8. Vládní návrh zákona o ochraně oznamovatelů /sněmovní tisk 1150/ - prvé čtení Z pověření vlády předložený návrh uvede ministryně spravedlnosti Marie Benešová. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Samozřejmě tak, jak jsme slíbili, Ministerstvo spravedlnosti v souladu s plánem legislativních prací vlády na rok 2020, které naplňují současně programové prohlášení vlády a mezinárodní závazky především, připravilo tento vládní návrh zákona o ochraně oznamovatelů, o kterém budete jednat. Ochrana oznamovatelů je prostředkem boje proti korupci a dalšímu protiprávnímu jednání. Zavedením komplexního a funkčního právního rámce ochrany oznamovatelů lze dosáhnout značných úspor v soukromých i veřejných prostředcích a předcházet různým škodám a ohrožení veřejného zdraví a dalším problémům. Navzdory opakovaným snahám o prosazení dotčené právní úpravy však v České republice tato ochrana stále chybí. Účelem tohoto zákona je poskytnout ochranu širokému okruhu osob vykonávajících práci v soukromém i veřejném sektoru pro případ, že oznámí protiprávní jednání, o kterém se v souvislosti s výkonem své práce dozvěděly. Chráněni budou typicky zaměstnanci, státní zaměstnanci, obchodní partneři, partneři zaměstnavatelů, OSVČ, stážisté i dobrovolníci, osoby, které oznamovateli pomohou protiprávní jednání oznámit, a další. Dle návrhu lze oznamovat jednání, které má znaky trestného činu nebo přestupku nebo které porušuje právní předpisy nebo předpisy Evropské unie upravující oblasti, na jejichž ochraně je zvýšený společenský zájem. Zároveň musí být v každém případě zachován pracovní kontext. Součástí návrhu je povinnost vytvořit důvěryhodné kanály pro podávání oznámení a poskytnout ochranu před postihem. V praxi má ochranu oznamovatelů posílit zejména zákaz odvetných opatření, modifikovaná úprava institutu předběžného opatření a obrácené důkazní břemeno ve sporech týkajících se odvetných opatření. Já si myslím, že tento zákon je potřebný, a velmi reaguje a transponuje zejména směrnici Evropského parlamentu a Rady EU ze dne 23. října 2019 o ochraně osob, které oznamují porušení práva EU. Pokud jde o poslanecký návrh, který tady byl přede mnou představen, tak především k němu mám výhrady - a to je ta zásadní výhrada - že v podstatě nereaguje, nereaguje a nejedná se o transpozici směrnice, kterou jsem zmínila, to znamená z 23. října 2019, pouze se tak tváří. Jinak pokud jde o tento poslanecký návrh, tak samozřejmě hlavně poukazuji na stanovisko vlády, které je ze srpna 2019, tuším 2019, a tam byly v 18 bodech jednoznačně vytknuty tomuto poslaneckému návrhu legislativní nedostatky a vláda dala jednoznačně nesouhlasné stanovisko. Proto pléduji pro vládní návrh, který je propracovaný, komplexní a jedná se tady o transpozici. Děkuji za pozornost.
Já vám děkuji, paní ministryně, a poprosím, aby se slova ujal zpravodaj, kterým je opět pan poslanec Grospič.
Děkuji, pane předsedo. Vážené kolegyně, kolegové, jak tady bylo řečeno již z úst paní ministryně, vládou předkládaný návrh zákona o ochraně oznamovatelů, který zpracovává příslušný právní předpis Evropské unie, směrnice Evropského parlamentu a Rady Evropské unie 2019/1937 ze dne 23. října 2019, což je zásadní rozdíl právě od předchozího tisku, o kterém jsem tady také hovořil, o ochraně osob, které oznamují porušení práva Unie, směrnice přináší komplexní a poměrně detailní rámec právní úpravy ochrany oznamovatelů porušení práva Unie. Směrnice má být provedena do práva členských států do 17. prosince 2021. Předkládaný návrh zákona má za cíl doplnit do českého právního řádu chybějící prvky ochrany oznamovatelů a transformovat tak směrnici. Smyslem ochrany je poskytnout oznamovatelům záruku, že pokud stanoveným způsobem oznámí skutečnosti nasvědčující tomu, že se někdo dopustil protiprávního jednání, nebude nijak sankcionován. Cílem navrhované právní úpravy oznamovatelů je potom umožnit pracovníkům v soukromém i veřejném sektoru bezpečně podat oznámení v rámci povinně zřizovaných interních mechanismů, v případě externích mechanismů a následně jim zajistit ochranu před možnými odvetnými opatřeními ze strany zaměstnavatelů a dalších subjektů, což osobně považuji za velice důležité. Navrhovaná opatření mají sloužit nejen k ochraně potenciálních oznamovatelů protiprávního jednání, ale také k prevenci protiprávního jednání obecně. Zavedení ochrany oznamovatelů do českého právního řádu má být poskytnout osobám v pracovněprávních a jiných obdobných vztazích možnost lépe se domáhat svých práv, a pokud jde o souvislosti s jejich oznámením protiprávního jednání, narušování ať už ze strany zaměstnavatele nebo i jiné osoby. K tomu napomůže posílení procesního postavení oznamovatelů v rámci soudního řízení, což je také nesmírně důležité. Návrh zákona vyvolává minimální dopady na ochranu soukromí a osobních údajů. Nakládání s osobními údaji bude probíhat v souladu se zásadami ochrany soukromí podle platné právní úpravy, včetně adaptačního zákona č. 110/2019 Sb., o zpracování osobních údajů, a obecného nařízení o ochraně osobních údajů - GDPR. Třetím osobám nelze poskytnout ani takové informace, které by mohly zmařit nebo ohrozit účel činění oznámení. Výše citovaná směrnice tedy ukládá členským státům povinnost uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu směrnice, a to do 17. prosince 2021, jak jsem hovořil. Tato skutečnost nedává vládě v podstatě žádný prostor pro odlišnou právní úpravu, a proto je nezbytné nedat prostor pro pozměňovací návrhy, které zcela nepochybně ze strany takzvaného demobloku - použiji to slovo - by možná mohly přijít. Předložený návrh zákona je tak ve své podstatě předpisem směrnice, jak vyplývá ze srovnávací tabulky, a nelze - a věcně není správné - do něj dále vstupovat ani mu nic vytýkat. Protože je předložený návrh interpretací výše citované směrnice do našeho právního řádu a tato interpretace je povinností pro členské státy, doporučuji za zpravodaje předložený návrh při projednávání podpořit.
Já vám děkuji. Přerušuji tento bod a otevírám bod číslo