja. Mogu da izrazim zadovoljstvo što je kroz zakonsku materiju uvrštena i ova oblast. Pretpostavljam da je ideja bila da bez razvijenih sela, razvijenih domaćinstava, nema ni ozbiljne proizvodnje. Te ozbiljne proizvodnje neće biti u onim mestima gde nema aktivnog poljoprivrednog stanovništva. Aktivno poljoprivredno stanovništvo može da bude produktivno i da da mnogo veće količine poljoprivrednih proizvoda ukoliko se ono zanavlja i ukoliko mladi ljudi ostaju na selima. Zbog toga su mere ruralnog razvoja od izuzetne važnosti kada je čitav zakon u pitanju i kada je čitava poljoprivreda Srbije u pitanju. Bez mladih na selu nema novih mladih, ni novih mladih domaćinstava inema uopšte govora o primeni ovog zakona, niti o nekoj ozbiljnoj poljoprivrednoj proizvodnji. Da bi mladi ljudi ostali na selu, moraju da se ispune mnogi prethodni uslovi, pre svega da im se obezbede normalni uslovi za društveni život u tim selima. Imate na stotine i hiljade sela u Srbiji u kojima, na primer, domovi kulture zvrje prazni, potpuno su ruinirani i u njima se ne dešava ništa. Imate na stotine sela gde imate nekakve sportske klubove koji su zapušteni, deca prepuštena sama sebi i svi gledaju da što pre izađu iz tog sela i odu u grad. Bez podsticaja i mera za ruralni razvoj, bez nekog društvenog sadržaja u tim selima, otvaranja nekih internet kafea, od sređivanja infrastrukture u selima, nema govora da će mladi ljudi ostati u njima, jer nemaju te društvene sadržaje koje imaju mladi u gradu. Veoma važna stvar da se unapredi ruralna ekonomija jeste unapređenje ruralnog razvoja, pružanje tih društvenih sadržaja mladim ljudima da bi ostali na selima, da bi time, naravno, jačali svoja domaćinstva i pravili mnogo više poljoprivrednih proizvoda i uopšte unapređivali poljoprivrednu ekonomiju. Koleginica Vojić Marković je spomenula da imamo i strategiju ruralnog razvoja. Ovde ste predvideli da će postojati i podsticaji za mere ruralnog razvoja. Ali, zante i sami iz prakse da ta strategija postoji već nekoliko godina, ne znam da li ima efekata njenog sprovođenja. Ovde je pomenuta da će biti mera koje ćete vi potpisati nekim pravilnikom, a opet nemamo, da kažem brojčanu jedinicu koliko će to para biti predviđeno za mere ruralnog razvoja. Zbog toga mislim da je neophodno da se i odredi količina novca koja će biti namenjena za ruralni razvoj i predlog je da to bude makar 10% u odnosu na onaj budžet koji se opredeljuje za podsticaj u poljoprivredi. To je nekih pet milijardi dinara godišnje za unapređenje sela jer bez toga nema govora ni o kakvim podsticajima, poljoprivrednoj proizvodnji, ekonomiji koja se bazira na poljoprivrednoj proizvodnji. Jako je važno da se opredeli količina novca koja će se nameniti za ove mere ruralnog razvoja. Molim vas da razmislite jer 10% od ukupnih podsticaja nisu velike pare, a to je bazična stvar za poljoprivredu. Hvala.
Reč ima ministar Goran Knežević.
Potpuno se slažem sa vama. Stanje i situacija u selima je vrlo loša. To svi znamo. Mislim da pre svega treba raditi na infrastrukturi, ambulante, putevi, škole, vodovod i kanalizacija. Da stvorimo uslove da mladi ljudi imaju sve ono što i maju njihovi vršnjaci u gradu. To je preduslov da bi ljudi ostali na tom terenu i da bi se bavili poljoprivredom. Ovim sredstvima predlažete u ovom svom amandmanu da to bude 10% od ukupnog budžeta za agrar, ovaj program donosi Vlada RS i mogu da vam obećam, ako mi verujete na reč, da ću se na Vladi sigurno zalagati da to bude najmanje u iznosu od 10% agrarnog budžeta jer mislim da je to neophodno i da je to čak u ovom trenutku možda i važnije od samog iznosa drugih subvencija. Hvala.
Reč ima Milan Lapčević.
Hvala vam što imate razumevanja za ovu materiju. Mislim da je to ključna stvar i da je 10% minimalno nešto što treba da bude impuls da bi ljudi ostali u mestima i razvijali poljoprivrednu proizvodnju. Sa jedne strane, zakon će pomoći da oni imaju ekonomski interes da se bave time. Ali, ako nemaju društvene sadržaje, ako nemaju kulturne sadržaje u svojim mestima, ako nemaju obdaništa gde će svoju decu slati da ih neko čuva zaista je besmisleno očekivati da će mladi ljudi koji završe neke škole ostati tu da žive. Oni će možda otići u grad pa dolaziti fakultativno da se bave poljoprivredom, ali to nije ozbiljna poljoprivredna proizvodnja. Moramo da jačamo poljoprivredna gazdinstva, a njih ćemo jačati kroz kompletnu infrastrukturu koja se podrazumeva, ali bez škola, bez zdravstvenih ustanova, obdaništa, kulturnih sadržaja u domovima kulture… Svi imate apsurdnu situaciju da u skoro svakom selu u Srbiji imate neki dom kulture koji je izgrađen pre možda 50-ak godina. Do 90-ih godina ti domovi kulture su bili krcati mladim ljudima. Tamo su se održavali neki društveni sadržaji, igranke, susreti sela. Od 90 i neke godine je neki zakon o oduzimanju imovine. Svi domovi kulture su oduzeti od nadležnosti saveta građana u selima i dati na korišćenje opštinama. Ključevi stoje u opštinama, a ljudi nemaju gde da se sastanu i održe sastanak. Da ne pričamo o mladima koji nemaju prostorije za kulturno-umetnička društva, niti za bilo šta drugo. Jedino okupljanje mladih po selima su sportski klubovi. Oni isto tavore ko ima da da jer su i oni u gašenju. Bez te društvene nadgradnje nema ni pojma o poljoprivredi, niti ima govora da će ove mere koje se tiču podsticaja dati rezultat ako nemamo više ljudi mladih na selu.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Ivan Karić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 33. doda novi naslov iznad člana i član 33a. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Gospodine ministre, koleginice i kolege, nažalost i u sada narednih par amandmana videćete da smo dobijali obrazloženje kao da svojim amandmanima potiremo neki prethodni stav ili kao da želimo da ukinemo neki stav koji je predložilo Ministarstvo ovim zakonom. To nije namera i nigde se to i ne govori. Želeli smo da dodamo uvek nešto ili da malo oplemenimo ovaj zakon, ali u obrazloženju se proglašava da je nešto nemoguće jer je regulisano prethodnim stavom, a prethodni stav niti ukidamo niti želimo da ga ukinemo, nego samo da dodamo ovo kao još jednu podsticajnu meru. Mislimo da je izdavanje garancije za nabavku opreme domaćih proizvođača za preradu poljoprivrednih proizvoda na lizing ili uz otplatu opreme poljoprivrednim proizvodima kao jedini i najlakši mogući način za poljoprivredne proizvođače, kreditiranje nabavke opreme za preradu poljoprivrednih proizvoda sa obezbeđenjem samo uz zalog opreme, klasični kredit naime ne može pomoći poljoprivrednim proizvođačima, niti uslovi na finansijskom tržištu klasičnih kredita kao garantovani otkup za celokupne ponuđene količine poljoprivrednih proizvoda sa područja sa otežanim uslovima poljoprivredne proizvodnje. Nema boljih podsticaja nego povezivanje javnih tržnica ili velikih i malih javnih tržnica i na taj način garantovan otkup. Kao garantovani otkup poljoprivrednih proizvoda iz organske proizvodnje i tu pozdravljamo odluku ministra da 400 miliona opredeli za organsku proizvodnju, kao podsticaju u semenu i đubrivu koji se otplaćuju poljoprivrednim proizvodima. Nismo imali nameru da ukinemo bespovratnu naknadu dela troškova. Samo smatramo da postoje druge mere koje navodimo. One se zasnivaju na komercijalnim osnovama sa olakšanim uslovima za pristup i korišćenje, a mere koje smo predložili su pogodne za kombinovanje sa bespovratnim sredstvima. Zahvaljujem se.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se. Gospodine ministre, koleginice i kolege, s obzirom da je obrazloženje tako koncipirano, ne osporavamo prvi stav. Samo smo dodali drugi stav sa posebnim podsticajima, programima koji se odnose na investicije u poljoprivredi za unapređenje konkurentnosti i dostizanje standarda kvaliteta obuhvata i podršku za osnivanje i opremanje uslužnih centara za tehničku podršku i pomoć u poljoprivrednoj proizvodnji i preradi poljoprivrednih proizvoda. Ne ukida prethodni stav nego predlažemo još jedan dodatak. Nažalost, u nekoliko amandmana je isto obrazloženje da se poništava vaš prethodni predloženi podsticaj. To nije bila naša namera, ali smo uočili kao zeleni da sporost primene dostupne opreme i tehnologije u modelu za podsticanje zelene ekonomije u poljoprivredi, pogotovo u preradi poljoprivrednih proizvoda. Ako budemo čekali da nešto postane uobičajeno u EU, a da onda nakon deset godina to podstičemo ili usvajamo kao dostupnu tehnologiju zakasnićemo, kao što u mnogim slučajevima kasnimo. Nije teško shvatiti korist od uslužnog centra koji raspolaže ovakvom opremom, a koja se koristi i dostupna je proizvođačima. Takve opreme imamo na solarni pogon i za navodnjavanje i to su mobilni za solarni pogon. Imamo na solarni pogon i mobilne sušare i kontejnerske sisteme za skladištenje, sisteme za kompastiranje biomase, mobilne sisteme za peletiranje biomase itd. Mislimo da uslužni centri za tehničku pomoć i podršku su nedostajući servisi u modelu unapređenja prerade poljoprivrednih proizvoda i svakako, kao što ste dali u obrazloženju, nije nam bila namera da potremo ono što ste predložili.
Vreme. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Ponovo se morate prijaviti.
Gospodine ministre, moje mesto je sijalo, pa se izvinjavam zbog toga. Mislio sam da ste mi dali reč. U članu 35. stav 1. posle tačke 3. dodaje se nova tačka 4. koja glasi, opet ne potiremo tačku 1, 2. i 3, nego samo imamo ideju da dodamo tačku 4, gajenje biljnih zasada sa brzim periodom ophodnje u svrhu dobijanja biomase pogodne za korišćenje u proizvodnji energije. Termin zasadi sa brzim periodom ophodnje su intenzivni zasadi brzo rastućih vrsta. U posebnim slučajevima, kao što je gajenje energetske vrbe. Kvalitet samog tla se tokom eksploatacije, recimo, 20 godina usled stvaranja humusnog sloja povećava za jednu do dve kategorije, a te energetske zasade možete da kosite svake godine i da ih koristite za dobijanje energije i za povećavanje kvaliteta zemljišta i na taj način možete cenu zakupa zemljišta da povećate u narednom periodu. Mogućnost da kroz drvenaste brzo rastuće biljke pokrijemo degradirane površine na kopovima, erodirana područja, da zasadimo i da ovim zasadima prekrijemo sva vodna i vodoplavna zemljišta, sva zemljišta uz pruge, zaštitne pojaseve, sva zemljišta uz puteve, govori o tome da ne uzurpiramo poljoprivredna zemljišta za korišćenje energetskih zasada. Ono što je bilo za nas posebno značajno jeste da iz ovog projekta može da se zadovolji 10% potreba države Srbije za energiju, s obzirom da i u energetskim predlozima zakona imamo opredeljenje da se krećemo prema biomasi. Činilo nam se da bi ovaj amandman učinio ovaj zakon boljim, ali ukoliko niste spremni da ga prihvatite, poštovaćemo vašu volju. Hvala.
Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Mirna Kosanović i Ivan Bauer. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Petrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre, koleginice i kolege, s obzirom da je obrazloženje zbog koga se ne prihvata amandman taj što je prihvaćen amandman narodnih poslanika itd. Ovim amandmanom smo hteli da skrenemo pažnju na podsticaj za unapređenje zaštite, uređenja i korišćenja poljoprivrednog zemljišta i voda. Ovde imamo u vidu zaštitu, uređenje i korišćenje ukupnog zemljišnog, ali pre svega vodnog fonda, jer smatramo da je to od primarnog značaja. Ne možemo da posmatramo poljoprivredno zemljište, pogotovo u svetlu navodnjavanja, kao posebnu kategoriju, a da zaštitu izvorišta, regulaciju septičkih jama, zaštitu vodotokova, za koje smatramo da su poslovi od izuzetne važnosti, zaboravimo da se potencijalno mogu naći u ruralnom području. S obzirom da je ministar nadležan za poslove vodoprivrede verovatno zna da su vodoprivredna područja koja mogu da se iskoriste za određene zasade, a koja bismo mogli da ubacimo u podsticaje, na teritoriji grada Beograda, između dve i tri hiljade hektara. Mislimo da je veoma važno da u sklopu podsticaja u poljoprivredi vodimo računa oko zaštite izvorišta, regulacije i da sve to uzročno – posledično može dovesti do toga da u budućnosti navodnjavamo sa veoma zagađenim vodama. S obzirom da su naši kanali veoma degradirani, u budućnosti možemo doći u problem da u poljoprivrednim kulturama dolazi do povećanih sadržaja teških metala i da zaboravljajući na ovaj problem nećemo biti u mogućnosti,kada budemo želeli, da prodajemo hranu.
Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ružica Igić i Milan Lapčević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ružica Igić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Naš amandman se odnosi na deo koji se tiče posebnih podsticaja, odnosno vrsta podsticaja. Pod stavom 5, podsticaje za sprovođenje odgajivačkih programa radi ostvarivanja odgajivačkih ciljeva u stočarstvu, predložili smo da se ubaci jedna rečenica i da ona glasi – podsticaje za sprovođenje odgajivačkih programa i održavanje banke gena u centrima za veštačko osemenjavanje goveda Republike Srbije, a radi ostvarivanja odgajivačkih ciljeva u stočarstvu. Takođe, da se doda član 6. – podsticaje za održavanje banke gena u centrima za veštačko osemenjavanje goveda u iznosu od 20% prosečne cene semena. Demokratska stranka Srbije smatra da veliki troškovi lagera semena u samim centrima i na terenu, odnosno troškovi tečnog azota, gde se to seme nalazi, transporta do veterinarskih stanica i ambulanti, prema kalkulaciji centra iznose oko 20%. Da ne bi centri sami snosili ove troškove, predložili smo da ovi troškovi uđu u postupak subvencija, odnosno da se na neki način to finansira. Centri bi se na taj način oslobodili dodatnih plaćanja, a dobilo bi se genetski visoko kvalitetno seme bikova po niskim cenama, a koje su prisutne u našoj Republici. Na taj način bi imali daleko kvalitetnije priplodne krave i mlečne krave, kao i kompletnu govedarsku proizvodnju. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arpad Fremond, Balint Pastor, Laslo Varga i Zoltan Pek. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Jasmina Obradović i Biljana Pantić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Jasmina Obradović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovane kolege, poštovani poljoprivrednici, koji sa pažnjom pratite donošenje ovog zakona, a cenim da pratite i današnju raspravu. Uložili smo amandman na član 39, a koji Vlada nije prihvatila uz obrazloženje da se amandman ne prihvata iz razloga što su predložene mere već obuhvaćene Predlogom zakona u okviru mera ruralnog razvoja propisanim članom 37. tačka 3. Analizirajući član 37. došli smo do zaključka da je nedovoljno definisana vrsta i način podsticaja, a za ono na šta se odnosio naš amandman. Kako reče, poštovani gospodin ministar, žao mi je što trenutno nije u sali, odgovarajući na primedbe koje se odnose na ovaj zakon, sasvim se slažem da ne može preko noći da se popravi loše stanje u poljoprivredi. Kako to kažu moji sugrađani, moji Futožani, da nešto što je godinama unazad zaparloženo, trebaće godina da se očisti i uredi. Baš u ovoj činjenici leži značaj donošenja ovog zakona. Pokušaj, odnosno namera da se sistemski rešavaju problemi u poljoprivredi, moguće je samo donošenjem dobrog i sveobuhvatnog zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Podnošenjem amandmana na član 39. namera nam je da ga već u fazi izrade, tj. donošenja, i unapredimo. Unapređenje zakona, prihvatanjem ovog zakona, ogledalo se u jasno definisanoj vrsti posebnih podsticaja. Zašto je potrebno proizvode sa oznakom geografskog porekla kao takve posebno podsticati, a ne i kroz pojedine članove ovog zakona, koji se pre svega odnose na podsticaj u ruralnoj ekonomiji, razvijati? Razlog je u potrebi da se zaštiti i podstakne proizvodnja brendiranih poljoprivrednih proizvoda koji su i zvanično proglašeni za proizvode od nacionalnog interesa. Autohtone sorte koje su nastale na teritoriji Srbije su kvalitetnije i drugačije u odnosu na srodne, koje se danas uvoze. Proizvođač proizvoda sa oznakom geografskog porekla pojavom falsifikata gubi tržišnu utakmicu jer nije konkurentan i zato je posebna vrsta podsticaja, kao mera održivosti ove proizvodnje, nužnost. Proces od proizvodnje, isporuke, prerade i prodaje na tržištu u potpunosti mora biti transparentan i sa potpunom sledljivošću, kako se ni u jednom trenutku ne bi dovelo u pitanje originalnost proizvoda. Dakle, predlažem da se subvencioniše sertifikovana proizvodnja i prerada proizvoda sa oznakom geografskog porekla. Na osnovu izdatih sertifikata predlažemo da ministarstvo podsticajnim merama podrži štampanje kontrolnih markica koje će garantovati potrošaču da je proizvod original i da, kao takav, ima zagarantovan kvalitet. Podsticaj u ovom delu nije ni malo beznačajan. Šta više, delovao bi motivaciono na proizvođača, kao i na prerađivača. Kada znamo da postupak zaštite nekog proizvoda ne traje mesecima, nego godinama, konkretno, od ideje pa do realizacije dobijanja oznake proizvoda geografskog porekla za futoški kupus prošlo je 10 godina. Stepen finansijskog ulaganja u ovaj projekat bio je veoma značajan, kako od strane lokalne samouprave, tako i od strane samih proizvođača, te se od države s pravom očekuje podrška ka daljem razvoju ovih kultura. Takođe, značajna pomoć bila bi kroz podsticaj koji se odnosi na njihove aktivnosti vezane za proširenje stručnih znanja i zajednički nastup u promovisanju proizvoda sa oznakom geografskog porekla, kako u zemlji, tako i na inostranom tržištu. Gospodo iz ministarstva, prihvatanjem ovog amandmana proizvođači proizvoda sa oznakom geografskog porekla dobili bi konkretnu podršku i jasan signal da država želi da očuva i unapredi proizvodnju nečega što smo reklamirali pod sloganom – najbolje iz Srbije. Ukoliko ne bude stalnog ulaganja u proizvodnju, praćenja i promocije nacionalnih poljoprivrednih brendova, proizvodnja proizvoda sa oznakom geografskog porekla vremenom bi se možda i ugasila. Ako te proizvode posmatramo kao posebnu vrstu nacionalnih resursa, dilema oko posebnih podsticaja i nužnostima ka tim posebnim podsticajima bila bi rešena. Navešću primer. Često se dešavalo da, kada se mi Futožani legitimišemo tako što kažemo da smo iz Futoga, kod sagovornika usledi komentar – futoški kupus. Znači, već prepoznatljivo. Samo da dodam da nije futoški kupus onaj koji je proizveden u Futogu, to je sorta kupusa koja se karakteriše posebnim svojstvima od kojih su neka našla mesto i u farmaceutskoj industriji. Zato je put od 10 godina do dobijanja oznake geografskog porekla nešto za šta svi, kako proizvođači, prerađivači i krajnji korisnici, ali pre svega i država, moraju učestvovati u očuvanju i unapređenju ove vrste poljoprivrednih proizvoda. Na kraju, ne kao najmanje značajan podsticaj, naprotiv, već da bi kao poslednji u nizu skrenuo pažnju gospodi iz ministarstva, kao i vas narodnih poslanika, a koji bi morao da se nađe u ovom zakonu i to baš u odeljku posebnih podsticaja, jeste podsticaj za proizvođače poljoprivrednih proizvoda sa oznakom geografskog porekla, za nabavku neophodne opreme i mehanizacije, jer to je gorući problem proizvođača ovih proizvoda i time bi se direktno podstakla konkurentnost ovih proizvoda. Ukoliko bi Zakon o podsticaju u poljoprivredi prepoznao kao neophodnost podsticanje proizvodnje proizvoda sa geografskom oznakom porekla, daleko bi bilo uputnije i lakše ići prema drugim ministarstvima, poput Ministarstva za trgovinu i turizam i mislim da bi ova vrsta proizvoda, ukoliko bi doživela za početak razvoja, možda u nekom vremenu, i ekspanziju, potvrdila da je jedan od resursa ove države. Hvala lepo.
hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Neven Cvetićanin i Milorad Mijatović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu su prihvatili amandman, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu podneo je amandman na član 40. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Pošto nije ministar tu, dozvolićete mi da ga, kada se vrati, pitam da li prihvata ovaj amandman. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radmila Gerov, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman, sa ispravkom, zajedno su podnele narodni poslanici Jasmina Obradović i Biljana Pantić. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman, sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Donka Banović, izvolite.
Hvala. Kao što rekoste, ovo je amandman na član 40, a ovim članom je uređeno pravo na korišćenje posebnih podsticaja, pa je to član od nekih sedam stavova, pa se kaže da su prava na korišćenje posebnih podsticaja za marketing i informacione sisteme u poljoprivredi, zatim za obavljanje savetodavnih i stručnih poslova u oblasti poljoprivrede, za sprovođenje odgajivačkih programa u stočarstvu, za sprovođenje naučnoistraživačkih i razvojnih projekata u poljoprivredi, za proizvodnju sadnog materijala i sertifikaciju. Nemam vremena dalje da nabrajam, uglavnom je ovo jedan prilično važan predlog člana, da bi poslednji stav bio na ovaj način definisan, odnosno mi smatramo da je stav 7, gde se samo uopšteno kaže da će ministar bliže propisati uslove i način ostvarivanja prava na posebne podsticaje, nedovoljan. Dakle, znamo, čak nije bilo ni potrebe da nam predložite ovakav stav, pošto se podrazumeva da će ministar koji je nadležan za ove poslove ovu materiju morati prosto da uredi nekim podzakonskim aktima, zato što je tu puno različitih vrsta podsticaja. Trebalo je da prihvatite naš amandman, koji je u stvari dopuna ovog vašeg stava, a to je da će ministar podzakonskim aktom u roku od šest meseci od stupanja na snagu ovog zakona bliže propisati uslove i način ostvarivanja prava na posebne podsticaje. Prosto vas ovim amandmanom podsećamo da je trebalo i vi da predložite rok. Ako smatrate da je ovaj rok koji smo mi dali od šest meseci suviše kratak, onda je trebalo da napišete za 12 meseci, odnosno godinu dana itd. Ovako kako ste predložili praktično nemamo ni garanciju da će ministarstvo uopšte urediti ovu oblast podzakonskim aktom. Ono što je neobično je obrazloženje koje ste nama dali za odbijanje ovog amandmana, a to je da se ne prihvata iz razloga što je rok za donošenje podzakonskih propisa utvrđen u pregledu izvršnih propisa, koji se donose na osnovu ovog zakona, i taj rok se odnosi na sve podzakonske akte. Dakle, govorite o nekom pregledu izvršnih propisa koji će se doneti na osnovu ovog predloga zakona, koji je još uvek samo predlog zakona. Ovo nije zakon i to je nešto što ja nisam mogla da nađem i da proverim koje rokove vi dajete za određena podzakonska akta. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Jeremić, Ljubica Milošević i Slobodan Veličković. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Veličković. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanice i poslanici, mi smo u članu 43. predložili da se iza stava 3. tačke 3) doda stav 4. koji bi glasio: "Po nalogu ministarstva nadležnog za poslove poljoprivrede sačinjava mesečni pregled i izveštaj o utrošku sredstava za podsticaje i obnovu sela". Odnosi se na prava i dužnosti poljoprivrednih inspektora. Zašto smo ovo predložili? Ovakva kontrola utroška finansijskih sredstava moguća je da se uradi brže od kontrola koje se regulišu u stavovima 1, 2. i 3. i jeftinija su, a daju rezultate o utrošku sredstava koji su evidentni i mogu se veoma brzo skidati sa evidencija koje mogu biti obrađene i ne mora se izlaziti na teren da bi se upoređivala potrošnja finansijskih sredstava. Zato i predlažemo da se ovakav stav doda, odnosno usvoji, jer odbijeno je sa obrazloženjem koji glasi – amandman se ne prihvata iz razloga što je obim kontrole utvrđen godišnjim planom rada inspektora, a u svakom trenutku po nalogu neposrednog rukovodioca može se zahtevati izrada izveštaja. Plan rada inspektora inspektor sačinjava sam na osnovu plana rada ministarstva. Plan rada se može menjati, jer to nije nikakav problem. Nije to Ustav ili Sveto pismo da se ne može menjati. Plan rada sačinjava inspektor na osnovu plana rada Ministarstva poljoprivrede i može sprovoditi ovu inspekciju veoma jeftino, ne trošeći nikakva finansijska sredstva. Hvala lepo.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Meho Omerović. Vlada i Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Dušan Petrović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 44. doda novi član 44a. Vlada i odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Vladimir Marinković podneo je amandman kojim predlaže da se posle naziva glave VIII doda novi član 50a. Vlada i odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Oto Kišmarton. Izvolite.
Hvala. Naime, ovo je tehnički amandman. U zakonu je predviđeno da namena i raspodela po vrstama sredstava i obim sredstava iznose pet posto republičkog budžeta. To stoji u predloženom zakonu. S obzirom da je budžet donet još prošle godine za ovu godinu, republički budžet, a Zakon o ruralnom razvoju, odnosno o podsticaju ruralnog razvoja donosimo sada, da bi bilo usklađeno kako i treba predloženo je ovim amandmanom da izuzetno u 2013. godini obim sredstva iz člana 4. stav 2. ovog zakona može biti manji od pet posto budžeta Republike Srbije, u smislu zakona kojim se uređuje budžetski sistem. Naravno, ovo će se odnositi, kao što stoji u amandmanu, samo na ovu godinu, jer naš cilj je da naredne godine i svih sledećih godina sredstva za poljoprivredu budu čak i veća od pet posto. U načelnoj raspravi kada sam govorio o ovom zakonu takođe sam rekao da je ovaj zakon dobar, što se i pokazalo. Na ovaj zakon je podneto 130 amandmana, a od toga je 14 amandmana podnetih od strane narodnih poslanika, a četiri amandmana je podneo Odbor za poljoprivredu, ti koji su prihvaćeni. Ima veliki broj i drugih amandmana koji su bili dobri amandmani, gde su poslanici imali neko drugo viđenje kako bi trebalo da izgleda ovaj zakon i uglavnom svi predloženi amandmani su išli u cilju poboljšanja ovog zakonskog predloga. Kao što smo rekli, ovim zakonom smo hteli da obezbedimo jednu dugoročnu predvidljivost u poljoprivredi, stabilnost poljoprivrede i transparentnost agrarne politike. Bilo je dosta reči o podsticajima, da li su dovoljno visoki, da li su mali itd. Međutim, kao što sam rekao, treba da se vidi šta je cilj tih podsticaja. To nije socijalna kategorija. Podsticajima treba da omogućimo unapređenje poljoprivredne proizvodnje i razvoj poljoprivrede. Svakako razvojem poljoprivrede ubuduće ćemo moći ostvariti naravno i veće podsticaje. Podsticajima država treba da utiče na porast poljoprivredne proizvodnje i na taj način poboljša položaj poljoprivrede i poljoprivrednika. Takođe, unapređenjem i razvojem poljoprivrede i ovim zakonom treba da se omogući donekle da se poljoprivredni proizvođači specijalizuju za proizvodnju koja će omogućiti najveću dobit. Takođe i da omogućimo razvoj sela, odnosno ruralni razvoj. Zaključio bih time da je ovaj zakon za početak veoma dobar, a kako će se primenjivati to će zavisiti od nas. Hvala.
Hvala. Molim gospodina ministra Kneževića da se izjasni u vezi amandmana Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu koji je podneo na član 40. Da li ga prihvata ili ne? Izvolite, gospodine Kneževiću.
Prihvatam amandman.
Konstatujem da je amandman na član 40. postao sastavni deo ovog zakona. Na član 52. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Vlada i Odbor za poljoprivedu, šumarstvo i vodoprivredu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom je predloženo da ovaj zakon važi svega dve godine, znači, do 31. decembra 2014. godine. Sa moje tačke gledišta, kao predsednik Narodne seljačke stranke, ovo ne mogu da prihvatim. Ako bi Vlada ovo prihvatila, to bi bio presedan. Dakle, devalvirala bi sve ono što je do sada uradila. Ovaj zakon je predvideo dugoročnu poljoprivrednu politiku, odnosno minimalne iznose koji su predviđeni u narednom periodu. Spram ovog zakona, kao poljoprivrednik, mogu da kažem da će poljoprivredni proizvođači planirati dugoročno i svoju poljoprivrednu politiku, odnosno povlačiti odgovarajuće kredite za mehanizaciju, za nabavku grla i svako skraćivanje nekog roka važenja ovog zakona bi bilo pogubno, ne samo za Ministarstvo poljoprivrede, već za poljoprivrednu proizvodnju u Srbiji. Dakle, ovo je nekoliko koraka, nekoliko dobrih koraka u dobrom pravcu i ukoliko bi usvojili ovaj amandman koji je predložio moj kolega, sve ono što smo dobro uradili bi upropastili. Mislim da ovde ima još problema koje Ministarstvo treba da reši, pre svega po pitanju malinara. Oni će biti veoma aktivni i tu će Ministarstvo morati mnogo toga da preduzme, s obzirom da ministar zna da su se oni već javljali i da su pravili svoje skupove. Ostalo je nerešeno jagodičasto i bobičasto voće. Tu treba naći mehanizam kako to podržati, ali kako unaprediti tu proizvodnju da budemo konkurenti sa Poljskom, Čileom itd. Takođe, mislim da ostaje da kroz ruralni razvoj podstičemo sisteme za navodnjavanje i to mora da bude dugoročna poljoprivredna politika, tako da bi bilo pogubno da prihvatimo ovaj amandman koji je predložio moj kolega iz opozicione stranke jer bi to bilo pogubno, ukoliko ne želimo da nam poplava, kao do sada što je bilo poplava, bude jedini zalivni sistem u Srbiji. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres o Predlogu zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DRŽAVNOJ PRIPADNOSTI I UPISU PLOVILA Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača Gorana Kneževića, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede i Milutina Mrkonjića, ministra saobraćaja, pozvao da sednici prisustvuju i Miodrag Poledica, državni sekretar u Ministarstvu saobraćaja i Milorad Ilić, pomoćnik ministra saobraćaja. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Donka Banović, Milica Vojić Marković i Marijan Rističević. Primili ste izveštaje Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstva. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Donka Banović ima reč.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Bila sam u načelnoj raspravi ovlašćeni predstavnik DSS po ovoj tački dnevnog reda, tako da ono vreme koje koristim za obrazloženje amandmana, a bude duže od dva minuta, molim da mi od tog vremena ovlašćenog predstavnika to i odbijete. Moram da izrazim žaljenje, donekle i negodovanje, što ministar koji je nadležan za poslove saobraćaja nije večeras ovde sa nama. Znam da ministar Knežević može uspešno da brani boje Vlade Republike Srbije, ali pretpostavljam da se nije detaljnije bavio ovom problematikom. Dakle, na dnevnom redu je državna pripadnost i upis plovila Republike Srbije. Pretpostavljam da nije imao vremena da se upozna, verovatno nije ni znao da će danas braniti amandmane na Predlog ovog zakona. Još nešto što takođe nije u redu, to je da je gospodin Knežević ovde od jutros od 10,00 sati i da je saslušao obrazloženja na nekih stotinu amandmana koje su svi poslanici podneli na ovaj prethodni zakon. Koliko sam videla, on je to pažljivo pratio, prihvatao, nije prihvatao. Mislim da neće moći pažljivo da isprati ova obrazloženja, tim pre što mislim da neće moći da kaže, posle diskusije o nekom amandmanu, da li ga prihvata ili ne ili neće prosto na taj način hteti da se meša u posao svog kolege koji je nadležan za poslove saobraćaja. No, da se vratim sada na ovaj amandman. Inače, član 3. je član - značenje pojmova. Tu je obrazloženo nekih 38 različitih pojmova i termina koji se pojavljuju kroz ovaj predlog zakona, koji je inače veoma obiman, ima 194 člana. Ovaj prvi član se odnosi na tačku 14) i na tačku 20) ovog člana. Prvi je ispravka. Odnosno, vi predlažete i kažete "Javno plovilo je plovilo koje upotrebljava državni organ, a koje nije ratno plovilo i koje služi isključivo u neprivredne svrhe".Amandmanom sam predložila da vi promenite ovo "u neprivredne svrhe". Mislim da to uopšte nije u duhu našeg jezika. Ne znam da li je iko od vas, čak i ministar koji je zvanično i predlagač ovog zakona, ikada u životu upotrebio reči "u neprivredne svrhe", koristimo nešto u neprivredne svrhe. Mi predlažemo da to promenite u reči: "koje se ne koristi za privrednu delatnost", odnosno da je javno plovilo – plovilo koje upotrebljava državni organ, koje nije ratno plovilo i koje se ne koristi za privrednu delatnost, odnosno da se ne ostvaruje nikakav profit. To je prva intervencija u okviru tog amandmana. Druga intervencija se odnosi na definiciju ili objašnjenje reči ili termina "nepokretna platforma". Predlagač kaže "nepokretna platforma je veštačko ostrvo, instalacija ili struktura koja je trajno pričvršćena za morsko dno za potrebe istraživanja ili eksploatacije bogatstva ili u druge ekonomske svrhe". Mi smo ovde takođe predložili da reči "instalacija ili struktura" zamenite rečima "građevinska konstrukcija" zato što instalacija je instalacija, nema nikakve veza sa nepokretnim platformama, a i za te nepokretne platforme se ne kaže struktura. Da je tu pisalo građevinska nekakva struktura itd, pa bi to bilo prihvatljivo. Ovako, mislim da mi dajemo bolji predlog kroz amandman. Hvala.
Gospodine ministre, izvolite.
U pravu ste. Izvinjavam se, pošto je predsedavajući reagovao munjevito, pa je odmah krenuo na zakon. Hteo sam pre svega da vam se izvinim u ime ministra, ovlašćenog predlagača, stvarno je opravdano odsutan. Tek pre nekih sat vremena sam saznao da ću ja biti ovde, tako da, verujte mi, stvarno se izvinjavam što možda neću biti dovoljno kompetentan da odgovorim na neka vaša pitanja. Pomoći će mi tu kolege, koliko mogu, iz Ministarstva, ali u pravu ste, nisam baš spreman za ovo. Hvala.
Hvala. Reč ima Donka Banović. Izvolite.
Htela bih samo nešto da predložim, vi možete u svojstvu ministra u Vladi da prihvatite amandmane, a da kasnije o tome obavestite svog kolegu koji je nadležan za poslove saobraćaja.
Hvala. Reč ima Srđan Milivojević.
Gospodine predsedavajući, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, meni je prvo žao da bicefalna Vlada kako je kazao premijer Dačić, koja ima četiri ministra koji se bave građevinarstvom, urbanizmom, infrastrukturom, gospođu Kalanović, gospodina Mrkonjića, gospodina Bačevića, gospodina Velimira Ilića, mora da angažuje ministra poljoprivrede. Uz svo njegovo uvažavanje i njegovu volju i želju da on učestvuje u ovoj raspravi, ipak mislim da je mogao jedan od četiri ministra infrastrukture da dođe i da raspravlja na ovu temu. Želeo bih da se zahvalim koleginicama Donki Banović i Milici Vojić Marković jer su one podnele nekoliko amandmana koji ne samo da su leksičke prirode već su bitno ispravili one stilske nepravilnosti u samom ovom zakonu, već i na budnosti i pozornosti kada je reč i o ovim drugim amandmanima. Svakako, uzeću učešće u raspravi o ovoj veoma važnoj tački, pogotovo sa aspekta činjenice da se ministar Bačević ovog trenutka nalazi u Kini gde pregovara oko kanala Beograd-Solun, pa ću svakako iskoristiti raspravu o amandmanima da o tome i ja nešto progovorim. Hvala vam.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Hvala gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Demokratska stranka Srbije je nekoliko amandmana podnela iz jednostavnog razloga što je primetila da ovaj zakon koji ima jako mnogo nedostataka kao osnovni nedostatak kojim pokriva te neke druge je nerazumljiv jezik. Znači, nama je potpuno jasno kako se došlo do ovog prevoda, taj prevod kao da ste ukucali u "Gugl" i prevodili na taj način. Ovde nema nikakve veze sa duhom jezika ovo što ste vi napisali, sa duhom srpskog jezika, ima sa nekim drugim jezikom, sa engleskim naravno, ali prosto mi koristimo srpski jezik za srpske zakone. Tako da smo mi u ovom članu 5. koji se inače odnosi na državnu pripadnost i koji glasi – nad plovilima državne pripadnosti Republika Srbija ima pravo i obavezu da vrši upravni, tehnički nadzor i ekonomsko-socijalni nadzor. Da li je nekada neko čuo da se u srpskom jeziku ovako formira rečenica? Nekoliko zadnjih dana osećam se kao lektor Vlade jer nad ovim zakonima stvarno neko treba lektorski da se pozabavi. U onom koji se odnosio na žigove, koji će doći, tamo nismo napravili razliku između pisanog i pismenog podneska, tako da sam se tamo bavila ovim. Neko će reći da sam ja profesor srpskog jezika, a nisam, ja samo govorim srpski jezik, pa mi zato samo strašno smeta što u ovim zakonima rečenice zvuče ovako. Mi smo napravili amandman i slušajte kako zvuči rečenica koja je napisana srpskim jezikom, a ima to isto značenje, znači – Republika Srbija ima pravo i obavezu da vrši upravni i tehnički nadzor nad plovilima koja imaju državnu pripadnost Republike Srbije. Ova rečenica ima i rep i glavu i potpuno je jasno šta hoće da se postigne ovim zakonom. Prosto, ne znam zašto ovo naše nije prihvaćeno zato što ne menja suštinu koju ste napisali ovde, ali i te kako menja ovu rogobatnost koja nema nikakve veze sa duhom srpskog jezika. Ne znam kako se vi osećate kada čitate ovo napisano, ja znam da se loše osećam kad nešto više puta čitam i onda više nemam jedan jasan uvid kako sam to napisala i da li je to smisleno. Dajte još nekome da pročita ovo, ovo stvarno zvuči strašno, sramotno kada se nađe u srpskom parlamentu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Gospodine predsedavajući i uvaženi gospodine ministre, prosto moram da podržim ovaj amandman gospođe Vojić Marković jer ako ja iz Kruševca jako dobro razumem nju iz Valjeva, smatram da se naš lep srpski jezik jednako dobro govori i u Užicu, Čačku, Kruševcu, Valjevu i u Beogradu. Nema potrebe da Vlada tvrdoglavo odbije prihvatanje ovog amandmana jer ovde je reč o leksičkim korekcijama koje bitno popravljaju kvalitet zakona. Na kraju, mislim da nema potrebe da se stidimo ako je Vlada brzopleto napisala ovaj zakon, da se kaže žurili smo mnogo da zaplove ti brodovi do Soluna, pa smo žurili da što pre donesemo zakon, te nismo imali vremena. Dakle, pozivam vas da podržite ovaj amandman jer stvarno ne vidim nikakav problem u amandmanu. Reč je, podvlačim, o leksičkim korekcijama koje su vrlo korisne jer zakon treba da oslikava pre svega naš lep srpski jezik i mislim da tu nema nikakvih problema. Kažem, ako mi u Kruševcu i mi u Valjevu uspevamo da razumemo ovaj zakon, mislim da se taj naš jezik jednako govori i u Inđiji, i u Čačku, i u Kruševcu i da će svi poslanici glasati za ovaj amandman. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite.
Iskoristiću ovu priliku da malo prokomentarišem ovaj prethodni amandman. Tim amandmanom je takođe izostavljeno nešto što nama baš nije bilo jasno šta se tim članom hoće, odnosno da nad plovilima državne pripadnosti Republike Srbije, Republika Srbija ima pravo i obavezu da vrši upravni, tehnički, ali i nekakav ekonomsko-socijalni nadzor. Mi smo otprilike razumeli koja je to vrsta nadzora, ali mislim da je to trebalo drugačije, eventualno nekim novim stavom učiniti jasnim, a ne ovako u nabrajanju. Zaista, u ovom nabrajanju ništa nije jasno kakva je to vrsta nadzora, pogotovo što se u okviru ove tačke razgovara i o nekim konvencijama, odnosno kada je bilo u načelu, o nekim konvencijama kojima je regulisana socijalna zaštita pomoraca, tako da je ovo trebalo drugačije rešiti. Što se tiče amandmana na član 12. ovaj član 12. inače reguliše isticanje imena i oznaka na brodovima unutrašnje plovidbe sa sopstvenim pogonom, pomorskog broda, jahte, plutajućih objekata, gde treba da bude istaknuto ime kako bi bilo vidljivo, ali i registarski broj. Predlažemo da se drugi deo rečenice, gde je reč o registarskom broju, promeni na sledeći način – registarski broj za identifikaciju čamca mora da bude istaknut na obe strane pramca, registarski broj plutajućeg objekta mora da bude istaknut na vidljivom mestu na spoljašnjoj strani plutajućeg objekta. Tako da smo mi ovom intervencijom ovu malo dužu rečenicu koja nije baš najbolje razumljiva prosto hteli da podelimo na dve kako bi to bilo razumljivo. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković. Izvolite.
Narodni poslanik koji se oseća kao dežurna učiteljica, ali izgleda da mora neko to da radi, jer neko ko je zadužen za to, ne radi. U članu 16. u stavu 2. se kaže – ministarstvo dostavlja organizaciji iz člana 15. stav 1. ovog zakona sledeće podatke o kompaniji ili o registrovanom vlasniku pomorskog broda. U tački 2. se kaže –dostavlja država registracije kompanije, odnosno vlasnika pomorskog broda. Opet je ona ista primedba. Nejasno je šta je šta, šta se kome dostavlja i ostalo. Pogledajte kako zvuči onako kako smo mi napisali – dostavlja ime države u kojoj je kompanija, odnosno vlasnik pomorskog broda registrovano. Znači, znamo šta treba da dostave. Prosto mislim da kada neko bude došao do toga da treba da koristi ovaj zakon, bilo da nadgleda primenu ovog zakona, da će taj imati debele probleme, jer neće znati šta treba zapravo da radi. Teško je i onome ko bude kontrolisao primenu ovog zakona, ko treba da vodi računa da obezbedi podatke iz ovog zakona. Znači, vrlo široko može da se shvati šta je napisano, a ne bi trebalo tako. Ipak mora da se zna u zakonu šta je šta. Još je smešnije to šta ste meni odgovorili kao razlog zbog čega ne prihvatate amandmane koje smo podneli. Pozivate se na konvencije o pravu, koja mora da bude uređena, obaveza države strane ugovornice ove konvencije da obezbedi … Pazite, odgovor tek ništa ne razumeš. Samo razumeš to da postoji neka konvencija na koju se vi pozivate, a ta konvencija nije u vezi sa pismenošću izgleda. To je neka konvencija od koje ne možemo da razumemo ni šta je glava, ni šta je rep. Ljudi, ovaj zakon mora da bude pismen, pre svega. Mora da se odnosi na pravopis srpskog jezika. Zamislite rečenicu koja kaže – ministarstvo dostavlja organizaciji sledeće podatke, država registracije, kompanije, odnosno vlasnika pomorskog broda? Šta treba da dostavi? Ne razumem zašto niste prihvatili? Nema to veze s konvencijom, to ima veze sa pismenošću elementarnom. Dajte lektoru pre nego što dostavite i parlamentu. Ne znam kako su ministri glasali na Vladi? Pretpostavljam da im je neko objasnio o čemu se radi i ljudi su prihvatili na "dođem ti", "časna reč" itd. Molim vas, čitajte. Gospodine Kneževiću, ozbiljan ste čovek, čitajte zakone, molim vas. Svašta ima u zakonima. To ne liči na parlament i ne liči na Vladu. Mi hoćemo da budemo ozbiljna država? Podržavam vas u tome da budemo ozbiljna država, ali, molim vas, budimo pismeni. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vladar i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Ovaj član se nalazi u trećem delu. To su i razni upisnici plovila. Inače, jedna od velikih novina koja se uvodi ovim zakonom jeste u stvari pojednostavljivanje upisa plovila u odgovarajući upisnik i da se ovim predlogom zakona ukida uloga sudova, tako da se taj proces pojednostavljuje i, naravno, on će biti efikasniji i brži. Mi očekujemo da to bude jedan od rezultata. Tu ima dosta novina, odnosno, po prvi put se uvodi otvaranje upisnika za pomorske brodove i to je tzv. međunarodni upisnik pomorskih brodova. Ovim predlogom zakona predviđena je mogućnost privremenog upisa i ispisa pomorskog broda u međunarodni upisnik itd. Dakle, puno članova govori o upisnicima i o samoj proceduri upisa. Ovaj amandman se odnosi na naslov iznad člana 19. To je oblik u kome se vode upisnici plovila. Ideja predlagača je sledeća. Prvi stav je da upisnici plovila vode se u obliku knjiga. Drugi stav da ministarstvo vodi domaće upisnike i u formi elektronskih zapisa koji sadrže bazu podataka za celo područje Republike Srbije. Predlagač kaže da će se na dva načina voditi ti upisnici. U informatičkom dobu potpuno je zadovoljen zahtev da, osim tog nekog pisanog oblika, bude i u formi elektronskih zapisa. Ono na šta se odnosi naš amandman jeste da se ovaj prvi stav promeni, pa da upisnici plovila vode se u obliku pisanog registra, ne samo u obliku knjige, jer knjiga može da bude takođe elektronska. Ako niste naveli pisane knjige, koliko god da to čudno zvuči, to nije u redu. Dakle, predlažemo da umesto reči "knjiga" bude u obliku pisanog registra, kako bi se ova dva nosača informacija zaista i razlikovala. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovani gospodine predsedavajući, uvaženi gospodine ministre, svakako ću podržati i ove amandmane gospođe Vojić Marković i gospođe Donke Banović, ali ću kazati da mi je žao što je resorni odbor danas odbio moj amandman, jer kada govorimo o upisniku, dao sam predlog da upis svih brodova i svih plovila bude u Stalaću, pošto se Stalać nalazi na lepom mestu, na sredini tog plovnog puta između Beograda i Grdelice. Grad Stalać se nalazi u opštini Ćićevac. Ima jedna jako lepa pesma koja kaže: "Putniče namerniče, ti koji putuješ po zemlji Srbiji, ma ko da si i ma odakle da si, zastani tamo gde su zastale plahovita Južna Morava, da se u zagrljaju sa valovitom Zapadnom Moravom, iznedre najlepšu srpsku i najveću srpsku reku, Veliku Moravu, pa i ti napoj žednu dušu lepotama zemlje Srbije". Jedno tako lepo mesto, kao što je Stalać, koji je tako lepo opevan u narodnim pesmama, zaslužuje da sedište registra upisnika bude tu. Apsolutno sam uveren da će ova Vlada završiti ovaj pomenuti kanal Beograd – Solun i da će Stalać kao velika luka na tom plovnom putu kvalifikovati i kandidovati da baš u njoj bude sedište za upis svih brodova koji će ploviti tim kanalom. Apsolutno sam ubeđen da svi poslanici SNS veruju ovoj Vladi, da su apsolutno uvereni da će taj kanal da zaživi i da će oni glasati za ovaj naš amandman, jer ne vidim ni jedan razlog da ne podrže tako jedan značajan amandman koji će doprineti razvoju opštine Ćićevac i mesne zajednice grad Stalać. Gde ćete lepše, nego da upisnik svih tih brodova bude tu? Zamislite koliko će moći turističkih lepih manifestacija da se organizuje u Stalaću, regata Stalać – Solun, kao što ima Drinska regata …
Gospodine Milivojeviću, molim vas, kada diskutujete nemojte toliko ironije. Nije ni u duhu Poslovnika, a nema smisla ni da vas opominjem.
Ne bih ja, oni prosto mole. Oni prosto traže sa ovakvim projektom …
Nemojte, molim vas. Onda mene dovodite u poziciju … Sa puno ironije govorite i kršite Poslovnik. Nastavite o amandmanu.
Ja ću da skratim svoju diskusiju na vaš apel i molbu, pošto vidim da je i ministar umoran, a nema četiri ministra infrastrukture. Verujem da SNS veruje u svoju Vladu, u svog ministra Bačevića, koji je otišao u Kinu da se zaduži. Registar i upisnik svih brodova treba da bude grad Stalać. Podržavam tu inicijativu i pozivam vas da glasate za ovaj amandman. Obećavam vam vožnju gondolom od Kruševca do Stalaća i ja ću da vozim gondolu ako treba, a vi samo glasajte za ovaj amandman. Hvala.
Reč ima ministar Goran Knežević.
Samo radi istinitosti. Predsedavajući je već skrenuo pažnju na dozu ironije u izlaganju prethodnog govornika. Mislim da nije u redu. Vlada Republike Srbije je prethodne nedelje zasedala i donela je odluku da potvrdi ugovor o izradi jedne studije izvodljivosti za taj veliki projekat. Znači, ne radi se ni o kakvom zaduživanju, ne radi se o nikakvim finansijskim obavezama, jednostavno, izrada studije o izvodljivosti koja će pokazati da li takav projekat uopšte može biti izveden. To je jedna pripremna faza koja se radi za svaki projekat, bio on veliki, bio mali. Znači, to je jedan deo koji mora da se odradi. Ako bude uspešan, ako bude pokazao da je opravdanost tog projekta dobra, onda ćemo tek razgovarati o nastavku samog projekta.
Hvala. Po kom osnovu se javljate? Neću vam dozvoliti. Izvolite, po Poslovniku. Ali, vodite računa da stvarno bude po Poslovniku.
Član 104. Poslovnika. Imam pravo na repliku. Hteo sam da dam jedan vrlo koristan savet gospodinu ministru i ovoj vladi. Ne počinje istorija Srbije od ove vlade. Prethodna Vlada, prethodni ministar poljoprivrede… (Predsedavajući: Nemojte, molim vas.) Vrlo je važno. Prethodna Vlada je već uradila studiju. [[Isključen mikrofon.]]
Jednostavno, neću vam dozvoliti, zato što ste vašom diskusijom izazvali puno ironičnog odnosa prema zakonu. Mislim da Poslovnik nije prekršen. Moje je pravo da li ću da vam dam reč ili ne. Vrlo dobro znate da je moje pravo da ocenim da li imate pravo na repliku. Procenio sam da vi nemate pravo. Reč je tražio Marijan Rističević. Po kom osnovu?
Imam pravo da koristim vreme poslaničke grupe, po amandmanu. Želim da u uvodu iznesem jednu činjenicu, u vezi sedišta i upisnika plovila. To je jedna činjenica koja je proverljiva.
Gospodine Rističeviću, nemojte i vi sada oko toga, molim vas. Ako hoćete po amandmanu, možete.
Jednima je dozvoljeno sve, drugima nije dozvoljeno ni da počnu. Drugima sve nije dozvoljeno. (Predsedavajući: Ja vas sada pitam – da li želite po amandmanu, ili želite repliku? Ako želite repliku, nemate pravo na nju, jer vas poslanik nije pomenuo.) Ovo je rasprava po amandmanu. Moram da izvršim uvod, ako dozvoljavate. Kaže se da je do skoro u kancelariji Aleksandra Krišanovića, posebnog savetnika ministra Dulića, u Nemanjinoj 11, na zidu levo od ulaza stajala velika tabla na kojoj su bili ispisani projekti koje ovo ministarstvo namerava da realizuje. Kanal Dunav-Egejsko more, kao jedan od glavnih projekata, bio je predstavljen u gornjem desnom uglu. Dakle, ja podržavam da luka bude u Stalaću i da moj kolega može da drži lanac brze hrane, ali pod uslovom da ne potruje ljude kao pre 10 godina. Hvala.
Hvala. Ima reč Dejan Radenković. Izvinjavam se Radenkoviću, po Poslovniku ima reč Borislav Stefanović.
Član 107. Predsedavajući, uz svo uvažavanje, nije nigde u Poslovniku predviđeno, istine radi i zbog Poslovnika, da nekom može da se oduzme reč zato što je ironičan. Dakle, niko se nije vređao. To što je možda vama ličilo na ironiju, nama možda nije. Možda mi više verujemo u ovaj projekat od vladajuće većine. Znači, smatram da ste tu pogrešili. Kako da dokažemo vama da mi, recimo, do kraja verujemo da će u Stalaću biti luka za registraciju plovila? Vi kažete da smo ironični, a ja vas gledam i kažem – evo, mi baš verujemo da će biti regata od Stalaća do Egejskog mora. Kako vi sad procenjujete da je neko ironičan? I da jeste, ja vam kažem da to u Poslovniku ne postoji kao osnov za oduzimanje reči. Hvala.
Smatram da nije povređen Poslovnik. Ako mislite da treba da se izjasnimo oko toga, u redu. (Ne) Narodni poslanik Dejan Radenković ima reč, po amandmanu.
Kao izvestilac Odbora moram da upoznam javnost. Mi smo vodili polemiku danas i na Odboru, što se tiče pomenutog predloga. Prvo, ja sam i danas kao predstavnik Odbora rekao da sam čak i mislio u jednom trenutku da se kolega Milivojević malo šali i da je to za mene krajnje neozbiljan predlog, jer tamo ne postoji lučka kapetanija, ne postoje posade koje tamo borave, sedište prema upisu za Stalać je Lučka kapetanija Smederevo, itd. Sve je ovo jedna prazna priča u korist nekih sitnih poena i mislim da nema smisla da izvrgavamo ruglu jednu ozbiljnu stvar, a to je upis prema sedištu. To treba lepo da piše. Na brodu treba da piše i sedište, a to bi bilo – Beograd. Ne znam čemu bi vodilo sve ovo, da to bude Stalać, pa da brodovi plove međunarodnim vodama i da piše Stalać, da svi gledaju i da se pitaju iz koje je zemlje i gde je taj Stalać? Mislim da ovo ne stoji i da nema opravdanosti u ovome što kolega Milivojević predlaže. Možda u nekoj budućnosti se ukaže prilika pa se prvo proglasi da je to lučka kapetanija, znači, postavi se redosled događaja, pa možda kasnije da se odredi i upis plovila, da se tamo postavi ozbiljna lučka kapetanija, sa ozbiljnim kapacitetima, pa da tek onda možemo da pričamo o tome, kao i o kapacitetima za evidenciju i upis plovila. Kao predstavnik Odbora, ja se zahvaljujem. Samo sam hteo da upoznam ostale narodne poslanike i javnost o tome kakva se polemika vodila na Odboru. Kada sam video da je kolega Milivojević ozbiljan, i ako je zaista krajnje ozbiljan predlog, ja bih ga samo podsetio da oni koji su slične predloge davali u prethodnom mandatu, danas više ne sede u Skupštini. Hvala.
Reč ima Srđan Milivojević, pošto je spomenut. Replika.
Replika, pošto sam dva puta pomenut. Zahvaljujem se kolegama koji su me pomenuli. Svi moji predlozi su veoma ozbiljni. Ja veoma volim kraj iz koga dolazim, pogotovo grad Stalać, južnu i zapadnu Moravu i mesto gde nastaje velika Morava i nikada nisam davao nikakve neozbiljne predloge. Apsolutno sam uveren da gospodin Milutin Mrkonjić može da izgradi lučku kapetaniju pre roka. Jer, da se uradi zgrada lučke kapetanije, to je šala, zabava, i za Ćićevac i za Stalać i za Varvarin i za Kruševac. Jedna veoma važna napomena, pošto me niste saslušali do kraja. Opet podvlačim – ne počinje istorija Srbije od ove vlade. I prethodna Vlada je nešto radila. Postoji u kabinetu ministra, tadašnjeg, poljoprivrede, Slobodana Milosavljevića, studija izvodljivosti koju je radio "Energoprojekt". Nema potrebe da plaćamo naknadnu studiju izvodljivosti za isti taj projekat. Možda je dobro samo da pogledamo šta kaže ta studija izvodljivosti. Odmah da vam kažem – plovni put na delu tog plovnog puta je moguć i bitno bi popravio hidrološku sliku Srbije, omogućio navodnjavanje, izgradnju šest hidroelektrana i bitno doprineo energetskoj efikasnosti Republike Srbije i poboljšanju hidroloških prilika na teritoriji koju pokriva sliv zapadne i velike Morave, a delom i južne Morave. Dakle, to uopšte nije neozbiljan predlog i nemojte da sudite na osnovu predloga da li dolazi iz opozicije ili pozicije, da li su ozbiljni ili neozbiljni. Na kraju, ako sam ja ironičan, a vi smrtno ozbiljni, da li to znači da vi ne verujete Vladi Republike Srbije a verujete meni? Nemojte da se odričete projekata koje promoviše vaš predsednik stranke, donedavno, i koje promoviše vaš predsednik kao koalicioni partner. Nema potrebe da vas bude sramota. To su ozbiljni projekti, strateški projekti. Ja verujem u njih. Na kraju krajeva, ako neko nije čitao Žil Verna kad je bio mali, mora da proba da put kroz središte zemlje nađe u 55 godina. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 20. amandman je podnela narodni poslanik Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ja ne znam da li je predlagača sramota da ja po stoti put govorim o istoj stvari? Mene je sramota. Stvarno moram da priznam da me je sramota da ispravljam, upoznajem sa jezikom. To nije nadležnost poslanika, ali, izgleda da moram. Sadržina nije primerena jeziku. U Srbiji se kaže – sadržaj. Ne vidim šta je bilo sporno da to i prihvatite? Sada sam uspela da rastumačim da vi niste prihvatili amandman, tako bar kaže predlagač zakona, zbog toga što se poziva na Konvenciju o pravu mora. Konvencija o pravu mora zabranjuje da se koriste srpski izrazi za srpski zakon. Ne znam da li postoji konvencija o pravilnoj upotrebi srpskog jezika, ali bi je svakako trebalo napisati i prihvatiti u ovom parlamentu, da bismo mogli da razumemo zakone koji su pred nama. Hvala vam.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne). Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik Donka Banović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne). Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Donka Banović. Izvolite.
Hvala. Kao što rekoste, ovo je amandman koji se odnosi na član 33. Predloga zakona. Inače, u tom članu se govori o tome kakva je procedura kada dođe do izmene trajnog zapisa o brodu, kome se prilaže i u kom roku. U stvari, ovde i nema roka. Zato sam ja, odnosno mi smo intervenisale, jer u stavu 3. kaže da kopije izmena trajnog zapisa o brodu, zapovednik broda ili kompanija, dakle, vlasnik, dužni su da bez odlaganja dostave nadležnom organu. Meni je jasno, to stoji u obrazloženju, da bez odlaganja znači odmah. Ali, najgore je kad to tako napišete neodređeno, zato što je odmah relativno, zavisi od ljudi sa kojima imate posla. Nekome odmah može da bude pet dana, nekome je to dva sata. Zato sam predložila da vi umesto ovog"bez odlaganja" date rok od sedam dana, dakle, u roku od sedam dana da se mora dostaviti izmena, ukoliko dođe do neke izmene tog trajnog zapisa. Vi ste mene u obrazloženju hteli da ubedite da je odmah mnogo brže od određenog roka datog, bilo da je to sedam, možda ste mogli vi tu da promenite -pet dana. Ali, ono što sam naučila je da ako u Predlogu zakona ovako ostavljate neke stvari ne definisane, onda vam one kasnije u primeni prave probleme. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne). Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, član 40. se nalazi u delu koji se odnosi na tehničke zahteve za upis brodova u domaći upisnik. U prvom stavu kaže – za upis u upisnik brodova unutrašnje plovidbe, brod unutrašnje plovidbe mora da ima važeće brodske isprave izdate od strane organa uprave nadležne za utvrđivanje sposobnosti brodova za plovidbu ili poznatom klasifikacijom društva, kao i da ispunjava tehničke i druge uslove propisane zakonom. Prema onom što međunarodni propisi traže, pored tehničkih uslova, brod mora da ispunjava i ekološke zahteve i to mora da stoji u zakonu.Vrlo su strogi propisi koji određuju ove ekološke zahteve, vrlo su strogi u svetu, naročito su evropski propisi tu jako strogi. U obrazloženju zbog čega niste prihvatili amandman vi mi navodite da tehnički propisi podrazumevaju i ekološke. Ne, tehnički propisi podrazumevaju ispravnost i neke druge stvari. Ekološki propisi su vrlo precizni i volela bih da ste malo bolje pogledali to. S druge strane, mi smo intervenisali na poslednji stav, gde kaže – Vlada propisuje najvišu dopuštenu starost brodova za upis u jedan od upisnika brodova. Ne čini li se da, recimo, treba da stoji – Vlada, mi Vlada - menjamo Ministarstvo, znači ministar resorni, treba da propiše, pa sad, najvišu dopuštenu starost, kako ste vi napisali, a mi kažemo – maksimalnu dozvoljenu starost brodova. Možda mi drugačije razumemo jezik, prosto mislim, nekad kad gledam kako reagujete, meni se čini da ja stvarno ne govorim isti jezik kako vi. Vi verovatno razumete jezik kojim ste pisali kao predlagač. Ja znam da ne razumem, ali sam razgovarala sa ljudima iz nekih drugih oblasti koji takođe kažu – ovo je jezik koji je vrlo teško razumeti, zato što je prevođeno tako kako je prevođeno. Ili tražite drugog prevodioca ili lektora, nešto morate menjati. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 52. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Donka Banović.
U članu 52. govori se o državnoj pripadnosti, odnosno o državljanstvu posada brodova i prilično je to detaljno da na brodovima upisanim u međunarodni upisnik brodova, zapovednik ili prvi oficir, kao i upravitelj mašine ili drugi oficir moraju da budu domaći državljani ili državljani jedne od država članica EU itd, sad rečenica – dok ostali članovi posade mogu biti lica bez obzira na njihovo državljanstvo. Podrazumeva se da će i ostali članovi posade biti lica. Neće biti stolovi. Dakle, biće lica. Mi smo vam predložili amandman da izađete iz ove nesrećne formulacije. Nije mi jasno zbog čega baš to niste prihvatili. Mi vam predlažemo da tu stoji – mogu biti državljani drugih država, dakle, da ostali članovi posade mogu biti državljani drugih država. Inače je to ovim propisima ovde i uređeno, da 51% posada moraju biti državljani bilo Srbije ili neke druge evropske države. Dakle, ostala lica mogu biti državljani drugih država. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, nisam hteo da se javljam po prethodna tri amandmana, pošto sam sve hteo da sublimiram kroz raspravu o članu 52. Zaista su brojne jezičke nelogičnosti nastale u originalnom prevodu ovog zakona, od toga da imamo najvišu dopuštenu starost, do toga da su državljani lica, nisu državljani. Sad, samo jedna kratka sugestija ljudima iz Odbora za zakonodavstvo Republike Srbije koji pripremaju ove zakone – molim vas, nemojte da nam donosite zakone sa ovakvim rečima, jer slažu se drva, a mi smo saglasni, debele su svinje, a knjige su obimne, a ljudi su visoki, ne može starost da bude visoka. Na kraju, državljani su ipak mnogo lepša reč nego lica. Prema tome, zaista vas molim da povedete računa o načinu na koji se ovi zakoni predlažu narodnim poslanicima. Ovde ima i profesora književnosti i profesora srpskog jezika, ima intelektualaca. Ali, na kraju krajeva, ako ne znate, evo ja ću da vam predložim – ima u Kruševcu profesor Buntić, ima Ivan Klajn, ima ozbiljnih ljudi koji se bave negovanjem lepote našeg jezika. Nije dobro da jedna Vlada ovakve zakonske predloge, ovako formulisane, šalje u Skupštinu, jer ipak ovaj prenos gledaju svi građani, pa i deca i kažu – ako je ovo dozvoljeno u Vladi, pa onda je i nama na pismenim vežbama i pismenim zadacima isto to dozvoljeno. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Knežević.
Mislim da možemo prihvatiti ovaj amandman. Mnogo je bolja formulacija koju ste vi dali. Mislim da je to u redu.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 55. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Podneo sam amandman na član 55. koji glasi: "Jahta, pomorska jahta čiji je vlasnik pravno lice sa sedištem u Republici Srbiji, odnosno fizičko lice koje je domaći državljanin sa prebivalištem u Republici Srbiji, u obavezi je da se upiše u upisnik jahti, čamaca i plutajućih objekata, bez obzira na državu u kojoj se jahta nalazi". Šta sam hteo da postignem ovim amandmanom je sledeće. Od sedam jahti srpskih tajkuna ukupne vrednosti oko 104,5 miliona evra, Srbija nije dobila ni dinara poreza jer su registrovane u stranim poreskim rajevima. Čak i da su, nekim slučajem, svoja luksuzna plovila registrovali u Srbiji, svi ukupno bi platili porez od, za njih tričavih, 35 hiljada evra. Naime, porez na posedovanje broda ili jahte od 15 ili više metara iznosi od 108 hiljada do 494 hiljade dinara, u zavisnosti od snage motora, a to je manje od pet hiljada evra po komadu. Međutim, prema zvaničnoj evidenciji, u Srbiji nije registrovana nijedna jahta takvih gabarita, iako se brojni domaći tajkuni, među kojima kraljevi šerpi i šećera, međusobno utrkuju čija će vodena kraljica biti veća i duža. Ja znam da su iza nas vremena kad se otimalo od jednih davalo drugima, vreme je, po meni, da lupimo porez na bahate, bezobzirne i bezobrazno bogate. Sramota je biti bogat u državi koja je postala socijalni slučaj, gde gotovo milion ljudi ima socijalne karte. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Svakako ću podržati ovaj amandman, jer meni se jako sviđa da se sve te jahte, koje imaju naši bogataši, oporezuju ovde u Srbiji, da se ovde registruju. Žao mi je što podnosilac amandmana nije naveo da se i ove jahte registruju u Stalaću, jer će tu biti velika luka i lučka kapetanija kad se bude izgradio ovaj kanal, i naravno, nije to neko finansijsko opterećenje za vlasnike jahti, jer porez na jahtu se plaća uglavnom ili po dužini jahte i plovila ili na osnovu snage motora, i apsolutno sam uveren da će onda biti mnogo lakše liderima sadašnje vladajuće koalicije, da ne moraju da idu u Monte Karlo i da se slikaju na tim jahtama, nego lepo dođu u Stalać pa se tu slikaju. Pošto je neko kazao da su ovde sedeli neki koji više nisu u parlamentu, baš ti su mahali slikama tih koji su danas na vlasti kako se nalaze na palubama takvih jahti. Ja ću glasati za ovaj amandman i apsolutno sam uveren da će SNS podržati ovaj amandman. Ne mogu da verujem, prosto, da će gospodin Rističević ostati usamljen u ovom amandmanu. Mislim da nema razloga da ga ne podržimo. Treba da se puni budžet Republike Srbije, malo po malo pa će biti makar za 10 metara kanala. Ali, ako ga ne podrže njegovi sadašnji koalicioni partneri, znači da oni i dalje imaju nameru da se na tim jahtama slikaju u Monte Karlu, a ne u Stalaću. I uzgred, kad ste me već malopre opomenuli za Stalać, ne znam da li će neko otvoriti brze restorane u Stalaću, ali kad se neko otruje hranom on ima probavne probleme par dana, kad se otruje politikom, on nikada ne ustane. Hvala.
Reč ima Marijan Rističević. Izvolite.
Bojim se da me prethodni kolega nije razumeo. Ove jahte nisu nastale kad su na vlast došli moji koalicioni partneri. Dakle, ove jahte su nastale u vreme kada je vladala stranka koju sad vodi jedan milijarder. Mislim da je mom kolegi proradila savest, da se on tog vremena stidi. To je vreme kad se mnogo otimalo od siromašnih i davalo bogatim. To je vreme kad se nije borilo protiv siromaštva, već protiv siromašnih. Pozdravljam što on želi da podrži moj amandman, s obzirom da zna o kome se ovde radi. Ovo je jahta vašeg bivšeg finansijskog direktora stranke. On je imao jedan mali čamac 2000. godine, možda pet, šest metara dugačak, a onda je dobio tri šećerane po tri evra, ukupno za devet evra i onda mu je čamac porastao, produžen je, sve duže i duže je rastao ... (Predsedavajuća: Gospodine Rističeviću, to ipak nema veze sa temom, molim vas da se vratite na temu.) Ja sam na temi. Predložio sam da se jahte registruju. Da bi do kraja dostigao dužinu 48 metara. Evo, predlažem da ga parkiraš u Stalać, ali nemoj na njemu više da prodaješ brzu hranu i ponovo da truješ ljude, molim te. Hvala.
Hvala. Gospodin Milivojević, pravo na repliku. Izvolite. Izvinite gospodine Milivojeviću, ipak moram da dam reč kolegi Šajnu, hteo je po Poslovniku. Ponovo ću vam vratiti vreme kada dođete na red.
Poštovana predsedavajuća, hteo sam samo da vas zamolim, u članu 107. Poslovnika u stavu 2. kaže se – na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje. Moj imenjak, kolega Milivojević, govori da lideri vladajuće većine imaju jahte i direktno se obraća nama. Koliko govorim srpski jezik, a ako ga ne razumem dovoljno, stvarno ću morati da tražim prevodioca, ali lideri su ljudi koji su vrlo konkretne osobe u srpskom jeziku. Ja sam predsednik Romske partije koja je član vladajuće koalicije i doživljavam da se i meni lično obraća i mislim da je povređen Poslovnik. Molim vas da ga opomenete sledeći put, da jasno pravi razliku u tome ko ima jahte, ko nema jahte i da ne ispada da jahte koje imaju neki poslanici iz drugih poslaničkih klubova mi posedujemo, jer zaista ih nemamo.Hvala.
Hvala. Ne smatram da sam povredila član 107. Poslovnika, s obzirom da se prethodni govornik nikome nije neposredno obraćao. To što ste vi komentarisali nije bilo neposredno obraćanje, a što se tiče izmene Poslovnika, kada dođe na red, o tome ćemo da razgovaramo. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Očigledno se mi ovde najbolje ne razumemo i meni je jako žao zbog toga. Prvi tajkun je prvu jahtu u Srbiji kupio te veličine 1998. godine, kada je DS bila u opoziciji, i to čisto istine radi. Druga jahta je kupljena 1999. godine. Kada je reč o registraciji plovila u Srbiji, postoji jedan problem koji se zove osiguranje za te jahte. Velike osiguravajuće kompanije ne mogu takvu jahtu, nažalost, i opet ću glasati za taj amandman iako znam da velike osiguravajuće kompanije Srbiju smatraju zemljom visokog rizika i ne žele da takvu jahtu osiguraju u Srbiji. Meni je jako žao zbog toga, ali opet podvlačim. Istine radi, ja ću glasati, podržati ovaj amandman, jer se ja ne stidim toga što je neko 1998, 1999, 2000. godine omogućio nastajanje tajkuna. To ne ide na dušu DS, niti nas koji ovde sedimo. Oni koji to predlažu neka se osvrnu malo oko sebe, neka pogledaju levo, desno, ako ne znaju gde, neka pogledaju u ogledalo, možda će im se samo kasti ko je, kada i kakvu jahtu kupio. Kada je reč o trovanju, opet podvlačim, to kada se neko otruje hranom ima tri dana digestivne probleme i bude mu malo muka, ali kada ga otrujete politikom, kada ga zatrujete da hleb može da košta tri dinara, kada ga otrujete činjenicom da, ako jedna NATO čizma kroči na Kosovo, on će večito, za ceo život da se povuče iz politike, ako neko kaže da će dok god bude [[Glasovi iz klupe: Da li je to tema?]] Imam pravo na repliku, ne znam što ste nervozni i što vas peče nečista savest. Saslušajte me, ne boli mnogo, dva minuta traje. Vi ste stalno nešto šokirani. Ja sam anitšok terapija za vas. Onda slušajte, molim vas.
Hvala. Gospodine Šajn, po amandmanu? (Srđan Šajn: Po Poslovniku, opet član 107.) Znači, hoćete povredu Poslovnika. Prijavite se još jedanput. Povreda Poslovnika, gospodin Šajn.
Zaista ne znam, možda i ovo ja ne razumem dovoljno dobro, ali kolega govori da je on za nas šok terapija, kolega govori tako isto i stvarno je uvredljivo po članu 107. Mislim da ste trebali da ga prekinete, ali eto, prihvatiću i ovo da ne razumem. Naučiću valjda u toku rada u ovoj Skupštini malo bolje srpski jezik, pa ću da razumem šta to znači, ali za mene je to zaista uvreda, ne znam kako za druge kolege. Hvala.
Molim sve narodne poslanike da se zaista dostojanstveno odnose prema Narodnoj skupštini i da prilikom diskusije vode računa o čemu pričaju. Gospodin Rističević, po Poslovniku ili po amandmanu? (Marijan Rističević: Po amandmanu.) Moram da znam kako se javljate, zbog vremena.
Koristiću vreme po amandmanu, da se ne bi više sa tim Poslovnikom frljali. Ovde su svima nama, a među nama i meni, prebačene neke 90-te godine, neka 1997, 1998, 1999. godina itd. Ovde sam govorio o konkretnom slučaju. Govorio sam o privatizaciji tri puta tri evra i govorio kako se neko plovno sredstvo produžilo zbog toga. Dakle, podržavam da neko bude ironičan i duhovit, ali kad neko govori neistinu, to nije duhovitost. Kad neko galami, onda su mu argumenti veoma tanki. Kad neko nama govori da smo nerazumni, mogu da odgovorim da je meni teško objasniti nekome da taj drugi nije nerazuman, jer tu onda možeš teško naći argument. Dakle, ovde je govoreno da smo mi devedesetih godina, a ja sam devedesetih godina bio teška opozicija. Devedesetih godina nisam pravio Vladu sa Slobodanom Miloševićem. Demokratska stranka jeste, i republičku, možda ni to nije bilo loše, i republičku i saveznu. Nisam imao ni jednog ministra, i ne znam čime sam zaslužio toliku pažnju mog kolege da to meni prebacuje i spočitava. Dakle, za razliku od njih, nisam išao ni na Pale da jedem vola. Nisam podržavao neke velike vojne akcije, za razliku od njih. Sada sve ono što nisam radio, neko pokušava meni da inputira. Možda je to bio moj minus. Možda sam trebao to raditi, ali to nisam radio. Stranka koju sada vodi je milijarder, ta stranka u prošlosti je to radila. To je podržavala, to su činjenice, to može da se dokaže. Hvala
Gospodine Rističeviću, pošto ste mi rekli da vam oduzimam vreme od poslaničke grupe, molim vas da se vratite na temu. Reč ima gospodin Milivojević. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, svako ima pravo da se prepozna u mojoj diskusiji i svako ima pravo da ga moja diskusija zaboli, zapeče i podseti na političku prošlost. Ako se neko prepozna u mojoj diskusiji, a smatra da se ona na njega ipak nije odnosila, ima problem on, a ne ja koji govorim. Svako ko se tu prepoznao, ima svoj problem. Tačno znam ko je ovom zemljom vladao 1998, 1999. i 2000.. godine, kada su nastali prvi tajkuni o kojima sam govorio. Ako se neko tu prepozna, nisam govorio o današnjim tajkunima koji imaju po 400 hektara zemlje, govorio sam o tajkunima iz 1998, 1999. i 2000.. godine. Ako se tu neko prepoznao, to je njegov problem a ne moj. Hvala.
Molim vas da se držimo teme dnevnog reda. Gospodine Šajn, po Poslovniku? (Da.) Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, želim samo da pročitam član 108. koji kaže – zbog povrede reda na sednici, predsednik Narodne skupštine može da izrekne mere opomene, oduzimanje reči itd. Zaista ne mogu da pronađem uporište u ovom Poslovniku, za to što ste poštovanom kolegi Srđanu Milivojeviću dali reč na repliku. Replika na repliku ne može da bude. Nije spomenuo član o kojem govori. Ako je govorio po amandmanu, onda ne može da govori van teme kao što je govorio. Molim vas samo da mi to objasnite, da mi bude malo jasnije. Hvala.
Mogu da vam objasnim, gospodine Šajn. Član 104. stav 4. govori o tome da odluku o pravu na repliku donosi predsedavajući Narodne skupštine. Nigde nije ograničen broj replika i ja odlučujem o tome kome dajem pravo na repliku. Gospodin Dejan Radenković se javio. Izvolite.
Poštovana potpredsednice, odbili smo ovaj amandman i na Odboru, ali čisto da se malo uključim u polemiku, da ne bude da se ne razumemo srpski, mada mislim da kolega Srđan razume i romski, tako da uopšte nije problem i na tom jeziku da mu kaže. Samo da pojasnim. Od danas vidim želju njegovu da se on jednog dana kandiduje, kada otvorimo tu lučku kapetaniju u Stalaću, ako je ikad bude, da postane šef te lučke kapetanije. Za to vreme će gondolijerstvom da stekne iskustvo iz te oblasti, pa će ispuniti sve uslove za takvo jedno radno mesto. To je samo njegova želja i ništa više. Mislim da je to u redu i da ga apsolutno razumem.
Da li neko od prijavljenih želi povredu Poslovnika, da bih znala ko želi prednost? (Ne.) U tom slučaju Srđan Milivojević, replika. Izvolite.
Pravo na repliku. Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, apsolutno sam uveren da će ova Vlada realizovati sve svoje projekte i ove projekte s kojima planira da nas zaduži 19 milijardi evra, pa makar ne bilo vode u Velikoj Moravi, važno je da se radi. Znate, ne znam da li ću dočekati da budem gondolijer u 101. godini života i šef lučke kapetanije u 120-oj godini. Možda da gospod, pa toliko poživim i dočekam da vidim taj kanal. Što ste nervozni? Svi po žvaku u usta od Marjana Rističevića, to smanjuje nervozu. Nemojte da ste nervozni. Nemojte da mi dobacujete, nije pristojno. Izvadite kartice poslanika koji nisu ovde. Vidite kako se ove kartice bore za kanal Dunav – Beograd – Solun, u prvom ovom redu, recimo, ispred gospodina Atlagića, ta kartica stoji, koliko tu vidim, zabodena. Vidim da se te kartice dobro bore za taj kanal. Red je da vi pomognete tu karticu u toj borbi. Poštujte malo dostojanstvo ove skupštine i izdržite kritike. Nemojte da mi dobacujete. Nema potreba da se nervirate. Razumem da ne podržavate Vladu Republike Srbije i da nećete da glasate za ovaj amandman, ali to govori o vama a ne o meni. Evo, glasaću za ovaj amandman, da dam podršku tako genijalnom projektu.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović. Izvolite
Reklamiram povredu Poslovnika, član 107. – povreda dostojanstva Skupštine. Prethodni uvaženi govornik može da priča o nečemu što je na dnevnom redu, ali je zaista uvredio dostojanstvo ove skupštine, nazvavši sve poslanike vrlo nervoznim i preporučivši nam da uzimamo žvake za nervozu. Možda je bolje da uzmemo žvake za nervozu, nego da uzmemo sendvič koji bi mogao da potruje polovinu ovde, kao što su se neki u Kruševcu potrovali, pa je kasnije sendvičara, ili prodavnica sendviča,preregistrovana na nečiju babu, ako me razumete? Dakle, za nervozu onih koji su bili na vlasti 12 godina i koji žele da izbrišu iz sećanja, iz pamćenja građana Srbije taj period u kojem su ne prezadužili zemlju, ne uništili ekonomiju, nego devastirali sve ono što je bilo sačuvano uprkos ratovima, sankcijama i svim nedaćama sa kojima se ova zemlja borila do 2000. godine… (Predsedavajuća: Gospodine Todoroviću, samo možemo da pričamo o povredi Poslovnika, pošto ste po tom osnovu dobili reč.) Zahvaljujem. Dakle, trebali ste da izreknete opomenu prethodnom govorniku. Kad već niste, kada ste već prethodnom govorniku dozvolili da pežorativno govori o radu ove vlade, onda ćete i meni dozvoliti da kažem nešto u odbrani ove vlade i ove vlasti. Ne možete da imate dvostruke aršine, jer tako ste isto napravili pre neki dan kada se zapodenula polemika između gospodina Stevanovića i moje malenkosti. Prekinuli ste redosled replika onda kada je on imao zadnju reč i meni niste dozvolili da kažem bilo šta u odbrani rada ove vlade. Ono što je bitno jeste da pokušaj da se pežorativno izražava pripadnik parlamentarne manjine o prisustvu poslanika na ovim sednicama, da vas podsetim, vi ste, gospodo iz DS, uveli praksu ovakvog rada parlamenta, a niko od nas neće dozvoliti luksuz da glasa iz Bodruma. Hvala.
Vreme, gospodine Todoroviću. Samo da vam obrazložim, gospodin Milivojević je dobio pravo na repliku na izlaganje gospodina Dejana Radenkovića, koji ga je pomenuo. Dala sam mu pravo na repliku po tom osnovu, ali vas nisam razumela, u drugom delu izlaganja ste pomenuli da sam vas nešto prekinula i nisam baš najbolje to razumela. Ali, dobro, verovatno ću sledeći put. Molim sve narodne poslanike da se vratimo na diskusiju po amandmanima. Izvolite., gospodine Milivojeviću, po povredi Poslovnika.
Gospođo predsedavajuća, takođe smatram da je povređen član 107. Poslovnika, jer ako neko reklamira Poslovnik, ne može da reklamira jelovnik. Nisam najbolje razumeo o čemu je pričao, kroz povredu Poslovnika, gospodin Todorović i tačno je, ne razumem sve, ipak sam samo diplomirani inženjer poljoprivrede, za stočarstvo i ne moram baš sve da razumem. Ali, toliko znam Poslovnik i toliko umem da propratim svačiju diskusiju u ovoj sali. Ne vidim zašto neko ko ispoljava nervozu, ima prava da bude nervozan i da bude ljut kada mu se to kaže. Nema potreba da na ovakav način narušavate Poslovnik o radu i dostojanstvo ovog doma. Ako ste gladni, izvolite dole u restoran, nemojte nama citirati stalno ovde jelovnik i pominjati sendviče. Razumem fiziološke potrebe svakog od vas ali, molim vas, vodite računa o dostojanstvu Narodne skupštine. Hvala.
Hvala. Interesantno je ovde da samo ja mogu da povredim Poslovnik, a vi ne možete, tako da bih vas molila da mi pomognete i da zaista poštujemo dostojanstvo ovog doma. Zaista se trudim da budem vrlo tolerantna prema svima. Koristite pravo da replicirate jedni drugima i tu nema kraja. Zato bih vas molila da se vratimo na raspravu o amandmanima i ukoliko neko želi od prijavljenih narodnih poslanika da govori o amandmanu, može da govori. Ukoliko ne bude govorio o amandmanu ili koristi instituciju povrede Poslovnika da bi replicirao, koristiću svoje pravo, izricaću mere koje su predviđene od člana 108. pa nadalje. Dakle, prvi se prijavio gospodin Dragan Todorović. Možete da govorite samo o amandmanu. Prekidam repliku. Izvolite.
Suština ovog zakona i ovog amandmana jeste u pokušaju da se sanira katastrofalno stanje u oblasti poljoprivrede, naročito u ruralnim područjima naše zemlje. Molim vas da opomenete gospodina Milivojevića da ne dobacuje, jer ukoliko je nervozan ili ima fiziološke potrebe neka ih zadovolji na drugom mestu. Dakle, suština i ovog zakona i ovog amandmana jeste poboljšanje stanja poljoprivrede, naročito u ruralnim oblastima.
Gospodine Todoroviću, moram da vas opomenem. Mi nismo na toj tački dnevnog reda, prešli smo na drugu tačku dnevnog reda.
Želeo sam da vam kažem da je suština ovog zakona koji je bio na dnevnom redu, koji je povezan sa onim što smo pričali maločas, a to je stanje u poljoprivredi, koje je bilo katastrofalno i vezano za ono što gospodinu Milivojeviću nije bilo jasno kod pominjanja trovanja koje se događalo u prethodnim periodima, naročito u Kruševcu, bilo povezano sa tim katastrofalnim stanjem u poljoprivredi. To je suština mog izlaganja od malopre. Zaista mislim da nije na odmet da podsetimo na katastrofalno stanje u svim oblastima, pa i ovome što pričamo danas na dnevnom redu. Hvala.
Kao što vidite, gospodine Todoroviću i prema vama sam bila tolerantna, ali ću vas podsetiti da je na dnevnom redu Predlog zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila, a poljoprivredu smo završili. Tako vas molim da svi zajedno pratimo. Gospodin Milivojević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Reklamiraću 107, mada ne znam koji član Poslovnika treba da reklamiram kada poslanik ne zna koja je tačka na dnevnom redu u sali i kada učestvuje u raspravi, a ne zna o čemu govori. Da proverimo da li zna koji amandman i koji zakon je na dnevnom redu i onda će nam sve biti jasno. Toliko o ozbiljnosti i poštovanju dostojanstva ovog doma. Poslanik koji ne zna koji je zakon na dnevnom redu, to ova Skupština videla nije. Hvala.
Hvala. Vraćamo se na raspravu po amandmanu. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, gospođo predsedavajuća, umalo da mi stane krv. U ovoj ruci držim Poslovnik već pola sata i to ne vredi. Reklamiram član 104. i član 103. stav 3. Član 104. kaže – ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe navodeći njegovo ime ili prezime ili funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku. Poštujem to što vi favorizujete opoziciju. Poštujem tu pozitivnu diskriminaciju, ali nije u redu prema meni, da mi neko dva ili nekoliko puta u dva navrata spomene ime a da se pri tom gotovo uvredljivo izrazi. Moram reći po pitanju te žvake da imam hroničnu upalu grlo. Grlo mi se suši ukoliko ne koristim to pomagalo. Imam problema sa glasnim žicama. Tek toliko da se zna da neko ne bi mislio da narušavam dostojanstvo Skupštine time. Moji lični zdravstveni problemi ne bi trebali da se tiču drugih narodnih poslanika. Već kada je dotle došlo moraću da objasnim s obzirom da nas gledaoci gledaju iz poštovanja prema njima i drugim kolegama. Što se tiče člana 103. – predsednik Narodne skupštine daje reč narodnom poslaniku koji ukazuje na povredu iz stava 1. ovog člana odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika s tim što predsednici poslaničkih grupa imaju prednost. Ni jedan predsednik poslaničke grupe nije tražio povredu Poslovnika pre mene. To moje kolege mogu potvrditi i da sam ja to tražio više puta. Galamu i uvrede koje smo ovde trpeli vi niste sankcionisali. Nisam za tako neke drastične mere prema opoziciji. Neću tražiti da se izjašnjava Skupština povodom povrede Poslovnika, ali bi vam rekao dobronamerno da ipak treba u tom favorizovanju opozicionih poslanika zadržati neku meru s obzirom da i mi ovde sedimo i moramo sve to da istrpimo. Za sve drugo moram reći da nisam stručnjak iz te oblasti da treba zvati Slavicu Đukić Dejanović. Tu pomoći nekome ne mogu. Hvala.
Hvala. U vezi sa vašom primedbom da nekome nisam dala pravo na repliku, podsetiću vas na odredbu člana 104. da korišćenju prava iz stava 1. i 2. ovog člana odlučuje predsednik Narodne skupštine. To mi daje pravo da nekome dam ili ne dam pravo na repliku. Gospodine Šajn, po kom osnovu se javljate?
Samo da vas podsetim, verovatno i ja isto ne razumem, ali mislim da ovde piše da vreme za koje se čita i citira Poslovnik da se ne računa u vreme, a vi ste gospodinu Marijanu Rističeviću kada je prošlo dva minuta odmah kazali da prekine, a on je otprilike 30 sekundi citirao Poslovnik. Tu je očigledno povređen Poslovnik. To je jedna stvar. Druga stvar, tri puta uzastopce je neko iz onih redova komentarisao, dobacivao, a ni to se ne sme po Poslovniku, a vi niste reagovali. Treća stvar, ako neko šeta, da li je to nervoza ili je nervoza kada neko strpljivo čeka pa onda komentariše? Molio bih vas da mi ove tri stvari poučite. Moguće je da ne razumem dobro.
Pošto sam i ja mlad poslanik, pokušaću da vam objasnim. Što se tiče citiranja Poslovnika, po Poslovniku to nije predviđeno. To je možda bilo u starom Poslovniku. Međutim, novi Poslovnik ne sadrži odredbu da vreme kada se citira neki tekst ne ulazi u vreme koje se odbija. Tako da tu niste u pravu, nažalost. Što se tiče šetnje, zaista ne mogu da zabranim nikome da šeta. Takođe se trudim da ko god se prijavi da ga vidim i da kada neko reklamira Poslovnik dobije reč. Ako gledam na onu stranu, ne mogu u tom trenutku da vidim da je neko podigao ruku i molim vas, slobodno možete da kažete da je Poslovnik u pitanju i verovatno ćemo čuti. Što se tiče dobacivanja, tu ste u pravu. Moja je dužnost kada je dobacivanje u pitanju sa bilo koje strane da dođe da opomenem. Dok vi govorite trudim se da vas ne ometam i da vam ne uskraćujem to vreme. Tu ste potpuno u pravu. Nema pravo niko da dobacuje dok govornik govori. Možda ću morati da primenjujem malo češće tu instituciju opomene. Da li još neko želi reč po amandmanu na član 55? Narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine ministre, gospođo predsedavajuća odzvanjaju mi reči kolege koji je često koristio u prethodnom skupštinskom sazivu a ta rečenica je – prvih 20 godina je jako teško u opoziciji a posle toga ćete se navići. Nekako kao u životu tako i u politici točak sreće se okreće, o tome je i Njegoš govorio i pisao, pa se ta rečenica vratila i obila o glavu onome koji je kreirao. Smatram da prethodna izlaganja kolega iz opozicije su posledica nesnalaženja u opozicionom delovanju. Znam da je posao opozicije čista kritika, kritika često i vremenske prognoze, ali ono našta ne mogu da računaju, to je kolektivna amnezija. Mi možemo neke stvari i da oprostimo, da zaboravimo ne možemo. Ne mogu da prihvatim tu vrstu nepoverenja, iskonskog nepoverenja, u neke stvari, u neke projekte koje je kandidovala SNS u predizbornom periodu, kada je većinu od tih kandidovanih projekata, zbog kojih je i dobila mandat od građana Republike Srbije na izborima, i ispunila za samo šest meseci funkcionisanja Vlade Republike Srbije. Šta ćemo sa prethodnim periodom? (Predsedavajuća: Gospodine Babiću, s obzirom da replicirate, isteklo je vreme. Ovo je replika o čemu vi pričate.) Šta ćemo sa prethodnim periodom, kada je obećavano i 200.000 radnih mesta, kada su obećavane investicije, kada su obećavani završeni koridori, kada je obećavano mnogo toga i ništa od svega toga nije urađeno? Srpska napredna stranka je obećala, ovim završavam, borbu protiv kriminala i korupcije i to niko u Srbiji ne može da ospori. Obećali smo novi Zakon o javnim nabavkama, usvojili smo ga. Obećali smo više investicija, evo su investicije, ni one vam ne odgovaraju. Molim vas, SNS dosadašnjim delovanjima u Vladi Republike Srbije se kandidovala da na blanko morate da verujete predstavnicima SNS u Vladi Republike Srbije.
Hvala. Gospodine Stefanoviću, replika? (Da.) Izvolite.
Ne postoji blanko poverenje, gospodine Babiću, naročito ne prema strankama vladajuće koalicije. Sve što ste nabrojali, pažljivo sam vas sada slušao, ovo na kraju šta ste nabrojali, šta je urađeno. Jedina je istina u tome da ste zaista počeli borbu protiv korupcije i kriminala. Ta borba nije završena, to kaže i vaš predsednik. Ta borba će biti završena onog momenta kada budu postojale sudske presude. Prema tome, nemojte unapred da govorite da je sve ispunjeno. Imate još vremena da ispunite i to vas niko neće ometati. Ali, nemojte da govorite – ispunjeno. Nemojte da govorite da smo protiv investicija. Ne znam o kojim investicijama pričamo. Nisu ovo investicije. Mi smo podsećali vas na obećanja koja su data vezano za konkretni projekat koji se zove "Kanal", a koji je dug projekat 100 i nešto godina, kao projekat, kao ideja, pri čemu je prethodna Vlada uradila studiju izvodljivosti, ili kako se to već zove, koja je pokazala da je ovaj projekat nemoguće izvesti bez enormnih sredstava. Onda smo mi, logično, pitali – zašto ministar Bačević ide da se zaduži, pa nam je on rekao da ide da se zaduži. On je dao zvaničnu izjavu o tome. Onda je rekao – ne idem da se zadužim, idemo da pravimo memorandum o razumevanju, ali izgleda da se nisu razumeli. O tome se radi. Istine radi i zbog građana, nemojte da govorite da je prethodna Vlada dala obećanje koje nije ispunila. Neka nije, a neka jeste. Vaš saldo će tek građani da vide. Ponavljam, nije u radu da govorite u završnom obliku, kao da ste nešto uradili. Investicije su skoro nula. U ovom trenutku zaduživanje je ogromno. Inflacija je ogromna, deficit je još veći. Nezaposlenost je najveća u Evropi. Nema kancelarije za brze odgovore. Nema gomile stvari koje ste obećali. Samo sedam agencija ste ukinuli, od 200 i nešto. Nemojte. (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Stefanoviću.) Znamo mi šta nije valjalo u našoj Vladi. Ne treba vi da nas podsećate. Hvala.
Hvala. Podsećam narodne poslanike, na dnevnom redu je rasprava o Predlogu zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila, u pojedinostima. Molim narodne poslanike, da bismo zaštitili dostojanstvo Narodne skupštine, da se vratimo na temu. Gospodine Babiću, želite li da pričate o amandmanu? [[Zoran Babić, s mesta: Ne, želim repliku, pošto sam direktno pomenut.]] Nećete da mi pomognete. Izvolite, gospodine Babiću.
Slažem se, u jednom delu, a taj deo je da je ova Vlada Republike Srbije, sa šest meseci roka, na početku nekih stvari. Naravno da se slažem sa gospodinom Aleksandrom Vučićem, koji je personifikacija borbe protiv kriminala i korupcije i to niko ne može da ospori i niko ne osporava u Srbiji, da smo na početku tog procesa. Ali, na početku tog procesa smo dokazali da u toj borbi zaštićenih nema, ni iz sveta politike, ni iz sveta biznisa, ni iz sveta estrade, niti bilo gde, ma koliko moćni, veliki, sigurni, ma koliko do sada zaštićeni bili. Samo bih voleo da jednu stvar postavimo na pravo mesto u Srbiji, mislim da to građani Republike Srbije traže. Da bi se neka stvar kritikovala, mora da se započne sa rečenicom – evo, mi radimo ovako. Ne možete da kritikujete zaduživanje zato što su nova zaduženja koja su bila, bila da bi reprogramirali stara koja su napravile prethodne vlade. Ne možete reći – zašto se zadužujete, ako se, s druge strane, Grad Beograd sa 50 miliona duga 2008. godine, sada naraslo sa kamatom na 800 i nešto miliona evra. Pokažite i recite – evo kako smo bolje, da bi kritikovali nešto drugo. Ali, sa ove govornice i sa govornice u onoj tamo sali Skupštine Republike Srbije mnogo puta do sada su bila izricana blanko obećanja, čak i o datumima gospodina Đelića kada ćemo pristupiti EU, a ova Vlada Republike Srbije, koja deli i promoviše evropski put Republike Srbije, više je uradila za ovih šest meseci nego što je prethodna Vlada uradila za četiri godine. (Predsedavajuća: Vreme.) To je potvrda koju svakodnevno dobijamo iz međunarodne zajednice.
Hvala. Gospodin Šajn, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hoću da vas upozorim na član 103. i da se vratim na slučaj gde ste mi rekli da nisam u pravu. U st. 1, 2, 3. i 4. člana 103. govori se da je poslanik dužan da navede član, a ne da ga citira. Citiranje člana nije replika, nego je zloupotreba. Dalje govori isti taj član – u slučaju iz stava 7. ovog člana, predsednik Narodne skupštine dužan je da vreme koje narodni poslanik koristi, zloupotrebljavajući pravo iz stava 1. ovog člana, oduzme od ukupnog vremena koje pripada njegovoj poslaničkoj grupi u pretresu o tekućoj tački dnevnog reda, ako je njegovoj poslaničkoj grupi preostalo vremena. Dakle, vi ste citiranje, koje je deo zloupotrebe, morali da odbijete od ukupnog vremena, a za čistu repliku da mu date dva minuta. Molim vas da u celini tumačite. Vi verovatno znate šta znači tumačenje prava u celini, prema tome, molim vas da na to obratite pažnju. Čitao sam ovo i to piše. Vi možete da prepričavate kako hoćete to, ali pročitao sam da se zloupotreba odbija od vremena poslaničke grupe, a predsedavajući treba, čim oseti zloupotrebu, da to prekine. Dakle, ukoliko niste prekinuli, a neko je zloupotrebio, onda imate pravo i obavezu da mu to odbijete od vremena poslaničke grupe. Ako vi tog trenutka niste primetili da je to zloupotreba, onda ja zaista nisam kriv za to. Hvala vam.
Gospodine Šajn, uopšte se ne slažem sa vašim tumačenjem. Pročitaću još jednom član koji ste naveli. Naveli ste član 103. stav 4. (Srđan Šajn, s mesta: Nisam stav 4, malo dalje sam to pročitao. To nije stav 4.) Krenuli ste od stava 4. – narodni poslanik je dužan da navede koji je član ovog Poslovnika povređen postupanjem predsednika Narodne skupštine i da obrazloži u čemu se sastoji ta povreda, s tim što može govoriti najduže do dva minuta. Vi meni sada pominjete citiranje, da sad ovaj stav znači da ukoliko narodni poslanik citira nešto, da to znači da mu se ne odbija vreme od poslaničke grupe. Dakle, to je vaše slobodno tumačenje. Ukoliko niste zadovoljni mojim tumačenjem, imate pravo da se obratite nadležnom odboru za tumačenje i dobićete ga u pisanoj formi. Ukoliko želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje o povredi poslovnika, možete da kažete da li to želite. Da li želite da se izjasni Narodna skupština o povredi Poslovnika? (Da.) Dakle, Narodna skupština će se u danu za glasanje izjasniti o povredi Poslovnika. Gospodin Babić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Oprostite zloupotrebiću Poslovnik, ali verujem da ćete biti zadovoljni što ću zloupotrebiti Poslovnik. Pozivam se na član 106. U cilju kvalitetnije rasprave i privođenja kraju današnje rasprave, Srpska napredna stranka će odustati od daljih poziva na Poslovnik ili od daljih replika, naravno, ukoliko ne budemo bili prozvani i zbog toga molim i sve ostale poslaničke grupe da uđemo uredovan tok rasprave. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. Gospodin Srđan Milivojević ima reč. Želite da diskutujete o amandmanu?
Odustaću od prava na repliku, jer prihvatiću apel kolege Babića, jer zaista želim da se vratimo na amandman. Verovatno je većina poslanika u sali zaboravila o kom amandmanu je reč i o kom zakonu, čak su i poslanici zaboravili o kom zakonu govorimo, tako da mislim da ću uvažiti apel kolege Babića, jer on to verovatno predlaže zbog poslanika koji su zaboravili o kom zakonu raspravljamo.
Zahvaljujem se svim narodnim poslanicima, što mi pomažu da nastavimo rad u ovoj sednici, onako kako dolikuje svima nama. Dakle, ukoliko niko ne želi reč po ovom amandmanu, prelazimo na sledeći amandman. Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 100. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Izvinite, možda nisam čula i ova diskusija je bila veoma raznovrsna, nisam čula da ste pročitali i amandman na član 62. Izvinjavam se, ipak bih se onda, pa ako hoćete uzmite mi i vreme od ovlašćenog predstavnika, osvrnula na amandman na član 65. stav 1. To je poglavlje gde se govori o prijavama i predlozima. Amandmanom na član 65. predlažemo da se briše stav 1. (Predsedavajuća: Gospođo Banović, mislite član 62.) Ne, 65. (Niste podneli amandman na član 65, niti je bilo ko podneo amandman na član 65.) Podnela sam, čak imam i mišljenje … (Predsedavajuća: Onda ste u pravu. U materijalu nemam amandman na član 65. Moraćemo da konsultujemo …) Onda ste se i vi i Služba zaneli ovom zanimljivom diskusijom.
U pravu ste da sam propustila. Mislila sam da govorite o članu 62, a koji sam pročitala. Amandman na član 65. nemam u materijalu, ali molim Stručnu službu da mi obezbedi amandman na član 65. Vama ću, kada dobijem materijal, onda dati reč. Ako želite možete da govorite o amandmanu na član 100. Molim vas, vratiću vam vreme, pa se još jednom prijavite.
Dobro, vratićemo se na taj amandman na član 65, kako vi rekoste. Dakle, sigurno smo podneli zato što imamo mišljenje predlagača, ali nažalost amandman nije prihvaćen. Sada ću govoriti o sledećem amandmanu. Taj amandman se odnosi na član 100. Neću obrazlagati nekoliko sledećih amandmana. To je onaj deo zakona o kojem sam govorila detaljno kada je bila rasprava u načelu. Ovde imamo veliki broj članova i stavova u ovom zakonu koji se ne razumeju. Oni su jako nejasni. U diskusiji u načelu sam govorila o tome da imam utisak da je ovde bio upotrebljen neki kompjuterski program za prevođenje sa engleskog na srpski, jer su takve rečenice dugačke, nerazumljive, ne znate u rečenici šta je subjekat, šta je objekat. Nisam mogla ni da predložim amandmane da bih te članove učinila razumljivim zato što ih zaista nisam razumela. Možda je predlagač smatrao da je to neka vrsta provokacije koja dolazi od poslanika opozicije, ali zaista nije. Dakle, samo sam, da bih skrenula pažnju predlagača na te i takve članove, u obrazloženju amandmana rekla da molim predlagača da iskoristi mogućnost da, kada je već počela rasprava u pojedinostima, odnosno u načelu, traži od matičnog odbora da podnese amandman na taj član. Koliko vidim, predlagač nije iskoristio tu moju napomenu, da bi to mogli da urade. Čak mi se u odgovorima koje sam dobila čini da se predlagač uvredio. Neka obrazloženja koja je meni uputio malo … Vi kažete da niste, u redu. Nismo se razumeli, a bojim se da članove neće razumeti oni ljudi koji su upućeni na to da poštuju ovaj zakon. Ovih nekoliko sledećih amandmana, koji predviđaju brisanje takvih članova, ću samo pročitati. Recimo, da je ministar Knežević neutralan, on ne zna sadržaj zakona, da li će on razumeti ove odredbe koje stoje u ovom predlogu zakona? Gospođa Vojić Marković i ja predlažemo brisanje člana 100. koji glasi, i to stava 2, ako stranci moraju da se vrate originali isprava koji su priloženi, oni se vraćaju stranci koja ih je priložila. To je neobično.
Da li još neko želi reč povodom amandmana na član 100? Zbog zapisnika, dobila sam materijal za amandman na član 65. Na član 65. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Hvala. Ovo je takav jedan stav gde predlagač pokušava da objasni šta je to kada se nešto podnese u roku, a šta je kada se nešto ne podnese u roku, a u pitanju je podnesak vezan za rok… Pročitaću zašto predlažemo brisanje. Kada je podnesak vezan za rok određen odredbama ovog zakona u postupku za upisivanje u upisnike brodova, podnesak je predat u roku samo ako pre isteka roka stigne organu koji vodi upisnik brodova. Dakle, vi nama kažete da je nešto u roku samo ako stigne u određenom roku. Naravno, to se podrazumeva. Onda vi meni kažete da se ne prihvata iz razloga što bi na taj način ostalo neuređeno pitanje početka i završetka trajanja roka za podnošenje podneska. Taj rok vi niste odredili. Ovo je jedan besmislen stav i zato predlažemo njegovo brisanje.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 125. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 137. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Opet ovaj amandman. Primer kojim sam htela da skrenem pažnju predlagaču na neke nerazumljive odredbe ovog predloga zakona. Zato mi je danas po malo žao što tu nije ministar Mrkonjić koji je, kada sam ja o ovome govorila, rekao da je upoznat sa našim amandmanima i da će ih prihvatiti i da će sve ove nejasnoće koje se pojavljuju u ovom predlogu zakona biti otklonjene. Žao mi je što nije tu da ga pitam zbog čega to predlagač zakona nije uradio. Pročitaću šta u ovom članu piše. Dakle, predlagač nije prihvatio amandman da se to briše, nije dostavio neki predlog amandmana kako bi ovaj član bio razumljiviji. Dakle, ovo će ovako ostati i ovo će ova skupština usvojiti sa sve ovakvim članovima. To je član 137. Ako tužilac nije bio propisno obavešten o dozvoli uknjižbe, koju osporava, pravo na podnošenje tužbe za njeno brisanje protiv trećih savesnih lica, koja su po pisanom pravu stekla dalja upisana prava, prestaje u roku od tri godine od trenutka kada je predlog za pobijanje uknjižbe stigao organu koji vodi upisnik brodova. Tačka. Ovo je jedna rečenica. Da li ste vi, ministre, razumeli šta je pisac hteo da kaže.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 144. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Član 144. govori o zabeležbi i ovo će biti usvojeno u ovom predlogu zakona kada Skupština izglasa ovaj zakon i to u ovom obliku. Sada ću opet pročitati, pa se nadam da će možda neko razumeti. Dakle, kaže – zabeležba spora u slučaju tužbe za brisanje zbog zastarelosti ili u slučaju tužbe za utvrđivanje sticanja stvarnog prava usled održaja, nema dejstva protiv trećih lica koja su, pouzdajući se u upisnik, postigla određeno uknjiženje pre trenutka kada je predlog za zabeležbu spora stigao organu koji vodi upisnik brodova. To je jedna rečenica. Još jedna rečenica – ako je pravosnažnom presudom utvrđeno da je tužilac održajem stekao određeno stvarno pravo, pravo stečeno održajem ima prvenstveni red pre svih upisa koji su sprovedeni posle zabeležbe spora, a sva prava upisana posle zabeležbe spora, koja su s tim u protivrečnosti, brisaće se na predlog stranke. To je bila druga rečenica.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović. Izvolite.
Moram da se složim sa konstatacijom da je u ovom Predlogu zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila dosta stvari formulisano na jedan vrlo složen način, koji bi možda ljudima koji nisu baš u toj struci, a s obzirom da je malo stručnjaka iz oblasti upisa plovila i državne pripadnosti tih plovila i među nama u parlamentu. Moram da kažem da je možda bitno bilo da se, recimo, raščlani jedan ovakav složen član kao što je ovaj član 144, ali malo pomnijom analizom ovih predugačkih rečenica, koju možda eksperti iz DS razumeju malo bolje, jer oni su eksperti za sve i svašta. Dakle, da kažemo da je ovde stvar o zabeležbi spora, ne samo o zabeležbi, koji zaista nema pravo dejstva protiv trećih lica i to je zaista trebalo da se raščlani. Međutim, ukoliko sada ulazimo u pravnu redakciju teksta, možda bi se iz ovih predugačkih rečenica moglo izvući nekoliko njih ili možda bi ovaj član mogao da bude podeljen na nekoliko članova pod a), pod b) i pod c). Suština ovog člana jeste u zabeležbi spora u slučaju tužbe za brisanje. Ukoliko postoji jedan takav pravno komplikovan slučaj, kakav se navodi u ovom članu, objašnjeno je ovim članom šta bi se desilo i da nema pravo stečeno održajem, tačnije da pravo stečeno održajem ima pravo na upis pre svih upisa koji su sprovedeni posle zabeležbe spora. Dakle, trebalo je to raščlaniti i trebalo je to malo više obrazložiti. Međutim, mislim da se jednostavno ovakav član treba naći u zakonu i da ovo ipak treba da ostane, možda u malo drugačijem obliku, ali za sada mislim da nije sporno da i ovakav član ostane u zakonu. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Stefanović, pravo na repliku.
Odustajem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Hvala. Slažem se da je malo stručnjaka u ovoj oblasti. Ja sigurno nisam takva osoba. Ne znam da li ste vi. Dakle, stručnjak za ovu oblast bi bio pravnik koji ima neku vrstu specijalizacije ili jako dobro poznaje pomorsko pravo. Čak mislim da takvih ovde takođe nema. Smatram, a morate se složiti sa mnom, da mi usvajamo određene predloge zakona, usvojićemo i ovaj iako među nama nema stručnjaka za ovu oblast, ali kada se ovde usvoji zakon, objavi u "Službenom glasniku", on mora biti razumljiv ljudima koji će ga čitati. Možda će ovaj zakon hteti da čita i da ga koristi neko ko nije stručnjak za ovu oblast. Dakle, iz ovog doma, bar ja smatram, treba da izlaze razumljivi zakoni i razumljivi članovi. Vi ste sami rekli da je ovaj član trebalo raščlaniti i meni je u obrisima otprilike jasno šta je predlagač hteo da kaže. Vi kažete da se moglo raščlaniti i slažem se. Ne znam da li ste čuli kada sam obrazlagala ovako podnete amandmane, ali gospođa Vojić i ja smo predložili da se član briše. Međutim, u obrazloženju, ako je predlagač to čitao, kaže se – predloženo je brisanje člana zato što je potpuno nerazumljivo. Smatramo da Vlada kao predlagač zakona treba da dostavi amandman Narodnoj skupštini na član 137. kako bi on bio razumljiv i jasan. Ovo amandmani su bili poziv predlagaču zakona da ove neke članove učini razumljivijim. Postoji sada i mehanizam da se to uradi. To onda uradi matični odbor, a mi ovde izglasamo itd. Dakle, nije bila namera da se ovo briše. Naravno da je meni jasno da neke stvari ne možete da izostavite iz nekog zakona, ali su nerazumljive i morate se složiti sa mnom da ako usvojimo neki predlog zakona, onda zaista mora taj tekst da bude razumljiv.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine ministre, ima u našem srpskom jeziku mnogo lepih narodnih poslovica, a jedna od njih kaže: "Ne kune me majka što se kockam, nego što se vadim". Znate, kada se neko na pola sednice probudi pa se seti koji je zakon na dnevnom redu i onda uzme da raspravlja o amandmanu, a da uopšte ne zna šta amandman govori, onda se džabe vadi. Gospođo Banović, svakako ću podržati i ovaj vaš amandman, jer smatram da je ovde zaista reč o korisnom amandmanu koji unapređuje tekst zakona, s jedne strane, a s druge strane vi ste dali zaista bitne leksičke primedbe i bitno ste popravili kvalitet ovog zakona. Ja sam na tome kao građanin Srbije, ukoliko će se ovaj zakon primenjivati, vrlo zahvalan. Bez obzira da li mi u DS imamo stručnjake za pomorsko pravo ili nemamo, da li mi sve znamo ili ne znamo ništa, barem znamo koji se zakon nalazi na dnevnom redu. U tom kontekstu ću, kažem, glasati za ovaj vaš amandman, kao i za one prethodne amandmane za koje sam obećao da ću glasati. Opet za kraj, ko ne zna koji je zakon na dnevnom redu, neka čita ove poslovice koje kažu: "Ne kune me majka što se kockam, nego što se vadim". Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 185. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 185. stav 1. posle tačke 18) dodaje se tačka 19) koja glasi: "Ako ne izvrši upis u skladu sa članom 55. stav 5. pored novčane kazne iz ovog člana goniće se i za krivično delo prevare po Krivičnom zakoniku". Dakle, radi se o mom prethodnom amandmanu po kome sam tražio da se jahte ovih bezobrazno bogatih registruju u našoj zemlji i da tu plaćaju porez, s obzirom da je on za njih gotovo zanemarljiv, s obzirom da su i previše uzeli od ove države i bilo bi dobro da nešto i vrate. Poznato je da je Bil Gejts od 66 svojih milijardi koje je zaradio na Microsoft, pošteno zaradio, rešio da 95% ne vrati sirotinji, već da udeli sirotinji 95% svog novca koji je zaradio na projektu Microsoft. Kod nas imamo milijardere kojima ne pada na pamet da bilo šta vrate narodu. U ovom trenutku zahvaljujući jednom režimu, jednom ortačkom društvu koje je otišlo sa vlasti, koje je od javnih funkcija i javnih poslova napravilo privatne biznise, zahvaljujući tome imamo nekoliko hiljada bogatih, nekoliko desetina bezobrazno bogatih i nekoliko miliona ili sedam miliona potpuno siromašnih ljudi. Ovim predlogom amandmana i prethodnim amandmanom želim da ako ne zakonom, onda na neki drugi način kao u Rusiji privedemo pravdi i privedemo znanjima prava onima koji su se u vreme kada su svi gubili novac, silno obogatili, jer danas imamo ljude koji jedanput jedu i imamo ljude koji ne znaju šta će sa parama, koji kupuju jahte dužine više desetina metara, dakle gotovo kao fudbalsko igralište. Tome se jednom mora stati na put i ovaj predlog mog amandmana je svakako izvodljiv. Nisam siguran da li je u sklopu Zakona o dvostrukom oporezivanju, s obzirom da registruju te svoje jahte u nekim belosvetskim državama, ne znam da li su ti međunarodni sporazumi, sporazume koje smo napravili i da li se odnose na ovu problematiku. Priznaću da kao zemljoradnik ne poznajem sve stvari, ali bih voleo da se ovako bahati, bezobrazni, bezobzirni oporezuju i da se nešto ovoj sirotinji vrati od onog što je oteto u prethodnih 12 godina. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, svakako ću glasati kao član DS za ovaj amandman. Očekujem da i vladajuća većina pokaže solidarnost sa podnosiocem amandmana i takođe da pokaže da je principijelno uz njega i da glasa za ovaj amandman. Bez obzira što ovaj amandman u sebi ima nekoliko nelogičnosti. Prva je, Evropa podrazumeva slobodan protok robe, usluga i materijalnih dobara. Ovakvim amandmanom se predviđa dupla registracija, jer ako je jahta na kojoj se lideri nekih političkih stranaka slikaju u predizbornim kampanjama u Monte Karlu. To je jedna poslanička grupa u prošlom sazivu ovde pokazivala. Ako oni imaju registrovane jahte i firme u Monte Karlu, kako će onda jahta da se registruje u Beogradu ili Stalaću, što sam ja predložio? Ne vidim zakonski osnov da jedno plovilo bude registrovano u dve države, koliko god volim Srbiju. S druge strane, opet podvlačim problem osiguranja. Kako ćemo rešiti problem osiguranja koje je obavezno za takva plovila jer svetske osiguravajuće kompanije imaju veliko nepoverenje u ovu vladu čim ne dozvoljavaju da se te jahte ovde osiguraju. Znači, znak poverenja u jednu državu je dozvola osiguravajućim kompanijama da određena materijalna dobra budu registrovana u toj državi i mogućnost da vlasnici tih materijalnih dobara mogu da naplate svoje premije osiguranja. Kada već govorimo o amneziji, o novima i starima, znate, hvala Bogu, ja ne patim od amnezije, pa znam da ovde novih nema. Neki su u ovoj zemlji bili na vlasti 1998, 1999, 2000. godine a neki smo bili od 2000. do 2003. godine, pa su onda opet neki bili od 2003. do 2007. godine, ali niko u ovoj sali nije visio kod kuće na goblenu, pa ga otac i majka skinuli 2012. godine i doveli u ovu salu da bude nov, umiven i nikad nije vršio vlast u ovoj zemlji. Koja god poslanička grupa ovde da se pogleda, maltene svi su učestvovali, ne maltene svi, nego sve političke stranke su u određenom trenutku učestvovale u vršenju vlasti. To što su neki promenili ime, ja sam diplomirani inženjer poljoprivrede i stočarstva, pa ako imate kravu belku koja daje pet litara mleka, pa je nazovete šarka, neće ona da daje 20 litara mleka i onda to iskustvo govori iz mene. Znači, to iskustvo ne mogu da zaboravim od prethodnog vršenja vlasti i zato imam nepoverenje, ali ću glasati za ovaj amandman. Još jedanput na kraju, nisam zaista znao da imate problem sa glasnim žicama, izvinjavam se, neću više nikada da vam pomenem "Orbit" žvake. Zaista, nisam znao da je problem te vrste, mislio sam da je reč o nekoj drugoj navici i zaista se izvinjavam kao poslanik DS, poštujući kodeks ponašanja u ovom domu, zaista nisam znao da imate taj problem sa glasnim žicama tako da to više neću pominjati. Hvala.
Hvala. Gospodine Rističeviću želite repliku? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam znao da će se pripadnici bivšeg režima ovoliko uzbuditi oko nekoliko amandmana. Rekao sam da nisam siguran da sam 100% stručan za ovu oblast, time sam priznao da eventualno ima nedostataka u tim amandmanima s obzirom na međunarodne sporazume koji možda zabranjuju da se vrši dvostruko oporezivanje. Dakle, ukoliko su oni te jahte prijavili tamo, ukoliko je to zabranjeno, rekao sam da postoji drugi mehanizmi i da se oni privedu da plate neke dažbine ovoj državi i da nadoknade ono što su od siromašnih oduzeli. Dakle, mogao bih da navedem i neke ruske modele kako su određeni tajkuni privođeni pravdi, odnosno kako su se privoleli da u korist svojih građana ostave značajna finansijska sredstva koja su prethodno iscrpeli od prirodnih i drugih dobara iz zemlje Rusije. Dakle, smisao ovih mojih amandmana je bio da oni koji su se u tranziciji previše obogatili, vrate nešto onima koji su previše osiromašili. Stvarno nisam znao da će moj amandman toliko da uzbudi, posebno bivši režim, s obzirom da znam da im je predsednik milijarder, verujem da je to zbog toga. Njihov predsednik se bavio medijima, svi mediji su propali, ali njegova firma koja se bavila medijima je zaradila milijarde. Ono što hoću na kraju da kažem, to je da smo mi sa sela jako nezadovoljni zato što taj medijski servis, koji je pomogao tom milijarderu da se obogati, nije našao za shodno da prenosi juče finale Đoković-Marej. Dakle, nemamo mi satelitske i nemamo svi umrežene kablovske kanale. Većina na selu to gleda putem antena i bili su uskraćeni za jedan doživljaj, za jednu malu radost koju su mogli da gledaju u svom domu, da im je zvanična RTS to omogućila, a nije zato što je iz nje ispumpan novac i dat jednom milijarderu. Hvala.
Hvala. Za reč se prvo javio narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Postoji jedna izreka u Srbiji koja kaže – pametan čovek se uči na tuđim greškama, a oni koji nisu toliko pametni, da ne bih upotrebio neku težu konotaciju, uče se na svojim greškama. Nije mi jasno da kolega nije izvukao pouku, a da nazovemo prave stvari pravi imenima, sve te slike koje su u prethodnom sazivu pokazivali u ovoj sali, pokazivali su narodni poslanici SRS. Koliko su im građani Srbije verovali i poverovali u sve te priče najbolji dokaz su majski izbori, gde nisu prešli cenzus i gde više ne postoje. Zbog toga mi nije jasna jedna mazohistička težnja da se ide putem lošeg, putem onoga gde su građani Srbije rekli – ne verujemo vam u to što pričate, ne verujemo u to što pokazujete. Molim vas još jednom da ovu raspravu uvedemo u jedan normalan tok i u normalan kraj, da se okrenemo budućnosti, da ne slavimo više poraze, već da gledamo u pobede i da kreiramo te pobede, da ne pravimo zidove između nas, već da, koristeći pun kapacitet, radimo u interesu građana Republike Srbije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Naravno da je ovaj apel vrlo pozitivan i mi ga prihvatamo, samo mislim da ga morate uputiti vašem poslaniku. Mislim da je krajnje nekorektno i da ste tu prekršili Poslovnik, članove 106. i 107. zato što niste opomenuli poslanika koji iznosi neistine na račun ljudi koji nisu prisutni. Ako je nekome jedina lektira određeni tabloidi koji se uređuju iz centara moći iz političkih stranaka, ne moramo mi biti zagađeni time u ovoj Skupštini. Kao predsedavajući morate da opomenete govornika koji ovde pravi dve greške – optužuje čoveka koji nije prisutan i iznosi laži, koji su predmet sada sudskog spora i, drugo, priziva neki ruski model, a nismo čuli koji je to model, ali ako bi čuli, podučio bih ga da to traži od ove Vlade. Uostalom, to ova Vlada ima kapacitet i da sprovede. Izvolite, samo neće da glasaju za vaš amandman. To je problem, a mi hoćemo. Vi ne vidite problem u tome? To je problem. Problem je ono što se priča u kampanji i ono što treba da se radi. Tu gde se radi, tu ste tanki. To je problem. Inače, svi apeli da se ova rasprava završi što pre su apsolutno prihvatljivi za nas, samo vas molim, gospodine Babiću, usmerite vašu kritiku na vaše poslanike, jer mi onda nemamo potrebe da ulazimo u ove rasprave. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Sa radom nastavljamo sutra u 11,00 časova.