Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Sedmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 126 narodnih poslanika, a podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnikom Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine postoji prilikom utvrđivanja dnevnog reda, ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 126narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. S obzirom da je danas četvrtak na osnovu člana 287. današnjoj sednici narodni poslanici imaju pravo na obaveštenje. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Narodni poslanik Slobodan Samardžić.
Poštovani narodni poslanici, poštovani predsedniče Skupštine, ovo pitanje, odnosno ovaj zahtev za objašnjenje ću postaviti vama zato što vi u opisu vaših poslova imate i obavezu da predstavljate parlament u zemlji pred ovdašnjim javnim mnjenjem i u inostranstvu pred drugima. Radi se o pitanju koje je poslanik Siniša Kovačević postavio prekjuče Vladi Srbije i radi se o halabuci koja se u javnosti digla povodom tog pitanja juče. Podsetiću vas da je poslanik Siniša Kovačević postavio dva pitanja, a u stvari ih je ponovio, budući da kada ih je postavio prethodnog puta pre nekih mesec dana nije dobio odgovor Vlade. Jedno pitanje ticalo se dotiranih filmova iz budžeta Srbije koji nikada nisu ušli u distribuciju, a drugo pitanje ticalo se monopolskog položaja nekih marketinških firmi u Beogradu i njihovog prečeg prava kupovine ili zakupa minutaže na RTS. Ta pitanja su uobičajena, ali su u ovom trenutku možda još važnija zato što su htela da daju, da traže objašnjenje od ministara obzirom na moguće i vrlo verovatne koruptivne radnje koje su sadržane i u jednom i u drugom slučaju. Sačekaćemo mirno odgovor na ovo ponovljeno pitanje ili bolje rečeno na ponovljena dva pitanja i reagovaćemo u odnosu na taj odgovor. Međutim, ono što se juče dogodilo nema nikakve veze sa tim pitanjima. Dobili smo jedan nehementan napad na poslanika Kovačevića iz redova RTS, naravno ne držeći se teme o kojoj je govorio i u vezi sa kojom je postavio pitanje, nego referišući na njegove određene kvalifikacije. Poslanik Kovačević je dao kvalifikaciju u pogledu sadržaja i kvaliteta programa RTS, to je tačno. Te kvalifikacije su jake, ali nisu niti nevaspitane, niti bezobrazne, niti psovačke, i na to poslanik ima pravo. On je koristio tim povodom i određene, da kažem, retoričke figure kojima poslanik ima pravo da se služi i koje su iz domena nekog javnog govora koje jako dobro poznajemo. Ovo je iskorišćeno za reakciju RTS i zamenjena je tema. Jednostavno, nije se više u vidu imalo ono što je poslanik pitao, nego način kako je pitao. U toj reakciji nije bio zaštićen, tako da kažem, pošteđen ni poslanik Kovačević ni njegova porodica, što je najgore. Gospodine predsedniče, obzirom na vašu funkciju da predstavljate parlament, imam dva pitanja i u vezi sa time dva zahteva za razjašnjenje. Prvo se odnosi na potrebu i na neophodnost Vlade da brzo reaguje ili da reaguje u okviru poslaničkih propisa vremena od 15 dana na poslaničko pitanje. To se zaista mora uraditi jer je prošlo jako puno vremena i dva puta je postavljano isto pitanje, a odgovor nismo dobili. Ne radi se samo o ovom pitanju, nego uopšte o institutu poslaničkog pitanja i poštovanju tog instituta od strane Vlade. Druga stvar se tiče položaja poslanika danas u Srbiji u ovom društvu i u ovom javnom mnjenju. Skrećem vam pažnju na nešto što dobro znate. Danas po zakonu partija može da se registruje ako ima 10 hiljada potpisa. Po našem izbornom zakonu poslanik može ući u ovu klupu jedino ako iza njega stane najmanje 220 hiljada glasača. Poslanik ima jednu odliku koju nema ni jedna javna funkcija, a to je reprezentativnost. Kao takav poslanik ima pravo da se moralno štiti, ne samo imunitetom što je klasičan institut zaštite poslanika, nego zaštitom njegovog, ako hoćete, imena kao poslanika koji je u Skupštini i predstavlja građane. Zato je drugo pitanje za vas – šta se može učiniti i da li ćete nešto učiniti na zaštiti imena poslanika u javnom mnjenju Srbije? Ne radi se o javnom mnjenju kao takvom nego o određenim grupama koje koriste jednu prilično anarhičnu situaciju razobručene slobode danas u Srbiji da govore šta hoće, da blate poslanike, da stavljaju na pijedestal njegovu porodicu i prema tome da umanjuju značaj ovog doma. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Postavio bih pitanje premijeru Vlade Republike Srbije, gospodinu Ivici Dačiću, šta će on, Ministarstvo trgovine i guverner NBS preduzeti po pitanju zaustavljanja rasta cena osnovnih životnih namirnica koje su u zadnja dva meseca porasle za 30%? Ovo posebno pitam, s obzirom da su svetske cene hrane u oktobru pale za 1% zahvaljujući pojeftinjenju žitarica, ulja i masti i s obzirom da nam je Evropska komisija skrenula pažnju da treba da ukinemo monopole, jer nema dovoljno konkurencije na našem tržištu, kao i da treba da se više slobode tržišnoj privredi, koja još u potpunosti nije zaživela u Srbiji. Drugo pitanje za potpredsednika Vlade, gospodina Aleksandra Vučića, budući da je na veliko najavljivan početak rada Kancelarije za brze odgovore koja bi trebalo da olakša i poboljša položaj investitora, da skrati procedure, da skrati administraciju, da svim potencijalnim investitorima da sve potrebne podatke o investiranju u Srbiji u roku od 30 dana, kada će ta kancelarija početi sa svojim radom? Takođe, pitanje za gospodina Aleksandra Vučića, budući da je u radnoj grupi za spas fudbalskog kluba "Crvena Zvezda". Najveća legenda jugoslovenskog fudbala je gospodin Dragan Džajić, što se nama iz SPO, DHSS sviđa. Kao koordinator službi bezbednosti, da li je došao do saznanja, koja provejavaju u javnosti zadnjih nekoliko godina, s obzirom na stanje u sudskim spisima iz kojih proizilazi da će gospodin Džajić dokazati svoju nevinost, da je njegovo hapšenje bilo na drugim osnovama, a ne na onima koji su prezentirani javnosti? Da li je postojao nalog da se najveća legenda jugoslovenskog fudbala namerno ponizi na taj način što će mu se staviti lisice na ruke i što će biti zadatak policajaca da najveću legendu jugoslovenskog fudbala, na taj način, snimi i da se taj snimak prezentuje javnosti? Pitanje za ministarsku zdravlja, gospođu Slavicu Đukić Dejanović, šta će u okviru svojih nadležnosti i da li postoji plan Ministarstva zdravlja za rekonstrukciju postojećih i izgradnju novih seoskih ambulanti? To je novi evropski princip i mnoge zemlje bivše Jugoslavije su, poput Slovenije, na poseban način stimulisale rad lekara na seoskim područjima, tako što su im uvećavali plate za 30 ili 40 ili 50% u odnosu na zaposlene lekare u gradskom području. Pitanje za premijera – kada će policijske uprave Novog Sada i Niša dobiti svoje načelnike, jer te dve policijske uprave već više od tri godine funkcionišu bez svojih načelnika?Šta će, kao ministar policije, preduzeti protiv policajaca koji su se juče na sraman način ponašali prilikom sprovođenja i izvršenja jedne sudske odluke u Beogradu? Takođe, pitanje za premijera Dačića – da li planira Vlada da izradi predlog zakona o zemljoradničkim zadrugama, jer zadrugarstvo u Republici Srbiji ima dugu tradiciju još od 1894. godine? To nije komunistička tekovina, kao što su neki želeli da predstave. Negde na početku Drugog svetskog rata u Srbiji je bilo 3500 hiljade zemljoradničkih zadruga koje su u potpunosti opravdavale smisao svog postojanja. Bez obzira na neke socijalističke eksperimente i lutanja u kasnijim godinama posle Drugogsvetskog rata, u procesu tranzicije je zadrugarstvo potpuno zamrlo. Ako želimo da našu poljoprivredu pripremimo za evropsku poljopirivrednu politiku, za evropsko tržište, moramo oživeti seosko zadrugarstvo i tako pomoći našim poljoprivrednicima. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedavajući. U stvari reklamiram povredu Poslovnika i to članove 27. i 154…
Nemate pravo da tražite reklamiranje Poslovnika u toku traženja obaveštenja i objašnjenja narodnih poslanika. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, ovo pitanje želim da postavim u ime radnika Niša, radnika Elektronske industrije, radnika "Građevinara", radnike "Jastrebca", radnika Mašinske industrije Niš – Vagonke i MIN-Inženjering. Zamolio bih vas, predsedniče, da obezbedite malo mira i tišine u sali. Poštovani predsedniče, vaši poslanici ne slušaju. (Predsednik: Molim narodne poslanike da omogućimo narodnom poslaniku koji izlaže da to učini po Poslovniku na predviđeni način.) Pre par dana sam bio sa radnicima Mašinske industrije Niš – pogon Vagonka gde je policija na sličan način, kao što je i juče hapsila majku sa detetom, pokušala da po izvršnoj presudi suda oduzme mašine radnicima MIN-Vagonke. Radnici su se zajedno sa mašinama, zajedno samnom zavarili unutar svoje fabrike ne dajući svoje mašine. Smatram da država i ova Republička vlada moraju da obezbede tim radnicima da nesmetano sprovode svoj rad, svoju proizvodnju i da te mašine koje su im jako bitne ne mogu biti procenjene tako mizerno, kao što su procenjene od strane neke institucije. Mašina koja košta 25 hiljada evra da je procenjena na dve hiljade evra i da takva mašina treba da se pleni. U današnje vreme mislim da je potrebna borba i za nova radna mesta i lično mislim da treba da se borimo i za očuvanje postojećih radnih mesta. U ime radnika Vagonke, Elektronske industrije, "Jastrebca", vam prenosim da radnici,ne samo Niša, nego i radnici u drugim sredinama u Srbiji imaju ne izmirene plate. Samo u Nišu 4.136 radnika ima plate koje nisu dobili. Predsedniče, molim vas da ponovo opomenete narodne poslanike SNS, jer me ometaju u izlaganju. Znam da je mnogima bitnije nešto drugo, a ne briga za radnike, pa bih vas zamolio da čujete kakve probleme imaju radnici, ne samo Niša, nego cele Srbije. U Nišu 4.136 radnika nije primilo plate. Ukupno 93.628 plata duguje država, duguju kolektivi ovim radnicima. Pitam vas – da li možemo da napravimo, to je pitanje Republičkoj vladi, ako je prethodna Republička vlada mogla da napravi rešenje propuštenih zarada, rešenje za povezivanje staža, da ova vlada nađe rešenje po istom principu, pošto je prethodna vlada našla rešenje da se taj staž poveže tako što će da im se prizna svaki mesec kao minimalna zarada, minimalac? U ovom slučaju, sindikati iz Niša i sindikati iz Srbije traže da te plate koje su dužni poslodavci, dužna država da isplati ovim radnicima, da bude po principu minimalca, puta 20.000 dinara. Ako samo na primeru Niša imate 93.628 plata koje su neisplaćene siromašnim radnicima Niša, morate da odvojite dve milijarde dinara da bi ste isplatili ovo. Pitam vas i celu Republičku vladu – kako će ti radnici da plaćaju svoje komunalije, kako će plaćati struju, kako će plaćati vodu, ako im država, firme ne daju pare, ne daju platu koju su oni zaradili? Molim vas, pošto budžet još nije stigao na dnevni red, isplanirajte da dve milijarde dinara, barem za radnike Niša, najsiromašniji deo Srbije, ubacite u budžet i da te radnike obeštetite za taj najmanji iznos primanja od 20.000 dinara kao minimalac. Apel je i za druge radnike, koji nisu primili plate u Srbiji, da ovaj isti princip, koji ja predlažem u ime radnika Niša, u ime Sindikata Niša, bude formula u celoj Srbiji da 20.000 dinara bude ta neka minimalna plata sa kojom će da se isplate ti radnici. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miljenko Dereta.Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući, kolege i koleginice poslanici, juče smo bili svedoci jednog nemilog događaja u Beogradu u kome je policija primenila neprimerenu silu protiv jedne građanke koja se usudila da kaže – stidite se. To "stidite se" nije se odnosilo samo na događaj kome je neposredno prisustvovala, tj. prisilno iseljenje porodice Matić, nego mislim da se odnosilo i na širi kontekst, a to je politika koja se poslednjih meseci, od kada je ova vlada formirana, vodi, a to je politika koja širi nesigurnost u društvu, koja širi jedno osećanje nezaštićenosti među građanima, koja širi jednu tenziju u društvu i koja sasvim sigurno pokazuje da nam je pravna država u ozbiljnoj krizi. Kada jedna vlada nema da se pohvali nekim konkretnim rezultatima na poboljšanju kvaliteta života građana, onda ona primenjuje te metode kojima pokušava da ih učini krajnje nesigurnim, kojim pokušava da ih zaplaši i kojim pokušava da ih na taj način kontroliše. Moram da kažem da i policija ovom reakcijom pokazuje da i među njima postoji određena tenzija. Moram da kažem, verovatno na vaše iznenađenje, da ih razumem. Novim zakonom o amnestiji na slobodi će se naći čovek koji je policajcu gurao upaljenu baklju u usta. Na neki način, mislim da se policija oseća ponovo ugrožena, jer će se mnogi koje su oni jedva priveli, da tako kažem, pravdi i zakonu, naći na slobodi. S druge strane, napraviću jednu možda malo neukusnu šalu, ali čini mi se da je Zakon o amnestiji oslobodio dovoljno prostora za građane koji budu sve češće vikali na ulicama – stidite se, za ono što se upravo u ovom trenutku događa u našem društvu. Jedno od pitanja koje ću postaviti danas, mislim da javnost zaslužuje u najkraćem mogućem roku odgovor na pitanje – koliko je policajaca bilo uključeno u akciju iseljavanje jedne četvoročlane porodice sa dvoje dece? Po onome što smo videli, bilo je nekoliko policijskih kola, bilo je nekoliko desetina policajaca u uniformi i nekoliko desetina policajaca u civilu. To je apsolutno neprimerena količina pokazivanja sile naspram jedne četvoročlane porodice, bez obzira u kom kontekstu se to događa. To je prvo. Drugo, mislim da javnost mora biti u najkraćem roku obaveštena o tome – ko je naredio tu vrstu akcije. Treće, mislim da Ministarstvo pravde mora u što kraćem roku da razmotri slučaj koji je bio povod za ovu vrstu iseljenja. Moram da kažem da se politika zastrašivanja ogleda u nedavnoj odluci Ustavnog suda, da smatra da Narodni pokret 1389. i Naši ne treba da budu zabranjeni, za razliku od Pokreta Obraz koji je u maju ove godine zabranjen, njegovo delovanje je zabranjeno, a kada pogledate sajtove i jedne i druge organizacije, videćete da su njihovi sadržaji identični. Interesuje me – po kom kriterijumu je Ustavni sud doneo tu odluku? Ne postavljam vama pitanje, govorim pred javnosti, postaviću pitanje, ne brinite. Znam da vama godi što nisu zabranjeni 1389. i Naši, ali tako je, kako je. Dakle, istovremeno Naši se pojavljuju u javnosti sa novim spiskovima organizacija i pojedinaca koji rade, kako oni kažu, protiv interesa Srbije i srpskog nacionalnog interesa i ti spiskovi su, kao što znamo, zapravo spiskovi za odstrel. Moram da kažem da mi koji smo malo stariji, koji imamo sede brade, sećamo se kako su spiskovi počeli, oni su izum duhovnog vođe i duhovnog oca pokreta koji danas vlada, tj. strankom koja danas vlada Srbijom i moram da kažem ono što sam već negde rekao, a to je – mi smo preživeli te spiskove, preživećemo i ove. Ali, postavlja se pitanje – na koji način ova država misli da se odnosi prema onima koji otvoreno prete drugačijem mišljenju. Moram da kažem da ono što me zabrinjava jeste da u Vladi trenutno sedi čovek koji se takođe proslavio time što je napravio spisak nacionalno nepodobnih pojedinaca, on je u Ministarstvu kulture i informisanja i zadužen je za informisanje. Prema tome, postavljam pitanje – na koji način će se Vlada ubuduće odnositi prema onima koji prave spiskove, koji su direktan poziv za odstrel nepodobnih zbog drugačijeg mišljenja? Hvala.
Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Ne.) Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Mladen Grujić, Zlata Đerić, Dragomir Karić, Gordana Čomić, Emir Elfić, Stefana Miladinović i Ivica Tončev. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao na današnju sednicu, povodom razmatranja 2. tačke predloženog dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Ivice Dačića, predsednika Vlade i ministra unutrašnjih poslova, prof. dr Žarka Obradovića, ministra prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, da prisustvuje i Milorad Todorović, sekretar Ministarstva unutrašnjih poslova. Uz saziv ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlogu za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku. Narodni poslanik Petar Petrović predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog kandidata za člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravnih fakulteta, koji je podnela zajednička sednica dekana pravnih fakulteta u Republici Srbiji Narodnoj skupštini 13. novembra 2012. godine. Takođe, predlog da se ova tačka razmatra po hitnom postupku dao je i predlagač, dopisom od 14. novembra 2012. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za je glasalo 128 narodnih poslanika, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 28 narodnih poslanika, te konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlogu za stavljanje na dnevni red sednice akta po hitnom postupku, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom predlogu. Za je glasalo 128 narodnih poslanika, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 28 narodnih poslanika, te konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, u celini. D n e v n ir e d 1. PREDLOG KANDIDATA ZA ČLANA VISOKOG SAVETA SUDSTVA IZ REDA PROFESORA PRAVNIH FAKULTETA Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Prva tačka - PREDLOG KANDIDATA ZA ČLANA VISOKOG SAVETA SUDSTVA IZ REDA PROFESORA PRAVNIH FAKULTETA. Primili ste Predlog kandidata za člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravnih fakulteta, koji je podnela zajednička sednica dekana pravnih fakulteta u Republici Srbiji. Primili ste Izveštaj Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Detalje ste primili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram pretres o Predlogu kandidata za člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravnih fakulteta. Da li reč žele izvestioci Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo? Izvinjavam se, neko je po Poslovniku. Samo se prijavite. Gospođa Judita Popović, po Poslovniku, izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Reklamiram članove 27. i 154. Poslovnika. Naime, prošlo je 15 dana od kada je u Narodnu skupštinu Republike Srbije stigao Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, koji je podneo parlament Pokrajine Vojvodine. Dakle, u ovom zakonskom roku do sada još nismo videli čak ni nagoveštaj da će, po isteku od 15 dana, da se stavi na dnevni red Skupštine raspravljanje o ovom zakonu. Jako je bitno da raščistimo stvari. Da li ovaj parlament ozbiljno shvata ovaj predlog zakona koji je stigao iz pokrajinske Skupštine ili ne? Budite jasni oko toga, s obzirom da je jako bitno da se odluči o tom zakonu u jednoj redovnoj skupštinskoj proceduri, s obzirom da se približava termin kada je će ovaj parlament da raspravlja i o budžetu. Ukoliko ozbiljno mislite o tome, da nećete ugroziti ustavna prava Pokrajine Vojvodine time što joj uskraćujete delimično sredstva koja joj pripadaju po Ustavu, u tom slučaju treba da izmenite, odnosno dopunite postojeći Zakon o budžetskom sistemu. Za sada inicijativa za promenu tog zakona postoji samo od strane pokrajinske Skupštine. Ukoliko je ne stavite na dnevni red pre nego što se krene rasprava o budžetu, u tom slučaju to je u najmanju ruku neozbiljno i veoma neodgovorno. Prema tome, očekujemo od vas kao od predsednika parlamenta da poštujete, pre svega, Poslovnik u smislu člana 27. i člana 154. koji predviđa na koji način predlozi zakona stižu u proceduru i u kom vremenskom periodu.
Na osnovu Poslovnika, mislim da niste u pravu, nijedan član Poslovnika nije prekršen, jer nijedan član Poslovnika ne predviđa da se neki zakon mora naći na dnevnom redu u bilo kom propisanom roku. Dakle, poslovnički gledano, mislim da niste u pravu što se tiče kršenja Poslovnika. Što se tiče ovoga, mislim da je tema ozbiljna, oko koje pokušavamo da postignemo konsenzus i u narednom periodu do stavljanja budžeta imaćete mišljenje šta o tome misli većina poslaničkih grupa. Što se tiče formalno-pravne strane, ni član 27. ni član 154. ne predviđaju obavezu da se neki zakonski predlog u određenom roku mora staviti na dnevni red i mislim da na osnovu toga niste u pravu kada kažete da sam prekršio na bilo koji način Poslovnik. Naravno, ako niste zadovoljni ovim objašnjenjem, Narodna skupština će se u Danu za glasanje izjasniti o tome. Zadovoljni ste? U redu, hvala. Za reč se javio gospodin Petar Petrović, izvestilac Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, predsednik Odbora. Izvolite.
Gospodine predsedniče, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici i poslanice, kao što vam je poznato, pre izvesnog vremena ovde je konstatovana ostavka člana Visokog saveta sudstva, profesora dr Predraga Dimitrijevića, dekana Pravnog fakulteta u Nišu. Posle toga je Visoki savet sudstva ušao u zakonom utvrđenu proceduru izbora novog člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravni fakulteta. Oni su taj posao završili, na naše zadovoljstvo, vrlo brzo i vrlo kvalitetno, jer su u prošli petak na sastanku svih dekana pravnih fakulteta u Republici Srbiji utvrdili predlog, taj predlog je danas pred nama, da se za člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravnih fakulteta u Republici Srbiji predloži i kandiduje profesor dr Zoran Stojanović, profesor krivičnog prava na Pravnom fakultetu Univerziteta u Beogradu. Za razliku od nekih ranijih predloga koje smo imali prilike da čekamo duži vremenski period kada je bilo potrebe da se iz reda profesora predloži profesor koji bi bio član Visokog saveta sudstva, kako to predviđa zakon, ovaj predlog je došao vrlo brzo i došao je jednoglasnom odlukom dekana pravnih fakulteta u Republici Srbiji. O profesoru dr Zoranu Stojanoviću neću mnogo pričati, najbolje o njemu govore njegovi rezultati i njegova dela. On je dugo godina bio profesor krivičnog prava na Pravnom fakultetu u Novom Sadu, a danas je profesor krivičnog prava na Pravnom fakultetu u Beogradu. Iza njega stoje mnoge knjige iz krivičnog prava, mnogi naučni radovi iz krivično-pravne materije i na ovaj način mislim da će izborom profesora dr Zorana Stojanovića dobiti Visoki savet sudstva, jer će svojim iskustvom i svojim znanjem pomoći da ovaj organ još kvalitetnije radi i donosi odluke koje neće nailaziti na preispitivanja pred Ustavnim sudom Republike Srbije, kao što se, nažalost, događalo u ranijem vremenskom periodu. Da ne bih mnogo dužio, zaključujem time što molim sve koleginice i kolege poslanike u ovom parlamentu da jednoglasno podržimo predlog i da profesora dr Zorana Stojanovića izaberemo za člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravnih fakulteta u Republici Srbiji. Hvala.
Hvala. Da li predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima gospođa Judita Popović, kao ovlašćeni predstavnik. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mi danas razgovaramo o izboru člana Visokog saveta sudstva i potpuno smo svesni toga da je zaista potrebno da se Visoki savet sudstva kompletira i u pogledu ovog člana koji dolazi iz redova visokoškolskih ustanova. Čitajući ovaj predlog, čitajući biografiju gospodina Zorana Stojanovića, zaista nemamo neke primedbe što se izbora konkretne ličnosti tiče. Prosto, ne želimo ni da ulazimo u debatu o istom. Međutim, jako je bitno, kada god govorimo o Visokom savetu sudstva, da pomenemo i činjenicu na koji način se Visoki savet sudstva tretira u javnosti, kakav je odnos vlasti prema Visokom savetu sudstva i da li taj Visoki savet sudstva ima integriteta koji mu je potreban prema ustavnoj definiciji njegovog položaja u ovoj državi, odnosno u pravosuđu, u instituciji sudske vlasti. Naime, kada pogledamo odnos koji se u stvari najbolje ispoljava kroz neki medijski propraćen sistem napada na Visoki savet sudstva, koji za čudo dolazi čak i iz redova Ministarstvo pravde, odnosno iz samog parlamenta, iz Odbora za pravosuđa itd, onda možemo uočiti činjenicu da je Visoki savet sudstva pod ozbiljnim pritiskom. Dakle, ukoliko je pod pritiskom, taj pritisak je politički, a politički pritisak je nedozvoljen da se primenjuje prema jednoj nezavisnoj grani vlasti, što je u stvari sudstvo, a Visoki savet sudstva ima ambicije da bude jedan organ koji bira sudije koje su kičme funkcionisanja pravosuđa. Taj pritisak se najbolje mogao videti jednom izjavom predsednice Visokog saveta sudstva, od pre nekoliko meseci, čini mi se avgust ili septembar mesec, kada je gospođa Mesarović izjavila da ne misli da Visoki savet sudstva treba da snosi odgovornost za sve greške koje su učinjene prilikom započinjanja i sprovođenja reforme pravosuđa. To već pokazuje da ona ima određeni otklon u pogledu uloge i položaja Visokog saveta sudstva u reformi pravosuđa i unapred sebe i ceo taj Visoki savet sudstva abolira od činjenice da je reforma pravosuđa negde zastala. Očigledno je da nema političke volje da se sa reformom nastavi. To je politički pritisak, kada vam predsednik Visokog saveta sudstva na taj način reaguje u javnosti, zato što i Visoki savet sudstva čini deo reforme pravosuđa. Ne samo Visoki savet sudstva, nego i svaki sudija ponaosob, zajedno sa Ministarstvom pravde i sa celokupnom Vladom, sa svim institucijama ove države predstavljaju one nosioce i činioce jedne reforme, u ovom slučaju konkretno reforme pravosuđa. To vam je jedan dobar pokazatelj u kojoj meri je Visoki savet sudstva ugrožen. Drugi veoma dobar pokazatelj je u stvari i to što mi danas biramo jednog člana Visokog saveta sudstva, s obzirom da je prethodni profesor dr Predrag Dimitrijević dao ostavku, a dao je ostavku nakon ozbiljne medijske harange kojoj je bio izložen. Ta medijska haranga je u stvari poticala od činjenice da je bio problem oko toga da li je profesor u sukobu interesa ili nije, s obzirom da je dekan fakulteta i ujedno član Visokog saveta sudstva. To jeste bio pritisak, s obzirom da dekan pravnog fakulteta zaista može samo da digne kvalitet svog rada u jednoj takvoj ustanovi kao što je Visoki savet sudstva, a ne da je unizi i ne na bilo koji način da dovede u pitanje legitimnost odluka koje donosi taj Visoki savet sudstva. Dakle, činjenica da je gospodin prof. Predrag Dimitrijević dao ostavku, samo govori o tome da je podlegao određenim političkim pritiscima. Dozvolićete, pritisci putem medija, putem različitih izjava, dakle svi napadi koji su stizali na taj njegov status, nisu mogli da potiču od obične kritike javnosti, nego je to jasno izražen politički stav da je Visoki savet sudstva jedna institucija koja mora da podlegne određenim pritiscima da bi se određeni interesi sproveli kroz taj Visoki savet sudstva. Dakle, to je veoma zabrinjavajuće jer ukoliko mi zaista želimo da živimo u pravnoj državi ne smemo dozvoliti nikako da se na ovaj način tretira takav jedan organ koji kao što sam malopre pomenula, predstavlja mesto i način na koji će da se postavljaju, biraju, u stvari, sudije koje rade u sudovima, nadziru, kontrolišu, odnosnoda se upućuju na rad u sudovima po zakonu samo u smislu Ustava i zakona, a ni u kom slučaju podlegnuti određenim političkim pritiscima. Ono što se desilo juče je veoma dobar pokazatelj na koji način se u Srbiji zakon sprovodi. To je jedan od najsvežijih primera jer u postupku izvršenja je prosto nedopustivo da se ponizi građanin, bilo koji, ove države, nedopustivo je da mu se ugroze prava samo zato da bi se izvršila sudska odluka. Dakle, tu se jako dobro vidi u kojoj meri nedostaje jedan pravi pristup, dakle, samog pravosuđa u funkcionisanju zakona, u sprovođenju zakona, a u ovom konkretnom slučaju i ugrožavanju ljudskih prava. Dakle, ni Visoki savet sudstva, ni sudovi, ni sudije pojedinačno, ni tužioci, a ni policija nisu izuzeti od toga da u skladu sa Ustavom poštuju integritet fizički i psihički svakog građanina ove države. U tom slučaju ukoliko primete slabosti u funkcionisanju tog sistema, da ukažu i da preduzmu sve korake koji su potrebni da se to ispravi. Nažalost, u poslednje vreme mnogo puta se dešava to da se postavlja pitanje da li zaista mi živimo u pravnoj državi, da li mi zaista želimo da živimo u pravnoj državi i da li ova vlast računa sa tim da će da se uozbilji i da pravila igre, procedure, dakle zakone u toj meri osnaži da niko ne može izvan institucija da funkcioniše i izvan institucija da kreira politiku u tom smislu da bilo čija prava budu ugrožena. Dakle, kada god mi govorimo o pravosuđu, a konkretno i danas o Visokom savetu sudstva, pre svega moramo da imamo u vidu to da i ovaj parlament i izvršna vlast moraju da poštuju i nezavisnost, i samostalnost, i stručnost sudske vlasti, a u kojoj meri se to poštuje svakodnevno građani na svojoj koži to osećaju. Jedna od konkretnih stvari je recimo i to što Odbor za pravosuđe će tek u 11,00 sati da raspravlja u stvari o predlogu za izbor članova Visokog saveta sudstva i da je to prosto neshvatljivo u kojoj meri se čak i izbor člana Visokog saveta sudstva tretira kao jedna obična, sasvim svakodnevna stvar u radu parlamenta. Predlog za izbor člana ovog visokog sudskog tela je veoma bitno da se označi kao rad na tome da se pokaže da mi ovde u parlamentu računamo sa tim da će od sada članovi Visokog saveta sudstva i oni koji su po funkciji izabrani i oni koji su izabrani na onaj način kako to zakon predviđa iz redova sudija, odnosno iz redova profesora pravnih fakulteta, da će znati umeti da rade i da će pre svega da poštuju instituciju u kojoj se nalaze. Dakle, očekujemo i od parlamenta i od izvršne vlasti da poštuju taj Visoki savet sudstva. Očekujemo da se izbegavaju ubuduće politički pritisci. Očekujemo da se izbegavaju napadi na svakog pojedinačnog člana Visokog saveta sudstva, da se to ostavi onima koji u njemu rade, da se to ostavi sudskoj vlasti da sudska vlast bude ta koja je merodavna da odlučuje o svojim članovima, o svojim sudijama, o svom radu. Ukoliko imaju određene primedbe na zakone i ukoliko smatraju da trebaju određeni zakoni da se menjaju, da oni iniciraju i da oni budu ti inicijatori koji će u stvari da povuku jednu modernizaciju pravosudnog sistema. Nažalost, mi do sada nismo imali prilike da vidimo takvu vrstu pristupa ni sudske vlasti, ni tužilaca, dakle nedostatak je i u funkcionisanju celokupnog pravosuđa i u primeni zakona. Upravo ta činjenica da oni koji u stvari najbolje umeju, najbolje znaju i u stvari oni koji rade na sprovođenju zakona, konkretno u toku suđenja, u toku podnošenja određenih tužbi i svih ostalih radnji koje se podrazumevaju u radu pravosuđa, dakle oni su ti koji znaju sa kakvim teškoćama se susreću i oni moraju da ukažu kako te teškoće da se prevaziđu. Ne može to da kaže ni izvršna vlast, ne može ni parlament. Mi ovde u parlamentu možemo da raspravljamo, možemo da utičemo transparentnim sve ono što se dešava u pogledu funkcionisanja sudske vlasti, mi možemo da govorimo o tome kakav odnos ima izvršna vlast prema sudskoj vlasti, ali ne možemo niti da utičemo na njihov rad, niti možemo niti smemo da prozivamo bilo koga, nego je to upravo iz Ustava predviđeno da taj teret odgovornosti, nezavisnosti i samostalnosti snose oni koji u stvari su i birani da rade i funkcionišu kao sudije. Samo bih na kraju još dodala jednu činjenicu, jako bitnu, da bi trebalo da se javno izađe i kaže šta se namerava dalje u pravosuđu Srbije? Do sada su to samo bila nagoveštaji, do sada je bila samo medijska priča o tome da će se neki zakoni menjati. Desilo se to da je Ustavni sud vratio sudije i tužioce na ona radna mesta na kojima su bili i pre nego što je započeta reforma pravosuđa u smislu izbora sudija i tužilaca. Desilo se to da mi opet imamo za trećinu više sudija nego što je to bio slučaj kada je obavljen opšti izbor sudija. Mi mrežu sudova još uvek imamo onu koju smo imali. Osim nagoveštaja mi nemamo konkretne odluke o tome, mi nemamo zakonske predloge, dakle mi nemamo u stvari ono što je potrebno da se zaista sudovi dovedu u poziciju da mogu samostalno i nezavisno da rade. Ukoliko vi imate za trećinu više sudija od onoga što je zakonom predviđeno, vi kršite zakon. Nažalost, dešava se to da je u Srbiji postalo apsolutno svakodnevno i uobičajeno da se krše Ustav i zakoni, dakle, da se krši Ustav, onaj koji je donet 2006. godine bez naše podrške, jer mi smo tada već govorili da je taj ustav retrogradan i da taj ustav u takvom obliku, sa tim rešenjima koji predviđa, prosto, neće moći, u pravom smislu da zaživi i da će negde zaustaviti Srbiju. To se i desilo. Umesto da se ide na to da se Ustav promeni, nažalost, Ustav se krši, a to je prosto nedopustivo, jer ukoliko zaista postoji politička volja, jer samo je to ostalo kao pitanje, da živimo u pravnoj državi, onda se pre svega treba poštovati sopstveni Ustav.
Hvala. Reč ima gospodin Petrović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo da pojasnim jednu stvar, ako sam dobro razumeo gospođu Juditu Popović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu je predlog o izboru, odnosno kandidatu za člana Visokog saveta sudstva, raspravljao na sednici koja je održana u 9.45, a u 11.00 sati na dnevnom redu je razmatranje izveštaja Visokog saveta sudstva, državnog veća tužilaca, a posle toga taj izveštaj kada prođe Odbor, doći će sa predlogom zaključaka pred ovaj dom i pred vas koleginice i kolege poslanici. Prema tome, danas je tema izbor visokog člana Visokog saveta sudstva, a ne tema razmatranje, rad pravosudnih organa u Republici Srbiji. Hvala.
Hvala. Gospođa Popović, pravo na repliku. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća. Samo bih da se izvinim, ukoliko sam zaista dao jedan netačan podatak, da Odbor za pravosuđe nije raspravljao o ovome, ali činjenica jeste da se 15 minuta pre počinjanja ove sednice raspravljalo, ali, u suštini sam ja htela da kažem, i to je jedan lapsus, prosto, da u 11 sati će se raspravljati u stvari o izveštaju rada Visokog saveta sudstva. Prema tome, izvinjavam se ukoliko sam dala tu jednu manju netačnost, još jednom, predsedniku Odbora za pravosuđe i članovima Odbora za pravosuđe.
Hvala. Da li još neko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o predlogu kandidata za člana Visokog saveta sudstva, iz reda profesora pravnih fakulteta. Prelazimo na sledeću tačku dnevnog reda, to je jedinstveni pretres o PREDLOGU ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE MAĐARSKE O GRANIČNOJ KONTROLI U DRUMSKOM, ŽELEZNIČKOM I VODNOM SAOBRAĆAJU. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 170. a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Vreme rasprave po poslaničkim grupama ste dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Sačekaćemo samo predstavnika Vlade da nam se pridruži. Poštovani narodni poslanici, određujem pauzu pet minuta, dok nam se ne pridruži ministar Obradović. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom. Saglasno članu 170. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o graničnoj kontroli u drumskom, železničkom i vodenom saobraćaju. Da li predstavnici predlagača, gospodin Žarko Obradović želi reč? (Da.)
Poštovana predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, dozvolite mi da u ime Vlade kažem nekoliko reči o zakonu koju je danas predmet razmatranje u Narodnoj skupštini Republike Srbije. To je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o graničnoj kontroli u drumskom, železničkom i vodnom saobraćaju. Kao što ste videli iz sadržaja zakona koji ste dobili, reč je o dokumentu koji su potpisali i zaključili prvi potpredsednik Vlade i ministar unutrašnjih poslova gospodin Ivica Dačić, a za Vladu Mađarske Šandor Pinter. To je rezultat pregovora i razgovora u okviru mešovite komisije, a trajali su nekoliko godina i sada je ovaj zakon pred vama. Sporazum sadrži načela i pravila o zajedničkoj saradnji službenih lica organa ugovornih strana, nadležnih za kontrolu o prelaženju državne granice, mesto državnih prelaza, radno vreme i karakter prometa. Ako budete pogledali ovaj zakon, videćete delove koji vrlo precizno regulišu pitanja drumskih prelaza, graničnih prelaza i sadržaj prelaza, tako da je sve detaljno objašnjeno. Kontrola o prelaženju državne granice se obavlja samostalno na teritoriji ugovornih strana uz bliže definisanje ovlašćenja poslova. Jedini izuzetak od ovog je prelazak na drumsko graničnom prelazu Horgoš-Reske, član 11. Predloga zakona, na zajedničkoj lokaciji koja se nalazi na teritoriji Republike Mađarske, zbog čega se drugačije definišu poslovi i ovlašćenja prilikom granične kontrole. Sporazum sadrži i završne odredbe kojima se određuje način rešavanja spornih pitanja, njegovo stupanje na snagu i prestanak važenja prethodnih sporazuma koji su regulisali ovu materiju. Želeo bih da vam kažem još nekoliko rečenica, granica između Republike Srbije i Mađarske je duga 174,4 kilometra, postoji više prelaza. Zakon vrlo precizno utvrđuje režim prelaza državne granice, utvrđuje koji su to državni prelazi, tako da će to značiti za, ne samo za prelaz granice između dve zemlje, nego i za buduće dobre odnose između Republike Mađarske i Republike Srbije. Član 13. sadrži i koji je to budući drumski i granični prelaz, tako da je zakon vrlo precizan i reguliše sva pitanja, a napravljen je zajedno od strane naših i stručnjaka Vlade Republike Mađarske. Očekujemo da će ga Narodna skupština Republike Srbije usvojiti, a samim tim on stupiti na snagu. To bi bilo ukratko, sve ono što sam želeo da vam kažem. Ukoliko bude bilo potrebe za nekim detaljnijim obrazloženjima, ja vam stojim na raspolaganju. Hvala.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih Odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima gospodin Žika Gojković.
Poštovana gospođo predsedavajuća, dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, moram samo da kažem da mi je malo čudno da ovaj zakon u Skupštini brani ministar za prosvetu i obrazovanje, ali kod vas socijalista je sve moguće, kako vaš predsednik to voli u jednoj pesmi da kaže. Ja bih se osvrnuo na ovu tačku dnevnog reda, dugo godina unazad po političkom ključu, ogromna finansijska sredstva su odlazila u Suboticu zbog čega su neki gradovi, a i celi okruzi ostajali u zapećku. To vrlo lako možemo da vidimo i ako čitamo materijal koji smo dobili o ovoj tački dnevnog reda. Sombor i ceo zapadno-bački okrug su možda i najviše osetili maćehinski odnos države. Preko Sombora je najbliži pravac ka zemljama Evrope, pogotovo ka onim gradovima gde je naša dijaspora najrasprostranjenija. Upravo ovaj podatak govori da je povećanje broja graničnih prelaza i prekategorizacija jedinog postojećeg, a to je Bački Breg, Herceg Santo, nužna potreba koja prevazilazi regionalnu korist, jer ima veliki značaj za ljude iz cele Srbije koji su direktno ili indirektno povezani sa našom dijasporom. Naša je procena da je direktno ili indirektno povezano sa ovom pričom o kojoj pričam, preko milion naših ljudi. Rekao sam, prekategorizacija jedinog prelaza koji postoji, a to je prelaz Bački Breg, Herceg Santo, a kada govorim o povećanju broja graničnih prelaza, onda želim posebno da napomenem granični prelaz Riđica-Gara koji je povremeno bio otvaran, da bi ljudi i sa jedne i sa druge strane mogli da komuniciraju, da sarađuju ekonomski i da na neki način sela koja se nalaze u jednom nezavidnom položaju, pokušaju da pozicioniraju mnogo bolje nego što je to bila situacija do sada i što su im okolnosti u državi dozvoljavale. Uvrštavanje rekonstrukcije i izgradnje putnog pravca Vrbas-Kula-Sombor, državna granica, prostorni plan Republike Srbije od 2010. godine do 2020. godine, sa prioritetom da radovi počnu do 2014. godine, preko amandmana koje smo predložili pokojni Vladan Batić i ja koji je prihvaćen, predstavlja veliku šansu za jedan ceo region koji je nepravedno postao slepo crevo, iako poseduje mnoge potencijale. Smatramo da je sada prava prilika da se otvori priča o Somborskom aerodromu, kada govorimo o granicama, da je prava prilika za naš agrar, da je prilika za bolju iskorišćenost Dunava, da je ovo dobra prilika da oživimo naša sela, kao i prilika za mala i srednja preduzeća koja pune budžet, a koja su veliki gubitnici u ovoj ekonomskoj krizi. Suvišno je trošiti reči, da bi objasnili koliko je za potencijalne investitore blizina granice važna i naravno, putna infrastruktura. Moramo reći da je Mađarska već uveliko u EU, da će Hrvatska biti sutra, da država Srbija želi da što pre bude deo te evropske porodice, a Sombor kao istureno odeljenje i ceo zapadno-bački okrug, već i Vrbas, Srbobran, opštine koje se naslanjaju na ovu priču i koje žele da iskoriste svoje potencijale, jednostavno ovu priliku moraju da iskoriste, a i država mora da iskoristi potencijale koje oni poseduju. Regionalna saradnja kroz korišćenje raznih evropskih fondova, prosto nam se nameće kao imperativ, čak i pored inertnosti dosadašnje lokalne vlasti, ali dobri putevi i veći broj graničnih prelaza su osnovni preduslov za razvoj ovog regiona. Činjenica je da se otvaraju određene mogućnosti, a da bi se one ostvarile, potrebno je malo više odlučnosti države i želje države. Verujem da ovakvu šansu nećemo propustiti, da na realizaciju iste nećemo dugo čekati. Na kraju bih samo još iskoristio priliku da kažem da, kada je u pitanju prošla Vlada, da jedini čovek koji je imao razumevanja po ovom pitanju, kada govorimo o potencijalima Sombora i zapadno-bačkog regiona je ministar za prostorno planiranje, gospodin Oliver Dulić, koji je u ovom momentu jedan od najnapadanijih ljudi kada su u pitanju političari i namerno želim da istaknem da je to čovek koji je imao razumevanja, imajući u vidu činjenicu da dolazi iz Subotice, da je Sombor jedna potpuno zapuštena sredina nepravedno i da toj sredini treba pomoć. Nadam se da će ova vlada imati razumevanja za to i da Sombor više nikada neće biti slepo crevo, već da će biti lokomotiva na našem putu ka EU.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Uvažena gospođo predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo, želim da kažem da će poslanički klub SPS u Danu za glasanje podržati Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o graničnoj kontroli u drumskom, železničkom i vodnom saobraćaju. Podržavajući ovaj sporazum mi zapravo podržavamo cilj koji se želi postići potvrđivanjem ovog sporazuma u republičkom parlamentu, a to je da se uspostavi što efikasniji i zajednički sistem kontrole gde bi učestvovala i Srbija i Mađarska, ali i ostale države EU i zemlje EU koje osećaju posledice ilegalnih prelazaka. Postoji dosta zajedničkih interesa između ove dve države, između Srbije i Mađarske. Tu, pre svega, mislim na borbu protiv kriminala, zajednička politika koja treba da doprinese suzbijanju i suprotstavljanju ilegalnih migracija i lažnih azilanata. Srbija i Mađarska ostvarile su dobre rezultate kada je reč o proteklom vremenskom periodu, kada je reč o suzbijanju organizovanog kriminala, zajedničkoj politici na suzbijanju ilegalnih migracija i lažnih azilanata. Ta saradnja se zapravo ovim sporazumom, kojim su vrlo precizno i jasno definisani zajednički poslovi, na jedan način unapređuje. Neki podaci koji su se mogli čuti u proteklom vremenskom periodu u javnosti govore da je u proteklom periodu prešlo oko osam miliona ljudi srpsko-mađarsku granicu sa pasošem, dok je među njima bilo nekoliko hiljada koji u tom trenutku nisu imali pasoš. Priliv ilegalnih migranata jeste problem koji postoji i u drugim državama. Sigurno je da su najveći problemi upravo propustljivost granice na jugu Srbije i nedovoljni kapaciteti za smeštaj osoba koje ilegalno prelaze granicu. Dakle, jasno je, granica između Srbije i Mađarske je zapravo granica sa EU. Ovaj sporazum, koji jeste interes i jedne i druge države, jeste interes i Srbije i Mađarske, treba granicu da učini neprobojnom, neprohodnom za kriminal, ilegalne imigrante, a sa druge strane, lako prohodnom za građane obe države, da se i u vreme turističkih sezona smanje one gužve koje su postojale sa ove strane graničnog prelaza. U realizaciji ovog vrlo jasno i precizno definisanog cilja, sporazumom o kojem danas govorimo, predviđeno je i formiranje zajedničke kancelarije, koja ćebiti na teritoriji Mađarske i koja zapravo jeste nastavak veoma dobre saradnje dve policije, policije Srbije i policije Mađarske. Dakle, ovo je samo jedan od bilateralnih sporazuma između Srbije i Mađarske. Kako smo mogli čuti, u pripremi su i brojni drugi, između ostalih i sporazum o saradnji u vanrednim situacijama, sporazum o saradnji unutrašnje kontrole, o saradnji u periodu turističkih sezona. Takođe, rekao bih da ovaj sporazum otvara i mogućnost saradnje i na drugim poljima. Otvoriće se novi granični prelazi, kojima će se olakšati prelazak preko granice, ne samo drumskim, nego i rečnim prelazima, što će svakako uticati i na podizanje na viši nivo saradnje, recimo, u oblasti turizma između ove dve države. Naravno, odlična saradnja koju imaju dva ministarstva, Ministarstvo unutrašnjih poslova Republike Srbije i Ministarstvo Republike Mađarske, doprinosi unapređenju odnosa dve države, ali i unapređenju odnosa dva naroda. To doprinosi jednom i zajedničkom i mirnijem životu građana u Vojvodini. Na samom kraju želim još jednom vrlo jasno da kažem da će poslanički klub SPS u Danu za glasanje podržati ovaj zakonski predlog. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Dubravka Filipovski. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, uvažene kolege, poštovani građani Srbije, Nova Srbija će u Danu za glasanje podržati ovaj sporazum. Vrlo smo svesni važnosti potpisivanja ovog sporazuma i njegove ratifikacije u budućoj saradnji između Srbije i Mađarske. U tom cilju, radi njegove bolje primene, želimo da ukažemo na važnost ovog zakona, koji je vrlo precizan i jasan, ali i na neke odredbe koje treba ne promeniti, nego jednostavno na probleme koje treba prevazići u njegovoj boljoj primeni i funkcionisanju. Ovaj sporazum između dve vlade treba da omogući harmonizaciju kontrola robe preko državne granice, s jedne strane. S druge strane, državna granica treba da bude lako prohodna za građane, a neprobojna za ilegalne migrante i kriminalce. Kao što je gospodin Obradović rekao, gospodin Dačić je, potpisujući ovaj sporazum 24. januara u Subotici sa svojim kolegom Šandorom Pinterom, rekao da cilj ovog sporazuma treba da bude bolja kontrola tzv. zelene linije, s obzirom na to da u našoj zemlji boravi više od 3.000 azilanata i da je u našu zemlju ušlo preko 5.000 ilegalnih migranata i da imamo veliki problem i sa smeštajnim kapacitetima azilanata, s obzirom da Bogovođa i Banja Koviljača mogu da prime samo nešto više od 150 ljudi. Vrlo je važno što ovaj sporazum u članu 20. omogućava otvaranje zajedničke kancelarije, kako je i rekao uvaženi kolega Milićević, koja će omogućiti razmenu informacija između dve zemlje sa posebnim osvrtom na imigrante, krijumčarenje ljudi, droge, vozila i druge robe. Takođe, pozdravljamo napore ove vlade da se u cilju rasterećenja najfrekfentnijih prelaza planira i otvaranje novog graničnog prelaza Bački Vinogradi-Aštohalom, što predviđa član 6. ovog zakona. Član 14. ugovora predviđa da se ugovorne strane mogu dogovoriti da sprovedu zajedničku kontrolu putnika u železničkom saobraćaju dok voz stoji ili u toku tranzita, sve u cilju smanjenja vremena čekanja na prelazak državne granice. Samim tim, ovaj član će olakšati položaj putnika koji koriste voz. Ono što je ovim zakonom pre svega važno, osim ovoga što sam rekla, je i ekonomska saradnja Srbije i Mađarske, ali i iskustva koje Srbija treba da iskoristi od Mađarske u cilju bržeg pristupanja EU. Ove dve zemlje povezuje i Dunavska strategija, a Srbija i Mađarska su u okviru pogranične međunarodne saradnje zajedno realizovale 183 projekta koje je EU finansirala sa 34,3 miliona evra. U realizaciji ovih predpristupnih projekata postoje određeni problemi. Njihove prevazilaženje treba da bude prioritet ove vlade. To je nešto na šta sam htela da ukažem u svom izlaganju. Problem je u tome što najveći deo projekata, otprilike 70, odnosi se na tzv. meke projekte iz oblasti ekonomske saradnje, obrazovanja, kulture, a manje na finansiranje infrastrukture i zaštitu životne sredine. Očigledno je ljudima lakše da naprave projekte iz oblasti koje ne iziskuju traženje dodatnih dozvola od centralnog nivoa vlasti, jer bi onda ceo postupak trajao duže. S obzirom da je prioritet ove vlade smanjenje procedura za dobijanje dozvola, očekujem da se pojednostavi i skrati procedura, kako bi novac iz evropskih fondova, dobijen za ove projekte pogranične saradnje, bio usmeren i na infrastrukturne i projekte iz oblasti zaštite životne sredine. Druga prepreka je što Srbija još uvek nije potpisala i ratifikovala Evropsku okvirnu konvenciju o prekograničnoj saradnji ili tzv. Madridsku konvenciju. Ni smo jedna od pet zemalja koja nije potpisala ovu konvenciju, iako ona daje zakonski okvir lokalnim i regionalnim vlastima da sarađuju sa prekograničnim opštinama, bez bojazni da će ugroziti nacionalni suverenitet. Jedan od problema je i nedostatak kapaciteta jednog dela naših opština da pripreme projekte prema standardima EU, kao i obaveza da učesnici sufinansiraju projekat sa najmanje 15% vrednosti iz sopstvenih izvora. Da bi se ti problemi rešili u potpunosti potrebno je da resorno ministarstvo za lokalnu samoupravu i regionalni razvoj omogući edukaciju dela opština kako bi konkursi bili napisani po evropskim standardima, a da u preraspodeli budžetskih sredstava rukovodstva naših opština nađu mogućnost za finansiranje ovih projekata, jer je njihova dobit višestruka, a gubljenje tih sredstava je trajno i nepovratno. Upoređujući ekonomske pokazatelja Srbije i Mađarske, Mađarska je prošle godine imala izvoz od 80 milijardi evra, a Srbija od 5,4 milijarde evra. Sa druge strane, Srbija je za Mađarsku drugo najveće izvozno tržište u bivšoj SFRJ i prvo uvozno, što znači da Mađarska uvozi više iz Srbije nego iz Hrvatske. Izvoz Srbije u Mađarsku se u poslednjih deset godina povećao šest puta, sa 11,6 miliona na 856 miliona dolara. Spoljno-trgovinska razmena Srbije i Mađarske u 2011. godini iznosila je milijardu i 208 miliona dolara, što je povećanje od nekih 16% u odnosu na 2010. godinu, a verujem da će ovi statistički pokazatelji biti još bolji ove i svake naredne godine, jer ova Vlada prepoznaje značaj saradnje u regionu, što potvrđuju i nedavne posete predsednika Nikolića Makedoniji, Grčkoj i Mađarskoj i da će se ratifikacijom ovog sporazuma omogućiti još efikasnija saradnja u svim oblastima. U cilju stvaranja harmoničnog i kooperativnog regiona sa održivim i bezbednim okruženjem, Nova Srbija će u danu za glasanje podržati ratifikaciju ovog sporazuma. Hvala.
Hvala. Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Jožef Šandor.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, poštovane koleginice i kolege, prosto sam osećao obavezu da tražim reč povodom ove tačke iz razloga što juče kada smo dobili dnevni red, kasnije sam na ručku i u hodniku čuo od kolega da je ovo tehničko pitanje, brzo ćemo to rešiti, nije to toliko bitno. Imam neko drugo mišljenje. Ovaj predlog zakona je veoma bitan, ne samo za Vojvodinu, ne samo za građane severne Vojvodine, nego za građane cele Srbije, šta više i za mnoge Evropljane. Kao što smo čuli malo pre, negde oko osam miliona putnika prelazi preko graničnih prelaza kojih ima malo na severu zemlje. Hteo sam da pozdravim ovaj sporazum koji je konačno potpisan. Po mojim informacijama, još je 2005. godine država Mađarska dala predlog da se ovaj sporazum napravi. Prošlo je skoro sedam godina i hvala bogu i nekim ljudima, konačno smo stigli do toga da se to nađe i pred nama. Pored ovih prelaza koji su verifikovani za prelaz lica i robe, to su Kelebija – Tompa, to je Horgoš – Reske, samo par tzv. malograničnih prelaza je funkcionisalo u zadnjem periodu, odnosno u proteklom periodu. Kada su došli godišnji odmori, kada je stiglo vreme za Novu godinu, kada su bili verski praznici, verujte, na ovim prelazima jednostavno niste mogli preći. Čekalo se i po pet, sedam sati. Oni naši sugrađani koji rade i žive van Srbije, a hteli su da dođu, da iskoriste dva, tri dana svog odmora, jednostavno su gubili i ovamo kada su ulazili i kada su izlazili po pola dana, ponekad i više. Imam dosta prijatelja koji su, nažalost, napustili zemlju i žive u Nemačkoj. Zolika ove godine, letos kada je došao, 12 sati je čekao na novom prelazu na auto-putu Horgoš. Tako da, u svakom slučaju, i njima pomažemo, a i našim građanima koji žive na severu Bačke, koji ponekad povremeno moraju da obavljaju neke poslove preko, u Mađarskoj, i te kako pomažemo, jer čekati na 30 km od Mađarske granice, čekati 12 sati u redu, verujte to nije lako i samo nervira sve naše građane. Zato mi je posebno zadovoljstvo i drago mi je što je sa ovim predlogom zakona, dva prelaza Bajmok – Bacsalmas, Đala – Tisa Siget, konačno dobiju verifikaciju i biće redovan prelaz za fizička lica. Do sada je to bilo ograničeno samo za državljane Srbije, za naše građane ako su išli sa registracijom naše zemlje. Ovim zakonom oslobađamo sve građane cele EU, građane Švajcarske i još neke da mogu tuda da prolaze, praktično od ujutru do naveče. Mislim da značajno rasterećujemo granični prelaz koji je preopterećen. Moram da kažem, kolega koji je prvi tražio reč, koristio je reči da ga čudi što neko mora da brani, odnosno što gospodin ministar mora da brani ovaj zakon. Meni je svejedno ko dolazi iz Vlade povodom ovog zakona, ali nije svejedno ona reč "braniti". Ovaj zakon ne treba braniti, ovaj zakon treba podržavati. Ovo je izuzetno važno za ogroman broj naših sugrađana. Međutim, isti kolega koji je spomenuo ove reči, spomenuo je nešto veoma važno, što ovim predlogom zakona nije predviđeno i moram da ga podržim. Znači, dva prelaza za robu nisu dovoljna za Republiku Srbiju. U ovom zakonu treći je predviđen, kao što je rekao, Bački Breg – Herceg Santo, za sada za robu, odnosno kamione od 3,5 tona i predviđena je moguća varijanta do šest tona. Mi u Senti imamo carinsku ispostavu koja je preopterećena, imamo u Subotici, koja je apsolutno prebukirana. Kao privrednik znam šta se dešava i koliko čekaju kamioni i vozači. Mislim naše ministarstvo i naši organi moraju da rade na tome da otvore još jedan prelaz, da osposobe upravo oko Sombora, odnosno Bački Breg – Herceg Santo liniju da osposobe za promet robe i za velike kamione i da ga osposobe sa svim službama da možemo da primimo robu. Veoma je bitno i značajno i velika pomoć će biti otvaranje dva nova granična prelaza koji do sada nisu funkcionisali. Malo će čudno da glasi, ali stari prelaz Horgoš – Reske, koji je na 500 metara i 100 metara od ovog prelaza, do sada u zadnjih deset godina nije bio u funkciji. Godišnje četiri, pet puta idem za Mađarsku. Uvek naiđem na problem kako preći zbog gužvi i uvek smo se čudili zašto se ne koristi objekat koji na 100 metara tamo stoji. Drago mi je što ste sada predvideli ovim sporazumom da se to stavi u funkciju, bez obzira na to da samo određeni broj ljudi, znači peške, biciklima, motornim biciklima mogu da prelaze, ali mislim da će to isto pomoći. Još važnije je otvaranje prelaza Bački Vinogradi – Ašutalom, između Subotice i Horgoša. Mislim da će značajno doprineti lakšem prometu i prelazu granice. Hoću da se osvrnem na još jedno pitanje. Nekoliko prethodnih kolega je pričalo o tome, da pored ovih dobrobita koje dobijamo za građane, sa ovim sporazumom, odnosno sa ovim zakonom čini ćemo još jednu veliku stvar, a to je ta zelena granica, upravo ta migracija, o kojoj je kolega malo pre pričao. Moram da vam kažem, najveći pritisak zbog migracije imaju dve policijske uprave. To su Policijska uprava Subotica i Policijska uprava Kikinda. Znači, 100% svih migranata ide preko ove teritorije. Morate znati da ove naše uprave posluju sa 50% kapaciteta. Znači, nemamo dovoljan broj policajaca na terenu u Kikindi, odnosno Severnobanatski okrug, odnosno Severnobački okrug i isti je problem u Subotici. Tamo je do 60% popunjen kapacitet. Imaju ogromne probleme. Ovi ljudi čine ogromne nadljudske napore da kontrolišu tu zelenu granicu, zajedno sa mađarskom državu. Kao što je kolega rekao, znam da je saradnja između dve države veoma dobra. To je toliko dobra saradnja da moram da kažem da pre tri nedelje je načelnik Policijske uprave Kikinda, gospodin Jović Dragan, upravo primio specijalnu lentu mađarske policije, odnosno ministra unutrašnjih poslova za izuzetno dobru saradnju između dve zemlje, odnosno ova dva regiona tamo. Prema tome, mislim da i u ovoj funkciji, sa prihvatanjem ovog zakona, mi ćemo pomoći lakšoj kontroli graničnih prelaza i na jednoj i na drugoj strani. Mislim da za mene i za moje kolege iz poslaničke grupe URS nema dileme. Mi ne branimo, mi podržavamo. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi gospodine ministre, potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, za SVM je od izuzetnog značaja što konačno raspravljamo o zakonu o potvrđivanju sporazuma između Republike Srbije i Vlade Mađarske o graničnoj kontroli u drumskom, železničkom i vodnom saobraćaju. Čuli smo u izlaganju gospodina ministra da je zaista potpisan ovaj sporazum, 24. januara 2012. godine u Horgošu. Moram da naglasim da je parlament Mađarske ratifikovao ovaj sporazum odmah, 13. februara 2012. godine. Postavlja se pitanje – zašto je kod nas u proceduri samo od 11. oktobra 2012. godine? Ranije nije ni bio u proceduri i dobro je što je konačno na dnevnom redu. Postavlja se pitanje – zašto je prošlo toliko meseci? Kada je u pitanju poslanička grupa SVM, već 2008. godine, tačnije 6. novembra, na sednici Odbora za inostrane poslove naglasili da je neophodno otvoriti nove prelaze, kako zbog privrede, tako i zbog samih građana. Mađarska je već tada bila spremna, ali cela ova procedura se odužila. Trenutno se održava jedan sastanak privrednika, zbog kojeg gospodin Pastor nije prisutan, u Kikindi i eto dokaza koliko su novi granični prelazi i koliko je ovaj sporazum značajan i za same privrednike. Moram da naglasim i da je gospodin Ivica Dačić, tada kada smo postavili pitanje, odgovorio pismeno, 12. decembra 2008. godine, kada je naglasio da je zaista tadašnja vlada donela zaključak kojim se potvrđuje osnova za vođenje pregovora za zaključivanje sporazuma. To je bilo 2008. godine, a sada je 2012. godina, novembar mesec. Dosadašnji sporazumi su iz 1983, 1996. godine i 2000. godine, a naravno, oni sada prestaju da važe. Ono što smo čuli u prethodnim izlaganjima je, a što mi svi znamo da je realan problem na ovim graničnim prelazima, da su ogromna zadržavanja zbog kojih smo prepoznali da je neophodno sprečavanje i uklanjanje tih prepreka i zastoja u saobraćaju. Moram nekoliko stvari da pohvalim iz ovog zakona o potvrđivanju sporazuma. To je, na primer, član 6. koji naglašava da u slučajevima kada to zahtevaju ekonomski ili društveni interesi, nadležni organi ugovornih strana mogu dobiti i otvaranje privremenih graničnih prelaza na državnoj granici. Član 24. kaže da će ugovorne strane razmotriti mogućnost uspostavljanja drugih graničnih prelaza, osim onih sadržanih u ovom sporazumu. Izuzetno je značajno što se u članu 20. naglašava da se formira zajednički kontakt centar na teritoriji Mađarske, na graničnom prelazu, na autoputu za međunarodni saobraćaj putnika i robe Horgoš. Ono o čemu se malo pričalo je da su naglašena dva rečna prelaza. Jedan je na Dunavu kod Bezdana i jedan na Tisi kod Kanjiže, kao i dva železnička granična prelaza, Subotica – Kelebija i Horgoš – Reska. Kada smo već kod železnice, što se tiče železnice u ovom delu je naglašeno ono što svakako SVM pozdravlja, da bi se ubrzala kontrola putnika i da bi se jednostavno smanjilo vreme čekanja, ugovorne strane mogu da se dogovore da sprovedu zajedničku kontrolu putnika u železničkom saobraćaju dok voz stoji ili tokom tranzita, što je jako dobro. Drumski granični prelazi, ono što je najznačajnije, svakako moramo da pohvalimo, da umesto dosadašnjih pet se predlaže šest plus jedan, a to bih ja nazvala – šest plus taj je jedan u budućnosti. Izuzetno je značajno što na graničnim prelazima Bajmok-Bacsalmas,Đala, Tisa Siget, do sada je na ovim graničnim prelazima, oni su se odnosili samo za državljane Republike Srbije i Mađarske, ali od sada se oni odnose i na državljane EU, drugih država koje su potpisnice sporazuma o evropskom ekonomskom prostoru, Švajcarske konfederacije, itd. Značajno je i što se radno vreme, koje je bilo od sedam pa do 17 časova menja, odnosno sada je od sedam do 19,00 časova, umesto dosadašnjih od osam do 18,00 časova ili odosam do 16,00 časova, što je poboljšanje od nekoliko sati. Postavlja se pitanje zašto radno vreme nije od 00,00 do 24,00 časova? Verovatno su tehnički razlozi, ali to je pitanje. Spomenut je i tzv. stari iliti drumski granični prelaz Horgoš-Reska, koji radi na teritoriji Mađarske od sedam do 19,00 časova. Naravno, tu piše – kada se obezbede neophodni tehničko-infrastrukturni uslovi, odobravaće se saobraćaj za vozila koji nije dozvoljen na autoputu, kao i saobraćaj za pešake, bicikle, samo na starom graničnom prelazu Reska-Horgoš. Ali, naglašeno je da se može privremeno odobriti i međunarodni saobraćaj na ovom prelazu kao i duže radno vreme. Ono što smo čuli u izlaganju i što je zanimljivost je da zvanične prostorije za potrebe službenih lica Republike Srbije obezbeđuje Mađarska, kao što znamo, kao i da službena lica Republike Srbije mogu graničnu kontrolu da sprovode u skladu sa zakonima svoje države, ovde u tim zajedničkim prostorijama, u istoj meri i sa istom delotvornošću kao da ih sprovode na teritoriji Republike Srbije, na svojoj državi. Znači, na ovoj zajedničkoj lokaciji je to jako značajno. Spomenut je i budući drumski granični prelaz Bački Vinogradi – Ašothalom. Kontrola prelaženja se sprovodi na zajedničkoj lokaciji, koja se nalazi na teritoriji Mađarske. Mađarska je investirala dva miliona evra u ovaj objekat, sredstvima EU. Ovde se kaže da će se, nakon obezbeđivanja adekvatnih tehničkih i infrastrukturnih uslova, zajedno usaglasiti datum otvaranja graničnog prelaza diplomatskim putem. Pitanje je – kada će se to desiti? Da li je, na primer, februar ili da li imamo plan kada će to biti? Ovaj prelaz će raditi kao Bajmok i Đala. Nakon obezbeđivanja odgovarajućih tehničkih i infrastrukturnih uslova, može da se odobri međunarodni saobraćaj putnika preko ovog graničnog prelaza, ili produžiti radno vreme. Za kraj moram još da naglasim da bi za stari drumski granični prelaz Horgoš-Reska, neophodno bilo potpisati izjavu o namerama, da bi se moglo konkurisati kod fondova EU za renoviranje ovog graničnog prelaza. Koliko smo obavešteni, rok za konkurisanje je kraj novembra, znači nekoliko nedelja. Poslednji sastanak o tome, ako se ne varamo, bio je 29. avgusta. Od tada se to pitanje ni ne otvara, niti spominje. Za kraj, još jedno pitanje – zašto tek sada ratifikujemo ovaj sporazum? Hvala.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Da.) Narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, drage kolege narodni poslanici, pred nama se nalazi jedan sporazum koji je u svakom smislu kruna višegodišnjih napora dve vlade. Nebitno ko je na vlasti u ovoj zemlji, svaka vlada se trudila, od 5. oktobra pa na ovamo, da napravi ovaj sporazum. U svakom smislu, ovaj sporazum treba podržati. Mislim da je jako važno da se neke stvari, koje su se definitivno potvrdile kao problematične u pograničnom pojasu prema Republici Mađarskoj, isprave, da se što više ovih graničnih prelaza vremenom otvori i da se nađu sredstva za zapošljavanje novih ljudi koji će moći da 24 časa budu na određenim mestima. Jako je dobro da je vrlo jasna perspektiva tu postavljena. Mađarska je jedan od naših najvažnijih suseda Republike Srbije, mađarski narod je veoma blizak našem narodu, živimo u suživotu i u slozi u AP Vojvodini. Ne moram da govorim koliko je Republika Mađarska za sada naša prava i možda jedina, u smislu trgovine i ekonomskih odnosa, kapija sa EU i od strateškog je značaja za Republiku Srbiju. Ono što sigurno možemo govoriti je da je izrada ovog sporazuma predugo trajala. Postojale su velike prepreke sa naše strane i administrativne i birokratske prirode, kadrovske prirode. Ponovo imamo problem sa najuspešnijim ministarstvom u Vladi Republike Srbije, po rečima premijera Dačića je to MUP. Dakle, MUP nije u stanju ni do dan danas da obezbedi punu operativnost i kadrovsku popunjenost dve najvažnije policijske uprave. U ovom smislu su to policijske uprave u Kikindi, Subotici. To su pravi pokazatelji nedovoljne efikasnosti MUP i to je ono što bi trebala Vladau najkraćem roku da ispravi. Želim da kažem još jednu stvar. Ovaj sporazum dolazi u Narodnu skupštinu u secni ako hoćete u najpozitivnijem smislu posete predsednika Republike Budimpešti, gde je predsednik Republike potvrdio bliskost dve države i dva naroda i gde je dao jasne naznake da će se taj odnos i dalje razvijati u pozitivnom pravcu. Ono što je jedino nebitno zasmetalo u celoj ovoj priči su dve stvari – prvo, predsednik Nikolić je rekao u Budimpešti kada je pokrenuto pitanje … Jeste tema zbog toga što se odnosi na odnose sa Republikom Mađarskom, a ovo je sporazum sa Republikom Mađarskom i u tom smislu moram da objasnim da ovde ne pričamo samo o graničnim kućicama i prelazima, već pričamo čemu oni služe, a oni služe za najbolje odnose sa susedima. Dakle, moram da kažem da je predsednik Nikolić spravom istakao da AP Vojvodina mora da ima svoja Ustavom zagarantovana prava, u Budimpešti je to rekao. To se odnosi verovatno i na onih 7% u budžetu. Prema tome, smatram da bi bilo dobro da ova vlada posluša reč predsednika Nikolića… (Predsedavajuća: Gospodine Stefanoviću, to nije tema.) Druga tema je onoga što je rečeno u Budimpešti je da idemo u pravcu istorijskog pomirenja sa mađarskim narodom. Ovaj sporazum jeste deo u nekom najširem smislu ostvarivanja najboljih mogućih odnosa sa Republikom Mađarskom. Ali, s obzirom da je u Budimpešti od strane šefa države rečeno da idemo u pravcu istorijskog pomirenja onda mislim da je zgodno i korisno da se objasni nama sa kim se to mirimo, na kojim mestima ćemo se miriti, naročito nas u Bačkoj to zanima. Kada se susretnu dva čoveka koji su poznati revizionisti u svojim zemljama, gospodin Orban u Mađarskoj i gospodin Nikolić u Srbiji, nas zanima do koje mere i dokle će se ići sa revizijom istorije, da li će se srpski predsednik pokloniti i onima koji su ubijali jevrejsko, srpsko i romsko stanovništvo u Bačkoj, da li će isti spomenik biti, kako je rečeno, posvećen i prvim žrtvama od 1944. godine do 1945. godine, a gde će biti posvete onima koji su stradali u "Novosadskoj raciji" i da li je moguće da niko nije izvestio kabinet predsednika da smo formirali istorijske komisije koje treba da utvrde tačno ime i prezime onih koji su počinili zločine i onih koji su žrtve, pošto zna i gospodin koji dobacuje da nažalost u Vojvodini postoje slučajevi… (Predsedavajuća: Gospodine Stefanoviću, molim vas da se vratite na temu.) … da na tablama ljudi koji su žrtve stoje imena i onih koji su počinili zločine. Dakle, to moramo izbeći i to je ono sa čime se ne trebamo miriti. Treba da se mirimo sa nevinim žrtvama, njima da se poklonimo, a ne onima koji supočinili zločin. Bojim se da dva državna vrha na tu stvar ne gledaju na isti način. To je ono što mene zabrinjava kao narodnog poslanika i građanina Srbije koji živi u Vojvodini. Vrlo dobro znate o čemu pričam. Ovaj sporazum je svakako važan, ako hoćete, deo mozaika izgradnje najboljihmogućih odnosa sa Republikom Mađarskom, ali ne zaboravimo da smo mi zemlja u tranziciji i na putu ka EU i da je Mađarska naš jako važan sused, ali da su u Republici Mađarskoj na vlasti ljudi koji na vrlo drugačiji način gledaju na našu skorašnju istoriju. Prema tome, vodite računa da pre nego što krenemo sa istorijskim pomirenjima, završen citat, da se utvrdi sa kim se mirimo i na koji način, a čini mi se da mi iz DS znamo puno o tim stvarima i možemo o tome potpuno jasno da govorimo bez obzira na ove nervozne i neumesne komentare. Hvala.
Da li ministar Obradović želi reč?
Pre svega bih se zahvalio poslanicima koji su učestvovali u raspravi o ovom zakonu i istakao da predsednik Vlade, ministar unutrašnjih poslova, gospodin Ivica Dačić danas nije sa vama zato što je u zvaničnoj poseti Republici Sloveniji i to je jedini razlog jer mislim da bi on sa puno zadovoljstva i žara bio danas ovde sa vama umesto mene, jer je neko ko je suštinski inicirao potpisivanje ovog sporazuma u odnosu na njegovu konačnu izradu 2008. godine, a na kraju krajeva on ga je i potpisao. Videli ste u sadržaju ovog zakona da se njime želi unaprediti saobraćaj, drumski, železnički i rečni, promet robe i putnika, da je pored šest planirano otvaranje sedmog graničnog prelaza. Želim da istaknem u ime Vlade RS da je započeta procedura otvaranja i tog sedmog prelaza i da ovaj zakon daje pravnu osnovu za to, što je dobro, jer će ubrzati postupak otvaranja, da pored sedam graničnih drumskih prelaza imamo i dva železnička i četiri rečna, dva na Dunavu i dva na Tisi. U pravu je kolega kada kaže da ovaj zakon ne treba braniti. Sam po sebi ima puno kvaliteta i treba ga apsolutno podržati. Zašto nije bio ranije u proceduri? Jedan od suštinskih razloga sigurno su izbori. Kao što znate, koliko me pamćenje služi, negde u februaru, martu je bila jedna maratonska sednica Narodne skupštine Republike Srbije pa se onda od toga odustalo i onda su usledili izbori, tako da je konstituisanje Vlade bilo 27. jula i sada je zakon na dnevnom redu. Nadam se da će Narodna skupština ovaj zakon prihvatiti i time potvrditi karakter dobrih odnosa između RS i našeg suseda Mađarske. Ono što bih želeo da istaknem jesu član 20. i član 22. – formiranje zajedničkog kontakt centra, jer suština ovog zakona jeste ne samo unapređenje saradnje i ubrzanje protoka putnika i robe, nego i zajednička akcija dve države na graničnim prelazima da bi se sprečile ilegalne migracije i da bi se sprečila slična krivična dela. Ako pogledate sadržaj ovog člana 20, koji govori o formiranju zajedničkog kontakt centra, vidi se da postoji apsolutna spremnost da se unapredi saradnja za dobrobit građana i dve države. Predviđeno je formiranje mešovite komisije radi izvršavanja ovog sporazuma. Ono što je važno pomenuti, možda i na samom kraju, jeste i to da je zakon tako koncipiran da je vremenski određen sadržaj rada ovih drumskih prelaza. Ukoliko bude postojala potreba, to je ovo pitanje koje je postavljeno, zbog velikih gužvi koje se stvaraju u određeno doba godine zbog velikog priliva putnika, onda je moguće diplomatskim putem dogovoriti da se produži radno vreme ovih drumskih graničnih prelaza i da se olakša protoko putnika. U svakom slučaju, predložen u ime Vlade Republike Srbije, umesto predsednika Vlade koji je danas u Sloveniji, Narodnoj skupštini Republike Srbije da u danu za glasanje izglasa ovaj zakon i na ovaj način ukaže da je Srbija posvećena unapređenju saradnje sa svojim susedima, naravno i sa Republikom Mađarskom. Ne treba se čuditi što su granični prelazi, da kažem, na rubnim delovima EU prema nama u pojedinim delovima godine takvog obima da izaziva određeno trajanje. Koliko god se naša policija trudila postoji određeni postupak kada morate da proverite identitet putnika i vozila i to zahteva određeno vreme, jer unutar EU ne postoje granični prelazi i može se slobodno putovati. Tako da smo mi sa jedne strane granica EU, pa je samim tim procedura prelaska drugojačija i to iziskuje određeno vreme. U svakom slučaju, ovo jeste dobra prilika da se zakon usvoji i da se dobri odnosi unaprede, a da se prelazi putnika i robe ubrzaju. Što se tiče ostalih pitanja, predlažem da u danu za glasanje poslanici iskoriste svoje pravo i da zatraže odgovore od relevantnih državnih institucija. Hvala vam.
Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o graničnoj kontroli u drumskom, železničkom i vodnom saobraćaju. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem četvrtak, 15. novembar 2012. godine, sa početkom u 12,00 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 130 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda – Predlog kandidata za člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravnih fakulteta. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu kandidata za člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravnih fakulteta, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika odlučuje o izboru člana Visokog saveta sudstva. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravnih fakulteta izabere dr Zoran Stojanović, redovni profesor krivičnog prava na Pravnom fakultetu Univerziteta u Beogradu, koji je podnela zajednička sednica dekana pravnih fakulteta u Republici Srbiji. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – nema, uzdržan – jedan, nije glasalo 11 od ukupno 141 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika izabrala za člana Visokog saveta sudstva iz reda profesora pravnih fakulteta dr Zorana Stojanovića, redovnog profesora krivičnog prava na Pravnom fakultetu Univerziteta u Beogradu. Dozvolite da, u vaše i u svoje ime, čestitam na izboru i poželim puno uspeha u radu. Druga tačka dnevnog reda – Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o graničnoj kontroli u drumskom, železničkom i vodnom saobraćaju. Podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. S obzirom da na navedeni predlog zakona nisu podneti amandmani, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, Narodna skupština će o ovom predlogu zakona glasati samo u celini. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o graničnoj kontroli u drumskom, železničkom i vodnom saobraćaju, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 139, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno 143 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Sedmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupština Republike Srbije u 2012. godini. Podsećam vas da sa radom nastavljamo u utorak, u 10,00 časova.