Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 124 narodnih poslanika. Pre nego što nastavimo sa radom, podsećam vas da su u međuvremenu stigla dva predloga za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku u toku sednice, a u skladu sa članom 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, pa je neophodno da se izjasnimo o tim predlozima. Prema navedenom članu Poslovnika, Narodna skupština o ovim predlozima može odlučivati pod uslovom da sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Iz tih razloga, molim da utvrdimo kvorum za odlučivanje. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 131 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za odlučivanje. Poslanička grupa SNS, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložila da se, po hitnom postupku stavi na dnevni red Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2012. godini, tačka -PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE, koji je podnela Narodnoj skupštini 8. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 135, protiv – niko, uzdržanih –nema, nije glasalo – četvoro od ukupno 139 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Predsednik Narodne skupštine, na osnovu člana 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2012. godini, tačka – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA, koji je podneo Narodnoj skupštini 9. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 136, protiv – niko, uzdržanih –nema, nije glasalo – šestoro od ukupno 142 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Nastavljamo sa radom. Utorkom i četvrtkom, nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika, na osnovu člana 287, narodni poslanici imaju prava na traženje obaveštenja i objašnjenja na osnovu člana 287 poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287 Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Siniša Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Dame i gospodo, dragi prijatelji, gospodine predsedniče, pre izvesnog vremena sam postavio dva pitanja na koje, nažalost, u predviđenom roku, nisam dobio odgovor. Podsetiću u najkraćem da su to bila pitanja vezana za jednu krajnje nemilu situaciju, koja je primećena u dosadašnjem radu Ministarstvu kulture, da je postojao određeni broj stipendiranih filmova koji su dobili značajne donacije od Ministarstva kulture, a da pri tom nikada nisu niti započeti, ili eventualno nisu završeni, dakle, nikada nisu izašli u javnost. Postavio sam pitanje – o kolikim se sredstvima radi? Postavio sam pitanje – ko su producenti i koji su to filmovi? Dakle, nisam dobio odgovor na to pitanje. Najljubaznije molim resorno ministarstvo da mi na to pitanje da odgovor. Čini mi se da je to pitanje vrlo bitno, ne samo za jedan uži krug ljudi koji se time bave, nego, prosto, ona je paradigma jednog pomerenog sistema vrednosti u kojem smo svi duboko zagazili i na tom principu tih malih pomaka, iz tog paradigmanskog modela, od malog ka velikog, od pojedinačnog ka opštem, možemo doći do nečega što predstavljaneke suštinske istine. Drugo pitanje je bilo vezano za funkcionisanje i rad, nerado govorim, javnog servisa, radije ću reći nacionalne televizije, koja je u jednoj dubokoj krizi, kako krizi rukovođenja, tako i konceptualno, ako hoćete i političkoj i moralnoj, i čini mi se da, pored toga što je loše vođena i pored toga što apsolutno nema nikakav program, osim onih nekoliko plavuša koje se smenjuju vodeći ga, menadžmentu te kuće niko nije rekao da su se u Srbiji dogodile određene političke promene. U tom smislu sam i postavio pitanje, obzirom da se grca u jednoj flagrantnoj besparici a javna je tajna, koja je neopozivo tačna, kao uostalom i sve čaršijske priče u Srbiji, da nacionalna televizija, ili, ružno rečeno, javni servis, raspolaže ogromnim marketinškim i finansijskim kapitalom od nekoliko miliona sekundi, koje, gle čuda, u bescenje prodaje određenim firmama, lišavajući se tako ogromnog profita. Moje pitanje je bilo – koje su to firme? Da li je tačno da su to firme gospodina Đilasa i gospodina Šapera? O kojem se projektovanom gubitku televizija radi, odnosno o kojoj se projektovanoj dobiti dotičnih firmi radi, kao i – da li u takvim sklopljenim ugovorima ima elemenata krivičnih dela? Na ta pitanja nisam dobio odgovor. Najljubaznije molim ministra kulture, uvažavajući sve probleme sa kojima se suočava i uvažavajući činjenicu da je suočen sa gomilom obaveza, da nađe vremena da odgovori na ovako važno pitanje. Znate, dragi prijatelji, u ovakvom sistemu vrednosti, nacionalna televizija je stub i nosač kulture jednog naroda. Ukoliko takva kuća nema mogućnost da se suprostavi ovoj najezdi indijskih "Nevesti", "Sulejmana Veličanstvenog" i slično, bojim se da ćemo biti suočeni sa jednim gorkim porazom, čijih posledica, nažalost, bojim se da nismo svesni. Ovaj uvod i podsećanje, mala reminiscencija na ranija postavljena pitanja služi da postavim još jedno pitanje istom ministarstvu, Ministarstvu informisanja i kulture. Naime, juče smo saznali da se Milorad Mišković povukao iz vlasništva u pisanim medijima, odnosno, konkretno, povukao se iz "Presa", velikodušno ustupivši svoj kapitalni udeo novinarima te iste kuće. To je jako dobro za demokratiju u Srbiji, to je jako dobro za te novinare, budući da će se njihova socijalna mapa značajno korigovati i popraviti. Međutim, problem je druge prirode. On nastaje, ako se podsetite da je samo pre nekoliko nedelja isti gospodin tvrdio da nema nikakvog učešća u tim novinama, jednako tako o učešću u tim novinama, odnosno vlasništvo, učešća u tim novinama. Dakle, mudro ćuti i gradonačelnik Đilas. Postavljam pitanje – ako vi koncentrujete tu poziciju moći u ruke jednog čoveka, a to je politička moć, koja će se sutra očitovati u činjenici da ćete biti, nedaj bože, predsednik stranke i imate ogroman finansijski kapital i kontrolišete medije. Koji su to onda reperni sistemi koji su kočnice da se takva jedna užasna pozicija moći zloupotrebi? Maršal Maklon, jedan veliki teoretičar medija kaže – javno mnenje je, ako pravilno koristite medije, otprilike kao testo u rukama veštog pekara, pa voljno, ako hoćete burek, hoćete perece, hoćete kiflice, dakle, sve je moguće. (Predsednik: Vreme, gospodine Kovačeviću.) U tom smislu i postavljam pitanje – pošto je u Srbiji očito na delu koncentrovanje te moći, a nemojte da vas podsećam do koje mere je koncentrat te moći poguban. (Predsednik: Gospodine Kovačeviću, samo da vas upozorim na vreme. Prekoračili ste već 30 sekundi.) Dragi predsedniče, izvinite zbog toga. Da mi je odgovoreno na prethodna dva pitanja koja sam postavio pre mesec dana, ne bih imao potrebu da prekoračim vreme, tako da uz izvinjenje završavam. Dakle,pitanje je sledeće – ko su stvarni vlasnici medija u Srbiji, i ono nije preopširno budući da javno mnjenje u Srbiji zanima osam dnevnih novina, tri nedeljnika i šest televizija? Ko su paravanski, a ko stvarni vlasnici medija? (Predsednik: Gospodine Kovačeviću, moram da vas prekinem. Već minut ste prekoračili vreme.) Hvala. Izvinite.
Gospodin Aleksandar Jugović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege i koleginice, postavio bih pitanje u vezi sa aktuelnom temom prisluškivanja. Ta tema je za SPO aktuelna već više od 20 godina. Lider SPO i članovi SPO, njihovi telefoni prisluškuju se više od 20 godina, a znamo i koliko je atentata pokušano da bude izvršeno na predsednika SPO, Vuka Draškovića. Kada smo govorili o tome posle 2000. godine, posle 5. oktobra i kada smo govorili i pre toga stranke koje su sada na vlasti, članice DOS nisu to shvatile ozbiljno, čak su nam se i rugali, smejali i sada dolazimo do jedne situacije u kojoj možemo zaključiti da više niko nije siguran, da više niko nije bezbedan. Ukoliko predsednika Srbije i potpredsednika Vlade prisluškuju, njihove telefone prisluškuju, kako onda mogu da se osećaju poslanici u ovom parlamentu, kako može da se oseća običan građanin, sigurno ili ne? Naravno nesigurno. Objašnjenje da u MUP nisu znali da prisluškuju telefone predsednika Srbije i potpredsednika Vlade deluje zaista smešno. Hoćemo da znamo – ko sluša, što sluša, ko izdaje naloge, koliko ljudi se prisluškuje, ko bez prava prisluškuje? Kada neko a to ste videli u slučaju kuće Vuka Draškovića postavi prislušne uređaje onda se pitam – po čijem nalogu i koliko postoji takvih kuća u Srbiji i koliko se političara prisluškuje? Imali su nalog jedne godine da to urade, međutim svake godine uzastopno predsednik SPO već više od dve decenije je slušan, a zatim su pokušavani da budu izvršeni atentati na njega. Zašto po Krivičnozakoniku krivično delo neovlašćeno prikupljanje podataka o ličnosti još uvek nijedanput nije sankcionisano? Zašto nema nijedne sudske presude? Hteo bih i neka pojašnjenja u vezi sa pogledom na istoriju Srbije, na sve ono što je prethodilo, na sva ona dešavanja koja nam govore da smo u Prvom svetskom ratu bili jedna od najvećih evropskih sila, a danas nam političari u Srbiji to pokušavaju predstaviti kao jednu pogrešnu borbu. Hoću pojašnjenja u vezi sa izjavom premijera Srbije da je ondašnja Jugoslavija i temelji ondašnje Jugoslavije, koji su u Prvom svetskom ratu od 1914. do 1918. godine postavljeni, da su pogrešni i da su oni uzrok stradanja međunacionalnih kasnije, devedesetih godina. Za to je isključivo kriv komunizam. Za to je isključivo kriv establišment koji je ostao posle Tita, Izetbegović, Tuđman i bivši predsednik Srbije, Slobodan Milošević. Za to ne mogu biti krivi ni kralj, ni Pašić, ni Stepa Stepanović ni Živojin Mišić. Oni su stvarali Jugoslaviju, a ovi koji su devedesetih godina zauzeli čelna mesta u bivšim jugoslovenskim republikama, komunizam, sve su učinili da je rasture. Hvala vam.
Narodni poslanik Zlata Đerić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, očigledno da ćemo se danas malo više baviti u poslaničkim pitanjima medijima, a mediji su jedan od najvažnijih resursa koje imamo i ne smemo nikako zanemariti njihov uticaj i njihovu moć na oblikovanje javnog mnjenja, zato su oni uvek aktuelni, atraktivni i zato se i sami mediji bore za svoj opstanak. Moje pitanje je vezano za to. Pre svega obraćam se Ministarstvu kulture i informisanja koje je dužno da sprovodi Zakon o radio difuziji. Pitam, posle sastanka sa vlasnicima malih radio kuća, radio emitera, da li se razmišlja o izmenama i dopunama ovog zakona pre svega u članovima koji se odnose na naknadu koju oni plaćaju, a koju plaćaju na tri adrese za emitovanje muzičkog programa, SOKOJ, pravu izvođača i OFPS? Sveukupno iznosi preko 10% njihovog ukupnog prihoda i zarade. U izmenama i dopunama bi se ministarstvo moglo rukovoditi odličnim primerom koji ima recimo Nemačka, u kojoj se to plaća u iznosu od 3,5% i to samo na jednu adresu firme koja je pod patronatom države. Ono što emiteri još žele da znaju je – koliko je otkada je ovo uvedeno do sada naplaćeno sredstava, kako se ta sredstva distribuiraju, kako isplaćuju izvođači i da li su oni zaista adekvatno isplaćeni prema tome koliko su slušani i kako su emitovani i koliko emiteri dostavljaju izveštaje o tome? Ono što ih interesuje je – da li je tačno da strani emiteri ne plaćaju ovu naknadu, jer na ovaj način kada pogledate kako ostvaruju prihod radio-kuće po Srbiji nije isto zaraditi 100.000 u Beogradu i jednom Somboru, Apatinu ili Babušnici gde su male radio-kuće, gde je mala privreda koja plaća svoju reklamu i izdržavati one ljude koji su zaposleni, isplaćivati njihove lične dohotke i sve ostale dažbine? Obzirom da smo se našli u ozbiljnoj ekonomskoj krizi, očekujemo razumevanje ministarstva. Imajući u vidu značaj ovog programa i uticaj ovog programa pre svega na građane Srbije, očekujemo jedno razumevanje i pomoć u prevladavanju ove teškoće. Oni su tražili nekoliko puta da se ovi članovi zakona izmene, da se ispoštuje njihov interes, da im se pomogne da i oni mogu da prežive. Možda se na ovaj način namerno ili nenamerno i gase mediji neki u Srbiji ili se omogućava njihova privatizacija, koje je u ovom trenutku moguće da kupi samo neki stranac. U interesu Srbije je sigurno da što više medija, i to treba da bude neki naš zajednički interes, ostane u našim rukama. To jeste ono što treba da sačuvamo. Očekujem odgovor od nadležnog ministarstva i od ove tri adrese na koje oni uplaćuju naknade – kako se troše sredstva koja oni uplaćuju, da li je to transparentno, da li je moguće da ovaj parlament to dobije kao izveštaj i da li se uopšte kontrola uspostavlja na način koji to zakon predviđa?
Narodni poslanik Ranka Savić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovane koleginice i kolege, u ovom proteklom periodu od nekoliko meseci smo svedoci hapšenja većeg broja vlasnika preduzeća koji su ujedno i direktori tih preduzeća. Sa hapšenjima vlasnika preduzeća koja se i onako nalaze u teškoj situaciji se naglo urušavaju, tako da je položaj radnika drastično pogoršan. Tokom prošle nedelje sam bila u poseti Niškoj pivari i potpuno nenadano i bez želje bila sam upravo u onom danu kada je uhapšen gospodin Stefanović zvani "Nini". Radnici Niške pivare pored prvog oduševljenja zbog pravde koja jeste spora ali ipak dostižna posle toga su postavili pitanje – šta će biti dalje sa njima, pogotovo što se niška pivara nalazi već sada u teškoj situaciji? Naime, radnici "Niške pivare" platu nisu primili pet i po meseci, ne uplaćuju im se doprinosi, tako da ni oni, niti članovi njihove porodice, njihova deca, ne mogu da koriste zdravstvene usluge. Nažalost, ovo nije samo slučaj sa "Niškom pivarom". U Srbiji je puno ovakvih primera gde dolazi posle hapšenja vlasnika, odnosno direktora preduzeća, do naglog urušavanja tih preduzeća. Iz tog razloga postavljam pitanje Vladi Republike Srbije, odnosno resornom i nadležnom ministarstvu – kako i kojim merama Vlada i resorno ministarstvo misle da reše problem radnika i preduzeća čiji su vlasnici, ujedno i direktori, uhapšeni zbog privrednog kriminala, nameštenih tendera i prevara u privatizaciji? Ujedno postavljam i pitanje – da li će za ovakvo stanje u koje su dovedeni radnici Srbije odgovarati i oni koji su sprovodili privatizacije, odlučivali ko će i pod kakvim uslovima kupiti pojedina preduzeća? Možda na prvi pogled izgleda nelogično zašto odgovor tražim od Vlade Republike Srbije. Međutim, potpuno je logično. Upravo zbog velike odgovornosti Vlade za izvršene privatizacije, ali i zbog činjenice da u mnogim od ovih preduzeća Vlada Republike Srbije, država Srbije, ima vlasničke udele. Tako npr. u "Niškoj pivari" država ima 25% vlasništva nad "Niškom pivarom", i te kako ima interesa da ne dođe do urušavanja, kako "Niške pivare", tako i drugih preduzeća.
Hvala. Da li se još neko od ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Gospodin Šajin, izvolite.
Poštovane dame i gospodo, pre nego što postavim ponovo poslaničko pitanje, želim samo da kažem da sam 12.10, pre mesec dana, postavio Vladi Republike Srbije pitanje – da li i zbog čega nije raspisan tender za korišćenje 22 miliona i 500 hiljada dinara koje je rebalansom budžeta određeno za proces integracije Roma, odnosno za dekadu Roma? Do danas odgovor na to pitanje nisam dobio. Danas postavljam to isto pitanje sa dodatnim elementom – da li će Vlada Republike Srbije da ispita odgovornost direktora Kancelarije za ljudska i manjinska prava, za neodgovorno ponašanje, jer je naneo ozbiljnu štetu Republici Srbiji tako što je Srbija izgubila nekoliko miliona evra zbog njegovog ne činjenja? Obrazložiću sada o čemu se radi. I pored dobre volje ministra finansija, i pored dobre volje skupštinske većine Republike Srbije i pored dobre volje određenih ministarstava, da prihvate da im se izrade određeni projekti sa kojima će moći da konkurišu u regionalnoj IPA, u drugim međunarodnim fondovima koji postoje, u drugim donatorskim fondovima koji postoje, koji nisu međunarodnog karaktera, gospodin Dušan Ignjatović, umesto da raspiše tender, umesto da ispoštuje ono što je traženo od njega, o čemu ste i vi, predsedniče, dobili pismo 12.10, gde se na nedvosmislen način traži od njega da raspiše tender, umesto toga on se koristi lažima, tvrdeći da neko na njega vrši pritisak da sredstva da nekoj nevladinoj organizaciji, što nije tačno, o čemu i vi, predsedniče, možete da potvrdite, jer ste dobili pismo 12.10. u kome se jasno traži od njega da raspiše tender ili na drugi zakonom predviđen način realizuje ta sredstva. Dakle, ukoliko postoji taj dokument od pre mesec dana, ukoliko ste u pisanoj formi taj dokument vi dobili, dobio ga premijer, dobio ga ministar finansija, dobio ga prvi potpredsednik Vlade, onda ne može da se dozvoli da jedan direktor bilo koje službe na ovakav način se ponaša u javnosti i svoj nerad prebacuje na taj način da je neko izvršio pritisak. Na koji način Srbija gubi sredstva? On govori da je kupio radijatore iz jednog procesa kojim upravlja OEBS. Jeste, tačno je to i to su sredstva koja su iz projekta SID, iz projekta IPA obezbeđena Srbiji. Međutim, on nije preduzeo korake da Srbija može iz drugih fondova da konkuriše za određena sredstva. Dame i gospodo, kolege poslanici, to košta Republiku Srbiju, ni manje ni više nego u ovom trenutku preko tri miliona evra donacija u 2013. godini. Laži koje govore da je on nešto uradio time što je kupio radijatore za naseljene ljude koji žive u kontejnerima, u stvari nije odgovor na ovo pitanje. Koriste se sredstva koja postoje, a ne radi se na tome da se obezbede nova sredstva. Dalja šteta koja je učinjena Srbiji, tim projektom su predviđene još dve komponente pored formiranja novih projekata. Jedna komponenta jeste da se formira baza podataka koja će da bude u vlasništvu države, ne u vlasništvu ni jedne nevladine organizacije, nego u vlasništvu Srbije, gde ćemo jasno da vidimo za koje namene su trošene i u prošlom periodu i danas sredstva za proces integracije Roma i onda da ne govorimo o paušalnim ocenama, da je neko trošio milione evra, a da ne znamo zaista gde je. Sledeća komponenta koja je vrlo bitna, možda je to problem što se stvaraju novi centri moći pa im ne odgovara da ljudi, građani, da pripadnici Romske nacionalne zajednice se bave integracijom Roma, to jeste formiranje jedne akademije za mlade lidere, gde će ti mladi ljudi da preuzmu odgovornost, a gde će da se prestane sa time da pojedinci koji očigledno smatraju da i u ovoj Vladi mogu da čine ono što su godinama činili, zloupotrebljavaju položaj tih najsiromašnijih. Molim vas, predsedniče, da svojim autoritetom, da autoritetom ovog visokog doma obezbedite mi u najkraćem roku odgovor, jer poštujući Poslovnik ja sam to trebao da dobijem u roku od 30 dana. U roku od 30 dana nisam dobio zvaničan odgovor na to pitanje. Umesto odgovora na to pitanje dobio sam optužbe u medijima za koju ću da podnesem krivičnu prijavu i na taj način … (Predsednik: Vreme, gospodine Šajin.) … stavimo tačku javašluku. Hvala.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Dragomir Karić, Gojko Radić i Stefana Miladinović. S obzirom da smo dnevni red sednice proširili dvema novim tačkama, nastavljamo rad po dnevnom redu i prelazimo na jedinstveni pretres o 4. tački dnevnog reda – PREDLOGU ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE, koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka. Primili ste Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Podsećam vas da je vreme za raspravu po poslaničkim grupama dostavljeno u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Veroljub Arsić, predsednik poslaničke grupe želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnika poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Peta tačka dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA Primili ste Predlog odluke koji je podneo predsednik Narodne skupštine. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 193, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Podsećam vas da ste ukupno vreme po poslaničkim grupama primili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile. Da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarni institucijama. Pošto predlagač mr Nebojša Stefanović ne želi reč, da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) S obzirom da na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Na osnovu člana 98. stav 4. Poslovnika zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarni institucijama. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem utorak, 13. novembar 2012. godine, sa početkom u 10,50 časova, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Pre prelaska na glasanje o tačkama dnevnog reda potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji, ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 134 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU SAVETA GUVERNERA NARODNE BANKE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 2. tačka 14. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika odlučuje o izboru Saveta guvernera Narodne banke Srbije. Stavljam na glasanje Predlog Odluke o izboru Saveta guvernera Narodne banke Srbije. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 11, od ukupno 141 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, donela Odluku o izboru Saveta guvernera Narodne banke Srbije. Dozvolite da u vaše i u svoje ime čestitam članovima Saveta guvernera Narodne banke Srbije na izboru i poželim im puno uspeha u radu. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU DIREKTORA UPRAVE ZA NADZOR NAD FINANSIJSKIM INSTITUCIJAMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru direktora uprave za nadzor nad finansijskim institucijama. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 11, od ukupno 142 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke. Dozvolite mi, da u vaše i u svoje ime, čestitam Đorđu Jevtiću na izboru i poželim mu puno uspeha u radu. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši i druge izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Jedinstvena Srbija. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 140, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – četiri, od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Jedinstvena Srbija. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština vrši izborne nadležnostivećinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 143, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – jedan, od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Srpska napredna stranka. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O UTVRĐIVANjU SASTAVA STALNIH DELEGACIJA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE U MEĐUNARODNIM PARLAMENTARNIM INSTITUCIJAMA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 141, protiv – troje, uzdržanih – nema, nije glasalo – troje, od ukupno 144 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su ukazali narodni poslanici. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 103. stav 6. i stav 10. Poslovnika, prema kojima, a koji posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Prelazimo na odlučivanje shodno tome. Narodni poslanik Vučeta Tošković, na sednici 8. novembra 2012. godine, u 13,50 časova ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 140, od ukupno 143 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. (Sednica je završena u 10,55 časova.)
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA PRIVREMENE STENOGRAFSKE BELEŠKE Šesta sednica Drugog redovnog zasedanja (neredigovane i neautorizovane) Narodne skupštine Republike Srbije 13. novembar 2012. godine (Sednica je počela u 10,45 časova. Sednicom predsedava Nebojša Stefanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Šestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije, sednici prisustvuje 126 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 126narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine u smislu člana 88. stav 5 Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Dragomir Karić, Gojko Radić i Stefana Miladinović. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam povodom razmatranja 1. tačke dnevnog reda, pored predstavnika predlagača mr Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, pozvao da sednici prisustvuju i ministar Verica Kalanović i Vlajko Senić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku i predlogu za spajanje rasprave. Narodni poslanik Maja Gojković predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red PREDLOG ZAKONA O IZMENI I DOPUNI ZAKONA O PRIVREDNIM KOMORAMA, koji je podnela Narodnoj skupštini 8. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 124, od ukupno 136 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU UGOVORA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I KANADE O IZBEGAVANjU DVOSTRUKOG OPOREZIVANjA U ODNOSU NA POREZE NA DOHODAK I NA IMOVINU, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 135, od ukupno 136 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red PREDLOG ODLUKE O USVAJANjU GODIŠNjEG PLANA UPOTREBE VOJSKE SRBIJE I DRUGIH SNAGA ODBRANE U MULTINACIONALNIM OPERACIJAMA U 2012. GODINI, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 137, od ukupno 137 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red PREDLOG ODLUKE O UČEŠĆU PRIPADNIKA VOJSKE SRBIJE U MULTINACIONALNIM OPERACIJAMA U 2012. GODINI, koji je podnela Narodnoj skupštini 9. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136, od ukupno 137 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Stefana Miladinović, na osnovu člana 92. stav 2. člana 157. stav 2. i članova 170, 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se obavi zajednički jedinstveni pretres, kao jedna tačka dnevnog reda o: Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Makedonije o pravnoj pomoći u građanskim i krivičnim stvarima; Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Makedonije o međusobnom izvršavanju sudskih odluka u krivičnim stvarima; Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Makedonije o izručenju; Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Slovenije o međusobnom izvršavanju sudskih odluka u krivičnim stvarima. To su tačke 2, 3, 4. i 5. predloženog dnevnog reda, dakle, kao jedna tačka. Kao druga tačka dnevnog reda su tačke 6. i 7. predloženog dnevnog reda. Kao treća tačka dnevnog reda, tačke 8, 9, 10. i 11. predloženog dnevnog reda. Postavljam pitanje, da li je narodna poslanica Stefana Miladinović… (Nije tu.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 13, od ukupno 140 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne o dnevnom redu u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 14, od ukupno 141 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, u celini. D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona; 2. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Makedonije o pravnoj pomoći u građanskim i krivičnim stvarima; 3. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Makedonije o međusobnom izvršavanju sudskih odluka u krivičnim stvarima; 4. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Makedonije o izručenju; 5. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Srbije i Republike Slovenije o međusobnom izvršavanju sudskih odluka u krivičnim stvarima; 6. Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Države Palestine o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak; 7. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Demokratske Republike Alžir o uzajamnom podsticanju i zaštiti ulaganja; 8. Predlog odluke o prestanku funkcije javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Užicu; 9. Predlog odluke o prestanku funkcije javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Zaječaru; 10. Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje; 11. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmeni Odluke o obrazovanju i radu stručne službe Poverenika za zaštitu ravnopravnosti i Pravilnika o unutrašnjem uređenju i sistematizaciji radnih mesta u stručnoj službi Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Molim službe Narodne skupštine, pre nego što pređemo na dnevni red, da obaveste ministra Vericu Kalanović da dođe u salu Narodne skupštine, pošto Narodna skupština neće početi raspravu o predloženom dnevnom redu dok u sali ne bude prisutan ministar. Dok se to ne dogodi, pročitaću vam samo da ste primili Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, koji je podnela Vlada. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Mi nastavljamo sa radom, poštovane kolege, samo u narednih par minuta ćemo sačekati da se vidi da li je ministar tu. Ako ministar nije tu, napravićemo pauzu, ali dalje smo u zasedanju. Dakle, pošto ste u materijalima dobili koliko je ukupno vreme za poslaničke grupe, pet časova, koliko iznosi podeljeno po poslaničkim grupama, molim poslaničke grupe da dostave prijavu za reč sa redosledom narodnih poslanika. S obzirom da ministar nije trenutno tu, određujemo pauzu od 30 minuta i nastavljamo sa radom u 11,30 časova. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača, gospođa Verica Kalanović želi reč? (Da.)
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je jedan važan zakon sa kojim počinjemo Šestu sednicu redovnog zasedanja Narodne skupštine. Radi se o zakonu koji je, tačnije o Predlogu zakona, a koji definiše izmene i dopune carinskog zakona koji je, da vas podsetim, usvojen 2010. godine. Znači, u periodu od 2010. godine do danas, došlo je do izmene određenih zakona i propisa i bilo je neophodno da u skladu sa izmenjenim okolnostima i zakonima i uslovima poslovanja dođe do izmena i dopuna ovog izuzetno važnog zakona. Šta su osnovni ciljevi ovog zakona o izmenama i dopunama? Osnovni ciljevi su najpre efikasnije planiranje i upravljanje javnim finansijama i bolja kontrola trošenja novčanih sredstva, a već u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu koji je usvojen pre nešto više od mesec dana u Narodnoj skupštini. Drugi cilj je, naravno, olakšavanje poslovanja privrednih subjekata na teritoriji Republike Srbije, kako sa stanovišta određenih promena u obračunavanju kamate za carinski dug, tako i u prilagođavanju standarda i propisima sa standardima EU. Kada govorimo o novom carinskom zakonu o izmenama i dopunama postojećeg, tri su ključna razloga zbog čega predlažemo ove izmene. Prvi je sigurno usaglašavanje sa odlukom Ustavnog suda kojim se uređuje odredba člana 3. stava 1. i ova odluka je vezana na obračun kamate za carinski dug koji nije plaćen u roku. Da vas podsetim, radi se o obračunu kamate isto i na način kako je definisano Zakonom o poreskom postupku i administraciji, na isti način, na koji se plaćaju kamate, ako imamo dugovanja prema državi, vezana za neplaćene poreze i doprinose, na isti način koji imamo ako imamo međusobna dugovanja koja će biti detaljnije uređena zakonom u narednom periodu. U sadašnjem Predlogu zakona, u Carinskom zakonu, do dana današnjeg, važio je način obračuna kamate komfornom metodom. Ustavni zakon je doneo odluku da dođe do promene i nove izmene i dopune u skladu sa usaglašavanjem, u vezi sa ovom odlukom, promenile su odgovarajući član. Drugi deo vezan je za usaglašavanje sa Zakonom o budžetskom sistemu koji predviđa da nema prihoda od strane uprave carina, da su svi prihodi vezani za Trezor Republike Srbije i određeni članovi koji su predviđali uplatu i naknade troškova koje su prihodi uprave carina, eliminišu takvu mogućnost i vezuju se za Trezor Republike Srbije. Treća stvar koja je takođe važna jeste da izmene i dopune postojećeg zakona, usaglašavaju sa odredbama propisa EU u dve oblasti. Jedan je da se smanjuju rokovi čuvanja carinskih i drugih isprava i rokovi za obaveštavanje dužnika o dugu sa pet na tri godine. Na ovaj način obezbeđuje se veća pravna sigurnost privrednih subjekata. Privredni subjekti se oslobađaju obaveze dugotrajnog čuvanja podataka o komercijalnim transakcijama i pitanje je zašto je ovo važno. S jedne strane, na jedan način, pospešuje se efikasnost rada uprave carina koja će svoje carinske kontrole umesto datih mogućnosti da to radi u pet godina, uraditi za tri godine, a sa druge strane, omogućava se veća pravna sigurnost i lagodnost u poslovanju i privrednih subjekata u pravcu podizanja poslovnog ambijenta i poboljšanja poslovne klime rada u Srbiji. Na kraju, usaglašavanje sa propisima EU vezano je i za definisanje metoda za analizu i kontrolu uzoraka. U ovom trenutku postoje analize i kontrole, ali ne po tačno definisanoj metodologiji, a u narednom periodu sa podzakonskim aktima biće definisan način utvrđivanja kvaliteta proizvoda koji se utvrđuju, koji su prisutni u Republici Srbiji, a potiču van teritorije Republike Srbije, čija je proizvodnja van teritorije Republike Srbije. Definisaće se, sa jedne strane, kontrola kvaliteta, metodologija, a sa druge strane, utvrdiće se i koje su sve laboratorije u stanju da tu kontrolu vrše. Na ovaj način, obezbeđuje se i predvidljivost u radu carinskih organa i zbog toga što, pored unapred zadatih nivoa kvaliteta proizvoda, znaće se i tačno na koji način će se te metode utvrđivati. Mi smatramo da je ovaj zakon izuzetno važan, međutim, smatramo i da je donošenje ovakvog zakona bilo neophodno, zbog toga što u skladu sa pravnim sistemom Republike Srbije, usaglašavanje u različitim oblastima. Zbog toga vas pozivam da u danu za glasanje ovaj predlog podržite. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić.
Uvaženi predsedniče, uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, danas u Srbiji imamo praktično u primeni jedan Carinski zakon koji je usvojen 2010. godine o čemu je govorila ministarka, ali isto tako i dalje je u upotrebi, odnosno deo zakona iz 2003. godine i to deo zakona od člana 252. do 329, a koji reguliše nadležnosti i organizaciju uprave carina, rad zaposlenih u upravi carina, zapošljavanje, premeštanje, unapređenje službenika uprave carina i još neke druge stvari. Mislim da je došlo vreme da donesemo jedan novi zakon, zakon o carinskoj službi koji bi na sveobuhvatan način regulisao prethodno navedenu materiju, pogotovu što je od prethodnog zakona koji se primenjuje u ovom delu, prošlo više od deset godina, a nastupile su nove činjenice i nove okolnosti. Samo ću da vas podsetim da je prethodno Ministarstvo finansija uradilo Zakon o carinskoj službi i prosledilo ga Vladi, a Vlada ga na žalost, nije prosledila u skupštinsku proceduru, tako da taj zakon još uvek stoji u Vladi. Predlažem ministarki Kalanović da prenese ministru i ljudima iz Miministarstva finansija da ili taj zakon, ili novi zakon koji će oni uraditi, svejedno je, što pre dospe u skupštinsku proceduru, kako bismo zaokružili rad uprave carina Republike Srbije. Mislim da to nije više ni težak posao, jer osnova postoji i samo treba malo truda uraditi i zakon proslediti Skupštini, a mi ćemo ga ovde, posle rasprave, pretpostavljam usvojiti. Što se tiče izmena koje su danas predložene, tu ima dobrih rešenja koje ćemo podržati, ali ima i nekih loših rešenja, po meni, koje nećemo podržati i na koje smo podneli amandmane. U zavisnosti od toga da li ćete prihvatiti naše amandmane, poslanici DS će glasati za ili protiv tog zakona. Dakle, videćemo kako ćete reagovati na naše amandmane. Kada govorimo o dobrim stvarima, prvo hoću da kažem da je jako dobra stvar, naravno, proizilazi iz odluke Ustavnog suda, o kojoj ste govorili, a to je da se kamata na carinski dug više ne obračunava komfornom metodom, što će reći, obračunavanje kamate na kamatu. Mislim da je to loše i da je ovo jedan korak napred. Kažem, opet, usaglašavanje sa Ustavnim sudom, ali sve jedno je, Ministarstvo je brzo reagovalo, tako da je to dobra odluka. Pre svega je dobro rešenje za privrednike koji su imali puno pritužbi u prethodnom periodu na takav način obračuna kamate. Mislim da Vlada i Skupština treba da učine sve da u današnjim teškim uslovima privređivanja što više olakšamo ljudima koji privređuju njihovo poslovanje. Jedan od načina jeste ovaj. Podsetiću vas da je i prethodna Vlada puno toga uradila da bi olakšala privrednicima oko carinskog postupka, oko carinjenja roba, oko njihovog poslovanja. Isto tako smo puno toga učinili i da službenici Uprave carina dobiju bolje uslove za rad. Podsetiću vas da smo u prethodne četiri godine otvorili četiri velika carinska kompleksa – u Šapcu, u Užicu, u Kraljevu i u Kruševcu, koji su zaista moderni, gde privrednici mnogo brže i efikasnije završavaju svoj posao. Nadam se da će i ova vlada nastaviti u tom smeru da radi. Moram da kažem da su pre otvaranja tih carinskih kompleksa, privrednici koji su dolazili da bi završili carinske poslove, morali za ulazak na tzv. carinski terminal da plaćaju 700 do 3.000 dinara po kamionu, što je predstavljalo veliki izdatak za njih. Postojali su stalni prigovori. Izgradnjom ovih kompleksa u tim gradovima mi smo taj problem rešili i tamo se više ne plaća ulazak na carinski terminal, kao i u mnogim drugim gradovima. Podsetiću vas i da se na graničnim prelazima Preševo i Horgoš takođe plaćao ulazak na carinski terminal. To smo uspeli da eliminišemo . Na taj način smo olakšali puno našim privrednicima. Kada govorimo o graničnim prelazima, podsetiću vas da su u prethodnom periodu izgrađeni i rekonstruisani granični prelazi prema Republici Makedoniji, prema Republici Srpskoj, prema Crnoj Gori i da su ti granični prelazi sada moderni, ali nismo uspeli da završimo sve. Nadam se da će nova Vlada završiti ono što je započeto. Podsetiću vas da je sa EU postignut dogovor da 10 miliona evra izdvoji EU za 2013. godinu radi izgradnje tri granična prelaza, a to su Vatin, Gostun i Kotroman. Kotroman je već počeo da se radi. Gostun je jako loš prelaz. Sa ovim novcem će i to postati moderan prelaz. Jedina obaveza Republike Srbije jeste da obezbedi 10% od ovih 10 miliona, to je milion dinara. Šteta što nije ministar Dinkić tu, ali nadam se da je imao to u vidu kada je radio predlog budžeta za 2013. godinu i da su ta sredstva ušla u budžet, da bismo mogli da iskoristimo ovih 10 miliona evra i da sa ova tri granična prelaza zaokružimo sve granične prelaze Republike Srbije, koji će biti moderni, koji neće predstavljati, kao što su nekada predstavljali, ruglo. Kada čovek dođe u Republiku Srbiju, prvo se sretne sa graničnim prelazom koji je loš. Posle izgradnje ova tri granična prelaza to više neće biti slučaj. Kompletni granični prelazi će biti moderni i novi. Dobra odluka, dobro rešenje u novom zakonu o kojem ste govorili jeste da Uprava carina više neće imati sopstvene prihode. To podržavam i mislim da nijedan organ ne treba da ima sopstvene prihode, nego da sav novac koji se ubira ide u budžet Republike Srbije, a odatle da se distribuira tamo kome je potreban. Do sada je Uprava carina od carinskih prekršaja i prodaje zaplenjene robe imala 10%. Sada više to neće imati, to je prihod Republike Srbije. Molim vas da povedete računa da ima troškova oko prodaje robe, čuvanja i skladištenja robe i da taj trošak bude pokriven iz budžeta, da se ne desi situacija da ne možemo da završimo poslove koji su jako dobri. Kad već oko toga govorim, moram da kažem da smo to uradili sa Zakonom o poreskom postupku i poreskoj administraciji, odnosno poreske prekršaje smo vratili u nadležnost poreske uprave. Mislim da treba razmisliti i to treba preneti ministru Dinkiću, da i carinske prekršaje vratimo Upravi carina. Zašto ovo kažem? Zato što je vreme pokazalo da sudovi za prekršaje ne rade na odgovarajući način i nisu efikasni prilikom rešavanja carinskih prekršaja, pa imamo sada situaciju da puno zaplenjene robe stoji, ne može da se proda, jer nemamo pravosnažno rešenje. Dakle, može se prodati tek kada dobijemo pravosnažno rešenje. Vrednost te robe svakog dana pada. Dakle, ako imate automobil koji stoji na parkingu pet godina ili tri godine, dok se sve to završi, njegova vrednost će višestruko biti manja. To je očigledno gubitak za budžet Republike Srbije. Stoga predlažem da razmislite da se to vrati u nadležnost Uprave carina, jer je Uprava carina to mnogo efikasnije i brže radila i na taj način smo brže punili budžet Republike Srbije. Dakle, to su neke dobre stvari iz ovog zakona, koje ćemo mi podržati. To nije sporno. Mislim da sam bio dužan da kažem to. Ono sa čime se ne slažemo i što mislimo da u ovom momentu nije dobro rešenje, to je smanjenje čuvanja carinske dokumentacije sa pet na tri godine, odnosno obaveštavanje dužnika o dugu, takođe sa pet na tri godine. Rekli ste da će to ubrzati rad carinskih organa, a ja mislim obrnuto. Mislim da Uprava carine još nije sposobna, još kadrovski nije osposobljena i tehnički da bi mogla da završi taj posao za tri godine. Zbog toga predlažemo da taj period ostane pet godina. Moguće su razne zloupotrebe oko toga i moguće je da budžet Republike Srbije pretrpi ogromne štete. Dakle, sav taj postupak kada dođe do nekog spornog predmeta, prikupljanje dokumentacije, traje jako dugo, jer moramo konsultovati i zemlje iz kojih roba dolazi, moramo konsultovati druge organe. Ne ide to tako brzo. Moguće je da dođemo u poziciju da budžet bude oštećen za više miliona evra. Da bi lakše shvatili, navešću jedan primer. Recimo, moguće je da prilikom uvoza robe uvoznik tarifira ili predloži tarifu na jedan tarifni broj, da Uprava carina u prvom momentu to prihvati, a kasnije da se ispostavi da to nije bila dobra tarifa, već da je neka druga tarifa, a razlika može da bude i 10% po jednom predmetu. Dakle, kada sve to saberete i oduzmete, imali smo primer u praksi, recimo, šteta bude i dva miliona evra. Dakle, kada se obračuna prava stopa carine, umesto po pet posto, recimo, ona treba da bude obračunata po 15% i onda se dođe do višemilionskih iznosa direktne štete za budžet. Mislim i ponavljam da u ovom momentu Uprava carina nije sposobna da završi taj posao za tri godine, što zbog svojih manjkavosti, ali više zbog procesa koji traju prilikom prikupljanja dokumentacije. Predlažemo da u ovom momentu, ne za stalno, ostane i dalje pet godina, dok se ne steknu uslovi da bude tri godine. Dakle, nismo mi protiv toga da se smanji rok, one argumente koje ste izneli prihvatam, ali u ovom momentu ne postoje uslovi za tako nešto. Biće velika šteta ukoliko se to prihvati, pogotovo znajući ljude koji znaju da su rokovi kraći, pa će pokušavati i verovatno da zloupotrebe na štetu budžeta Republike Srbije. Dakle, podneli smo amandmane na ova dva člana sa predlogom da ostane pet godina. Ukoliko prihvatite, mi ćemo glasati za ovaj zakon. Ukoliko ne prihvatite, naravno da ne možemo glasati za ovaj zakon. Ima još jedna nelogičnost u zakonu. Čini mi se da je to više tehnička greška i tehnička stvar.Možda nije, ali hoću da kažem to je član 7. gde se kaže da Uprava carina organizuje obuku i polaganje posebnog stručnog ispita, a prihodi ostvareni po ovom osnovu pripadaju Upravi carina. Vi ste predložili da se to promeni, da se taj stav 4. promeni i da glasi – posebni stručni ispit za zastupanje u carinskom postupku polaže se pred ispitnom komisijom koju obrazuje ministar na predlog direktora Uprave carina. Ovo je dobro i dobro je što se briše da prihodi ostvareni po ovom osnovu pripadaju Upravi carina. To je u kontekstu onog što sam govorio i onih 10%, ali nije dobro da se briše da Uprava carina organizuje i obuku i polaganje posebnog stručnog ispita. Mislim da to treba da ostane u zakonu, jer Uprava carina treba da organizuje obuku i polaganje stručnog ispita. Dakle, ova rečenica - Uprava carina organizuje i obuku i polaganje posebnog stručnog ispita, tačka, a posle toga da dođe ovaj stav koji ste vi predložili, pogotovo što se u članu 21. kaže – za organizovanje obuke za polaganje posebnog stručnog ispita ili za polaganje tog ispita, odnosno da carinski organ naplaćuje naknade ili zahtev za naknadu troškova za pružanje posebnih usluga i to za organizovanjei obuke za polaganje posebnog stručnog ispita i za polaganje ispita. Iz ovog člana se vidi da je Uprava carina nadležna da to radi, ali nije jasno precizirano kao u članu 7. Zato predlažem da ostavite ovu rečenicu da Uprava carina organizuje i obuku i polaganje posebnog stručnog ispita. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Poštovano predsedništvo, poštovana gospođo Kalanović, u vašem uvodnom izlaganju ste rekli da su glavni razlozi zbog čega se pribegava izmeni i dopuni carinskog zakona i da treba da se usaglasi ovaj zakon sa zakonodavstvom EU, kao da kada se donosio prethodni zakon 2010. godine nisu važila ista pravila. Godine 2010. je donet novi Zakon o carinskom poslovanju. Tada smo u raspravi, poslanici DSS, upozoravali na neke njegove nelogičnosti i naročito obratili pažnju na to da ne sme da stoji u zakonu da će se dužnicima koji ne plate dug prema carini obračunavati kamata po komfornoj metodi i da je to protivustavna kategorija i da će neko jednog dana potegnuti to pitanje pred Ustavnim sudom i praktično oboriti tu odluku. Glavni suštinski razlog zbog čega se menja ovaj zakon jeste upravo taj koji smo predviđali pre dve godine i tražili od vas tada i pisali amandmane da se takav zakon ne usvoji u tom obliku, već da se promeni i da ne stoji da se dug obračunava po komfornoj metodi. Oni koji posluju sa carinom su pribegli traženju tumačenja Ustavnog suda ove odluke i Ustavni sud je jula 2012. godine doneo odluku da član zakona koji definiše obračun kamate po komfornoj metodi je protivustavan i da treba zbog toga da bude promenjen. Od 12. jula ove godine do 13. novembra je prošlo četiri meseca. Vlada je imala dovoljno vremena posle formiranja da pripremi sve moguće uslove, da promeni zakon, da ga uputi u skupštinsku proceduru, ali i da pripremi sve tehničke uslove za primenu ovog zakona, odnosno ovog člana, suštinska dva člana zbog kojih se i menja čitav zakon, čl. 8. i 12. koji kažu da će se ubuduće kamata obračunavati po metodi prostog interesnog računa, a ne po komfornoj metodi. Imajući u vidu razloge koje ste naveli u obrazloženju zbog čega se menja zakon, nije jasno kako se došlo do člana 14. u kome se kaže da će zakon stupiti na snagu osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku RS", osim odredaba 8. i 12. koje se primenjuju od 1. januara 2013. godine. Onda se postavlja pitanje – zašto smo uopšte menjali čitav zakon i šta onda znači odluka Ustavnog suda od jula meseca ove godine, ako će primena da bude tek od 1. januara 2013. godine? Pravdanja, pretpostavljam da će biti, da je nemoguće da se to primeni od dana donošenja zakona ili da nije moglo ranije, su zaista birokratska objašnjenja. I tada smo upozoravali da će ukoliko dođe do tužbi, a sigurno će doći do tužbi od strane oštećenih kojima je obračunavana kamata po ovoj komfornoj metodi, te kazne i tu štetu će pretrpeti budžet Republike Srbije, odnosno svi poreski obveznici. Sada se postavlja logično pitanje – ako je to tako, ko će snositi odgovornost za ovakve propuste? Kako je moguće da se pre dve godine priča o štetnosti određenih članova tog zakona, upozoravamo, pišemo amandmane, svi ostaju nemina tu našu priču, zakon se prosto izglasa, a vi sada sedite u novoj Vladi i kažete da su nastupili novi uslovi zbog kojih treba da bude promenjen i da sada mi usaglašavamo sa zakonodavstvom EU i sa odlukama Ustavnog suda? Zakonodavstvo EU je bilo i pre dve godine isto kao što je danas. Dakle, moglo je to i tada da se uradi, ako je to razlog. Drugo, isto smo vas upozoravali da je to protivustavna kategorija i da ne smete da usvajate zakon sa takvim odredbama. Ignorisali ste. Sada usvajamo izmene i dopune zakona. Dakle, jedno potpuno odsustvo odgovornosti u radu, odgovornosti u predlaganju zakona, odgovornosti i prihvatanja jedne zdrave rasprave u Skupštini Srbije od strane narodnih poslanika koji rade svoj posao odgovorno i koji upozoravaju, čija je uloga da razmatrajući određene zakone, upozoravaju ili daju neka bolja rešenja. Na stranu priče o tome kolika je šteta naneta budžetu Republike Srbije, odnosno kolika će biti naneta zbog odluke Ustavnog suda da je ovo protivustavno i zbog toga što će oni koji su oštećeni tužiti državu Srbiju i tražiti nadoknadu štete. Vi ste toga svesni, a pored toga što ste svesni da je ta šteta nastala i da ćemo biti tuženi, stavljate u članu 14. da će primena zakona, bez obzira što je odluka Ustavnog suda bilajoš pre šest meseci, nastupiti tek 1. januara 2013. Dajete im dodatno, s jedne strane, radite opet protivzakonitu stvar, protivustavnu. Obračunavaće se od dana usvajanja zakona, za neki dan, do kraja godine opet po komfornoj metodi kamata, i opet pružate mogućnost onima kojima će tako biti obračunata kamata da tuže državu Srbiju. Opet se postavlja pitanje odgovornosti zbog čega se tako radi. Znam da je budžet Republike Srbije u nezavidnoj situaciji, da je punjenje relativno slabo, odnosno da su troškovi mnogo veći, da je deficit velik i da je svaki prihod u budžetu bitan i potreban, ali ako dolazimo do punjenja budžeta na osnovu primene nezakonitih odredbi određenih zakona, onda mislim da to nije način i da će to biti veća dara nego mera, da ćemo napraviti veću štetu budžetu Republike Srbije nego korist, jer pre ili kasnije će to morati da dođe na naplatu. Uzeo sam i analizirao koliki su prihodi od carina. Dakle, u principu carina svake zemlje služi za razne stvari, ali osnovni cilj postojanja carina jeste da zaštiti domaću proizvodnju, da zaštiti domaće tržište i potrošače, da pegla određene cene u regionu, ali služi i kao značajni instrument za punjenje budžeta određene države. U skladu sa time sam pregledao budžete Republike Srbije od 2004. godine do današnjeg dana i došao do sledećeg zaključka. Prihod u budžetu Republike Srbije po osnovu carina je u 2004. godini bio 33 milijarde dinara, ili oko 460 miliona evra. U 2005. godini je to bilo 475 miliona evra, u 2006. godini je bilo 680 miliona, u 2007. godini je bilo 680 miliona, u 2008. godini čak 760 miliona evra. Od 2009. godine, prihod po osnovu carina pada prvo na 540 miliona, pa u rebalansu na 500 miliona evra. U 2010. godini je prihod po osnovu carina bio 420 miliona evra, u 2011. godini 400 miliona evra, a u 2012. godini prihod po osnovu carina u republičkom budžetu će biti jedva 300 miliona evra. Zašto kažem jedva? Zato što su cifre daleko ispod onih koje su bile pre četiri godine i daleko ispod onih koji budžet Republike Srbije može da prihoduje, da oni koji vode državu i oni koji predlažu zakone, zaista razmišljaju domaćinski i razmišljaju, pre svega, interesno i o interesima ove države, a ne o interesima onih sa kojima želimo da se, navodno, usklađujemo. Par prihoda u republičkom budžetu od carina od 2009. godine pa nadalje je direktno prouzrokovan jednostranom primenom SSP, po kojima je država Srbija krenula da ukida carine za određene vrste proizvoda, podeljene u tri grupacije – od onih koje su klasifikovane kao osetljive, do onih sa vrlo visokom osetljivošću, sa grejs period od godinu, dve, tri ili pet, tako da će praktično 2013. godine, ogroman spisak proizvoda koje Srbija uvozi biti bez carina, čime smo direktno pomogli stranoj konkurenciji da uđe na domaće tržište, koja je daleko jača, moćnija i bogatija, pomogli multinacionalne kompanije da svoje domaće tržište, ma koliko ono bilo veliko ili malo za njih i direktno uticali na pad prihoda u budžetu Republike Srbije. Pored evidentne štete koja se meri u stotinama miliona evra, doduše, biću iskren, jedan deo pada prihoda od carina jeste prouzrokovan i svetskom ekonomskom krizom i opštim padom uvoza, ali je nemoguće da od 2008. godine, kada smo imali 760 miliona evra prihoda od carina, prihodi od carina padnu na 300 miliona evra za četiri godine. Može da se razume da možda jedna četvrtina, koliko i jeste pad uvoza, da je prouzrokovana time, ali je ostatak direktna šteta od primene SSP i ukidanja carina na mnoge proizvode. Te cifre se kreću, reda i veličine, od 300 do 400 miliona evra direktne štete, koju Republika Srbija ima od primene SSP, zbog bezglave politike – Evropa nema alternativu. Šta smo time dobili? Dobili smo otvoreno evropsko tržište, koje smo imali i od 2000. godine, a na koje nismo mogli da izađemo iz više razloga. Prvo, zato što nismo konkurenti i naša privreda i industrija ne mogu da podmire potrebe čak ni domaćeg tržišta u određenim granama, a kamoli da izveze nešto. Drugo, zato što su standardi za izlazak na to tržište daleko strožija i podrazumevaju ogromno investiranje da bi se to postiglo, što ova država niti daje, niti domaća privreda može da izdrži. Treća stvar, što, na kraju krajeva, nemamo tako jaku domaću privredu i industriju koja može da proizvede dovoljno proizvoda da izađe na strano tržište. Korist praktično nemamo nikakvu, a imamo ogromnu štetu – prvu, u padu prihoda, a drugu, mnogo veću indirektnuu potpunom ubijanju domaće privrede i industrije. Time što smo otvorili granice i što nismo zaštitili domaće proizvođače, imamo štetu u stotinama hiljada zatvorenih radnih mesta, tako da je broj zaposlenih od 2008. godine do dana današnjeg, znate i sami, porastao za nekoliko stotina hiljada radnika. Broj zaposlenih u 2008, 2007, 2006. godini, kako god hoćete, bio je oko dva miliona a danas se on kreće ispod milion i 700 hiljada. U takvim uslovima, pad industrijske proizvodnje od 2008. godine nadalje je bio konstantan svake godine, od 3% do 5%, pa se nekada kretao i više. Prognoza za ovu godinu je da će industrijska proizvodnja pasti za 4% u odnosu na prethodnu godinu. Prethodna je bila manja u odnosu na onu prethodnu. Iz svega ovoga se jasno vidi da je potpuno nerezonska primena SSP, koja direktno nanosi štetu državi Srbiji, direktno nanosi štetu građanima ove države, tako što onaj manjak prihoda koje je bio projektovan i koji je uvek bio od carina, građani Srbije moraju da podmire na drugi način – da li povećanje akciza na akcizne proizvode, da li povećanjem određenih poreza, ali, u svakom slučaju, budžet Republike Srbije mora da se popuni onoliko koliko je potrebno za potrošnju. Ako nema od carina, ako smo pustili da strana roba ulazi bez carine na domaće tržište i da ne bude oporezovana, odnosno ocarinjena, onda građani moraju kroz akcize da popune taj manjak u budžetu. Višestruka je šteta naneta građanima ove države od strane prethodne Vlade.Nažalost, i ova Vlada nastavlja, izgleda, istim putem, da Evropa nema alternativu i da će učiniti sve, makar i na sopstvenu štetu, da budemo neki pridruženi član, možda za 50 godina, iako od toga u ovom trenutku sigurno nemamo koristi, a tadaćemo videti da li ćemo je imati. Mislim da funkcionisanje vlasti na ovaj način ne vodi ničemu. Odredbe ovog zakona su u ovom članu 12. koji sam malopre napomenuo, opet protiv ustavne i štetne po naš budžet, štetne po poreske obveznike. Napisali smo amandman na član 12. i tražićemo od vas da ga prihvatite, da primena zakona krene odmah po usvajanju, da ne bismo dalje pravili štete i građanima koji uvoze robu pa im se obračunava kamata po ovom zakonu, ali i indirektne štete koje će nastati kasnije u budžetu Republike Srbije po osnovu traženja nadoknade štete za neprimenu zakona, ovako kako je trebalo da bude posle odluke Ustavnog suda. Toliko za sada. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, uvažena ministarko Kalanović, predložene izmene Zakone koje su danas na dnevnom redu su i neophodne, i nužne i logične. Naime, odlukom Ustavnog suda je potpuno jasno da je ova izmena koja se tiče načina obračuna kamate na carinski dug neustavna i u tom smislu je ovaj zakon morao da pretrpi izmene. Ministarka Kalanović je obrazložila i ostale izmene koje se tiču i usaglašavanja sa Zakonom o budžetskom sistemu, dakle, ukidanja tzv. diskrecionih prihoda Upravi carina, što smatram da je zaista dobro rešenje i sve ostale izmene. Po meni, moglo se čuti iz prethodnih diskusija, ima tu i solidnih predloga, a možda treba razmisliti o predlogu gospodina Đidića, da se Upravi carina vrati drugostepeni postupak zbog efikasnosti. U ovom trenutku nemam uvid u kapacitete i mogućnosti, pretpostavljam da Uprava carina, shodno onome što je urađeno u Poreskoj upravi, ima kapacitete i to je stvar o kojoj svakako treba razmisliti. Ono što želim da kažem ovom prilikom jeste da smisao postojanja carine nije, na prvom mestu, radi ostvarivanja prihoda u budžetu Republike Srbije. Naravno da carine nisu pravi način da se zaštiti domaća proizvodnja. One samo mogu ograničeno delovati na takvu vrstu zaštite, mnogo efikasnije stvoriti uslove za jačanje konkurentnosti domaćeg preduzeća i privrede, a ne štititi ih carinama. Ukoliko se domaća ekonomija štiti isključivo carinama, ona postaje sve nekonkurentnija i, kako odmiče vreme, sve manje šanse da istupi na neka treća tržišta, odnosno da ide ka izvozu. U tom smislu se ta jedna trka potpuno gubi. Carinska politika i poreska politika su ključne politike za ukupan ekonomski sistem i ukupnu fiskalnu politiku. Imajući u vidu na našu težnju da se priključimo EU i da smo u tom procesu već. Spomenuti sporazum podrazumeva to što se dešava, da prihodi od carina opadaju, da se carinske barijere polako smanjuju što će omogućiti i našoj privredi uprkos svim teškoćama da radi na konkurentnosti i da stvara šanse da izlazi na druga tržišta. Nešto o čemu svakako treba razmišljati u perspektivi, imajući u vidu da se to dešava u većini zemalja EU, u nekima se već i desilo, u onim zemljama koje su postale članice EU u zadnjih nekoliko zadnjih godina i onima koje su kandidati, jeste da se značaj i uloga prihoda od carine, same carinske službe smanjuje, relativizuje i usmerava ka određenim drugim ciljevima. Šta hoću da kažem? Formiranje EU, ukidanje carinskih barijera i smisao i značaj carinske službe se promenio. Prihodi koji se ostvaruju u carinskoj službi su sve manji i mnoge zemlje su pribegle nekim organizacionim merama, drugačijim rešenjima u odnosu na klasičnu carinsku službu. Sve je više funkcija koje se odnose na zaštitu od nedozvoljene trgovine, kao što je trgovina drogom, terorizam, trgovina ljudima. Dakle, usmerava se smisao carinske službe da zajedno sa MUP se okreće ka drugim funkcijama, a sve manje je izražen taj fiskalni značaj. U nekim zemljama je došlo do pripajanja carinske službe poreskoj administraciji, što je takođe rešenje o kome treba razmišljati u smislu smanjenja uloga i značaja prihoda od carine i tim novim funkcijama koje se pridodaju carinskoj službi. Naime, neke zemlje EU već imaju objedinjene ove službe i razlozi za to leže možda u činjenici da danas Uprava carina ubira i naplaćuje sav PDV prilikom uvoza robe, a on nije mali. On je u nekim godinama i više od polovine ukupnog PDV u zemlji, pa se stvara kontradiktornost koja se odnosi na to da carina naplaćuje jedan prihod koji je, da kažem, nadležnost poreske administracije. Možda bi u perspektivi objedinjavanje ove dve funkcije dovelo do smanjenja troškova. Ne predlažem da se to radi odmah, ali to je jedna ideja i moguće rešenje o kome treba razmišljati u perspektivi sa ciljem da se ove dve i važne povezane službe učine efikasnijim, da se smanje zajednički troškovi i da se ostvare zajednički potencijali dve važne i značajne institucije, kao što su poreska administracija i carinska administracija. Još jednom ponavljam, jedan značajan broj zemalja je objedinio ove dve službe. Još jednom želim da kažem i to da ne treba žaliti za smanjenim prihodima koji su, slažem se sa kolegom, posledica i smanjenog obima trgovanja, smanjenog uvoza i posledica ekonomske krize. Moramo da se suočimo sa tim da domaću privredu moramo da suočimo sa konkurencijom. Tu treba biti oprezan i obazriv i postepeno spuštati barijere i preduzimati mere da se na drugačiji način privreda zaštiti i učini efikasnijom. Na kraju želim da kažem da će poslanička grupa URS podržati ove izmene zakona koje su zaista neophodne i koje označavaju samo usaglašavanje sa tim okolnostima koje su se desile, usaglašavanje sa nekim zakonima koji su u međuvremenu doneti. U danu za glasanje ćemo podržati ove izmene zakona. Hvala.
Narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvinite. Milan Lapčević, pravo na repliku.
Kratko. Gospodine, razumem da je možda logika ispravna da se očekuje ako se već primenjuje SSP da će pad prihoda carina biti očekivan i da nije najbolji metod da se carinskim propisima štiti proizvodnja, štiti domaće tržište kao jednostrana mera. Slušali smo te vaše priče od 2008. godine da će time da se podstiče domaća proizvodnja, da se otvaraju druga tržišta, da se pruža mogućnost da se izvozi, jer jedino izvoz, velika proizvodnja i izvoz mogu da supstituišu manjak prihoda od carina i da je to način kako da se stvara zdrava privreda. Šta se desilo za ove četiri godine? Da li toga ima? Ako je direktan prihod od carina manji, da li je povećan izvoz, pa da o tom osnovu kažemo da smo nešto uradili? Paralelno sa padom prihoda od carina imamo pad izvoza i pad BDP. Direktna šteta od 2008. do 2012. godine, odnosno carinski prihodi su manji za 800 miliona evra u odnosu na period od 2005. do 2008. godine. Imamo 800 miliona manje u budžetu za četiri godine. Da ne pričamo o indirektnim gubicima. Od 2008. do 2012. godine BDP je pao sa 32 milijarde 668 miliona na 28 milijardi 643 miliona, za četiri milijarde evra je pao BDP za četiri godine. Paralelno sa smanjenje carina smo trebali da jačamo našu privredu, da ona bude konkurentnija, da pravi veći izvoz i da raste BDP. Nama su pali i prihodi od carina. Ne štitimo domaću proizvodnju. Imamo pad izvoza i pad BDP. Sve je pad. Nema nigde rasta. To je poenta priče, da je dokument koji se primenjuje štetan, štetan u svakom smislu.
Vreme gospodine Lapčeviću. Hvala. Gospodine Iliću izvolite.
Drago mi je da smo se složili oko toga da ne treba štititi domaću privredu visokim carinama i da na dugi rok to šteti, što se vidi i na našem primeru i činjenica da imamo loše pokazatelje u ekonomiji nema nikakve veze sa carinskom politikom i ovim o čemu danas razgovaramo. Svakako da treba naći rešenje da se privreda učini efikasnijom. Ta rešenja ne leže u carinskoj politici, posebno u onoj politici koja podrazumeva carinske barijere i zaštitu domaće proizvodnje, već leži u podsticajima, u nečemu što se zove izgradnja infrastrukture, stvaranja poslovnog ambijenat, smanjenje birokratske procedure. Upravo se u tom pravcu i kreću napori Vlade, ministarke Kalanović koja je u ovoj vladi zadužena za deo tog posla, mislim pre svega na izgradnju lokalne infrastrukture, puteva o kojima je ona govorila ne danas nego tokom svojih istupa, i seči, odnosno ukidanju parafiskalnih nameta i svega onoga oko čega smo imali prilike da ovde diskutujemo i da glasamo, i ono što će uslediti usvajanjem budžeta i paketom zakona, koji idu uz taj budžet, idu upravo u pravcu da se privreda osposobi, da se učini konkurentnijom i efikasnijom. Naravno da smo tek na početku tog puta, ali mi je drago da smo se složili oko toga da carine nisu način da se zaštiti domaća privreda, već upravo kroz ove mere koje sada preduzima Vlada i Ministarstvo finansija i ekonomije jesu način da postanemo konkurentni. Hvala.
Gospodine Lapčević, na osnovu čega se javljate? Da li vas je pomenuo? Izvolite.
Kratko ću. Nemam želju da sada širimo neku priču. Pomenuli ste da kroz ovaj set zakona treba da se omogući brži protok robe, smanjenje carinskih barijera, smanjenje birokratskih procedura itd. Jeste li bili skoro na nekom graničnom prelazu? Jeste videli kolike su kilometarske kolone kamiona? Da li je to brži protok robe? Mislim da nije. Gospodin Đidić je bio direktor carina dugo. Da li je u pitanju Mađarska, da li je u pitanju Hrvatska, Bugarska, kilometarske kolone. Mislim da to nije izlaženje u susret bržem protoku robe i omogućavanje privrednicima da lakše posluju. Mislim da tu ima mnogo prostora za poboljšanje. Imam još jedno pitanje. Imamo razne carinske ispostave širom Srbije. Kada uvozite automobil, u Subotici ćete da ga carinite na osnovicu npr. od 5.000 evra, a u Nišu, Leskovcu, Vranju će to biti tri puta više, po istom Carinskom zakonu. Kako je to moguće? Imate desetine hiljada automobila koji se uvoze polovni, koji se carine u Subotici i Šapcu npr. a u Nišu ili širom Srbije stotinak. Zašto? Zato što ljudi idu tamo gde će im carine biti manje. Jesu to propusti u carinskoj službi ili u Carinskom zakonu? Ako Carinski zakon treba da važi za sve i da budu osnovice za sve iste, onda tu nešto ne štima, ili se otvara prostor za korupciju. Nečega tu ima. To je valjda suština, da ta primena zakona bude jednaka prema svima i da omogući brži protok robe, mnogo kvalitetnije, mnogo jednostavnije procedure, a ne kilometarske kolone i drugačiji aršini od grada do grada.
Gospodine Iliću, izvolite.
Samo kratko, jedna rečenica. Opet se slažemo, kilometarske kolone ćemo izbeći onoga dana kada budemo ušli u EU i to je način. Naravno, nije problem u zakonu, slažem se, donekle je u primeni zakona. Pitanje organizacije rada u carinskoj službi i pratećim službama, stvaranje redova na granicama, efikasnost samog postupka jesu organizaciona pitanja, ne moraju to uvek da budu loša zakonska rešenja. Svakako, upravo zato idemo ovim putem, da bismo izbegli tu vrstu maltretiranja i privrede i građana, da bismo ušli na jedno veliko tržište od 500 miliona ljudi, da bismo mogli da daleko efikasnije i bolje sarađujemo sa zemljama EU na koje smo svakako usmereni i kroz trgovinu, izvoz i uvoz. To su naši najvažniji partneri i upravo zato mi odemo ka EU.
Izvolite, samo se prijavite.
Samo, istine radi, da kažem. Tačno je da na graničnim prelazima postoje ponekad kolone kamiona koje čekaju da uđu u Republiku Srbiju, da bi izvršili carinske formalnosti, ali da ne ispadne da je to zbog Uprave carina. Na graničnim prelazima pored Ministarstva finansija, odnosno Uprave carina, zastupljeni su i Ministarstvo policije i Ministarstvo poljoprivrede i uglavnom zastoj bude zbog Ministarstva poljoprivrede, odnosno zbog fito-sanitarnih pregleda koje je neophodno izvršiti da bi kamioni mogli da idu dalje. Uvek kada se pomene granica, odmah se vezuje za carinu, za Upravu carina. Najmanji je problem sa Upravom carina, oni jako dobro i brzo obavljaju svoj posao.
Hvala. Narodni poslanik Đorđe Milićević.
Gospodine predsedniče, poštovana gospođo Kalanović, dame i gospodo narodni poslanici. Složio bih se, gospođo Kalanović, sa vama. Na samom početku ste rekli da je reč o jednom važnom zakonskom predlogu i jeste. Reč je o jednom važnom zakonskom predlogu koji jeste i nužnost i potreba i neophodnost u ovom trenutku. Definišu se izmene i dopune Carinskog zakona. Godine 2010. o tome je već bilo reči, mislim da je bilo u prvoj polovini 2010. godine, mart ili april 2010. godine, usvojen je Carinski zakon Republike Srbije. Želim da kažem da su poslanici SPS podržali i glasali za predlog Carinskog zakona. Rekli smo jasno tokom rasprave u načelu da želimo da verujemo u ono što je definisano u tom trenutku kao ciljevi koji se žele postići usvajanjem tog zakonskog predloga, da je reč o jednom savremenom zakonu koji pojednostavljuje procedure, da predstavlja jedan korak napred, kako je tada rečeno, ka približavanju evropskom zakonodavstvu, da on zapravo sadrži one osnovne principe na kojima se zasniva Carinski zakon EU i da je u skladu sa stavovima Svetske trgovinske organizacije i Svetske carinske organizacije, da će omogućiti efikasno praćenje roba i kapitala, veću liberalizaciju prometa roba, zaštitu finansijskih interesa Srbije i, kao što sam rekao, da će pojednostaviti procedure brže i efikasnije carine. Danas, dve godine nakon usvajanja ovog zakonskog predloga, pred nama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona koji jeste i nužnost i potreba i neophodnost, pre svega nakon odluke Ustavnog suda Republike Srbije i dobro je da je ministarstvo odreagovalo odmah nakon donošenja odluke Ustavnog suda, ali danas, nažalost, vidimo da nisu u celosti realizovani oni ciljevi koji su se želeli postići usvajanjem Carinskog zakona. U uvodnom izlaganju ste rekli da ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona ima dva cilja. Prvi cilj je efikasnije planiranje, upravljanje, kontrole i trošenje javnih finansija. Drugi cilj je olakšavanje poslovanja privrednih subjekata. Ti ciljevi za nas jesu prihvatljivi. Ti ciljevi upravo proizilaze iz onoga što ste naveli u daljem izlaganju, a to su osnovni razlozi zbog kojih je važno prihvatiti ovaj zakonski predlog. Tu je, zapravo, reč o tri suštinska razloga zbog kojih je važno podržati danas, tokom rasprave u načelu i nakon rasprave u pojedinostima, zbog kojih je važno podržati ovaj zakonski predlog. Prvi razlog je, reč je o usaglašavanju odredbi Carinskog zakona sa odlukom Ustavnog suda Republike Srbije iz jula 2012. godine, drugi razlog je usaglašavanje sa odredbama novodonetih, novousvojenih zakona u proteklom vremenskom periodu i treći razlog jeste usaglašavanje naših propisa u ovoj oblasti sa propisima EU, odnosno nastavak harmonizacije našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU. Postoji tu i četvrti razlog, ne toliko nebitan, ali opet je važan, a to je određeno ispravljanje uočenih tehničkih greški. Mislim da je reč o planovima 297. i 249. Carinskog zakona. Dakle, kada je reč o usaglašavanju sa odlukom Ustavnog suda iz jula 2012. godine, već je rečeno, Ustavni sud je jula 2012. godine doneo odluku da primena komforne metode za obračun kamate carinskog duga koji nije plaćen u roku nije u skladu sa Ustavom Republike Srbije i zato se danas predlaže ovo rešenje, da se na iznos manje naplaćene carine kamata obračunava primenom interesnog računa od sto, što je u ovom trenutku opravdano i logično rešenje i predlog. Sa druge strane, osim toga što se vrši usklađivanje sa odlukom Ustavnog suda, ovde imamo, u neku ruku, i pravno-tehničkog usaglašavanje naziva Centralne banke sa vrlo precizno i jasno definisanom odredbom člana 95. stav 1. Ustava Republike Srbije. To bi nekako bio u celini prvi suštinski razlog zbog kojeg je važno prihvatiti ovaj zakonski predlog. Drugi razlog o kojem ste vi takođe govorili jeste usaglašavanje odredbi Carinskog zakona sa odredbama novousvojenih i novodonetih zakona i tu se, pre svega, misli na usaglašavanje zakona kojima se uređuje budžetski sistem i to sa vrlo jasnim ciljem, a to je kontrola, upravljanje i planiranje javnih finansija i to takođe smatramo potpuno opravdano. Pored usaglašavanja sa izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, imamo takođe i usaglašavanje pojedinih odredbi Carinskog zakona i to je definisano ovim predloženim izmenama i dopunama sa Zakonom o prekršajima, kada je reč o organu za vođenje postupka u drugom stepenu, s tim što tu zaista treba razmotriti predlog koji se mogao čuti u malopređašnjoj diskusiji, da se carinski prekršaji ipak vrate Upravi carina, jer sudovi za prekršaje, nažalost, nisu toliko efikasni. Mislim da ovaj predlog treba razmotriti tokom rasprave o pojedinostima. Takođe, i o tome je bilo reči član 54. Carinskog zakona morao bi biti i upodobljen, i usaglašen u pogledu preračunavanja deviznog kursa. To bi zapravo u celini bio drugi razlog zbog kojeg treba podržati ovaj zakonski predlog. Treći razlog jeste dakle usaglašavanje propisa Republike Srbije sa propisima EU u ovoj oblasti, odnosno harmonizacija našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU. Upravo zbog toga su predložene određene izmene koje se tiču pre svega rokova i čuvanja carinskih i drugih isprava. Zatim, obaveštavanje dužnika o dugu, a predviđene su i određene izmene koje se tiču obaveze propisivanja, o tome ste govorili, metoda kojim se vrši analiza uzoraka robe. To je dakle nastavak harmonizacije našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU u ovoj oblasti i to je treći razlog. Kao što sam rekao u uvodnom izlaganju, na samom početku, dakle četvrti razlog bi bio to usaglašavanje sa uočenim tehničkim greškama, a reč je o članovima 297. i 249. Carinskog zakona. Te ispravke su definisane i otklonjene predloženim izmenama i dopunama u članovima 6, 9. i 11. predloženih izmena i dopuna Carinskog zakona. Dakle, kao što se moglo čuti, ove predložene izmene i dopune Zakona imaju i dobre i loše strane. Loša strana jeste to što se određeni nedostaci nisu uočili na vreme. Dobra strana jeste to što imamo jednu brzu i hitnu reakciju Ministarstva i što će ti nedostaci biti otklonjeni u narednom vremenskom periodu. Kao što sam rekao, mi u načelu prihvatamo kao poslanički klub zakonski predlog. Jesmo spremni da učestvujemo u raspravi u pojedinostima, da ozbiljno razmatramo predloge koje smo maločas mogli čuti i prihvatiti ih u formi amandmana, bilo da dolaze od pozicije ili opozicije, samo u jednom jasnom cilju, da kroz određeni vremenski period prosto na dnevnom redu ponovno ne bi imali predložene izmene i dopune Carinskog zakona. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, govoriću o izmenama i dopunama Carinskog zakona i dozvolićete da govorim kao i svi drugi o osnovnom zakonu, a ne samo o onome kojim danas menjamo taj osnovni zakon. Govoriću o proteklom periodu i šta se sve dešavalo sa carinama, a carina je u osnovi porez na uvoznu robu. Prema pravcu kretanja carine mogu biti uvozne i izvozne i tranzitne. Prema cilju mogu biti uvedene za podmirenje javnih rashoda. Mogu biti ekonomske, odnosno zaštitne, da se zaštiti tržište. Mogu biti i represivne, možemo ih primeniti prema zemljama u reciprocitetu koje uvažavaju naše tržište. Na način na koji se uvode carine mogu biti ugovorne i autonomne, a po visini opterećenja one mogu biti preferencijalne. Bojim se da su naše carine, a govoriću pre svega o poljoprivredi, veoma slabe, dakle da prilikom uvoza ne vode dovoljno računa o zaštiti tržišta, pre svega o zaštiti poljoprivredne proizvodnje. Ovom izmenom i dopunom Zakona se ništa u tom smeru ne menja. Potpisivanjem raznih sporazuma mi smo došli u poziciju da će 2014. godine gotovo u potpunosti biti izjednačene carine u odnosu između Srbije i zemalja EU. To ne bi bilo sporno, ali je sporno što ćemo mi članica EU najverovatnije postati 2020. ili 2022. godine, a do tog perioda u velikom vremenskom razdoblju nećemo imati nikakve pristupe fondovima, predpristupnim fondovima EU, barem onima koji se tiču poljoprivrede. Šta hoću da kažem? U zemljama iz kojih mi uvozimo poljoprivredne proizvode i u zemljama sa kojima ćemo 2014. godine gotovo izjednačiti carinske stope na poljoprivredne proizvode, u tim zemljama su premije i subvencije na njihovu poljoprivrednu proizvodnju daleko veće nego u Srbiji, hoću reći da su deset puta veće. Naravno da njihovi poljoprivredni proizvođači i prehrambena industrija samim tim već imaju neku ulogu favorita na svom tržištu, a izjednačavanjem ovih carinskih stopa i potpunim prepuštanjem našeg tržišta, naša poljoprivredna proizvodnja će biti ugrožena, gotovo pod damping uslovima od strane zemalja koje u velikoj meri vrše subvenciju poljoprivrednih proizvoda. Proteklih pet godina u Srbiji je uvezeno preko 40.000 tona kilograma mesa. Pri tome, kontrola na način na koji je proizvedeno to meso, da li je proizvedeno genetsko modifikovanih organizama, Srbija tu vrstu kontrole prepustila je zemljama iz kojih je uvozila to meso. Dakle, nikakve kontrole nad genetsko modifikovanim organizmima prilikom uvoza tog mesa, nije bilo. Da navedem, cena otprilike za tih 40.000 tona kilograma mesa je negde oko 200 miliona evra, a za 200 miliona evra da smo bili pametni mogli smo da uzgojimo 200.000 priplodnih junica, da bi svake godine od njih mogli da izvozimo meso na tržište EU u vrednosti od 50 miliona evra. Dakle za te četiri godine koje smo uvozili, mi smo mogli biti izvoznici negde oko 200 miliona evra, i to smo izgubili zato što nismo dovoljno pažnje posvetili zaštiti domaćeg tržišta. Izmene i dopune ovog zakona sasvim sigurno ne podstiču domaću poljoprivrednu proizvodnju, dalje će favorizovati uvoznu poljoprivrednu proizvodnju i kada uporedite te premije i konvencije, ne premira se poljoprivrednik, premira se pre svega potrošač, prerađivač koji je siguran da će pod povoljnijim uslovima, nego što su to naši, dobiti sirovinu. Naravno da takvi poljoprivredni proizvođači i prehrambeni proizvođači zemalja EU na ovakvom našem nezaštićenom tržištu mogu da stiču ekstra profite. S tim, da još jednom podvučem, da prilikom uvoza tih poljoprivrednih proizvoda testiranje nad genetski modifikovane organizme ne vrši naša država, nego država iz koje se uvoze poljoprivredni proizvodi. Dakle, nije teško da će 2014. godine biti ogroman udar na poljoprivrednu proizvodnju, da ćemo mi koji imamo 10 puta manje subvencije i premije imati za takmičara na sopstvenom tržištu poljoprivredne proizvodnje i prehrambene proizvodnje iz zemalja EU koje imaju zaštitu od negde prosečnih 450 evra po hektaru. Dakle, deset puta su im veće premije i subvencije i naravno da će biti konkurentni ne samo kod sebe, nego i kod nas. Ovako ostarelo selo, izmučeni seljaci, izmučena poljoprivreda doći će u još veću opasnost da u potpunosti bude zatrta ne samo poljoprivredna proizvodnja, već da bude zatrta cela sela, zaseoci, manja naselja, pa i manji gradovi. Ne gubi samo poljoprivredna proizvodnja, gubiće i prerađivačka industrija ukoliko poljoprivredna proizvodnja stane zbog nedostatka carinskih mera i carinske zaštite. Od 2014. godine biće nam ugrožena i prehrambena industrija koja će ostati bez sirovina jer ukoliko poljoprivredna proizvodnja prestane da izbacuje poljoprivredne proizvode. Naravno, da će naša prehrambena industrija ili biti orijentisana ili na uvoz sirovina iz zemalja koje će imati na našem tržištu gotovo preferencijal ili će biti prehrambena proizvoda ugašena, jer najverovatnije da zemlje koje budu izvozile poljoprivredne proizvode neće kao mi izvoziti sirovine, već će izvoziti gotove prehrambene proizvode. Ovim zakonom se ništa po tom pitanju ne menja. Dakle, od 2014. godine bićemo prepušteni na milost i nemilost daleko jačima od sebe, multinacionalnim kompanijama koje će ubacivati hranu i poljoprivredne proizvode veoma sumnjivog kvaliteta, kao što se to sad dešava sa nekim sortnim semenima, gde je dozvoljeno čak da se uvoze neka semena sa karakteristikama genetski modifikovanim organizama. Tu pre svega mislim na kukuruz, iako je Francuska i Nemačka 2009. godine, 2010. godine odustala od proizvodnje takve vrste kukuruza. Bojim se da će naša Vlada, prethodna je već popustila, da naša Vlada to ukoliko ne shvati ozbiljno, daće doprineti tome da se nanese ozbiljan udarac ostatku naše poljoprivrede i umesto da razvijamo svoju fabriku pod vedrim nebom, bojim se da ćemo doprineti njenom gušenju. Samo da kažem da se u Srbiji uvozi sve i svašta, od paradajza, pasulja, itd. Time se obaraju cene domaćim poljoprivrednim proizvođačima. Nikakve carinske zaštite gotovo nema i time se gubi motiv za poljoprivrednu proizvodnju, ukoliko neko u sezoni uveze paradajz iz Turske, Makedonije, itd, po znatno nižim cenama, gotovo bez ikakve carinske zaštite, u tom slučaju propada proizvodnja našeg povrća. Reći ću vam sve odakle mi na našu sramotu meso uvozimo. Dakle, zahvaljujući niskom stepenu zaštite uvozimo meso iz Austrije, Belgije, Češke, Danske, Holandije, Francuske, Italije, Grčke, Nemačke, Mađarske, Slovačke, Poljske itd. Da čudo bude još veće, uvozimo meso čak iz Makedonije, BiH, pa i Crne Gore. Bojim se da, mi smo se ponosili izvozom kukuruza, rekli smo da smo prošle godine izvezli kukuruza za 500 miliona evra. Svakako da je taj podatak vredan divljenja, ali odmah hoću da kažem da oni koji se ponose tim izvozom od 500 miliona evra kukuruza, treba odmah da kažemo da na tom izvozu od 500 miliona tona kukuruza smo nedostatak stočarstva i stočarske proizvodnje izgubili još toliko, a kroz klaničnu industriju smo izgubili gotovo još 20%. Umesto da nam izvoz bude vredan 1,2 milijarde, umesto da uposlimo mala gazdinstva i da premiramo svako to malo domaćinstvo, nekomercijalno, da ga podstaknemo da svako od njih drži dve krave i desetak svinja, mi smo naprotiv svojim merama, tu govorim o onome što je uradila prethodna Vlada, u potpunosti gotovo ugušili domaću proizvodnju zarad inostranih. Ovaj zakon ništa ne menja, ja se bojim da ćemo mi nastaviti, ako nastavimo praksu stare Vlade, starog režima, onda ćemo završiti kao i oni. Oni su novac pozajmljivali, za četiri godine su pozajmili gotovo šest milijardi. Pozajmljeni novac nisu puštali kroz našu proizvodnju, kroz poljoprivredu, prehrambenu industriju, pa ga onda puštali u trgovinu, oni su taj novac direktno puštali u strane trgovinske lance i strane banke. Tako da novac koji smo pozajmili upotrebili smo za nabavku strane robe, za nabavku njihovih poljoprivrednih proizvoda, za nabavku njihovih prehrambenih proizvoda, a nama je samo ostao uvećan dug koji će ovaj osiromašeni narod morati da vraća. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miroslav Petković. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo Kalanović, podsećanja radi, Carinskim zakonom smo započeli Prvo redovno zasedanje u 2010. godini. To je ona čuvena sednica sa 38 tačaka dnevnog reda, kada ste u ovoj skupštini izglasali kredit za "Srbijagas" od 170 miliona evra, za pokrivanje deficita budžeta 160 miliona evra, itd. Tada je aktuelna ministarka, gospođa Diana Dragutinović rekla da se radi o tehničkom zakonu, koji treba da olakša izvoz, pojednostavi i ubrza carinske postupke i da je u potpunosti usaglašen sa propisima EU. Šta se ispostavilo u međuvremenu? Da ga ponovo treba usaglasiti sa propisima EU, jer očigledno da 2010. godine ono što je u Srbiji bilo pet godina, to je tada u Evropi bilo tri godine, pa se zbog toga i ovaj član menja. Šta još nije bilo dobro u ovom zakonu? Špediteri su dokazali u postupku pred Ustavnim sudom, neustavnost carinske procedure. Carinski zakon je 2010. godine uveo nešto što je zabranilo još Rimsko pravo, a to je anatocizam, odnosno zlostavljanje dužnika ne primerenim uvećanjem novčanih obaveza. Nažalost, od vas gospođo Kalanović nismo čuli danas, kako će se ove odredbe primeniti na celokupnoj teritoriji Republike Srbije? Kako će Carinski zakon važiti na Kosovu i Metohiji, kad nam očigledne opstrukcije u ovim postupcima pravi i EU i Svetska trgovinska organizacija. Kakva je vaša projekcija priliva sredstava od carine, nakon usvajanja ovog zakona? Ni jednom rečju niste pomenuli i povezali carinske procedure, Carinski zakon sa Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju, jer valjda Carinski zakon tretira jedinstveno određeni carinski prostor, a svakako da Kosovi i Metohija jeste deo Republike Srbije. Jednostavna primena Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, koja predstavlja u stvari jedan pravni apsurd, jednu sistemsku grešku u sistemu Republike Srbije, je nas već kao državu, kao privredu u potpunosti obogaljila. Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju nije otvorio, naravno, Srbiji vrata EU. Evropski investitori nisu pohrlili u Srbiju, kako je to svojevremeno najavljeno. Primenom Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, ukinute su carine na uvoz nekih proizvoda iz EU, zbog čega su Srbija i naši domaći proizvođači pretrpeli ogromnu štetu. Kolega Lapčević je pokazao jasno analizom budžeta od 2008. do 2012. godine, da smo izgubili skoro 800 miliona evra direktnih carinskih prihoda, zbog nižih carina uslovljenih primenom SSP-a. Ali, ono što je veći problem, jeste indirektna šteta koja je time nastala. Činjenica da su stotine hiljada ljudi ostali bez posla, a razlog tome nije samo svetska ekonomska kriza, da su desetine hiljada, pre svega malih i srednjih preduzeća u međuvremenu ugašena, da je Srbija ušla u jednu neravnopravnu utakmicu. Naravno da je najteže poljoprivrednim proizvođačima. Mislim da je gospodin Rističević u svom izlaganju, na najbolji način to ovde objasnio i zaista mi nije jasno, ukoliko poslanici SNS prihvate ovo izlaganje, kako ovaj zakon mislite da prođe u Danu za glasanje. Od 2014. godine, kada istekne šest godina tog prelaznog perioda, sledi skoro potpuna liberalizacija tržišta za uvoz proizvoda iz EU. Kako se Srbija priprema za taj trenutak? To je samo za godinu i po dana, pretpostavljam da planirate da ova vlada izgura ceo mandat, tako da ćete 2014. godine morati da date odgovor i na ovo pitanje. Mislim da je krajnje vreme da se već sada spremamo za to . U ovom trenutku, uvoz proizvoda iz EU je gotovo dvostruko veći, nego što je izvoz iz Srbije na prostor EU. Kako ćemo rešiti problem što je domaća proizvodnja ostala bez tražnje? Malopre je bila jedna polemika oko toga, ali nisam čuo od predsednika vladajuće koalicije konkretan odgovor. U situaciji kada imamo apresijaciju dinara, kada smo liberalizovali spoljnu trgovinu, kada smo smanjili carinske stope, od srpske privrede ostaje definitivno mesečev pejzaž ukoliko se nešto ne bude promenilo. Ako pad konkurentnosti privrede, ako precenjena domaća valuta dovodi do rasta spoljno-trgovinskog deficita, koje su to mere koje se preduzimaju da se ovako nešto spreči? Pri tom, domaća valuta se brani novim zaduživanjem, doznakama naših sunarodnika iz inostranstva i prodajom imovine. Gospodin Dinkić je i u ovom parlamentu i u nekim izjavama u javnosti rekao da je potreban odlučan zaokret. Ja se zaista slažem sa tim u potpunosti, ali mislim da taj zaokret neće dozvoliti upravo MMF, a to ćemo videti već danas nakon prvih razgovora sa predstavnicima MMF-a i da li će sve ono što je projektovano u budžetu za 2013. godinu naići na razumevanje, odnosno da li je u praksi ostvarljivo. U situaciji kada je budžetska kasa prazna i popunjava se, nažalost ponovo, kreditima, kada je država prezadužena, kada su građani osiromašeni, kada je privreda na kolenima, ja mislim da ovoj vladi ne ostaje ništa drugo, nego da radi isto ono što je radila i vaša prethodna Vlada. Znači, živećemo od danas do sutra, nastaviće se očajničko zaduživanje, prodavaće se ono što je ostalo od imovine, nemojte ovde niko da se zaklinje da sutra neće biti prodat "Telekom", "Komercijalna banka", delovi "Elektroprivrede Srbije" ili nešto drugo. U jednoj analizi koju smo u DSS radili nismo zanemarili ekonomsku krizu, ali ključni ekonomski pokazatelji govore o pravom ekonomskom sunovratu u odnosu na 2008. godinu. U ovoj tabeli koju ćemo naravno elaborirati u raspravi o budžetu se jasno vidi koliki je pad BDP, koliko su manji prihodi od carine i koliko smo siromašniji nakon četiri godine vlasti prethodne Vlade, u kojoj ste, naravno, i vi bili. Zbog izuzetno teške situacije u državi, najiskrenije nudimo pomoć i podršku, jer mi smo ovaj zakon pokušali da popravimo amandmanom koji smo podneli, i nadamo se da će on biti prihvaćen kako bi se izbegli mnogi postupci, kako bi se zaštitio budžet Republike Srbije od isplate naknada šteta svim onim ljudima koji su oštećeni zbog primene protivustavne odredbe koja je usvojena 2010. godine, na koju smo i tada ukazivali. Zbog toga, ili vi ili gospodin Dinkić, mislim da će imati priliku i na Odboru, a i u raspravi u pojedinostima da čuje sve naše argumente i da će prihvatiti naš amandman. Hvala.
Na spisku imam narodne poslanike Dejana Mihajlova i Radojka Obradovića, a koliko vidim nijedan nije tu. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona. Obaveštavam narodne poslanike da završavamo današnji rad i nastavljamo sutra 14. novembra u 11,00 časova. Hvala lepo.