5. Vládní návrh, kterým se předkládá Parlamentu České republiky k vyslovení souhlasu s ratifikací Dohoda o převádění a sdílení příspěvků do jednotného fondu pro řešení krizí, podepsaná v Bruselu dne 21. května 2014 /sněmovní tisk 324/ - prvé čtení Tímto sněmovním tiskem jsme se zabývali ve čtvrtek 8. října, kdy jsme přerušili obecnou rozpravu. Prosím, aby místa u stolku zpravodajů zaujali za navrhovatele místopředseda vlády a ministr financí Andrej Babiš, dne 8. 10. v zastoupení místopředseda vlády Pavel Bělobrádek, a zpravodaj pro prvé čtení pan poslanec Pavel Šrámek. Táži se pana navrhovatele, zda chce vystoupit v rámci rozpravy. Je tomu tak? Nechce, dobře. Pan zpravodaj? Také ne. Nyní tedy budeme pokračovat v přerušené obecné rozpravě. S faktickou poznámkou zde eviduji přihlášku paní poslankyně Fischerové. Paní poslankyně, prosím, pojďte k mikrofonu. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Přeji vám všem příjemný večer, vážené kolegyně, vážení kolegové. My jsme už dokonce potřetí v tomto prvním čtení, protože první jednání proběhlo dokonce už 21. května a minule nebyl přítomen pan ministr financí Babiš, tak díky jeho nepřítomnosti se k tomu vracíme opět dnes. Já mám doplňující otázky, protože už jsem minule v obecné rozpravě vystupovala a vyjádřila jsem se i s návrhem na zamítnutí v prvním čtení tohoto zákona. Vše se vztahuje k tomu, že dopad této mezinárodní smlouvy vlastně se vztahuje na státy, které jsou členy eurozóny. A když jsem poslouchala pana ministra financí někdy tady přímo, někdy jsem četla vyjádření v médiích, tak se ho chci zeptat, jestli tím, že nejsme v eurozóně, a kdybychom toto podepsali a vstoupili touto mezinárodní smlouvou, jaký má vlastně nyní názor na přijetí eura, toto s tím vše souvisí, protože banky a jejich dopad a vlastně touto mezinárodní smlouvou se k tomu hlásíme, protože máme i některé matky banky, vlastně jsou v zahraničí, tak se jim může ten dopad projevit už nyní na tom, kdy vlastně ten dopad bude částečně na Českou republiku. Zajímá mě názor pana ministra financí, jestli je odpůrcem této smlouvy, nebo není, protože dle jeho vyjádření já teď vlastně nevím, jak to je. To byl asi takový můj dotaz. Ještě mám chviličku. My bychom se touto smlouvou vlastně měli zavazovat k účasti na ekonomickém a politickém projektu, aniž bychom měli představu o jeho finální podobě. Je to projekt zatím otevřený a já tvrdím, že můžeme přistoupit k bankovní unii a rozhodnout až v okamžiku, kdy se bude právě rozhodovat o vstupu do Evropské unie. Jenom tady zopakuji, že tuto smlouvu zatím nepodepsaly z Evropské unie Švédsko a Spojené království. Děkuji.
Děkuji za dodržení časového limitu. Táži se, zda se ještě někdo hlásí do rozpravy. Nikoho nevidím, tudíž obecnou rozpravu končím. [[Ministr Babiš má zájem vystoupit.]] Takže pan ministr. Tím tedy rozpravu znovu otevřeme.
Děkuji za slovo, paní předsedající. No, jaký je můj názor na vstup do eurozóny? Samozřejmě je stejný, hlavně po tom, jak jsem viděl, jak se členské státy eurozóny postavily k problému Řecka, které vlastně tam nikdy nemělo být, protože pokud vím, tak eurozóna měla být ekonomický projekt, ne politický projekt. Nicméně my máme nějaké závazky, jsme členy Evropské unie a zavázali jsme se, že vstoupíme do eurozóny, ale naštěstí tam není termín. Ono se to nějakým způsobem vyvíjí. Já za sebe říkám, že Česká republika je na tom velice dobře, my jsme vlastně schopni plnit všechna kritéria, dnes inflace, z hlediska vydávání dluhopisů, my jsme vydali asi 64 miliard s negativním úrokem, takže jsme na tom velice dobře, z hlediska zadlužení jsme šestí nejméně zadlužení v Evropě, 41,7 % za druhý kvartál 2015, a myslím si, že máme ambice se dostat ještě níže, takže z tohoto hlediska si myslím, že je všechno v pořádku. Problém samozřejmě je, že vstupem bychom určitě pravděpodobně ztratili vliv na - jinak samozřejmě ten dobrý České národní banky by byl úplně mimo. Z mojí pozice - já jsem se vyjádřil, že to v této chvíli nevidím, takže já na to nemám jiný názor než dosud. Nicméně my musíme plnit nějaké dohody, které jsme podepsali, a vytvoření jednotného fondu pro řešení krizí - peněžní prostředky zůstávají v Čechách a nebudou použity v rámci celoevropského rezervního fondu, který podle mého názoru je někde kolem 55 miliard eur a jenom v případě HypoAdrie banky by nestačil, takže z tohoto hlediska já mám na to stejný názor, nicméně říkám, že máme tento závazek a ten bychom měli touto formou splnit, proto to tady navrhujeme a proto ten návrh. Děkuji.
Děkuji. Dalším přihlášeným do rozpravy je pan poslanec Stanjura. Prosím, máte slovo.
Já jsem tomu vyjádření pana ministra úplně nerozuměl, ale chci vyzvat pana ministra financí a jeho politické hnutí, aby hlasovali s námi pro zamítnutí. Tím, že je proces ratifikace, znamená to, že Parlament má bezesporu suverénní právo to buď ratifikovat, nebo odmítnout. Když to uděláme, nic se nám nestane, nejsme člen eurozóny. Toto je typický příklad salámové metody Bruselu a nejhorší je, když uděláte první krok, pak už se to skoro nedá zvrátit. A já si myslím, že bankovní unie není dobrý projekt. Souhlasím s hodnocením stavu české ekonomiky, které řekl pan ministr financí. Opravdu si nepřejeme, abychom udělali první krok k tomu, aby jednou čeští občané platili za dluhy bank v jižním křídle eurozóny. A to skutečně hrozí. Možná ne dneska, možná ne zítra, možná ani ne v období této vlády, ale reálně to hrozí. A pokud máte, kolegové, a jsem rád, že přistupujete na naši pozici, pokud máte velmi zdrženlivý vztah k přijetí eura, to já můžu jenom přivítat a ocenit, tak nedělejme tento krok. Nedělejme ten první krok k bankovní unii. Proč bychom to dělali? Opravdu ne. Víte, že my dlouhodobě usilujeme o to, aby Česká republika si vyjednala změnu těch podmínek, a taky si řekněme po pravdě, že když jsme do Evropské unie vstupovali, tak euro a eurozóna vypadaly úplně jinak, platily jiné smlouvy, nebyla Lisabonská smlouva, nebylo Řecko. To bylo řečí, že jeden stát nebude ručit za dluhy jiných a že se to nemůže stát! Může se to stát. Tak proč to máme udělat, když to dělat nemusíme? Nic nám nehrozí. Podle našeho názoru, z hlediska opatrnosti, zejména z hlediska opatrnosti, že bezprostředně nám nic nehrozí, v tom se shodujeme, podpořte nás, zamítněme to. Až jednou nastane situace, kdy my sami budeme chtít vstoupit do eurozóny, protože to pro Českou republiku bude výhodné, a pokud v té době vůbec budou platit tato pravidla, tak pak o tom hlasujme a pak to klidně schvalme. Vzpomeňme si na ta absurdní vyjádření z posledních dnů - máme tady nějakou smlouvu o tom, jak se má postupovat s emigranty, Dublinskou smlouvu. A některé státy neplní své povinnosti z této smlouvy. Když to začaly plnit jako Maďaři, tak je kritizovali ti, kteří dneska dělají to samé jako Maďarsko. Tak máme jedny xenofobní ploty, to dělají ti Maďaři, pak máme jedno rozumné řešení, když ty ploty staví někdo jiný. A jaké je řešení šéfů Evropské unie, Evropské komise? Vyžadují plnění smlouvy? Řeknou ne, ono to nefunguje, tak napíšeme nějakou jinou smlouvu, místo aby se vyžadovalo plnění již uzavřených smluv. A toto je příklad salámové metody a fakt pro nás bude lepší, abychom to zamítli v prvém čtení. Já bych jenom poprosil pana ministra, jestli by mi potvrdil ten náš názor, že nám nic nehrozí, žádná sankce, nic, když to český parlament odmítne ratifikovat. Já jsem o tom přesvědčený. Nikoho nebrzdíme. Ti, kteří tu smlouvu chtěli podepsat, chtěli ratifikovat, tak tak udělali, ti se mohou skládat na ty jižní dluhy, to je jejich rozhodnutí. Ale proč bychom se k tomu přidávali? Děkuji.
Děkuji. Dalším přihlášeným do rozpravy je pan poslanec Kalousek, poté pan ministr financí. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, paní předsedající. Já se pokusím být stručný. Stanovisko pana kolegy Stanjury bylo jasné, pro mě srozumitelné. TOP 09 má jiné, já se ho pokusím taky sdělit jasně a srozumitelně. My jsme v roce 2004 v rámci referenda se zavázali, že vstoupíme do eura, ne že tam není termín, není tam vypsán termín nebo datum, ale je tam termín, že země "bez zbytečného odkladu". Tak zní přesně ta formulace, což svým způsobem je termín. Tuhle smlouvu, kterou dnes máme ratifikovat, tak neratifikovaly pouze země Spojeného království a Švédska, tedy země, které mají vyjednanou výjimku, co se týče vstupu do eurozóny. Všechny ostatní země, dokonce i Dánsko, které má také vyjednánu výjimku, ale všechny ostatní země, které nemají vyjednanou výjimku, ratifikovaly. A když my odmítneme ratifikovat, byť nemáme vyjednanou žádnou výjimku, tak přesně porušujeme podle mého názoru tu větu "bez zbytečného odkladu". Říkáme dopředu: my tady chceme udělat všechno pro to, abychom ten závazek, který jsme uzavřeli, abychom z něj vyklouzli. Já beru, že ODS tohle stanovisko má. My se v tom poměrně zásadně lišíme. My jsme přesvědčeni, že velmocenská politika nezná pojem mocenského vakua, to znamená, nebudeme-li pevnou integrální součástí evropského jádra, budou tady mít vliv jiné mocnosti. Jako ministr financí jsem samozřejmě na Evropskou unii nadával dvakrát týdně, to ani jinak nejde, nicméně všechny alternativy jsou daleko horší. To je, prosím pěkně, stanovisko TOP 09. My se domníváme, že neexistuje jiná alternativa, a proto budeme tuto smlouvu ratifikovat, a proto onen závazek "bez zbytečného odkladu" stále bereme vážně, protože jsme se tak zavázali. No ale co tedy chce ANO? Já jsem pochopil, co chce Stanjura, dovolil jsem si říct, co chceme my a jaká je naše pozice. Myslím si, že obě ty pozice jsou srozumitelné. Ale z toho, co tady říkal pan předseda ANO a ministr financí, fakt nevím, jaká je pozice ANO. Kdyby mi to někdo řekl, tak bych si toho třeba vážil. Děkuji.
Děkuji a prosím k mikrofonu pana ministra financí Andreje Babiše. Prosím, máte slovo.
Musím říct, že výjimečně asi máme stejnou pozici jako pan Kalousek, protože je fakt, že Spojené království a Švédsko mají výjimku, a my nevstupujeme do bankovní unie, my vytváříme rizikový fond. Pokud bychom někdy vstoupili, a bez zbytečného odkladu, tak je samozřejmě otázka, co je to zbytečný odklad. V této chvíli nejsou žádné konkrétní kroky k tomu, abychom vstoupili do eurozóny. To znamená, my jsme podepsali tu dohodu a měli bychom ji ratifikovat. Neznamená to, že vstupujeme do bankovní unie, neznamená to, že vstupujeme do eurozóny. A je pravda, že eurozóna se nějakým způsobem vyvíjí a není důvod do ní teď vstupovat. Já myslím, že ta pozice je jasná. My potřebujeme vytvořit ten fond, protože naše banky jsou sice naplněné penězi, mají obrovskou likviditu a celkově pověst naší ekonomiky a dluhopisy mají skvělou pověst, ale v této chvíli nevidím důvod, proč bychom to neratifikovali, protože to skutečně není žádný závazek ani vstupu do bankovní unie, ani vstupu do eurozóny. Takže já myslím, doufám, že jsem to řekl jasně.
Děkuji a táži se, zda se ještě někdo hlásí do rozpravy. S faktickou pan poslanec Stanjura. Prosím, máte slovo.
Mně to tedy po pravdě úplně jasné není. Já jsem pochopil, že my jsme proti, TOP 09 je pro a z vystoupení pana ministra financí jsem pochopil, že on je pro i proti. Opravdu to tak chápu. Já jsem i říkal v tom vystoupení, že nám bezprostřední náklady nehrozí, ale vím, jak ta debata bude pokračovat, když to budeme ratifikovat. Přijde další krok a řeknou: ale už jste ten první schválili, už jste se k tomu jednou přihlásili, tak teď už to nejde vzít zpátky. Jako bych to slyšel! Slyšeli jsme to tady mnohokrát, ne já, ale moji předchůdci, že takhle se postupovalo. Pan ministr vlastně řekl, že to k ničemu nepotřebujeme. Já s ním souhlasím, že nás to možná v této chvíli ani neohrožuje. Taky s tím souhlasím. A pak se ptám, proč to máme ratifikovat, když se nás to vlastně vůbec netýká? Proč to máme dělat, kromě toho, že jednou za pár měsíců či pár let někdo řekne: už jste to tehdy schválili. Budou tady možná sedět jiní a budou říkat no jo, tak už jste to schválili, tak teď už je druhý krok, třetí krok. Z hlediska opatrnosti - a pan ministr s tím souhlasí, že to k ničemu nepotřebujeme, v ničem nás to neohrožuje - tak proč to máme ratifikovat? Pan ministr velmi rád vzpomíná na to, jak řídil či řídí svůj byznys. Taky nepodepíšete smlouvu, kterou nepotřebujete. Proč byste to dělal? Tak se ptám na jediný důvod. Tomu vystoupení a vašemu stanovisku k euru, tomu jsem rozuměl, to je blízké našemu, tomu jsem skutečně rozuměl. Ale pak se ptám na základě toho blízkého stanoviska k tomu, jestli a pokud ano, tak kdy máme přijmout euro. Pak by mi přišel jako logický závěr, že to nebudeme v této chvíli ratifikovat. A vy říkáte: to euro, počkáme, jsou tam problémy. S tím souhlasím, ale pak říkáte v druhé větě: a pojďme to schválit. Tomu já nerozumím. Já v tom vidím rozpor mezi tou první částí a druhou. Pokud má někdo politický názor a je pro bankovní unii, tak logicky hlasuje i pro tenhle návrh smlouvy. Tomu já rozumím. Pokud někdo říká, že chce... [[Předsedající: Pane poslanče, váš čas.]] Aha, omlouvám se. Děkuji za pozornost.
Děkuji a táži se, zda se ještě někdo hlásí s faktickou. Pan ministr financí. Prosím, pane ministře, máte dvě minuty.
Já zkusím ještě jednou tedy. Proto to máme ratifikovat, protože jsme to podepsali, tu dohodu. Kdybychom ji nepodepsali, tak bychom byli jediná členská země v Evropské unii, která nemá výjimku a která by to nepodepsala. A znovu opakuji, není to žádný závazek. Není to žádný závazek. Je to mechanismus na krizi bank. My jsme krizi bank měli naštěstí dávno. Nás krize Lehman Brothers nezasáhla. My jsme to vyčistili předtím, v rámci České konsolidační agentury, takže je to mechanismus, rezervní fond na krizi bank. A kdy vstoupíme do eurozóny. Já jsem jasně řekl, že za naše hnutí v rámci našeho mandátu vůbec neuvažuji o vstupu do eurozóny. Nevidím na to důvod. Že je tam zbytečný odklad, tak je, ale ten se určitě netýká, aspoň mluvím za naše hnutí, našeho mandátu. My jsme rádi, že máme českou korunu, my jsme rádi, že naše ekonomika je proexportní a díky koruně funguje velice dobře. Takže snažil jsem se to vysvětlit. Snad jste to pochopili.
Děkuji. Táži se, zda se ještě někdo hlásí do rozpravy. Paní poslankyně Fischerová s faktickou. Prosím, máte slovo.
Opět děkuji za slovo. Já dám ještě jeden dotaz panu ministrovi financí, protože já vidím smlouvu jako takový ještě bianko šek, kde není jasné pojištění vkladů. To s tím velmi úzce, jako jeden z pilířů také souvisí. Co si o tom pan ministr tedy myslí, jestli je to vhodné. Děkuji.
Děkuji. Táži se, zda se ještě někdo hlásí do rozpravy. Není tomu tak, tudíž obecnou rozpravu končím. Táži se pana ministra, zda má zájem o závěrečné slovo. Není tomu tak. Pan zpravodaj, také ne. Vzhledem k tomu, že v rozpravě padl návrh na zamítnutí, budeme se tímto návrhem zabývat. Tento návrh přednesla paní poslankyně Fischerová a pan poslanec Stanjura. Svolám kolegy z předsálí. Všechny vás odhlásím a poprosím, abyste se znovu přihlásili svými kartami. Nyní budeme hlasováním rozhodovat o návrhu na zamítnutí tohoto vládního návrhu. Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro, zmáčkněte tlačítko a zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 10, do kterého je přihlášeno 101 přítomných, pro 31, proti 65. Konstatuji, že návrh byl zamítnut. Nyní se tedy budeme zabývat návrhem na přikázání výborům k projednání. Organizační výbor navrhl přikázat předložený návrh k projednání zahraničnímu výboru. Já se táži, zda má někdo jiný návrh. Není tomu tak. Takže zahajuji hlasování a ptám se, kdo souhlasí s tím, aby předložený návrh byl přikázán k projednání zahraničnímu výboru. Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro, zmáčkněte tlačítko, zvedněte ruku. Proti? Hlasování končím. Je to hlasování s pořadovým číslem 11, do kterého je přihlášeno 102 přítomných, pro 99, proti 1. Já konstatuji, že tento vládní návrh byl přikázán k projednání zahraničnímu výboru a končím prvé čtení tohoto tisku. Než přistoupíme k projednávání dalšího bodu, dovolte mi načíst omluvu pana poslance Fiedlera, který se z osobních důvodů z dnešního jednání omlouvá mezi 17. a 17.30. Nyní tedy zahajuji čtení bodu