Dame i gospodo narodni poslanici, pošto u poslednje vreme učestali su napadi na SRS poput onih gde se iznosi tvrdnja da je SRS u proteklom periodu najviše se bavila rušilačkim aktivnostima, da je SRS uništavala, pa čak i uništavala tuđe živote pozivajući, kako to neki kažu, tuđu decu da idu da ratuju. Srpska radikalna stranka je na neki način prećutno prelazila preko tih optužbi koje su iznošene u javnosti od strane različitih političkih aktera. Međutim, pošto je učestao napad ovakve vrste na SRS od ministra u Vladi Srbije, Zorane Mihajlović, koja uporno iznosi ove tvrdnje, moje pitanje iz poslaničke grupe SRS upućeno je predsedniku Srbije, Aleksandru Vučiću. Da li je on upoznat sa ovakvim aktivnostima SRS, rušilačkog karaktera, ratnohuškačkog poziva? Da li je on učestvovao u takvim aktivnostima i koliki je njegov doprinos u takvim aktivnostima? Zašto ovo pitanje postavljamo predsedniku Republike Srbije? Iz više razloga, prvo iz razloga što ministar, član njegove političke partije, postavlja u javnosti, odnosno tačnije rečeno iznosi ovakve tvrdnje, a drugo što je i sam dug period bio visoki funkcioner SRS, i stoga bi bilo dobro da bar javnost obavesti o svim saznanjima koje on poseduje kada su u pitanju ovakve optužbe na račun SRS. Drugo pitanje, koje postavljam u ime poslaničke grupe SRS je pitanje predsedniku Vlade, Ani Brnabić, dokle će Vlada Srbije da stoji, pod znacima navoda, sa strane dok se na račun Srbije iznose najteže optužbe poput onih da je u Srbiji devedesetih godina bila organizovana deportacija svih onih koji nisu srpske nacionalnosti? Pre svega iznose se podaci da je organizovano deportovano stanovništvo iz više sela na području Srema. Da li će Vlada Srbije da stoji po strani u smislu da čeka krajnji rezultat kako bi Vlada Srbije eventualno dočekala nekog novog Pedija Ešdauna, koji će kao visoki predstavnik EU doći u Srbiju jednog dana, kako je to i visoki predstavnik u Republici Srpskoj, Pedi Ešdaun, naterao parlament Republike Srpske da prizna izmišljeni genocid u Srebrenici? Da li će takva ideja da padne visokom predstavniku neke evropske organizacije da natera Vladu Srbije da prizna da je na području Srema u Hrtkovcima tačnije, izvršeno iseljavanje, plansko iseljavanje hrvatskog življa? Svi znaju da u mestu Hrtkovci, najveći broj slučajeva je bio zamena stanova, odnosno stambenih objekata. Mi smo u situaciji da kada izanaliziramo vidimo da veliki broj tih ljudi koji su došli u Hrtkovce, došli su iz urbanih sredina sa područja Hrvatske. Ispada da su oni iz Zagreba Srbi, koji su proterani, isterani jedva čekali da nasele Hrtkovce kako bi mogli da žive mnogo ugodnije, mnogo bolje i u većem komforu. Zato pitamo Vladu, šta će Vlada da preuzme da izađe konačno u javnost sa zvaničnim stavom Vlade, odnosno Republike Srbije?
Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje i objašnjenje? Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi predsedavajući, ja ću kao i do sada postaviti pitanja koja se tiču nas koji živimo na jugoistoku Srbije. Moje pitanje sada jeste konkretno vezano, pošto je sad aktuelna zimska sezona, skijanje, odmori na planinama, Stara planina jeste biser turizma, kako kaže direktor Karadžić, Stara planina je krov sveta, putna infrastruktura do Stare planine urađena na najbolji način, to je velika pohvala za Vladu, za sve nas koji tamo živimo, zato što sada veliki broj turista ide prema Staroj planini, odmara i stvarno su uslovi fantastični. Inače, moje pitanje jeste konkretno menadžmentu Javnog preduzeća „Stara planina“, čije je sedište u Knjaževcu, ali najveći broj radnika i menadžment su u Beogradu, što znači da oni iz Beograda mogu verovatno lakše da vide probleme na skijalištima, u hotelu, probleme koji su evidentni. Jer unazad više od 15 godina, pa možda i više od toga imamo problem sa vodom na Staroj planini u hotelu „SP Resort“, to je državni menadžment, „SP Resort“ i hoteli, čije je sedište Kalna, tamo stvarno ima veliki broj turista, po mojoj informaciji do sada ima preko 50.000 turista koji su bili i koji će biti u narednim danima u hotelu „SP Resort“, hotelu „Stara planina“, gde stvarno ima preko 200 ljudi koji su zaposleni. Moje informacije, pošto ima niz mejlova koji dolaze i od menadžmenta Javnog preduzeća „Stara planina“, to je krovni menadžment, on je osnivač i „SP Resorta“ i hotela koji su tamo prisutni, gde ima, rekao sam, prek 200 uposlenih. Zadnja informacija koju imam to je neki sukob između menadžmenta Javnog preduzeća „Stara planina“ i hotela „SP Resort“ i hotela koji tamo smeštaju sve one turiste koji dolaze. Zbog svih tih stvari, velika opasnost preti zato što je stvarno lepota Stare planine nešto veoma, veoma interesantno, lepo, gde veliki broj ljudi dolazi i uvek se vrati kada dođe tamo. Ali mene interesuje da li će menadžment Javnog preduzeća „Stara planine“ da se mnogo više uključi, da bude više prisutan na samom terenu, da bude prisutan sa ljudima, sa turistima, sa ljudima koji dolaze tamo i da se zajedno svi uključimo da rešimo probleme. Problem vodosnabdevanja jeste evidentan i to nije sada samo ova godina, nego prošla, pretprošla i mnogo godina unazad. Nema dovoljno padavina, nema dovoljno vode, a i sam Svrljig je opština koja je vezana za Staru planinu zato što sve destinacije koje idu iz Niša, Beograda, od niškog aerodroma, idu preko Svrljiga, to je najbliža destinacija i mi ko nas imamo problema sa vodom zato što jednostavno takva je situacija, mi ćemo to sad očekujemo ove godine da rešimo, ali vrlo je bitno za sve nas koji tamo živimo, koji tamo radimo, da Stara planina i menadžment Stare planine bude više prisutan na samom mestu, da bude u Knjaževcu, da bude u hotelima i da primeti i da vidi sve one probleme. Najveći problem jeste voda i to moramo pod hitno uraditi. Jedna od stvari koje bih rekao je da preti opasnost, govori se o gašenju, da se državno vlasništvo, odnosno menadžment koji je državni u „SP Resortu“ i hotelima na Staroj planini da bude sutra poništen, da se otpuste radnici, to je moja informacija, i da blizu 200 ljudi ostane bez posla, s tim što u hotelima i „SP Resortu“ to su sve proizvodi iz našeg kraja, sir, belmuš, kačkavalj, svi oni proizvodi to su zdravi proizvodi, lepi proizvodi, to su proizvodi naših domaćina i domaćica iz Svrljiga, Knjaževca, Zaječara, Pirota i okoline. (Predsedavajući: Privedite kraju.) Vrlo je bitno da nastavi da radi državni menadžment, jer smo svedoci da je prethodni menadžment koji je bio „Falkenštajner“ bio samo u minusima, u dubiozi, i kada je državno vlasništvo preuzela Srbija i menadžment koji vodi gospodin Karadžić je dao mogućnost i sada se mnogo bolje radi i mnogo bolje ide. Da li će se imati vremena i mogućnosti da se to reši?
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Nakon nedavno održanih izbora na teritoriji Kosova i Metohije promenjena je vlast, ali nažalost nije promenjena politika privremenih institucija u Prištini. Politička retorika i politički vokabular ostao je isti. Novi premijer Kosova Aljbin Kurti daje izjave koje nisu u duhu pravilnog razvoja svih delova Kosova, već se i dalje diskriminišu oni delovi Kosova koji su naseljeni srpskim stanovništvom. S druge strane, politika koju vodi novi premijer Kosova nije u duhu stabilizacije i mira na teritoriji celog regiona. Naprotiv, Aljbin Kurti izjavljuje da je balkanski mini Šengen srpska namera da se formira četvrta Jugoslavija i da je navodno takva ideja opasnost za Kosovo. Osim toga, Aljbin Kurti zagovara protivljenje svemu onome što se pojavljuje kao krajnje korisno, dobronamerno u pogledu razvoja ekonomskih odnosa, u pogledu ekonomskog i privrednog približavanja i zbližavanja svih zemalja na teritoriji Balkana. Očigledno je da na Aljbina Kurtija trenutno ne deluju ni krajnje odgovorne i nadamo se principijelne izjave specijalnog izaslanika predsednika SAD-a Trampa Ričarda Grenela o tome da se ni u kom slučaju ukidanje taksi ne može vezivati za nekakav reciprocitet, a da se takse moraju obavezno ukinuti. S druge strane, imamo jednu jako odgovornu, jednu jako posvećenu politiku koju sprovodi predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić i ministar spoljnih poslova Ivica Dačić, a koja se vezuje prevashodno za zaštitu interesa srpskog stanovništva na Kosovu, koja se vezuje za razvoj ekonomske saradnje, za uvođenje malog Šengena, za ekonomsko približavanje i, ono što je najvažnije, za stabilnost i mir na teritoriji Balkana, odnosno u regionu Balkana. Ono što je Srbija do sada uradila je mnogo, Srbija radi još više, insistira na normalizaciji odnosa, ali ne želi ni u kom slučaju da poklekne pred bilo kakvim ucenama, niti želi, niti ima nameru, niti hoće da se stavi u položaj bilo kakvog ponižavanja ili ugnjetavanja bilo s koje strane ono dolazilo. Zbog toga se postavlja pitanje – da li je dovoljna jedna vrsta pritiska koju trenutno američka administracija sprovodi prema rukovodstvu privremenih institucija na Kosovu, da se konačno prihvati mogućnost da dođe do početka pregovora u cilju postizanja sporazuma, kako bi se konačno normalizovali odnosi između Beograda i Prištine? Moje drugo pitanje se upućuje Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave, jer je ovo ministarstvo u zadnje vreme učinilo mnogo i ima izuzetne rezultate u svom radu kada je u pitanju razvoj lokalnih samouprava i kada je u pitanju afirmacija funkcija, odnosno nadležnosti koje lokalne samouprave sprovode. Veliki broj zakona koji su ovde usvojeni na predlog Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave je dalo već u praksi dobar rezultat u pogledu procesa modernizacije nabavke svega onoga što je korisno za model e-uprave, modernizacije javne uprave, stvaranje jedinstvene baze podataka, uvođenje centralnog registra stanovništva i svega ostalog. Ovo ministarstvo je uspelo da obezbedi 520.000.000 dinara, kao budžetski fond za lokalne samouprave i to od pre tri godine. Pre desetak dana je raspisan konkurs na koji mogu aplicirati lokalne samouprave koje imaju kvalitetne lokalne projekte. Ono što je za pohvalu jeste i prvi put uvedena nagrada za najbolju lokalnu samoupravu u 2019. godini i to je javni poziv za koji je obezbeđena suma od 10.400.000 dinara. Postavljam pitanje, ministru Ružiću, za koje projekte lokalnih samouprava će se koristiti sredstva ovog budžetskog fonda u 2020. godini? Da li su efekti trogodišnjeg iskustva budžetskog fonda za lokal merljivi i da li su u tom pravcu postignuti rezultati? Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine Arsiću, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, pitanje postavljam Ministarstvu unutrašnjih poslova Republike Srbije, a glasi – da li je lider Pokreta snage građana Sergej Trifunović odgovarao za saobraćajne udese koje je izazvao zadnjih mesec dana? Sergej Trifunović u narodu znani kao Sergej pišoje, nadimak je dobio jer je izjavio, citiram: „Da će pišati po grobu predsednika Republike“, završen citat, je izazvao početkom februara 2020. godine saobraćajni udes na Novosadskom auto-putu. On se krećući ka Novom Sadu svojim automobilom zakucao u Fijat koji je išao ispred njega. Vozač Fijata, prevezen je u Zemunsku bolnicu na dijagnostiku i dalje lečenje. Gospodin Trifunović se i 13.01.2020. godine u Bulevaru Mihajla Pupina u Beogradu zakucao u autobus GSP, a potom pobegao sa lica mesta, jer je, kako kaže, otišao kući da nahrani mačke. Poštovani građani Republike Srbije, ovakva bahatost i bezobrazluk Sergeja Trifunovića se retko viđa na našim ulicama. Prethodnih 10 godina je napravio desetine saobraćajnih prekršaja od kojih su mnogi bili ozbiljno ugrožavanje bezbednosti. Gospodin Trifunović je čak šest puta kažnjavan zbog vožnje u alkoholisanom stanju, sedam puta zatečen u prekoračenju brzine u naselju i tri puta na putu van naselja. Gospodin Trifunović je nekoliko puta ga je policija uhvatila da je prošao kroz crveno svetlo, kao i da je preticao preko pune linije. Isto tako, gospodin Trifunović je kažnjavan zbog vožnje sa nevažećom vozačkom dozvole odgovarajuće kategorije. Gospodin Trifunović nije dobar primer niti jednom građaninu Republike Srbije. Dobija se utisak, a građani tako dobijaju da je u ušao u politiku da bi izbegao svaku vrstu odgovornosti i veoma je opasan po okolinu, što je pokazao zadnjih mesec dana. Javne ličnosti moraju biti svesne da svojim ponašanjem uvek privlače pažnju građana Republike Srbije, te da će neprikladnim i bahatim ponašanjem u saobraćaju dati loš primer, posebno mladim generacijama, koji često vole da ih oponašaju. I njegov kolega Dragan Đilas, u narodu znani kao Điki-mafija od 618.000.000 evra, bahato je pretio saobraćajnom policajcu koji ga je zaustavio zbog vožnje, zatim, zbog vožnje žutom trakom bez vezanog pojasa. Ne samo to, Đilas je pretio da će ukinuti Žandarmeriju i u centru Beograda pretio pripadnicima kriminalističke policije koji su radili svoj posao u civilu i pretio im da će ostati bez posla kada on dođe na vlast. Poštovani građani Srbije, Điki-mafija uvek sebe stavlja mimo zakona i iznad drugih građana Republike Srbije. Ovakvim ljudima, kao što je Đilas, Trifunović, pa i Jeremić, nije Srbija na prvom mestu, niti građani Republike Srbije. Tako je gospodin Trifunović 31.01.2019. godine rekao, citiram: „Kosovo je izgubljeno, Kosovo pripada Albancima a ne Srbima“ završen citat, a Dragan Đilas 13.08.2009. godine kaže, citiram: „ Ja se zalažem za hapšenje Ratka Mladića i odreći ću se Kosova“, završen citat. Tako su se svrstali u izdajničke bitange naše zemlje. Za razliku od njih Aleksandar Vučić je veliki srpski državnik, reformator i iznad svega patriota koji ulaže ogroman napor da pronađe kompromisno, trajno i održivo rešenje za Kosovo i Metohiju i koji neće ništa učiniti protiv interesa srpskog naroda i nacionalnih zajednica u našoj zemlji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Ovde sam više puta postavljao pitanja i ovakva, predsednici Vlade Ani Brnabić, kada je bila u Skupštini, o statusu Rezolucije 1244 i o činjenici da predstavnici vlasti srpskih u Beogradu sve manje i vrlo retko, gotovo nikada ne pominju Rezoluciju 1244. Dakle, kao temelj, pravni temelj, ostavimo sada istoriju po strani, privremeno ali međunarodno pravni temelj na kojem počiva naša argumentacija odbrane i teritorijalnog suvereniteta i integriteta zemlje kada je reč o Kosovu i Metohiji. Umesto da to bude redovna, obavezna formulacija u nastupima, znači, čelnika naše zemlje od predsednika preko predsednika Vlade do Ministarstva spoljnih poslova, ona se kažem, sporadično ili gotovo samo incidentno javlja. Da to nije samo moj utisak, sada imamo, juče i potvrdu ambasadora Rusije u Beogradu, gospodina, Bocana Harčenka, koji naravno objašnjava se, stav Rusije o Kosovu ne menja i neće se promeniti, ali je rekao jednu vrlo važnu stvar koja se, kako je rekao, uklapa u ovaj moj utisak o kojem sam više puta govorio i često bivao napadan zbog toga. Kaže, gospodin Harčenko, da u kontekstu postojećih diskusija o rešavanju kosovskog pitanja i kompromisa za koji se naravno i on zalaže, ne vidim Rezoluciju, a ovo je citat, ne vidim Rezoluciju 1244, a nje mora da bude. Naravno, to je pre svega kritika na račun ovih zapadnih posrednika koji naravno da Rezoluciju 1244 ne žele da pomenu, ali isto tako, rekao bih i naših srpskih pregovarača kojima bi to morala da bude, kažem, temelje i neka vrsta obavezne fraze i formulacije od kojih polazi. Pa, onda razgovaramo o kompromisu, a ne da se priča o kompromisu i neophodnosti kompromisa, a zapravo temelj naše pozicije se već unapred bagateliše. Dakle, nije dobro, kao što sam već govorio da mora Moskva, ne znam, predsednik Putin ili ambasador Harčenko, ovaj put da nas podseća na nešto što bi trebalo da bude elementarna i podrazumevana formulacija naših diplomatskih i političkih napora. Adresa je na predsednika Vlade, pitanje i Ministarstvo spoljnih poslova, znači, o statusu Rezoluciji 1244. i zašto nije ona više i frekventnija u nastupima čelnika Republike Srbije? Moje drugo pitanje, mada ih ima mnogo, ide na adresu i kratko je, Ministarstva unutrašnjih poslova, gospodina Stefanovića. Ja sam dobio odgovor na neka poslanička pitanja i moram pohvaliti ga, jer relativno uredno odgovara na poslanička pitanja, a ticalo se situacije sa migrantima i raznih aspekata te migrantske krize. Kažem, odgovori su bili precizni, često i detaljni, ali je izostao odgovor na prvo pitanje. Više puta je ponavljano pitanje. Ne znam zbog čega? To je jedna čuvena izjava bivšeg austrijskog ministra unutrašnjih poslova Herberta Kikla o sporazumu koji je on sklopio, navodno sporazumu koji je on sklopio sa srpskim kolegom o prihvatu svih onih ne dobiju azil u Austriji da će biti vraćeni u Srbiju, kao zemlju porekla bez obzira kako su oni do Srbije došli. Indirektno se iz tog saopštenja iz tog odgovora meni može zaključiti da takav sporazum ne postoji, indirektno. Ali, ja ne vidim šta je problem da se kaže ako tog sporazuma nema, o kojem govori bivši austrijski ministar, onda kažemo jasno i glasno i nikome ništa, sve je u redu. Bar ćemo jedan izvor sumnje i smutnje i glasina otkloniti. I, onda nema potrebe da se žali gospodin Đorđević kako se time manipuliše. Nije problem taj migrantski tako veliki. To neki zlobnici naduvavaju. Da je više informacija, pravovremenih i tačnih, a manje glasina i informacija i ćutnje, onda bi i prostora za manipulaciju bilo manje, dakle, odgovor MUP. I poslednja stvar, samo kratka, Ministarstvu ekologije i Ministarstvu građevina, pitam o statusu i sudbini Fabrike vode, odnosno za prečišćavanje vode u Zrenjaninu, pošto je ta fabrika pompezno otvorena pre četiri, pet godina. Ne samo da nije proradila, nego je situacija sa vodom u Zrenjaninu ovih meseci i dana, još i gora nego što je bila pre. Dakle, to je za Ministarstvo ekologije. Šta misli da preduzme? I Ministarstvo privrede i građevine, koje je navodno dalo dozvolu za izgradnju te fabrike za prečišćavanje vode, a koja je primer klasične propale investicije. Hvala.
Pošto se više niko od predstavnika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa daljim radom. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka iz tačaka od 8. do 11. dnevnog reda. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine otvaram zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu, Predlogu odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2020. godinu, Predlogu odluke o davanju saglasnosti na rebalans finansijskog plana Agencije za energetiku Republike Srbije za 2019. godinu i Predlogu odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije za 2020. godinu. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Aleksandra Tomić, predsednik Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, želi reč? Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovane kolege poslanici, na današnjem dnevnom redu imamo finansijske planove institucija čiji je rad u nadležnosti rada Narodne skupštine Republike Srbije, pa tako shodno tome, zakonima koji definišu njihov posao i nadležnosti su i ovi finansijski planovi u nadležnosti rada Odbora za budžet, finansije i kontrolu trošenja javnih sredstava i plenuma Skupštine, jer jedino u trenutka kada „Službeni glasnik“ objavi odluku svih narodnih poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije, to je u stvari validan dokument za korišćenje javnih sredstava koji se odnose na ove institucije. Šta želim da kažem? Želim da kažem da svi ovi planovi o kojima danas razgovaramo nisu deo budžeta Srbije. Oni kroz svoje finansijske planove po posebnim odlukama, zakonskim rešenjima i podzakonskim aktima Vlade Republike Srbije naplaćuju određenu vrstu naknade i troškova na osnovu kojih se izdržavaju i samim tim ulažu mnogo toga u različite vidove politika kojima je obuhvaćen njihov delokrug rada. Tako imamo Komisiju za hartije od vrednosti, imamo REM i imamo na kraju Agenciju za energetiku koja po svom radu i po svojim nadležnostima predstavljaju tzv. nezavisno telo, u smislu svog rada. To znači da ne zavisi od rada izvršni organa, konkretno od Vlade Republike Srbije niti su deo budžeta o kome mi raspravljamo i zato je važno da u svakoj godini u kojoj imamo ove finansijske planove donesemo, kao Narodna skupština ovaj akt. Na osnovu tog akta mogu u zakonski regulisanim osnovima da oni koji upravljaju, koji su upravljački deo ovih institucija, a to su saveti i predsednici saveta ovih institucija raspolažu javnim sredstvima. Znači, od potpisivanja plata, odnosno zarada do delova koji se odnose na različiti vid tekućih troškova do kkupovine osnovnih sredstava i unapređenja, kada je u pitanju rad tih institucija. Zašto ovo govori? Zato što kada imamo Komisiju za hartije od vrednosti nadležnosti koje govore o tome da odobrava određenu vrstu ponuda kada su u pitanju uključivanje finansijskih mehanizama na tržištu kapitala, koji odobravaju fizičkim i pravnim licima status određenih investitora u društvu, znači, dozvole za rad. Kao Komisija za hartije od vrednosti mnogim ekonomskim reformama i fiskalnom konsolidacijom i donošenje novih zakona koje smo u Skupštini Srbije imali, Komisija za hartije od vrednosti ima i neka nova zaduženja. Ta nova zaduženja se odnose kada je u pitanju funkcionisanje akcionarskih društava, otvorenog zatvorenog tipa. Videli ste da smo te zakone usvojili u Skupštini. Oni su zaduženi za nadzor nad radom tih društava. Drugo, imamo nov Zakon o reviziji koji podrazumeva da dozvole za rad i registar i kao drugostepeni organ, u smislu rada revizija postoji isključivo od strane Komisije za hartije od vrednosti i kada je u pitanju međunarodna saradnja Komisija za hartije od vrednosti je članica međunarodne organizacije koja se odnosi na udruženje komisija za hartije od vrednosti. Ova institucija je dobila na težini kada je u pitanju njihov posao, ali samim tim imaće i određeno proširenje kada je u pitanju broj zaposlenih. Ona sada ima 38 zaposlenih radnika. Pri tome preko 85% su sa visokom stručnom spremom i prema Zakonu o reviziji koji smo usvoji u Narodnoj skupštini Republike Srbije biće u obavezi da još tri zaposlena preuzme iz Komore ovlašćenih revizora, što znači da u finansijskom planu, kada su u pitanju zarade na određeni način ćete imati povećanje tog obima. Kada govorimo o prihodima koje ima Komisija za hartije od vrednosti, one su projektovane i prihodi i rashodi na osnovu projekcija, odnosno realizacija koje su bile u 2018. godini i 2019. godini. Kada govorimo o prihodima za 2020. godinu, oni su u iznosu 108,8 miliona dinara, od čega prihodi od Pravilnika o tarifama iznose 107,8 miliona dinara, a milion dinara prihoda iznosi kroz određene takse i naknade koje kod polaganja određenih vrsta ispita, za koje je zadužena Komisija za hartije od vrednosti, izdavanje određenih vrsta licenci, kao što je za brokere, kao što je portfolio menadžere, kao što su investicioni savetnici, takođe prihoduje. Inače, sva tri ova finansijska plana su usvojena odmah nakon usvajanja budžeta u Republici Srbiji, na Odboru koji je održan 2. decembra 2019. godine i kao takvi planovi su usklađeni sa politikom Vlade Republike Srbije, sa zakonima koji su doneti i u vreme fiskalne konsolidacije, kada govorimo o 10% smanjenja zarada, pa sada kada je ukinut taj deo koji se odnosi na smanjenje zarada, pojavljuje se određeni vid troškova koji su upotrebljeni za povećanje plata, odnosno zarada. Kada govorimo o ovim komisijama, oni nisu svi išli u tom domenu do 8%, 15% kako je Vlada dala svoje određene predloge, već onoliko koliko su u mogućnosti, s obzirom da sva sredstva koja su ovde uvedena u planu su sopstvena sredstva. To znači da na osnovu određenih akata, pravilnika, uredbi, zakona oni prihoduju na tržištu određena sopstvena sredstva. Ta sopstvena sredstva, naravno, se preraspodeljuju na osnovu određenih rashoda koje imaju. Troškovi, odnosno rashodi koji obuhvataju rad Komisije za hartije od vrednosti 55% su zarade, u iznosu 57,8 miliona dinara, kad govorimo na teret poslodavca takođe imamo određena povećanja u ovom delu 9,8 miliona, što govori o tome da imamo povećanje i broja zaposlenih i određenog obima. Ali, imamo i određeni deo koji se odnosi na osnovna uvećanja, za obim osnovnih sredstava, to je unapređenje kroz kompletnu digitalizaciju, odnosno kupovinu novih hardvera i softvera, koji inače nije obavljen taj posao u prethodnoj godini, stoga imamo 11,3 miliona dinara predviđeno za osnovna sredstva. Kada pričamo o ostalim troškovima koja se odnose na određene neproizvodne usluge i na troškove stalnog održavanja, treba reći da Uprava za zajedničke poslove obavlja ovaj posao u ime Komisije za hartije od vrednosti, tako da mi u stvari sada najviše govorimo o tome da je mnogo toga promenjeno kad su u pitanju struktura troškova Komisije za hartije od vrednosti, da su troškovi kada su u pitanju službena putovanja umanjena gotovo za 48%, kada je u pitanju, recimo, 2016. godina. Tako da vidimo da je mnogo toga promenjeno u smislu funkcionisanja ne samo Komisije za hartije od vrednosti nego i drugih institucija. Kada govorimo o REM-u, mislim da je REM jedna od najinteresantnijih institucija u ovo vreme, zato što nam se nekako približavaju izbori pa se najviše govori o slobodi medija, ali kad pričamo o Regulatornom telu za elektronske medije neophodno je usvojiti Finansijski izveštaj ove institucije za 2020. godinu, pogotovo što ćemo mi imati izbore i što treba da obezbedimo određenu vrstu te stabilnosti, u kojoj niko ne može da kaže da nismo uradili sve kada je u pitanju ova institucija, da bi vršili eventualno bilo kakve moguće pritiske, već sve ono što su predložili kao institucija koja je zadužena za ovu oblast, jednostavno smo uradili. Odmah posle usvajanja budžeta, 2. decembra 2019. godine, smo na Odboru razmatrali Finansijski plan REM-a za 2020. godinu. Polazno stanovište inače ove institucije u obrazloženju kada je u pitanju budžet govori o tome da je napravljen u skladu sa pripremom predloga Finansijskog plana za 2020. godinu. To je dokument koji inače Ministarstvo finansija šalje svim institucijama, pa je tako to ispoštovala i Komisija za hartije od vrednosti i REM i sve druge institucije i na osnovu fiskalne strategije i Uputstva koje se odnosi za pripremu finansijskog plana, ne samo za ovu godinu, već sa projekcijama za 2021. godinu i 2021. godinu. To znači da uopšte kad govorimo o finansijskim planovima institucija u nadležnosti rada Skupštine mi govorimo o tome da imamo jedan planski, predvidivo upravljanje javnim finansijama kada su u pitanju ove institucije. A i te institucije znaju tačno kako će u budućnosti na tržištu prihodovati i kako će unaprediti rad u svojim oblastima, na osnovu trošenja i realizacije javnih sredstava. Moram reći da je zaista REM poslao jedan dobar izveštaj, naravno, svim narodnim poslanicima, to možete da vidite, koji se odnosi na upoređivanje, trošenje i realizaciju sredstava u prethodnim godinama, ali ona govori i o tome da je preko 618 pružalaca medijskih usluga, kao što vidite ovde u obrazloženju, od nacionalnog značaja pokriven, pokrajinskog, grada Beograda, regionalnim pokrivanjem, lokalnim pokrivanjem programa i kablovskim pokrivanjem, suštinski, na osnovu naplate određenih taksi i naknadi projektovao svoje prihode. Mislim da je detaljno urađena analiza, kao što vidite, u ovom predlogu, koliko novca se prihoduje od televizijskih i radio stanica koje su na nacionalnom nivou, regionalnom, lokalnom, i suštinski da su najveći prihodi kad govorimo o nacionalnom nivou, da su naknade koje govore, recimo, o televizijskim pretplatama 62%, da je od lokalnih 10% a regionalnih 24%. Prema tome, ono što mislim da je zaista jako dobro prikazano a to je u stvari koliko REM radi u ovoj oblasti, koliko je napredovao. Na kraju krajeva, sve ono što se spočitava i Srpskoj naprednoj stranci da kada je u pitanju REM ne radi dovoljno, mislim da ne stoji, jer sada imaju prilike svi narodni poslanici i javnost da se uvere i na osnovu finansijskih izveštaja koliko je to bilo kada su u pitanju ranije godine, dok je gospodin Đilas kreirao medijsku sliku Srbije, a kako to izgleda danas, kada je jednostavno uspostavljeno, na osnovu svih onih zakona koje smo usvojili, setiću vas, uz saradnju EU, medijski set zakona još pre pet godina, kako sada to izgleda i kako ide unapređenje u ovom sektoru, na jedan potpuno transparentan način. Na kraju krajeva, i niko ne može da kaže da postoji jednostavno ta medijska blokada o kojoj pokušavaju neki ovde da govore i u javnosti da prikažu, zato što je jednostavno tržište postalo jako diverzifikovano i zaista je borba na tržištu za medijski prostor isključivo na osnovu onoga što je kvalitet informacije, a ne ono što je politički uticaj i pritisak, kako mnogi žele da prikažu, da bi se politički obračunavali sa svojim neistomišljenicima. Zato je važno reći da kada o REM pričamo, prihodi koji su planirani za 2020. godinu, na osnovu svih ovih dokumenata i na osnovu zaista projekcije koja je urađena u odnosu na prethodne godine, iznose 307,927 miliona dinara, a rashodi koji su planirani iznose, planirani rashodi za zarade samo su 217 miliona dinara, za 80 zaposlenih radnika, što predstavlja i mogućnost koja je odobrena na osnovu odluke Administrativnog odbora, zapošljavanje nova tri zaposlena. Kada govorimo o određenim naknadama članovima Saveta, onda je taj iznos u obimu 13,8 miliona dinara, stalni troškovi od 25,13 miliona dinara. Inače, i Ugovori o delu 10,85 dinara su u istom nivou na osnovu zaključka Vlade iz 2014. godine, kada smo započeli, praktično, ekonomske reforme i fiskalnu konsolidaciju. Znači, oni nisu išli u povećanje ugovora određenih koji se odnose na povećanje obima. I investicije koje se odnose za tekuće održavanje su u iznosu devet miliona dinara, s tim što ostali troškovi i određene rezerve koje postoje su u iznosu pet miliona dinara. Moram da kažem da u vreme kada je zaista najviše trebalo budžet Srbije napuniti onoga trenutka kada je javni dug išao čak do 78% BDP, sve ove institucije, bez obzira što mi kažemo da su nezavisne u smislu rada izvršne vlasti Vlade Republike Srbije i što nisu deo budžeta Srbije su sve viškove koji se odnose na njihove prihode i rashode uplaćivali u budžet Republike Srbije i samim tim zaista su pokazali da njihovo poslovanje kada govorimo čisto o rashodima i prihodima, predstavljaju jedan održiv sistem funkcionisanja i to je nešto što smo svi naučili kada su u pitanju ne samo institucije koje možete da kontrolišete direktnom kontrolom od strane Vlade Republike Srbije i Ministarstva finansija, već i od strane Odbora za finansije, odnosno institucija koje su u nadležnosti Narodne skupštine Republike Srbije. Na kraju, treba reći da svi troškovi koji su u finansijskom planu u odnosu na REM su napravljeni na krajnje ekonomičan, racionalan način, obuhvata sve troškove koje su za redovno poslovanje regulatora, u svakom trenutku su dostupni na sajtu na osnovu Finansijskog plana, kojeg imamo prilike da vidimo, što je od velikog značaja za sve nas. Mislim da ćemo u raspravi otvoriti pitanje mnogih koji je sastavni deo ovog Izveštaja kad su u pitanju određene takse i naknade. Detaljno je navedeno koliki je iznos taksi za određene vrste kojih medija. Važno je reći da imamo ukupno 618 pružaoca usluga kad su u pitanju medijske usluge. Na kraju ovog seta imamo finansijske planove kada je u pitanju izmena i dopuna planova za 2019. godinu Agencije za energetiku i Plan za 2020. godinu. Zašto smo stavili uopšte danas da raspravljamo 2019. godinu zajedno sa 2018. godinom? Zato što zarade, koje su inače projektovane i znate da budžetom, praktično, povećanje zarada je išlo od 1. januara 2020. godine, određeni deo koji se odnosi na stavke reklasifikacije samih stavki zarada koje se odnose na poreze i doprinose na teret poslodavca, u ovom okviru, jednostavno, sada zauzimaju određena druga mesta u samoj reklasifikaciji. Samim tim je ispoštovano povećanje zarada, ali ne u onom obimu koji je Vlada Republike Srbije za određene institucije davala, već na osnovu mogućnosti, prihoda i rashoda same institucije. Tako da je bilo je potrebno izvršiti promenu Plana i kao takav okvir je ostao isti, što je jako važno. Znači, nikakav okvir, niti povećanje, niti smanjenje se nije desilo u okviru Plana koji je projektovan još u januaru 2019. godine. Finansijski plan za 2020. godinu, kada je u pitanju Agencija za energetiku, praktično, kada govorimo o samim prihodima je usklađen sa nadležnosti same Agencije za energetiku. Takođe, govorimo o tome da je njen nezavistan rad u smislu rada Vlade Republike Srbije, ali je nezavistan u smislu finansiranja prihoda na tržištu zbog toga što se ona finansira iz licenci, iz regulatornih cena, iz naknade, kao i iz određenih vrsta donacija kada je u pitanju međunarodna saradnja sa Energetskom zajednicom, zato što veliki deo međunarodne saradnje finansiraju kroz određene edukacije, troškove za putovanja sama Energetska zajednica upravo zbog toga da bi sastavni deo politike, koja je definisana Zakonom o energetici, a podrazumeva taj treći paket direktiva EU, kojima smo obavezni da se nosimo, jednostavno je finansiran određenim delom i same međunarodne organizacije. Unapređenje, usmeravanje uopšte tržišta energije na jedan potpuno konkurentan način i definisanje regulatornog okvira, kada je u pitanju održiva energetska politika, koja bi trebala da bude oslonac ekonomske politike kada govorimo o samoj energetici, definiše i politike koje se odnose i na gas i na električnu energiju i na deo nafte, je za nas od velikog značaja zbog toga što u svakom trenutku kada razgovaramo i sa razvijenim zemljama EU, ali i sa istokom i sa zapadom videli ste da kreira mnoge politike i jednostavno težište svih država članica EU, kojoj mi težimo, je da uopšte postoji jedna ovakva institucija koja prema svom radu treba da odgovara najvišem organu zakonodavne vlasti, a to je Narodnoj skupštini Republike Srbije. Zbog toga sam Finansijski plan, videćete, jednostavno, planira prihode od 223.357.223 dinara, od čega 78% ide od regulatornih naknada, 10% ide, kada govorimo, od određenih potrošača, a to su najveća javna preduzeća i 9% prihoda ide od samih licenci. Planirani rashodi ovim Planom su zarade od 70%, u iznosu od 156.600.000 dinara, zatim određene neproizvodne usluge, od 12%, to je 27 miliona, određeni nematerijalni troškovi od 6%. Moram reći da tu sad imamo određene troškove koji su nastali i pre ovog saziva Saveta, zato što je Vlada Republike Srbije, odnosno Ministarstvo energetike krenulo da realizuje određeni projekt u okviru sredstava IPA 2014. koji se odnosi na određenu projekciju i definisanje analize isplativosti stranih i direktnih investicija u energetici, kojim bi finansijsko upravljanje i kontrolu uvelo u Agenciju za energetiku. Tim projektom je dužnost same Agencije da učestvuje na tom projektu u određenim iznosima i taj iznos nematerijalnih troškova u narednih pet godina je u određenoj obavezi od 6%. Mi ovde zaista sada govorimo o nečemu što su evropske integracije, što je postupak sam koji govori o tome da je Srbija sama unapredila svoju politiku u određenim oblastima. Sve ove tri institucije pokazuju da svojim radom mogu da se nose rame uz rame sa razvijenim državama čije su ekonomije zaista na visokom nivou, kada je u pitanju ne samo energetika, nego i tržište kapitala, a, Boga mi, i regulacija, kada su u pitanju sami mediji i medijska politika, u smislu regulisanja, znači, kao regulatorna tela u našoj državi. Zbog toga smatram da je zaista jako dobro da danas pričamo o ovim institucijama na ovaj način, kako one troše javna sredstva, kako prihoduju, a da sredstva iz budžeta, odnosno građana Srbije ne troše direktno. To znači da zaista politike koje smo zastupali ovde kroz donošenje novih predloga, izmena i dopuna zakona za ove institucije daju rezultate. Predlažem da u Danu za glasanje podržimo sve ove finansijske planove. Hvala.
Zahvaljujem. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Ana Čarapić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovane kolege, dame i gospodo narodni poslanici, kao što smo čuli od strane izvestioca Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, od gospođe Aleksandre Tomić, na dnevnom redu su danas finansijski planovi nezavisnih i samostalnih organizacija koje za poslove u svojoj nadležnosti odgovaraju Narodnoj skupštini. Dakle, reč je o finansijskim planovima Komisije za hartije od vrednosti, Regulatornog tela za elektronske medije i Agencije za energetiku Republike Srbije i imamo jedan rebalans Finansijskog plana. Reč je o Finansijskom planu Agencije za energetiku Republike Srbije za 2019. godinu. Rebalans se odnosi na promenu strukture rashoda bez promene u ukupnim prihodima i rashodima, o čemu ću nešto kasnije govoriti. Imajući u vidu da je na dnevnom redu danas finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu, iskoristiću par minuta da posvetim tržištu kapitala. Pre svega, želim da čestitam Ministarstvu finansija na jučerašnjem potpisivanju Sporazuma sa Evroklir grupom. To znači da će se srpske hartije od vrednosti od oktobra 2020. godine naći rame uz rame sa hartijama od vrednosti razvijenih zemalja. Dakle, Ministarstvo finansija i Narodna banka Srbije u potpunosti su posvećeni razvoju tržišta kapitala. U 2019. godini mi, poslanici u Narodnoj skupštini, usvojili smo čak 180 zakona, pri čemu je 76 zakona upravo iz oblasti finansija. Pre dve nedelje usvojili smo izmene i dopune Zakona o tržištu kapitala i te izmene i dopune zakona su minimalne, ali daće maksimalne rezultate kada je u pitanju razvoj tržišta kapitala, s jedne strane, kada je u pitanju priliv stranih investicija, s druge strane. Na kraju, te izmene i dopune zakona od pre dve nedelje rezultiraće smanjenju troškova zaduživanja Republike Srbije po osnovu emitovanja evroobveznica. Zašto uopšte pominjem zakone koje smo usvojili iz oblasti finansija i zašto su nam oni toliko važni? S jedne strane, uspeli smo da ostvarimo ogromne rezultate kada su u pitanju javne finansije, a to zapravo znači da se poboljšao kvalitet života i životni standard svih građana. Sve međunarodne institucije i Svetska banka i MMF i Evropska komisija i međunarodne kreditne rejting agencije kažu da je Srbija danas finansijski stabilna i jaka i naravno sa pozitivnim izgledima u budućem periodu. Izneću par dobrih primera koji idu u prilog tvrdnjama svih međunarodnih institucija kada je reč o finansijskoj stabilnosti Republike Srbije. Maločas sam napomenula da u 2019. godini da smo mi poslanici usvojili ogroman broj zakona iz oblasti finansija i upravo početkom oktobra usvojili smo Zakon o investicionim fondovima i Zakon o alternativnim investicionim fondovima. Upravo, ova dva zakona su bila presudna za otvaranje Poglavlje 4 koje se odnosi na slobodno kretanje kapitala i uspeli smo da otvorimo čak šest poglavlja od ukupno osam koliko ih ima kada su u pitanju finansije. To sve ne bi bilo moguće da nismo sproveli teške reforme i da nismo stabilizovali javne finansije. Naša država je po svim parametrima premašila sva očekivanja međunarodnih institucija i kada je reč o Svetskoj banci i kada je reč o Evropskoj komisiji. Izneću jedan dobar primer. Svetska banka je Srbiji prognozirala rast u 2019. godini od 3,5%, ne da nismo ostvarili očekivanja Svetske banke, već smo mi i premašili očekivanja Svetske banke i stopa privrednog rasta u 2019. godini iznosi 4,2% BDP i među prvima smo u Evropi po stopi privrednog rasta. Sigurna sam da bi ovaj rezultat bio još bolji da Priština nije uvela takse na srpsku robu od 100% ili da je barem u toku 2019. godine ukinula takse. Ono što želim da kažem je da je nekim građanima, pogotovo ovim iz Đilasovog saveza zvuči da je lako ostvariti stopu privrednog rasta od 4,2% u 2018. ili 4,4% u 2019. godini, ali to zaista nije tako. To znači da smo ponovili rezultat iz 2018. godine koji je bio rekordan i da smo uspeli da povećamo vrednost BDP za 4,2% u 2019. godini. Kada to prenesemo na običnog građanina, to znači da smo uspeli u 2019. godini da kupimo sve ono što smo kupili u 2018. godini i priuštili smo sebi nešto dodatno. Jednostavno, privredni rast koji imamo svake godine i koji obara sve rekorde pokazatelj je boljeg i kvalitetnijeg života svih građana. Kada je reč o javnom dugu, on danas iznosi 48,2% BDP, što je zaista, za svaku pohvalu i neko će reći - da, ali vi se i dalje zadužujete. Da, zadužujemo se, ali naši krediti su razvojni. Do pre dve nedelje smo usvojili sporazume i ugovore koje smo potpisali sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj, sa Evropskom bankom za obnovu i razvoj, sa Bankom za razvoj Saveta Evrope i ti krediti su namenjeni za izgradnju Univerzitetske dečije klinike „Tiršova 2“, za nabavku 18 vozova, za modernizaciju poljoprivrede. Dakle, reč je o veoma važnim infrastrukturnim projektima. Naši krediti su izuzetno povoljni sa kamatnim stopama od 0,18 do 0,68%. Svi uslovi iz kredita su potpuno transparentni i mogu se videti na sajtu Narodne skupštine, za razliku od prethodne vlasti, koji su sve krili od nas. Da smo mogli da vidimo pod kakvim nas uslovima zadužuju, nikad prethodna vlast ne bi dočekala 2012. godinu. Recimo, kada nas je prethodna vlast zaduživala, nismo imali pojma da plate i penzije primamo iz kredita i da ćemo i mi i naša deca otplaćivati te plate i penzije. Dakle, sadašnja vlast plate u javnom sektoru i dotacije za penzije Fondu PIO, koje su sada drastično manje nego do 2012. godine isplaćuje iz redovnih budžetskih prihoda, što je u skladu sa domaćinskim ponašanjem prema državnoj kasi, dok su „đilasovci“ plate isplaćivali iz skupih kredita po kamatnim stopama od 7 i 8% i tako su nas doveli malte ne do bankrota. To im nije bilo malo, pa sada taj Dragan Đilas kaže da ukoliko on dođe na vlast, da će isplaćivati plate lekarima 1000 evra. Kako će isplaćivati plate lekarima? Tako što će stopirati izgradnju Moravskog koridora i ta sredstva iz kredita za izgradnju Moravskog koridora preusmeriće na isplatu plate lekarima. Prvo, usluge i materijal ugrađen u bilo koji infrastrukturni projekat se isplaćuje jednokratno, dok plate i lekarima i medicinskim sestrama i svim zaposlenima u javnom sektoru treba isplaćivati svakog meseca, svake godine. Sada se ja pitam, kako će kad potroše ta sredstva iz kredita namenjenih za izgradnju Moravskog koridora, isplaćivati plate lekarima? On je na taj način pokazao da njemu nisu važni građani koji žive u tom delu Srbije, a ima ih preko pola miliona. Njemu nisu važne ni 21.000 kompanija koje posluju u tom delu Srbije. Ova priča mu nije baš najbolje prošla, pa taj Dragan Đilas kaže da će obećane plate lekarima, ukoliko on dođe na vlast, a to će hvala Bogu biti nikad, isplaćivati preraspodelom plata državnih sekretara, izvršnih direktora, lekarima i medicinskim sestrama. Prvo, u sistemu ima oko 50 i 60 državnih sekretara. Isto toliko izvršnih direktora, a zdravstvenih radnika trenutno ima preko 100 hiljada. Kako je to Đilas smislio, samo on zna. Možda su u njegovo vreme državni sekretari primali plate tri, četiri i pet puta više nego lekari. Ovo je 2020. godina, na čelu države su neki odgovorni ljudi i sada imamo situaciju gde su potpuno izjednačene plate lekara i plate državnih sekretara i naravno izvršnih direktora. Nedavno smo imali priliku da vidimo, ministar Lončar je pokazao platni listić iz novembra 2009. godine i to gde se vidi plata medicinske sestre i na tom listiću stoji da je plata medicinske sestre u novembru 2009. godine, dakle pre 10 godina, iznosila 31.759 dinara, a u novembru 2019. godine plata medicinske sestre je iznosila 59.377 dinara. Plata lekara specijaliste sa svim dežurstvima je u novembru 2009. godine iznosila 78.547 dinara, dok u novembru 2019. godine 150.896 dinara. Sada će neko reći da novac ne vredi isto danas i 2009. godine, ali to zaista nije tako. Prvo, stopa inflacije nikada niža i ona se kreće oko 2% na godišnjem nivou, dok je u Đilasovo vreme stopa inflacije išla i do 13%, devizni kurs je već duži vremenski period stabilan i kreće se oko 117,5 dinara za jedan evro. Sada kada te plate lekara iz novembra 2009. godine preračunamo po srednjem kursu na dan 30. novembar 2009. godine, dobijamo da je lekar specijalista, sa dežurstvima, u novembru 2009. godine primao 828 evra, a kada uzmemo kurs za 30. novembar 2019. godine i kada preračunamo platu lekara, dobijemo da je lekar u novembru 2019. godine primio platu od 1.283 evra. To znači da su plate lekara specijalista sada 455 evra veće nego u Đilasovo vreme. Očigledno da Đilasu ova matematika do 1000 evra ne ide baš najbolje, ali ona matematika do 620 miliona evra mu ide savršeno. Kada je reč o samom tržištu kapitala, ono što je odgovorna politika sadašnje vlasti uspela, jeste da skupe kredite prethodne vlasti zameni jeftinim kreditima. Dakle, kredite sa kamatnim stopama od 7,4% uspeli smo da zamenimo kreditima sa kamatnim stopama od 1,25% do 1,6% i na taj način ostvarili smo ogromne uštede u budžetu. Sadašnja vlast je samo po osnovu nepovoljnih kredita i po osnovu neodgovorne politike prethodne vlasti isplatila, dakle, samo na ime kamata, preko sedam milijardi evra. Da nismo isplatili te kamate, mi bi danas imali javni dug u iznosu od 35% BDP-a. Dakle, samo po osnovu i kad odbijemo kamate skupih kredita prethodne vlasti, dakle, u tih 35% sadržana je glavnica. Još jedan fantastičan uspeh Ministarstva finansija i Narodne banke Srbije ostvaren je 29. januara, dakle, pre dve nedelje, emitovanjem državnih obveznica sa rokom dospeća do 20 godina. Dakle, do 29. januara naša država je emitovala evroobveznice sa maksimalnom ročnošću do 15 godina od 29. januara sa rokom dospeća do 20 godina. Ono što je posebno interesantno, da je tražnja nadmašila ponudu. Da se razumemo, niko ne može naterati nijednog investitora da ulaže u rizične projekte, investitori ulažu tamo gde je stabilnost i predvidljivost na visokom nivou, a to je upravo slučaj sa našim hartijama od vrednosti. Kada je reč o Finansijskom planu Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu, pre svega, želim da kažem da je Komisija u obvezi da finansijski plan za narednu godinu donese do 30. novembra. Komisija je to i učinila, ispoštovala je rok i Finansijski plan za 2020. godinu dostavila je Narodnoj skupštini na razmatranje 29. novembra. Takođe, ono što smatram da je bitno za građane Srbije da kažem, da se Komisija za hartije od vrednosti finansira iz sopstvenih izvora finansiranja, što je u skladu sa Zakonom o tržištu kapitala i što je u skladu sa Statutom Komisije za hartije od vrednosti. Ukoliko u toku poslovne godine Komisija ostvari višak prihoda nad rashodima, taj višak uplaćuje u budžet Republike Srbije. Ukoliko su pak rashodi veći od prihoda, ta razlika se namiruje iz sopstvene rezerve Komisije za hartije od vrednosti. Ukoliko sopstvena rezerva nije dovoljna, razlika se namiruje iz budžeta, ali to se do sada nikada nije dešavalo. Ono što je pohvalno je da je Komisija u saradnji sa Ministarstvom finansija usvojila Pravilnik o tarifi Komisije za hartije od vrednosti. Pravilnik je stupio na snagu 1. januara ove godine i upravo usvajanje ovog pravilnika rezultiralo je planiranju većih prihoda za 2020. godinu i to u iznosu od 19,24%. Kada su u pitanju planirani rashodi, ono što mogu da primetim da su za 2020. godinu planirane veće zarade za zaposlene u Komisiji, što je u skladu sa ukidanjem Zakona o privremenom umanjenju zarada. Dakle, zarade zaposlenih koje su planirane za 2020. godinu su veće, a masa troškova po osnovu zarada i naknada zarada je ostala na istom nivou kao u 2019. godini. Razlog tome je što dolazi do kadrovskih promena u Komisiji. U 2020. godini počeće da rade neki mlađi ljudi, sa manjim minulim radom, dok će stariji radnici sa većim minulim radom otići u penziju. Komisija, inače, broji 38 zaposlenih, što je za dva zaposlena više nego u 2018. godini. Za 2020. godinu u svom finansijskom planu Komisija je opredelila i planira 11,3 miliona dinara za nabavku računarske opreme, što je zaista za svaku pohvalu, imajući u vidu da se Komisija za hartije od vrednosti finansira iz sopstvenih izvora. Kada je reč o Finansijskom planu Regulatornog tela za elektronske medije za 2020. godinu, reč je o potpuno nezavisnoj i samostalnoj instituciji, koja broji ukupno 80 zaposlenih. Ovde se, takođe, radi o instituciji koja se finansira iz sopstvenih sredstava, odnosno prihoda koje regulator ostvaruje prilikom obavljanja poslova iz svoje nadležnosti. To su naknade koje pružalac medijske usluge plaća za pravo na pružanje medijske usluge. Dakle, to su TV naknade, radio naknade, kablovske naknade itd. Smatram da je važno napomenuti da je Regulatorno telo za elektronske medije u periodu od 2007. godine do 2018. godine uplatilo u budžet Republike 1.328.551.794 dinara. Ono što takođe mogu da primetim jeste da je po osnovu ukidanja doprinosa za nezaposlenost na teret poslodavca regulator uštedeo čak 1.300.000 dinara i te uštede preusmerene su na veće zarade zaposlenih po stopi od 8%, što je u skladu sa politikom Vlade Republike Srbije. Dakle, vidimo da mere rasterećenja privrede i poslodavaca donose ogromne rezultate kada je u pitanju rast zarada zaposlenih, odnosno kada je u pitanju životni standard građana. Kada je reč o rebalansu Finansijskog plana Agencije za energetiku Republike Srbije za 2019. godinu, reč je samo o promeni strukture troškova, odnosno rekvalifikaciji sa jednog konta na drugi. Ono što je bitno je da je Agencija u 2019. godini ostvarila uštede po osnovu ukidanja doprinosa za nezaposlenost na teret poslodavca u ukupnom iznosu od 978.815 dinara. Agencija je deo ušteđenih sredstava preusmerila na veće zarade, a preostali iznos od ušteđenih sredstava na sopstvene rezerve za nepredviđene izdatke. Kada je reč o Finansijskom planu Agencije za energetiku za 2020. godinu, ono što treba pohvaliti da su troškovi ostali na istom nivou kao u 2019. godini. Jedino se predviđaju veći troškovi neproizvodnih usluga koji proizilaze iz obaveze Agencije da uplati 136.000 evra po osnovu sporazuma koji je postignut između Vlade Republike Srbije i Evropske komisije. Reč je o IPA projektu u ukupnoj vrednosti od 1.500.000 evra, gde je Agencija za energetiku krajnji korisnik. Inače, Agencija je u 2018. godini uplatila 60.000 evra, preostalih 76.000 evra uplatiće u 2020. godini. Kada je Agencija za energetiku u pitanju, takođe se finansira iz sopstvenih izvora i do sada je uplatila u budžet Republike Srbije 67.154.000 dinara. Dok se Đilasova družina sada bavi kalkulisanjem da li izaći na izbore u Šapcu ili ne, da li izaći na izbore u Paraćinu ili ne i dok osuđuju svoju do juče stranačku drugaricu Gordanu Čomić, koja se na potpuno demokratski način izborila za bolji položaj žena u Srbiji, mi poslanici ovde u Skupštini radimo i borimo se svakog dana za bolji životni standard svih građana. Oni svakog dana otimaju građanima novac tako što ne dolaze na posao, a primaju plate, dok sa druge strane se služe lažnim obećanjima i na taj način vređaju inteligenciju svih nas. Politika SNS je rad i rezultati rada, kao i svakodnevna borba za bolje sutra svih građana. Poslanička grupa SNS podržaće sve finansijske planove na dnevnom redu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Uvažene kolege narodni poslanici, dragi građani Srbije, danas je na dnevnom redu nekoliko predloga koji se odnose na finansijske planove regulatornih tela za 2020. godinu, na koje Narodna skupština, u skladu sa zakonom, daje saglasnost. Dakle, pred nama su Finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu, Finansijski plan REM i Finansijski plan i rebalans finansijskog plana Agencije za energetiku Republike Srbije. Narodna skupština, dajući saglasnost na finansijske planove ovih tela ili, kako bismo rekli, na njihove budžete, ostvaruje svoju kontrolnu funkciju, odnosno kontroliše, pre svega, plan trošenja javnih sredstava od strane ovih regulatornih tela kojima je posebnim sektorskim zakonima povereno da imaju određene nadležnosti i javna ovlašćenja u sektoru za koji su osnovane. Time što Narodna skupština vodi raspravu o ovim finansijskim planovima kako bi na njih dala saglasnost potvrđuje se transparentan rad, pre svega, parlamenta, ali i transparentan rad ovih regulatornih tela. E, sada za taj novac regulator mora nešto i da radi. Za pohvalu je što više prihoda ide u budžet Republike Srbije, ali, zamislite, sada ovako, otvorite vi obućarsku radnju i pružate usluge ili krojačku radnju, pružate usluge i plaćate sve naknade, takse, poreze itd, i pored vas otvori se druga obućarska ili krojačka radionica koja ne plaća ništa, ni pekaru hleba, ne plaća ništa i kaže - znate šta, ja to što ne plaćam, ne plaćam zato što sam registrovan u Luksemburgu. Ja sam obućarsku radnju fiktivno registrovao u Luksemburgu, krojačku radnju sam fiktivno registrovao u Luksemburgu, i ne moram ništa da plaćam u Srbiji. Zamislite, vi koji plaćate sve, kako bi se osećali kada bi u komšiluku videli nekog ko ne plaća ništa. Upravo je to sa medijskim uslugama. Imamo domaće kanale i prekogranične kanale. Po konvenciji smo u obavezi da prekogranične kanale pustimo u kablovske mreže, u obavezi smo, ali ta ista konvencija kaže o prekograničnim televizijama, član 2. tačka a) - emitovanje označava početno emitovanje usluga televizijskog programa, namenjenog široj javnosti preko zemaljskog odašiljača, kabla ili satelita itd. Pa, kaže, tačka b) - reemitovanje označava čim preuzimanja istovremenog emitovanja, kompletnih i neizmenjenih usluga televizijskog programa. Znači, reemitovanje, emitovanje. To isto kaže naš zakon, član 4. elektronskih medija, a onda kaže i član 74. da se kanali koji reemituju program, kaže - reemitovanje iz stava 1. tačka 3. ovog člana ne postoji, ako izvorni program je izmenjen, objavljivanjem audio, vizuelne, komercijalne komunikacije ili drugog programskog sadržaja koji nije deo izvornog programa. Znači, ukoliko ne reemitujete program negde iz inostranstva, ukoliko ga menjate ili ga proizvodite u Srbiji, to se ne smatra reemitovanjem. Samo televizije koje reemituju program po konvenciji ne moraju da budu registrovane. Ali, šta rade ovi naši? Postoje tri vrste prekograničnih kanala trenutno u Srbiji. Prva vrsta je regularni prekogranični kanali, kakav je bio „BN“ koji je isključen iz nekog kabla, a dužnost REM-a je bila da to prati, a REM to očigledno nije pratio. Postoje, recimo, crnogorski kanal je prekogranični kanal koji je regularan, postoji „Juro sport“ itd, to su regularni prekogranični kanali koji poštuju naš zakon i konvencije. Postoji druga kategorija prekograničnih kanala, to su ovi „Foksovi“ kanali, kojima se u Bugarskoj ubacuju srpske reklame i tako se prekrojen program komercijalnim sadržajem pušta u Srbiji. Gle čuda, prihode ubira „Dajrekt“ i „Cas“ medija, odnosno članovi grupacije „Junajted medija“ i „Junajted grupe“, čuvene zbog kojih imamo problema i sa opozicijom, ovim delom opozicije koji je samo fizička radna snaga Đilasovih i Šolakovih interesa. Treća vrsta prekograničnih televizija su potpuno pirati. To je „N1“, „Nova S“ i „Sport klubovi“. Oni su registrovani u Luksemburgu, a potpuno program proizvode i emituju u Srbiji. Kada pitate majstore iz REM-a, pa kažu – znate, oni šalju signal iz Srbije kroz Luksemburg i Sloveniju i onda takav program dolazi u Srbiju i kaže - to se u tehničkom smislu smatra reemitovanje. Pri tome izbegavaju naš zakon i Konvenciju o prekograničnim televizijama, koji kažu da je reemitovanje istovremeno preuzimanje programa koji se emituju široj javnosti, recimo, u Luksemburgu itd, šetanje signala nije reemitovanje. Još nešto, nedavno ste čitali u novinama da je Slovenija zbog toga kaznila „Junajted mediju“ sa skoro četiri miliona evra i naredila im da proda 13 „Sport klubova“ zato što su istovremeno i vlasnici, zato što su istovremeno i vlasnici kabla i vlasnici tih kanala i zato što zloupotrebljavaju tzv. reemitovanje. Mi nismo članovi EU, da kanali koji su registrovani u EU mogu slobodno da se emituju ovde, bez obaveza plaćanja itd. To samo u EU, u jednoj državi možete da budete registrovani, u drugoj da proizvodite program. Međutim, mi nismo članovi EU. Gospoda iz REM-a koji imaju prosečnu platu 129.000 ovo namerno rade. Šta je još sa „Sport klubovima“ i sporovima koje imamo? Oni po zakonu, član 64. REM treba da sastavi listu najvažnijih događaja. U te događaja i po konvenciji i po našem zakonu spadaju kvalifikacije za Evropsko prvenstvo, Evropsko prvenstvo, kvalifikacije za Svetsko prvenstvo, Svetsko prvenstvo, kvalifikacije za Olimpijske igre, Olimpijske igre. To su najvažniji događaji koji treba da se nađu na listi i koje mogu da prenose, po zakonu, samo kanali koji pokrivaju celo tržište Republike Srbije i koji imaju slobodan pristup. Što znači da mogu da se vide i na antenu i na kabl, ali da se pokriva celo tržište Republike Srbije. Gospoda iz REM-a nikada u poslednje vreme ne žele da poštuju taj propis. Mislim da je poslednji put bilo pre tri, četiri godine. Ne sastavljaju listu najvažnijih događaja, što je obaveza REM-a i onda sa te liste najvažnijih događaja samo nacionalni emiteri mogu da prenose tu vrstu sportskih događaja, REM to radi namerno. Gospoda koju mi plaćamo, odnosno plaćaju nacionalni emiteri koji plaćaju taksu, uzimaju pare od nacionalnih emitera, 167 miliona, a ne obezbeđuju im pravo i privilegiju da, obzirom da plaćaju najveću naknadu, da imaju pravo da prenose ono što zakonom imaju pravo, da prenose sportske događaje sa liste najvažnijih događaja, isključivo oni, jer to je njihovo, zakonom definisano pravo. Ali kada ne utvrdite listu najvažnijih događaja, onda Šolak i Đilas mogu na „Sport klubovima“ da rade šta hoće. Onda, naši gledaoci, što po zakonu imaju pravo, zbog najvažnijih događaja da budu potpuno obavešteni na celom tržištu, to pravo gube. Dalje, ovi čestiti, dobro plaćeni članovi REM-a ne poštuju član 100. – ređanje kanala po zakonskoj proceduri, gde prvo treba da se poređaju kanali koji najviše plaćaju, odnosno sa nacionalnom frekvencijom. Sticajem okolnosti, najviše i plaćaju i zato treba da budu na broju jedan, dva, tri, četiri, a REM to ne radi. Mada, po zakonu ima pravo, članom 100. stav 2. – operator je dužan da distribuira medijske usluge, radio i tv emitovanja istovremeno i u potpunosti bez promena, a to je reemitovanje. Regulator vrši nadzor i stara se o izvršenju obaveza iz zakona operatora, propisanih odredbama ovog člana itd. U vršenju nadzora imaju pravo da kada operator kablovske, pre svega SBB, ne poštuje zakon, imaju pravo da ih opomenu, a posle toga mogu da im narede da ukinu tv kanale koji ne poštuju Zakon o elektronskim medijima, REM to ne radi. Veliko je pitanje – zašto REM ne radi za nacionalne kanale koji plaćaju naknadu, već radi za one koji naknadu ne plaćaju, a to su Šolak, Đilas, to je „Junajted grupa“, „Junajted medija“, SBB, „Cas medija“, „Dajrekt medija“, koji se bave reklamama. Šta je sa reklamama? Od ukupnog tržišta, preko 20 miliona evra naplaćuju televizijski kanali koji ovde ne plaćaju ništa. Lažni prekogranični i time prekrajaju program, krše zakon i emitovanjem reklama, domaćih reklama, umetanjem čak i u „Foks“ kanale. Oni uzimaju hleb televizijskim kanalima koji REM-u plaćaju naknadu da ih štiti, a on ih ne štiti, već puštanjem domaćih reklama na ovim lažnim prekograničnim kanalima dodatno se ugrožava poslovanje domaćih medija, ne poštuje se od strane REM-a iako im plaćaju naknadu. Preko 100 kanala lokalnih, gotovo da nema reklame, jer na reklamnom tržištu njima hleb uzimaju ovi koji ništa ne plaćaju, nisu registrovani na teritoriji Srbije, ne plaćaju, ne samo REM-u, ne plaćaju Ratelu, ne plaćaju Sokoju, ne plaćaju drugim organizacijama koje štite autorska prva. Zato je pritisak bio da se izvrši dopuna i zamena članova REM-a u svrhu Đilasovog i Šolakovog biznisa. Verovatno im sastav REM-a ni ovog puta ne odgovara, s obzirom da nisu prekinuli bojkot. Ja tvrdim da mi nemamo nikakav problem sa tim delom opozicije, da mi imamo problem, već sam opisao kakav, sa Šolakovim i Đilasovim biznisom. I, nije samo REM taj koji krši zakon, već i Komisija za zaštitu konkurencije koja treba legalne kanale, kao onu legalnu obućarsku radnju koja plaća sve, da zaštiti od one koja ne plaća ništa, da li obućarsku, trgovinsku, da li krojačku, bilo koju radnju koja se otvori i koja plaća sve. Oni koji se na domaćem tržištu staraju o tome moraju da zaštite od onih koji ne plaćaju ništa, i REM je trebao da zaštiti domaće kanale od ovih divljih Šolakovih piratskih kanala. Zato kažem da su ovi samo fizička radna snaga tog biznisa koji vredi, kako je sam Jugoslav Ćosić, koga finansira bački Mulaj, vođa tropoljske mafije sa 250.000 evra albanske tropoljske mafije, kako je sam rekao u jednoj emisiji, taj biznis vredi 500.000 evra. Novac o TV pretplate oni ispumpavaju na ove lažne prekogranične kanale registrovane u Luksemburgu. U Luksemburgu ne plaćaju ništa, jer tamo su registrovani i ne emituju program, a u Srbiji emituju program, ali nisu registrovani, tako ni u jednoj ni u drugoj zemlji ne plaćaju ništa. Novac od pretplate se ispumpava na te lažne prekogranične kanale i završava u Šolakovim i Đilasovim džepovima. „Dajrekt medija“, vi svakako znate, vezana je za Đilasa, je sastavni deo „Junajted medije“ i „Junajted grupe“, i oni svoj deo biznisa su uprkos prodaji, koju su izvršili, a taj biznis je prodat za 2,6 milijardi evra. Da je REM radio svoj posao ti lažni prekogranični kanali bi morali da budu registrovani u Srbiji i da nešto plate ovoj državi, a ne da samo ispumpavaju pretplatu, ispumpavaju novac građana Srbije. I, vi mislite da „N1“ televiziju finansiraju Amerikanci. Ja vam preko godinu dana tvrdim da to finansiraju naši pretplatnici kroz kablovske kanale i da deo prihoda SBB po korisniku plaća „N1“ i svojim lažnim prekograničnim kanalima i tako ispumpava dobit i ne plaća ni porez na dobit, a pri tome, pošto su vlasnici tih divljih, piratskih kanala ovde, registrovanih u Luksemburgu, novac završava u njihovim džepovima. Šolak ima dva aviona. Jedan je Falkon, drugi neki sličan, koji su u vrednosti 100 miliona evra. Sad gospoda iz REM-a, koje ćemo pažljivo pratiti, treba 2020. godine, sem ovog finansijskog izveštaja, pažljivo da prate šta rade ovi lažni prekogranični kanali ili da budu stvarno prekogranični kanali, pa da ne mogu da emituju reklame ili da se registruju ovde i da ispunjavaju sve obaveze koje ispunjavaju domaće televizije koje su uplatile 307 miliona prihoda, svih 307 miliona u dinara. Ako već plaćaju REM-u, onda plaćaju da ih zaštiti od divljih piratskih kanala koji su vlasništvo Šolaka i Đilasa i zbog kojih danas imam pobunu dela opozicije koja ne zna šta će sa sobom, ali strpljivo radi na tome da očuva biznis Đilasa i Šolaka, a „N1“ televizija, koja je sama sebe isključila iz dela kablovskog tržišta je samo portparol, glasni portparol tog biznisa koga usput plaća albanska mafija što smo dokazali. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi bi danas trebali formalno da razmotrimo ove izveštaje koji su usvojeni na Odboru za finansije i da se izjasni Skupština, odnosno da, kako je to pravilo već uspostavljeno, da većina da podršku ovim izveštajima. Ovde imamo nešto što bi moglo da se nazove farsa. Kada je u pitanju funkcionisanje određenih komisija i agencija, to je nešto što je nastalo nakon 2000. godine. To bi nekim uobičajenim žargonom nazvali šuplja konstruktivna priča koju mi ovde slušamo. Zašto je šuplja konstruktivna? Suština, sadržaj je šupalj, a ima konstrukciju. Mi ovde imamo komisiju koja treba da se bavi hartijama od vrednosti. Ta komisija, na osnovu ovog finansijskog plana za 2020. godinu, trebala bi da oprihoduje ne tako mala sredstva. Deo tih sredstava, kako smo ovde čuli u ranijem periodu, uplaćivali su kada je to bilo, kako bi se moglo prevesti, preko potrebno državi, ali nije napomenuto da je to i zakonska obaveza. Zakonska obaveza je da se ta sredstva jednim delom uplaćuju u budžet Srbije. Kada je u pitanju funkcionisanje Komisije hartija od vrednosti, to je čista jedna formalnost. Mi živimo u realnosti u Srbiji u kojoj su najveći broj finansijskih institucija strane banke, kada Centralna narodna banka treba da sačeka MMF da bi donela bilo kakvu odluku ili da bi predložila bilo kakvu meru. Kada kurs dinara i inflacija najmanje zavisi od nas samih u smislu da će bilo koja institucija, pa samim tim i Centralna baka, imati odlučujuću ulogu. To je potpuno jasno. Možemo mi ovde da pričamo priče, da stavimo neki uslovno rečeno uspeh, ali činjenica i suština je da što se tiče finansija Srbija može da se posmatra kao prava kolonija. Dok ne odobri MMF, dok ne dozvoli Svetska banka, od toga nema ništa. To smo svedoci. Kada je u pitanju REM, ovo što smo čuli sasvim je dovoljno da svaka iole ozbiljna vlast stavi prst na čelo i da razmisli šta se to radi u državi Srbiji i ko to radi, ko ima pravo na ovakav način protivzakonito, kada su u pitanju elektronski mediji, da postupa i ponaša se u Srbiji. Odavno je poznato da monopol u tome jednim delom drži Džordž Soroš. Kada je u pitanju kablovska televizija, kada je u pitanju uopšte takav način emitovanja preko kablova, to je jasno da je Džordž Soroš uložio ogromna sredstva i da drži monopol. Bilo je ranije protivljenja, bilo je primedbi, međutim utihnulo je onoga trenutka kada je Soroš postao gospodin, ne onaj stariji, nego onaj mlađi koji je napravio posetu Srbiji. Matična država iz koje je taj milijarder američki, Mađarska na čelu sa predstavnicima svoje Vlade, vodi beskompromisnu bitku protiv Soroša tvrdeći da je Soroš jedan obični politički manipulant koji želi samo profit da uveća svoju korist, odnosno svoje bogatstvo, a ovde se to tumači kao neko ko je dobronameran i jedino je Srbija maltene izuzetak kada je u pitanju ponašanje Soroša i njegova kompanije. Sve je to jasno široj javnosti da se ovde manipuliše kada je u pitanju kontrola elektronskih medija, da je to još od RRA koji je uspostavljan kao neki kontrolni organ, a na čelu tog kontrolnog organa je bilo svešteno lice, što je bio nonsens, a da bi bio još veći, svim i svačim su se bavili u to vreme, samo se nisu bavili osnovnim zadacima koji su bili pred RRA, već su se bavili kako, na koji način da prihoduju što više sredstava, da podele sebi što veće plate, da prime svoje prijatelje poznanike i tada su nastali ti tzv. dilovi i politički i finansijski između tadašnjeg predsednika RRA, koji je crkveni velikodostojnik, i čoveka koji danas ima svoju privatnu agenciju koja se na neki način slično bavi kao što to radi REM i kao što to rade Soroš i ostali. Iz toga može se zaključiti da se ništa nije promenilo, promenilo se samo u sastavu personalnom i u nazivu, umesto RRA sada je REM. Kada su u pitanju sredstva koja se prihoduju, ona su i te kako značajna, da ne kažemo ogromna. Plate su upravo ovakve kako je i prethodni govornik govorio. Plate su za uslove u kojima mi živimo iznad svakog očekivanja, iznad normale. Za posao koji se obavlja onog trenutka kada ih aktivira vlast, tada se aktiviraju visoko pozicionirani funkcioneri u REM-u i onda krenu sa svojim političkim pamfletima, svojim političkim stavovima, a ono što je bitno za sve nas kada je u pitanju kontrola, kada je u pitanju objektivno informisanje, kada je u pitanju sankcionisanje onih koji se ne pridržavaju zakona to potpuno izostaje. Pogledajte u Izveštaju o radu REM-a, videćete koliko je opomenuto emitera, koliko je kažnjeno, a koliko je isključeno. Opomenuto je, istine radi, nekoliko emitera, koliko je kažnjeno – nijedan, koliko je isključeno – nijedan, to je nula. Mi svega i svačega se nagledamo kada je u pitanju elektronski medij, kada je u pitanju pljuvanje i blaćenje pojedinaca, kada je u pitanju omalovažavanje ne samo pojedinaca, nego i države, sve se to gleda na pojedinim elektronskim medijima. REM reaguje ako ga aktivira, pežorativno, ako ga aktivira vlast. Ako vlast ne podigne glas i na neki način napravi uzbunu u REM-u ćute. Gledali smo nemali broj puta kada predstavnici REM-a stupaju u političku polemiku sa onima koji se bune oko funkcionisanja REM-a. Nema veze da li su to, u ovom slučaju, predstavnici opozicije ili neke druge grupacije. Nedozvoljivo je i nedopustivo je da se predstavnici REM-a tako ponašaju. Pa čak ne libe se ni prema narodnim poslanicima da se ponašaju arogantno, da se ponašaju drsko, a za to su i te kako plaćeni, dobro plaćeni. Pogledajte kakva je obrazovna struktura, pogledajte koliko je njih sa sumnjivim diplomama i sve će vam biti jasno. Najbolje je na čelo ovakve jedne nezavisne organizacije staviti nekog ko je iskompromitovan, da li po pitanju finansija, da li po pitanju nekih ranijih političkih stavova ili nečeg drugog, nema veze, bitno je da je iskompromitovan, veoma je bitno, jer je lak za kontrolu. Ovde se na divlje emituje program televizije koja ne plaća nikakve ni poreze, ni dažbine, ni takse i čitav obračun po pitanju funkcionisanja takve jedne televizije prebacuje se na politički nivo. Niko da kaže – pa čekajte, gospodo, vi to emitujete ovde program, taj program se gleda u određenom delu ove države, vi treba da postupate onako kako zakoni ove države to nalažu. Ne, kreće medijska kampanja, u toj medijskoj kampanji polarizuje se javnost itd. i izgubi se ono što je glavno, izgube se znatni prihodi kada su u pitanju finansije za ovu državu. Privatni džepovi se pune, ali kako će to da ukaže neko iz REM-a kada, istine radi, pogledate, niko od njih nije dovoljno sposoban, moralno ili na drugi način čist, da upre prstom i da kaže – gospodo, vi morate da plaćate obaveze koje predviđaju zakoni, vi niste reemiteri, vi ste neko ko ovde svoj program plasira, vi ste neko ko na ime toga zarađuje pare, vi morate ovoj državi da platite. Ono što je veoma bitno, a ne treba u ovoj raspravi zaboraviti, to je finansijski izveštaj Agencije za energetiku. Nije on sporan, tu je sve predviđeno i kada je u pitanju rebalans za 2019. godinu i kada je u pitanju projekcija Finansijskog plana za 2020. godinu, nego je sporno funkcionisanje i postavlja se pitanje uopšte postojanje svih agencija maltene u ovoj državi. Sećamo se i dan-danas kako su obećali ovi koji su na vlasti da njihovim dolaskom na vlast, njihovim izborom da vode ovu državu, ukinuće mnoge agencije. I šta se desilo? Evo, u proteklih osam godina svedoci smo ne samo da nije ukinuta nijedna agencija, nego su povećali broj agencija. Tadašnje obrazloženje bilo je potpuno logično, utemeljeno u realnosti. Tvrdili su i iznosili opštepoznatu tvrdnju da su agencije bespotrebne kada je u pitanju funkcionisanje vlasti, to je jedan paralelni sistem koji su manje-više 2000. godine uveli ovi sa Zapada, po nalogu Amerikanaca, da bi kontrolisali izvršnu vlast, da bi se slivala nemala finansijska sredstva preko tih agencija u različite fondove, na različite načine nestajala iz vidokruga i kontrole itd. I sve je to bilo tačno. I kada je trebalo da se realizuje videli smo obrazloženje – ne može to da se uradi sada ovog trenutka, kako su nam objašnjavali ovi iz vlasti, zato što je to suprotno načelima Evropske unije i zato što nećemo moći određena poglavlja da otvaramo, da pristupamo otvaranju poglavlja ako ukinemo određene agencije, što je notorna laž, potpuna neistina. Ovde kada je u pitanju kontrola i kontrolna uloga agencija, Evropa i čitav taj normalni svet insistira da se spreči korupcija, da se spreči zloupotreba, a ne da se stavi paralelni sistem vlasti koji će povećati korupciju, koji će povećati kriminal itd. Agencija za energetiku je jedan od pravih primera gde javnosti treba skrenuti pažnju. Mi već duži period, da ne kažemo godinama, slušamo i čitamo izveštaje iz Elektroprivrede Srbije gde se Elektroprivreda Srbije žali na velike gubitke prilikom prenosa električne energije. Elektromreže Srbije obaveštavaju javnost da ti gubici su dostigli dvocifren procenat. Sada gledajte, svugde u svetu kada se gubitak u prenosu električne energije, konkretno ovde, pojavi veći od 5%, to znači automatizam, da se upali crveno svetlo, to je alarm, da se pretrese kompletno rukovodstvo svih sistema elektrosistema jedne države na svim nivoima i da se utvrdi šta je razlog toliko velikih gubitaka. Ovo govorim za procenat veći od 5%. A kod nas u sistemu Elektroprivrede Srbije, Elektromreže Srbije odavno je dvocifren procenat. Kako čovek da razmišlja, nego na način što je i logika da u stvari to nisu gubici, jednim delom jesu zbog zastarelosti opreme, zbog ne investiranja na vreme, ali većim delom su, ono što se zove, neka korist. Da li je to državna korist, da li je lična korist, da li je korist neke grupe, to treba utvrditi? Ali, u ovoj državi ima dovoljno obrazovanih ljudi, stručnih ljudi iz te oblasti koji apeluju već dugi niz godina da to nešto nije u redu. Drugo, mi imamo situaciju da sada kada je aktuelizovana zagađenost čovekove sredine, odnosno našeg okruženja, da razmišljamo o tzv. prljavoj tehnologiji. Srbija je podigla ogromne kredite, zadužila se da bi krenula u projekte, kao što su termoelektrane, podizanje novih termoelektrana. Mi iz SRS mi vam ukazujemo, evo više od četiri godine, da vodite računa jer dosta je simptomatično kada zapad upozorava da su termoelektrane Srbije zagađivači najveći u ovom regionu. Ne govore oni to iz razloga što je jednim delom to možda i tačno, nego govore iz razloga da bi takav način proizvodnje električne energije proglasili za prljavu tehnologiju. Kada proglasite nešto za prljavu tehnologiju ili pada cena proizvedene električne energije ili je to osuđeno na zatvaranje. Srbija nije toliko ekonomski jaka kako se ovde to prikazuje da bi mogla da izdrži ili jednu ili drugu meru. Umesto da se krene u tzv. zdravu tehnologiju, tehnologiju koja je ekološka za proizvodnju električne energije, evo vidite čime se bavila Agencija, recimo, krajem prošle godine. Prosto čovek fasciniran treba da bude. Agencija je objavila u jednom svom izveštaju preporuke stanovništvu Srbije koje je grejanje najefikasnije i koji sistem grejanja omogućava najmanju potrošnju novca. Evo, ja vam samo u pojedinim delovima iz tog kako kažu velikog naučnog stvaralaštva, samo da vam pročitam. Agencija za energetiku kaže – za grejanje stana od 60 m2 na temperaturu od 20 stepeni u periodu od 180 dana potrebno je 150 kilovat sati po metru kvadratnom ili 9.000 kilovat sati ukupno. Možda ove cifre nekoga zamaraju, ali veoma je interesantno dokle je doseglo ovo naučno delo. Onda kaže ovako – da će najniže troškove grejanja imati oni koji se greju na drva. Zamislite kakvo dostignuće, kakvo otkriće. Prosto čovek da ne veruje kako ovo nije za više naučno zvanje kandidovano. Kaže ovako – ko uzima drva nižeg kvaliteta po ceni, zamislite i ovaj podatak koji je veoma dragocen, od 4.650 dinara po m3 puta 180 dana, kako to grejna sezona, to je 38.300 dinara. Onaj koji se greje na drva nižeg kvaliteta. Ovo sve radi Agencija zapošljava preko 50, gde imate ljude koji su doktori nauka, imate i onih koji su u magistarskom zvanju, ali i onih koji pretpostavljam da su stvarno doktorirali. Kada se greje na skupo drvo, zamislite kakvo poređenje, kakva preporuka, koje košta za razliku od ovog jeftinijeg koje košta 4.650 dinara ovo košta 6.350 puta 180 dana. Ja se samo pitam koliko je trebalo ovu matematičku operaciju da sprovedu. To je 62.000 dinara. Onda daju uporedne podatke koliko će koštati ako se grejemo na gas, koliko će koštati ako se grejemo na struju. Ni jednu jedinu reč Agencija nije progovorila zbog čega su gubici, zbog čega je neekonomično korišćenje i mreže i elektrana i svega onoga što se bavi proizvodnjom električne energije. Ni jednu jedinu reč Agencija nije dala, da iskomentariše kakve su to prednosti korišćenje prirodnog gasa u odnosu na ponuđenu mogućnost korišćenja tečnog gasa koji nam nude iz Amerike. Ni jednu jedinu reč Agencija nije saopštila kada je u pitanju isplativost gasovoda koji je sada Turski tok, a ranije je bio Južni tok, nigde nemate da su se oni osvrnuli. Znate kolike su im plate? Direktor Agencije i njegovi saradnici imaju blizu 3.000 evra mesečno. Pošto uplaćuju 50% svog prihoda u budžet, od viška koji su ostvarili, zamislite šta planiraju? Jednu kapitalnu investiciju. Toliko se toga odriču, što kaže odvajaju od usta, kupuju nove automobile, kažu ovi su im dotrajali. Stvarno svaka im čast. Ali, mogu tako da rade, mogu da se ponašanju zato što je opšti haos kada je u pitanju funkcionisanje i elektroprivrede Srbije i svih sistema koje snabdevaju sa energentima.
Hvala, gospodine Mirčiću. Reč ima Aleksandra Tomić, kao predlagač.
Zahvaljujem. Na neke stvari zaista mora da se odgovori određenim činjenicama. Kada imate zadatak da kao regulatorno telo obaveštavate javnost, onda morate i da javnosti date određene informacije koje se odnose, kao što je na primer korišćenje određenih energenata kada je u pitanju stanovništvo. Ono što donose kao određene informacije, a ne kao stručne analize u smislu naučnog rada, kao što smo to imali prilike da čujemo, da je to naučni rad, to je višu smislu informisanosti javnosti, upravo ljudi i stanovništva koje se možda i ne razumeju u ovu oblast. Zato je vrlo važno reći da 52% stanovništva koriste drvo kao osnovni energent preko zime, za šta su svi stručni ljudi iz oblasti šumarstva govorili, mi smo imali ovde u Skupštini Srbije i javna slušanja i forume po tom pitanju, da Srbija ne koristi na adekvatan način ovaj energent i ne postiže maksimalnu energetsku sposobnost koju bi mogla da koristi. Zato upravo ta analiza oko toga kako mi koristimo drvo kao ogrevno sredstvo pokazuje da mi mnogo više koristimo to na ne adekvatan način nego što bi trebali, recimo, kao što je pelet ili drvena sečka. Znači, to je ono zbog čega mi u stvari treba da edukujemo naše stanovništvo koje možda nema prilike uopšte da se informiše o ovom funkcionisanju načina na koji je Srbija navikla da funkcioniše do sada, gde negde i nove tehnologije nas guraju u taj ekonomski rasta i razvoj. Zbog toga sve ono što vama možda izgleda jako čudno i logično da možda ne treba da stoji u javnosti, kao što je upravo ovo što je kolega Mirčić naveo, pokazuje u stvari da mi moramo da se nosimo sa novim tehnologijama na određene nove načine, a to je obaveštavanje javnosti, jer smo u obavezi i potpisali smo negde kao treći paket usvajanje direktiva EU uopšte kada je u pitanju energetika i Zakon o energetici koji je usvojen u decembru 2015. godine. Upravo radimo na svešću građana Srbije, kako ćemo se u budućnosti koristiti obnovljive izvore energije, a kako ćemo one koji su ne obnovljivi, a tu spada i drvo i ugalj. Znači, kako ćemo to koristi u budućnosti. Zašto je važno da Agencija za energetiku radi određeni posao za koji možda vama predstavlja sada neobičnost? Na kraju krajeva, sve ono što do sada, koje smernice mora da poštuje, osim tih direktiva za koje je zadužena, radi i na osnovu smernica koje Vlada Republike Srbije usvaja, kada je u pitanju energetska politika i koje Ministarstvo energetike šalje određenim svojim aktima kao obavezu koju Agencija mora da sprovodi. Mnogi detalji koji su navedeni u ovom finansijskom planu koji se vama možda i ne dopadaju pokazuju u stvari koji je taj put. Jeste to evropski put, uopšte korišćenja energenata, i ono što oni nisu, kako kažete, dali neku komparativnu analizu između ponuda koje imamo na energetskom tržištu, kao što je tečni gas, kao što je prirodni gas, da li je to ponuda istoka, zapada, ne može da radi Agencija ukoliko Vlada Republike Srbije ne donese tu odluku. Ukoliko Ministarstvo ne traži tu vrstu analize, jer, znate šta, mi imamo odluke koje su od strateškog značaja za ovu državu, ako je naša odluka bila da gradimo određeni deo Turskog toka i to sredstvima iz budžeta koji iznose, podsetiću vas, 70 miliona dinara, kojim treba da prođe prirodni gas, na osnovu čega će država prihodovati samo od naknadi i taksi za transport tog gasa, onda je to isključivo odluka Vlade Republike Srbije, iako možda mi trpimo određene pritiske kada se govori u odnosu na energetsku zajednicu koja je možda imala drugačiju platformu kada govori uopšte o učešću Srbije u vidu određenih konekcija kada je u pitanju prirodni gas. Ali, s druge strane, sve to smo u daljim pregovorima sa EU zaista uspeli na određeni način da mi kao Republika Srbija implementiramo u naš sistem, kada govorimo, i u energetsku politiku, ali i određene investicije kroz infrastrukturne projekte koje je Vlada Republike Srbije podržala. Ali, vi imate prilike da čujete da je izvršena i tzv. diverzifikacija tog, recimo, dela deonice Turskog toka. Što znači da smo se mi uskladili sa određenim evropskim politikama, da mogućnost prihvatanja u smislu ulaska kroz Srbiju, pristupa prirodnog gasa, može biti iz različitih mreža i tokova. To znači da mi svojom politikom ne želimo uopšte da se stavljamo na određene strane, da ulazimo u određene sukobe koji su trenutnog karaktera kada je u pitanju energetika između EU i Rusije, već želimo sa svima da sarađujemo. Nacionalni interes Srbije je da koristi prirodni gas, zbog svoje privrede, da koristi, da prihoduje određene takse od gasovoda koji će proći u delu Srbije između ulaska iz Bugarske, izlaz iz Mađarske, i da taj deo u našem ekonomskom smislu štiti interese Republike Srbije. To je za nas od velikog značaja. Agencija za energetiku u svakom trenutku treba da štiti interese Republike Srbije. Ona, izvinite molim vas, do 2015. godine nije isključivo štitila interese Republike Srbije, jer je mnoge takse, uredbe i naknade koristila isključivo iz zakonodavstva EU, čime smo mi kao Srbija trpeli velike pritiske, pogotovo kada su određeni finansijski planovi bili, ne samo Agencije za energetiku, već kada je uopšte zakonodavstvo koje se odnosilo na energetsku politiku Republike Srbije imalo problem. Mi smo zbog toga, izvinite molim vas, bili kolateralna šteta kada je u pitanju projekat Južnog toga, ja ću vas podsetiti na to. Znači, taj projekat je zaista bio jedan od projekata koji je trebao takođe Srbiji da donese veliko unapređenje u smislu energetske politike. Do toga nije došlo, naravno, zato što su pregovori između Rusije i EU propali, kada je u pitanju bio taj projekat, i tada se pristupilo potpuno jednom novom redizajniranju pregovora kada je u pitanju gasna politika. Jednostavno, Srbija je čekala da se velike sile dogovore kada je to u pitanju. Drugo, za to vreme, kada su u pitanju evropske integracije, mi smo zaista gledali da se uskladimo sa tom evropskom politikom. Podsetiću vas na nešto što možda danas i nije toliko popularno da se priča u javnosti, ali energetska zajednica i EU upravo idu u smeru usvajanja novog, četvrtog, tzv. Zelenog paketa, kada je u pitanju energetika. To je ono što jako mnogo košta. To Nemačka zove, recimo, za svoju državu, energetska tranzicija, ali mi kažemo da sve zemlje zapadnog Balkana, takođe, moramo da idemo u smeru te energetske tranzicije koja će podrazumevati veću primenu, odnosno korišćenje zelene energije. Srbija do sada, iz obnovljivih izvora energije, koristi 23% učešća u električnoj energiji, što pokazuje suštinski da mi sa Đerdapom, koji je 21,2% učešća, u stvari idemo ka tom našem strateškom cilju jer smo se mi obavezali 27% da koristimo obnovljive izvore energije. Kada pogledate da ćemo imati prilike da implementiramo i to korišćenje prirodnog gasa, kada krene praktično taj deo Turskog toka kroz Srbiju da funkcioniše, videćete da jednostavno Srbija će zaista biti na putu korišćenja zelene energije koja, naravno, u budućnosti neće moći da podrži ovu socijalnu cenu električne energije. Zašto to govorimo? Zato što Agencija u javnosti o tome priča već poslednjih 10 godina. Mi imamo najmanju cenu električne energije od svih zemalja zapadnog Balkana, zato što naša ekonomija može da podrži jednostavno u ovom trenutku ovu cenu električne energije. Usklađivanje koje radimo je uvek usklađivanje na osnovu onoga što je mogućnost kada su u pitanju prihodi i rashodi budžeta Republike Srbije, ali ono što je i naša negde komparativna prednost kad govorimo o stranim direktnim investicijama. Investitori se negde i odlučuju na osnovu te cene električne energije da zaista ovde otvore svoje fabrike i nova radna mesta. Prema tome, energetska politika direktno utiče na politiku, ekonomsku politiku zemlje, na naš rast i razvoj, i to je ono što mislim da je pogrešno bilo vođenje uopšte politike do 2012. godine, zato što oni koji su vodili Srbiju, nisu na odgovoran način vodili uopšte ovu politiku, nisu hteli jednostavno da na krajnje odgovoran način, sve korisnike električne energije i priključaka na određeni način obaveste i naplate svoja potraživanja, i uključe u sistem održivosti, već su zatvarali oči pred određenim socijalnim kategorijama, pa smo mi do toga došli da 2012. godine, milijardu dinara je bilo neplaćenih računa, što od privrede što od građana Srbije. Znači ta količina novca koju je budžet trebalo da prihoduje, danas jednostavno ne stoji i to je ono što pokazuje da je odgovornom politikom i Vlade Republike Srbije, ali i onih koji su vodili energetski sektor na određeni način smo popravljali. Da li je to sada idealno, naravno da uvek do 10% u svakoj državi imate problema u tom sektoru. Agencija za energetiku je dužna da svojim obaveštavanjima, svojim određenim informacijama obaveštava sve građane Srbije, stanovništvo o korišćenju energenata na adekvatan način. Priznaćete da nismo svi u mogućnosti da dođemo do tog načina obaveštavanja i tih analiza i da ih sagledavamo na određeni, podjednako onih ljudi koji se nalaze na jugu Srbije, onih koji se nalaze na severu, upravo zbog toga što ekonomska razvijenost naravno nije podjednako ista na jugu, severu, istoku i zapadu Srbije, zato što korišćenje energenata nije na određeni način isti, zato što ekonomska sposobnost korisnika i privrednika i fizičkih lica nije ista i to je ono što možda vama danas izgleda čudno, što imamo ovakve informacije, brošure koje je dužna Agencija da izdaje, jer se ona obavezala i mi kao država i prema direktivama EU da ćemo to poštovati, obaveštavati javnost, obaveštavati stanovništvo, o svemu onome što je novo u ovom sektoru, i da zbog toga mislim da zaista treba podržati ovu Agenciju u mnogim svojim poslovima. Danas je jako teško naći prvo ljude koji rade iz ove oblasti. Oni po zakonu moraju da imaju minimum 10 godina provedenih sa visokom stručnom spremom u oblasti energetike da bi radili u ovoj Agenciji, prvo da bi se kandidovali za ove ljude koji vode, članove Saveta i predsednika Saveta. Druga stvar, plate o kojima govorite, ako pogledate ova javna preduzeća od kojih naplaćuju određene takse menadžeri koji rade na određenim mestima u energetskom sektoru imaju mnogo veće plate nego ljudi u samoj Agenciji. Jako je teško naći ljude koji se bave ovim poslom, da bi imali uopšte i radili ovaj posao. Zbog toga mislim da ne treba na ovaj način uopšte razgovarati o Agenciji, u smislu neke socijalne kategorije, jer mnogi stručnjaci iz ove oblasti u saradnji i sa Energetskom zajednicom imaju zaista mogućnosti da rade. Reći ću vam da u Energetskoj zajednici ima dosta ljudi koji su potekli iz Agencije i rade tamo kao stručnjaci, bivaju posle toga zaposleni kao savetnici ljudi koji donose određene politike. Zbog toga, nama nije cilj da te ljude pustimo na određeni način da rade za te međunarodne organizacije, nego da ostanu u Srbiji, da daju svoj pun doprinos, da ovde kreiraju politiku koja će biti u interesu svih građana Srbije. Hvala.
Hvala, gospođo Tomić. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Pravo na repliku. Izvolite.
Ono što je suština postojanja Agencije i čitavog sistema koji je vezan za energente je da po što povoljnijim uslovima mogu, ne samo pojedinci, odnosno domaćinstva da koriste energiju, nego i privreda. To je suština svega ovoga. Priče oko toga da mi imamo najjeftiniju struju, najjeftinije energente nisu tačne. Nije parametar za cenu u realnom iznosu to kolika je cena kubnog metra, kolika je cena kilovata, nego kolika je platežna, kupovna moć stanovništva. Vi pogledajte koliko može realno da plati svaki građanin koji koristi bilo koju vrstu energenta na osnovu svojih primanja, pa onda uporedite to sa drugim zemljama. Ne moramo da idemo u zapadnu Evropu, evo, ovde u komšiluku, pa ćete videti da nije to baš tako da mi imamo najjeftinije energente. U odnosu na primanju, nisu tako ni jeftini. Troškovi energije su značajna stavka kada je u pitanju privreda. Ono što mogu da se složim je sledeći paradoks – mi na čelu Agencije imamo doktore nauka, a na čelu „Elektroprivrede Srbije“ imamo čoveka koji je do juče držao roštilj. Da li je to normalno? Nije normalno. Ne zato što nije to posao koji treba čovek da radi, treba svaki posao čovek da radi, ali je stvar razumevanja. Znate, takvom čoveku ne treba zameriti što se prihvatio takve funkcije. Imate vi niz primera u Srbiji gde se prihvata funkcije, pa šta ga boli briga, u međuvremenu dođe diploma. Nego je stvar shvatanja. Taj čovek, koji je na čelu „Elektroprivrede“ možda zna šta treba, ali nije u mogućnosti. Njegove sposobnosti, i lične i druge, nisu na tom nivou da on može da shvati da je to direktno na štetu privrede Srbije, na štetu svakog građanina Srbije. Svaki građanin iz svog džepa vadi pare da bi pokrio gubitke u „Elektroprivredi“. Nije valjda da se oko toga ne slažemo? Setite se koliko smo vodili polemiku oko „Bora“, pa smo vam mi odmah rekli – menjajte rukovodstvo, na šta ste vi reagovali potpuno neshvatljivo misleći da mi želimo politički da steknemo poene. Vidite, kada su došli Kinezi, kada je došao strani kapital, odmah je to rukovodstvo skinuo sa funkcija, a da su bili dobri, zadržali bi ih. Suština je u sledećem – ja nisam pročitao ovo oko cene ogreva da bih ponizio te ljude koji rade u Agencijama, neke lično znam, cenim njihov rad, njihovo znanje, ja sam to pročitao da vidite čime se bavi Agencija, a ne onim pravim, suštinskim poslom. Oni apeluju, upozoravaju na velike gubitke, velike troškove koji se direktno odnose na cenu.
Hvala, kolega Mirčiću. Reč ima Aleksandra Tomić, predlagač. Izvolite.
Zahvaljujem se. Jako kratko ću. Cene grejanja, inače, nije u obavezi Agencija uopšte da daje, ali kada mediji žele da dobiju određene informacije oni su dužni da odgovore javnosti i ne treba da se krije. Znači, pričamo uopšte i o ceni energenata. Kada govorimo o ceni električne energije, najmanju cena od svih članica EU i od država Zapadnog Balkana ima Srbija. Mi se nosimo time da imamo najmanju cenu električne energije, ali zbog toga i trpimo određene pritiske Energetske zajednice. To je nama bio zadatak od 2012. godine i da uredimo tu vrstu cena. Kako? Tako što ćemo detektovati koje su to socijalne kategorije koje jednostavno treba da plaćaju niže kvote kada je u pitanju ukupan račun za električnu energiju. Koje to sve mehanizme treba da koristimo da bi postigli veću energetsku efikasnost, kada je u pitanju uopšte život u Srbiji, znači, kad su u pitanju i objekti, javni objekti, od države? Mi smo o tome pričali i na forumima koji se odnose na energetsku politiku Srbije i najveće učešće mislim da je tu i uzeo gospodin Marijan Rističević, kao predsednik Odbora za poljoprivredu, koji je hteo i da taj sektor koji se odnosi na energetsku efikasnost korišćenjem različitih vrsta energenata vezano za poljoprivredu, takođe generiše određenu vrstu ekonomskog rasta i razvoja, gde se svest ljudi menja, kako u gradovima, tako u selu, znači, kako na jugu, tako na severu, istoku, zapadu Srbije mi moramo da obaveštavamo javnost o svemu. Možda parlament nije dovoljno mesto koje može da obaveštava o svim novitetima, o našem putu kojim moramo da idemo, zbog toga se Agencija obavezala. Država je prepoznala da to treba da bude Agencija za energetiku, ona taj posao i radi. Napad na ljude koji rade taj posao, u smislu i njihovih struka i onoga što rade i bave se tom oblašću ceo život, jer znate, ti ljudi koji se opredele da to rade oni rade u ovom sektoru, uopšte energetskim politikama bukvalno ceo svoj radni vek i bave se isključivo strukom. Mislim da ih ne treba napadati na taj način da oni ne rade dobro svoj posao u tom smislu, nego da ih stavimo u funkciju onoga koje je potrebno ovom društvu. I mi smo ih stavili na osnovu odluka i zakona kojim su oni definisani. Nov paket zakona koji nam sledi u budućnosti, koji mnogo košta, ne samo našu državu, nego sve države u regionu i koji košta i članica EU, to je budućnost u kome ćemo mi morati da donesemo taj zeleni paket zakona gde će isključivo cenu energenata diktirati naša politika iz oblasti Zaštite životne sredine. To je jedan dug, mukotrpan i jako zahtevan put koji će izazivati mnoge žrtve. Kad kažem - žrtve u smislu na pojeve novih zanimanja i gašenja nekih starih zanimanja gde ćemo mi kao društvo morati da se obrazujemo, edukujemo i menjamo. I zbog toga mislim da je od velikog značaja što mi uopšte o tome pričamo u parlamentu, zato što to nisu interesantne teme za medije, nemaju neke vesti u kojima dovodi do skandala, pa će oni sad završiti u medijima, pa će biti čitani, ali jako daju način, put kojim ćemo živeti 2030. godine, i to je maltene sutra, to je gotovo deset godina, ali ono što mi danas projektujemo je u stvari gotovo sutra. Zbog toga je stvarno velika zahvalnost gospodinu Marijanu Rističeviću, jer njegov Odbor je prepoznao da mnoge stvari treba otvarati iz ove oblasti, pa je čak sa svojim pododborom otvarao mnoge teme koje možda danas nisu ni popularne, a vezane su za spoj energetike i poljoprivrede. Možda se nekada ministri ljude, znate, i iz oblasti energetike i poljoprivrede zašto mi otvaramo neke teme ovde u parlamentu, ali to je, u suštini, način i put rešavanja problema građana Srbije u ovoj transformaciji i promeni koja nas očekuje, kao što je energetska tranzicija koja je put kojim će svet ići u budućnosti. Hvala.
Hvala, gospođo Tomić. Pravo na repliku Marijan Rističević, pa Milorad Mirčić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, da bi kompletirao gospođu Tomić, moja zalaganja u tom Parlamentarnom formu za energetsku politiku kao predsednika Odbora za poljoprivredu, a Odbor je jedan od osnivača tog foruma, da bih razjasnio o čemu se radi, moram reći da je naš nastup bio vezan i za zaštitu životne sredine, kako štititi životnu sredinu, a pri tome proizvesti veću količinu električne energije. Rešenje je poljoprivreda. Narodni poslanici svakako znaju, posebno oni koji žive u Vojvodini, da Vojvodina ima milion i petsto hiljada hektara obradivih poljoprivrednih površina i da godišnje spali ili uništi preko tri miliona tona biljne mase. Toplotna vrednost, energetska vrednost koja bi se dobila od tri miliona tona, dobili bismo milion tona energetske vrednosti nafte. To je trećina naših potreba. Znači, u Vojvodini se uništi ili spali, na različite načine se uništi tri miliona tona žetvenih ostataka, koje mogu da daju toplotne vrednosti za milion tona nafte, što je jedna trećina naših potreba. Ako te žetvene ostatke palite, da li je tako, gospođo Tomić, zagađujete životnu sredinu i to bitno, to ste jesenas i te kako osetili, ali ako to pretvorite u energiju dobijate čistiju životnu sredinu, a pri tome dobijate veću količinu zelene energije koju mi moramo proizvesti u određenom procentu, jer to će biti naša obaveza. Druga stvar koju ljudi veoma malo znaju je to, velika je povika na automobile oko zagađenja životne sredine, ali, recimo, da stočarstvo zagađuje vazduh daleko više nego ukupna prevozna sredstava, automobili, autobusi, brodovi, vozovi itd, zagade više životnu sredinu nego komplet saobraćajna vozila, odnosno putnička, železnica, vodni transport itd. Zašto? Jedna krava, sad se možete smejati, zagadi vazduh više nego automobil koji pređe godišnje 25 hiljada kilometara, zato što je preživar, a tu ima profesora poljoprivrednog fakulteta, ispušta metan. Dakle, jedna količina metana vredi kao 23 količine ugljendioksida, ali ukoliko bi taj metan, koji ostane u stajskom đubrivu tamo, preradili u električnu energiju, dobili bi nekoliko megavata električne energije, nekoliko desetina megavata električne energije, a možda i nekoliko stotina, preradom toga kao biomase u energenama, od toga bi se pravio gas, ili preko gasa električna energija. Takođe bi kroz to dobili bolju životnu sredinu, ali dodatkom i u ishrani, malim poskupljenjem da se uloži novca, gotovo 10% te negativne emisija bi se otklonilo ukoliko bi uložili u neka sredstva poljoprivrednicima da drugačije spremaju stočnu hranu.
Hvala. Gospodin Milorad Mirčić ima pravo na repliku. Izvolite.
Malo smo proširili ovu temu. Suština je da uloga agencije sama po sebi bi trebala da bude višestruka, pre svega ne samo kada je u pitanju prihodovanje na ime taksi i dažbina koje trebaju da oni koji se bave proizvodnjom i transportovanje energije plaćaju u visini 0,9% transportnih troškova, pa imaju tamo tarifni cenovnici, nego bi trebalo da bude kontrolna. Sve je ovo tačno. Postoje alternativni izvori energije, biomasa, vetrogeneratori, sve je to tačno, ali ovde se radi o sledećem - mi zatvaramo oči pred činjenicom da nama „Elektroprivreda Srbije“ faktički proizvodi velike gubitke kada je u pitanju prenos energije, što je potpuno za neverovati. Čovek ne može da veruje da toliki gubitak može da bude. To je preko 15%. Na 3% gubitka u „Elektromreži“ u čitavom svetu reaguju, a ovde to godinama traje i ovde niko ne ponižava, niti želi da potceni te ljude koji su u agenciji. Naprotiv, mi samo ukazujemo na prostu činjenicu. Mi imamo jedan sistem koji funkcioniše u ovoj državi, a zove se izvršna vlast. Vlada treba da vodi računa o svemu, a za energetiku, za energiju je zaduženo resorno ministarstvo. Sada, pogledajte obrazovnu i svaku drugu strukturu u agenciji i pogledajte u ministarstvu. Pogledajte u javnim preduzećima koji se bave transportom ili proizvodnjom energenata, a pogledajte u agenciji. Zašto sam ja naveo ovaj primer oko ogromnog drveta? Zato što je paradoksno sve ovo što se dešava. Ovi ljudi se bave takvim stvarima koje su bitne za svakog pojedinca u Srbiji, ali treba da se bave mnogo ozbiljnijim poslovima. Bave se oni ljudi na ovaj ili onaj način seminarskim radovima, svojim usavršavanjem, ali to nema efekta kada je u pitanju reagovanje izvršnog organa vlasti, kada je u pitanju reagovanje Ministarstva za energetiku. Ja sam vam rekao da čovek koji drži pečenjaru na čelu je „Elektroprivrede Srbije“. Možda je radio kao elektroinženjer u pečenjari, ali je dugo vremena odsustvovao iz struke. Morao je da prođe ovu fazu koju su prolazili ovi koji rade u agenciji.
Hvala, gospodine Mirčiću. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Radi informisanosti javnošću istinom, gubici Javnog preduzeća EMS su u 2018. godini bili 2,13%, a procena za 2019. godinu je 2,08%. Znači, govorimo o gubicima u „Elektromreži“. Ono što je urađeno od 2012. godine do sada, informacije koje dajete su vam verovatno zastarele, zato što je mnogo toga urađeno u investicionom delu kada je u pitanju infrastruktura, zamena mreže i zbog toga upravo sada imamo smanjene gubitke u mreži. Kada govorimo o ceni električne energije, cena električne energije je najmanja i za region zapadnog Balkana. Znači, cena električne energije u Srbiji je 7,34 evrocenti po kilovat času. Za Severnu Makedoniju i Tursku je 7,87, a za BiH koji već ide 8,47 evrocenti na kilovat času i na kraju idemo do Albanije koja je 8,70, gde dolazimo do razvijenih država, gde Irska ima 24,23 evrocenti po kilovat času cenu električne energije. Hoću da kažem da mi zaista kao država imamo najmanju cenu električne energije i za region i za zapadni Balkan, a očito se to odnosi i na ceo svet. Zašto je to tako? Zato što smo mnogo toga ulagali kada je u pitanju infrastruktura i mnogo toga smo ulagali kada je u pitanju svest građana Srbije. Sećate se u političkom smislu da smo imali neke političke subjekte pre 2000. godina, koji su govorili da građani ne treba da plaćaju struju, da račune treba da stavljaju u bure i da pale te račune, pa kada je došlo vreme posle 2000. godine, da ti isti dođu i vode i Vladu Srbije, onda su svi ti dospeli dugovi upravo bili na teretu svih građana Srbije koji su slušali te neodgovorne političare. Ono što hoću da vam kažem, mislim da je uopšte Vlada Republike Srbije uspela da zajedno sa građanima Srbije uspostavi jednu odgovornu politiku kada je u pitanju energetika i da ono na čemu mi treba da radimo to je da standard građana Srbije uvek bude veći i mi smo pokazali ovim rezultatima da je prosečna plata preko 500 evra bolja nego ona od 320, da cena električne energije nije išla srazmerno povećanja prosečne plate i minimalnog ličnog dohotka, da procentualna povećanja električne energije kojim smo hteli da pokažemo da ne možemo da zaostajemo u ceni električne energije, tipa 50% u odnosu na onog sledećeg, nego moramo da budemo za nijansu manji, ali moramo da povećavamo, su išle od 1% do 5%. Prema tome, mislim da smo mi uspostavili zaista, za sada, realno stanje stvari, kada je u pitanju cena električne energije i standard građana Srbije. Da li je to dovoljno? Sigurno da nije. Borićemo se da standard građana Srbije bude veći i upravo je plan i SNS gospodina Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije da Planom 2025 podižemo standard građana, da prosečna plata za pet godina bude 900 evra i to je naš strateški cilj. U tom strateškom cilju, kada imate visoki standard, naravno da vam je mnogo lakše da plaćate komunalije i zbog toga cene električne energije sada je srazmerno mogućnosti naše privrede. Kada govorimo o kadrovskim rešenjima, da nisu ta kadrovska rešenja tako dobra ne bi imali ove rezultate, kada je u pitanju uopšte i energetska politika i ekonomska snaga države. Prema tome, da li je neko radio i gde je radio pre nego što je došao na ovu poziciju, da li ima određena iskustva, to pokazuju upravo rezultati njegovog rada. Prema tome, rezultati govore o tome da mi javna preduzeća više nemamo sa gubicima, jer da imamo sa gubicima Zakonom o javnim preduzećima, oni ne bi mogli više da budu direktori tih javnih preduzeća. Prema tome, mislim da je današnja rasprava pokazala da možemo da razgovaramo o budućnosti Srbije i za tu budućnost mi imamo plan, a taj plan upravo pokazuju ovi rezultati – smanjenje troškova gubitaka, smanjenje mogućnosti da građani Srbije plaćaju svoje račune, povećanje prihoda kada je u pitanju servisiranje tih računa, definisanje socijalnih kategorija koje ne mogu da plaćaju punu cenu električne energije. Imaju određene subvencije koje država dotira, a cene električne energije u regionu i zemljama EU najniže. I imamo otvaranje novih radnih mesta, koje jednostavno strane i domaće investitore negde stimulišu da otvaraju zato što ti troškovi su i manji nego u nekim drugim državama. Tako da mislim da je ova rasprava pokazala da ipak ima smisla razgovarati o unapređenju ovog sektora i da država aktivno radi na tome. Hvala.
Hvala, gospođo Tomić. Pravo na repliku, Milorad Mirčić. Izvolite.
Teško je posle ovog izlaganja upratiti šta je poenta. Poenta je ono što mi ukazujemo, a to je da Agencija mora potpuno drugačiju ulogu da ima u svemu ovome. Čitav sistem snabdevanja energentima mora drugačije da se organizuje i vi, na kraju krajeva, dobro znate to što vi kažete da je bilo protivnika, pa imali ste vi u prošlom mandatu koalicionog partnera koji je bio protiv Južnog toka. To nije krio. Mlađan Dinkić, ova što je sada za saobraćaj univerzalna. Ona ko Josip Broz, u sve se razume a ništa ne zna, oni su bili protiv Južnog toka. To nisu krili. To su ruske delegacije čak otvoreno govorili predstavnicima Srbije. Ko je protiv Južnog toka? Šta tu ima, promenili se, sada imamo taj Turski tok, ne treba da budemo razočarani, ali ima pojava glasina, koje ukazuju da taj Turski tok nije toliko isplativ kada je u pitanju Srbija. Agencija za energetiku treba da izađe, ako već ne Agencija, onda sa tim elaboratom treba da izađe ministar za energetiku. To što vi kažete, koleginice, nebitno je ko je šta radio, možda jeste u opštem smislu reči, ali kada je čovek udaljen duže vremena iz struke, kada se bavi masnoćama, kada se bavi kvalitetom pečenja, nemojte da mi kažete da može odjednom preko noći da se uključi u kvalitet prenosa električne energije. Nemojte to da mi kažete. Možda može, ali nije Nikola Tesla. Ima onih koji kažu, poređenja radi, nemojte samo pogrešno da razumete, čitav život gledamo u sijalicu pa nismo Nikola Tesla, tako i on. Ne može da bude stručnjak univerzalne kategorije. Suština je što su to gubici u prenosu električne energije, a ne opšti gubici zbog kvaliteta elektromreže, zbog podkvaliteta trafo stanica, podsistema koji su u sistemu prenosa električne energije itd. To je suština.
Hvala, gospodine Mričiću. Reč ima Aleksandra Tomić. Izvolite.
Ne možemo, zaista, ozbiljnu raspravu da vodimo sa određenim trivijalnostima, da etiketiramo ljude na određene načine koji zaista ne mogu da budu deo ozbiljne rasprave. Ono što upoređujemo određene direktore javnih preduzeća sa Nikolom Teslom, pa znate, u njegovo vreme takođe nije bilo prepoznato da je on sad neki naučnik od velikog značaja, već su u novinama pisali da je ludi električar. To imate u novinama iz 1938. godine. Znači, njegov rad i njegovo znanje je bilo priznato tek, praktično, pred kraj njegovog života. Znači, šta hoću da vam kažem? Hoću da vam kažem da najlakše je etiketirati ljude kako oni ne znaju i nemaju šta da rade, a rezultati potpuno nešto drugo pokazuju i onda kada prođe određeni broj decenija, tek onda vidite, u stvari, da na osnovu rezultata određeni ljudi zaista su dosta toga postigli. Na kraju krajeva, ne može ni jedan direktor, ni jedan ministar, ako nije deo tima da sprovodi uspešnu politiku države, pa u bilo kom segmentu, da li je to u pitanju energetika, obrazovanje, pravosuđe. Znači, potreban je tim, potrebno je jednostavno kolektivne odluke doneti, a ono što je ste sigurno, to je da u mnogim ovim nadležnostima same agencije niste videli koliko su razdvojene nadležnosti Ministarstva energetike i Agencije za energetiku. Mnoge stvari o kojima vi govorite su u nadležnosti samog ministarstva energetike. Nadzorna uloga nad javnim preduzećima je od strane Ministarstva energetike, a ranije je bilo, recimo, kada su u pitanju javna preduzeća i Ministarstvo privrede. Znači, sama Vlada Srbije je praktično ona institucija koja je zadužena za rad javnih preduzeća. Agencija je upravo zakonom i našim strateškim ciljevima, gde smo priznali da ćemo implementirati direktive EU u naše zakonodavstvo, postala suštinski jedna od institucija koja treba da se bavi određenom vrstom posla na najprofesionalniji mogući način i taj deo profesionalnosti ona radi. Njihov zadatak je da se stalno unapređuje kada je u pitanju njihova profesija i da određene poslove koje ne radi Vlada, obavlja sama Agencija. Recimo, cena električne energije i povećanje cena električne energije ide na predlog Agencije, u saradnji sa Vladom Republike Srbije. On formalno daju predlog, a Vlada usvaja ili ne usvaja taj predlog. Da bi oni dali taj predlog, moraju na osnovu određenih analiza koje sama javna preduzeća daju da iz svojih odluka upravnih odbora javnih preduzeća kad usvoji EPS, onda na osnovu toga u stvari sačini predlog agencija i donese na svojim organima te odluke. Hoću da vam kažem kolika je kompleksnost odluka koje donosi sama agencija. Prema tome, na određeni način više ne treba govoriti uopšte o radu agencije. Da li možemo da pričamo o finansijskom planu da li je on dobar ili loš, da li vam se dopadaju nivo plata koji imaju ljudi koji rade u Agenciji je tema o kojoj možemo da razgovaramo ovde, ali ono u čemu su nadležnosti rada Agencije je tačno definisao zakon i oni to rade. Hvala. (Nataša Sp. Jovanović: Poslovnik.)
Hvala, gospođo Tomić. Nataša Sp. Jovanović, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine Marinkoviću, vi niste začetnik ove prakse koja zaista nema nikakve veze sa poštovanjem demokratskih prava poslaničkih grupa i narodnih poslanika, jer da bi javnost znala i da podsetim narodne poslanike, ovlašćeni predstavnik i predstavnik predlagača akta ima praktično neograničeno vreme i da se javi onda kada zatraži reč, ali to ne znači da se to odnosi na izlaganje u ovom slučaju gospođe Tomić kada je u pitanju proces replika. Vi, kao predsedavajući, koji do sada ste uvek poštovali ono što je replika i što je javljanje i krugove replika koji mogu da traju do određenog trenutka kada već više to nije, dok se jednostavno ne iscrpi taj krug replika. Sada imamo situaciju da gospođa Tomić odgovara i to traje i traje i traje. Ona se zapravo javlja za repliku kolegi Mirčiću, koji kaže da uopšte ne zna ni šta je ona započela, ni kako je završila svoju misao, jer tome nema kraja. Govorila je sada skoro četiri minuta, pre toga sedam, osam minuta. Ne govori se samo o njoj, kada su u pitanju replike, a poslanik se javlja na izlaganje, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača na izlaganje poslanika, vi morate da isto tretirate i narodnog poslanika i onog koji se javlja. Drugo je da se ona javi, kako to Poslovnik kaže, u momentu kada zatraži reč, sada će posle toga da govori gospodin Zukorlić, pa posle njega, ako ima nešto da kaže dodatno ovom predlogu, ali da se javlja na replike na način da zloupotrebljava pravo ovlašćenog predlagača akta, zaista je besmisleno.
Hvala, gospođo Jovanović. Smatram da nisam prekršio Poslovnik, iako ima puno logike u onome što vi govorite, ali je Poslovnik takav. Vi ste lepo rekli – predlagač kada zatraži reč, ja sam dužan kao predsedavajući i svako drugi da mu da reč, iako je moguće, ima logike u onome što govorite da možda nekada poslanici u toj nekoj razmeni replika mogu da dođu u neravnopravni položaj zbog vremena koje imaju na raspolaganju, ali takav je jednostavno Poslovnik, iako možda možemo da se složimo da nije dobar i da ga možda treba promeniti u tom domenu. Da li želite da se Narodna skupština izjasni? Izvolite.
Neverovatno da 13. februara 2020. godine kažete - možda Poslovnik nije dobar. Pa, što ga niste promenili? Znači, ovo je zloupotreba i kršenje prava poslanika koja oni imaju, u konkretnom slučaju nas koji smo jedina prava opozicija u Narodnoj skupštini i gde smo ograničeni na repliku od dva minuta u odnosu na predlagača koji može da govori hipotetički 10 puta više.
Hvala. Zato se mi trudimo da vam damo replike i uvek priliku i mogućnost da govorite. Da li želite da se Narodna skupština izjasni? (Nataša Sp. Jovanović: Ne.) Hvala vam. Idemo dalje sa radom.
Pošto se više niko od ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ili predsednika ne javlja, prelazimo na raspravu po redosledu narodnih poslanika. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovani prisutni, dame i gospodo, svakako da treba dati podršku i sektoru medija i sektoru energetike i kroz finansijske planove i razumevanje njihovih potreba, iako imamo određene probleme sa kojima se suočavamo. Dakle, što se tiče REM-a, naša iskustva iz proteklih godina nisu dobra i mislim da se treba na to fokusirati u neposrednoj budućnosti, posebno kada su u pitanju bile određene medijske zloupotrebe vezane za izbore. Mi smo u više navrata reagovali prema REM-u. Međutim, ili smo imali u najviše slučajeva neodgovaranje i nereagovanje, ponekad neka općenita reagovanja koja su bila besmislena i nesvrsishodna. Što se tiče Javnog servisa, o tome smo više puta govorili i ne možemo se pomiriti sa tim da ova tema bude prevaziđena, kao što se ne možemo pomiriti sa tim da je pitanje Javnog servisa tema aktuelna samo na relaciji vlasti i opozicije, jer ta tema na neki način zaseni sve druge. Ja se ne slažem sa onima koji tvrde da je problem RTS-a vezan za politički uticaj sa strane, bilo od strane vlasti ili od strane bilo kog drugog političkog faktora. Meni to izgleda kao neka vrsta feudalnog akcionarskog društva. Tamo ko je šta uhvatio od urednika i od moćnika unutar Javnog servisa, on suvereno vlada svojim delom, on poziva koga hoće, ignoriše koga hoće i sa pozicije Bošnjačke nacionalne zajednice mi imamo uveliko zamerke i zbog upornog odbijanja da se uvaže Ustavom zagarantovana prava Nacionalne bošnjačke zajednice u pogledu zastupljenosti na medijima i kroz jezik i kroz emisije koje bi bile opredeljene prema predstavljanju bošnjačke kulture. Što se tiče samog sektora energetike, pošto sam posebno upoznat za prostor Sandžaka, tamo imamo brojne probleme sa kojima se suočavamo. Recimo, imamo temu trafo stanice Tutina, evo opet mog Tutina, koga nažalost, uglavnom pominjem u negativnom kontekstu, koja se rešava već od osamdesetih godina. Ta trafo stanica, kako su nam kazali, prosto, i nerešavanje tog problema je dovodilo u pitanje celokupni sistem elektro snabdevanja u Tutinu, a isto tako, ugrožavala je i novopazarski elektro sistem. Istina, konačno imamo dobru vest da se krenulo u realizaciju tog projekta. Stranka pravde i pomirenja je direktno sudelovala u rešavanju imovinsko-pravnih problema vezanih za lokaciju. To je jedna dobra vest. Nekima je i za Tutin dobra vest, s obzirom da smo tamo imali vladavinu SDA stranke 20 godina, onda u tom slučaju očito građanima nije trebala ni voda, ni dobra struja, pošto su imali SDA, pošto sada imamo raspad SDA u Tutinu i šire, na području Sandžaka, onda ćemo biti obavezni, u zamenu za SDA, obezbediti građanima struju i vodu i u tome ćemo sigurno aktivno sudelovati, kao što to činim i kroz ovu diskusiju. Ali, imamo i određene druge probleme zastarelosti sistema. Recimo, u industrijskoj zoni Novog Pazara imamo neefikasno rešavanje problema koji su zatečeni. S obzirom da smo imali nekada industrijsku zonu sa nekoliko velikih privrednih subjekata, sada su tu nastanjeni kroz privatizaciju ili neke druge forme transformacije te imovine razni drugi privredni subjekti, tako da imamo slučaj da je na jednom brojilu prikačeno desetine pravnih, odnosno privrednih subjekata. I ukoliko jedan ili neki od njih ne plaćaju struju, struja se isključuje svima ostalima. To je neprihvatljivo za bilo koga, pogotovo sada u 21. veku. Zato apelujem i insistiram da Elektrodistribucija pristupi rešavanju ovih problema aktivnije. Istina, u kontaktima, ovi ljudi sa Elektrodistribucijom imamo stalne najave - radi se nova mreža, biće. Međutim, prolaze godine, ti ljudi ne mogu da vrše svoje aktivnosti i svoje obaveze i svoja prava, s obzirom na taj problem. Općenito, na tom prostoru imamo kašnjenje u uspostavljanju vitalne mreže Elektrodistribucije. Zato je važno posvetiti se tome. A mi ćemo kao politički subjekt biti konstruktivan partner i nastojati da pomognemo koliko je moguće. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Pre dva dana u maloj sali održana je rasprava na temu zagađenje vazduha. Neke od tih stavova čuli smo i danas ovde u raspravi. Ali, ja bih hteo da pokažem karikaturu Saše Dimitrijevića iz "Narodnih novina" iz Niša, molim da kamera zumira, koja upravo prikazuje kakav je odnos odgovornih prema ovom problemu. [[Isključen mikrofon.]]
Kolega Ševarliću, molim vas da govorite o temi dnevnog reda. Kada budu bile na dnevnom redu karikature, nemam ništa protiv. Da li treba da vas podsetim šta je na dnevnom redu? Na dnevnom redu je Finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti, saglasnost na Finansijski plan regulatornog tela za elektronske medije, saglasnost na rebalans Finansijskog plana Agencije za energetiku i Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Agencije za energetiku. (Miladin Ševarlić: Jeste li to isto tražili od svih?) Ne znam ja šta je moj kolega tražio koji je vodio pre mene sednicu, ali ja vam sada skrećem pažnju da govorite o dnevnom redu.
Ja se nadam, gospodine potpredsedniče, da građani vide na koji način vršite diskriminaciju prema jednom opozicionom poslaniku, ali će to građani oceniti. Dakle, kada se radi o telu koje treba da kontroliše javne servise, ovde je bila žestoka rasprava o tome i imali smo priliku da jedan od retkih kandidata, koji se zalaže za nacionalne stavove Srba, nije mogao uopšte da dođe do izražaja, a to je Dragomir Antonić, poznati etnolog, čovek koji je prisutan u javnosti, vršio je različite funkcije itd. Nije mogao čak da prođe ni u prvi krug izbora kandidata. Ja se zahvaljujem SRS što ga je predložila i što je imala osećaj da barem predloži jednog kandidata koji štiti nacionalne interese, jer mi imamo toliko obećanja koja su ne ispunjena, kada se radi o zaštiti nacionalnih interesa, a te teme nisu prisutne na javnom servisu i pitanje je da li će bilo ko od novoizabranih, odnosno onih koji budu izabrani za to telo, postaviti pitanje, recimo, šta je bilo sa Zakonom o ćirilici i organizovati raspravu o tome na javnim servisima itd. Kada se radi o Agenciji za energetiku, evo pitanja, molim vas za sve one koji se staraju o tom pitanju. Ovo su fotografije iz Baljevca na Ibru. Šta se tamo spaljuje? Koliko ima obolelih i umrlih zbog toga šta se tamo spaljuje? Pogledajte kako izgleda životna sredina i obezbeđenje. Pogledajte dalje kako izgleda.
Kolega Ševarliću, ja moram da vas nešto pitam – da li znate da postoji Agencija za zaštitu životne sredine?
Znam.
Da li je na dnevnom redu?
Agencija za energetiku, jeste. Ja govorim o tome.
Ne govorite o energetici.
Govorim.
Vi govorite sasvim desetu stvar.
Verovatno se spaljivanjem otpada dobija neka energija.
Spaljivanjem svega i svačega dobija se energent.
Ja pitam zašto se spaljuje otpad.
Bilo šta da spaljujete dobijate energent.
Da.
Postoji posebno telo koje brine o zaštiti životne sredine. Znači, nemojte da mešate babe i žabe.
Vi ste svim poslanicima do sada dozvoljavali prekoračenje, replike iznad dva minuta, za čak pet minuta i nijednog poslanika niste opomenuli da se ne drži teme, a oni su vrlo često govorili van teme, a mene koji nemam pravo da postavim uopšte pitanje, jer sam samostalni i nestranački poslanik i nemam po Poslovniku takvo pravo, ograničavate da postavim bilo koje pitanje. Uostalom, dozvolite mi da odgovorim na pitanje koje je bilo predmet rasprave na predzadnjoj sednici. Ovo je dokument koji sam dobio od Borisa Malagurskog i ja ću ga priložiti da bude sastavni deo zapisnika. Molim vas da analizirate i da vidite da sam bio u pravu kada sam govorio od kada pripadnici pojedinih političkih partija se zalažu za protivustavno rešenje problema AP Kosova i Metohije. Građanima ću učiniti ovo dostupnim na mojim fejsbuk stranicama, na konferencijama za novinare i u javnosti, kao i to kako su se zalagali protiv neoliberalnog modela privređivanja, a danas za zdušno primenjujete u našoj praksi. Hvala na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Ko je razumeo, pričaće. Dame i gospodo narodni poslanici, recimo, Kosovo je proglasilo nezavisnost 2008. godine, pre toga je bio pogrom 2004. godine i neki narodni poslanici su se setili Kosova i Metohije, zaboravljajući da su bili na listi, izbornoj listi onih koji su ćutke gledali martovski pogrom i proglašenje nezavisnosti Kosova i Metohije, čak se nisu ozbiljno ni namrštili na kosovske Albance, ni na one koji su im pomagali. Aktivno su učestvovali u izgradnji nezavisnog Kosova i Metohije. Danas je na pragu da 18. država povuče to priznanje i, gle čuda, u vreme kada se to Kosovo, jel, odvajalo, kada se Crna Gora odvajala, kada su oni bili vlast ništa im nije smetalo, posebno onima koji su se našli na izbornoj listi na poslednjim izborima upravo na strani onih koji su tada činili vlast. Zato sam naprosto začuđen i zato sam rekao – ko je razumeo, shvatiće. Ja baš nisam u potpunosti, sem što znam da su spaljene dve džamije, tek toliko da pokažemo da smo i mi loši, kao oni koji su potpalili na desetine crkava i manastira na Kosovu i Metohiji, u našoj južnoj pokrajini. Dame i gospodo narodni poslanici, svakako žetveni ostaci imaju veze sa energetikom, i to podržavam prethodnog kolegu, s tim što on nije govorio o tome da je to energetski potencijal, pa ću ja održati jedno malo predavanje. Dakle, da se svi ti žetveni ostaci, što sam i pokušavao, daju iskoristiti u proizvodnji električne energije, u proizvodnji gasa i da se tako naš uvoz smanji, da ova zemlja napreduje, a u poslednje vreme se to i radi. Samo da obavestim naše građane, naše poljoprivrednike da je cena električne energije, obnovljive energije iz poljoprivrednih resursa, od žetvenih ostataka, od biomase, od stajskog đubriva, da ona ima cenu, proizvođačku cenu trostruku tzv. fiding tarifa, ako se ne varam, gospođo Tomić. Dakle, tu energiju koju proizvedu iz poljoprivrede naši poljoprivrednici imaće pravo na fiding tarifu, odnosno na trostruku cenu u odnosu na onu koja se plaća za proizvodnju druge električne energije. Savetujemo naše poljoprivrednike da uporedo sa podizanjem novih farmi van naseljenih mesta, podiže energetske farme, čak i kombinovane da mogu da budu solarni proizvođač energije, da mogu da budu proizvođač od biomase energije koja će imati trostruku tarifu i ono što ne zarade eventualno u stočarstvu kroz proizvodnju energije, kao što je to slučaj u Nemačkoj, gospođo Tomić, jel tako, sa njima vi imate saradnju, dakle, ono što se ne proizvede kroz poljoprivredu, biljnu proizvodnju, kroz stočarstvo, taj dohodak se da uvećati kroz proizvodnju energije i ukoliko niste dovoljno zaradili na mesu, mleku i jajima, svakako ćete svoju zaradu uvećati proizvodnjom energije, a pri tome će, ono što je rečeno, naša životna sredina biti čistija, jer se neće spaljivati na stotine hiljada tona biomase, žetvenih ostataka ili milioni tona, koliko se spaljuje u ovom trenutku samo u Vojvodini. Time ćemo manje biti zavisno uvozna zemlja od energenata. Time možemo naseljena mesta koja nisu obuhvaćena gasifikacijom, da kroz žetvene ostatke grejemo toplotnom energijom i na takav način smanjimo uvoz gasa. Više pozitivnih efekata može se postići, ali u to treba ulagati. Sada Vlada Republike Srbije i dalje poštuje fiding tarifu. Dakle, produžila je dva puta, a verujem da će to produženje biti još veće. Produžila je mogućnost da možete kao farmer da uporedo sa stokom proizvodite i električnu energiju ili gas i na takav način uvećavate svoju zaradu iz stočarstva i da pri tome budete dobro situirane, da obnavljate mehanizaciju itd. Svi stočari su prethodno ratari. Naša ratarska proizvodnja je prevelika, a stočarstvo ne zadovoljava 0,33 grla po hektaru, ne zadovoljava prosek EU koje pod jedan samo ako podignemo po jedno grlo, uslovno po hektaru, odnosno za dve trećine koliko sada nismo, mi bi imali novih preko tri miliona uslovnih grla, a time bi potencijal, ne samo proizvodnja mesa, mleka, jaja porasla, nego bi porasla i proizvodnja energije iz obnovljivih izvora i tako bi ova država imala višestruku korist, smanjila uvoz, uvećala izvoz, povećala proizvodnju, znači intenzivirala poljoprivrednu proizvodnju, jer to je niz efekata kojim teži Vlada Republike Srbije za razliku od onih koji se gledali da u poljoprivredi samo kroz konsultantske usluge uzmu 62.000 evra u stočarstvu, pa onda kažu da na Staroj planini, eto, nema više stoke i projekat se završava konsultantskim uslugama, odnosno podelom novca. Hvala.
Pravo na repliku narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala lepo. Ne znam ko je to uzeo 60 hiljada evra za konsultantske usluge, to bi bilo lepo da postoji takva mogućnost u Srbiji, ali postoji ne istina, postoji laž i postoje neodgovorne izjave pojedinaca. Kada iznos na fakturi tretiraju kao lično primanje, a ne kao primanje celog tima, ali to neka služi njima na čast. Zato postoji još jedna izreka – da vam kažem dobri čoče to nijeste. Dalje, slažem se da je energetika ključno pitanje u poljoprivredi, ali poljoprivreda je hendikepirana sa cenom dizel goriva i mi smo jedna od retkih zemalja u kojoj nema regresa za dizel gorivo, odnosno nije ga bilo do pre godinu dana, a sada je minoran od 1.000 po hektaru. Iako smo imali svojevremeno u vreme onog bivšeg socijalističkog režima čak 50 litara dizel goriva po hektaru gratis. Dalje, postoji neiscrpan izvor energije o kome ova vlast ne vodi računa. Recimo, u Vranjskoj banji imate izvor tople vode sa 98 stepeni na izlasku iz bušotine i ta voda otiče bukvalno u vodotoke, a ne koriti se kao energent za zagrevanje plastenika i proizvodnju povrća, voća, itd. Slična je situacija u podnožju Kopaonika gde imate 78 stepeni u ….banji, a uvozimo povrće za turiste na Kopaoniku. Takođe, slična je situacija i u Mačvi iako se tu nešto više koristi. Postavlja se pitanje kako možemo da podstaknemo to ako u investicionom planu za 2025. godinu, koja je pompezno najavljena sa 14 milijardi evra imate svega 300 miliona evra, ili 2,14% namenjenih poljoprivredi, odnosno agro biznis sektoru. Zar nije najrentabilnija investicija uložiti u iskorišćavanje ovih toplih izvora, pri čemu mi treba da znamo da ćemo tamo gde smo plaćali desetine hiljada evra za radno mesto, gde radnici stoje pored onih tabli i pletu kablove u tri različite boje, za desetak godina ili petnaest najviše imati invalide rada, jer će imati proširene vene i neće moći da izdrže taj tempo rada i te uslove rada. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo, narodni poslanici, ja sam deponovao posle, ne znam, četiri puta dokazivanja i pokazivanja dokumenata, zamenik sekretara je tu, to je deponovano u Arhivi Narodne skupštine. Svi podaci su bili autentični koje sam iznosio i nema nikakvih problema. To što je vođa tima naplatio za tim, ne znam ni koje bio vođa tima, ovog trenutka neću ni da znam zbog replike ni ko je bio vođa tima, ja sam to onako rekao. Možda se neko prepozao, ali 62.000 evra je naplaćeno. Znate za čega? Za razvoj autohtonog stočarstva na Staroj planini kroz zadrugarstvo. Trebalo je da se napiše 1.000 studija. Hiljadu malih studija da se napiše, vrednost svake od njih je 62 evra, kada to preračunate. Problem je, novac je isplaćen i ja sam uporno tražio tu studiju odštampanu, makar da nađem pet primeraka. Nigde nisam našao nijedan, ali da se razumemo. Ako odete da kupite sabrana dela Ive Andrića, ako uzmete Crnjanskog, uzmete najskuplju literaturu naših domaćih pisaca, znači zbirku dela, dobićete manju cenu od 62 evra. Dakle, jedan komplet možete sigurno da kupite ispod 10.000 dinara, ako ga kupujete celog. Ali, biti najskuplji za jednu malu studijicu, najskuplji srpski pisac, e to je podvig. Zato je naša poljoprivreda i propadala i stagnirala do 2012. godine. Što se tiče subvencija, ponovo da ponovim, te godine, 2012. godine, poslednje godine njihove vlasti, ukupan iznos subvencija je bio 19 milijardi dinara, broj korisnika je bio oko 70.000 poljoprivrednih gazdinstava. Sada su subvencije od 40 do 43 milijarde, odnosno od 105 do 125% uvećane u poljoprivredi, broj korisnika je negde oko 340 do 350 hiljada. To dovoljno govori o tome ko je koliko pažnje, koja vlast posvećivala poljoprivredi ukupno. Još nešto, nisam uspeo da pronađem podatak koliko ulagali uopšte u stočarstvo, da li su krave bile subvencionisane sa 25.000 dinara, krmače sa 7.000, tovna junad sa 15.000 dinara itd. Nisam našao podatak da je 5.500 mladih u jednoj godini dobilo povraćaj od 70%, odnosno da je dobilo do milion i po dinara nepovratno. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Miladin Ševarlić.
Hvala. Koliko su poljoprivrednici dobro prošli vidi se po upravo iznetom podatku, koliko je smanjen broj poljoprivrednih gazdinstava. Ako im je tako dobro bilo, zašto su nestali sa cene proizvodnje hrane? Dakle, 220 hiljada porodičnih poljoprivrednih gazdinstava je nestalo. To vam je praktično 2.200 sela sa 100 porodičnih gazdinstava. To bi bilo izuzetno značajno selo za budući razvoj. Nažalost, mi više nemamo poljoprivrednih gazdinstava, barem u tom broju. Drugo, kada se radi o subvencijama, tačno je da su one apsolutno povećane i tačno je da su subvencionirani i traktori, ali čiji traktori? Gde je ono što je uništeno u prethodnom režimu i ono što je uništeno u ovom režimu? Nema ni IMT, ni „Zmaja“, nema ni industrije mineralnih đubriva, Azotare Pančevo, nema ni prahova, ostala je samo revitalizovana proizvodnja u Šapcu, a da ne govorimo o tome koliko je smanjen udeo naših proizvođača semena pod pritiskom inostranih konkurenata. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, sa 700 čini mi se i 80 hiljada gazdinstava za vreme njihove vlasti broj je pao na oko 600 hiljada poljoprivrednih gazdinstava. Znači, pao je, za recimo 150 hiljada. Za vreme ove vlasti činjenica je da je broj poljoprivrednih gazdinstava pao za 50 hiljada, ali prosečna starost na selu je 62 godine, prosečna starost, što znači da ima starijih, od 90, od 86 godina itd. Neki od njih su, nažalost, preminuli. Put sa sela, gde ja živim, put sa sela vodi u dva pravca. Jedan vodi na groblje, a drugi vodi u velike gradove. Znači, put sa sela gde ja živim vodi na groblje i u gradove. Ja sam i dalje na selu. Odande mogu da odem samo na groblje. Neki koji su otišli u grad sada pričaju o tome kako se smanjio broj poljoprivrednih gazdinstava. U poslednje vreme se smanjuje isključivo zahvaljujući tome što su ljudi umrli. Ali, neki koji žive u gradu, koji ne žele da se vrate na svoje imanje, sada zameraju nama koji se nismo ni odselili, a na sreću još uvek nismo umrli, zašto se broj poljoprivrednih gazdinstava smanjio. Dakle, smanjio se zbog toga što su ljudi umrli, ali da pitamo kako se za 150.000 smanjio pre ove vlasti, tri puta više. Šta se desilo sa tim? Da li je tad poljoprivreda bolje stajala ili sad? Nedvosmisleno su subvencije veće za 120%. Mi ćemo i u buduće izdvajati, ma koliko zahteva da se podnese. Ove godine treba 42.000.000.000. Ako se podnese više zahteva, isplatićemo i 50. Možda je obrada u Upravi za agrarna plaćanja malo sporija zbog ograničenog broja zaposlenih, ali svi koji su konkurisali i ispunili uslove dobiće, neće biti selekcije a la Živković, neće biti selekcije a la razvoj autohtonog stočarstva na Staroj Planini za konsultantske usluge od 63.000 evra. Toga neće biti, ali će subvencije za poljoprivrednike biti i dalje onoliko koliko oni podnesu zahteva, ma probili stavku od 43.000.000.000. Ako podnesu zahteve za 50.000.000.000 dobiće 50.000.000.000, za razliku od njih koji su vršili selekciju i dobijali privilegovani poljoprivrednici, a la Živković. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marjana Maraš.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, kao što je naša ovlašćena predstavnica Snežana Paunović rekla, ja ću se u svom izlaganju osvrnuti na finansijski plan Agencije za energetiku. Agencija za energetiku osnovana je Zakonom o energetici 2004. godine. Agencija je regulatorno nezavisno telo od organa izvršne vlasti, ali i od svih drugih državnih organa, organizacija, pravnih i fizičkih lica koja se bave energetskim delatnostima. Zakonom o energetici 2014. godine proširene su kako nadležnosti, tako je i ojačana nezavisnost Agencije. Agencijom upravlja Savet Agencije koga bira Narodna skupština Republike Srbije. Predsednik i članovi Saveta za rad Agencije i za svoj rad odgovaraju Narodnoj skupštini, koja najmanje jedanput godišnje podnosi izveštaj o radu koji treba da sadrži i izveštaj o stanju u energetskom sektoru. Delokrug rada Agencije su regulatorni poslovi u oblasti električne energije, prirodni gas i nafte i naftnih derivata. Najvažniji poslovi su licenciranje i sertifikacija, regulacija cena, nadzor nad tržištem energije, rešavanje žalbi, zaštita kupaca i međunarodne aktivnosti. Sredstva za rad Agencije se obezbeđuju iz prihoda koje ona ostvaruje po osnovu obavljanja poslova regulacije, izdavanja licenci i drugih prihoda u skladu sa Zakonom, a na Finansijski plan Agencije saglasnost daje Narodna skupština na predlog Odbor za finansije. Agencija za energetiku planirala je prihode za 2020. godinu za 1% veće u odnosu na prihode koji su bili planirani u 2019. godini. Prihode planira od izdavanja licenci. Ova naknada se utvrđuje jednokratno, odnosi se na ceo period važenja licence od 10 godina i naplaćuje se prilikom podnošenja zahteva, a učešće u ukupnoj strukturi prihoda Agencije iznosi 8,9%. Prihode od regulatornih naknada obračunava se privrednim subjektima koji se bave prenosom, odnosno transportnim delatnostima u iznosu od 1% od vrednosti odobrenih operativnih troškova amortizacije i prenosa na regulisana sredstva učešća ovog prihoda, u ukupnoj strukturi prihoda iznosi 79%, odnosno 88% posmatrano u odnosu na poslovni prihod. Ima još prihod od donacija, refundacija, ima i neke finansijske ostale prihode. Rashodi u 2020. godini planirani su na osnovu obima i strukture rashoda koji su bili u 2019. godini i treba da obezbede sredstva za pokriše najneophodnijih troškova za funkcionisanje agencije za energetiku. U strukturi ukupnih rashoda, kako stoji u predlogu ovog finansijskog plana Agencije, najznačajniju stavku čine troškovi zarada koje iznose 56,84%, troškovi i zakupnina od 8,31%, nematerijalni troškovi u iznosu od 7,24% u ukupnim rashodima. Na kraju, želim da pohvalim inicijativu koju je podneo direktor „Srbija gasa“, Dušan Bajatović, koji je uputio tu inicijativu kako prema Vladi, tako i prema lokalnim samoupravama kako bi se uticalo da što veći broj korisnika priključi na gas. Priključak za gasifikaciju trenutno u Beogradu iznosi 120 hiljada dinara, mogao bi da bude 650 evra, i to tako što bi „Srbija gas“ beskamatno kreditirao korisnike kroz račune za gas u periodu od tri do pet godina. Planirano je da se kompletno gasifikuje Beograd do 2022. godine. Trenutno priključaka ima 30 hiljada, a potencijali i ono što bi moglo da se ostvari u samom Beogradu je 311 hiljada priključaka. Kada je u pitanju Novi Sad, ima 65 priključaka i tu su potencijali mnogo veći kada su u pitanju domaćinstva. Kada se dodaju ove takse koje su dužni da plate oni koji su zainteresovani da se priključe na gasnu mrežu, to izađe na kraju i do 200 hiljada dinara, tako da je svakako ovaj predlog koji je uputio direktor „Srbija gasa“, Dušan Bajatović, za pohvalu i ne samo kada je u pitanju grejanje, nego indirektno na ovaj način smanjilo bi se i zagađenje u samom Beogradu, ali uopšte i u našoj Srbiji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olivera Ognjanović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani, odmah na početku ću reći da podržavam predlog finansijskog plana Komisije za hartije od vrednosti koji su podnešeni 29. novembra 2019. godine. Zasnovani su na rezultatima u prethodne tri godine i pokazuju da prihodi u 2020. godini treba da budu veći za 19,24% od planiranih u 2019. godini po osnovu naknade, što je rezultat usvajanja pravilnika o tarifama. Bitno je naglasiti da je Komisija potpuno finansijski nezavisna institucija, odnosno ne zavisi od budžeta Republike Srbije. Izuzetno je važno što smo izmenama i dopunama Zakona o javnom dugu, investicionim alternativnim fondovima i Zakona o tržištu kapitala omogućili da se poveća dostupnost i proširi baza potencijalnih investitora u državne hartije od vrednosti, što predstavlja veliki uspeh za našu državu i potvrđuje da smo stekli i održavamo finansijsku stabilnost, a time i poverenje investitora u naše hartije od vrednosti. Podsećam građane da se Srbija prošle godine ponovo vratila na međunarodno tržište kapitala. Imali smo dve važne misije obveznica od milijardu i od 550 miliona evra sa istorijskim niskom kamatno stopom od 1,2%. Imali smo emisiju obveznica gde nominovanih u evrima na period od 20 godina i u dinarima na period od 12 godina, što naravno sve govori u prilog jačanja poverenja investitora. Zašto možemo reći da se ispunjavaju svi standardi razvijenog tržišta kapitala? Upravo zato što je izgubljeno poverenje stranih i domaćih investitora predstavljalo ključni problem na srpskom tržištu. Uz to, intenzivno se radi na snažnom regionalnom povezivanju tržišta kapitala zbog čega možemo biti spremni na bilo kakvu finansijsku krizu. Danas kapital u Srbiji više nije skup. Preduzeća dobijaju povoljnije kredite po mnogo nižim kamatnim stopama. Novac koji investiramo jesu konkretni projekti, projekti koje vode povećanju konkurentnosti, rastu ekonomije i privrede, doprinose stabilnosti i miru, a sve to stvara privlačnu klimu za nove investitore. U 2019. godini imamo direktne strane investicije koje iznose 3,8 milijardi evra i ponosni smo što je u poslednje tri godine Srbija po drugi put svetski lider u privlačenju direktnih stranih investicija. Zato se intenzivno ulaže u infrastrukturu i stvaranje što boljeg poslovnog ambijenta što je razlog novih stranih investicija i otvaranje novih fabrika i novih radnih mesta. Ova Vlada je pokazala da je sposobna i odlučna da sprovede suštinske reforme koje su dovele do ekonomskog napretka i do velikih promena u našem načinu života. Realni rast BDP-a u 2019. godini u odnosu na isti period prethodne godine iznosio je preko 4% i to je rezultat bržeg rasta građevinarstva i fiksnih investicija. Upravo to su pokazatelji i rezultati reformi koje je započela prethodna i nastavila ova Vlada. Danas smo ponosni na činjenicu da od svetskih finansijskih institucija dobijamo potvrde o ispravnoj ekonomskoj politici koja garantuje stabilnost i sigurnost poslovanja. Srbija je prepoznata kao zemlja koja je atraktivna investitorima koji žele da investiraju u svoj kapital. Nalazimo se na čelu rang liste po broju stranih investicija za 2019. godinu. Na Duing biznis listi Svetske banke za 2020. godinu Srbija je napredovala za četiri mesta i sada se nalazi na 44. mestu, od 190 zemalja sveta. Prošle godine smo bili 48. I dalje smo najbolje plasirani u kategoriji izdavanja građevinskih dozvola, gde smo deveti na svetu. Srbija se već treću godinu za redom nalazi u top 50 zemalja na svetu po uslovima poslovanja. Pre samo nekoliko godina živeli smo u zemlji koja je bila na finansijskom dnu, u svakom smislu ovih reči. Milijarde opljačkanih evra, planski upropašćene privatizacije, uništena privreda samo su deo izdajničko-interesnih poslova koje su radile demokrate. Imena i nedela ovih tajkuna nikako ne treba zaboraviti radi istine i pravde, jer jednoga dana će morati da sednu pred sud mafijaši koji su se za svoj račun bavili ekonomijom kako bi uništili domovinu naših predaka. Danas građani vide da se Srbija menja, prepoznaju rad i to su pokazali svojim poverenjem koje su nam dali u najtežim momentima, kada je Srbija bila na ivici bankrotstva. Kroz proteklih nekoliko godina dokazalo se da je smer politike kroz koju nas vodi predsednik Vučić ispravan, da vodi u potpunu stabilizaciju javnih finansija i obezbeđuje stabilnost za rast u godinama i decenijama koje slede. Ja duboko verujem da je to jedini put kako bi srpska ekonomija potpuno ozdravila i omogućila našoj deci lepu i sigurnu budućnost u Srbiji. U danu za glasanje podržaću sve predloge finansijskih planova. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem. Svako telo koje je u interesu građana je jako važno i jako je korisno. Po definiciji bi REM, kao i svako drugo telo ili agencija trebalo biti samostalno, nezavisno telo koje u skladu sa Ustavom i zakonima štiti interese građana Republike Srbije, svih građana i njihove zajedničke interese. Nažalost, mi smo u prethodnom periodu imali različitih iskustava, imali smo čak i onih slučajeva kada se ugrožavaju Ustav i zakoni Republike Srbije od strane određenih medija. REM ne reaguje na to, kao što je bilo u slučaju RTS-a i zahteva za redakciju na bosanskom jeziku, gde su iz Saveta RTS-a i protivustavno i protiv svih mogućih zakonskih regulativa odgovorili neprimereno, vređajući osećanja i nacionalna prava, individualna i kolektivna, Bošnjaka kao građana Republike Srbije na vrlo brutalan i nepošten način. Regulatorno telo za elektronske medije je tada zaista trebalo reagovati i zaštititi pre svega Ustav, zaštititi zakone Republike Srbije i zaštititi prava građana Republike Srbije na ono što im po Ustavu i po zakonima pripada. Nažalost, to nismo imali, kao što smo imali mnogo puta u prethodnim godinama, posebno kada su u pitanju izborni ciklusi, da REM ne reaguje blagovremeno u pravo vreme i ne reaguje u skladu sa svojim ovlašćenjima da spreči, naročito na regionalnim i lokalnim televizijama, brutalno kršenje svih mogućih kodeksa i na taj način ohrabruje lokalne tajkune i moćnike koji su bili u poseti televizija, da narušavaju dostojanstvo svojih političkih neistomišljenika, da brutalnim medijskim harangama i kampanjama prevazilaze sve moguće granice i političke pristojnosti, ali i bilo kakvog drugog normalnog odnosa. Dakle, ovo bi telo trebalo biti korektiv svih onih devijacija koje se dešavaju u društvu i koje na bilo koji način jesu posledica zloupotreba, odnosno upotreba medija kao poluge moći u pogledu ostvarivanja nekih političkih ili drugih ciljeva. Zato bi bilo vrlo važno i zato su ove promene koje se dešavaju vrlo važne da konačno REM bude nepristrasan, da bude samostalan i da bude snažan mehanizam pre svega zaštite Ustava, zaštite zakona i prava građana Republike Srbije, bez obzira na političku pripadnost, bez obzira na versku pripadnost, bez obzira na nacionalnu i svaku drugu pripadnost. Za takav REM, za takvu vrstu ovog tela uvek ćemo dati podršku i uvek ćemo glasati, ne samo mi, nego će takav REM podržati bilo koji građanin Republike Srbije. Nažalost, nismo imali takva iskustva u prethodnom periodu i to je nešto što je činjenica, zato ovde i danas ovde govorimo kao narodni poslanici ne bi li probudili alarm kod onih koji su do sada bili u REM-u, a posebno kod onih koji će u narednom periodu biti u ovoj vrlo važnoj agenciji da zaista budu na braniku zaštite časti i dostojanstva svakog pojedinca, svake individue i konačno na braniku Ustava i zakona Republike Srbije. Zato ćemo i u danu za glasanje podržati i ovaj finansijski plan i naravno na sledećoj sednici takođe podržati predviđene izmene, smatrajući da ćemo konačno biti na putu da ovu instituciju dovedemo u red onih institucija koje zaslužuju respekt svih građana i koje su kao takve vrlo važan instrument odbrane pojedinca, odbrane Ustava i poretka i odbrane svakoga od nas kao građana Republike Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dalibor Radičević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo, između ostalog, i o davanju saglasnosti na Finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije za 2020. godinu. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava je na svojoj sednici od 2. decembra prošle godine detaljno razmatrao Predlog finansijskog plana Agencije za energetiku i predložio da se Skupština pozitivno izjasni o navedenom finansijskom planu. Pošto imam puno poverenje u rad Odbora i njegovih članova, danas u svom obraćanju neću govoriti o ciframa koje su navedene u Finansijskom planu, već bih govorio samo o Agenciji za energetiku. Agencija je osnovana 2005. godine, i to na osnovu Zakona o energetici. Ova agencija predstavlja regulatorno telo koje ima nadležnosti u sektorima električne energije, prirodnog gasa, nafte i naftnih derivata, kao i toplotne energije koja se proizvodi u elektranama i toplanama. Osnovni zadatak Agencije za energetiku je da obavlja poslove koji su joj dodeljeni zakonom, a to je da doprinese stvaranju stabilnog regulatornog okvira za razvoj efikasnog i održivog energetskog sektora koji će biti siguran oslonac za ekonomski razvoj zemlje. Bez stabilnog energetskog sektora nema stabilne industrijske proizvodnje, a bez industrijske proizvodnje i stvaranja novih vrednosti nema ni stabilnog ekonomskog razvoja zemlje. Zato je postojanje Agencije za energetiku veoma važno za stabilnost i ekonomsko napredovanje zemlje. Koliko je energija važna za sve nas najbolje vidimo kada iz nekog razloga dođe do nestanka električne energije, na par sati ili na par minuta. Toliko smo postali zavisni od električne energije da onog trenutka kada dođe do prekida u snabdevanju čini nam se da staje život u našem okruženju, bez obzira što taj prekid u snabdevanju ne traje večno. Zato Agencija za energetiku ima značajnu ulogu za sve nas. Agencija za energetiku obavlja sledeće poslove: regulacija cena, licenciranje energetskih subjekata, odlučivanje po žalbama, nadzor nad tržištem energije i sprovođenje međunarodnih sporazuma. Iz napred navedenih poslova se vidi da rad Agencije utiče na sve nas, zato na početku izlaganja sam napomeno da neću da se bavim ciframa iz finansijskog plana, već mi je želja da ukažem na to da Agencija za energetiku mora da sagleda sve parametre i da donosi odluke i preporuke koje će uzimati u obzir i platežnu moć stanovništva, ali i određivati dovoljno korektnu cenu energenata, tako da i potrošači budu zadovoljni, ali da se nesmetano obavlja proizvodnja i distribucija energije i energenata. Naravno, mora da se vodi i računa o tome da je potreba za energijom svakog dana sve veća i neophodno je pravovremeno ulagati i u sisteme za proizvodnju i distribuciju. Agencija za energetiku ima težak zadatak, ali pravovremenim i realnim sagledavanjem potreba za energijom i racionalnom potrošnjom očekujemo da u narednom periodu imamo dovoljno energije i energenata po realnim cenama, kako za domaćinstva tako i za potrebe industrije. U danu za glasanje podržaću predlog odluke o davanju saglasnosti na finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije. Hvala.
Poštovane kolege poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 sati zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese odluke iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Dragana Kostić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvažene kolege narodni poslanici, građani Srbije, danas na dnevnom redu je i finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije. Radi javnosti moram da kažem da Savet regulatora najpre usvoji finansijski plan, i to je učinjeno u oktobru mesecu 2019. za finansijski plan 2020. godinu, ali i da je neophodna saglasnost Narodne skupštine da bi se ovaj plan realizovao. Problem nastaje onda kada finansijski plan ne dobije saglasnost, i onda mora da se finansijski plan primenjuje u tekućoj godini iz prethodne godine. To svakako neće da bude slučaj ove godine, a naročito bi bio problem zato što je ovo izborna godina i to znači, ako finansijski plan ne bi dobio saglasnost, da bi morao da se primenjuje finansijski plan iz 2019. godine. U tom planu nisu planirana sredstva što se tiče praćenja televizijskog i radio programa kako bi se izborni proces odvijao u skladu sa zakonom i propisima koji regulišu ovu oblast. Često se dešava da REM ostvaruje suficit u svom poslovanju i često smo čuli iz opozicije da se REM finansira iz budžeta, što nije tačno. REM se finansira iz sopstvenih sredstava, odnosno iz prihoda koji naplaćuje pružaocima medijskih usluga po rešenju za pravo pružanje medijske usluge, naravno u skladu sa zakonom. Zavisi od koje je kategorije pružalac medijske usluge, zavisi i visina te nadoknade. U proteklih 11 godina REM je od 2007. do 2018. godine, REM je u budžet Republike Srbije uplatio 1.328.551.794 dinara. Značajno je napomenuti da se ova sredstva raspodeljuju na četiri jednaka dela i da se koriste za razvoj i unapređenje kulture, unapređenje obrazovanja, zdravstva i socijalnu zaštitu. Međutim, slučaj ranije nije bio takav, znači, od 2003. godine do 2006. godine ni dinara nije bilo uplaćeno u budžet Republike Srbije i 2016. godine, mogu da kažem, da je najveći iznos uplaćen u stvari, suficit u budžet Republike Srbije. Međutim, REM ima jedan problem, a to je da još uvek nema svoj poslovni prostor i zato svake godine na ime zakupa poslovnog prostora izdvaja 14,2 miliona je planirano u 2020. godini, što svakako umanjuje suficit koji bi mogao da se uplati i iskoristi na neki drugi način iz budžeta Republike Srbije. Zato apelujem da REM treba ovo pod hitno da reši, naravno, uz saglasnost sa Direkcijom za imovinu i drugim institucijama koje su zadužene za ovo kako bi na taj način smanjilo i troškove. Trenutno u REM je zaposleno 80 od 104 koliko je sistematizovano Odlukom o potvrđivanju maksimalnog broja zaposlenih na određeno vreme i za njih 80 izdvaja se 212 miliona 400 hiljada i 260 dinara. U ovaj novac je takođe uračunato i zarade za tri novozaposlenih, a neophodno je da se uveća ovaj broj zato što treba da se sprovode propisi koji su usklađeni sa pravom EU. Planirani prihod za 2020. godinu REM-a je 307 miliona 927 hiljada, koliki je isto i rashod, odnosno troškovi i to je 9,08% više nego u 2019. godini. Takođe je značajno da se spomene da su troškovi putovanja šest miliona 650 hiljada, a to je i opravdano s obzirom da je REM član Evropske platforme regulatornih tela, Mediteranske mreže regulatornih tela, Centralno evropskog regulatornog foruma i Crnomorske mreže regulatornih tela. Takođe od posebnog značaja za regulatore i Srbiju je učešće i rad u okviru evropske grupe regulatornih tela koji postoji i radi u okviru Evropske komisije. Naši članovi Saveta REM-a često uzimaju aktivno učešće u svim ovim telima i s obzirom da su to udaljene destinacije opravdan je ovaj iznos od šest miliona i 650 hiljada dinara za trošak. Nadam se da će i u 2020. godini REM ostvariti što veći suficit i da će ta sredstva na pravi način biti iskorišćena iz budžeta Republike Srbije. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se. Sada određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata i sa radom nastavljamo u 15,00 sati.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, raspravljamo o četiri finansijska plana odnosno jednom rebalansu i tri plana i ima tu, moram reći, dosta nelogičnosti. Pre svega, svi ovi planovi i rebalans, konkretno rebalans Odluke o finansijskom planu Agencije za energetiku za 2019. godinu, je u Skupštinu došao 2. decembra. Kako smo čuli, odmah nakon toga je usvojen od strane nadležnog odbora. Međutim, prošlo je od tada više od dva meseca i mi danas raspravljamo o rebalansu za 2019. godinu, iako je sad februar 2020. godina. Kakav značaj ima naša odluka i da li je to samo kolmolidacija nečega što je već urađeno, jel ako nije urađeno, onda, priznaćete, da je besmisleno, da o tome raspravljamo, a ako je urađeno kao što verujem, jeste u skladu sa rebalansom, onda to pokazuje da u ovoj državi institucije ne funkcionišu i da nikakvog sistema apsolutno nema. Mene je začudilo ono što sam čuo od predlagača obrazlažući ove planove koji su, ponavljam, građani radi usvojili, oni su rekli da se radi o sredstvima koje relevantni subjekti ostvaruju svojim učešćem na tržištu. Ako znamo da se radi o Komisiji o hartiji o vrednosti, REM-u ili regulacionom telu za elektronske medije i Agenciji za energetiku Republike Srbije. Ja bih molio da mi ovi ekonomski eksperti iz SNS objasne na koji način oni učestvuju na tržištu. Sedi. Dakle, ovde se radi ne o bilo kakvom učešću na tržištu, nego se radi isključivo o monopolu. Da li neko može da bira na tržištu da li će koristiti usluge npr. REM-a? Može li neko birati da li će na tržištu koristiti usluge Agencije za energetiku Republike Srbije ili će otići možda kod nekog drugog. Znate, gde postoji tržište, postoji više ponuda pa neko može da se odlučuje čije će usluge koristiti, a ako postoji monopol, kao što postoji u ovim slučajevima, jer se radi o državnim agencijama kojima su date određene nadležnosti u skladu sa zakonom, onda niko ko se iole razume u ekonomiju ili u zdrav razum, ne može govoriti da su to subjekti, koji deo svojih prihoda ili celokupne svoje prihode ostvaruju svojim učešćem na tržištu. Ovde je po onoj – „Kadija te tuži, kadija ti sudi“. Šta oni odrežu i koliku nadoknadu oni odrede i prihoduju, vi nemate mogućnost nikakvu, uticaja na to. Zar mislite da je drago ovima koji plaćaju te nadoknade i da oni to rado čine? Naravno da nije, ali nemaju izbora. Drugi problem, vi ste odobrili ovim agencijama i REM-u povećanje plata. Koji je razlog da se dozvoli povećanje plata, za koji članovi vaše koalicije i vašeg režima kažu da su izuzetno visoke i jesu izuzetno visoke i nekoliko puta veće od prosečnih plata u Srbiji i potpuno neopravdano? Znate, to što neko koristi državni monopol, pa prihoduje određena sredstva poput REM-a, to nije razlog da on može onda da raspoređuje ta sredstva kako god hoće i da deli plate koliko hoće. Ja sam čuo konkretno Marijan Rističević, posle sam i proverio na osnovu finansijskog izveštaja, prosečna plata zaposlenih u REM-u, dakle to se ne odnosi na predsednika REM-a i na članove Saveta REM-a, nego prosečna plata zaposlenih, neto plata je 129.000 dinara. Onda se iščuđavaju nad tom činjenicom, tu ulaze i kafe kuvarica i vozači i zaposleni u održavanju i svi drugi i prosek je, ni manje ni više neto neverovatnih 129.000 dinara, na šta se onda plaća još 62% doprinos. To znači da preko 200.000 dinara u proseku svaki zaposleni REM-a, košta građane Srbije mesečno. Da li je to normalno, da li su to institucije koje pravite i kako je moguće da predsednici opština imaju manje plate od čistačica u REM-u? Kako je moguće da ministri u Vladi Republike Srbije imaju plate mesečne onolike koliki je prosek primanja u REM-u? Da li je to normalno? Da li je normalno da oni koji su na malo boljim položajima u REM imaju veće plate od predsednika Republike Srbije, od predsednika Vlade Republike Srbije, da ne govorimo o narodnim poslanicima čija je plata 80 i kusur hiljada dinara, pa svi kažu to su velike plate, ali, evo vidite u REM su nekoliko puta veće. Još jedna stvar koja me je zaintrigirala, vi ste uporno tvrdili da nemate nikakav uticaj na REM do onoga trenutka dok vas nisu pritegli iz Evropske unije i rekli da nekoliko članova REM mora da se promeni. Onda se ispostavilo da je moguće obezbediti ostavke i da vi ipak imate nekakav uticaj na članove REM. Kaže jedan od govornika i to pripadnik režima kako REM radi za Šolaka i Đilasa. Vi birate sada predsednika, birate članove Saveta, mene zanima da li će i oni raditi za Đilasa? Da li će sve ove nepravde koje ste nabrajali danima, mesecima, godinama, kako Đilas pljačka Srbiju, kako Šolak pljačka Srbiju, kako televizija „N1“ radi nelegalno, što je činjenica. Da li će se sada nešto promeniti? Ako izaberete sada još ljudi u REM, predsednika, ponavljam, dakle, nekoga ko će rukovoditi i ko je tu najvažniji, pa izaberete još člana Saveta REM, da li će i oni raditi za Đilas i Šolaka? Ako se ništa ne promeni, a pretpostavljam da neće, znači oni rade za Đilasa i Šolaka, a vi koji ih birate, pa za koga vi onda radite nego i vi za Đilasa i Šolaka. Da li vi to vraćate neke Đilasove, odnosno dugove Đilasu i dugove Šolaku, jer se ovde apsolutno ništa sa godinama koje prolaze ne menja? Nadležnosti REM su izuzetno važne. Nemam sada dovoljno vremena da čitam, ali imaćemo sada i raspravu o REM, pa će biti prilike, ali bih želeo da ukažem na to kako se kretao tokom godina budžet REM ili Regulatornog tela za elektronske medije, koji određuju ko će emitovati, ko neće emitovati, oni daju dozvole za emitovanje, oni opominju medije koji krše propise, oni imaju mogućnost da kažnjavaju medije, imaju mogućnosti da oduzmu i nacionalnu frekvenciju, da zabrane nekome emitovanje na određeno vreme, sve to imaju, ali ta prava i obaveze, jer je njihova obaveza da rade u korist građana Srbije, oni to ne koriste. Budžet REM koji je projektovan za 2020. godinu je neverovatnih i ničim opravdanih 307 miliona dinara za godinu dana. Tamo ima nekih pedesetak zaposlenih, da li je tako? Trista sedam miliona dinara. Ako pogledamo prethodne godine, mene je zapanjio podatak da je, na primer 2014. godine, 18.200.000,00 bio njihov Finansijski plan, 18 miliona, a za 2020. godinu čitavih 307 miliona, što znači da je petnaest i po puta veći. Za šest godina povećanje budžeta za REM od petnaest i po puta. Čime je to opravdano? Koje to oni poslove obavljaju? Nema ih. Da li kvalitetnije rade svoj posao? Ne. Da li je kvalitetniji program? Ne. Da li je manje vulgarnosti i gadosti koje ljudi imaju priliku da gledaju na televizijama sa nacionalnom, regionalnom ili lokalnom frekvencijom? Pa, naravno da nije. Pitanje je zašto je to tako? Godine 2016. je njihov Finansijski plan bio 64.000.000,00. Pazite, 2016. godine. Već 2018. godine – 280.000.000,00 miliona. Zamislite koliko je to povećanje. Pet puta. Godine 2020. u odnosu na 2014. godinu je veći 17 puta. Sada vi recite nama zašto je to tako i zašto ste vi odobrili? Da li je Skupština ili nadležni odbor protočni bojler, pa mora apsolutno svaki predlog da se uvaži? Ne sviđa vam se REM, navodno vam se ne sviđa. Sve najgore o njima govorite, i o njihovoj ulozi i tvrdite da rade za Đilasa i Šolaka, a opet im iz godine u godinu povećavate budžet. To govori da vi obmanjujete građane Srbije i da vi pored toga što ste ideološki klonovi Đilasa i Šolaka, da očigledno imate iste interese, da imate isti biznis i da se na nekom drugom nivou osim ovoga u Narodnoj skupštini izuzetno dobro razumete.
Hvala, gospodine Šaroviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite. (Nemanja Šarović: Kako? Ja sam ga samo hvalio.) Dobro, on to nije tako shvatio. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ako spomenete nečije ime, iznesete deo njegovog izlaganja to je svakako osnov za repliku, daleko veći ili deblji osnov nego što to koriste neki drugi narodni poslanici. Dame i gospodo narodni poslanici, SBB, čiji je vlasnik bio Šolak, koji je to preprodavao Dejvidu Petreusu, kasnije su to preprodali „BC Partners-u“ uz neki njegov udeo, nastao je, čini mi se od „KD sistema“ daleke 2001, 2002, 2003. i 2004. godine. Vezivati Šolaka i Đilasa sa nama, sa vladajućom većinom je jako veća mašta nego što imaju maštu neki u nekim holivudskim filmovima koji su po duhovitosti daleko duhovitiji od izlaganja koje ja danima slušam u Narodnoj skupštini. Dame i gospodo narodni poslanici, da saberemo koliko kritika na Šolaka, na Đilasa, na REM, na SBB, na „N1“, na „Sport klubove“, su izrekli poslanici većine, a koliko poslanici opozicionih stranaka i dobićete jasan podatak da je vladajuća većina veoma kritična prema zatečenom stanju. Nismo mi ustanovili REM, nismo mi ustanovili način na koji se finansira REM, nismo mi raspisali ni takse, ni naknade koje elektronski mediji moraju da plaćaju REM da bi ovaj mogao da funkcioniše. Sve je to urađeno daleko pre nas i naše je pravo da kritikujemo to što smo zatekli i da tražimo da za taj novac REM konačno počne da vrši funkciju jer mu se sastav menja, da posle promene sastava saveta REM konačno počne da radi u korist domaćih medija, odnosno da poštuje Zakon o elektronskim medijima. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Pravo na repliku. Izvolite.
Dakle, gospodine Rističeviću, to što vi kažete da je to zatečeno stanje nije tačno. Godine 2017. donet je Zakon o elektronskim medijima i od tada se Finansijski plan poslovanja pravi na osnovu, u okviru troškova regulacije, dakle, u osnovu kompletnog iznosa koji se po tom osnovu uplati REM. Druga stvar, kada ste vi zatekli to stanje? Pre petnaest dana? Pre mesec dana? Pre tri meseca? Vi ste na vlasti osam godina i vi ste zatekli malo više od ovih zakona, malo više od Đilasa i Šolaka, zatekli ste komplet njihove koalicione partnere, pa ih držite još uvek. Zatekli ste dosta njihovih funkcionera, pa ih držite još uvek. Zatekli ste i Đilasa, pa ga postavili… Znate, kažete, čovek ukrao 619 miliona i umesto u zatvor, vi ga postavili za predsednika Košarkaškog saveza. Pa, o čemu se onda radi? Vi ste ti koji imaju moć u svojim rukama. Kakav god zakon da ste zatekli, mogli ste ga promeniti 20 puta za tih osam godina. Pa, kako menjate… Evo, uporno reformišete školstvo iz godine u godinu. Stalno se ovde o istim zakonima raspravlja. Ja ničim nisam osporio, da još bude zanimljivije, podatke koje ste vi doneli i koje ste vi saopštili građanima Srbije i delim vašu zabrinutost i zapanjenost. To je, jednostavno, neverovatno, to je sramota, to je pljačka, ali zašto vi ne preduzimate ništa da tu pljačku sprečite nego dozvoljavate uporno da Đilas, Šolak, N1 i drugi o kojima govorite pljačkaju Srbiju? Zašto dozvoljavate da SBB pljačka Srbiju?
Hvala.
Evo, završavam. Dozvolite, kao i gospodinu Rističeviću. Mogli ste da promenite sve. Hajde da menjamo sledeće nedelje i zakone, podzakonska akta, šta god je potrebno da se spreči pljačka. Vi nećete. Vi pričate jedno, ali radite drugo i to građani Srbije moraju da znaju. Vi ste ti koji omogućavaju pljačku Srbije.
Hvala, gospodine Šaroviću. Pravo na repliku sada ima Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ni RRA postojao pre ove vlasti. Ništa nije postojalo. Nije postojao SBB, nisu postojali utvrđene nadoknade, vladajuća većina bira predsednika Košarkaškog saveza Srbije. Gotovo neverovatno. Od kada mi to biramo predsednike sportskih organizacija? Verovatno na toj sednici nisam bio. Jeste da sam ja, za razliku od nekih kolega koji dolaze ovde tek posle 12 sati, koji malo kasnije ustaju, kojima autobusi kasne od Beograda ili od Vranja, pa malo kasnije dolaze, možda sam ja za razliku od njih, koji dolazim na vreme, propustio taj deo sednice, da je vladajuća većina imenovala predsednika Košarkaškog saveza Srbije i da je to bio našom voljom izabran Dragan Đilas. Ja na toj sednici nisam bio. Sa Đilasom nikada nisam bio. Dakle, i kada sam sarađivao sa DS, on nije bio član DS. Postao je 2004. godine, jer ga nisu puštali da bude član, ali, Bože moj, sa njima je neko sarađivao. Što se REM-a tiče, što se SBB tiče, što se „N1“ televizije tiče, što se „Nove S“ tiče, što se „Sport klubova“ tiče, ja i dalje pitam predsedavajućeg da li on misli da je više kritika na njihov račun uputila vladajuća većina ili pojedine opozicione stranke? Ja možda grešim. Možda oni koji sa zakašnjenjem dolaze na sednice ne prate moje izlaganje, ali ja mislim da sam ja sam uputio više kritika na račun SBB, Šolaka, Đilasa, REM, SSB itd. nego svi opozicioni poslanici zajedno.
Hvala, gospodine Rističeviću. Pravo na repliku ima Nemanja Šarović. Izvolite.
Ja ću citirati još jedanputa Frojida, koji je rekao da je prvi znak ljudske gluposti potpuno odsustvo stida. Možda će se neko prepoznati, a možda neće, ali, vidite, kada dodirnete osinje gnezdo, kada tu malo pročačkate, onda oni koji nemaju nikakve argumente, kreću da pričaju gluposti, kreću sa koje kakvim uvredama, ali činjenice su drugačije. Vi ste, gospodo iz SNS, osvajali apsolutnu većinu glasova građana Srbije, imali apsolutnu većinu u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Mogli ste sami, mimo koalicionih partnera, bez ijednog koalicionog partnera, da promenite koji god ste želeli zakon. Mogli ste da ne otimate penzije penzionerima. Mogli ste da ne potrošite milijardu i po dinara na Palilulsku pijacu. Mogli ste mnogo gluposti da sprečite, ali niste. Vi radite drugačije. Jedno pričate, a drugo radite. Vi kritikujete Đilasa. Kažete da ne znate koga je birao za predsednika Košarkaškog saveza, ali recite mi, molim vas, ko je Kokezu izabrao za predsednika Fudbalskog saveza? Da nije Đilas ili Šolak? Kada se kandidovao Aleksandar Šapić za predsednika Vaterpola saveza i dobio podršku svih, većine u Vaterpolu savezu, onda ste vi, nekoliko dana pred izbor, kandidovali našeg poznatog, slavom ovenčanog vaterpolistu, onoga vazduhoplova Babića, pa je on, pošto je izuzetno stručan za vaterpolo, pobedio na tom izboru, zato što vi iz SNS, kako kažete, na to nemate nikakav uticaj i bio je toliko dobar i bio je toliko vredan i toliko se dobro razumeo, da je na toj funkciji formalno proveo mesec, dva. Pitanje je da li je tamo ikada i otišao, pa podneo ostavku. To ste vi. Kontrolišete svaku sferu društva, a pravite se nevešti. Ako ste nesposobni, ako niste u stanju za osam godina da promenite zakon, da zaštitite građane Srbije od pljačke koju sprovode Đilas i Šolak, pa podnesite ostavku.
Hvala. Narodni poslanik Marijan Rističević, pravo na repliku. Izvolite.
Dame i gospodo, čudna bi bila ta psihoanaliza Frojda zasnovana na seksualnim iskustvima kada bi je izvršili po pitanju pojedinih narodnih poslanika. Bilo bi tu čudnih zaključaka. Ne znam zašto se neko poziva na Frojda, ali ja ću reći za Babića. Istina je da je Srpska napredna stranka zamolila mog bivšeg kolegu Babića da se povuče iz sportske organizacije koja se zove Vaterpolo savez Srbije. Znači, istina je da je tražila da se zbog mogućeg tumačenja da je tamo izabran zbog političkog uticaja iz toga povuče. To dokazuje onu moju tvrdnju da vladajuća većina ne bira predsednike sportskih federacija i organizacija, već da to rade sami klubovi i same sportske organizacija. Da li je neki član SNS kao sportski funkcioner izabran ili ne, to odlučuju sportske organizacije, ali kada se pojavi neko zvučno političko ime, kako je bio gospodin Babić, u tom slučaju ja mislim da je Srpska napredna stranka, moj koalicioni partner, opravdano zamolila gospodina Babića da se izvuče. Zašto Srpska napredna stranka nije mogla da zamoli gospodina Đilasa da se povuče iz sportske organizacije koja se zove Košarkaški savez Srbije? Iz prostog razloga. Da bi to učinila, morala bi da ima neku čvrstu vezu i da ima saradnju sa drugom Đilasom i Šolakom, a tu vrstu saradnje očigledno su imali neki drugi, a ne Srpska napredna stranka. Hvala.
Hvala, kolega Rističeviću. Imamo jednu povredu Poslovnika i zatvaramo ovaj krug replika, pošto smo otišli i na Zorana Babića. Stvarno nema smisla. Kolega Rančiću, izvolite.
Neću da reklamiram, već ukazujem na povredu člana 107. Poslovnika, dostojanstvo Skupštine. Predsedavajući, vama se obraćam, a ne prethodnom govorniku koji je pomenuo definiciju Sigmunda Frojda. Želeo bih da kolega objasni šta je podrazumevao pod tom definicijom, da vidim da li sam ga dobro shvatio…
Ne, neće imati prilike, dr Rančiću.
… Da bi mogli i o tome da diskutujemo.
Hvala, dr Rančiću. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Branimir Rančić: Ne.) Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Gospodine Markoviću, izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, danas kada raspravljamo o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije nameće se nekoliko pitanja. Da li je REM obavešten o tome da televizija N1 najavljuje za sledeću nedelju nekakav dvodelni dokumentarac pod nazivom „Vladalac“ a koji, sudeći po njihovoj najavi a i učesnicima, odnosno sagovornicima, predstavlja nastavak prljave i brutalne kampanje koja se vodi protiv Aleksandra Vučića? Novinar u pokušaju, a koji je jedan od autora ovog propagandnog smeća, Slaviša Lekić je okupio, verovatno po nalogu Šolaka i Đilasa, okupio gotovo sve Vučićeve mrzitelje, koji su kao i uvek spremni da se stave u službu i da sve najgore izgovore za Aleksandra Vučića, a i jedino su poznati po tome što 24 sata dnevno pljuju po Aleksandru Vučiću, Vladi Srbije i SNS. Vrlo zanimljiva ekipa je tu: Biljana Stepanović, Branka Prpa, Ljubodrag Stojadinović, Miša Brkić, onda onaj Petričić, karikaturista u pokušaju, onda ona Vesna Mališić, to vam je ona što ovih dana žešće brani Mila Đukanovića čak i od Miraša Dedeića. Pre neki dan je u toj svojoj histeriji otišla i korak dalje pa je srpsku trobojku pokušala da izjednači sa šahovnicom, pazite dokle bolest ide. Onda imamo Zorana Gavrilovića, to vam je onaj direktor onog BIRODI, lažni istraživač javnog mnjenja koji konstantno deli srpski narod i tvrdi da samo nepismeni, neobrazovani, glupi i ružni glasaju za SNS i Aleksandra Vučića. Sreća pa je on sav lep i pametan. Samo što Vučić ima sve veću i veću podršku. Mi u SNS imamo više članova visoko obrazovanih, nego svi oni zajedno glasača u Srbiji. Tu je i onaj Žarko Trebješanin iz Demokratske stranke, pazite, on je član Građanskog demokratskog kluba DS, dakle, na neki način funkcioner DS i još gomila raznih isfrustriranih tipova. Dakle, tom celom društvu fale samo još Nataša Kandić i Teofil Pančić i onda bi cela ekipa bila na okupu i sudija Majić, naravno. E, pa, čuće se u tom dokumentarcu i kako je Vučić ratni huškač i kako je diktator i kako je presvučeni radikal i huligan, prevarant, čovek bez morala i ko zna šta još. Zašto ovo sve govorim? Zato što je ovo klasičan primer nastavka brutalne i prljave kampanje jedne televizije koja inače 24 sata dnevno, sedam dana u nedelji, isključivo, jedino i samo vodi kampanju protiv Aleksandra Vučića, SNS i Vlade Srbije. I nikad im dlaka sa glave nije zafalila zbog toga. I ono što je najgore, paralelno kroz tu kampanju konstantno stižu optužbe za cenzuru, za medijski mrak, za gušenje medijskih sloboda. Sad ja pitam, gde je tu cenzura? Gde je tačno cenzura u ovom slučaju? Gde je tu medijski mrak? Gde je gušenje medijske slobode kad svako može, ama baš šta god hoće da kaže za Aleksandra Vučića ili Vladu Srbije? Kako šta kome od njih padne na pamet brže-bolje na N1 i onda tamo odmah pljuju po Vučiću i sve je dozvoljeno u tom slučaju. Ono što oni govore o Aleksandru Vučiću, to pristojnom čoveku teško da može da padne na pamet. Zato apelujem na REM da reaguje, a u cilju zaštite interesa javnosti u oblasti elektronskih medija i zaštite korisnika usluga elektronskih medija u skladu sa Zakonom o elektronskim medijima, a na način primeren demokratskom društvu. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Gospodine Marinkoviću, dame i gospodo narodni poslanici iako je tema izbora novih članova Saveta REM-a sutra na dnevnom redu, s obzirom na to da je u ovoj objedinjenoj raspravi prva tačka saglasnost na njihov Finansijski izveštaj najpre ću da govorim o tome. To tzv. Regulatorno telo osnovano kao RRA najpre sa namerom da kontroliše objektivnost medija u Srbiji i da prati demokratske procedure, pre svega u izbornoj kampanji, je zaista postala jedna farsa i način predlaganja i izbor kandidata koji smo imali prilike da vidimo nedavno, koje predlaže nadležni odbor Narodne skupštine Republike Srbije, kada smo mi, srpski radikali, predložili gospodina Dragomira Antonića, jednog od najpoznatijih i najuticajnijih srpskih etnologa, sa biografijom koja zaista daje mogućnost da jedan takav čovek ispuni sve ono što po zakonu treba to regulatorno telo da daje. Vaš izbor kandidata i onih koje nam sutra predlažete, odnosno AP Skupštine Vojvodine pokazuje da je SNS apsolutno u svim segmentima vlasti izvršila uticaj i da u dogovoru sa vašim tajnim, a što je zapravo postalo javna tajna, koalicionim partnerima, vi pravite raznorazne kombinacije. Onda takvim ljudima želite da dajete ogromna sredstva, koja će mesečno da primaju od tamo portira koji rade, koji imaju tri minimalca u Srbiji, preko ovih koji su članovi Saveta, koji imaju tri puta veću platu od predsednika Republike. Sama činjenica da je iz AP Vojvodine došao predlog za jednog od kandidata, Slavišu Grujića, koji je kandidat LSV, dovoljno govori u prilog tome što mi, srpski radikali, tvrdimo da je u Novom Sadu SNS najvažniji koalicioni partner Nenad Čanak. Iako bi ste sada to pokušali da pravdate nekakvom komunalnom koalicijom, kako je vi žargonski zovete, građani cele Srbije, a samim tim i Novog Sada, mada Novosađani to znaju, treba da imaju u vidu da ste najvažnije preduzeće, novosadsko preduzeće, JP „Vodovod i kanalizacija“ upravo dali Nenadu Čanku, koji je formirao taj svoj vojvođanski front, zajedno sa Odžićem, koji je pandam Sulji Ugljaninu, jer taj Odžić hoće da proglasi Vojvodinu republikom, kao što vam ne smeta Ugljanin u nekoliko gradova u Srbiji, u Sjenici, Tutinu, Novom Pazaru i u Prijepolju i u drugim gradovima gde se sa njim u koaliciji. Onda se pokazuje najviši stepen licemerja i mi treba, evo sutra i danas da raspravljamo o takvim ljudima i o takvim vašim predizbornim kombinatorikama, kao onomad dolazak Gordane Čomić, zamislite, sa epohalnim predlogom, umesto 33 koliko je bilo do sada procenata manje zastupljenog pola, 40% i još mučenica nije znala to spretno ni da napiše, pa ste je vi onda ispravljali. I to je nešto ispalo zbrda-zdola. Uostalom, to pokazuje prirodu svega što vi radite u oči predstojećih aprilskih izbora. Miodrag Koprivica, koji je inače direktor TV Vojvodina je napravio zajedno sa Igorom Mirovićem tu partijsku televiziju i vama to ne smeta, a ovamo znate da se, što bi naš narod rekao, brecate na ono što radi RTS. RTS koji je sve, ali nije javni servis svih građana Srbije, ali kada je vama to korisno, vi ćete da ćutite, da kažete da oni opet su korektni ako se vi tamo pojavljujete, a što nema najveće opozicione stranke na RTV Vojvodine, znači ili izgradnju nove zgrade je država dala. Mislim na budžet Republike Srbije, na autonomnu pokrajinu, na Grad Novi Sad, 44 miliona dinara. Baš vas briga. Vi imate vaš fokus i samo o tome pričate, a ono što finansira država i što treba da bude dostupno svim građanima koji su glasali za određenu, u ovom slučaju, SRS kao najveću opozicionu stranku, to može a i ne mora. Jednostavno, pokazujete dvostruke aršine i pokazujete da izričito i samo slepo slušate i poštujete šta vam govore ovi propali evropski parlamentarci, vaši novi mentori, na koji način i kako da krojite izborne procese, jer i zakoni koji su usvojeni pre mesec i po dana, takođe po njihovim preporukama, gde se upravo kaže da to telo koje treba da bude nezavisno, taj REM, mora da reaguje u slučaju da dođe do zloupotrebe određenih političkih stranaka nije reagovalo, a vi dajete saglasnost, zamislite, na njihovo finansijsko poslovanje, ni u slučaju jednih izbora do sada da su oni sada lepo podneli izveštaj i da kažu - to, to i to se desilo. Mi imamo situaciju da političke stranke, zamislite vi sada to, kako vi pronalazite rupe u zakonu, ali naravno, pošto imate sve poluge vlasti u rukama, ne mogu da koriste ovaj period za političke spotove, promociju itd. Ja pre nekoliko dana, 23,00 časova uveče, mi sada imamo, zavisi ko je kod kog kablovskog operatera, mogućnost da pratimo od Priboja preko Pančeva, preko TV Novi Pazar, do drugih kanala, kako pogledate koji, znači, u cik cak da idete po Srbiji, tačno u 23,00 časova obraćanje Aleksandra Vučića na svim televizijama u isto vreme. To nije zloupotreba, jer obavlja funkciju predsednika Republike. Ali, kako baš tako kad programska šema tih televizija uopšte nije predviđena za to tačno obraćanje? Verovatno imate i tamo nekoga ko se zove i kontroliše, ako to nije počelo tačno u 23,00 sata na tim televizijama. I onda uz sve druge mogućnosti koje vam daje vlast, neiscrpne, i javnih preduzeća i nosilaca drugih funkcija, vi ćete sada da zagovarate da se sa vama ulazi ravnopravno u izbornu trku. Nemam više vremena da govorim o mnogo o energetskoj efikasnosti, o radu ove Agencije. Međutim, oni nisu, poštovana koleginice Tomić, pomenuli sve one naloge MMF koje i vi kao nadležni Odbor Skupštine Srbije, veoma uvažavate, kao i ministar, kao i čitava Vlada, protiv čega je SRS. Obrnuti sled treba da bude, a mi to potenciramo još od kada su ovi žuti bili na vlasti. Kako da se spreče gubici u Elektroprivredi Srbije? Pa, smenite nesposobno rukovodstvo i taj menadžment. Elektroprivreda Srbije, posle one prve faze restrukturiranja i izdvajanja pojedinih celina, je došla dotle da umesto da bolje radi i da taj menadžment po okruzima, to oni drugačije zovu, pospeši to da nema više takvih gubitaka u prenosu električne energije, pre svega, vi sada slušate šta vam kaže MMF, pa već je cena struje povećana za 3,5%, vi kažete - to je ništa. Pa, molim vas, onda dajte da bude, minimalna potrošačka korpa je 37.000 dinara, minimalna plata i minimalna penzija je 37.000 dinara. Ko je do sada, gospodo naprednjaci, od kada ste vi na vlasti, iz Elektroprivrede Srbije odgovarao zbog tolikih gubitaka? Da li vi znate gde je to najveći problem, gde ne postoji infrastruktura koja može da prati, bez obzira na to šta mislimo o toj lokalnoj vlasti? Na Zlatiboru trenutno 54 objekta, znači, sagrađenih zgrada, to su ljudi koji su najmanje morali da daju milion do dva miliona dinara, ne mogu da izvrše priključak na električnu energiju, iako su sve platili Elektroprivredi. Mora ministar Antić često da interveniše. Pa šta će i on se nađe čovek u čudu. Mora da pravi neku listu prioriteta. Kako da je napravi? Svi ti ljudi su platili komunalno opremanje i sve što treba, ne dobijaju električnu energiju. Ispaštaju građani. Evo, to zna i kolega Jovanović, zato što Elektroprivreda Srbije ne ulaže dovoljno u infrastrukturu. Ne ulaže, zato što to nije posao ministarstva, već je to posao javnog preduzeća koje se zadužuje, koji uzima ogroman novac od građana, koji u svakom računu, evo i u vašem, pogledajte večeras, kolega Marinkoviću, kada odete kući, pogledajte šta imate u računu za električnu energiju. To ima svako ko ne potroši ni jedan kilovat, i kod mene tamo u Katrzi u selu ili gde imate kuće i vikendice, angažovanu snagu na računu i remont postrojenja Elektroprivrede, a oni takvi gubitaši.
Hvala, gospođo Jovanović. Ja bih vam odgovorio, ali ne mogu sada. Sada reč ima Miljan Damjanović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ja sam uvek pristalica dobre demokratske rasprave i drago mi je što ste i malopre dozvolili da razna mišljenja i stavove suočimo, razmenimo, pa neka građani procene na kraju ko je u pravu, ko nije. Ono čemu bih se vratio jeste da je ovlašćeni predlagač danas govorio o ceni električne energije kao jednom pokazatelju najjeftinijeg dela u ovom delu Evrope i za razliku od Zapadne Evrope koliko je više puta jeftinije i na taj način povezala standard građana Srbije i borbe da se bude veći i da je, kako je tada rečeno, prosečna plata od 320 evra, citiram, bolje je imati 500 nego 320 evra, jer je sa većom platom lakše plaćati komunalije, lakše se plaća električna energija i životni standard građana je bolji. Evo, ja bih samo tu spomenuo da je ukoliko je plata 2.000 evra, a ostanu ove cene energenata i komunalnih usluga, onda je verovatno još lakše da se plaća, jer prosto, to je valjda matematička i ekonomska logika da ukoliko plate rastu, životni standard građana raste, a ne raste porez na imovinu, ne rastu cene energenata, naftnih derivata, različitih akciza, pa čak onih delova u društvu što je potrebno za egzistencijalnu potrebu, kao što su mlečni proizvodi itd, ima toga koliko hoćete. Naravno da sa platom od 2.000 evra verovatno bi ljudi u našem društvu bili mnogo zadovoljniji i nasmejaniji i onda bi i oni konstatovali da sa platom od 2.000 evra je bolje mnogo nego imati 500 evra. To je jedan pokazatelj koji će nam pomoći da građani Srbije bolje žive. Verujem da posle ovakvih govora ovlašćenog predlagača i predstavnika vlasti, poslanika, koji su danas zastupali interese ovih finansijskih planova, kako vezano za energetiku, tako i ostalih predloga, da će prosto u Srbiji procvetati ruže pre proleća verovatno već sutra. Ono što je bila druga tema, bila je tema, lako se nekako ispolji rečenica da je sve dobro u ovoj zemlji, pa je rečena jedna poluistina, a to je da nema više gubitaša među javnim preduzećima u Srbiji, pa bih ja podsetio građane Srbije čisto da to baš nije tako. Da je bolje u ovom trenutku, jeste, nego što je bilo ranije, ali u 2018. godini npr. ukupna dobit je bila pet milijardi dinara, za čak 80% manja nego 2017. godine i to su zvanični pokazatelji. Znači, u odnosu na 2017. godinu 2018. godine je bilo lošije stanje kada su u pitanju profitabilna javna preduzeća. Broj profitabilnih javnih preduzeća u 2018, odnosno u 2017. godini je smanjen za 24. Bilo ih je 393, dok je gubitaša bilo 135 ili 10 više nego 2017. godine. To su zvanični podaci. Pa, na primer, kada razmatramo zašto i zbog čega, treba podsetiti da se javna preduzeća, lokalna javna preduzeća finansiraju sa 0,6% BDP-a, što onda ovi pokazatelji ne govore baš da je sjajna slika u tim javnim preduzećima. Postoji jedan kolega ovde u parlamentu, gospodin Milija Miletić, čini mi se da dolazi iz Svrljiga i on često ističe svoju opštinu kao uspešnu, kao neku gde ljudi vode uspešno tu opštinu. Mene interesuje, nisam uspeo da pronađem podatke, pa pošto i oni imaju, čini mi se, dva javna preduzeća u toj opštini, kakva je tamo situacija? Prosto ne poklapa se sa onim što su govorili predstavnici režima, da su svi odjednom, preko noći postali profitabilni. Iz ovih podataka možemo da vidimo da je namerno neko ili prosto neko zbog neznanja hteo da obmane građane Srbije. Naravno da bi mi voleli da su sva javna preduzeća dobrostojeća, da su profitabilna, onda bi upravo bila ona ekonomska logika SNS – onda, kaže, ide veći broj radnih mesta, pa sa 320 evra plata skače na 500 evra, sa 500 evra na 2.000 evra, pa lepo, imaćemo problem da će svi biti zaposleni, moraćemo da uvozimo radnu snagu i otprilike Srbija će postati zemlja gde će se na graničnim prelazima čekati redovi, redovi ljudi koji će dolaziti da žive i rade u našoj Srbiji. Ono što je isto interesantno jeste drugi predlog koji je vezan za Regulatorno telo za elektronske medije. Ono što odmah para oči i ova vlast je nastavila kao prethodna, nekako je valjda to lepo kada se koristi reč nezavisno, svi su nezavisni, pa i ovo regulatorno telo u svom pravnom statusu stoji da je samostalno i nezavisno. Ono što je interesantno jeste činjenica da u nadležnosti regulatora stoji da, pored ostalih stvari, prva, kaže, podstiče očuvanje i zaštitu srpske kulture i jezika. Sad pitam kolege narodne poslanike –da li su oni reagovali i gde je to, koliko je zastupljeno u našim elektronskim medijima ova, slažem se, obavezna stavka koja bi morala da se poštuje? Ponoviću ponovo, podstiče očuvanje i zaštitu srpske kulture i jezika, jer je sve manje takvog programa i, drugo, podstiče razvoj profesionalizma i unapređenje uređivačke nezavisnosti. Izvinite, kolega Marinkoviću, koliko imam minuta?
Isteklo je vreme, ali završite misao.
Da završim misao, hvala. Hvala, gospodine predsedavajući, vrlo ću kratko. Sve u svemu poslednji pokazatelji javnog mnjenja kažu da samo 15% građana Srbije veruje da su ovakve institucije nezavisne. Ukoliko zaista budemo došli do tog nivoa demokratije da dozvolimo institucijama da budu nezavisne, biće onda i demokratija u ovom parlamentu mnogo bolja i rasprava mnogo interesantnija za sve nas. Hvala.
Hvala. Pravo na repliku ima Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Samo bih odgovorio kolegi Damjanoviću da se mi svi koji živimo u tim malim sredinama na jugoistoku Srbije maksimalno trudimo da u okviru svog onog budžeta koji tamo ima da se to radi domaćinski. Opština odakle ja dolazim jeste jedna od najnerazvijenih opština u Srbiji, gde je prosečna neto zarada među najmanjima. Kada vidimo kolika je zarada ljudi zaposlenih u REM-u, prosečno 120.000 dinara i više, to je stvarno začuđujuće. Bilo bi dobro, normalno, da se tamo, u Svrljigu, u Beloj Palanci, u Gadžinom Hanu, u Merošini, u tim opštinama obezbede bolji uslovi, normalno, da se tamo obezbede i neke ozbiljnije firme koje bi došle da otvore radna mesta, da bude plata viša od 50.000. Mislim da bi tad taj naš narod tamo bio zadovoljan. Inače, suština svega, što se tiče ovih plata u REM-u, o tome nemamo šta da kažemo, o tome su rekle kolege pre mene. To jeste neprimereno. Kada vidimo kako se živi u Svrljigu, kako se živi u selima oko Svrljiga, kako se živi u delovima jugoistoka Srbije gde je stvarno situacija takva da moramo mnogo veći akcenata staviti na električnu energiju, na snagu, na niskonaponsku mrežu, na promenu niskonaponske mreže, gde moramo mnogo više ulagati da bi tamo ljudi koji su redovne platiše platile redovnu struju, ali im je tamo napon mnogo niži nego što treba da bude. Mislim da je potrebno, normalno, da mnogo više ulažemo u te naše nerazvijene opštine, da u tim opštinama se ljudi normalno ponašaju. Još jednom, kažem, primer dobre prakse jeste da opština Svrljig. To je opština koja nema nekih dubioza, gde nema dugovanja, da opštinu vode žene, i to na način kako se to radi domaćinski. Još jednom, mislim da je potrebno da više tamo ulažemo.
Hvala. Pravo na repliku ima narodni poslanik Miljan Damjanović. Izvolite.
Gospodine Miletiću, moram da priznam i potpisao bih svaku reč koju ste ovde izgovorili i drago mi je što čujemo od vas da je, ne samo vi u Svrljigu, nego i u drugim opštinama i u većini opština Srbije, prosečna neto zarada i plate zaposlenih, pa čak i vodećih ljudi, čelnih ljudi tih opština manja nego u mnogim ovim tzv. nezavisnim agencijama, vladinim agencijama. Postavlja se pitanje – ko je onda uspostavio taj parazitski sistem da onaj ko ne doprinosi razvoju opštine, privrede, na kraju krajeva, dovođenje, kako sami ste rekli, potrebne su firme i kompanije, ko je taj koji menja te zakone, ko je taj koji menja tu klimu? Mi poslanici SRS to trenutno nismo, jer smo u opoziciji i ona postavljamo vama pitanje, ukoliko ste svesni svega ovoga što ste rekli. Potpuno se slažem sa vama da se vrlo teško živi i ne samo da su Svrljigu potrebne nove investicije, što naših ljudi, što iz inostranstva, potrebno je i u ostalih 170 i više opština po Srbiji da bi se bolje živelo. Postavlja se pitanje – kada ćete krenuti da dajete predloge? Mi ćemo vas zdušno podržati i ono obećanje koje ste dali, gospodine Mirčiću, kada beše, 2014, 2016. godine, da ćete ukinuti preko 300 vladinih agencija, ako se ne varam. Mi ćemo zdušno podržati predlog SNS da se ono obećanje koje niste ispunili, da se ukinu vladine agencije koje nisu potrebne, pogotovo ukoliko budemo stavili na papir i videli da ovo što priča gospodin Milija Miletić, da jedan direktor tamo ima veću platu nego bilo ko u celoj opštini Svrljig, a taj u Svrljigu treba da razmišlja kako ćemo živeti i kako da ostane narod na svom zemljištu, kako da prehrani porodicu i kako da obrađuje zemlju i sve ostalo što je potrebno.
Zahvaljujem. Pravo na repliku ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Ja bih samo rekao nekoliko stvari, kolegi Damjanoviću, ove agencije o kojima sada govorimo, to je urađeno, formirane su posle 2000. godine i tada su veliki stručnjaci, oslobodioci tada, da ne kažem da su oslobodili sve nas od siromaštva, oni su nas oterali u siromaštvo. U to vreme su donesene odluke, zakoni da agencije moraju biti prisutne. Sve te stvari sada moramo poštovati. Sa druge strane, mislim, ti ljudi koji tamo rade treba da rade svoj posao za taj novac. Mi svi koji smo tu moramo raditi u interesu svih sredina, bilo da je to jugoistok Srbije, centralna Srbija, sever Srbije. Svi smo mi na istom zadatku. Trudim se i zalažem da jugoistok Srbije ima mogućnosti da dobije više sredstava, da se čuje za probleme na jugoistoku Srbije, da ovde u Skupštini o tim problemima govorimo. Kao što sam rekao prethodnih dana, sad se govori konkretno vezano za Staru planinu, za probleme na Staroj planini. Suština svega jeste da idemo u korak napred, da su za puno stvari koje sada nisu završene krivi neki koji su posle 2000. godine došli i napravili, što se kaže kod nas, ršum u Srbiji. Još jednom, kolege poslanici, mislim da predsednik Srbije, gospodin Vučić, koji vodi našu Srbiju pravim putem, jeste čovek koji to treba da nastavi, jer mi moramo zajedno sa njim neke stvari da rešimo i da, kad ustanemo ujutro i pogledamo se u ogledalo, kažemo da li smo nekome juče nešto pomogli. Najlakše je da kritikujemo, najlakše je da govorimo o nekim stvarima, ali najteže je da se poslovi završavaju. Mislim da ćemo imati obavezu i sada i posle ovih izbora 2020. godine da se ulaže više u malim sredinama, da se ulaže više u jugoistok Srbije, da se rešavaju problemi niskonaponskih mreža i svega onog, da se ulaže u zdravstvo, u socijalu i u prosvetu. To se radi, ali treba da bude više. (Nataša Sp. Jovanović: Replika.)
Koleginice Jovanović, ali na jedno izlaganje dve replike. Izvolite, ali kolega Miljan se javio obzirom da se kolega Miletić obraćao… (Nataša Sp. Jovanović: I on ima pravo i ja imam.) Izvolite ako smatrate da je neophodno.
Verujte da neće da se ljuti kolega Milija Miletić, čak naprotiv, ali zaista sam u većem delu njegovog izlaganja prepoznala i tumačenje moje diskusije po ovim tačkama dnevnog reda. Neverovatno je sad, pošto je gospodin Milija Miletić sa svojom strankom mali koalicioni partner SNS, kako se onda niste zapitali, a to je pitanje i za vas gospodine Milićeviću i za gospodina Marinkovića, svi ste u jedinstvenoj koaliciji, da u jednoj ovakvoj opštini, poznajem lično i gospođu Jelenu, predsednika opštine Svrljig i kolegu Miliju koji je toliko dugo godina narodni poslanik, da za razliku od te opštine gde se vodi računa o svakom potrošenom dinaru imate situaciju, malopre sam govorila sve šta se u ovoj vašoj koaliciji sa Čankom u Novom Sadu, komunalna, pod znacima navoda, koalicija, a ja živim u gradu gde je opšta katastrofa, potop Kragujevca, finansijski kolaps, pred bankrotom. Sad, u gradu u kojem živi 200 hiljada ljudi, gde je nekada zaista toliki broj fabrika besprekorno funkcionisao, koje se petooktobarski pučisti sve te radnike ostavili bez posla, nikakve investicije. Četrdeset miliona evra je Vlada Republike Srbije živih para dala Radomiru Nikoliću, gradonačelniku Kragujevca. Postavlja se pitanje, gde je taj novac? Da li znate, dame i gospodo narodni poslanici, ja se svake večeri, bez obzira na to kada je kraj sednice ovde, vraćam u svoj rodni grad, da nema gotovo normalne ulične rasvete u pojedinim delovima grada, da je njegova majka, Dragica Nikolić, preko fondacije svoje oprala milione i milione evra. Vi ćutite, a sa druge strane čovek ovde vapi i kaže - dajte za jednu malu opštinu, opštinu koja je zbog njegovog javljanja za reč doživela tu takvu slavu. Inače, koja ima i svoj taj proizvod, nekima od vas je to nekada smešno, ali to nije, koji je na listi nematerijalnog kulturnog blaga Srbije i možda jednog dana, gospodine Milija, bude i na UNESKO-voj listi. Vi ćete se tamo naći, a Kragujevac koji je, evo u susret Sretenju, grad koji je postao u modernoj Srbiji prva prestonica gde je donet Sretenjski ustav, gde su osnovane najviše kulturne institucije danas propada zahvaljujući vašoj politici i vašem… [[Isključen mikrofon]]
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Čekajte sada, ako ćemo paritet, sada najpre ima kolega Miletić, pa onda Miljan ukoliko kolega Miletić u svom izlaganju bude pomenuo kolegu Damjanovića. Izvolite, kolega Miletiću.
Zahvaljujem se. Ja bih odgovorio, više neću nikog pominjati, konkretno vezano za ono što govorimo o kraju odakle ja dolazim i područjima jugoistoka Srbije, to je fakat stanje, o tome govorim i to je ono što je potrebno. Što se tiče Kragujevca, ja stvarno pamtim vreme 2012. godine i pre toga kad su bili neki drugi. O Tomislavu Nikoliću, kao predsedniku Srbije, ja nisam glasao za njega 2012. godine. To priznajem. Ali, pokazalo se da je Tomislav Nikolić kao predsednik Srbije promenio nešto na bolje, da je posle toga došao Aleksandar Vučić, čovek koji je stvarno nama u Srbiji obezbedio sigurnu i bolju budućnost, da je čovek koji zajedno sa nama vodi Srbiju u mnogo lepšu budućnost, gde smo sada mnogo jači, ozbiljniji, da više nemamo problema sa budžetom, da nemamo problema sa komšijama i da naša Srbija stvarno ide napred. Aleksandar Vučić je čovek koji je svima nama dao mogućnost da svi radimo ono za šta smo dobili podršku naroda, ali u prvom planu da nije bilo Tomislava Nikolića i pobede na izborima za predsednika Srbije, siguran sam da bi bilo mnogo drugačije da su ostali oni drugi koji su Srbiju stavili na stub srama, gde se dešavalo mnogo negativnih stvari. Još jednom, mislim da je i Kragujevac sada grad u kojem će biti još ulaganja, gde je bilo i ranije ulaganja i gde će sigurno imati većih investicija, ali ja sam više za to da u Svrljig, da u Nišu dođu investicije zato što je tamo malo više teže, nego tamo kod vas.
Izgleda da je svugde malo više teže kolega. Koleginice Jovanović, vi sada želite repliku na izlaganje kolege Miletića? (Nataša Sp. Jovanović: Da.) Ja vas molim da na taj način zatvorimo krug replika i da se vratimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Izvolite.
I kolega Damjanović ima repliku takođe, ali pošto gospodin Milija Miletić očigledno nije bio tako davno u Kragujevcu, ja ga pozivam da dođe. Verujte, ako napravi paralelu između toga kakva je situacija u jednoj maloj opštini kao što je Svrljig i u Kragujevcu koji je veliki grad, videćete da je tamo mnogo bolje. Na kraju krajeva, ja ne bežim od toga, postoje mnogi gradovi gde je SRS ima i koaliciono partnerstvo sa vašom SNS, ima i gde nemamo, a gde je mnogo bolja situacija nego što je u srcu Šumadije. Ali, to što ste vi tako odlučili ispravno ste postupili, ali kolega Miletiću, ni za jednu investiciju koja je u gradu Kragujevcu, ako mislite samo na tu jednu, a to je kompanija "Simens", bivši "Milanović inženjering", nije zaslužan Tomislav Nikolić, a tek kamoli ovaj njegov nesposobni sin Radomir. To je privatni aranžman i to vam je lepo objasnio i predsednik vaše stranke koji je prisustvovao otvaranju te fabrike, kao i kineska kompanija koja je nedavno počela da radi, ali Kragujevac je grad gde je trebalo da bude još takvih najmanje deset fabrika, grad koji nema normalnu autobusku stanicu. O čemu mi dalje da pričamo, a da ne govorim o ruiniranim školama, ne ulaganju u obdaništa, i u sve ono što je pre svega prateća infrastruktura, čitav obod grada Kragujevca vapi za asfaltom i kanalizacijom i vodovodnom mrežom u 21. veku. To je ono što je poražavajuće. Ako vi svi mislite, a biće sada predizborna kampanja, pa izvolite dođite i uverite se u ovo što mi uporno tvrdimo godinama, da nešto od ovoga nije tačno. Na licu mesta ćete da se hvatate za glavu i da vidite da je nenormalno da bilo koji drugi grad u Srbiji bar koji napredak beleži, a da smo mi grad koji je pred bankrotom, prezadužen grad i vlast se nije promenila, lokalna vlast 2012. godine, nego tek kasnije kupovinom odbornika koje je Radomir Nikolić držao u karantinu tamo negde u hotelu kod Jagodine.
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Svako je rekao svoj stav, na kraju smo konstatovali da je kolega Milija Miletić u pravu, da je ispravno postupio. Sada je red da nastavimo po redosledu narodnih narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, kolega Arsiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, tema dnevnog reda je saglasnost Narodne skupštine na finansijske planove regulatornih tela, a ovde se često provlači kroz diskusiju da su ta regulatorna tela maltene iznad zakona, iznad Narodne skupštine, da ima apsolutnu nezavisnost i samostalnost u svom radu i kako to isključivo treba da radi ministarstvo. Sad, ako je to tačno, ja moram da postavim samo jedno pitanje, a zašto ako su i samostalni, nezavisni mi njima dajemo saglasnost na njihove finansijske planove? Ako Narodna skupština daje saglasnost na finansijske planove, to znači da ili Narodna skupština, ili skupštinsko radno telo vrši nadzor nad radom regulatornog tela. Zašto to mora Narodna skupština? Jedan od razloga, možda najvažniji, jeste da je i država na određen način, izvršni organi, javna preduzeća jesu učesnici na tržištu koji regulišu rad tela. Evo sad, recimo, Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2020. godinu, ako to neko napada i ako neko misli da to treba da uređuje Ministarstvo za kulturu i informisanje, onda dolazimo do jednog drugog problema, osnivač i vlasnik Javnog servisa Republike Srbije, odnosno RTS-a jeste Republika Srbija. Sada se postavlja pitanje kako očekujete da oni koji učestvuju na tom tržištu se takmiče, recimo, sa Radio-televizijom Srbije, ako ona učestvuje na tržištu i ostvaruje neki položaj ili, ako želite, kao što je to zaista bilo do 2012. godine, da je čitav Javni servis radio u svrhu bogaćenja jednog čoveka, kada nismo raspravljali o finansijskim izveštajima i planovima, kada o njima nije smelo ni da se kaže ovde u Narodnoj skupštini, kada je Dragan Đilas zgrtao bogatstvo. Tada se obesmislila uloga regulatornih tela. Ili, recimo, slušao sam razne teorije zavera. Recimo, dajemo saglasnost na Finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije. Sada svi kažu – to treba da radi Ministarstvo, to treba da radi Vlada, to ne može da radi Regulatorno telo. Onda postavljam jedno prosto pitanje – kako mislite da, ukoliko to radi državni organ, odnosno Vlada, Naftnu industriju Srbije, odnosno većinski deo, kupi ruska kompanija, jer je jedno javno preduzeće takođe učesnik na tržištu energenata? Imamo i „Srbijagas“, imamo Elektroprivredu Srbije i zato se ukazuje potreba za radom tih nezavisnih regulatornih tela. Sada, imali smo situaciju da jedan kolega iz bivšeg režima počinje da govori kako je Vlada Aleksandra Vučića, dok je još bio premijer, slušala isključivo direktive MMF-a i sprovodila direktive MMF-a. Ni u jednom trenutku Republika Srbija nije izgubila svoj ekonomski suverenitet, to su proizvoljna tumačenja. Sada ću da objasnim i zbog čega je nama bio potreban MMF. Evo, pojavi se jedan kolega iz bivšeg režima, sadašnja opozicija, i kaže kako nama uvoz raste. Sada kada tu činjenicu slušate, to je jako problematično, ali neće da kaže i da izvoz raste i neće da kaže još jednu jako bitnu stvar, a to je da je pokrivenost uvoza izvozom i u procentualnom i u nominalnom delu veća nego što je to bilo 2010, 2011, 2012. godine i svake godine se smanjuje. Sada, pitanje je kome će ko da poveruje, da li će neki investitor domaći ili strani, apsolutno svejedno, više da poveruju nama poslanicima koji podržavamo Vladu ili će više da poveruju narodnim poslanicima koji su bivši režim i neki bivši-bivši režim. Zato ocenu o tome daje relevantno međunarodno finansijsko telo, kao što je MMF. Kaže, jeste, tačno je, kao što to tvrdi Vlada Republike Srbije i skupštinska većina, veća je pokrivenost uvoza izvozom nego što je to bilo u ranijem periodu, ima tendenciju još veće pokrivenosti, sa nekom projekcijom da će u budućnosti i da premaši izvoz ono što mi uvezemo. Ali kada to kažete običnom građaninu, on to najčešće ne razume. Idemo dalje, ista priča je bila oko MMF-a i jedne jako zanimljive teme, a to je da je Srbija u ranijem periodu jednom neodgovornom politikom, politikom po principu kupovine glasova, kupovine poverenja, bila zaduživana do 2012. godine. Ti krediti su bili jako skupi, išli su do 7-8% na godišnjem nivou. Možete da zamislite da se država zadužuje sa 7-8% kamate na kredit koji podiže. Danas običan građanin ima dva puta manju kamatu nego što je država tada imala. Šta je potrebno? Potrebno je opet neko međunarodno finansijski priznato telo da kaže – Srbija ima stabilne finansije, stabilnu ekonomiju sa tendencijom još veće stabilnosti, i na taj način kod svih investitora mi bolje prolazimo. Jedan od načina boljeg prolaska jeste taj da možemo kredite, koji su bili jako skupi kada je kamata u pitanju, po mnogo manjim kamatama da podižemo i da vraćamo te skupe kredite. Jer znate šta, na nekih 19-20 milijardi što je bio u 2012. godini otkriven javni dug, kamata od 7% je milijardu i 400. Pa samo da smanjite 1%, pa to je 140 miliona manje. Da ne govorimo o drugim stvarima. Znači, Srbija nije izgubila od 2012. godine nijedan jedini element svoje državnosti i samostalnosti, pa čak i ekonomske. Ali znate, to vole ljudi da pričaju. Valjda misle da mogu više nekoga da prevare u vezi toga. Takođe imamo sada jednu situaciju, a vezana je za te investitore, pa kažu – okrećite se saradnji prema istoku, okrećite se saradnji prema Rusiji, okrećite se saradnji prema Kini. Jedno pitanje ja moram da postavim – evo, okrećemo se, samo da mi nemamo saradnju i sa Evropom i sa zemljama Evropske unije, da li bi „Hestil“ došao u Smederevo? Ne bi. Je li neko stvarno misli da taj čelik koji pravi nosi nazad u Kinu? Pa neko je očigledno malouman. Ili „Linglong“, hoće li gume koje je napravio u Zrenjaninu da nosi nazad u Kinu? Pa neće, prodavaće ga na teritoriji Evropske unije. Evo, sarađujemo, ono što smo i govorili u kampanji, ono što je i Tomislav Nikolić govorio 2008. godine, hoćemo da sarađujemo i sa istokom i sa zapadom, ono što je materijalizovao i učvrstio Aleksandar Vučić danas, sarađujemo i sa istokom i sa zapadom. I nije nemoguće. Nemoguće je za neverne Tome. Nemoguće je za ljude koji jednostavno činjenice ne mogu da prihvate. Ne mogu da prihvate da Srbija postaje bolje mesto za život. Zašto? Kažu da bi bili oni bolji. Pa dobro, evo, u to neka ubede građane, nemojte nas. Mi znamo koliko vredimo. Znamo i koliko vredi bivši režim, znamo koliko vredi i bivši-bivši režim itd. Evo, spomenuto je, eto, kaže, cena struje je poskupela 3,5%. Pa dobro, ali koja je inflacija u Srbiji i kada je poslednji put poskupela struja, 2016. godine? Pa kolika je bila inflacija 2016. godine do sada? Nekih 7-8%. Da li treba da uništimo elektroprivredu Srbije da bismo stekli političke poene? Ja mislim da ne. I tamo rade neki naši građani, i tamo rade neki naši ljudi, i tamo oni hrane od te plate neku našu decu. Tako da je najlakše napraviti jednu priču kako ništa ne valja. Čuli smo priče oko velikih gubitaka, ispalo je da je to čak i ispod evropskog proseka, ali kada kaže neko 15% su gubici u elektroprivredi, baš bih voleo da ih vidim, neka dokažu i pokažu te gubitke, kao da elektroprivreda nije pod kontrolom Vlade Republike Srbije i kao da ne radi reviziju svog poslovanja po Zakonu o javnim preduzećima i Zakonu o obaveznoj eksternoj reviziji koju podnosi Vladi Republike Srbije. Znači, najlakše je napraviti tu priču kako mi neprestano gubimo neku samostalnost, neko deo svog suvereniteta zarad, eto našeg strateškog cilja da idemo u EU. Samo da podsetim, ja tu nemam ništa protiv što se desilo. Neka Vlada je 2009. ili 2010. godine, donela odluku da se za neisplaćene penzije daju obveznice odnosno bonovi za električnu energiju. U tom trenutku to je bilo zaista nužda, najbolje rešenje koje je postojalo, ali sada jedno drugo pitanje moramo da postavim, kao neko ko brine o državi i o svim građanima. Da li je neko obeštetio elektroprivredu za te bonove? Nije. To je bio jedan vid primarne emisije. Možda su uslovi na tržištu bili takvi da je to moralo da se desi i desilo se, ali sad ne može niko da mi kaže da je to bolje od penzija koje građani primaju u nominalnom pravom novcu koji mogu da troše po svojoj volji, onako kako to oni žele i što ga primaju više nego ranije, a naravno, nije dovoljno koliko to oni očekuju i koliko to mi mislimo da oni treba da prime, ali je mnogo bolje nego bonovi. Bolje je i za elektroprivredu, bolje je i za državu, bolje i za svakog građanina. Možemo da pričamo i o REM-u i o onome što je kolega Marijan Rističević govorio u prepodnevnom zasedanju, a to je da imamo kablovske operatere, fantomske televizije, kao što je N1, koji služe za pokušaj rušenja režima, napade na predsednika Republike Srbije, Aleksandra Vučića, samo iz dva razloga, da sada dođu što više do novca, s jedne strane, da zloupotrebe resurse koje ima Republika u sferi javnog informisanja i s druge strane da ponovo tajkuni, kao što je Đilas, kao što je Šolak, kao što su Mišković, dođu na vlast i onaj novac koji su građani Srbije nama poverili, mi sa njima štedeli, ponovo opljačkaju. Zato bih voleo da konačno imamo i ovde, kada se raspravlja o izveštajima i predstavnike REM-a, u onom punom kapacitetu, da vidimo šta su to oni uradili na osnovu finansijskog plana koji im je Narodna skupština odobrila. Da li su ostvarili funkciju zbog koje su osnovani? Data su im javna ovlašćenja i zaštićeni su i od Vlade Republike Srbije i od bilo kog ministarstva Republike Srbije i odgovaraju za svoj rad isključivo samo Narodnoj skupštini, jer im ona daje i kontrole njihovu nezavisnost u radu. Mi ćemo podržati ove izveštaje, ali takođe očekujemo da u nekom narednom periodu raspravljamo i o radu REM-a, njihovih članova, šta je propušteno, šta je trebalo da se uradi i baš me interesuje ko je to iz bivšeg režima vršio pritisak na REM da ne radi svoj posao kako treba. Mogu da se opkladim da su to Đilas, Šolak i ekipa. Njima je cilj samo da na bilo koji način dođu na vlast. Mislili su, gajili su nadu da 2014. godine mogu da dođu na vlast izborima, potučeni su do nogu. Nadali su se to 2016. godine, potukli smo ih do nogu. Godine 2017. predsednik Srbije, Aleksandar Vučić, pobedio ih je nadpolovičnom većinom na predsedničkim izborima. Zato sad hoće da dođu na vlast preko ulice, tako što će ponovo da ruše, ponovo da pale, ponovo da pljačkaju, ponovo da naprave bezakonje u Republici Srbiji, ponovo da postanu još bogatiji. Malo im je 650 miliona što znamo kod Đilasa, koliko li je zaista to je zvaničan podatak, koliko je zaista pokrao, mislim da bi time FBA morao da se bavi, a ne samo naš BIA i Ministarstvo unutrašnjih poslova. Mi smo za to da se i politika vrati u Narodnu skupštinu i da na izborima građani odluče kome će dati poverenje, a oni koji žele preko ulice da dođu na vlast, neka na to zaborave, ne zato što će SNS da brani vlast, kao što su i oni branili, kao što su i oni napadali 2000. godine, nego zato što će građani Republike Srbije na izborima da odrede ko će da vodi Republiku Srbiju i ta volja mora da se poštuje i tu volju će morati i gospoda Đilas, Šolak, Mišković i ostali da poštuju.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Koleginice i kolege, danas smo dosta toga čuli, najmanje se pričalo o finansijskim planovima regulatornih tela, planovima koje smo mi na Odboru za finansije usvojili i koje ćemo, nadam se danas, i u ovom sazivu usvojiti. Bilo je mnogo više priče o REM-u i kada već pričamo o REM-u i o onome što nije bila tema, ja ću podsetiti drage kolege da je veliko učešće u svemu ovome šta se dešavalo sa našim operaterima, imaju RATEL. Mi stalno zaboravljamo na RATEL, RATEL je svojevremeno donosio nekakve odluke, ko je monopolista na tržištu a ko nije. Pa, Telekom nije imao određena ovlašćenja koje je imao SBB da prodaje pakete usluga, da nudi usluge po jedan dinar šest meseci i tako dalje, jer smo bili kobajagi monopolisti. Tu bih završio. To nije tema. Tema treba da bude ono što je juče pisalo u „Rojtersu“, šta danas piše u „Fajnešel tajmsu“, to su rezultati. Rezultati ne koje treba da budemo ponosni i mi poslanici koji smo bili članovi skupštinskog odbora u prethodne četiri godine za finansije i svi vi poslanici koji ste doneli određene zakone, koji ste pratili predsednika Republike i Vladu Republike Srbije na putu ozdravljenja naše ekonomije, na povratku Republike Srbije u svetske ekonomske okvire. Zar nije zadovoljstvo pročitati naslov u današnjem „Fajnešelu“ gde piše – Srbija ide munjevito napred. Sve to govori, to ne govorimo mi ovde iz ovog saziva vladajućih stranaka, to govore neki drugi ljudi koji su uvek bili kritički raspoloženi prema nama, gde možete da pročitate da su direktne strane investicije 2018. godine bile rekordno visoke, 3,5 milijardi evra, to je za desetogodišnji prosek najviše. Meni je zadovoljstvo da kažem da je 2019. godine to bilo još mnogo više, bilo je 3,8 milijardi evra. Ono što je najvažnije i što smo danas više puta slušali, sve te direktne strane investicije nisu bile samo iz EU gde je 70% direktnih investicija ili iz SAD gde je 20% investicija, nego i iz Kine i kolega Arsić je mnogo dobroga rekao, čini mi se da prošle godine 625 miliona dolara su bile te investicije. Završiću ovde pošto vreme ističe i druge kolege bi nešto rekle pre glasanja. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Andrijana Avramov. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani, smatram da je finansijski plan REM za 2020. godinu racionalan i dobro projektovan. Važno je da naši građani znaju da se finansijska sredstva za elektronske medije ne izdvajaju iz budžeta Republike Srbije već nam je REM poslao dobar finansijski izveštaj trošenja sredstava i prihodovanja na osnovu naplate naknada i taksi i podržavam navedeni plan. Značaj elektronskih medija omogućuje korisnicima da steknu ili podele svoja mišljenja. Svesni smo činjenice da mediji generalno utiču na društvena ponašanja formiranja i prenošenja određenih vrednosti, oblikovanje stavova kod ljudi. Važno je da imamo mogućnost i da biramo šta gledamo. Kada su elektronski mediji u pitanju, akcenat bih stavila na slobodu izražavanja, ne nasilje i toleranciju. Elektronski mediji mogu pružiti puno korisnih sadržaja, zbog sposobnosti političkog vrednovanja i analize informacija. Bez obzira da li se radi o štampanim, elektronskim ili digitalnim medijima, suština je ista. Neophodno je da razumemo kako mediji funkcionišu, da bi mogli da analiziramo i kritički procenjujemo njihove poruke. Ali šta se dešava kada se elektronski mediji zloupotrebljavaju radi širenja lažnih informacija i pravljenja pogrešne slike u društvu. Takozvana opozicija, optužuje nas, predstavnike SNS da manipulišemo medijima i da se naš predsednik previše pojavljuje u medijima. A, moje pitanje za njih jeste – zar naš predsednik, nije predsednik svih građana Republike Srbije? Zar, nije normalno svuda u svetu, pa i kod nas da se često pojavljuje u medijima, jer radi odgovoran posao i rešava važne državne probleme. Pa naravno da ćemo da informišemo naše građane kada se otvori novi most, kada se otvori preko 200 fabrika, kada se grade autoputevi, kada nam u posetu dolaze mnogi, visoki, svetski državnici i mnoge druge stvari koje sam već pominjala u prethodnim govorima. Podsetila bih naše građane da je nivo slobode medija u Srbiji bio mnogo lošiji dok je na vlasti bio Dragan Đilas. U to vreme, zapravo 2009. godine usvojen je drakonski Zakon o javnom informisanju, koji je kasnije proglašen neustavnim. Možete slobodno proveriti, poštovani građani. U to vreme bilo je i masovnog otpuštanja novinara iz političkih razloga, a moj zaključak je, da je tadašnji napad na medije, bio samo uvod u katastrofalnu reformu pravosuđa. Tada su i neke uticajne dnevne novine bile u vlasništvu Miroslava Miškovića i Dragana Đilasa, pa i danas smo svedoci da određeni mediji i jesu pod vlasništvom gospodina Đilasa. Mi to znamo, naši građani to znaju, ali vi to gospodine Đilas javno, naravno ne želite da priznate. Poštovani građani, takav slučaj imamo danas, posebno sa televizijom „N1“, čije je sedište registrovano u Luksemburgu. Dakle, oni odgovaraju Regulatornom telu Luksemburga, pošto navedena televizija nije registrovana ni u APR-u, ni kao pružalac medijskih usluga. Svima je jasno da su u pitanju domaće, a ne strani reemitovani programi i zaista smatram da se njihovim poslovanjem krši naš zakon i zloupotrebljavaju i šire različite lažne informacije. Smatram da je nivo slobode medija u Srbiji u porastu od kako smo na vlast došli mi, predstavnici SNS na čelu sa našim predsednikom, gospodinom Aleksandrom Vučićem. Tokom vladavine demokratske vlasti, gospodin Đilas je samo na televiziji „Studio B“ bio prisutan preko dve hiljade puta, da li, kroz političke emisije ili reklamne spotove, dok tadašnje rukovodstvo televizije „Studio B“, na čelu sa gospodinom Đilasom, nikada nisu pozvali nikoga iz SNS. Dok mi danas imamo situaciju da mnogi lideri opozicije, kojih čak i nema u parlamentu, nesmetano imaju gostovanja i daju intervjue elektronskim i štampanim medijima, potpuno je obrnuta situacija, ako uporedimo prethodnu i današnju, a sa druge strane, i dalje osećamo teror Dragana Đilasa, jer je zabranio prisustvo na pres konferencijama sadašnjim novinarima „Studija B“ i još nekim redakcijama. Naš predsednik, odnosno pres služba, uredno poziva sve elektronske, odnosno štampane medije i rado odgovara na svačija pitanja, makar mu i na neumesan način unosili mobilni telefon sa određenim pitanjem direktno u lice. Na kraju, moj zaključak se svodi da ukoliko postoji država, mora da postoji i medijska sloboda, što je naš predsednik već dokazao, jer smo pristali da menjamo medijski set zakona, a da bude još veći paradoks koji je DS za vreme njihove vladavine odobravala i uopšte im tada taj zakon nije smetao. U vaše vreme, za vas je bilo normalno da država ima sva prava, a čovek ih nema, dok je kod nas potpuno obrnuto. Nije teško uništiti državu, kao što ste već pokazali, teško je postaviti na čvrste noge, što mi uporno teškim trudom radimo. Poštovani građani mi jesmo dokaz stvaranja medijske slobode i o tome ćemo govoriti svakako i sutra i hvala vam na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Studenka Stojanović.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o Agenciji za energetiku Republike Srbije, pre nešto više od tri meseca, ova agencija je odobrila plan razvoja prenosne mreže, zaključno sa 2028. godinom i investicione ciljeve, u ciklusu 2019. – 2021. godina. Dokumenta je sastavio operater prenosne mreže, odnosno Elektromreža Srbije. U listi proizvodnih kapaciteta, za koje se očekuje da će se povezati na dalekovode, nalazi se 14 vetroelektrana. U oktobru mesecu prošle godine, zvanično je sa radom počeo „Čibuk 1“, odnosno najveći vetropark, ne samo u Srbiji, već i na zapadnom Balkanu, sa 57 vetrogeneratora, koji mogu snabdeti 113 hiljada domaćinstava. Ovo je projekat kompanije iz Abu Dabija i ogroman je korak ka prelasku na čistu, odnosno zelenu energiju u Srbiji. Investicija je vredna 300 miliona evra i donela je 158 megavata snage. Ovakvi projekti omogućili su Srbiji da proizvodi 27% svojih potreba energije iz obnovljivih izvora, a time se smanjuje korišćenje uglja u proizvodnji električne energije. Sa tim u vezi, grad Bor radi na detaljnom planu regulacije, posle čega sledi izrada projektno-tehničke dokumentacije, za početak gradnja vetrocentrale snage 50 megavatia na području Crnog Vrha. Ideja je da taj vetropark ima 14 turbina na teritoriji Bora, a preostalih sedam na teritoriji susedne opštine Žagubica. Inače, planina Crni Vrh je poznata po velikom intenzitetu vetrova, a kompanija koja rukovodi ovim projektom vršila je merenje vetra proteklih sedam godina na ovoj planini. Ustanovljeno je da bi to mogla biti jedna od najboljih lokacija u Srbiji. radi se o domaćoj kompaniji, a njihova ambicija je da pribave građevinsku i energetsku dozvolu do 2021. godine i da odmah zatim počnu sa podizanjem tornjeva. Vrednost ove investicije se procenjuje na oko 100 miliona evra. Dakle, što se tiče energije vetra, Srbija polako pokriva sve one lokacije koje su pogodne za podizanje vetroparkova i do sada ih ima sedam koji su u funkciji, a biće ih još. Osim energije vetra, svi znamo da je isplativo i korišćenje energije Sunca, odnosno solarne energije, koja ima zapravo i najveći potencijal, zbog sunčanih dana u našoj zemlji, zbog količine sunčanih dana. Ono što svakako znači svakom domaćinstvu u Srbiji jesu ti solarni paneli, za podmirivanje sopstvenih potreba za električnom energijom, a mislim da domaćinstva na jugu Srbije, barem prema onome što sam ja uspela da vidim, prednjače u korišćenju ove mogućnosti. U svakom slučaju, povećava se iskorišćenje besplatnih ekoloških i večnih izvora energije, što je vrlo značajno za očuvanje životne sredine, značajno je i za neku uštedu u finansijskom smislu, ali ima još mnogo prostora za unapređenje ove oblasti. Nadam se da će Ministarstvo energetike u godinama koje su pred nama, više raditi na tome. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Nataša St. Jovanović.
Poštovane kolege, poštovani građani Srbije, prethodne godine Ministarstvo finansija je dosta radilo na izmeni propisa, pre svega zakona kojim se stvaraju bolji uslovi za poslovanje u Srbiji. To je način da stvorimo sliku atraktivne i normalne Srbije. Srbije, koja po svim parametrima i standardima poslovanja ni malo se ne razlikuje od razvijenih zemalja EU i sveta. Danas pričamo o davanju saglasnosti na finansijski plan Komisije za hartiju od vrednosti za 2020. godinu, na predlog Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Imajući u vidu potrebu da se omogući veća dostupnost i atraktivnost domaće hartije od vrednosti, stranim investitorima, smanje troškovi domaćih hartija od vrednosti u cilju unapređenja finansijskog tržišta uopšte, a to omogućava da se poveća baza i struktura potencijalnih investitora koji će ulagati u domaće hartije od vrednosti. Sve ovo predstavlja preduslov za brži razvoj Republike Srbije, jer naš je cilj da se sa 4,2 ili 4,4 stopu rasta podignemo preko pet. U novembru 2019. godine, stopa rasta je bila čak 6%. Srbija je već stavljala na listu „Index Watch Positive“ i to je jasan signal da je Srbija ispunila sve preduslove da se nađe u renomiranoj grupi zemalja u razvoju koji međunarodni investitori smatraju sigurnim za ulaganje. Cilj je da se poveća udeo stranih ulaganja u domaće obveznice za 40%. „Euroclear“ je firma sa sedištem u Belgiji, specijalizovana za trgovanje i čuvanje domaćih i prekograničnih hartija od vrednosti koje čine: obveznice, akcije ili darivati, čime stranim investitorima olakšava pristup lokalnim tržištima. Srbija se finansijski konsolidovala, zahvaljujući stručnom i mudrom vođenju finansijske politike od 2012. godine i rezultati su naša politika poslednjih sedam godina. Od 2016. godine, imamo suficit u budžetu, a to znači da smo uštedeli 12,8 milijardi dinara, više nego što smo potrošili. Istakla bih 2018. godinu, jer je ostvaren rekordni priliv stranih direktnih investicija za 3,8 milijardi evra. To nije ni malo lako imajući u vidu veliku konkurenciju. Dovoljno je da pogledamo zemlje koje nas okružuju, i one isto žele razvoj svojih ekonomija, ali prvenstveno zahvaljujući ugled u našeg predsednika u svetu uspešno se nosimo sa konkurencijom. Grade se nove saobraćajnice, privlače nove investicije, grade se tuneli i mostovi, ulaže se u novu infrastrukturu, otvaraju se nove fabrike. Želim da građani Srbije znaju da preko 60% svih investicija koje dođu u ovaj region, dođe u Srbiju. Kada govorimo o projektu „Srbija 2025“ 14 milijardi evra ćemo narednih pet godina uložiti u: vodovod, fabrike za prečišćavanje otpadnih voda, kanalizaciju, železnicu, obrazovanje, zdravstvo, digitalizaciju, unapređenje poslovnog okruženja, transport i energetiku, zaštitu životne sredine, sve što podstiče da naša zemlja bude atraktivna i konkurentna, a što je predviđeno projektom „Srbija 2025“ i Programom ekonomskih politika. Želela bih na samom kraju da kažem i još jednom da se osvrnemo na benefite koje donosi razvoj tržišta kapitala u Srbiji i čestitam na potpisivanju Memoranduma o razumevanju sa „Euroclear-om“ Sve ovo donosi više stranog kapitala na tržište Srbije i niže troškove zaduživanja, što predstavlja odličnu bazu za još veći privredni rast ekonomije naše zemlje na preko 5%. I to nisu samo brojke, već je svaki građanin ove zemlje osetiti da bolje i kvalitetnije živi. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Reč ima narodni poslanik Ljiljana Malušić. Izvolite, koleginice.
Hvala, predsedavajući. Dame i gospodo poslanici, ministar finansija, gospodin Siniša Mali, obrazlažući Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala rekao je da će njime biti omogućeno da se povećaju baze i struktura potencijalnih investitora koji će ulagati i u domaćoj hartiji od vrednosti, što je još jedna od aktivnosti Ministarstva finansija usmerena ka razvoju tržišta kapitala. Strani investitori i fondovi će moći na brz i vrlo efikasan način da ulažu u domaće hartije od vrednosti i u srpsko tržište kapitala. Povećanjem dostupnosti i atraktivnosti domaćih hartija od vrednosti stranim investitorima smanjujemo troškove finansiranja i obezbeđujemo bolju diversifikaciju investitora koji ulažu u domaće hartije od vrednosti. Na taj način se unapređuje i razvija tržište kapitala. Prošle godine smo imali dve veoma uspešne emisije evroobveznica i to po istorijski najnižim kamatnim stopama. Pri poslednjoj emisiji obveznice u novembru emitovali smo 550 miliona evra obveznica, sa prinosom 1,25%. Prethodno smo u junu emitovali obveznicu u iznosu od jedne milijarde evra na period od 10 godina sa stopom prinosa od 1,619% i šest puta većom tražnjom. Vlada Srbija planira da na domaćem tržištu duga emituje dinarske hartije od vrednosti u iznosu od oko 230 milijardi dinara, kao i obveznice denominovane u evrima na međunarodnim tržištima kapitala u vrednosti dve milijarde evra. Vlada je pojačala i planove investicione potrošnje obećavši da će u narednih pet godina potrošiti oko 14 milijardi evra za poboljšanje životnog standarda infrastrukture. Naravno, naš program od 2020. do 2025. godine je upravo ulaganje 14 milijardi evra u infrastrukturu, u sve oblasti privrede. Setimo se samo šta je rekao gospodin Mali, samo dve milijarde evra ide direktno za infrastrukturu, tiče se kanalizacije. Ovo je bio potpuno devastiran grad. Godine 2012. umalo da bude bankrot, zemlja pred bankrotom. A danas? Danas imamo suficit u budžetu - 12,8 milijardi dinara. E, zato možemo da idemo napred, zato imamo povećanje. Setimo se samo kakva nam je bio BDP te 2012. godine, minus 3,5%. Danas plus 3,5%. U zadnjih šest meseci plus 4% sa tendencijom da tu narednih pet godina bude 7% povećanja. Tako se radi! Tako radi odgovorna Vlada Republike Srbije. Ulagaćemo u obrazovanje. Već smo imali reformu, uložili smo dosta para. Imaćemo još reformi. Napravićemo povećanje plata i penzija. Naime, minimalni lični dohodak iznosio je te 2012. godine, 16.200,00 dinara. Danas je 30.020,00 dinara. Minimalna plata iznosila je 320 evra, danas je 500 evra sa projekcijom tog našeg programa da će biti 900 evra… Pardon, penzija će iznositi od 430 do 440 evra. Tako radimo mi! Ulagaćemo u poljoprivredu, ulagaćemo u mlade ljude. Kako? Tako što ćemo da im gradimo stanove, tako da ćemo poboljšati kvalitet njihovog života, tako da ćemo ulagati u prokreaciju, apsolutno u svaki segment života. Da se vratim ja na svoje hartije od vrednosti. Htela bih da čestitam, juče su, inače, Ministarstvo finansija i "Euroclear" potpisali Memorandum o razumevanju koji će omogućiti da se stvore tržišni uslovi za efikasnije emitovanje državnih hartija od vrednosti, denominovanih u dinarima. Namera Republike Srbije je da omogući da se njenim obveznicama trguje putem "Euroclear" platforme, što će olakšati stranim investitorima da imaju pristup tržištu državnih hartija od vrednosti. Na kraju, da se zna, "Euroclear" je grupa, inače pouzdan finansijski sistem za operaciju saldiranja. U osnovi grupa obezbeđuje namirenje i čuvanje domaćih i stranih obveznica, akcija i derivata investicionim fondovima. "Euroclear" je renomirana, pouzdana infrastruktura na tržištu kapitala koja doprinosi smanjenju rizika, automatizaciji i efikasnosti na nivou globalne klijentske franšize. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, veliku pažnju ovih dana privukao je novi Investicioni plan „Srbija 2025“ o kome ja želim da kažem nekoliko stvari, a koje podrazumevaju projekte i investicije u vrednosti od 14 milijardi evra. Ovaj iznos će biti implementiran do 2025. godine, u različitoj oblasti, a najviše se govori o prosečnoj plati koja će dostići 900 evra i penziji koja će dostići oko 440 evra. Jedan od prioriteta što sam ja izdvojila za početak jesu mladi ljudi u Srbiji. Želimo da se školuju u Srbiji, da ostanu u Srbiji, da rade i da žive sa svojim porodicama i prijateljima, a ne da odlaze u druge zemlje tražeći bolje uslove za rad. To podrazumeva, naravno, velika ulaganja kako bismo obezbedili iste ili bolje uslove u odnosu na zemlje u inostranstvu. Investicioni plan predviđa 700 miliona evra za: izgradnju stanova za mlade parove; za finansiranje veštačke oplodnje; za novorođenu decu biće izdvojeno oko 200 miliona evra; za nove vrtiće 60 miliona evra; biće novih sredstava za zaštitu i prevenciju dece obolele od autizma i tako dalje. U zdravstvo će biti uloženo 600 miliona evra, što će omogućiti da do 2025. godine bude izgrađeno 16 novih bolnica, šest novih klinika i dva nova „Klinička centra“. To će biti nastavak ulaganja, u infrastrukturu, u zdravstvu koje smo započeli. Pomenuću samo nov Klinički centar u Nišu, koji je sada regionalni zdravstveni centar koji pokriva potrebe ljudi iz jugoistočne Srbije sa najmodernijom opremom na oko 50.000 kvadrata, koji građanima pruža odgovarajuću zdravstvenu zaštitu, a sa druge strane mogućnost medicinskim radnicma da se zaposle, a već smo ovde u plenumu govorili o povećanju plata za lekare i medicinske sestre. Poslednje povećanje za lekare je bilo 10% a za medicinske sestre 15%. Veća izdvajanja planirana su za infrastrukturu, za izgradnju novih autoputeva, za rekonstrukciju oko 5.000 kilometara postojećih puteva i železnice i to u iznosu od 9.000.000.000 evra. U ovom trenutku možemo da se pohvalimo sa stotinama kilometara novih autoputeva, a novi investicioni plan radiće dalje, naravno, na razvoju i vazdušnog i železničkog saobraćaja. Sve ovo možemo da uradimo zahvaljujući reformi javnih finansija i primeni svih mera koje smo sproveli od 2014. godine. Ako se podsetimo 2008. godine, tadašnji ministar ekonomije Mlađan Dinkić najavio je formiranje ministarstva za nacionalni investicioni plan. Ministar za nacionalni investicioni plan bio je Dragan Đilas, naravno, kao kadar DS. Umesto kapitalnih projekata za Srbiju, umesto, na primer, razvoja infrastrukture u najsiromašnijim opštinama u Srbiji, novac je ko zna na šta potrošen. To je dovelo do smanjivanja budžeta tog ministarstva da bi se u 2010. godini desilo da je to ministarstvo imalo 15,5 milijardi, a u 2011. godini 7,7 milijardi i situaciju da nije bilo para za data obećanja, infrastrukturu i razvoj Srbije. Godine 2012. zemlja je bila na ivici bankrota, kada je SNS preuzela vlast, ali je preuzela i odgovornost da promeni stanje u Srbiji. Kompletna slika bila je užasna - od projekata ništa, državna kasa prazna, plate i penzije nesigurne, nova ulaganja u bilo koju oblast bila su nemoguća u tom trenutku. Dragan Đilas je 2008. godine bio, dakle, ministar za nacionalni investicioni plan i kandidat za gradonačelnika Beograda. On je samo zapravo prešao sa jedne funkcije na drugu i ništa drugo se nije promenilo. Nastavile su da se ređaju afere. Imali smo rekonstrukciju Bulevara Kralja Aleksandra, podzemne kontejnere, privatizaciju Luke Beograd. Samo je softverski paket Grad Beograd koštao više od 9.000.000 evra. Tako je Đilas ostavio, prvo, Srbiju, a posle i Grad Beograd bez mogućnosti za investiranje, a Grad Beograd i sa dugovima oko 900.000.000 evra. Srpska napredna stranka, kada je preuzela vlast 2012. godine, imala je jako tešku situaciju u zemlji i veliku odgovornost sa druge strane prema građanima koji su joj dali podršku. Morali smo da krenemo od najsitnijih stvari da bismo mogli da dovedemo prvo budžet na nivo stabilnosti, a onda da bismo razmišljali uopšte o bilo kakvom razvoju i tada oni koji su izgubili izbore od nas, kada smo predstavljali planove za budućnost Srbije, oni su nam se smejali, a verujem da im danas ni malo nije smešno kada vide šta smo sve uradili, jer mi imamo rezultate koje možemo da predstavimo građanima, a imamo i planove koji su ostvarljivi, jer smo uspeli da stabilizujemo budžet. I sada čujemo u njihovim medijima da je novi investicioni plan Srbija 2025. samo spisak lepih želja, ali ima dana kada će i „N1“ i „Danas“ i svi ostali mediji objavljivati kako su i ti planirani projekti u Srbiji realizovani. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Žarić Kovačević. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani i građanke Republike Srbije, pred nama su danas finansijski planovi nezavisnih regulatornih tela, a koji su pre ovoga bili na razmatranju Odbora za budžet i finansije Narodne skupštine Republike Srbije. Naravno, planovi nezavisnih regulatornih tela na odboru su usvojeni i nadležni odbor je predložio Narodnoj skupštini da, nakon razmatranja, ovi predlozi, odnosno finansijski planovi budu usvojeni. Tokom današnje debate, narodni poslanici ovde u Narodnoj skupštini pokazali smo da na jedan otvoren način vodimo raspravu i debatu o finansijskim planovima onih regulatornih tela koji se ne finansiraju iz budžeta Republike Srbije, ali, naravno, nad njihovim radom nadzor i kontrolu vrši nadležni odbor, odnosno Narodna skupština Republike Srbije. Najpre želim da kažem da je od 2012. godine Republika Srbija, zahvaljujći odgovornoj politici našeg predsednika Aleksandra Vučića i SNS, postigla izvanredne rezultate u svim segmentima društvenog života, a posebno na ekonomskom polju. Srbija je danas najbrže rastuća ekonomija u ovom delu Evrope. Srbija se danas nalazi n a 44. mestu od 80 najmoćnijih zemalja u svetu kada su u pitanju tri parametra – politički, ekonomski i vojni. Guvernerka Narodne banke Srbije, zahvaljujući merama podrške i zahvaljujući jednom timskom radu, zajedno sa Vladom i sa predsednikom Republike Aleksandrom Vučićem, za 2019. godinu dobila je priznanje za najbolju guvernerku, odnosno najboljeg guvernera u svetu. Devizne rezerve zlata, odnosno rezerve zlata u Narodnoj banci Srbije su danas nikada veće. Do 2012. godine zemljom su upravljali tajkuni koji su bili deo nesreće nas i kompletno svih građana Republike Srbije. Mi smo u toj nesreći živeli, a žuti tajkuni u toj nesreći uživali i lično se bogatili. Danas bi oni da se vrate ponovo vlast ne radi naroda, ne radi građana, ne radi njihovog boljitka, već radi sopstvenih džepova. Narod Srbije to zna i prepoznaje. Prepoznaje rad, prepoznaje odgovornost, prepoznaje rezultate, prepoznaje hrabrost u svakom mogućem smislu i patriotizam pre svega prema svojoj zemlji i prema svom narodu, a to je patriotizam Aleksandra Vučića. Zato na izborima u aprilu mesecu građani Srbije nemaju alternativu. Jedina politika je politika novih fabrika, novih radnih mesta, mira i stabilnosti, smanjenja nezaposlenosti. To je politika koju zastupa Aleksandar Vučić i zato će njemu u ogromnom broju dati poverenje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Jevtović Vukojičić. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Đokić. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, pošto je u dosadašnjem delu diskusija rečeno uglavnom sve od onoga što sam ja hteo da kažem, iskoristiću priliku da iznesem jednu vest koja je danas, a verujem da će i narednih dana biti glavna vest o kojoj će se govoriti, kako nas drugi vide, jer jedno je kako mi sami govorimo o svojim uspesima, a sasvim je drugo kako nas neko ko je potpuno neutralan vidi. Bitno je za nas, a bitno je i za opoziciju. Dakle, bitno je za sve glasače u Srbiji. Bitno je i za one koji će možda bojkotovati izbore. Dakle, u specijalnom dodatku pod naslovom – Srbija munjevito ide napred, „Fajnenšel tajms“ je kroz tri tematska teksta i kroz intervju sa ministrom finansija Sinišom Malim predstavio uspehe ekonomskih i finansijskih reformi naše zemlje koje su, kako konstatuje britanski list, od Srbije napravile jednu od evropskih ekonomskih zvezda. Dakle, BDP zemlje skoro neprekidno raste od 2014. godine, da bi 2018. godine dostigao desetogodišnji rekord od 4,4%, piše taj list. Uprkos međunarodnim neizvesnostima u osporavanju ekonomije u delovima EU, Srbija je ostvarila rast od 4,2% 2019. godine među najvišim stopama u Evropi i jedna je od retkih zemalja na svetu koja je nadmašila svoju godišnju procenu. Srbija gotovo sedam godina beleži stalni rast stranih direktnih investicija koje su 2018. godine dostigle rekordnih 3,5 milijardi evra ili 8,2% BDP. Strana ulaganja u 2019. godini više su skočila u odnosu na prethodnu godinu na 3,8 milijardi evra, a sa ekonomskim preporodom i reformama koje su u toku, interesovanje dominantnih stranih investitora za Srbiju stalno raste. Većina stranih investicija, oko 70%, i dalje dolazi iz zemalja EU, naročito iz Nemačke, Italije, Holandije i Austrije koje su uložile velika sredstva u srpsku proizvodnju, posebno u automobilske komponente. Američke strane direktne investicije još jedan su istaknuti igrač kaže „Fajnenšl Tajms“, dok su kineske poslednjih godina značajno porasle, čineći 20% ukupnog priliva stranih direktnih investicija u Srbiju u 2018. godini. Grinfild ulaganja iz Kine u Srbiju prošle godine dostigla su rekordne nivoe sa 16 projekata u vrednosti od 625 miliona dolara. Pored finansijskih konsolidacija i uvažavanja monetarne politike, Srbija je sprovela brojne strukturne reforme, posebno u pogledu fleksibilnosti tržišta rada, reformi finansijskog sektora i smanjenja nekvalitetnih kredita. Zatim, u oblasti poreske politike, lakoće dobijanja građevinskih dozvola itd. Stopa nezaposlenosti pala je na 9,5% prošle godine sa nivoa od 26% 2013. godine. Postignut je uspeh u upravljanju javnim dugom koji je oboren sa oko 77% na 51%. Srbija ima kreditni rejting BB plus sa pozitivnim izgledima, a zabeležila je i impresivan napredak na Duing biznis listi Svetske banke, skočivši sa 93 mesta 2013. godine na 44 poziciju 2019. godine među 190 zemalja. Pored snažnih makro-ekonomskih pokazatelja, strani investitori nalaze da Srbija nudi neodoljiv niz atraktivnih uslova za poslovanje. Najniži operativni troškovi u evropskim okvirima, poreske i carinske olakšice, državne subvencije i podsticaji lokalnih samouprava, oslobađanje plaćanja poreza na dohodak u trajanju od deset godina, uvoz opreme bez ikakvih carina i drugih dažbina, pogodnosti sporazuma o izbegavanju dvostrukog oporezivanja sa čak 59 država. Te benefite strani investitori mogu naći u 15 slobodnih ekonomskih zona u Srbiji, a investicije sa velikim kapitalom i brojem zaposlenih mogu da se kvalifikuju i za državne subvencije. Ljudski resursi u Srbiji su takođe jedan od prednosti naše zemlje. Pored visokog broja onih koji govore engleski jezik Srbija je rangirana na 27 mesto među 150 zemalja prema Indeksu ljudskog kapitala Svetske banke, što je najviše mesto u regionu Balkana. Rekordno visoke bruto i neto devizne rezerve NBS pružaju zemlji zaštitu od eventualnih spoljnih šokova. Ostvarena je i očuvana stabilnost cena, relativna stabilnost kursa dinara i finansijska stabilnost. Srbija je čvrsto na putu za članstvo u EU, a da to što još nismo članica pruža određene slobode zemlji da koristi prednosti koje joj takva situacija omogućava. Na primer, to nam omogućava da imamo sve ove sporazume o slobodnoj trgovini sa različitim zemljama, kao što je Turska, da imamo preferencijalni status sa SAD, dobre ugovore i sporazume sa Kinom, Centralno-evropski sporazum o slobodnoj trgovini, Sporazum sa Evroazijskom ekonomskom unijom itd. Srbija je krajem 2019. godine najavila novi investicioni program „Srbija 2025“ prema kojem će pored budžetskih sredstava u okviru infrastrukture u osnovnu infrastrukturu biti uloženo dodatnih 14 milijardi evra, pa se očekuje da će to biti okosnica novog investicionog ciklusa i da će priliv privatnih investicija biti još veći. Razvoj srpskog sektora, IT usluga, softvera i hardvera je najbrži rastući deo industrije u zemlji, čiji izvoz snažno raste od 2015. godine, nadmašujući milijardu evra u protekle dve godine. Iako je Srbija mali IT igrač na globalnom, pa čak i evropskom nivou, ovaj sektor sada pravi 10% BDP zemlje. U zemlji posluje oko 2.000 IT preduzeća koja zapošljavaju oko 20.000 ljudi. Srbija je upravo u ovom sektoru doživela neviđeni nivo stranih ulaganja 2019. godine, a američke kompanije su bile najatraktivniji investitor u ovoj oblasti, poput IBM, „Šnajder elektrika“, SKF-, „Adobea“, „Orakla“, „Gugla“, HP itd. Srpske plate u IT sektoru su skoro tri puta veće od državnog proseka, ali su i dalje ispod proseka EU za taj sektor. 30% svih srpskih studenata na univerzitetima je upisano na smerove inženjerstva, matematike, računarstva, a više od 35 ustanova visokog obrazovanja nudi ove programe. Vlada Srbije nudi finansijske podsticaje „start ap“ firmama, jer su očekivanja da bi se upravo razvojem tehnološkog sektora u zemlji mogao preokrenuti proces odliva mozgova, prisutan na celom Balkanu, a zbog kojeg je u protekloj deceniji Srbija izgubila 5% populacije. Dakle, sve ovo što sam naveo je u svom specijalnom dodatku pod naslovom „Srbija munjevito ide napred“ objavio „Fajnenšl Tajms“ i na taj način predstavio uspehe ekonomskih i fiskalnih reformi naše zemlje, koje su kako konstatuje ovaj britanski list, od Srbije napravile jednu od evropskih ekonomskih zvezda. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Đokiću. Reč ima narodni poslanik Milan Ljubić. Izvolite, kolega Ljubiću.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, Komisija za hartije od vrednosti je samostalna i nezavisna državna organizacija, regulator tržišta kapitala u Republici Srbiji. Njene osnovne funkcije usmerene su ka zaštiti investitora i obezbeđenju efikasnog tržišta i smanjenju rizika. Komisija redukuje, daje objašnjenja osnovnih koncepata funkcionisanja tržišta kapitala, ali i organizuje, preduzima i kontroliše sprovođenje mera kojima se obezbeđuje zakonito, pravično, uređeno i efikasno funkcionisanje regulisanog tržišta. Suština je obezbeđivanje uslova za privlačenje većeg broja učesnika na tržištu, pružanje veće sigurnosti investitorima. Komisija je učestvovala u izradi Nacrta zakona o robnim berzama, alternativnim investicionim fondovima i tako proširila svoju direktivu funkcionisanja nadzora. Na taj način dala je aktivan doprinos u razvoju ove sfere kapitala. Trend snižavanja kamatnih stopa iz godine u godinu je potvrda kreditnog rejtinga naše zemlje, ali i potvrda uspeha, napretka naših ekonomskih reformi. Sve to zahvaljujući pristupu, odgovornom i preciznom bavljenju javnim finansijama, stabilnom kursu dinara koji imamo i makroekonomskoj stabilnosti. Sve ovo dovodi do otvaranja prostora za povećanje plata, penzija, za više investicija u infrastrukturne projekte. Srbija je lider u poslovanju, lider u investicijama. Sve ovo znači da su finansijske institucije sigurne u rast i razvoj srpske ekonomije i imaju poverenja u ovu vlast, a poverenje imaju i privrednici koji ovde otvaraju svoje fabrike. Pri tome, radi se o kompanijama koje svoje poslovanje planiraju dugoročno. Investiranjem u hartije od vrednosti i odličan odziv investitora u naše hartije od vrednosti znači da je Srbija atraktivna, sigurna, bezbedna za njih i da postaje siguran partner na duži niz godina i to brojnih investitora koji su tražili naše obveznice. Odgovornom politikom uspeli smo da uredimo finansije, da povećamo kreditni rejting, što govori o uspešnosti reformi, da vratimo poverenje u našu zemlju. Na taj način smanjujemo troškove kapitala za našu zemlju, smanjujemo rizik ulaganja u našu zemlju. To govori o stabilnosti i sigurnosti našeg finansijskog sistema. To pokazuje da investitori imaju poverenje u finansijski sistem Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Ljubiću. Reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić. Izvolite, profesore.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, moji prethodnici, narodni poslanici, uglavnom su sve rekli ono što je trebalo, dozvolite da moja malenkost kaže nekoliko reči. U prvom redu o REM-u, kao regulatornom telu i da kažem da je on radio dovoljno bez obzira na kritike koje su mu upućivane ovih godina i napredovao je za razliku od ranije kada je Đilas, u narodu znani kao Điki mafija, od 619 miliona evra uređivao medijsku sliku Srbije. Nema medijske blokade poštovani građani, to je izmišljotina, to je mantra onih kojima nije stalo do građana Republike Srbije i do izbora tj. ovih iz Saveza za Srbiju. Istu takvu priču pričali su ovi iz Saveza za Srbiju 2000. godine. Isti ljudi, iste reči kada su ulicom uzeli vlast, a na izborima kako se sećate i znate, doktor Vojislav Koštunica nije dobio izbore, a Milošević nije izgubio. I, zapamtite dobro, drugog kruga izbora nije bilo. Taj čin je jedan od dva najveća udarca parlamentarizma u istoriji Srbije. Citiram - još 2000. godine jedan deo naučnika, novinara, glumaca i reditelja vršio je, a i danas vrši apologiju zapada, dokazivali su navodno kako su SAD i NATO bili u pravu kada su rušili, bombardovali Srbiju i SRJ iz knjige "Demonizacija Srba". Poštovani građani Republike Srbije, isti ljudi isto to danas rade. Đilas Dragan, u narodu znani kao Điki mafija, od 816 miliona evra pozvao je deo građana i narodne poslanike Republike Srbije na ulicu i na bojkot, i rekao, citiram - ako izbacimo dijalog iz parlamenta, onda kao društvo imamo problem. To je mesto gde se priča. Ako zaustavimo medije, oni će eksplodirati negde. Kome to treba?, završen citat, misli parlament, Dragan Đilas 1. decembra, gospodnje 2018. godine. Njegov kolega, prof. dr Janko Veselinović, u narodnu znani kao Janko stanokradica, 11. septembra, gospodnje 2019. godine nadovezuje se na Dragana Đilasa, pa kaže, citiram: "Posle bojkota tražiti raspisivanje novih izbora. Okretanje vojske i policije na stranu demonstranata", završen citat. Uvaženi građani Republike Srbije, vidite šta oni žele, rasturati Srbiju, uzeti vlast na ulici, opljačkati zemlju, uništiti privredu, ukinuti radna mesta, a vas kao i 2000. godine, poštovani građani, poslati na ulice. Oni su to i tada radili. Uvaženi građani Republike Srbije, vi ste danas slušali o televiziji "N1", ja je nazivam CIA. Ta televizija je čista politička stranka obmana, laži i prevara koja blati non-stop predsednika Republike Srbije, sad najavljuje i dokumentarni film, Vladu Republike Srbije, najveći broj uvaženih narodnih poslanika i sve ono što se zadnjih osam godina radi u ovoj zemlji. Provodi čistu destrukciju u državi. Ona je glavni faktor i nastavljač demonizacije Srba iz 1990. godine. Uvaženi građani Republike Srbije, žao mi je jednog nedeljnika koji je bio jedan od najboljih u ovom delu Evrope, a radi se o nedeljniku u našoj zemlji, u kojem je moja malenkost svojevremeno polemisala o naučnim temama sa filozofom Vukom Pavićevićem, jednim od najvećih i najboljih etičara svih vremena u Srbiji, što se pretvorio na nizak nivo sa dno kace, koji svakodnevno lažima i obmanama truje građane, vas poštovani građani Republike Srbije. A, novinarici Petrušić obraćam se ovim citatom, gospođo Petrušić, za ovo što ste u zadnjem broju napisali, citiram - posao novinara je da uništi istinu, da otvoreno lažu, da izvrću, da ozloglašuju, da se klanjaju pred zlatnim teletom i da prodaju vlastitu zemlju i narod da bi zaradili hleb. Svi to znaju i čemu onda svi ti hvalospevi o nezavisnoj štampi? Mi smo oruđe i sluge bogataša koji su iza kulisa, a gospođo Petrušić, mi smo marionete, oni vuku konce, a mi plešemo. Naš talenat, naše mogućnosti i naš život vlasništvo su drugih ljudi. I završava se citat sa rečenicom - mi smo intelektualne prostitutke. Završen citat, rekao je Džon Svinton, bivši šef osoblja u "Njujork Tajmsu" u zdravici koju je održao ispred Njujork pres kluba 1953. godine. Na kraju, Republika Srbija će dalje i jače provoditi modernizaciju svoje zemlje zajedno sa svojim građanima, Vladom Republike Srbije i najvećim delom uvaženih narodnih poslanika, a motor ubrzane modernizacije Republike Srbije je naš uvaženi predsednik Republike Aleksandar Vučić. U to ime, hvala vam, gospodo narodni poslanici.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Ljubiša Stojmirović. Izvolite.
Hvala, druže Đorđe. Poštovane koleginice i kolege, svi mi dobro znamo da su finansije žila kucavica svakog sistema svake zemlje, svakog preduzeća. One su krvotok i ukoliko nemamo dobro rešene finansije, teško da će nam to preduzeće, zemlja ili sistem preživeti. Istovremeno, mi moramo da stvorimo i dovedemo na prava mesta prave ljude koji će upravljati tim finansijama, jer mnogo je teže upravljati finansijama nego ih stvoriti. Mislim da je to jedan od većih problema u našoj zemlji, da neodgovarajući kadrovi koji se nalaze na bitnim položajima nisu bili pravi i nisu dobro sačuvali ono što je stvoreno. Da bi to uradili, moramo, što kaže naš narod - tri put meri jedanput seci, dobro da razmislimo pre nego što postavimo određene osobe na određena mesta. Imali smo bezbroj primera i u štampi i preko medija i ovako smo čuli da su pojedinci uspeli da naprave milionske štete, desetomilionske štete u evrima u pojedinim firmama. Sve ono što se trudi vlast da stvori, da obezbedi ambijent, da bude mnogo lakše i bolje za život građanima Srbije, pojedinac može da uništi svojim neznanjem, svojom bahatošću iz raznoraznih razloga. Ima onih koji se brane s tim da su nezavisni. Šta to znači biti nezavistan? Pa, nije to da su nezavisni od mozga, od pameti, da su nezavisni od morala. Ne, njima je samo omogućeno da rade svoj posao bez tutorstva. S druge strane, onaj koji ih postavlja mora da vodi računa o tome kako oni rade, da li rade dobro ili ne, mora redovno da se vrši kontrola kako bi se sistem doveo u normalnu poziciju ukoliko dođe do neke greške. Tu ima u našem narodu jedna poslovica, ja se sećam moj pokojni deda Stajko, Crnotravac, domaćin, čestita starina mi je često govorio – sinko, nemoj da ti koza čuva kupus. Mi vodimo računa o tome da nam koza ne čuva kupus i kao pojedinci i kao država, ali veoma često nam se desi da pustimo neke koji su nezavisni od mozga, od morala, da upravljaju velikim sistemima, da upravljaju bogatim firmama i da naprave milionske i milijarde šteta i unište i sistem i preduzeće u kome se nalaze. Evo kako to izgleda – Crna Trava, jedna od siromašnijih opština u Srbiji, ima budžet negde između 150 i 200 miliona, a koliko ima onih stručnjaka koji su uspeli da upropaste državu, da upropaste neku opštinu ili preduzeće za desetine i desetine i stotine miliona evra. To ne smemo da dozvolimo, ne smemo da dozvolimo da nam koza čuva kupus, ne smemo da dozvolimo da nam ti koji su nezavisni od mozga, od pameti, od morala upravljaju finansijama. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, svaki put kada se dotaknemo teme koja ima veze sa radom Republičkog regulatornog tela za elektronske medije neizbežno je da se postavi pitanje stanja u medijima u našoj državi, ukupno gledano. O tome su danas govorili mnogi narodni poslanici, a možda je najslikovitiji i najubedljiviji pokazatelj stanja u medijima kada svaki građanin ove zemlje lepo, što se kaže, svojim očima pogleda kako izgledaju te slike na, evo, dan današnji. Danas je ponovo četvrtak i već znate šta to znači, dan kada izlaze čuveni nedeljnici koji su politički apsolutno svrstani, apsolutno ostrašćeni, i to baš na onu stranu koja misli sve najgore pod milim Bogom o Aleksandru Vučiću, o SNS, o nama narodnim poslanicima koji činimo parlamentarnu većinu i to uopšte ne kriju. To je, dakle, svakome ko je građanin ove zemlje u potpunosti jasno. Dovoljno je da izađete do prvog kioska, prošetate i pogledate svojim očima kako to izgleda medijska scena u Srbiji danas. Pogledate i, čini mi se, od tih četiri ili koliko već nedeljnika šta ko ima na naslovnoj strani, evo, baš danas, pa vidite da jedan drži promotivnu priču o omladini Saveza za Srbiju Dragana Đilasa, da drugi promoviše tekst koji kaže da Aleksandar Vučić, kako su to samo lepo smislili oni, pa sad objašnjavaju to građanima Srbije, pobeđuje na izborima zato što se bavi zastrašivanjem, zato što primenjuje batine i zato što je, naravno, zarobio medije. To nam ti zarobljeni mediji saopštavaju potpuno slobodno, potpuno lako, bez ikakvih posledica, naravno, kako i treba da bude, zato što su toliko zarobljeni. Treći iznosi novu seriju potpuno besmislenih optužbi na račun MUP-a, što čine i njima naklonjeni dnevni listovi. Četvrti, opet, radi to na svoj način tako što nam kroz usta jednog glumca kaže da je čitava Srbija jedna velika ludnica i da smo za to, naravno, krivi mi. Ko bi drugi? Eto, toliko su zarobljeni mediji u ovoj strašnoj diktaturi, u ovoj nezamislivoj autokratiji koja im ne da da dišu. Naravno da u ovoj zemlji govori, priča, piše, saopštava, crta, karikaturama predstavlja šta ko hoće, koliko hoće, i to je apsolutno više nego očigledno. Još jednom, za to vam ne trebaju stručna mišljenja tzv. eksperata bilo čijih, za to vam je dovoljno da se oslonite na sopstvene oči i svoje čulo vida. Kada govorimo o situaciji u medijima, da, bilo je potpuno neizbežno podsetiti i one koji su sada članovi Saveta REM-a, ali i one koji će početi da se bave tom dužnošću, već koliko sutra, i o tome ćemo, naravno, mi više u Narodnoj skupštini govoriti sutra kada budemo raspravljali o izboru novih članova Saveta REM-a. Međutim, treba sve te ljude na vreme upozoriti sa kojim će izazovima da se suočavaju na tom poslu, sa kojim se izazovima suočavaju oni koji taj posao sada obavljaju, da približimo malo građanima Srbije da to bolje razumeju. Danas je u Srbiji tema, kada se govori, naravno, o slobodi medija, da li je REM svemoguć, kako ga predstavljaju oni koji ne skrivaju svoju ambiciju da ga potpuno kontrolišu ponovo, a reč je, dakle, o predstavnicima bivšeg režima, imenom i prezimenom, reč je o Draganu Đilasu i njegovim poslovnim partnerima, takođe tajkunima kao što je sam Đilas, Šolaku, Miškoviću, onima koje je Dragan Đilas, iz bivšeg režima naravno, pod svoje skute danas okupio, kao što je Vuk Jeremić, kao što je Ljotićevac Boško Obradović, kao što su različiti ostaci DS. Dakle, njima je najvažnije da taj REM ponovo kontrolišu i to je, takođe, jedna od stvari koje su opšte poznate i koje se ne kriju. Oni kažu da moraju oni REM da kontrolišu, ali ne zato što im je stalo da svoje kanale i svoje biznise protežiraju, da svoje kanale, pošto su već stavili na prvo i drugo mesto na daljinskom upravljaču kod onih kablovskih operatera koje već imaju pod svojim vlasništvom, nego da to urade kod svih, nego da to rade i sa drugim svojim kanalima, pa da im pridruže ponovo Javni servis za koji bi opet voleli da sa njim poslovno sarađuju i ponovo lepe, silne milione evra u svoj džep smeštaju na račun te saradnje. Ti ljudi kažu da REM neće da zaštiti slobodne medije u ovoj zemlji i pri tom apostrofiraju, pre svega, svoju televiziju N1. Dakle, svi znaju da je to jedna od aktuelnih priča ovih dana, ovih nedelja, ovih meseci, kako više volite. Kažu da im je ugrožen strašno taj njihov N1, a pošto su danas govorili mnogi na temu kako taj program radi, kako ta televizija funkcioniše, ne želim sada da ponavljam sve to, ali želim potpuno jasno da kažemo čemu ta televizija služi. Ta televizija, pa nek se ljute koliko god hoće i nek se žale kome god hoće, služi isključivo za vođenje političke kampanje, političke kampanje protiv Aleksandra Vučića, protiv SNS, protiv narodnih poslanika koji su se, zamislite, drznuli da kažu da nešto tu nije normalno. Šta kažu? Kažu, meta su kampanje, kada se ponove njihove sopstvene reči da se, zamislite ovo, emituju iz Luksemburga. Oni sami su to tako rekli. Kada im se ljudi na to smeju, kažu – smejete se zato što nas politički progonite, zato što kampanju protiv nas vodite. Kažu – teroriše nas država, kažu – zlostavlja nas svako ko izgovori da smo mi američka televizija. Sa tim u vezi, da zna svako iz te televizije N1, a i svaki građanin Srbije koji to eventualno nije čuo. Evo šta kažu njihovi ljubimci, evo šta kažu ljudi iz njihovih redova. Projekat se zove ovako „Media ownership monitor Serbia“. Projekat vodi BIRN, znate već, njihov BIRN, i Reporteri bez granica, a finansira, i to je zanimljivo da znate, nemačko Savezno ministarstvo za ekonomsku saradnju. Dakle, ovo ministarstvo finansira, a BIRN i Reporteri bez granica sadržaj uređuju. Oni na svom sajtu pišu ko je i šta je ta njihova televizija N1. Znate šta kažu oni? Kažu da je to kablovska televizija koja je podružnica američkog CNN u Beogradu i još kažu da su, pre nego što su krenuli sa radom, pregovarali o tome da će N1 da počne sa radom, znate ko, bivši direktor CIA Dejvid Petreus, znači, sada čitam šta kaže ovaj „Media ownership“, i bivši ambasador SAD u Srbiji Kameron Manter. Dakle, da su američki kaže i njihov BIRN i njihovi Reporteri bez granica, podržani novcem nemačkog ministarstva. Ovo im ne kaže Aleksandar Vučić, ovo im ne kaže niko iz SNS, već im ovo kažu njihovi ljubimci. Još im kažu da su po saznanjima BIRN-a, Reportera bez granica i ovih ostalih lobirali u Briselu KKR i Evropska banka za obnovu i razvoj, kako bi se omogućilo da ova televizija počne sa radom u Srbiji. Znate šta još kažu ovi njihovi, oni kažu da je udeo u gledanosti te televizije „N1“ u Srbiji, 0,55%. E, ovo im je mera koliko su oni važni, ovo im je mera koliko je nama stalo da se sa njima nešto politički obračunavamo i borimo, 0,55% je njihov udeo u gledanosti, što po izvoru ovog njihovog BIRN-a, i njihovih reportera bez granica, bude brat bratu jedno četrdesetak, možda 43, četiri puta manje gledanosti nego što ima jedan RTS. To su oni, po rečima njihovih ljubimaca, kako sami sebe vide. Još da znaju, njihovi vlasnici, njihova „Junajted medija“, evo, ovim dopisom 17. januara zabranio, obratite pažnju, zabranio „Telekomu“ da pušta i „N1“ i sve ostale kanale. Rekli su - odgovaraćete materijalno i krivično ako pustite te kanale, a onda, zašto „N1“ vodi političku kampanju, izađe N1 i kaže - zli „Telekom“ nas skinuo sa kabla. Kaže - zli „Telekom“, pošto radi za zlog Aleksandra Vučića i zlu SNS, ne da građanima Srbije da čuju i vide „N1“. Pošto su to čuli i videli svi osim „N1“, molim da se obaveste, javite ovima sa „N1“, vaš vlasnik vas je skinuo sa kabla, vaš vlasnik preti „Telekomu“ ako se samo usudi da pusti vaš signal. Onda „Telekom“ pokaže da ume da bude iznad situacije i onda „Telekom“ kaže - znate šta, mi ćemo vas potpuno besplatno da pustimo, mi ćemo da pustimo „N1“, ne samo tamo gde ste skinuti zato što ste sami tražili, nego ćemo da vas pustimo svuda gde god možemo. Kaže – 200.000 korisnika vas je imalo pa ste tražili da vas skinu, e, mi ćemo da vam damo 800.000 korisnika, mi ćemo da vas dovedemo tamo gde nikad niste bili, četiri puta više ćemo da vam obezbedimo ljudi, potpuno besplatno, ništa od vas ne tražimo. I, znate gde je to zabeleženo, to je zabeleženo na sajtu „N1“. Molim da im se javi da pročitaju svoj sajt i da vide da se to dogodilo, pošto očigledno se prave da ne znaju da se to dogodilo. Stvar se završava na sledeći način, na sve to „N1“ kaže – e, ne damo, e, ne može, nećemo da idemo kod tih 800.000 ljudi, dakle, priznajemo da smo lažovi kada kažemo da nam je samo stalo, da nam je jedino to samo bitno na ovom svetu celom, da dođemo do gledalaca, nego kaže, mi prekidamo svaku dalju raspravu na tu temu nećemo ni da razgovaramo sa „Telekomom“ dalje. To je takođe na sajtu „N1“, tako da neka im neko javi da svoj sajt pročitaju. Zašto sve ovo rade? Dva su motiva u celoj priči i sa time završavam, prvo, jer traže pare. Dakle, njih najviše na ovom svetu zanimaju pare, oni hoće da uteraju, čini mi se neke desetine miliona evra su u pitanju, od „Telekoma“, i kažu – ako nam ne date te pare, mi ćemo ovaj cirkus da nastavimo dalje i onda ćemo da pričamo da smo politički progonjeni i onda ćemo da pričamo da u Srbiji ne može da se gleda „N1“ koji je slobodan kanal, a sami ćemo to da zabranjujemo i još da pretimo tužbama. Druga stvar, što takođe ljudi u ovoj zemlji treba da znaju, ova priča nema slobodnih medija, ova priča – ugasio nas zli „Telekom“ i zli Vučić, služi za to da Vuk Jeremić danas priča kako, kad god se sretnu sa nekim stranim zvaničnikom, on onako pun sebe saopštava – ukinuli su nam „N1“. Dakle, za to služi da ovi Đilasovi, Jeremićevi mogu to da pričaju po belom svetu. Pod dva, da Dragan Đilas kada šalje, moram da kažem poprilično smešna pisma Semu Fabriciju, može to isto da navede, bukvalno tako od reči do reči, da kaže – ukinuli nam naš slobodni kanal. Dakle, reketiranje čisto i klasično, kao i sve drugi što su radili, jer da se ne lažemo, na drugi način ti ljudi da funkcionišu ne umeju. Da je umeo drugačije, doreketiranjem da započne svoj biznis Dragan Đilas, ne bi o njegovim nepočinstvima svedočili njegovi nekadašnji saradnici, primera radi Miodrag Kostić iz DS, koji je lično Dragana Đilasa u tom reketiranju i uhvatio. To sve ljudi treba da znaju da bi umeli da na pravi način sude i o situaciji u medijima, i o stanju u Srbiji danas, i o svakom akteru na političkoj sceni, počevši od nas ovde pa sve do tajkuna i lopova koji su okupljeni oko tog Đilasa. Hvala vam lepo.
Zahvaljujem, kolega Orliću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem. Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka iz tačaka od 8. do 11. dnevnog reda. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem četvrtak 13. februar 2020. godine, sa početkom u 17 časova i 35 minuta, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Dvadeset trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim kolege poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sitema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na olučivanje. Pre nego što pređemo na odlučivanje o predlozima odluka iz tačaka od 1. do 7. dnevnog reda, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 2. tačke 12. i 13. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o izboru sudija i zamenika javnih tužilaca i o prestanku funkcije predsednika suda većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanke funkcije predsednika suda u sudovima opšte i posebne nadležnosti u Republici Srbiji, u celini. Zaključujem glasanje: za - 128, protiv - niko, uzdržanih - nema, od ukupno 128. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku finkciju od 28. oktobra 2019. godine, u celini. Zaključujem glasanje: za - 129, protiv - niko, uzdržanih - nema, od ukupno 129. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju od 18. decembra 2019. godine, u celini. Zaključujem glasanje: za - 129, protiv - niko, uzdržanih - nema, od ukupno 129. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koje se prvi put biraju na sudijsku funkciju, od 9. januara 2020. godine, u celini. Zaključujem glasanje: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija koje se prvi put biraju na sudijsku funkciju, od 14. januara 2020. godine, u celini. Zaključujem glasanje: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru zamenika javnog tužioca, od 25. novembra 2019. godine, u celini. Zaključujem glasanje: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru zamenika javnog tužioca, od 26. novembra 2019. godine, u celini. Zaključujem glasanje: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke. Dozvolite mi da, u ime narodnih poslanika i u svoje ime, čestitam izabranim nosiocima funkcija na izboru i da im poželimo puno uspeha u radu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti za 2020. godinu, u celini. Zaključujem glasanje: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Regulatornog tela za elektronske medije za 2020. godinu, u celini. Zaključujem glasanje: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Rebalans Finansijskog plana Agencije za energetiku Republike Srbije za 2019. godinu, u celini. Zaključujem glasanje: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Agencije za energetiku Republike Srbije za 2020. godinu, u celini. Zaključujem glasanje: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem sednicu Dvadeset trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu.