Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády, zahajuji 60. schůzi Poslanecké sněmovny a všechny vás vítám. Aby byla zaznamenána vaše účast, právě jsem vás odhlásil a prosím, abyste se přihlásili identifikačními kartami, případně mi oznámili, kdo žádá o vydání náhradní karty. S náhradní kartou číslo 17 hlasuje pan Kolářík. Tuto schůzi jsem svolal v návaznosti na § 99 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny, podle něhož jsem vyhlásil stav legislativní nouze. Pozvánka vám byla rozeslána elektronickou poštou v pátek 25. září. Nyní přistoupíme k určení dvou ověřovatelů této schůze. Navrhuji, abychom určili poslance Jaroslava Dvořáka a poslance Leo Luzara. Má někdo jiný návrh na ověřovatele? Já jsem přivolal kolegy z předsálí. Jinak pro rekapitulaci, na základě dohody všech poslaneckých klubů zasedáme v redukovaném formátu padesáti procent. Tak a můžeme hlasovat o ověřovatelích. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 1, přihlášeno je 81 poslanců, pro 81, proti nikdo. Návrh byl přijat. Konstatuji, že jsme ověřovateli 60. schůze Poslanecké sněmovny určili poslance Jaroslava Dvořáka a poslance Leo Luzara. Konstatuji, že poslanci, kteří nejsou přítomni ani nejsou omluveni písemně, se považují za omluvené na základě dohody předsedů poslaneckých klubů. Z členů vlády se omlouvají, z těch, co nejsou poslanci: Marie Benešová - pracovní důvody, Robert Plaga - pracovní důvody, Miroslav Toman - pracovní důvody. Paní poslankyně, páni poslanci, v pátek 25. září jsem svým rozhodnutím č. 67 na základě návrhu vlády vyhlásil stav legislativní nouze. Dále jsem podle § 99 odst. 2 jednacího řádu Poslanecké sněmovny rozhodl o projednání vládního návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 435/2004 Sb., o zaměstnanosti, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony, sněmovní tisk 1025, ve zkráceném jednání a přikázal jsem jej výboru pro sociální politiku k projednání a stanovil mu nepřekročitelnou lhůtu pro předložení usnesení do 30. září 2020 do 8 hodin. Vážené kolegyně, vážení kolegové, podle § 99 odst. 4 jednacího řádu máme ve stavu legislativní nouze, před projednáním návrhu pořadu posoudit, zda legislativní stav nouze trvá. Já otevírám rozpravu. Jako první se přihlásil pan premiér. Prosím, máte slovo.
Takže dobrý den všem, vážený pane předsedající, kolegyně, kolegové. Já bych se krátce vyjádřil k návrhu, který chce dnes na vládě předložit pan ministr Prymula, a to k návrhu nouzového stavu. Já doufám, že opozice ocení to, že původně vláda měla o tom jednat dnes ráno v 7 hodin, ale na základě požadavků ze Sněmovny, a má to svoji logiku, jsem vládu přeložil na 13. hodinu, takže vlastně Sněmovna to uslyší, ten návrh, dřív než vláda. A samozřejmě my si rádi vyslechneme vaše názory. Já bych chtěl zdůraznit, že nouzový stav sám o sobě nezavádí žádná opatření. Ano, je to legislativní opatření, je to legislativní rámec, a chtěl bych zdůraznit, že ten nouzový stav, který jsme zavedli v březnu, neznamená vůbec stejné restriktivní nařízení jako během jara. To znamená, nikdo nechce zavírat ani obchody, ani restaurace, ani provozy. Ale zkrátka je to nutné a to vám vysvětlí pan ministr Prymula, proč to navrhuje a z jakých důvodů to navrhuje. Pokud jsem to dobře pochopil, tak to navrhuje proto, aby mohl udělat další stávající opatření. My samozřejmě nechceme dělat ta opatření jak v březnu, s obrovským dopadem do naší ekonomiky, do podnikání, do života našich občanů, ale v těchto chvílích samozřejmě potřebujeme hlavně spolupráci všech. To znamená kraje, obce, vláda a doufejme, že i opozice, nám pomůžou přesvědčit lidi, aby ta opatření dodržovali, protože to je v zájmu nás všech. Jsem přesvědčen, že tuto krizi společně zvládneme, že se nám podaří zploštit tu křivku nárůstu epidemie bez toho, abychom dělali ta opatření jako během jara. Co se týká kurzarbeitu, k tomu vystoupí také paní ministryně Schillerová. Děkuji.
Já vám děkuji. Ještě tedy než otevřu rozpravu ke stavu legislativní nouze - neplést s nouzovým stavem - tak zde mám písemnou přihlášku pana ministra Prymuly, poté pana ministra Hamáčka a z místa se mi hlásí pan předseda Stanjura. Poté pan předseda Farský, poté pan předseda Rakušan. Všechno ještě předtím, než je otevřená rozprava. A do rozpravy se mi přihlásil pan... jestli pan předseda Jurečka chce být tedy přihlášen v tuto chvíli, tak pak ho dávám... [[S předsedajícím hovoří posl. Stanjura mimo mikrofon.]] Dobře. Já ale respektuji § 67... Dobře, takže pan předseda Stanjura. Já otevřu rozpravu a všechny ty příspěvky další dám už v rámci rozpravy o legislativním stavu nouze. Tak v tom případě prosím pana ministra Prymulu.
Vážený pane předsedo, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, já si dovolím stručně odůvodnit, proč je potřebné v tuto chvíli zavést v České republice nouzový stav. My jsme v situaci, kdy epidemiologická situace se skutečně nevyvíjí příznivě. Pokud se podíváme do okolních zemí, tak tady jsou čtyři země se srovnatelným nárůstem, ale Česká republika na začátku září měla zdaleka největší trajektorii.
Omlouvám se, já vás na chvíli přeruším. Na toto vystoupení mnozí z nás čekali, ale prosím o klid v sále. Prosím o klid. Děkuji.
Dá se říci, že v tuto chvíli celosvětově pandemie covid zasáhla už 34 milionů lidí, jeden milion zemřel. Ta čísla jsou nepochybně ne zcela validní, protože každá země vykazuje tato odlišným způsobem. To není podstatné. Podstatné je to, že v řadě zemí, kde nebyla uplatněna opatření, došlo k tomu, že celý systém byl přetížen a došlo k ne nezbytným úmrtím a přetížení zdravotnického systému. [[Hluk v sále trvá.]] V tuto chvíli, když se podíváme na data v našich podmínkách, tak my máme 976 hospitalizovaných, což je poměrně prudký nárůst od situace, která tady byla před třemi týdny, a v podstatě jsme se dostali na desetinásobek. Co se týká poměru hospitalizovaných k počtu pozitivních, ten jen kolem 2,8 a příliš se neliší, a když hovoříme o celkových číslech, tak je třeba říci, že to není to podstatné. My v tuto chvíli jsme schopni zachytit pouze určitou část, ale podstatná jsou - a tam ta data jsou zcela jasná a takříkajíc nezfalšovatelná - data o počtu hospitalizovaných, o počtu těžkých případů, případů, které vyžadují kyslíkovou terapii, případně intenzivní péči a ventilaci. Je jasné, že v tuhle chvíli i tady je naprosto zřetelný nárůst, který dosahuje - u hospitalizovaných na JIP jsme na úrovni 173 osob, co se týká umělé plicní ventilace, tak to je 111 osob a jedna osoba je na ECMO. Když si nějakým způsobem řekneme, proč bychom měli vlastně mít tady možnost zavést opatření, která tato čísla nějakým způsobem ovlivní a změní, tak je zřejmé, že jsme v situaci, kdy tady je komunitní přenos, kdy se bezezbytku nepodaří vytipovat v populaci veškeré zdroje a řada lidí je zachycena už jako pozitivních, aniž víme, od koho se nakazili. Pokud nebudeme nic dělat, tak na té křivce se dostaneme na počty mnoha desítek tisíc pozitivních a bohužel i řady stovek zemřelých. Relativní denní záchyty v tuhle chvíli se pohybují na úrovni, kdy my jsme měli pozitivních vzorků kolem 3 %, 7 %, teď se dostáváme už na hodnoty 13-14 %. To reprezentuje narůstající nálož v populaci a my z toho samozřejmě usuzujeme, že onemocnění je v populaci podstatně více, než jich tady bylo dříve, a je jich také podstatně více, než ten systém ukazuje. Tato čísla se projikují, byť to není přímá úměra, do počtu těžkých případů. A je zřejmé, že případy, které jsou teď, jsou mírnější, než byly na jaře, je to zhruba pětkrát, nicméně pokud tady máme nárůst třeba dvacetkrát, tak je jasné, že prostým vynásobením se dostaneme na počty, které opravdu začínají ohrožovat kapacitu našeho systému. A pokud nebudeme nic dělat, tak se dostaneme do situace, kdy naše lůžka budou obsazena covidovými pacienty. Já bych tady jenom chtěl říci, že kapacita v tuto chvíli je dostatečná. Máme kolem tisíce lůžek intenzivní péče s ventilací, máme zhruba 5 500 lůžek, která jsme schopni použít pro pacienty s covidem. Ale je tu jedno ale. My v tuto chvíli nemáme lůžka, která jsou neobsazená. Ta neobsazená lůžka se poměrně intenzivně plní a v řadě případů se zaplnila, to znamená, pro další postup už musíme provádět restrukturalizaci v jednotlivých regionech a používat lůžka, která se standardně používají pro případy jiné, jiných diagnóz. To znamená, covid nás limituje v tom, že nebudeme moci poskytovat veškerou péči tak, jak bychom chtěli, a bude docházet k odkládání péče. Proto je jedinou šancí, abychom tento nárůst zastavili. A my můžeme udělat opatření, která to jsou schopna redukovat. Ta opatření jsou na celé široké škále, nicméně naprostá většina z nich není realizovatelná v rámci zákona číslo 258, to znamená zákona o ochraně veřejného zdraví, protože ten nám neumožňuje provádět opatření plošná. Z těch opatření, která chystáme, se v podstatě mimo rámec nouzového stavu dá uplatnit omezení škol. To chceme skutečně udělat od pondělí. Týká se to naprosto dominantně středních škol, kde chceme na 14 dnů zrušit prezenční výuku a udělat výuku distanční. Tento postup v podstatě umožňuje snížit nálož v populaci. Chci tady říci, že ta opatření, všechna, která připravujeme, jsou opatření krátkodobá. Když jsme analyzovali s řadou expertů i ze zahraničí, našich expertů, kteří jsou na zahraničních renomovaných pracovištích, tak jsme se shodli na tom, že z těch různých strategií, které jsou k dispozici, strategie, která znamená rychlý zásah na krátkou dobu a potom uvolnění, je strategie nejefektivnější a překvapivě také nejlevnější. Proto se snažíme aplikovat tuto strategii. Kromě škol chceme udělat opatření i jiná. Já tady nechci zabíhat do detailů. Samozřejmě v případě dotazů popíšu detailněji opatření ve školách. Kromě středních škol se týkají v podstatě plošně toho, že chceme omezit hudební výchovu a tělocvik, protože tam je největší riziko kontaktu, a chceme omezit různé kroužky, které ve školách jsou. Opatření, která už jsou nutná v rámci nouzového stavu, to jsou opatření, která omezují shromažďování osob. Tam to skutečně nejde realizovat mimo nouzový stav. My už jsme byli napadeni za opatření minulého týdne, kde jsme zkrátili otevírací dobu v restauracích, barech a podobných provozovnách ze 24 na 22 hodin, a už tady nám je namítáno, že k tomu nemáme mandát podle naší legislativy. Abych to tedy shrnul, hlavní důvody, které vedou k tomu, že potřebujeme nouzový stav, je vyhlášení opatření, která skutečně pomohou zastavit raketový nárůst, který tady byl, který ohrožuje kapacitu našich zdravotnických zařízení. Já bych tady chtěl velmi poděkovat všem, kteří bojují za to, aby naši pacienti dostali adekvátní péči, to znamená zejména všem zdravotníkům. Ti jsou na pokraji vyčerpání. Jsou v tom systému šest měsíců, byť v letním období byl ten nápor podstatně menší, ale v tuto chvíli je obrovský počet zdravotníků v různých karanténách a díky tomu musíme někde zavírat i oddělení. To znamená, vede to k tomu, že kapacita péče se tím snižuje. Abychom mohli využít i další posily, tak zase potřebujeme nouzový stav. My chceme zapojit mediky lékařských fakult, zejména z posledních ročníků, a pro to, abychom to mohli učinit a mohli jim vyhlásit pohotovost, tak zase je nutný nouzový stav. Jinak co se týká omezení shromažďování, tak ta opatření chceme cílit skutečně na volnočasové aktivity, ne na aktivity, které jakýmkoliv způsobem interferují s naším ekonomickým životem. Je jasné, že dopady na kulturní a sportovní akce jsou, budou nepochybně ekonomicky postiženy, ale zase je to na dobu minimální, to znamená na dobu 14 dnů, a potom to chceme rozvolnit. Ta opatření v kostce jsou taková, že u sportovních akcí chceme, aby nadále veškeré profesionální soutěže i běžné výkonnostní soutěže běžely, ale bez diváků. Obecné omezení bude 10 osob uvnitř, 20 osob mimo. V kultuře budou výjimky na klasická divadla, činohru, nebudou ale možné muzikály nebo opery, protože prostřednictvím zpěvu je velmi intenzivní šíření tohoto viru. Proto zase na tu krátkou dobu toto omezujeme. Co se týká seniorů, tak to je skupina, která je vůbec nejvíce ohrožena. Opakovaně se tady ukazují data, že v kombinaci s komorbiditami tito lidé skutečně výrazně častěji umírají než naše běžná populace, a proto musíme udělat vše pro to, aby tato kategorie nebyla nakažena. My zatím neomezujeme dobu v různých supermarketech, obchodech a nevymezujeme ji pro seniory, ale jenom proto, že chceme apelovat na to, aby během těchto 14 dnů opravdu omezili návštěvy různých zařízení, abychom tak snížili riziko nákazy. Pokud se nám to podaří během těch 14 dnů, tak dojde k výraznému rozvolnění, protože pokud bychom pokračovali v tom trendu, který tady je, tak naše reprodukční číslo se pohybuje nyní na 1,2, což je úspěch proti tomu, jak to vypadalo na počátku září, v těch prvních devíti dnech, nicméně jsme se dostali do situace, kdy toto číslo je stále rostoucí. [[(9.20 hodin)]] Takže si musíme uvědomit, že podle různých scénářů bychom narůstali a měli bychom tady čtyři, pět tisíc pozitivních denně, z čehož se rekrutuje adekvátně vyšší počet osob hospitalizovaných. A je stejně drahé udržovat reprodukční číslo na jedné, když tady budeme mít 300 případů denně, a když je budeme mít na úrovni třeba 4,5 tisíc. Na druhou stranu při tom vyšším čísle nám začne kolabovat zdravotnický systém. To je důvod, proč toto všechno chceme udělat. V žádném případě nechceme omezovat život lidí této země, abychom to dělali ne nezbytně. Tady je jasné, že to udělat musíme, protože naše parametry jsou teď bohužel opravdu jedny z nejhorších na světě a ta křivka příliš optimismu bez opatření nevzbuzuje. Já bych se velmi chtěl přimluvit za to, aby bylo toto opatření akceptováno. Je jakýmsi rámcem, to znamená, vůbec na sebe neváže nějaká tvrdá opatření, která tady byla na jaře, ta určitě dělat nechceme, ale potřebujeme opatření, která jsou schopna celý ten stav zastabilizovat, a po 14 dnech je chceme rozvolnit. Děkuji za pozornost.
Já vám děkuji, pane ministře, a nyní s přednostním právem ministr vnitra Jan Hamáček. S náhradní kartou číslo 18 hlasuje paní poslankyně Matušovská. A pan ministr Plaga byl omluven, ale zjevně svoji omluvu ruší, protože ho vidím, a kýve hlavou. Tak prosím, pane ministře, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedo, vážený pane premiére, vážená vládo, kolegyně, kolegové, dovolte mi také pár slov k té aktuální situaci a k tématu, kterým je nouzový stav. Já bych chtěl všechny poprosit, aby se vrátili možná aspoň myšlenkově do té debaty, kterou jsme vedli v jarních měsících, a vzpomenuli si na to, jaké argumenty tady padaly. Já mám za to, že nám všem, aspoň tady v Poslanecké sněmovně, je naprosto jasné, co to je nouzový stav. Že je nám jasné, že nouzový stav a jeho vyhlášení samo o sobě neznamená žádná nová opatření, nouzový stav nepřináší žádné lockdowny, zákazy, omezení pohybu, zákazy vycházení, zákazy cestování, tak jak to zní na sociálních sítích. Nouzový stav je změna stavu. Pokud stát situaci zvládá standardními prostředky, tak žádný nouzový stav nepotřebuje, v případě epidemie, jako je tato, vydává Ministerstvo zdravotnictví svoje mimořádná opatření a snaží se dělat všechno pro to, aby tu situaci zvládlo. Pokud se situace zhorší, tak Ministerstvo zdravotnictví narazí na limity a ty limity jsme tady přece na jaře docela detailně diskutovali. Těch vystoupení byla spousta, dokonce se to neomezilo jenom na vystoupení v Poslanecké sněmovně. Máme tady judikát Městského soudu v Praze, který jasně řekl, co vláda ještě může podle zákona o ochraně veřejného zdraví a co už nemůže a co musí udělat podle nouzového stavu. Dám stranou to, že se zatím nepodařilo nějakým způsobem upravit zákon o bezpečnosti a krizový zákon, jakkoli ty materiály jsou hotovy, ale už ta pracovní verze, kterou jsem poslal k připomínkovému řízení, vzbudila velkou diskusi. Já tomu připisuji v jistém směru ten fakt, že je před volbami, a doufám, že po volbách se k tomu vrátíme věcně, ale prostě máme tady stále ten stejný zákon o bezpečnosti a stejný krizový zákon. Tudíž pokud Ministerstvo zdravotnictví na základě doporučení odborníků zjistí, že je potřeba přijmout opatření, která už udělat nemůže podle zákona o ochraně veřejného zdraví, tak to ministerstvo má dvě možnosti: buď neudělá nic, anebo požádá o vyhlášení nouzového stavu. Já věřím, že se všichni shodneme, že nedělat nic v této situaci je neuvěřitelný hazard. Zaplať pánbůh se zdá, že ta opatření, která byla zavedena, to znamená nošení roušek, popř. jistá omezení v restauračních prostorech, zabrala a my jsme se odchýlili z toho nejhoršího scénáře, který ale před 14 dny nám byl odborníky prezentován jako zcela realistický. Tady se seriózně uvažovalo o tom, že koncem měsíce tato země může mít 80 tisíc nemocných. Ta opatření, zaplať pánbůh to vypadá, zabrala, ale to, že máme dneska nějakých 33-34 tisíc nemocných a denně nám to roste o nějaké 2-3 tisíce, tak to není žádná hitparáda. To je akorát lepší situace než ta nejhorší. A odborníci jasně říkají, že prostě je potřeba udělat ještě něco, aby to reprodukční číslo, které je dneska kolem 1,24, spadlo pod 1. A mimochodem, když už jsme u těch čísel, to číslo 1,24 nebo 1,2 z principu znamená, že se do těch obrovských problémů dostaneme koncem října, pokud to takto bude pokračovat. Takže těmi opatřeními, která jsou teď v platnosti, jsme si do jisté míry koupili čas. Odborníci z ÚZIS říkali, že nám reálně hrozí obrovský problém z hlediska kapacit v půlce října. Tak teď za tohoto čísla je to koncem měsíce, to je 14 dní navíc. Takže je evidentní, že jsme si sice koupili čas, ale musíme udělat ještě něco navíc, a to něco navíc tady představil pan ministr zdravotnictví. Takže já chci všechny požádat, aby k tomu přistupovali s vědomím vážnosti situace. Já rozumím, že to svádí k tomu tady rýsovat různé věci, co všechno ta vláda chce dělat a co všechno si chce uzurpovat. A já zopakuji svoje slova z jara: my si ten nouzový stav neužívali na jaře a rozhodně si ho nebudeme užívat ani na podzim. Je to prostě věc, do které nás dohnaly okolnosti, do které nás dohnal vývoj té epidemie. A mimochodem, pokud tady padá kritika a nesouhlas s nouzovým stavem, že to vláda dělat nemá, tak já bych se chtěl zeptat, protože tu bude celá řada vystupujících, jaká je ta alternativa. Já jsem tady jasně řekl, že buď přijmeme další opatření, nebo neuděláme nic. A nechci nikomu vsouvat slova do úst, ale znamená to tedy, že ti, kteří jsou proti nouzovému stavu, říkají, ať neděláme nic? Anebo mají nějaký geniální nápad, na který my jsme nepřišli a nepřišel na něj ani Městský soud v Praze, nepřišli na něj ani ústavní právníci? Pokud máte nějaký geniální nápad, jak se dají udělat ta opatření, která chce Ministerstvo zdravotnictví, mimo nouzový stav, sem s ním a můžeme o něm diskutovat. Já se bojím, že žádný takový geniální nápad tady není. A když se bavíme o nouzovém stavu, my ho zavádíme, nebo chceme zavést, v situaci, kdy máme nějakých 2,5-3 tisíce nakažených denně, a jsme za to kritizováni. Slovenská vláda ho zavádí na pěti stech. Dobře, Slovensko je poloviční, takže je to, jako bychom měli tisíc. To znamená, že se v té Bratislavě taky zbláznili? Nemyslím si. Vypadá to tak, že dělají přesně ta opatření, která uznají za vhodné, a dělají podobná opatření, jako chystá Česká republika. Takže já bych chtěl poprosit, abychom k tomu, jakkoli máme v pátek volby, přistupovali s chladnou hlavou, a prosím všechny, aby buď ukázali tu alternativu, to znamená, jak se to dá udělat bez nouzového stavu, nebo aby ten krok vlády podpořili. A poslední věc, když mám slovo. Několikrát jsem zmínil to, že jsou v pátek volby. Já bych chtěl všechny ujistit za Ministerstvo vnitra, které má na starosti organizaci voleb, že jsme přijali veškerá možná opatření k tomu, aby ty volby byly bezpečné. Chci ujistit občany České republiky, že panují taková bezpečnostní opatření, že nehrozí žádné riziko, a s jistou mírou nadsázky se dá říci, že pokud půjdou voliči k urnám, tak je to pro ně bezpečnější, než když půjdou nakupovat. Takže já prosím všechny ty, kteří jsou rozhodnuti jít k volbám, aby se nebáli. My jsme udělali všechno pro to, aby ta volební účast byla bezpečná. Koneckonců ti, co mají karanténu, tak už dnes můžou volit z těch tzv. drive-inů. Pokud je někdo doma a není v karanténě, nicméně se necítí na to, aby šel k volební urně, tak má možnost využít té standardní - nikoli té speciální, ale standardní volební komise, která za ním přijde s přenosnou urnou, jako je to vždycky v těch volbách. Stačí zavolat jenom na příslušný úřad. Takže těch možností je řada, volby jsou bezpečné a já žádám všechny občany České republiky, aby se těch voleb zúčastnili. Děkuji.
Já vám děkuji. Teď po nějaké krátké dohodě otevřu rozpravu a první se do rozpravy přihlásil s přednostním právem pan předseda Stanjura, poté pan předseda Jurečka atd. Rozprava se nyní týká § 99 odst. 4, zda trvá legislativní stav nouze a zda jej schválíme. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já samozřejmě vím, že kdo má přednostní právo, může vystoupit kdykoliv, ale my se vyjádříme k tomu nouzovému stavu, až zařadíme ten bod, na kterém byla shoda na grémiu. Tak teď nebudu reagovat na vystoupení svých předřečníků, s jedinou výjimkou, nebo dvě výjimky. Určitě bych podpořil poslední slova pana ministra vnitra, který vyzval občany, aby se účastnili voleb. Myslím, že na tom je shoda, že to si přejí všichni, kteří mají své reprezentanty v těchto volbách, to určitě ano. A když jsem říkal, že si to necháme na příště, pan ministr říkal, ať se zkusíme v myšlenkách vrátit zpět. Já s tím souhlasím. To, co nám chybí v těch vystoupeních, co zaznělo, to pak řeknu v tom bodě jedna. A tak zkusme se vrátit třeba, pane ministře vnitra, na začátek června, kdy tady opozice jako celek vyzývala vládu, měla plno konstruktivních návrhů, jak se připravit na druhou vlnu. Byli jsme zesměšňováni, okřikováni, tak jako vy dneska. Nezlobte se na mě, pane ministře, ale říct do mikrofonu "pokud máte nějaký geniální nápad, sem s ním!", to není seriózní debata. To už dopředu toho protivníka nebo oponenta nějakým způsobem srážíte dolu. A pan premiér se nám vysmál a řekl, že žádná druhá vlna nebude. Najděte si to. Strašíme občany místo toho, abychom vedli racionální debatu a připravovali se. Ale říkám, nechme to k bodu jedna. Teď k tomu, proč jsem se přihlásil do rozpravy, a to ke stavu legislativní nouze. A budu mluvit k vládě, nebudu mluvit k panu předsedovi, který vyhověl návrhu vlády, a myslím, že to je standardní postup kteréhokoliv předsedy či předsedkyně Poslanecké sněmovny. Máme vlastně jediný návrh zákona k té legislativní nouzi, takzvaný kurzarbeit neboli novela zákona o zaměstnanosti. Ale budeme používat ten hezký německý název kurzarbeit, který se uplatnil, jak mi kolegové řekli, že dokonce i v Británii používají název kurzarbeit, což je poměrně překvapivé. Řekněme si fakta. Vláda o tom intenzivně mluví pět šest měsíců. Teď nebudu říkat, že je to ve veřejném prostoru deset let, to asi je, nebo dvanáct. [[Ministryně Schillerová: Čtyři měsíce.]] Čtyři měsíce, říká paní ministryně. Dobře, čtyři měsíce. Mnohokrát o tom jednala vláda jako celek. Mockrát jsem si přečetl na twitteru paní ministryně práce a sociálních věcí, že dohoda je hotová. Tři vykřičníky, super. A my pak dostaneme 115 hodin na to, abychom připravili kvalifikované, legislativně bezvadné pozměňovací návrhy. Mně to nepřipadá fér. Čtyři měsíce - a vím, že ten zákon není jednoduchý - to mi nepřipadá nějaká dlouhá doba. Ale co mi nepřipadá fér, je 115 hodin pro ty, kteří ten zákon neodmítají - a my ji neodmítáme, tu myšlenku kurzarbeitu - ale kterým se nelíbí stávající znění toho konkrétního návrhu zákona. Máme sice připraveno asi 12 pozměňovacích návrhů, ale určitě bych uvítal, kdybychom to projednali standardně, abychom si ještě mohli prověřit tu legislativní čistotu, případně to komunikovat navzájem uvnitř Poslanecké sněmovny, ať už s vládními, nebo opozičními kluby. Protože jak jsem si všiml, v systému jsou některé stejné pozměňovací návrhy, nebo obdobné. A myslím, že pokud bychom to dělali dneska, tak bychom se dostali k balíku několika desítek pozměňovacích návrhů. Na jejich konkrétní prostudování bychom měli několik desítek minut, maximálně řádově hodin. To je ten důvod, proč občanští demokraté nepodpoří stav legislativní nouze. Naopak jsme připraveni neblokovat případné zkrácení lhůty i pod třicet dnů - dvacet nám přijde tak akorát. Teď nemám přesně kalendář před sebou, jak bude jednat Sněmovna. Ale těch dvacet dnů jsme schopni naplnit prací na těch konkrétních pozměňovacích návrzích a na debatě s kolegy z ostatních politických klubů. Myslím si, když se podívám, že dneska je 30. září, to znamená, jsme schopni podle mě mít nejpozději do poloviny listopadu schválené znění, na kterém bude většinová shoda v Poslanecké sněmovně, takže nic nebrání tomu, aby od 1. ledna kurzarbeit platil. Teď se samozřejmě můžeme ptát, co bude v období 1. listopadu až 31. prosince. Myslím, že to je legitimní otázka, tak si řekněme, jaký je stav. Do konce srpna platily tři programy Antivirus - A, B, C. A a B byly v režimu, zjednodušeně řečeno, dotací, to znamená rozhodnutí vlády. A režim C byl schválen námi, Poslaneckou sněmovnou, a Senátem jako zákon. Vláda prodloužila programy A a B zatím od 1. září do konce října a úplně odřízla ten Antivirus C, který se marně snažíme prosadit, abychom o něm alespoň hlasovali, pokud už není [[nesroz.]], abychom o něm debatovali. Dneska to učiním opět. Až se začneme bavit o programu, tak navrhnu, abychom projednali oba dva ty zákony, které si myslíme, že jsou v pořádku, to znamená, jak prodloužení Antiviru C, tak odpuštění minimálních záloh sociálního pojištění pro OSVČ. Když se podíváme na ty první dva programy, které má v kompetenci vláda - a mohu podle mě mluvit, i za tu naši COVID komisi, protože tam jsme se na tom hodnocení shodli -, tak my jsme se shodli, že ten program Antivirus A je úspěšný, plní svou funkci. Když se podíváme na plnění, tak to postupuje logicky. To znamená od těch plošných opatření, plošného uzavření ekonomiky, kdy bylo největší plnění z tohoto programu, jenom připomínám, bylo to 80 % superhrubé mzdy s tím limitem 39 tisíc na jedno pracovní místo, s tím, že to bylo pro ty firmy, které byly z rozhodnutí státu uzavřeny. Já mám poslední čísla za červenec, čerstvější čísla jsme do komise zatím nedostali. To si nestěžuji, to jenom konstatuji. A v červenci to plnění už bylo jenom 45 milionů. Takže logicky byly lokální nákazy, takže lokálně se nějaký podnik uzavřít mohl, nebo nějaký provoz. Takže to plní svůj účel. A doporučení naší poslanecké komise je, aby program Antivirus A pokračoval do konce roku. To znamená, pokud bude muset někdo z hygienických důvodů uzavřít svůj podnik, provoz, firmu, může použít Antivirus A, pokud to bude prodlouženo, a jeho zaměstnanci do konce roku dostanou 80 % superhrubé mzdy, říkám s tím limitem. A pak od 1. 1. kurzarbeit je úplně v pohodě. Jiná situace je, když jsme hodnotili ten program Antivirus B, který zjednodušeně říká, že je to pro firmy, které nemají pracovní náplň a pošlou zaměstnance domů, a jsou takzvané překážky na straně zaměstnavatele. To je samozřejmě standardní stav, který se v normální situaci, pokud to není nějaký masový jev, řeší podle zákoníku práce, je tam určena přesně odměna, kterou ten zaměstnanec, který je doma z rozhodnutí zaměstnavatele, [[nesroz.]]ty důvody, které jsou ze strany zaměstnavatele, plní. Tento program naše komise hodnotila a shodla se, že opět byl funkční, splnil svůj účel - zejména v měsících březen až květen. To je důležité. A současně jsme se v komisi shodli, že tento program měl skončit nejpozději k 31. srpnu. Pokud to naše komise nepovažuje za program, který by měl pokračovat, tak logicky nevidím problém, jestli kurzarbeit bude od 1. listopadu nebo od 1. ledna. A řekněme si otevřeně, pokud někdo za šest měsíců nebyl schopen najít náplň pro to konkrétní pracovní místo, jaká je pravděpodobnost, že se mu to povede během sedmého osmého devátého desátého měsíce? Podle mě takřka nulová. Neříkám, že nulová, ale takřka nulová. Tak podle mě je poctivější, aby zaměstnanci z té práce odešli, dostali odstupné podle zákoníku práce, a určitě najdou dneska zaměstnavatele, který je rád zaměstná. Pořád slyšíme určitě napříč politickým spektrem oprávněné stesky zaměstnavatelů, že pořád nejsou schopni najít další zaměstnance. Protože ta změněná ekonomická situace samozřejmě mnohé sektory takřka likviduje - turistický ruch, restaurace, bary, ale také živou kulturu, různé akce. A na druhé straně zase vytváří příležitosti pro jiné obory podnikání, kde se jim daří a kdy i díky té změněné ekonomické situaci mají nadbytek zakázek a nedostatek zaměstnanců. Mluvím o tom tak dlouze, protože jsem chtěl zdůraznit, že nevidím problém, pokud ten kurzarbeit, dobře připravený, dobře promyšlený, dobře prodiskutovaný, bude platit od 1. ledna. Je to podle mě lepší než uspěchaně v legislativní nouzi během několika hodin projednat desítky pozměňovacích návrhů a případně udělat chybu. Samozřejmě si myslím, že pokud ten návrh bude dobře diskutován, tak se zase snižuje riziko toho, že nám ho Senát vrátí. Pokud bychom ho dneska schválili, tak jsem si takřka jist, že horní komora by nám ten zákon vrátila. Myslím, že jsme schopni v rámci politických stran debatovat ten konkrétní návrh zákona, už nyní mluvit s našimi kolegy z horní komory a snažit se najít během projednávání ve Sněmovně podporu i v horní komoře. A to ten takzvaně ztracený čas, který dneska jakoby ztratíme, pokud neodhlasujeme legislativní nouzi, vlastně nahradíme. Protože horní komora má 30 dnů a pak to tady musí ležet 10 dnů, než se k tomu vrátíme, a tak dále, vždyť to všichni známe, ty lhůty. Takže pokud to kvalitně připravíme, současně budeme pracovat, debatovat s kolegy z horní komory, tak ten jakoby ztracený čas doženeme a včas ten návrh zákona projde dolní a horní komorou. [[(9.40 hodin)]] K programu budeme debatovat jindy, že? Až otevřete debatu k programu, takže ke změnám programu, které navrhneme, se pak vyjádřím v dalším vystoupení. Snažil jsem se vysvětlit racionálně a věcně, proč není vhodné, abychom to dnes projednali ve stavu legislativní nouze. Není to žádná zlá vůle opozice, naopak, my jsme připraveni se podílet na tom konkrétním znění tak, abychom případně chránili pracovní místa, která mají smysl. Chránit pracovní místa, která už reálně neexistují, nám po šesti měsících smysl nedává. A musíme si říct, kdo je vlastně platí. Ani ne stát, ani vláda, ani Sněmovna, ani Senát, ale ta neexistující pracovní místa platí ti, kteří do té práce chodí, kteří pracují a kteří platí daně, sociální a zdravotní pojištění. Ti platí i ta neexistující pracovní místa. Mimo jiné se pak určitě dostaneme k parametrům zákona, ale to nechám na debatu nejlépe v prvém čtení a mezi prvním a druhým čtením v jednotlivých výborech. Děkuji. A věřím, že jsem vás aspoň částečně přesvědčil a že tento návrh zákona budeme projednávat ve standardním legislativním procesu.
Já vám děkuji. Protože se mě už několik z vás přišlo zeptat, chodí mi esemesky, zrekapituluji to. Je to tak, jak říkal pan předseda Stanjura. V tuto chvíli diskutujeme o legislativním stavu nouze, ještě ne o programu nové schůze. Už jsem zachytil dohodu o tom, že zřejmě legislativní stav nouze nezíská dostatečnou podporu, pak ale budeme probírat program, nicméně kurzarbeit nebude možné projednat, protože není splněna desetidenní lhůta, ale platí dohoda z grémia, že zařazujeme bod o zamýšleném stavu nouze. To bude tedy zřejmě jediný bod 60. schůze a kurzarbeit zařadíme, tato debata se zřejmě přesune do organizačního výboru, který je svolán po obědě, na nějaký jiný termín po dohodě všech. A teď všechna přednostní práva. Nejdřív pan předseda Jurečka.
Dobré dopoledne. Vážený pane předsedo, pane premiére, zbývající čtyři členové vlády, děkuji za tu možnost tady dnes také vystoupit. Omlouvám se, já jsem si teď vzal přednostní právo proto, že tak jako ostatní předsedové sněmovních stran jdeme v 10.30 na jednu debatu, tak holt ten prostor využívám teď, jako tady třeba hovořil i pan premiér. Jsme v nelehké situaci, stojíme před mnoha rozhodnutími včetně toho, které bude dnes dělat vláda o vyhlášení stavu nouze. Já bych se tady s dovolením vrátil možná k jedné klíčové události, která byla v srpnu letošního roku. Vzal jsem si na pomoc rozhovor vás, pane premiére, který jste dával pro Právo, které vyšlo 21. a 22. srpna. [[Ukazuje tiskovinu.]] Bylo to víkendové vydání Práva, kde vy už v titulku říkáte, cituji, Babiš: "Rozhodli jsme se správně, lidé jsou už z roušek otrávení." A myslím si, že by bylo fér, kdybyste řekl, přiznal a vyhodnotil tento svůj nejenom výrok, ale své rozhodnutí, které jste jako premiér udělal tím, že jste tehdy výrazně vstoupil do návrhu, se kterým tehdy přišel ministr Adam Vojtěch, do návrhu, který se opíral o odbornou debatu lidí, jako byl docent Maďar, který následně poté z týmu odešel, a řekl také, jakou nesete zodpovědnost za současný stav, ve kterém jsme a ve kterém ještě budeme a který se dotkne statisíců lidí v České republice v rámci toho, že rodiče budou muset řešit, jakým způsobem zabezpečit své děti, mnoho firem, živnostníků bude muset řešit, jak se s tou situací dokáže popasovat v příštích dnech a týdnech. Jsme v situaci, kdy v březnu bylo 35 lidí, kteří zemřeli s covidem, v dubnu to bylo 201 - a nejsme na konci měsíce září a je to 211. A já si dovolím ocitovat jenom dvě stručné odpovědi z toho rozhovoru. Otázka redaktora: "Říkáte, že to není chaos, ale Ministerstvo zdravotnictví na jedné straně něco rozhodne, a vy na druhé straně vyjednáváte tu se sportovci, tu se zástupci kultury o výjimkách. Copak nejste schopni se dohodnout dřív, než s něčím přijdete na veřejnost?" Vaše odpověď: "Souhlasím, že bychom měli informovat lidi ve chvíli, kdy máme jasně narýsováno, jak dál postupovat. Proto říkám, že původní rozhodnutí bylo předčasné a zbytečné. Zdravotnictví ho špatně komunikovalo v rámci svého odborného týmu. Bylo nelogické a v rozporu s názorem centrálního řídícího týmu i se stanoviskem klinické a laboratorní skupiny. Každý, kdo má selský rozum, což je můj hlavní pracovní nástroj, to nemohl pochopit a byl jím překvapen. Proto jsme ho ve čtvrtek změnili." A ještě druhá otázka: "Vaše osobní intervence může vypadat tak, že jste se pasoval do role epidemiologa, který rozhoduje." Vaše odpověď: "V minulosti jsme do toho epidemiologům zásadním způsobem nemluvili, ale jsme ve fázi, kdy musíme chránit lidi a současně udělat maximum pro návrat do normální situace. Nechceme paralyzovat společenský, kulturní, sportovní a ekonomický život. Jen se podívejte na veřejnou debatu, kde se ani odborníci nejsou schopni sjednotit. Někteří tvrdí, že roušky jsou důležité, jiní, že jsou zbytečné. Odpovědnost ale neseme my. Lidé jsou už otrávení z různých nařízení, proto si myslím, že teď jsme rozhodli správně. Rozhodnutí se budou řídit podle semaforu, a pokud by se situace zhoršila, budeme okamžitě reagovat. A opakuji, že já jsem odpovědný za to, jak bude fungovat vláda a ministři." Tolik část tohoto rozhovoru. Možná by bylo dobré, kdybyste se k tomu, pane premiére, ještě vrátil a uměl říci, jak to rozhodnutí dnes s odstupem hodnotíte, když jste řekl, že jste do toho vstoupil na základě vašeho selského rozumu a nesete za ně plnou zodpovědnost. A teď se posunu k tomu, co tady říkal i pan ministr Hamáček. Můžeme to doložit na základě stenozáznamů v průběhu nejenom dubna, ale i června i července. My jsme tady intervenovali, žádali, prosili, dávali legislativní návrhy, které se týkaly toho, abychom na druhou vlnu byli lépe připraveni, aby tady byla funkční chytrá karanténa, aby tady bylo funkční trasování, aby tady byl přijat a projednán přes prázdniny bezpečnostní zákon. Pan ministr Hamáček na konci června říkal, jak to za prázdniny odpracujeme. Měli jsme k tomu pracovní setkání, někteří z nás na něm byli, a bavili jsme se o tom, že takovýto návrh se projedná nejpozději v měsíci září. Nestalo se vůbec nic. Je konec září, a nemáme tady na stole žádný takový návrh. Dostáváme se do situace, kdy už od začátku září tisíce rodičů jsou konfrontovány s tím, že musí zůstávat se svými dětmi doma v rámci ošetřovného, v rámci toho, že zavřeli jejich třídu, nebo děti byly vytrasovány a jsou v karanténě. Jakou pomoc vláda připravila těmto lidem? Podle dat Asociace samoživitelek 50 % samoživitelek a samoživitelů už v srpnu nemělo vůbec žádné rezervy. Kde je nějaká systémová pomoc těmto lidem? Mluví se tady o kurzarbeitu. To je v pořádku. Ale to je jedna skupina části společnosti. Baví se tady někdo o živnostnících, o malých a středních firmách, jakým způsobem jim pomoci, jakým způsobem pomoci živnostníkům, kteří nevyužijí kurzarbeit? Já bych byl rád, aby tady byla opravdu, když už jsme se do té situace dostali, systémová, promyšlená opatření. Děkuji alespoň za tu část vystoupení, kterou tady řekl pan ministr Prymula. Ale pane ministře, já mám prosbu. Vy jste řekl: "Nebudu tady do detailu rozebírat návrhy opatření." Já vás prosím i kvůli lidem, kteří nás sledují, rozeberte je do detailu a prosím, řekněte na základě dat, která máme třeba například z trasování: víme, že nejrizikovější oblastí, kde se lidé setkávají, jsou tyto oblasti. Podložte to těmi daty a řekněte: proto to omezíme. V ten okamžik je to nejenom smysluplné, ale je to věrohodné. My všichni, i ti lidé to pochopí, budou to respektovat, nebudou si z toho dělat legraci, jako si od včerejška dělají legraci z toho, že teď fotbal bude hrát místo jedenácti deset členů týmu, dělají si legraci z toho, že v divadle může sedět 200, 300 lidí, ale na venkovním sportovním utkání na vesnici, kde by měli rozestupy a roušky, nemůže být vůbec nikdo. Těžko to těm lidem i my můžeme vysvětlovat. Já jsem 8. září tohoto roku prosil pana premiéra o dvě věci: ať svolá Ústřední krizový štáb - to se stalo až po více než dvou týdnech, a ať pozve všechny zástupce sněmovních stran k jednání. Protože i my, když budeme vtaženi do vašich problémů, do vašich úvah a do vašich řešení, tak budeme schopni daleko více i našim lidem, našim voličům, lidem, kteří se na nás obracejí, vysvětlovat to, proč to vláda dělá, jak to dělá a že ta opatření dávají nějakou logiku, dávají smysl. A v tenhle okamžik to takto já vysvětlit lidem neumím. Zůstanou bez nějakých zásadních omezení řetězce, supermarkety. Jak to vysvětlíme lidem, kteří dneska díky vašemu opatření přijdou zhruba o 15 až 40 % tržeb a nemají zatím žádný příslib náhrady? Pan vicepremiér a ministr průmyslu a obchodu před více než týdnem řekl: Už jsme těmto lidem dali dost. Ale ti lidé, mnoho z nich podniká v Praze, v centru města, já se s nimi bavím, říkají: Ale my jsme dojeli veškeré rezervy za první vlnu a teď nás někdo dál omezuje a není vůbec žádný příslib podpory. S tímhle se těžko může jít a komunikovat tyto věci vůči lidem. [[(9.50 hodin)]] My jsme za KDU-ČSL připravili a dnes podali návrh na ošetřovné, aby to platilo v podmínkách, jaké tady byly v případě první vlny. Dali jsme ten návrh, aby byl schválen v prvním čtení. Velmi prosím, aby to vláda neodmítla, aby k tomu dala minimálně neutrální stanovisko, abychom toto opatření ve Sněmovně udělali. Co chcete říct, členové vlády, rodičům, kteří budou doma, kteří již v tenhle okamžik budou muset, když přijdou o 40 % svého příjmu, žít na dluh? Co jim chcete vzkázat? To stejné i vůči živnostníkům, které jsem tady zmiňoval. A chci se zeptat, pane premiére a pane ministře vnitra i pane ministře zdravotnictví - podařilo se nastavit nákup ochranných pomůcek tak, že podporujeme domácí firmy? Včera jsem z veřejných informací četl, že ano, nějakou část nakupují státní hmotné rezervy od českých firem. Ale bohužel ne od výrobců. Jsou to překupníci, kteří kupují opět výrobu z Číny. Proč? Proč platíme po šesti měsících opět stejnou daň a stejnou chybu vůči Číně? Tchaj-wan dokázal za 90 dnů být plně soběstačný ve výrobě svých vlastních ochranných pomůcek pro celé obyvatelstvo. Prosím pěkně, odpovězte mi, pane ministře, jak bylo naloženo s nabídkou České asociace výrobců nanotechnologií. Tito lidé přišli na Ministerstvo zdravotnictví a na Ministerstvo průmyslu a obchodu na začátku července a dali nabídku, že chtějí pomoci a spolupracovat se státem a chtějí nabídnout systémové řešení, aby místa, jako jsou školy, školky, nemocnice, domovy s pečovatelskou službou, abychom technickými prostředky dokázali snížit běžné množství virů jako takových prostřednictvím nanotechnologií a dalších technologií. Já od těchto lidí vím, že tu nabídku předali. Ale nikdo - nikdo - se s nimi dál nebavil. Zeptejte se pana Kůse, pana Procházky a dalších. Jak je možné, že stát v takové situaci takovým způsobem odmítá fundované, schopné lidi, kteří nabízejí dlouhodobá technologická řešení? Nejenom řešení důsledků, ale odstraňování příčin. Na to se tady úplně zapomnělo. Pane ministře zdravotnictví, prosím, dejte vzkaz i mnoha lidem, kteří se na mě obracejí, jak to bude s bohoslužbami. Je tady velká část lidí, pro které tato otázka je velmi důležitá. Na jedné straně řetězce pojedou, do obchodu se bude moct chodit nakupovat, ale bohoslužby budou opět omezovány? Dejte i na to jasnou odpověď. Minulá vláda na to úplně zapomněla. Chápu, že nikdo v této oblasti necítí nějakou potřebu se podívat, kolika lidí se to týká a jaké to má pro ně dopady. Omlouvám se, mám tady některé konkrétní věci, u kterých bych poprosil, abyste na ně dali odpovědi, a ne ani tak kvůli mě, ale kvůli obrovskému množství lidí, kteří říkají: máme největší strach z nejistoty. My nevíme, jak dlouho to bude trvat. Ti lidé jsou vystresovaní. Mají toho plné zuby. Ale když se jim ty věci vysvětlí a budou mít logiku, tak to umí pochopit. A když budou vědět, že jim stát pomůže a jak dlouho to bude trvat, tak se to lépe snáší. Vy jste mluvil o tom, že ta opatření budou krátkodobá. Ale prosím pěkně, řekněte, co to je krátkodobost. Při jakých číslech budou zrušena? Při jakém čísle hodnoty R faktoru, nebo při jakém počtu denně pozitivně testovaných? I to je důležité, aby ti lidé slyšeli, aby měli i naději v této situaci. Tolik několik mých konkrétních otázek. Bohužel jsem musel některé věci připomenout, protože je taky důležité vědět, že mnoho věcí bychom dneska nemuseli řešit, kdyby vláda 21. srpna rozhodla podstatně jinak. A v závěru se připojuji k té výzvě, kterou tady říkal pan ministr vnitra Jan Hamáček, aby lidé šli volit, aby měli odvahu nejenom k té volbě přijít, ale i udělali vyhodnocení toho, jak hodnotí to řešení té situace a to, jakým způsobem kroky, které se udělaly, nebo neudělaly, na ně a na jejich rodiny dopadají. Za nás, za KDU-ČSL, jsme připraveni být konstruktivní. Mnoho návrhů, které jsme předložili, velmi rádi budeme, když si vláda osvojí a nakonec je dotáhne, jako například ošetřovné. Jsme připraveni opět nominovat Víta Kaňkovského do Ústředního krizového štábu. Myslím si, že rozhodně nebyl zbytečným členem. A vracím se k tomu poslednímu. Pane premiére, svolejte setkání předsedů stran, protože to není jenom o vyhlášení stavu nouze. Ale jestliže se mají dělat dopady, jako je zrušení superhrubé mzdy, další opatření, která budou v příštím roce znamenat výpadek v rozpočtu více než 150 miliard korun, ty věci mají výrazný přesah za funkční období této vlády. Myslím si, že je fér se všemi, kteří tady s vysokou pravděpodobností budou nést zodpovědnost i v příštích letech za tyto věci a budou je muset řešit, aby to s nimi projednáno bylo. Děkuji moc za pozornost.
Děkuji vám. Další s přednostním právem vystoupí paní předsedkyně Pekarová Adamová. Pan předseda Farský a Rakušan stáhli své přihlášky s tím, že vystoupí až k bodu Informace vlády k nouzovému stavu.
Vážená vládo, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážená veřejnosti, dovolím si jenom velice stručně okomentovat příspěvky pana ministra Prymuly i pana premiéra k vyhlášení nouzového stavu, a to z toho důvodu, že mi tam celá řada věcí chybí. Od pana premiéra mi chybí omluva, protože to je on, který nese plnou zodpovědnost za vládu, její kroky a její selhání. A vyhlašování nouzového stavu teď na podzim není nic jiného než přiznání absolutního selhání a podcenění situace ze strany vlády. Ta nepřipravenost během letních měsíců, kdy byl relativně klidnější průběh epidemie, ta nás teď dohání. A kdo za to nese zodpovědnost a kdo sám v březnu před televizními kamerami z televizních obrazovek mnoha televizních stanic říkal, že ji přijímá? Ano, pan premiér. Ta omluva je tedy namístě, protože lidé jsou tím, co se děje, velmi krutě postihováni, ať už ti, kteří jsou přímo nemocní, a doufejme, že mrtvých nebude tolik přibývat, ale samozřejmě i ti ostatní, kteří jsou omezováni všemi možnými opatřeními, a to ještě další mají přicházet. Další, co mi chybělo, bylo jasné zdůvodnění toho, že když uděláme kroky, které omezí někoho v jeho výdělečné činnosti, ať už je to podnikání, nebo je to živnostník, který se teď živí na volné noze, kdokoli, ať už jsou to zaměstnanci, tak že zároveň přijde pomoc, že tady bude mechanismus, který bude okamžitě spuštěn, a neznamená to, že omezíme například, jak už to je dnes, otevírací dobu restaurací, hospod a dalších podniků, ale budeme se tvářit, že už jsme pomohli v minulosti dost. Ti lidé balancují na hraně propasti. A mnozí do ní spadnou, pokud včas nezasáhneme. TOP 09 v tomto směru připravila odškodňovací zákon. Předkládáme ho v tomto týdnu. A já pevně věřím, že pokud to myslíte vážně s tím, že nechcete, aby ekonomické dopady byly hluboké, tak podpoříte tuto naši iniciativu. Je to jasně zákonem daný mechanismus, který dá všem jistotu, že pokud dojde k jakýmkoli restrikcím a opatřením, která budou mít dopad na podnikání, na živnosti lidí, tak zároveň stát podá okamžitě pomocnou ruku, bude mít tu povinnost. To si myslím, že to je jediné, co v tuto chvíli může veřejnost uklidnit. Píší nám opravdu stovky lidí, kteří jsou právě v těch dotčených byznysech zaměstnaní či je provozují, že už balancují na hraně. Pojďme jim dát alespoň tu jistotu, ale samozřejmě zároveň i pomoc. Já vás žádám, abyste zároveň zveřejnili data, informace, jak pracujete s pandemickým plánem České republiky. Všichni víme, že ministr Vojtěch přes léto dal Ústřední epidemiologické komisi prázdniny, že se ani jednou nesešla čtyři měsíce a že i pandemický plán byl i na začátku epidemie aktivován pozdě. Nebylo podle něho postupováno ze začátku roku, když už epidemie byla v okolních státech, když už byla na všech kontinentech, a dodnes se podle něj nepracuje. Chci znát informace, proč tomu tak je a kdy to bude napraveno. Zároveň vás žádám, aby už se nestalo to, co se děje bohužel i po nástupu nového ministra zdravotnictví, že jsou ve veřejném prostoru, v médiích publikovány polotovary. Nejsou to hotová rozhodnutí, ale je to jenom jakási úvaha. Dám příklad konkrétně z víkendu, kdy došlo k tomu, že v jednom diskusním pořadu pan ministr říká: mohli bychom školy zavřít do středy, anebo taky v pátek, a také budou menší možnosti se shromažďovat, buď dvacet, nebo deset lidí maximálně. To jsou přece polotovary. A když se zeptala redaktorka na to, jestli se to dotkne i svateb a bude to třeba třicet lidí, tak pan ministr jenom přikývl, asi třicet lidí. [[(10.00 hodin)]] Myslím si, že takto komunikace nemá vypadat. To je příklad toho, jak jenom znejisťujete lidi. Jak dáváte jen nějaké dílčí úvahy do veřejného prostoru, které už si pak žijí vlastním životem a které nepřinášejí to, co tady od samého jara po vás žádáme. Aby byla jasná konkrétní komunikace, abyste se i vy mezi sebou předtím dohodli. To už snad bylo tolikrát zmíněno, jak to dopadlo se školami a s ředitelským volnem a ministrem Plagou, že už to nemusím ani připomínat. My za nás nabízíme samozřejmě jako vždy, protože to děláme po celou dobu epidemie, odbornou pomoc, ať už v oblasti zdravotní, nebo ekonomické. Předkládáme vlastní návrhy a chceme být maximálně konstruktivní. Protože nám skutečně v tuto chvíli nejde o žádné politické body, ale jde nám o životy lidí, o jejich zdraví. O to by nám všem mělo jít především. Chci ještě apelovat na jednu opomíjenou oblast. Šíří se obrovské množství dezinformací, které se týkají koronaviru, které se týkají očkování atd. Buďte prosím, vládo, v tom aktivní. My v tom také jsme proaktivní a podáváme pomocnou ruku. Protože to je věc, která je velmi nebezpečná a která veškeré úsilí, které teď mají na svých bedrech zdravotníci, ať už lékaři, nebo zdravotní sestry a další, ale i celá řada dalších zapojených odborníků, velmi podrývá. Prosím, buďte v tomto mnohem důslednější a aktivnější. Myslím, že je teď zásadní, aby nouzový stav, pokud jej máte využít, byl dobře komunikován a abyste dali lidem jistotu toho, že ta opatření skutečně zavádíte na základě faktů, které jsou dostupné. My tady slyšíme o tom, jaké je současné reprodukční číslo, ale zároveň slyšíme, že celá řada případů není vytrasovaná, protože to prostě hygieny nestíhají. Ty odhady je samozřejmě složité udělat, ale prosím, zveřejňujte, maximálně zveřejňujte veškeré informace. A nestavte se zády, tak jak jste to dělali doposud, k našim návrhům, které jsou konstruktivní, vycházejí od odborníků a které mohou značně pomoci a ulevit lidem v této zemi ať už po stránce zdravotní, nebo ekonomické. My se k nim nechceme otáčet zády a chceme, abyste s námi tyto věci komunikovali. Proto se připojuji k prosbám, abychom i v tomto období podzimu více komunikovali na úrovni předsedů stran. Na jaře se to povedlo jenom párkrát, pojďme to udělat tentokrát lépe a snad tím pádem i lépe zvládneme celou epidemii. A závěrem chci, abychom dali lidem jistotu tak, jak jsme se snažili společnými silami vymyslet způsoby, aby mohli volit i lidé z izolace či v karanténě. Aby se nebáli k volbám přijít. Připomeňme, že Ministerstvo vnitra ještě v červenci tvrdilo, že holt ti lidé přijdou o toto své základní právo. My nechceme, aby přicházeli o jakákoliv svoje práva, a nechceme, aby přicházeli i o možnost třeba, která se musela stát na jaře, tedy možnost vycestovat za hranice atd. I volební právo je jedno z těch, která jsou základní. A já jsem ráda, že se to podařilo vymyslet a že se podařilo, a doufejme úspěšně, teď už to můžeme teprve zaklepat, zrealizovat. Proto prosím lidi, aby k volbám přišli, a také, aby tím zhodnotili, jak vláda epidemii zvládá či nezvládá. Děkuji za pozornost.
Děkuji. S přednostním právem pan místopředseda Okamura.
Vážené dámy a pánové, pan premiér Babiš za hnutí ANO a ministr vnitra, předseda ČSSD Jan Hamáček, nám dnes tady přišli říct, že prosazují vyhlášení nouzového stavu. A chtějí opět omezit životy našich občanů. Chtějí životy našich občanů omezit ekonomicky a sociálně. Rád bych na úvod zdůraznil, že pro hnutí SPD je na prvním místě ochrana životů a zdraví našich občanů. Problém ovšem je, že vláda evidentně netuší, zda to, co průběžně navrhuje za opatření, jestli je skutečně k něčemu potřeba. Kromě vyvolání paniky a další ekonomické a sociální frustrace lidí, kromě nějaké mediální předvolební kampaně, která má sdělit voličům před pátečními volbami: Dívejte se! Nasadíme všechny páky, jen abychom vám ukázali, že to řídíme i proti vaší vůli. Martin Balík, vedoucí lékař Kliniky anesteziologie, resuscitace a intenzivní medicíny Všeobecné fakultní nemocnice, lékař, který jako první léčil na jaře těžce nemocné s covidem, se nedávno vyjádřil takto, cituji: Koronavir nezastavíme. Pro většinu je to rýma. Čísla mrtvých jsou zkreslená, politici ho zneužívají. Konec citátu. Jeho tvrzení dnes potvrzují další odborníci. Čekali bychom proto, že když vláda hnutí ANO a ČSSD navrhuje vyhlášení nouzového stavu, kdy chce omezit životy našich občanů, tak že vláda předloží statistikami a fakty podloženou analýzu, která třeba řekne: COVID-19 je nebezpečný, protože tolik a tolik lidí onemocnělo a tolik a tolik lidí zemřelo a hrozí, že jich zemře ještě více. Čekali bychom, že vláda pro případ covidu, když chce vyhlásit nouzový stav, vypracuje a představí epidemický plán obdobný tomu, jaký máme např. pro epidemii chřipky, kdy je nastaveno přesné číslo, kolik lidí musí onemocnět, aby se spustila ochranná epidemická opatření, která mimochodem se celkem pravidelně v časech epidemií chřipky spouštějí. Tohle ovšem vláda nejen neudělala, ale ani se o to nepokusila. Jen chce vyhlásit nouzový stav, přičemž velké množství našich občanů má již nyní velké finanční a sociální potíže, protože jim klesly příjmy nebo přišli o práci. A zároveň vláda nejenže nenavrhuje účinnou podporu občanům, kteří jsou vládními opatřeními ekonomicky a sociálně postiženi, ale dokonce i odmítá konstruktivní návrhy a řešení ze strany SPD. My tady opakovaně navrhujeme, aby vláda změnila zákon o veřejných zakázkách, aby teď v krizi byly upřednostněny české firmy. Aby veřejné peníze, veřejné investice šly jenom do českých firem s českými vlastníky, které platí daně v České republice, zaměstnávají české zaměstnance a nevyvádějí dividendy do zahraničí. Vláda to ale nechce udělat. My jsme tady navrhli jako SPD, aby se odpustilo zaměstnavatelům placení sociálního pojištění za zaměstnance, aby to místo nich platil stát. Což by pomohlo udržet - my jsme navrhovali do konce roku. O našem návrhu se tady hlasovalo, o návrhu SPD. Vláda nám to zamítla. My chceme udržet pracovní místa, aby se nepropouštělo. Za SPD tady navrhujeme opakovaně, aby se DPH platilo pouze ze zaplacených faktur, pouze z proplacených faktur, čímž bychom pomohli živnostníkům, malým a středním českým firmám. Protože já nechápu, proč stát vybírá od živnostníků a malých a středních firem peníze za něco, co ti živnostníci vůbec nedostali proplaceno. Zvlášť teď v krizi bychom mohli všem živnostníkům ulevit. A SPD to navrhuje, abychom jim nechali peníze ve firmách, které ani nevyinkasovaly. Abychom jim pomohli udržet cash flow, a umožňuje to dokonce i legislativa EU u malých a středních firem, aby se platilo DPH, odvádělo DPH ze skutečně proplacených faktur. Vláda tento návrh SPD neustále odmítá. Dále jsme tady prosazovali za SPD paušální daň pro živnostníky. Prosazuji to tady sedm let. Konečně si vláda teď v krizi tento můj návrh osvojila a leží to tady ve Sněmovně, a za to jsem rád, protože paušální daň pro živnostníky zásadně zlevní podnikání živnostníkům a sníží byrokracii. A teď v krizi je to opravdu navíc ještě potřeba, protože potřebujeme, aby spolu se zvyšující se nezaměstnaností se lidé mohli sebezaměstnat. Aby se nebáli se sebezaměstnat a vyvíjet nějaké aktivity. Takže my chceme ulevit živnostníkům tady po mnohaletém martyriu. Vláda si ten můj návrh osvojila, ale zatím to ještě neprošlo Sněmovnou. Paušální daň pro živnostníky. [[(10.10 hodin)]] SPD podporuje samozřejmě kurzarbeit, protože chceme, aby se udržela pracovní místa. Nicméně opět vláda ten návrh předložila špatně. Budeme tady o něm mluvit teď v blízké době. Protože vláda nechce podpořit občany, kteří pracují na smlouvy na dobu určitou. To znamená, vláda navrhla ten návrh tak, že diskriminuje v podstatě část zaměstnanců, přitom právě na ty smlouvy na dobu určitou my jako SPD chceme, aby všichni dostali tu podporu formou kurzarbeitu, protože právě ty smlouvy na dobu určitou jsou nejvíce využívány vůči těm, řekl bych, sociálně slabším, nebo vůči občanům ve slabší pozici, to znamená, jsou to často invalidní spoluobčané, lidé v důchodech, jsou to často studenti, jsou to často matky samoživitelky, a vláda je vlastně vyčlenila, takže oni by neměli nárok být v tom systému kurzarbeitu a jejich pracovní místa by nebyla podpořena, což mě úplně šokovalo, ta asociální politika vlády hnutí ANO, ČSSD. A my už jsme tam vložili pozměňovací návrh, naše poslankyně Šafránková, abychom tuto diskriminaci odstranili, abychom mohli podpořit udržení pracovních míst pro všechny pracující občany. Takže my už jsme samozřejmě tento nedostatek, co tady vláda předložila, jako SPD nahradili a teď je otázka, jestli se bude pro náš pozměňovací návrh tady bude hlasovat a jestli ho vláda podpoří. Samozřejmě, že tady taky jako podpůrné opatření, které vláda bohužel odmítá, a je to opět z pera SPD, nám tady leží zákon na zvýšení slevy na poplatníka, to znamená, zvýšení té odečitatelné položky pro všechny pracující občany. Ta se mimochodem, ta odečitatelná položka, ta sleva na poplatníka, nezvyšovala už dvanáct let. Tady na tom vidíme, na jakém žebříčku priorit jsou u všech dosavadních vlád včetně současné pracující lidé. To znamená, až na tom nejnižším. To je přesně opak než tak, jak to vidíme my v SPD. Pro nás jsou naopak slušní lidé na první místě a také ti pracující. Návrh SPD by přinesl každému občanovi navíc v peněžence v průměru 1 035 korun, a vláda to odmítá. To znamená, tady vláda chce vyhlašovat nouzový stav, to znamená, omezovat opět práci a životy občanů, v podstatě brát jim peníze, protože opět se sníží tržby, opět bude se zvyšovat nezaměstnanost, ale zároveň vláda odmítá ty konstruktivní návrhy SPD, ty konkrétní návrhy zákonů, které by naopak pomohly alespoň, když už tedy vláda, protože tady má většinu, respektive s podporou KSČM, tak my, opozice, těžko to přehlasováváme, tak by vláda měla aspoň přijmout ty návrhy SPD, abychom pomohli těm slušným pracujícím lidem udržet pracovní místa, udržet ty firmy v chodu, aby nekrachovaly, a tak dále. Ale to vláda bohužel nedělá. No nic, budeme vás přemlouvat dál. A taky víme proč. Ale zpátky k tomu covidu. Vláda, respektive ono je to celé o covidu, ale zpátky teď k té nákaze. A víme také, proč vláda ta statistická data vlastně nemá, ta, o kterých jsem hovořil, protože dodnes neví, kolik lidí skutečně zemřelo na COVID-19, a neví to z prostého důvodu, protože se nedělají pitvy zemřelých. A pokud se u zlomku z nich pitva provedla, víme o případech, kdy mrtví už v době úmrtí covid ani neměli, a přesto byli zahrnuti do statistiky zemřelých na covid. Už se totiž ozvali patologové, kteří tvrdí, že v jejich nemocnici žádný člověk na covid ve skutečnosti nezemřel, přestože je tak označený. Nejde ale jen o nouzový stav. Jde o celkové šíření strachu a paniky z nemoci, u níž si odpovědní lidé ve vládě nedali tu práci, aby nám analyzovali, zda se máme či nemáme bát. Jen pokud známe skutečná ohrožení, můžeme přece rozhodovat, jaká opatření jsou přiměřená a nezbytně nutná. Málo se o tom mluví, ale v České republice spáchá například ročně okolo 1 300 lidí sebevraždu a od počátku covidové paniky se podle psychiatrů zhruba ztrojnásobil počet lidí v depresi. Další téma jsou neustálé pokusy omezovat péči pro pacienty s jinými chorobami než covid. I tady lékaři upozorňují na škody na zdraví, které plynou z omezení péče o nemocné pacienty s onkologickými a dalšími chorobami. Pokud se tedy tady bavíme o covidu, měla by v prvé řadě vláda přinést - a máme za sebou už půl roku - tvrdá data, kolik lidí z testovaných skutečně onemocnělo, kolik lidí prokazatelně podle pitevních zpráv zemřelo na covid. Protože jak víme, a už to potvrdilo i mnoho odborníků, počet pozitivně testovaných ještě neznamená počet nemocných. To je důležitá věta, kterou je potřeba si říct. A podle těchto dat je pak potřeba posoudit, kdo a jak je ohrožený a jak ohrožené skupiny chránit. Nic takového tady dnes ale na stole od vlády nemáme, jen vzájemné mediální vzkazy od ministrů a pana premiéra ve smyslu, já navrhnu nouzový stav a já to podpořím. To je nejen neprofesionální, ale opravdu hluboce zhoubné. Není opravdu možné takto si zahrávat, takto jednoduše si zahrávat s životy deseti milionů našich občanů. A dnes má veřejnost - mně píše obrovské množství občanů, tisíce denně, doslova tisíce denně - mají občané velké pochybnosti o tom, co je a co není nutné, protože to právě vyplývá z této problematické komunikace, z těch problematických návrhů, které tady průběžně padají. Podle dostupných informací jsou statistiky zemřelých na covid fakticky falšované, neboť zemřelí lidé ve skutečnosti skonali na úplně jiné nemoci, pouze byli v nějakém čase covid pozitivní. A podržte se - někteří prokazatelně dokonce v čase smrti už ani covid pozitivní nebyli. Přesto byli zařazeni do statistiky jako zemřelí na COVID-19. Dvě patoložky z pražské Nemocnice Na Bulovce, Jana Válkyová a Michaela Ledinská, poskytly portálu novinky.cz šokující rozhovor, v němž otevřeně popsaly své zkušenosti s pitvami pacientů údajně zemřelých na koronavirus. V Nemocnici Na Bulovce zemřelo od začátku údajné pandemie do onoho rozhovoru 27 pacientů na koronavirus, řečeno v uvozovkách. Ve skutečnosti tam však nezemřel na koronavirus nikdo. Oněch 27 pacientů bylo údajně covid pozitivních, ale pokud koronavirus nějak ovlivnil jejich smrt, je tato souvislost neprůkazná, zastřená, případně není žádná. Jak vyplývá z výpovědí obou patoložek, pitva byla provedena jen u pouhých tří pacientů. Tedy ne u všech dvaceti sedmi, jak by se dalo čekat v době údajné pandemie, která ochromila chod celé země. Všichni tři pitvaní byli starší šedesáti let, dva z nich přes sedmdesát let. Dva pitvaní navíc v době smrti podle vyjádření patoložek už koronavirus ani neměli, protože mezitím z jejich organismu zmizel, a možná tam ani nebyl, protože chybovost testů může být až 30 procent. Přesto jsou vedeni ve statistice - zemřeli na koronavirus. Pokud je výše uvedené pravda, svědčí to nejen o falšování statistiky a úmyslném vytváření falešné epidemie, svědčí to o naprostém selhání systému. Protože pokud tu máme - a my to vyloučit nemůžeme, že nám tu řádí - nějaký nebezpečný vir, pak bych čekal řádnou dokumentaci, tedy nejen kolik lidí se potkalo s virem, ale kolik lidí, kteří se s virem potkali, skutečně onemocnělo a kolik na něj skutečně zemřelo. Namísto toho tady vláda a ministerstvo šermují s čísly, kolik lidí je na covid pozitivních. Ministerstvo zdravotnictví dodnes nepřijalo u nákazy virem COVID-19 žádný standard pro vyhlášení epidemie, jak tomu je u chřipky, kde k vyhlášení epidemie je standardem 1 600 až 1 800 nemocných na 100 tisíc obyvatel. Zdůrazňuji - skutečně nemocných, nikoliv infikovaných. Přičemž opět nevíme, kolik je nemocných skutečně jen na covid a kolik má jinou závažnou chorobu a jsou pouze na covid pozitivní. Musím říct, že k tomu, abych zkoumal statistiky, mě přiměl projev jednoho italského poslance, který po přezkoumání statistik zjistil, že z údajných 25 tisíc obětí covidu v Itálii jich ve skutečnosti 86 procent zemřelo na úplně něco jiného. A my bychom se měli ptát, kolik lidí u nás skutečně je nemocných na COVID-19 a kolik jich skutečně na infekci tímto virem skutečně zemřelo. Znova říkám, nikoliv pozitivních, ale skutečně nemocných. V České republice podle Státního zdravotního ústavu každoročně onemocní chřipkou necelý milion obyvatel a souvisí s ní v průměru téměř 2 tisíce úmrtí ročně. Proč v případě covidu přijímá vláda epidemiologická plošná opatření a proč taková plošná opatření nikdo nepřijímal v případě epidemie chřipky, která zabíjí daleko více? A to máme proti chřipce léky, alespoň část lidí se očkuje. A ten můj dotaz je potřeba vysvětlit, protože to není dotaz ani tak Okamury, ale to je dotaz občanů. To je jeden z dotazů, který mi neposílá jeden občan, ale to je skutečně tisíců občanů. A musím říci tedy, proto tady vytahuji do toho projevu právě i ty některé podněty mimo ta fakta, na co se mě občané ptají, a já jsem slíbil, že se na to samozřejmě zeptám jak tady pana premiéra, tak pana ministra Hamáčka, tak případně nového pana ministra zdravotnictví. Na COVID-19 vakcína není a údajně ani pořádné léky, nebo není ještě ta vakcína, která je rozšířena všude. Na onemocnění covid zabírá podle všeho například padesát let starý lék isoprinosin a zřejmě i další laciné a dostupné léky. [[(10.20 hodin)]] Vakcinolog a vedoucí lékař Centra očkování a cestovní medicíny v Hradci Králové Jiří Beran isoprinosinem úspěšně léčil sebe a syna. V litovelském domově seniorů jich dvacet onemocnělo COVIDem-19. Ošetřující lékařka jim předepsala isoprinosine a ze starých lidí ve věku 87 až 94 s dalšími nemocemi nepodlehl covidu ani jeden. Zázrak? Těžko říct. Zdá se, že když se chce, tak covid až takový problém nemusí být. Účinky léku isoprinosine výrazně a prokazatelně podporují imunitní reakci organismu, jenž se tak dokáže mnohem lépe s koronavirem vypořádat. Tento lék mají standardizovaný na léčbu koronaviru v Polsku, Maďarsku, Rumunsku či na Slovensku. Proč ne my? Protože je to laciné generikum a na ministerstvu nám stále běhají lobbisti farmaceutických virem? A protože je to laciný lék, tak na něm nikdo nevydělá peníze, proto se tady v České republice nepoužívá? Není to ta pravda? Není to ta skutečnost? Zvláště když připomínám, že tento lék je standardizovaný v okolních zemích. Takže rád bych požádal nového pana ministra o informace, kolik lidí skutečně a prokazatelně na COVID-19 zemřelo. Pouze na COVID-19. A proč do nemocných na covid počítají ty, kteří na covid nezemřeli, i ty, u nichž příčinu smrti nikdo nezkoumal, a proč patologové, pokud mluví pravdu, tak se příčina smrti u lidí podezřelých na nemoc covid nezkoumá, ale v reálu se jen připlácne každému, kdo se kolem covidu mihl. Možná to tak nebylo u všech případů, ale evidentně to tady lékaři říkají, že se to tak dělá. Nepřesná data s sebou nesou i problém v tom, že neznáme skutečný stav věcí. A pokud neznáme skutečný stav, těžko ho můžeme kvalifikovaně řešit. Jenže problém je skutečně v tom, že když tady nejsou přesná data, tak je to přesně v kontrastu s těmi deseti miliony životů občanů České republiky, kteří potřebují pracovat, potřebují ekonomicky a sociálně žít. A skutečně řada lidí přichází o práci, snížily se jim příjmy a jsou v zoufalé ekonomické a sociální situaci kvůli těm opatřením. A já proto znovu vyzývám k tomu, aby vláda dala na stůl jasná data, protože se opravdu vůbec nedivím obrovskému množství občanů, že jsou znejistělí a že tomu prostě přestávají věřit, nebo už dokonce nevěří. Znovu biju na poplach, protože lidé nemají peníze. A jak víme, teď na podzim se bude ekonomická a sociální situace občanů zhoršovat, protože dobíhají výpovědi, dobíhá odstupné. A stát bohužel, jak jsem už říkal, nenabízí žádné skutečné podpůrné varianty tak, aby udržel systémově jak pracovní místa, tak také v chodu malé a střední firmy, které jsou páteří naší ekonomiky včetně živnostníků. A opravdu se blíží, upozorňuji tady na to od jara, sociální a ekonomická katastrofa, na kterou stát nemá peníze, a zároveň jsme tady nepřijali - ani vláda nepřijala žádné zákony, které by tomuto čelily, a zároveň odmítá i ty konstruktivní návrhy SPD, které tady leží. Takže bych chtěl vyzvat vládu, i když už mi připadá, že začíná být pozdě a že ti lidé opravdu už budou bez peněz kvůli tomu, že vláda odmítá ekonomické a sociální zákony, které my tady navrhujeme, a budou bez práce, což ovlivní samozřejmě i ty všechny rodiny, kde mají invalidní důchodce, mají tam invalidy, starobní důchodce, matky samoživitelky, všechno je to v těch rodinách provázáno, když přijdou o své příjmy, o práci. A opravdu varuju nad tím, biju už na poplach, ale připadá mi, že už začíná být hodně pozdě, protože vláda ten čas nevyužila, co jsme tady měli v uplynulých měsících na tu legislativní přípravu. A ještě bych se krátce vyjádřil na závěr k tomu, co tady řekl pan ministr vnitra Hamáček, že tady předložil ústavní zákon o bezpečnosti, a celkem nevhodně tady zaglosoval, že prý se jeho návrhu zákona tady nechceme věnovat, protože je prý před volbami. No, já jsem členem komise pro Ústavu už léta, takže to, tuším, bylo jediné místo, kde se to zatím ve Sněmovně projednávalo. No víte, on tam totiž pan ministr Hamáček poschovával více věcí, pod tím ústavním návrhem zákona o bezpečnosti. Například tam píše, že bude moci v podstatě vláda nekonečně opakovat volby, resp. nekonečně odkládat volby. A nad tím jsem se tam jako jediný zarazil, a pak mi i ostatní kolegové z jiných stran dali v podstatě za pravdu, že je to potřeba vysvětlit. Protože na základě vyhlášení stavu nebezpečí, který ještě do Ústavy chce vkládat, aby se znovu a znovu mohla i na nižší úrovni omezovat práva občanů a zavírat obchody, omezovat pohyb občanů, tak vytváří do Ústavy nový stav, stav nebezpečí, stav nouze už tam je, tak tam ještě vložil v podstatě na závěr tak nenápadně, že vláda bude moci i opakovaně odkládat volby. A to je tedy opravdu velice nebezpečný návrh. Proto to bylo na komisi pro Ústavu v podstatě neprojednáno. A pan náměstek ministra vnitra, který tam byl v zastoupení pana ministra Hamáčka, dostal za úkol to dovysvětlit do příště. Takže nekonečně podle Ústavy se podle návrhu ministra vnitra Hamáčka budou moci odkládat volby. Vláda. Vláda bude moci. A to je pro nás absolutně nepřijatelná záležitost. Je tam nejprve napsáno na půl roku a v další větě je napsáno - ale také opakovaně. To je nepřijatelná záležitost úplně. To je nepřijatelná záležitost. Já znovu vyzývám pana ministra Hamáčka, jako jsme mu to říkali v létě, kdy chtěl omezovat občany v možnosti účastnit se krajských a senátních voleb, které budou tento pátek a tuto sobotu, a my jsme mu vysvětlili, že pan ministr tady není od toho, aby vymýšlel, jak omezit občanům volební právo, ale naopak aby vymyslel, jak umožnit lidem volit. Takže jsme společně všichni ten zákon tady vypracovali ve spolupráci s dalšími stranami a už je přijat, aby občané mohli volit, a bezpečně mohli volit, tyto volby. Tak znovu pan ministr Hamáček vymýšlí pokřivení Ústavy, jak opakovaně v podstatě neumožnit lidem volby a odkládat je donekonečna. Takže tohle samozřejmě je taky jeden z těch zásadních důvodů, proč se to tam zastavilo. Protože pan Hamáček navrhuje opravdu velmi podivné návrhy. Takže to není tím, že by tady ostatní politické strany včetně nás myslely na volby, proto jsme to nechtěli projednat, naopak jsme tomu na komisi pro Ústavu věnovali značný čas, ale zaskočily nás tyhle návrhy, které tam byly bez dalšího vysvětlení. A v podstatě ani pan náměstek ministra vnitra to tam nedokázal vysvětlit. A na závěr bych chtěl, jak už jsem řekl, vyzvat občany, aby přišli k volbám. Ty volby budou důležité. Není to jenom o krajských a senátních volbách. I na základě té legislativy, kterou jsme tady přijali, je pohlídáme, budeme dozírat včetně našich členů volebních komisí, aby volby proběhly bezpečně, aby proběhly v souladu s hygienickými standardy. Takže se nebojte přijít k volbám, přijďte v pátek a v sobotu volit. Ty volby nebudou jenom o krajských a senátních tématech, budou o celostátních tématech. A je potřeba jasně říci, co si o tom všem myslíme. Nejenom o covidu, ale i o té dosavadní činnosti politických stran tady v Poslanecké sněmovně. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Z pracovních důvodů se omlouvá předseda vlády Andrej Babiš ze zbytku dnešního jednání. S faktickou poznámkou pan předseda Chvojka.
Hezké dopoledne, kolegyně, kolegové. Já bych chtěl jenom reagovat fakticky na projev pana předsedy Okamury, který se týkal mimo jiné návrhu Ministerstva vnitra na změnu volebního zákona v tom smyslu, že podle jeho tvrzení tady chceme zavést nekonečný odklad voleb, resp. že chceme snad volby zrušit. To není pravda, já bych to chtěl uvést na pravou míru. Za prvé jde o návrh, který je teprve někde v té úplně prvotní fázi legislativního procesu, resp. před legislativním procesem, je to věc, o které se teprve diskutuje. Ale samozřejmě my musíme nějakým způsobem přemýšlet o tom a reagovat zákonem na stav, kdy se volby prostě nemůžou uskutečnit z objektivních důvodů. To znamená, my dnes máme zákon, kdy můžete volby odsunout maximálně o půl roku, ale když je odsunete o půl roku a z nějakého důvodu nemůže fungovat infrastruktura státu, tak se ty volby musí konat, i když nemusí fungovat pošty, nemusí fungovat hasiči, nemusí fungovat elektrárny, nemusí fungovat nic. Bude tady apokalypsa, ale budou muset být volby. To je samozřejmě špatný zákon, protože v této situaci, kterou jsem popsal jako příklad, volby být asi nemůžou. To znamená, musíme mít institut, který by na tu situaci reagoval. To znamená, když bude zombie apokalypsa, tak volby asi být nemůžou. Nicméně já souhlasím s tím, že tady musí být samozřejmě nějaká stráž Sněmovny, aby vláda nemohla několik let volby odkládat. To by asi nikdo nechtěl. Ale určitě není naším cílem, aby tady nebyly volby, aby několik let nemohli občané projevit svoji vůli. Je to opravdu reakce jenom na to, kdyby se z objektivních důvodů nemohlo volit, ale podle zákona by se volit muselo. Děkuji.
Děkuji. Já samozřejmě respektuji § 67, respektuji, že ten, kdo má faktickou poznámku, reaguje na předřečníka, jenom tak obecně upozorňuji, že předmětem diskuze by mělo být posouzení, zda trvá legislativní stav nouze. Faktická poznámka - pan Okamura, poté pan předseda Stanjura.
Vážené dámy a pánové, já budu reagovat. Děkuji za tu připomínku ze strany ČSSD. Byl bych rád, aby to nějak tak podobně tedy pan Hamáček aspoň náznakově myslel. Problém je, jestli jste, prostřednictvím pana předsedajícího pane poslanče Chvojko, viděl ten návrh, a viděli jsme ho na té ústavní komisi, že tam skutečně je jenom věta v podstatě jednoduchá, navíc bez vysvětlení, že nejenom šest měsíců, ale že volby se budou moci odkládat opakovaně. A když jsme se pana náměstka ministra vnitra, protože pan ministr Hamáček tam přímo nebyl, byl tam v zastoupení náměstek, tak jsme se ho ptali, co tím je myšleno, ať to vysvětlí, a on sám pan náměstek uznal, díval se do papírů a také nevěděl přesně. To znamená, to nás v SPD velmi znejistělo. Takže nechme tu debatu teď takhle, jak je. Má to doplnit do příště, aby se to dovysvětlilo. Ale skutečně tak jak je to tam formulováno teď, tak by v podstatě mohla vláda odkládat donekonečna volby bez jakéhokoliv dalšího vysvětlení. A prováděcí zákon k tomu také nebyl předložen, jenom upozorňuji. To tam také byla výtka nejenom nás, ale i ostatních členů té komise, něco prostě navíc k tomu dovysvětleného. Takže to je to, proč jsem o tom hovořil. Takže skutečně dneska to vypadá tak, že buď by tedy musela být ta pojistka Sněmovny, jak jste říkal, a podobně, to jsou ty metody, ale to tam prostě není v tom návrhu. Takže teď ten návrh z pera pana ministra Hamáčka je skutečně koncipován tak, že by v podstatě se mohly donekonečna vlastně vládní většinou potom odkládat volby. A to jsem rád, že asi vidíme tedy podobně, že to je absolutně nepřijatelné. To je nepřijatelná věc myslím i pro občany České republiky. Já jsem si tam toho všiml na té komisi pro Ústavu, resp. jsme to měli samozřejmě nastudováno předem. Tam jsem na to upozornil a jsem rád, že to reflektovali i někteří jiní zástupci, co tam byli, a že se k té debatě prostě musíme vrátit, protože pro tohle, já jsem řekl, by SPD nikdy nemohla hlasovat, pro takovouhle ústavní změnu. Děkuji za pozornost.
Dobré dopoledne, vážené kolegyně, vážení kolegové. Další do obecné rozpravy k bodu legislativní nouze - paní poslankyně Richterová. Upozorňuji, že se jedná o bod, zda trvá, nebo netrvá stav legislativní nouze. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já se zcela konkrétně vyjádřím k té souvislosti pro legislativu, a sice jestli je opravdu potřebné, abychom ve stavu legislativní nouze projednávali ten zákon o kurzarbeitu. Považuji to za velmi důležité téma, protože jde o obrovský zásah do celého trhu, do podnikání. Kurzarbeit je něco, co potřebujeme, ale potřebujeme, aby to fungovalo dobře a aby to bylo opravdu aspoň trošku vychytané. Je jasné, že nějaké věci se budou ladit v průběhu, nicméně v tom stavu legislativní nouze, tak jak to vláda navrhla, absolutně není šance ten zákon přijmout v podobě, kterou by si naše země zasloužila. Je to takový, jak je to navrženo, bianko šek vládě. Nedává to žádnou jistotu ani podnikatelům, ani zaměstnancům, co přesně se bude čekat, a prostor pro vládu neomezený žádnými konkrétnějšími kritérii, ta možnost vlastně podporovat firmy, které mají práci pouze na jeden den v týdnu, nebo i na čtyři dny v týdnu a mezi tím cokoliv, stanovit jakákoliv kritéria pro spuštění, je opravdu příliš mnoho. A další věc. Vlastně ve stavu legislativní nouze by se tak přijímal zákon, který i zakládá právě kvůli nedotaženostem, řekla bych i omylům, nerovné zacházení mezi zaměstnanci a nezohledňuje, že nějaké věci už třeba v zákoníku práce upraveny jsou. Takže to je jedna velmi důležitá věc. Prosím, je to přesně druh komplexního zákona zasahujícího do mnoha oblastí, který nemůže být projednán ve stavu legislativní nouze. Namísto toho tady už padlo, jsou ty nástroje v podobě programů Antivirus, je možné prodloužit program Antivirus C - odpuštění odvodů, to by nám přišlo za Piráty zcela namístě, a tím se popasovat s tou potřebnou podporou. Prosím tedy o to, aby i další moji kolegové a kolegyně zohlednili, že kurzarbeit jako komplexní a složitý návrh nepatří do legislativní nouze, klidně patří do režimu zkrácených lhůt, to možné je, ale opravdu opatrně s nástrojem legislativní nouze. A to je pak ještě jedna moje otázka k téhle debatě na pana ministra zdravotnictví, a sice - opravdu jde o to, že stav nouze vyhlášený na celém území by měl být naprosto, naprosto výjimečný, měl by to být stav braný až za poslední možnost. A právě proto mi stále není zřejmé, jaké jsou ty naprosto tvrdé důvody a výsledky z nich plynoucí, například na základě jakých analýz nebo modelů se předpokládá tím konkrétním opatřením sražení toho reprodukčního čísla, které tady bylo zmiňováno. Skutečně je třeba otázkou - a ptám se prostě proto, abychom znali ta odůvodnění -
Paní poslankyně, já vás možná přeruším, protože toto bude předmětem jednání samostatného bodu Informace vlády k zamýšlenému vyhlášení nouzového stavu.
Dobře, ukončím ke stavu legislativní nouze, že kurzarbeit žádáme, aby byl projednán řádně, naše země si to zaslouží. Děkuji za pozornost.
Já vám děkuji. Nemám nikoho přihlášeného elektronicky, ani písemně. Paní ministryně Maláčová, prosím, má slovo.
Děkuji, pane předsedající. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, já si myslím, že na základě této debaty skutečně bude v tuto chvíli důležitější, abychom tak důležitý zákon, jakým je návrh na trvalé zavedení tzv. kurzarbeitu, tak abychom ho projednali skutečně v řádném legislativním procesu. Myslím si, že si tak důležitý zákon tuto debatu zaslouží. Děkuji.
Děkuji paní ministryni. Přivolal jsem všechny poslance do sálu. Jelikož nemám nikoho dalšího přihlášeného do obecné rozpravy, obecnou rozpravu končím. V tuto chvíli přistoupíme k hlasování. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna potvrzuje trvání stavu legislativní nouze." Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? V hlasování číslo 2 přihlášeno 106 poslanců a poslankyň, pro 1, proti 40. Návrh byl zamítnut, tudíž nebyl schválen stav legislativní nouze. Nyní přistoupíme k návrhu pořadu 60. schůze, tak jak je uveden na pozvánce. Nejprve návrhy z grémia. Navrhuje se zařadit do návrhu pořadu nový bod Informace vlády k zamýšlenému vyhlášení nouzového stavu a projednat jej dnes. To je z mé strany vše. Nyní prosím paní poslankyně a pány poslance, abyste se k návrhu pořadu vyjádřili i vy. Pan předseda Stanjura.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Ten původně navržený bod projednávat nemůžeme, takže já navrhuji dva nové body, které bychom zařadili za bod 1, to znamená body 2 a 3. První je sněmovní tisk 947, zjednodušeně prodloužení programu Antivirus C do konce letošního roku. Jenom připomenu, že to je odpuštění sociálního pojištění, které platí malé firmy do 50 zaměstnanců ve výši celkem 24,8 %, s tím, že musí udržet minimálně 90 % pracovních míst, která měly v březnu, a musí mít objem mezd minimálně ve výši 90 %, které jsou v březnu. Je to nástroj efektivní, je to zhruba 4 mld. korun měsíčně úspora pro tyto malé firmy. Pokud to schválíme, tak tyto malé firmy udrží tato pracovní místa a budou mít peníze pro to, aby objednávaly zboží a služby, platily svým dodavatelům a odvrátily hrozbu druhotné platební neschopnosti. Je to navrženo v režimu § 90 odst. 2. My jsme plně respektovali zákon se všemi parametry, jak byl schválen, přestože jsme měli jinou představu. A ten zákon je velmi jednoduchý. Ten původně schválený říká, že toto opatření platí pro červen až srpen. A my navrhujeme, aby to platilo pro září až prosinec. [[(10.40 hodin)]] Jsem velmi překvapený, když paní ministryně neustále říká, že kurzarbeit je potřeba, aby nahradil Antivirus, čemuž rozumím. Ty programy byly tři, ale tento program úplně od 1. září zapomíná, nemluví, je to 31 % zaměstnanců pracujících v malých firmách, více než 100 tis. zaměstnavatelů o to požádalo první měsíc. Další čísla nemám, mám čísla jenom za červen. Přes 100 tis. firem, takřka za 800 tis. zaměstnanců, ušetří to sociální pojištění, aby ty peníze mohly použít někde jinde. Takže když se mluví o tolika zachráněných místech, to nejsou zachráněná pracovní místa, je to podpora těm firmám, které udržely zaměstnanost a které platí každý měsíc mzdu svým zaměstnancům, kteří platí daně, kteří platí zdravotní pojištění. Druhý návrh - je to jako bod 3 dnešního programu 60. schůze, sněmovní tisk č. 948, s podobnou tematikou, tentokrát týkající se zhruba 700 tis. živnostníků, kteří ten program využívají, resp. ten zákon. Opět připomínám, byl to vládní návrh zákona, který od března do srpna, po dobu šesti měsíců, umožnil osobám samostatně výdělečně činným, které platí sociální pojištění, neplatit minimální zálohu na sociální pojištění. Podle informací z České správy sociálního zabezpečení tuto možnost využilo takřka 700 tis. živnostníků, měsíční náklady jsou zhruba 2,3 mld. Platí to samé - to zůstane těmto živnostníkům, mohou to použít na výplatu mezd, mohou to použít na pořízení nového zboží, nových prostředků, které potřebují ke svému podnikání, nových služeb a na to, aby platili svým dodavatelům. Za ty čtyři měsíce by ten náklad byl zhruba 9,2 mld. Vycházím z čísel Ministerstva práce a sociálních věcí. Opět je tento návrh zákona navržen podle § 90 odst. 2. A opět by pomohl statisícům živnostníků. Takže první návrh zákon pomáhá statisícům firem, zhruba 800 tis. zaměstnanců. Ten druhý - 700 tis. živnostníků. Takže pokud bychom ty dva návrhy zákonů schválili - a jsou vlastně ve vládním znění, jenom prodlužují účinnost - tak bychom pomohli 1,5 mil. lidí, kteří aktivně pracují a platí daně, za náklady zhruba 25,2 mld. korun. Myslím, že jsme poctivě přiznali ty náklady, které by byly na straně státu. Děkuji za podporu. Pokud myslíme vážně slova o tom, že chceme podporovat firmy a živnostníky, kteří udrželi zaměstnanost, našli ty pracovní příležitosti, tak tady máme šanci ta slova proměnit v činy. Děkuji.
Pane předsedo, já jenom zrekapituluji ten návrh, protože přece jenom špatně je slyšet přes ty roušky.
Dobře. Bod č. 2, sněmovní tisk 947, první čtení...
Pardon, pardon... Já to zrekapituluji. Bod č. 1 je kurzarbeit, který se nebude projednávat z důvodu, že není schválena legislativní nouze a nejsou splněny podmínky. Bod č. 2 jsou informace vlády k zamýšlenému vyhlášení nouzového stavu - to jde z grémia. [[Posl. Stanjura: V tom případě bod č. 3...]] Sněmovní tisk 937... [[Posl. Stanjura: 947.]] 947. A další bod je sněmovní tisk 948. [[Posl. Stanjura: Ano, tak je to přesně. Děkuji.]] Děkuji vám. Další k pořadu schůze se hlásila paní ministryně Maláčová? Ne. Tak pan předseda.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Já bych na úvod chtěl ocenit dialog, který se vede v této Poslanecké sněmovně napříč politickým spektrem, protože jsme se nějakým způsobem dohodli o tom legislativním stavu nouze. Všichni si uvědomujeme, že se jedná opravdu o ty nejzákladnější životní funkce české ekonomiky, a kde musíme nějakým způsobem táhnout za jeden provaz. Jenom abych nějakým způsobem vás nasměroval při rozhodování o návrzích v dnešním programu. Dnes se tedy kurzarbeit nemůže projednávat a já předpokládám, že ve 13.00, kdy se koná organizační výbor, navrhnu, abychom tento bod v době, kdy už bude možné jej projednat v rámci stávajících lhůt, abychom měli schůzi příští týden ve středu. A v tu středu budeme probírat kurzarbeit, a myslím si, že by si to zasloužilo možná probírat zároveň i společně, ty další dva návrhy. Protože samozřejmě zase bychom vedli jinou diskuzi v okamžiku, kdy bychom projednali dva zákony a dva body, které jsme právě teď vyslechli. Možná by stálo za to, a zasloužilo by si to, aby se ta diskuze vedle společně o všech těch bodech. Je to řešení téže situace různými způsoby.
Děkuji vám. Paní poslankyně Richterová, pan poslanec Martínek.
Děkuji. Já mám návrh na zařazení nového bodu na dnešní 60. schůzi, a to za předchozí body, které budou zařazené. A je to zase jednoduchá možnost, jak projednat ošetřovné, a sice tím, že bychom na první čtení zařadili bod 215, je to i zařazené, sněmovní tisk 695. Ten bod 215 se sestavuje v předchozí schůzi, ale to, co navrhuji, je sněmovní tisk 695, což je vlastně návrh poslanců Aleny Gajdůškové, Jana Chvojky a dalších o nemocenském pojištění. A byla by to možnost, jak urychleně a přitom řádně projednat ošetřovné pro ty rodiče dětí, jejichž učitelé, nebo škola, nebo oni sami jsou v karanténě. Tam by se dal použít komplexní pozměňovací návrh a na základě toho, co už je v ODoku, ale co vláda zatím neprojednala. Já ten návrh prostě předkládám proto, že máme tuto čistou možnost, jak se věnovat jak vyřešení dlouhodobého ošetřovného, tak toho ošetřovného karanténního. Velmi děkuji kolegům a kolegyním za to, že to zváží. Jde prostě o to, aby co nejrychleji bylo kvalitně schválené upravené ošetřovné. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Martínek.
Dobrý den, vážené dámy, vážení pánové. Já bych chtěl navrhnout nový bod na program schůze, který by se jmenoval Stanovisko Poslanecké sněmovny k ošetřovnému pro OSVČ. Tam bych chtěl přijmout usnesení, které by znělo: Poslanecká sněmovna vyjadřuje znepokojení nad absencí řešení příjmové situace živnostníků, kteří nyní čelí rizikům v souvislosti s uzavíráním jednotlivých škol z důvodu pandemické situace v ČR. Dále vyzývá vládu, aby urychleně připravila podmínky, učinila kroky k obnovení podpory živnostníkům, kteří jsou zasaženi uzavřením škol, nejlépe obnovením dotačního programu, který byl schválen vládou původně usnesením č. 311 ze dne 26. března 2020 a následně upravován usnesením vlády č. 552 ze dne 18. května 2020. Dále žádá vládu k přijetí novely zákona o nemocenském pojištění, které upraví podmínky k poskytování ošetřovného pro případy uzavírání jednotlivých škol jak pro zaměstnance, živnostníky, tak osoby zaměstnané na dohodu mimo pracovní poměr. V současné době probíhající pandemické situace dochází pouze k uzavírání jednotlivých škol, a to na rozdíl od jarního období, kdy byly školy a jiná školská zařízení zavírány plošně. Na plošné zavření vláda reagovala změnou zákona o nemocenském pojištění. Pomoc živnostníkům pak proběhla schválením dotačního programu, který byl velmi rychle a poměrně úspěšně administrován. V současné době jsou zavírány pouze jednotlivé školy, a to z rozhodnutí zřizovatele, nejčastěji z důvodu výskytu nákazy koronaviru mezi žáky nebo pedagogickým sborem. Je nutné připomenout, že učitelé jsou v současné době nejpočetnější profesní skupinou. Školy jsou uzavírány celé včetně prvního stupně. Uzavření prvního stupně základních škol pro řadu rodičů, kteří jsou živnostníky, přináší nelehkou situaci, neboť se ocitají s dětmi doma, což tvoří překážku k výkonu jejich výdělečné činnosti. Poslanecká sněmovna tedy vyzývá vládu, aby na situaci urychleně reagovala, obnovila dotační program a změnila zákon o nemocenském pojištění a poskytla rodičům malých dětí nezbytnou pomoc i v případě uzavírání jednotlivých škol. Děkuji a prosím o podporu tohoto bodu.
Tak já vám také děkuji. Nikoho dalšího ke změně pořadu schůze nevidím. Já to zrekapituluji. Budeme prvně hlasovat o návrhu z grémia, to je Informace vlády k zamýšlenému vyhlášení nouzové stavu. Dále o návrzích pana předsedy Stanjury - zařazení sněmovního tisku 947 a další hlasování o zařazení sněmovního tisku 948. Dále budeme hlasovat o návrhu paní poslankyně Richterové na zařazení sněmovního tisku 695. A poslední hlasování bude o návrhu pana poslance Martínka - samostatný bod - Stanovisko Poslanecké sněmovny k ošetřovnému k OSVČ. Já vás všechny odhlásím, přihlaste se prosím svými registračními kartami. Zagonguji. [[(10.50 hodin)]] Budeme hlasovat. První je návrh z grémia - Informace vlády k zamýšlenému vyhlášení nouzového stavu. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 3, přihlášeno 98 poslanců, pro 97, proti 1. Návrh byl přijat. Dalším hlasováním je návrh pana poslance Stanjury na zařazení bodu, sněmovního tisku 947. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 4, přihlášeno 100 poslanců, pro 50, proti nikdo. Návrh byl zamítnut. Kontrola hlasování? Čekal jsem to. Pan předseda Stanjura.
Stalo se, co se může stát každému klubu, některý klub použil více hlasovacích možností, než měl. Tak já navrhuji, abych ho nemusel jmenovat, abyste prohlásil to hlasování za zmatečné. Jinak budu říkat, který klub použil více poslanců, než byla politická dohoda. [[Poslanec Faltýnek oslovuje mimo mikrofon řečníka.]] Ne, já nechci nikoho jmenovat, na nikoho neukazuji, pane předsedo. Vy jste náhodou přede mnou. Takže - to já nevím - méně být může, více být nesmí, takže já navrhuji prohlásit toto hlasování za zmatečné, aniž bychom - to se fakt může stát každému. Navrhuji, abychom zopakovali hlasování o tom navrženém bodu.
Dobře. Je to procedurální návrh, já nechám hlasovat o tom, že hlasování prohlašujeme za zmatečné. Zahájil jsem hlasování a ptám se, kdo je pro procedurální návrh o zmatečném hlasování. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 5, přihlášeno 99 poslankyň a poslanců, pro 99, proti nebyl nikdo. Návrh byl přijat. Budeme hlasovat znovu o zařazení bodu, sněmovního tisku 947. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 6, přihlášeno 99 poslanců, pro 49, proti 1. Návrh byl zamítnut. Přistoupíme k dalšímu hlasování a to je o zařazení bodu sněmovní tisk 948. Nevidím tady žádost o kontrolu hlasování, takže jdeme k dalšímu hlasování. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro zařazení sněmovního tisku 948. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 7, přihlášeno 99 poslanců, pro 49, proti nikdo. Návrh byl zamítnut. Dalším bodem je zařazení bodu sněmovní tisk 695, návrh paní poslankyně Richterové. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 8, přihlášeno 99 poslanců, pro 44, proti 2. Návrh byl zamítnut. Dalším hlasováním bude návrh samostatného bodu pana poslance Martínka, stanovisko Poslanecké sněmovny k ošetřovnému, k OSVČ. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 9, přihlášeno 99 poslanců, pro 48, proti 2. Návrh byl zamítnut. Nyní budeme hlasovat o celém návrhu pořadu 60. schůze Poslanecké sněmovny, jak byl písemně předložen. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 10, přihlášeno 99 poslanců, pro 99, proti nebyl nikdo. Návrh byl přijat. Pořad schůze byl schválen. Přistoupíme k projednávání jednotlivých bodů. Prvním bodem je kurzarbeit, který projednávat nejde, protože za prvé nebyl schválen stav legislativní nouze a za druhé nejsou splněny lhůty pro jeho projednávání. Takže přistoupíme k dalšímu bodu schváleného programu a to je