Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prosim, da zasedete svoja mesta. Pričenjam 14. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Anton Anderlič, Aurelio Juri, Josip Bajc od 15. ure dalje, Roberto Battelli, Feri Horvat, Ivan Jelen, Breda Pečan, Milan Petek, Jakob Presečnik. Na sejo sem vabil predsednika vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo k 1. točki, predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, predstavnika Organizacije slovenskih narodnih manjšin ter slovenskih izseljencev in zdomcev k 13. točki, predstavnika Slovenske odškodninske družbe k 24. točki, ter predstavnika Sodnega sveta k 31. točki dnevnega reda. Vse lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 14. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda smo pripravili v skladu z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje, dne 17. februarja 2006. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega reda nisem prejel. Prehajamo na predlog za širitev dnevnega reda. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj predlaga, da se dnevni red razširi z obravnavo predloga odloka o razpisu referenduma in določitvi referendumskih območij za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij. Predlog odbora ste prejeli danes s pošiljko. Želi besedo predstavnik predlagatelja širitve dnevnega reda? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda za obravnavo predloga odloka o razpisu referenduma in določitvi referendumskih območij za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij. Glasujmo. Navzočih je 69 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 63, proti 12. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 20.a točko dnevnega reda, to je v sredo, 1. marca, po 20. točki. Tako predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in seveda z ravnokar sprejeto dopolnitvijo. Glasujemo. Glasovanje o dnevnem redu teče. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 14. seje zbora določen. S tem prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali ob 15.00 uri s prvo točko dnevnega reda.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, nadaljujemo s prekinjeno 14. sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 27 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. in drugim odstavkom 245. člena ter 247. člena poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Za tem bodo posamezni ministri odgovorili na poslanska vprašanja, postavljena na 12. in 13. seji zbora, na katera zaradi odsotnosti niso odgovorili. Poslanec, ki je prijavil dve vprašanji, bo drugo vprašanje postavil potem, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik vlade in minister odgovorijo na vprašanje največ v petih minutah, enako tudi, če je vprašanje postavljeno več ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Prosim poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. V zvezi s to točko dnevnega reda so se za danes opravičili naslednji ministri: minister za zunanje zadeve doktor Dimitrij Rupel, minister za promet magister Janez Božič od 16.00 ure dalje, ne, je prisoten, opravičil se je tudi magister Andrej Vizjak, minister za gospodarstvo. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik vlade ali minister v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno, bo na prva štiri vprašanja odgovarjal predsednik vlade, gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil doktor Pavel Gantar. Izvolite.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade! V pismu, ki ste ga naslovili predsednikom parlamentarnih strank ter poslank in poslancev madžarske in italijanske narodnosti v državnem zboru, ste ponudili predlog sporazuma, s katerim bi se parlamentarne politične stranke zavezale k tvornemu sodelovanju pri iskanju najboljših rešitev za izzive, s katerimi se srečuje Slovenija. Vašega poziva, gospod predsednik, ne razumem samo kot izraz vaše pripravljenosti, da se o pomembnih razvojnih vprašanjih, s katerimi se srečuje naša država, usklajujte s čim širšim krogom relevantnih političnih akterjev, v resnici na ljubo te pripravljenosti do sedaj niste ravno veliko pokazali, pač pa tudi kot izraz stiske, v kateri ste se znašli. To stisko bi lahko opisali kot razkorak med na eni strani na buhlo reformsko retoriko velikih sprememb in na drugi strani z vsakodnevno politiko majhnih, legalističnih in implementalističnih ukrepov vlade in parlamentarne koalicije. Skratka, od načrtovanih ukrepov še nismo videli veliko, prav obratno. V zadnjem letu je koalicija, ki jo vodite po našem mnenju sprejela kar nekaj zakonov in drugih ukrepov, ki po našem trdnem prepričanju so v nasprotju s strategijo razvoja Slovenije pa tudi z okvirjem gospodarskih, socialnih reform. Med antireformo naravnane ukrepe vsekakor štejem nesmotrno spremembo pokojninske zakonodaje, ki postavlja pod vprašanje vzdržnost pokojninskega sistema in škodljivo razvojno in politično delitev Slovenije na dve kohezijski regiji in še bi lahko našteval. Zato Vas, gospod predsednik vlade, sprašujem: Ali ste pripravljeni pristati na temeljit pregled in revizijo tistih zakonov, podzakonskih aktov in drugih ukrepov, ki so bili sprejeti v mandatu vaše vlade, ki po našem mnenju, po mnenju poslanskega kluba LDS, odstopajo od deklariranih razvojnih usmeritev Slovenije, ali ste pripravljeni to storiti kot prvi korak k oblikovanju eventualnega sporazuma o določenih razvojnih vprašanjih v Sloveniji? Hvala lepa.
Hvala gospodu Gantarju. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Drži, da sem na vse parlamentarne stranke in na poslanko in poslanca madžarske in italijanske narodnosti naslovil pobudo, s katero želi vlada pridobiti čim širše soglasje v zvezi s prihodnjim razvojem Slovenije. Pobuda ne nosi slučajno naslova Partnerstvo za razvoj. Ne drži pa to, da smo se za ta korak odločili po tem, ko drugi niso uspeli. Kajti, kot sem napisal tudi v pismu ob sami pobudi, upam, da ste ga prebrali, je to moj tretji poizkus. V prvih dveh sem na posebne neposredne razgovore oziroma sestanke že povabil predsednike parlamentarnih strank, obakrat je do teh sestankov prišlo najprej, še prej preden je vlada sploh sprejela predlog okvira gospodarskih in socialnih reform. Na tistem sestanku se je takrat ugotovilo, da so pač parlamentarne stranke še premalo seznanjene z gradivom, zaradi tega so si ali pa ste si vzeli nekaj tednov časa za razmislek, potem je sledil drugi sestanek, ko je bilo gradivo predelano. Na tistem sestanku pa smo enostavno prišli do spoznanja, da pri večini opozicijskih strank ni pripravljenosti za pogovor, zato takrat pogovora nismo nadaljevali. Razpravljalo se je samo o enem od 70-ih predlaganih ukrepov. Ne vem, ali zato, kar pač tisti, ki so prišli na sestanke, gradiva niso niti po treh tednih prebrali, ker so se v tem času ukvarjali z drugimi stvarmi, ali pa zato, ker se je enostavno iskalo izgovor zakaj ne sodelovati pri tem projektu. Ponavljam še enkrat, vlada je prej, preden je sploh sprejela predlog v okviru gospodarskih in socialnih reform, to gradivo ponudila v obravnavo v morebitno dopolnitev in v neko, kolikor je možno, večinsko soglasje. Šele potem, ko do tega ni prišlo, predvsem zaradi nepripravljenosti največje opozicijske stranke, je vlada potem ta okvir sprejela in je šla tudi v pripravo nekaterih ukrepov. Vendar so že takrat dejali, da bomo naredili še en poskus prej, preden bodo ključni predlogi zakonov prišli v državni zbor. In ta poskus je sedaj pred vami v obliki pobude Partnerstvo za razvoj. Ne drži, da gre tukaj samo za ponavljanje nekih splošnih ciljev v tem smislu, da se samo prepisuje iz strategije razvoja Slovenije načelne opredelitve, kajti v tem dokumentu Partnerstva za razvoj so vsebovane tudi ključne usmeritve v okviru gospodarskih in socialnih reform, predvsem ko gre za spremembo davčne zakonodaje oziroma za davčno reformo, ko gre za večjo fleksibilnost trga dela in ko gre za privatizacijo. To so tri ključna področja, ki so v tem okviru dodelana in ki so v smislu opredelitev, da je to naš skupni cilj, povzeta tudi v tem dokumentu, ki ste ga dobili, z imenom Partnerstvo za razvoj. Že takrat, ko sem ta dokument poslal in ko sem ga tudi predstavil javnosti sem dejal, da si ne predstavljam, da podpis tega dokumenta pomeni, da je možno potem tudi vsak posamičen podzakonski akt, in na stotine jih je potrebnih zato, da se ta projekt realizira, uskladiti znotraj, ne vem, absolutne ali dvotretjinske parlamentarne večine, prej, preden se to sploh pošlje v parlamentarno proceduro. To bi bila iluzija. In zato česa takšnega tudi nismo predlagali. Mi si predstavljamo, da bi bilo možno ob, seveda, predpostavljeni dobronamernosti tudi z druge strani, doseči soglasje na podoben način, kot smo ga dosegli, ko je šlo za vstopanje Slovenije v EU ali v Nato, kjer smo takrat mi, kot opozicija, podpirali cilje, ključne korake, nismo pa zahtevali, da vlada vsak ukrep preden ga sprejme, uskladi tudi z nami, ker bi bilo to iluzorno. In imamo zelo praktičen primer, ko so stvari dobro tekle in samo predlagamo, da ga ponovimo.
Hvala gospodu predsedniku. Gospod Gantar, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Dopolnitev vprašanja. Odgovor me ni preveč navdušil. Mislim, da je gospod predsednik vlade povedal nekaj, kar je na splošno znanje že večkrat povedal. Na moje konkretno vprašanje: Ali je predsednik vlade pripravljen, da v okviru tega dogovora gremo skozi nekatere temeljne, nekatere, ne vse, jasno, se razume, nekatere zakone, nekatere ukrepe, ki po našem mnenju odstopajo od reformske politike, tudi te, ki ste jo vi predlagali, na to vprašanje nisem dobil odgovora. Zakaj postavljam to vprašanje? Ker se nam zdi, gospod predsednik, enostavno rečeno, Sizifovo delo, da bi se mi ukvarjali skupaj z vami o nekaterih stvareh, za katere mislimo, da imamo podobna stališča, hkrati bi pa vi z druge strani sprejemali ukrepe, ki so popolnoma v nasprotju s tem, kar mi menimo, da je prav. Ne bom dolg, ampak preden bom zastavil dopolnilno vprašanje bi rekel še to. Glejte, v svetu že zadnjih 15, 20 let teče razprava, kaj je tisto, kar je nekatere države, regije in mesta dvignilo nad druge, da so se hitreje se tehnološko, gospodarsko razvijale. Ogromno raziskav je bilo narejenih. Jaz bi rad povedal, da v zadnjem času vzbuja popularnost neka knjiga nekega sociologa z naslovom Vzpon kreativnega oziroma ustvarjalnega razreda. Tu pred sabo jo imam. Ta knjiga pove zelo enostavno. Ta vzpon je bil povsod tam, kjer je bila toleranca in strpnost. To kar nas skrbi je to, da zmanjšujete stopnjo tolerance in strpnosti v družbi, odnos do tujih in tako naprej, hkrati pa greste v gospodarske reforme. To ne gre. Povečati je treba toleranco in strpnost. In zato še enkrat postavljam vprašanje: Ali ste pripravljeni se usesti okoli nekaterih temeljnih vsakodnevnih vprašanj, ki se vežejo na razvoj Slovenije in okoli zakonov, ki ste jih že sprejeli? Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala. Zdaj običajno jaz osebno ne pričakujem odgovorov na retorična vprašanja. Torej, jaz mislim, da to, kar je napisano, kar ste zdaj delno povzeli, v glavnem je pa napisano na petih straneh pisma, s katerim je Liberalna demokracija odgovorila na to mojo pozitivno pobudo. Te stvari so dodane tako zaradi retorike, zdaj vidim, da temu očitno ni tako. Zdaj v tem pismu in deloma tudi s tem, kar ste zdaj povedal, izražate pričakovanje, da bomo kot pogoj za to, da se boste vi pripravljeni pogovarjati o pobudi Partnerstvo za razvoj, ne vem, odstopili od referenduma o zakonu o RTV-ju, ne vem, kako bi mi to naredili, da bomo spremenili nekatere zakone, ki so bili že sprejeti, ki nimajo blage veze s prihodnjim razvojem Slovenije in tako naprej. Najbrž ne pričakujete resnih odgovorov na takšna vprašanja. Tisto kar smo mi ponudili je vse napisano v dokumentu Partnerstvo za razvoj in ta dokument je popolnoma jasen in bi želeli tudi, da dobimo poštene in realne odgovore na takšno ponudbo, ne pa da se zdaj malodane od nas zahteva, da razveljavimo volitve iz leta 2004 zato, da se bo Liberalna demokracija pripravljena pogovarjati o prihodnosti države. Posebej me moti to, da smo tukaj v tej argumentaciji zelo neverodostojni. Gospod Gantar, v tem pismu ste napisali: vaša vlada, spoštovani gospod predsednik, je s spremembo načina usklajevanja višine pokojnin, čemur smo v LDS odločno nasprotovali, ogrozila stabilnost pokojninske reforme. Prvič. Vlada ni ogrozila stabilnost pokojninske reforme. In drugič, v Liberalni demokraciji temu niste odločno nasprotovali, ampak ste glasovali v celoti za zakon. Od 62 poslancev, ki je odločalo o zakonu o pokojninskem sistemu, s katerim smo uskladili usklajevanje pokojnin z rastjo plač, je 62 poslancev glasovalo za, od tega vsi poslanci Liberalne demokracije, ki so se na seji opredelili, nekaj se jih ni opredelilo, vendar tudi tisti niso glasovali proti. Koalicija nima 62 glasov. Malo je zakonov, ki so bili v tem parlamentu sprejeti s takšnim soglasjem. In govoriti o tem, da ste zakonu odločno nasprotovali, je pa malo prehudo.
Hvala. Želite [[...]]Gospod Gantar, proceduralno. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Proceduralno na osnovi drugega odstavka 246. člena poslovnika državnega zbora, predlagam, da državni zbor opravi na naslednji seji razpravo o odgovoru predsednika vlade. Ta svoj predlog utemeljujem preprosto s tem, da dejansko je to vprašanje in tudi odgovor predsednika vlade možnost in priložnost za to, da v državnem zboru temeljito in širše spregovorimo o nekaterih ukrepih gospodarskih in socialnih reform, o katerih sicer ne bi mogli govoriti v širšem kontekstu, pač pa samo pri posameznih zakonih. Sam seveda moram reči, da je cinizem predsednika vlade včasih presegel meje, ampak jaz v zvezi s tem z njim ne bom tekmoval. Vsekakor se bom spomnil razpravo pokojninski reformi, kaj je kdo ogrozil in kaj je ogroženo, če ne verjamete LDS-u, verjamete Komisiji Evropske unije ali komurkoli drugemu. Kako so glasovali kateri poslanci, si lahko preberemo, kje so bili vaši strahovi, in tudi mi smo želeli določene spremembe in smo jih predlagali in naši predlogi niso bili sprejeti. Tako da, če pravite, da nekateri ukrepi, ki jih mi predlagamo, da jih revidiramo, nimajo blage veze z reformami, potem vam, gospod predsednik, zatrdim, da ni tako. Ravno ti imajo še kako pomembno vezo. In ravno to sem hotel povedati, da ne morete uveljavljati gospodarskih, socialnih reform v miljeju, ki postaja čedalje bolj zategnjen, zaprt in čedalje manj demokratičen in liberalen. Ni reform na takšnem miljeju in to so vam pokazale te študije in to je pokazala tudi ta knjiga. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca dr. Gantarja, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku vlade postavil gospod Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospodarske in socialne reforme so tudi za poslansko skupino Socialnih demokratov ena od bistvenih vprašanj, o katerih moramo v naslednjih mesecih in letih govoriti. Zato vaš predlog, z dne 12. februarja, v naši stranki razumemo kot spoznanje nujnosti, da razširimo krog sodelujočih pri odločanju o reformah, da zagotovimo, da bi z vsebino ekonomskih in socialnih reform soglašal čim širši krog ljudi, zaposlenih , sindikatov, ker je to po našem prepričanju pogoj ne le za sprejem, predvsem pa tudi za izvajanje reform. Naš predsednik Borut Pahor veste, da vam je takšno idejo za skupno oblikovanje programa reform poslal že pred skoraj letom dni in zaradi tega v celoti ne morem soglašati z vašo oceno treh pobud, ki so bile doslej dane. Na dveh sem bil, tretje pismo sem tudi dobil v vednost. Vendar mislim, da to ni bistveno. Bistveno je, da najdemo na podlagi sedanjega stanja priložnost, da oblikujemo potrebne skupne dogovore. Pri tem mi sporazuma parlamentarnih strank za reformo le ne moremo v celoti enačiti z načinom in vsebino dogovora o Evropski uniji in Natu, ker je šlo tam za temeljne politične odločitve. Tukaj so pa seveda zelo, zelo pomembni, ne samo odločitev in cilj, ampak ukrepi, po katerih bomo cilje dosegli, pri čemer si lahko način uresničevanja posameznega ukrepa in posledice, ki jih ima na cilj tudi različno razlagamo. In zato, gospod predsednik, sprašujemo naslednje: Kako boste podpisnikom sporazuma o partnerstvu za razvoj omogočili, da enakopravno ovrednotijo program predvidenih vladnih ukrepov in da zagotovijo tudi z vašim soglasjem, da se iz programa izločijo ali pa dopolnijo in spremenijo tisti ukrepi, glede katerih ni soglasja? V katerih primerih boste zagotovili podpisnikom na njihovo zahtevo ali opozorilo, pa tudi socialnim partnerjem in prizadetim institucijam, da glede določenih vladnih ukrepov zahtevajo posebno razpravo in ponovno vrednotenje, preden bi bili ti ukrepi vloženi v zakonodajni postopek, ker vemo kaj se potem v državnem zboru dogaja. In končno, kako bo s podpisom sporazuma zagotovljeno, da se predlagani vladni ukrepi v državnem zboru obravnavajo po rednem postopku, ob aktivni in ločilni vlogi poslanskih skupin ter ob spoštovanju ustavne vloge poslank in poslancev, ne pa pod predpostavko, da že vloženo mora biti tudi sprejeto? Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Saj mislim, da sem deloma manj že odgovarjal, ko je spraševal gospod Gantar. Najprej naj rečem to, da je dejansko predsednik vaše stranke poslal pismo, v katerem je predlagal takšno usklajevanje, ne pred letom dni, pred dobrega pol leta, takrat, ko smo začeli govoriti o reformah in še isti teden sem jaz takrat sklical prvi sestanek predsednikov parlamentarnih strank in sem dejal, da je to na njegovo pobudo, ker sem pač želel testirati kolikšna je dejanska pripravljenost, da se to, kar se je pisalo v pismu, tudi naredi. Kaj je bilo o teh dveh sestankih, sem povedal vnaprej, to je zdaj moj tretji poskus. Nekatere stvari so se vmes zgodile, čas gre dalje, vlada ima odgovornost in pač ne more čakati na to, da se zadnja poslanska skupina iz opozicije odloči za dialog. Sem dejal že takrat, ko je bil prvi sestanek, in to sem napisal tudi v tem pismu, da je vlada, ko gre za te strateške odločitve pripravljena, ne samo potem, ko bodo neki osnutki pripravljeni, te predloge oziroma te osnutke usklajevati, ampak, da je pripravljena tudi že prej prisluhniti boljšim rešitvam za določene že predlagane ukrepe iz tega okvira gospodarskih in socialnih reform, pa tudi kasneje v samem postopku. Že tako se redko zgodi, da bi nek zakon, še posebej, če gre za zahtevno sistemsko stvar, bil sprejet točno tak, kot ga je vlada predlagala. Že normalna parlamentarna procedura običajno privede do izboljšav, do popravkov in tako naprej. Na teh ključnih strateških vprašanjih je vlada pripravljena izvajati različna usklajevanja tudi že prej, preden zakon pride v parlamentarno proceduro. To sem povedal že na tistem prvem sestanku in danes to ponovno ponavljam. Tudi ni ta poskus, da se doseže večje soglasje med parlamentarnimi strankami, edini poskus za iskanje soglasja v družbi, paralelno potekajo tudi pogajanja v okviru socialnih partnerjev za nov socialni sporazum, kjer želimo nekatere ključne okvire uskladiti tudi na tej ravni. Tudi to smo takrat, ko je vlada sprejemala ta okvir, obljubili, to obljubo seveda držimo. Seveda pa to, kar pravite, to kar ste postavili v prvem delu vprašanja, češ, ali je vlada pripravljena odstopiti od vseh rešitev, v zvezi s katerimi ni popolnega soglasja, na to pa, žal, ne morem odgovoriti pritrdilno. Sami ste že dolgo v tej hiši in veste, da je težko dobiti popolno soglasje. Tudi ko smo še v stari dvorani glasovali o ustavnem zakonu, ki je osamosvojil Slovenijo, ni bilo popolnega soglasja, so bili 4 proti. Ne pričakujemo čisto popolnega soglasja. Pričakujemo pa, kolikor je možno, veliko soglasje. In kot že rečeno, meni se zdi logična s soglasjem, ki je obstajalo najbrž ob bolj državotvorni opoziciji, v času, ko je Slovenija stopala v EU. Na nek način gre zgolj za nadaljevanje tega koraka, kjer samo formalen vstop v EU ni tisto, kar je bil tudi končni cilj. To je bila samo pot. Če pa hočemo ta položaj, ki ga imamo sedaj, tudi s pomočjo tega soglasja, ki smo ga gradili v preteklem desetletju, dejansko izkoristiti v dobro vseh za skupno blaginjo, potem se je pač potrebno odločiti za določeno modernizacijo v Sloveniji. In to modernizacijo sedaj želimo sprejeti in potem tudi izpeljati s čim večjim soglasjem. Vsi ki želijo pri tem sodelovati, prispevati po svoji moči, so, ste z veseljem vabljeni. In to, kar je napisano v tem dokumentu Partnerstvo za razvoj, je dovolj konkretno, je dovolj velika obveza, predvsem za vlado, da bi jaz, če bi bil v opoziciji, to ponudbo sprejel.
Hvala. Želite gospod Potrč dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vaši odgovori bodo prav gotovo tudi naši poslanski skupini, stranki, pomagali pri oblikovanju odločitev. Jaz sem na dveh odgovorih, ki ste jih vi sklicali v zvezi s predlaganimi gospodarskimi in socialnimi reformami sodeloval in tudi opozoril, da je vsaj zame in za poslansko skupino temeljno vprašanje, kako zagotoviti, da je mogoče enakopravno obravnavati vsebinska vprašanja, da je mogoče zagotoviti, da se tisto, kar se skupno oceni kot sprejemljivo in najboljše, tudi v državnem zboru sprejme. S tem v zvezi mi dovolite, da imam pravico imeti o oceni možnosti vpliva opozicije na delovanje državnega zbora pač drugačno mnenje od vašega in v zelo redkih primerih smo imeli doslej priložnost korektno vplivati na vsebino, več je bilo tistih, ko je tudi v primeru, ko vlada ni izražala izrecnega nasprotja, pač povedala, bomo mi kdaj drugič uredili stvari boljše, kot vi predlagate, in bolj celovito in zato zavrnila naše predloge. V zvezi s tem, če prav razumem vaše odgovore, se mi nekaj vprašanj še postavlja. Če je želja s podpisom predloga pristati na celoten paket, potem je to seveda svojevrstna težava. Če se pričakuje, da bomo lahko v predparlamentarnem postopku bistvene stvari usklajevali in dogovorili temeljne rešitve, potem je to dobra ponudba. Če se pa pričakuje, da bodo ne glede na dogovorjene stvari mnoge bistvene reforme in zahteve in ukrepi šli naprej v proceduro, potem je od njihovega pomena odvisno nadaljnje ravnanje. Če so zelo, zelo pomembni, potem bo izsiljevanje ali pa zahteva koalicije, da gre na prej, povzročila težave, če so manj pomembne [[...]]
Gospod Potrč, hvala lepa. Gospod predsednik, imate besedo.
Torej, dokument, ki je bil poslan, je pač predlog, v tem spremnem pismu sem zapisal, da so dobrodošle vse pobude tudi s tem v zvezi, kar se sedaj odpira v vprašanjih. V kolikor vaša poslanska skupina ali stranka pozna neke tehnične načine iskanja soglasja, ki bi jih želela predlagati, potem je seveda pot odprta. Ko bom vse te odgovore dobil, se bom odločil, ali je smiselno sklicati tudi ta tretji poizkus oziroma tretji sestanek predsednikov parlamentarnih strank in tam lahko te stvari dorečemo tudi v obliki nekega posebnega protokola. Nekaj izkušenj iz preteklosti v zvezi s tem imamo. Zaenkrat sem dobil pisne odgovore od dveh parlamentarnih strank, opozicijskih parlamentarnih strank, od vaše še ne, pričakujem pa seveda čim prej, tako je bilo tudi obljubljeno. Pozitivno se je do pobude opredelila tudi gospa poslanka madžarske narodnosti, Slovenska nacionalna stranka tudi, tako da vidim neko pripravljenost, da gremo v tej smeri. Določene težave so s tolmačenjem tega, kar je odgovorila največja opozicijska stranka Liberalna demokracija. Ne vemo, ali je to pozitiven ali negativen odgovor, tudi v medijih so imeli težave s tem, nekateri časopisi so objavili ta odgovor pod naslovom LDS načelno zavrnila pobudo, drugi, LDS načelno sprejela. Dejstvo je, kot smo slišali tudi danes, da tukaj neka pogojevanja, na ta dodatna vprašanja bomo seveda odgovorili po najboljši moči. Pričakujem pa, da bomo k temu projektu, ki je izjemno pomemben za Slovenijo, pristopili dobronamerno, da se ne bo iskalo izgovorov, da če kdo noče sodelovati, bo pač to odkrito povedal, nobenih zamer ne bo. Prepričan pa sem, da imamo, če jih znamo najti, v Sloveniji dovolj potencialov, da ta projekt izpeljemo dobro, brez tega, da bi si kdo jemal neko pravico veta ali da bi zahteval, da se prav vsi ukrepi, ki jih potem mimo tega, kar izhaja iz tega okvira reform, uskladijo in sprejmejo tako, kot sam hoče - to vemo, da ne bo šlo.
Hvala. Naslednji bo predsedniku vlade postavil poslansko vprašanje gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa. Italijanska vlada je sprejela zakon o državljanstvu, ki dovoljuje oziroma omogoča tako slovenskim pa tudi hrvaškim državljanom, da prevzamejo italijansko državljanstvo. Za hrvaško stran razumem, kajti oni niso ratificirali nasledstva pariške mirovne pogodbe in pa osimskih sporazumov, medtem ko je Slovenija to naredila. In Italijani navkljub temu tudi slovenskim državljanom ponujajo možnost prevzema državljanstva, ne zgolj do tako imenovane rapalske meje, ampak tudi v celi ljubljanski pokrajini. Evropska listina pravi, da ni zaželeno dvojno državljanstvo in je strogo proti temu. Italijani navkljub temu poskušajo nekako prevzemati to pozicijo in dobiti čim več Slovencev na svojo stran. Sprašujem vas: Kako namerava vlada reagirati ob morebitnem odlivu določenih slovenskih kadrov, ki so na primer zaposleni v določenih državnih organih, tako kot je v vojski, v policiji, v obveščevalnih službah, ravno tako pa tudi na določenih uradniških položajih, kjer bi težko verjel, da bodo s prevzemom italijanskega državljanstva lahko ščitili in zagovarjali interese Republike Slovenije? Dejstvo je, da v tem primeru se bomo pač morali odločati in ti ljudje ravno tako, ali bodo vzeli poleg slovenskega še italijansko državljanstvo ali bodo vzeli samo italijansko državljanstvo. Zavedati se moramo, da je že zdaj zadeva precej kritična, kajti italijanska država plačuje vsem tistim, ki hodijo v italijanske šole oziroma vrtce, to bivanje v vrtcih, vse šolske in obšolske dejavnosti, ravno tako pa tudi avtobusne prevoze, tako imamo celo vrsto v glavnem prebivalcev, ki so prišli v Slovenijo po letu 1990 oziroma 1991 iz tujih republik, iz bivših republik Jugoslavije, ki so zdaj na lepem postali ali že italijanski državljani, če pa ne, pa vsaj otroke pošiljajo v italijanske šole. Tudi Berlusconi v tem segmentu deluje zelo protislovensko, kajti na TV Koper pošilja filme s pogojem seveda, da niso slovensko podnaslovljeni, medtem ko pa so sinhronizirani v italijanski jezik. Sprašujem vas še enkrat: Kako nameravate ustaviti to italijansko, lahko bi rekel kar ekspanzionistično varianto?
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Torej dejstvo je, da je ta sprememba italijanskega zakona o državljanstvu iz leta 1992 nekoliko nenavadna. Širi možnost pridobitve italijanskega državljanstva, ne gre za neko popolnoma novo vsebino, gre pa za širitev te možnosti, ker so nekateri izrazi zdaj spremenjeni in se ponuja italijansko državljanstvo tudi za tiste dele Slovenije in Hrvaške, ki so v času med obema vojnama pripadali tedanji Italiji z neko precej ohlapno obrazložitvijo oziroma z neko bolj ohlapno definicijo teh potrebnih pogojev. Gre za pripadnost italijanskemu jeziku in kulturi, kar naj bi zadoščalo za podelitev državljanstva. Zdaj, v skladu s pravnim redom Evropske unije je podeljevanje državljanstev v izključni pristojnosti držav članic. Se pravi, za italijansko državljansko odločajo italijanske oblasti, za podelitev slovenskega državljanstva slovenske oblasti, je seveda izražena neka nezaželjenost dvojnih državljanstev znotraj Evropske unije zaradi znanih razlogov. Tudi slovenska zakonodaja, recimo, preprečuje opravljanje določnih državnih služb tistim, ki imajo poleg slovenskega še drugo državljanstvo, vendar pa je načeloma in tudi pravnoformalno nemogoče zahtevati in doseči spremembo pogojev za podeljevanje državljanstva v neki drugi državi članici Evropske unije. Res je, da zakon v Italiji še ne velja oziroma da sprememba zakona v Italiji še ne velja, bo pa če, oziroma ko ga podpiše predsednik države. Zdaj, kakšne bi bile lahko praktične posledice v Sloveniji? Gledano realno, mislim, da prav drastične zagotovo ne morejo biti, predvsem zaradi tega, ker se je stanje z vstopom Slovenije v Evropsko unijo bistveno spremenilo in nek motiv za to, da bi nekdo, ki bi potencialno lahko zaradi tega spremenjenega italijanskega zakona o državljanstvu pridobil tudi italijansko državljanstvo, teh motivov, ki bi bili vidni, je relativno zelo malo; kajti vsak državljan katerekoli članice Evropske unije ima že zdaj zaradi tega statusa pravice, ki so primerljive, od tega, da lahko v katerikoli državi članici živi, lahko sodeluje na lokalnih volitvah, na evropskih volitvah, ima tudi vse ostale pravice. Edina izjema, pa še ta bo veljala kratek čas, je možnost pridobitve dela v sosednji državi, vendar bodo tudi te omejitve ukinjene, ker so časovno omejene, potem tudi ta prednost ne bo izrazita, zato vlada ne pričakuje, da bi tukaj prišlo do nekega množičnega izkoriščanja te nekoliko širše možnosti pridobitve italijanskega državljanstva tudi s strani slovenskih državljanov. Tisti, ki so v preteklosti videli v tem določene koristi, mi smo tudi že po starem zakonu to lahko naredili in nekaj takšnih primerov je bilo, saj poznamo te polemike iz 90-ih let. Nekoliko drugačen vpliv bo najbrž ta zakon imel v sosednji državi Hrvaški, vendar to ni v naši pristojnosti. Povedati je treba tudi to, da ta možnost, ki jo daje spremenjeni zakon o državljanstvu sosednje države, če bo uveljavljen, ne predvideva avtomatičnega podeljevanja državljanstev. Za to, da se državljanstvo podeli, je potrebno zaprositi, je potrebno računati tudi na domovinsko zavest Primorcev oziroma vseh, ki živijo v tem delu države, kjer bi eventualno lahko to možnost izkoristili; jaz sem prepričan, da teh primerov v Sloveniji praktično ne bo.
Hvala, gospod predsednik. Izvolite, gospod Jelinčič, za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Gospod predsednik: Ali morda ne mislite, da gre pri tem vprašanju za olajšanje nakupa nepremičnin? Recimo, ko bodo italijanske banke svojim novim državljanom dajale ugodne kredite za nakup, kasneje pa bi te nepremičnine lahko prehajale v druge roke, tako da bi v bistvu tisti novi, tako imenovani novi - bivši slovenski državljan bil pravzaprav samo slamnati mož za prenos določenih, recimo, tudi kmetijskih zemljišč v tuje roke. In mislim, da je smiselno, da se vlada malo pozabava tudi s tem vprašanjem. Na koncu pa še nekaj. Upam, da ne boste pristali na pritiske tistih, ki hočejo s prepovedjo vojaške parade ob obletnici osamosvojitve Slovenije pravzaprav izničiti ta veliki dan in ta veliki dogodek. Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Najbrž vsi vemo, da je nepremičninski trg v Sloveniji od vstopa Slovenije v Evropsko unijo praktično odprt, da ta sprememba zakona o državljanstvu v sosednji državi tega stanja bistveno ne more spremeniti, možne bi bile teoretične nekatere špekulacije zaradi določenih omejitev v obmejnem pasu ali s kmetijskimi zemljišči, vendar pa glede na vse, kar sem navedel prej, ne pričakujemo, da bi to kakorkoli bistveno ogrozilo kakšen slovenski nacionalni interes.
Hvala. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil mag. Franc Žnidaršič.
Hvala, predsednik državnega zbora. Spoštovani predsednik vlade, ministri in vladni predstavniki, kolegice in kolegi. Iz medijev smo seznanjeni o številnih kršitvah pri organiziranju javnih prireditev, posegih v okolje in prostor, delovanje trgovcev, neurejenosti varnostnih služb, problematika pa je v vseh svoji razsežnosti izbruhnila v primeru Lipa. Kljub relativno dobri normativni ureditvi iz navedenega izhaja, da je inšpekcijski nadzor precej neučinkovit in neustrezen. Ker se vsi zavedamo, da je dobro delovanje inšpekcijskih služb eden izmed temeljev pravne države, smo v poslanski skupini DeSUS sprejeli vest, da ste se 15. februarja 2006 skupaj s svojimi sodelavci sestali z glavnimi inšpektorji v državi. V zvezi s tem sprašujemo: Kakšni so zaključki tega sestanka in kakšen je dogovor glede delovanja inšpekcijskih služb, da bi bilo le-to v prihodnje bolj učinkovito? Hvala.
Hvala gospodu Žnidaršiču. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za to vprašanje. Gre za pomembno temo. Sestanek, o katerem sprašujete, mislim, da je bil vsestransko koristen, bil je tudi prvi v zgodovini samostojne slovenske države na takšnem nivoju. Na tem sestanku se je pač pokazalo, da gre kar za nekaj pomembnih problemov, s katerim se soočajo inšpekcijske službe v državi, da so se nekatera vprašanja v zadnjem letu ali pa v zadnjih nekaj letih sicer uredila, marsikaj je pa potrebno še postoriti. Detektirali smo vrsto odprtih problemov, ki so takšni zaradi neustrezne zakonodaje. V zvezi s tem bo tudi, zaradi tega dogovora in tega sestanka, v letošnjem letu prišlo do sprememb štirih pomembnejših zakonov, ki posredno ali neposredno urejajo delovanje inšpekcijskih služb. Najprej gre za krovni zakon o inšpekcijskem nadzoru, zakon o urejanju prostora, zakon o prekrških in zakon o graditvi objektov. Tukaj je največ odprtih vprašanj. Seveda tudi delovanje samih inšpekcijskih služb znotraj tega normativnega okvira, ki obstaja, ni vedno idealno tudi to smo si povedali med seboj. Primer, ki ste ga omenili v zvezi s tragičnim dogodkom pred diskoteko Lipa, je pač eden od teh, ki je dodatno spodbudil k iskanju ustreznih rešitev. Dejstvo je pač, da delovanja pravne države brez učinkovitih inšpekcijskih služb enostavno ni, da je potreben profesionalen nadzor pa tudi nadzor, ki je sorazmeren. Se pravi, znotraj tega manevrskega prostora, ki ga daje zakon, je na ljudeh samih, ki opravljajo to delo, da izberejo prioritete, ukrep, ki ga lahko izrečejo znotraj širše palete, ki jo imajo na voljo, in da na koncu zagotovijo, da se situacija popravi. V zvezi s tem je bilo več očitkov na račun tega, da se mnoge inšpekcije lotevajo delo predvsem na podlagi papirjev, manj na podlagi dejanske situacije na terenu. S spremembo zakonodaje pa tudi s spremembo pristopa, o čemer smo veliko govorili, naj bi to v prihodnje spremenili. Mislim, da je zelo pomembno poudariti tudi to, da je na nek način potrebno spremeniti tudi odnos javnosti do inšpekcijskih služb. Ravno ta primer, ki ste ga navedli kot razlog za vprašanje ali kot del razloga za vprašanje, je zelo zgovoren. Ko so inšpekcijske službe, pa tudi nekateri drugi organi, še posebej policija, v primeru tega lokala prej ukrepale, so bile v nekaterih medijih označene za preveč represivne, za preveč toge, za nekaj, kar zatira gospodarsko pobudo. Potem pa, ko se je zgodil ta tragični primer, pa so v teh istih medijih te iste službe označene za neučinkovite, za službe, ki niso pravočasno reagirale, in tako dalje. In v takšnem vzdušju velikokrat inšpektorji ne vedo kako znotraj manevrskega prostora, ki ga daje zakon, prav ravnati. Na tem sestanku smo se tudi s strani vlade obvezali, da bomo vedno, ko bodo inšpekcijske službe prišle v tak položaj, ko so zaradi konkretnega in korektnega dela obtoževane, da bodo dobile z naše strani tudi podporo. Mislim, da smo nekatere stvari rešili tudi s tem, ko smo se dogovorili za boljšo koordinacijo znotraj teh inšpekcijskih služb in pristojnih ljudi na državni ravni, ker je možno včasih tudi s tem stvari bistveno izboljšati. Po tem sestanku bodo sledili konkretni ukrepi, ki bodo prispevali k bolj učinkovitem in tudi bolj sorazmernemu delu inšpekcijskih služb.
Hvala gospodu predsedniku. S tem zaključujem poslanska vprašanja, naslovljena na predsednika vlade, gospoda Janeza Janšo. Prehajamo na vprašanja naslovljena na posamezne ministre. Na 12. in 13. seji državnega zbora sta poslanki mag. Majda Potrata in gospa Mojca Kucler Dolinar ter poslanca Samo Bevk in dr. Pavel Gantar postavili poslanska vprašanja ministru za zunanje zadeve dr. Dimitriju Ruplu, ministru za pravosodje dr. Lovru Šturmu in ministru za notranje zadeve gospodu Dragutinu Mateju. Ker ministri na seji niso bili prisotni, so poslanci zahtevali ustni odgovor na naslednji seji zbora. Minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel je odsoten tudi danes, je pa na vprašanje poslanke mag. Majde Potrata odgovoril pisno. Na vprašanje poslanca Sama Bevka pa bo odgovoril na naslednji seji. Ali želi mag. Potrata, da kljub vsemu odgovori na naslednji seji dr. Rupel ustno? Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Jaz na odgovor ministra za zunanje zadeve čakam že tri seje. In menim, da se je problem, o katerem sem spraševala, to je lokacija tajnih zaporov CIE, medtem na ravni evropskega parlamenta in Sveta Evrope že do te mere razvil, da bom raje sprejela ministrovo pisno pojasnilo, ker še en mesec ne bi čakala, ker tudi za tedaj nimam zagotovila, da bo minister navzoč. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Minister za pravosodje doktor Lovro Šturm bo odgovoril na vprašanje gospe Mojce Kucler Dolinar o Evidencah vrnjenega denacionaliziranega premoženja Rimskokatoliški cerkvi. Izvolite, doktor Šturm.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Ustno poslansko vprašanje poslanke Mojce Kucler Dolinar se je nanašalo tudi nekoliko na vprašanje poslanca Potrča na 10. redni seji državnega zbora, ko je potem zastavljal vprašanja predsedniku vlade. Vprašanje poslanke je bilo zastavljeno že na 12. seji, vendar zaradi odsotnosti takrat nisem mogel odgovoriti, kasneje pa sem bil odsoten tudi sam. Kljub temu da so bile dileme, ki jih nakazuje vprašanje poslanke vmes že pojasnjene, naj na kratko pojasnim naslednje. Zakon o denacionalizaciji v 86. členu določa, da so organi prve stopnje dolžni voditi evidenco o vloženih zahtevah, o izdanih odločbah in o izvršitvi odločb. Zbirne evidence o denacionalizaciji pa vodijo republiški upravni organi, pristojni za področja, na katerih se izvaja ta zakon. Podatki se posredujejo enkrat mesečno. Ministrstvo za pravosodje ima le pristojnost sprejemanja podatkov, ki jih v skupno evidenco posredujejo omenjeni organi prve stopnje. Ministrstvo za pravosodje v tem smislu pripravlja letna poročila o uresničevanju zakona o denacionalizaciji, pri čemer je za samo zbiranje in objavo statističnih podatkov skrbelo podjetje ISA. IT iz Ljubljane. V teh poročilih, ki so vsem dostopna na internetni strani ministrstva za pravosodje, bila pa so v skrajšani obliki objavljena tudi v Poročevalcu državnega zbora, je ministrstvo za pravosodje spremljalo samo podatke o premoženju, ki je bilo vrnjeno vsem verskim skupnosti. Podatki so se zbirali po posameznih vrstah premoženja in nikoli po posameznih upravičencih. Tako se tudi niso posebej zbirali podatki o premoženju, ki je bilo vrnjeno Rimskokatoliški cerkvi. Ker je poslanec zatrjeval, da te podatke ima, jih je pač mogel pridobiti le na podlagi lastnih virov o vrnjenem premoženju ali iz drugih, vladi neznanih virov. Trenutno ministrstvo za pravosodje četrtletno spremlja realizacijo načrtovanega zaključka in tudi to objavlja na spletni strani ministrstva. Konec leta 2005 je bilo 13. spremljanje. Kot rečeno, ministrstvo za pravosodje podatkov o vrnjenem premoženju ne vodi, za to so pristojni organi prve stopnje, spremlja pa ministrstvo za pravosodje posredovanje podatkov v zbirno bazo. V tem trenutku se podatki v zbirni bazi vodijo tako, kot so se vodili ves čas od začetka denacionalizacije, s to izjemo, da je ministrstvo za pravosodje lansko leto na podlagi enkratne izrecen privolitve pravne osebe, na katero se podatki nanašajo, zaradi zahteve poslanca Potrča iz zbirne evidence pridobila podatke o vrnjenem premoženju Rimskokatoliške cerkve. Ker se ti podatki do sedaj niso vodili, je morala za pridobitev teh podatkov ministrstvo skrbniku evidence nameniti dodatna sredstva, prek pol milijona tolarjev.
Hvala gospodu ministru.
Hvala lepa.
Minister za notranje zadeve gospod Dragutin Mate bo odgovoril na vprašanje dr. Pavla Gantarja o razmerah v azilnem domu na Viču. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala za vprašanje. Še enkrat se opravičujem zaradi moje odsotnosti zadnjič, glede na to, da sva imela mednarodne obveznosti z ministrom Šturmom, sva pač bila zadnjič na žalost odsotna. Glede vprašanja o azilnem domu pa bi želel povedati zelo natančno, da odkar vodim ministrstvo za notranje zadeve, se postopki in pa status v zvezi s pravicami zdravstvene oskrbe niso popolnoma nič spremenili. Še vedno imajo vsi azilanti enak obseg pravic v zvezi z zdravstvenim zavarovanjem in na enak način se te pravice tudi izvajajo. V samem azilnem domu nimamo zaposlenega zdravnika, tako kot ga tudi pred tem ni bilo, imamo medicinsko sestro, ki pomaga posameznim prosilcem, da laže izpolnijo svojo možnost zdravstvene oskrbe. Imamo pa pogodbeno obveznost s tremi zdravniki, ki pridejo in opravijo zdravstvene preglede tistih azilantov, ki jih sprejemamo v azilni dom zato, da ugotovimo njihovo zdravstveno stanje in jih po potrebi napotimo potem tudi v zdravstvene domove, kjer se opravlja potrebna zdravstvena oskrba. Vse skupaj, potrebe prosilcev za azil financira država, prek ministrstva za zdravje so plačani vsi računi iz tega naslova. V zvezi z drugimi zlorabami, ki so se pojavljale v medijih in ki so bile postavljene v vprašanju in glede povezave s tem, kaj je bilo do sedaj ukrenjenega v zvezi s tem, moram povedati, da ob prvih prijavah v zvezi s sumom zlorab delavcev policije v zvezi z azilom in z azilnimi postopki sem odredil izredni nadzor - že 15.12. Pristojna služba ministrstva za notranje zadeve je ta nadzor opravila znotraj azilnega doma in preverila vse postopke s posameznimi primeri. Pri vseh primerih je bilo ugotovljeno, da delavci azilnega doma kakor tudi delavci policije, ki so bili v različnih fazah vključeni v te postopke, niso prekoračili svojih pooblastil, niso kršili zakona in da so delovali na takšen način, da ni prihajalo do dodatnih nepotrebnih zapletov. Drugače pa moram povedati tudi to, da je azilni dom civilna institucija pod nadzorom ministrstva za notranje zadeve, da policija znotraj azilnega doma nima svojih prostorov, da opravlja določene aktivnosti v azilnem domu samo takrat, ko je po zakonu potrebno, da posreduje zaradi določenih zadeva in da v okolici azilnega doma opravljajo takšne aktivnosti, kot jih opravljajo v vseh drugih okoljih, kjer se tudi azilni dom ne nahaja. Policija nikakor ne more izvajati nekih pritiskov ali prisile znotraj azilnega doma, ali v samem postopku pridobivanja azila. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, če sem vas prav razumel, ni bilo treba nič storiti, ker se zlorabe niso dogajale - kratko malo rečeno, zato samo dopolnjujem to vprašanje s hipotetično možnostjo: Ali boste vi oziroma ustrezne službe dovolile nenapovedane obiske, recimo, poslancev ali skupin poslancev v azilnem domu? Hvala.
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa za dopolnilno vprašanje. Najprej, če vam odgovorim na prvi del vašega dopolnilnega vprašanja. Ni res, da nismo ničesar ukrenili. Odrejen je bil izredni nadzor, izredni nadzor je potekal več dni v azilnem domu in ne samo v azilnem domu, ampak tudi na nekaterih policijskih postajah po Sloveniji, kjer smo ugotovili po postopku, ki je predviden in s strani institucij, ki so pooblaščene znotraj ministrstva, da v konkretnih primerih, kjer so bile očitane določene zadeve, ni prišlo do prekoračitev. In to je bistvena razlika. Prekoračitve bi lahko bile, nikoli niso izključene, seveda povsod delajo ljudje in zmeraj lahko pride do napak, tudi nenamernih, ki so napake in jih je treba odpraviti. Torej, inšpekcijski nadzor oziroma nadzor pristojnih služb smo opravili in ti so ugotovili, da v teh konkretnih primerih ni prišlo do kršitev. Zato ne moremo govoriti, da prihaja do nekih kršitev znotraj azilnega doma. Drugače pa je azilni dom relativno odprta institucija, že sedaj smo večkrat povabili tudi medije, da so prišli, gledat azilni dom znotraj, nevladne organizacije imajo praktično prost dostop do prostorov v azilnem domu; še več, država jim je zagotovila prostore, ki jih brezplačno uporabljajo za potrebe svojega delovanja. Sam osebno menim, da ni nobenega zadržka, da tudi poslanci ne bi prišli in si ogledali razmere v azilnem domu. Če želite to opraviti nenapovedano, lahko tudi nenapovedano opravimo, lahko pa pokličete par minut prej in boste dobili tudi primerno spremstvo, direktorja ali šefa azilnega doma, tako da vam lahko na primeren način predstavi cel postopek, kako teče, in dobite lahko popolno informacijo. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Gospod Ljubo Germič bo postavil poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! 16.1.2006 je vlada s sklepom o prenehanju delovanja javnega zavoda Zavod za šport Slovenije, ta zavod tudi ukinila. V mojem vprašanju na prejšnji seji državnega zbora je mene zanimalo zakaj je vlada ravnala tako, kot je ravnala, pri čemer sem vas, minister, opozoril, da ste pri tem zaobšli določila nacionalnega programa o športu v Sloveniji, zakon o športu. Ko se sklicujete na vaš predlog sklepa, se sklicujete na zakon o zavodih, brez da bi pri tem navedli razloge, zakaj je bilo potrebno sprejeti akt o prenehanju delovanja tega zavoda, saj niste navedli, da bi za to obstajali določeni potrebni razlogi. Ko odgovarjate na moje poslansko vprašanje, govorite o racionalizaciji, o ekonomičnem delovanju, o učinkovitosti in da boste vse pristojnosti tega zavoda prenesli na ministrstvo za šolstvo in šport. Tukaj sem vas tudi opozoril, da je ta predlog sklepa bil neusklajen, vsaj s tem, kaj počne vlada pri racionalizaciji zaposlovanja, saj bi v svoje ministrstvo dodatno zaposlili 11 novih ljudi. Seveda sedaj preseneča, da je vlada 23.2. sprejela sklep o ustanovitvi novega zavoda za šport, ki ima skoraj identično ime, nosi ime Zavod za šport Republike Slovenije, Inštitut za šport. V odloku o ustanovitvi je pravzaprav v navedbi aktivnosti in dejavnosti tega zavoda pravzaprav preneseno vse iz zakona o športu in pravzaprav vse to, kar je zavod počel že v prejšnji obliki. In seveda, sedaj se postavlja logično vprašanje: Kako gospod minister? Zadnjič pravzaprav ne komentirate vprašanja in dejstva, da zaobidete pravzaprav zakonodajo in nacionalni program o športu in argumentirate vašo odločitev s tem, da boste racionalizirali delo, da bo prihajalo do učinkovitejšega in racionalnega dela. Danes vas sprašujem: Na osnovi katerega dogajanja, razlogov ste v zelo kratkem času sprejeli sklep, da ponovno ustanovite isti zavod, samo z malo korekcijo, saj v odloku pravzaprav gre za identično delovanje? Kje so potem razlogi za to, da sedaj ni treba racionalizirati, da ni treba zagotavljati večje učinkovitosti? In seveda, postavlja se vprašanje: Na kakšen način boste zagotavljali delo enajstim v okviru vašega ministrstva in na kakšen način boste zagotavljali delo dodatnih zaposlenih v okviru zavoda? Gospod minister, prosim vas za to pojasnilo.
Hvala. Doktor Zver, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Hvala za poslansko vprašanje, gospod poslanec Germič, že drugo isto v kratkem času. Jaz bom poskušal odgovoriti in vas tokrat bolj zadovoljiti z odgovorom kot zadnjič. Kar se tiče razlogov, tukaj ne morem odkrivati tople vode, naštel sem jih zelo jasno že zadnjič. Država oziroma vlada je imela praktično več javnih zavodov na področju športa, eden je bil tudi zavod za šport, inštitut za šport na fakulteti za šport, ki je prav tako opravljal določene naloge za ministrstvo, potem je bil še en zavod, to je zavod Športno - izobraževalni center, ki je prav tako imel formalnopravno status javnega zavoda na področju športa in seveda ta zavod o športu, ki smo ga ukinili. Zdelo se nam je popolnoma normalno in racionalno, da poskušamo vse funkcije, ki po zakonu pripadajo javnemu zavodu za področje športa, prenesti na en zavod. Poleg tega sem že zadnjič omenil, omenjeni zavod ni opravil vseh svojih z zakonom določenih pristojnosti. Nekatere naloge, ki jih je opravljal lažje in bolj učinkovito, bodo opravljali na ministrstvu za šolstvo in šport, zato smo delavce, zaposlene na zavodu, prenesli na ministrstvo. Del nalog, del funkcij, zlasti strokovno razvojne narave, pa smo pustili ali pa prenesli na institutu za šport pri fakulteti za šport, ki bo opravljal poslej funkcijo javnega zavoda za šport, kar pomeni, da gre za racionalizacijo, bolj transparenten pregled, nadzor nad delom javnega instituta, ki bi moral pač to početi in bo tudi počel. Če vas konkretno zanima, kakšne naloge bo opravljal ta zavod, gre za spremljanje stanja v športu in s tem namenom bo opravljal razvojne in strokovne naloge v športu od založniške dejavnosti, spremljanje pripravljenosti športnikov in svetovanje pri treningih, opravljanje meritev - to, kar mimogrede tudi zavod počne sedaj in je tudi prej -, spremljanje delovanja panožnih ekip in opravljanje analiz. Vse dejavnosti bodo usmerjene v čim boljši servis športnikom, društvom in pa zveze s področja športa s posebnim poudarkom na vrhunskem športu. Sama stvar ne bo imela za državo, za državni proračun večjih finančnih posledic. S tem, ko smo prinesli del dela in zaposlene na ministrstvu za šolstvo in šport, smo s formalnega vidika del upravnega kadrovskega načrta res povečali, se je pa zato zmanjšal del na javnem sektorju, to imamo pri nas ločeno; vendar ključni namen in cilj je bil racionalizacija. Da bomo za denar, ki smo ga sicer namenili za šport oziroma za dejavnost zavoda, dobili čim več. Jaz mislim, da bomo s to reorganizacijo tudi pridobili. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Gospod Germič, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za odgovor, gospod minister seveda pa, z njim ne morem biti nikakor zadovoljen. Jaz imam pred seboj magnetogram vašega zadnjega odgovora. Torej gre za dejanje te vlade v roku meseca dni in v odgovoru na moje vprašanje pred mesece dni z besedico niste omenili, da boste ponovno ustanovili isti zavod, ampak ste govorili, da boste 11 zaposlenih na zavodu prenesli v okvir ministrstva za šolstvo in šport, kar vodi do racionalizacije, večjo učinkovitost, uporabo informacijskega sistema na bolj učinkovit način. Danes mi govorite, po dobrem mesecu dni, da je z istimi argumentu bilo potrebno ustanoviti zavod nazaj. Gospod minister, naredili ste ukinitev zavoda mimo določil zakonov, ki jih imate za urejanje tega področja, mimo nacionalnega programa, mimo zakona o športu in sklicujete se na zakon o zavodih, ki vam jasno zavezuje, da morate utemeljiti, če so ali prenehale potrebe oziroma pogoji za opravljanje dejavnosti. Danes potrjujete, da ne eno ne drugo ni res. Zadnjič ste se izmikali odgovoru okrog zakonodaje, danes pa odgovarjate, da racionalizirate delo tega zavoda zato, da ustanavljate nov zavod. Ko pogledamo, kaj nosi sklep o ustanovitvi tega zavoda, vidimo, da ima tri dele, in v drugem delu že govorite o kadrovski sestavi, torej govorite, kdo bo v.d. direktor zavoda, in v tretjem delu sklepa govorite o tem, kdo bo sestavljal svet tega zavoda s strani vlade. Torej lahko samo zaključimo dejstvo, da ste v okviru vlade kot minister vlado zavedel, da je sprejela sklep, ki je kršil obstoječo zakonodajo, je bil pa ta razlog samo v tem, da ste spremenili sestavo tistih ljudi, ki so bili v zavodu takrat in v svetu zavoda, da ste lahko postavili svoje ljudi, pri čemer seveda gospod minister Virant po mojem nič ne ve, da boste 11 ljudi prenesli v ministrstvo za šolstvo in šport [[...]]
Hvala gospodu Germiču. Gospod minister, izvolite.
Hvala za priložnost, da odgovorim še na to dodatno vprašanje. Seveda to ni res, kar govorite, gospod poslanec. Mi smo prenesli res teh 11 zaposlenih na ministrstvo. Res je, da se bo kadrovski načrt v upravnem delu pač povečal, v javnem se bo zmanjšal, ampak to se ministra Viranta neposredno niti ne dotika, mi smo se za to možnost, jaz sem ga tudi obvestil, dogovorili, tako da to, nek greh z makroekonomskega vidika, finančnega vidika za državo ni. Nasprotno, za ta denar, ki ga je doslej država dajala, bomo dobili veliko več storitev, kot smo jih dobili doslej. To je bil ključni namen te reorganizacije. Mi ne ustanavljamo novega zavoda, še enkrat poudarjam, ta zavod je že bil ustanovljen in država je že sodelovala z njim na strokovnem področju in zaenkrat ni predvidenih nobenih širitev zaposlitev v tem zavodu. Ta zavod že projektno sodeluje in država že financira in meni se zdi popolnoma neracionalno, da za isto stvar imamo tri različne zavode in tri različna financiranja. Tisto, kar sem želel, je transparentnost, da bodo za denar, ki ga davkoplačevalci dajo v nek zavod, storitve ustrezno narejene. Doslej tega ni bilo in tudi drugih mehanizmov za vpliv na to nisem imel. To je bilo edino možno odgovorno ravnanje in poteza. Torej, ne gre za širitev stroškov, ne bo več stroškov, ne bo več zaposlitev in jaz mislim, da bodo storitve, ki jih bo doslej država dobila za ta denar, bistveno kvalitetnejše.
Hvala gospodu ministru. Izvolite, proceduralno, gospod Germič.
Proceduralno. Seveda z vašim odgovorom, gospod minister, ne morem biti zadovoljen. Jaz mislim, da sem jasno postavil vprašanje: Zakaj pred mesecem dni v vašem odgovoru na moje vprašanje v nobeni besedi ne omenjate, da boste s tem, ko ukinjate zavod, ustanovili nov zavod z zelo, zelo sorodnimi pristojnostmi? Takrat ste argumentirali, da ukinjate zavod zaradi tega, ker želite imeti racionalno delo na tem področju. Jaz vam lahko citiram sklep, ki ga je vlada sprejela. In tukaj piše: program Zavoda za šport Slovenije od dneva prenehanja dejavnosti izvaja ministrstvo za šolstvo in šport. Zavod za šport Slovenije od dne veljavnosti tega sklepa do prenehanja izvajanja dejavnosti ne sme presegati nobenih novih denarnih obveznosti. In delavce, ki so bili na dan prenehanja izvajanja dejavnosti redno zaposleni na Zavodu za šport Slovenije, se zaposli na ministrstvu za šolstvo in šport. Z besedico, ne v predlogu sklepa vlade, ne v vašem odgovoru, niste omenili, da boste ustanovil nov zavod za šport. Ampak, ste navajali, da boste vse zadeve prenesli na ministrstvo za šolstvo in šport, kar pomeni racionalizacijo. Da ste pri tem kršili temeljne akte na področju športa, nacionalni program in zakon o športu, niste komentiral, ne takrat, ne danes. Zato predlagam skladno z 246. členom in tretjim odstavkom tega člena, da opravimo razpravo na naslednji seji o vašem odgovoru. Hvala lepa.
Hvala gospodu Germiču. O predlogu poslanca gospoda Germiča, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra dr. Zvera na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve postavil gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, ministri, kolegice in kolegi! Mag. Drobnič, lani ste razpisali četrti javni razpis za podelitev koncesije za opravljanje institucionalnega varstva v domovih za starejše. Rezultati tega razpisa so znani. Izmed tistih štirih, ki so koncesijo dobili, so kar tri zavode ustanovile lokalne župnije. Torej, od štirih tri. Ker ste kot pomemben kriterij upoštevali tiste ponudbe z manjšim številom mest, me zanima: Na podlagi katerih argumentov ste se odločili, da imajo prednost pri izbiri tisti, ki so ponudili manjše število mest v teh bodočih domovih? Hkrati vam zastavljam vprašanje, na katerega je iskal odgovor tudi eden izmed novinarjev. Gre zgolj za naključje, da so merila pisana na kožo cerkvenim zavodom ravno v mandatu, ko ministrstvo vodite vi, mag. Drobnič? Ali pa ste se za to odločili, ker menite, da so cerkveni zavodi tisti, ki bodo najbolje poskrbeli za naše starostnike?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Poskušal bom kratko in jedrnato odgovoriti. Na razpis, ki je bil objavljen v lanskem letu, se je prijavilo 19 ponudnikov, od tega je 8 ponudnikov izpolnjevalo pogoje. Preostali pa niso dostavili ustrezne dokumentacije, zato smo jih kot nepopolne zavrgli, pač, taka je tudi pravna dikcija. Kakšni so bili kriteriji? Pokritost potreb je bil najmočnejši kriterij, in to je 40 točk. Največ točk so pridobili tisti na območju upravnih enot, kjer takšnega doma še ni. Potem je kakovost programa, do 20 točk. Največ točk dobijo ponudniki z najbolje ocenjenimi programi. Lahko rečem tudi, da je tudi socialna zbornica ocenjevala. Cena storitve do 20 točk. Največ točk pridobijo ponudniki z najnižjo ceno oskrbe. Cene oskrbe so nihale od 3.600 do 4.300, to pa je v mesečni ceni storitve zelo veliko. Število mest kapacitete do 20 točk. Tukaj smo dali prioritete tistim domovom, ki so manjše kapacitete. Zato, ker je življenje v takih enotah oziroma takih domovih prijetnejše, kjer gre manj za institucionalni pristop in bližje domu, kot se reče. Ne nazadnje so tudi taki domovi lahko bližje domu, kjer je manjša kapaciteta. To so ti kriteriji. Na osnovi teh kriterijev je potem komisija naredila listo in v izbor so se uvrstili ti štirje domovi. Vsi so zasebni domovi. Še enkrat poudarjam, gre za podelitev koncesije za opravljanje javne službe pri zasebni pravni osebi. Imamo tudi državne javne zavode, ki jih je financirala država. V perspektivi želimo uravnotežiti to ponudbo, tako med zasebnimi kot javnimi domovi in ne nameravamo nikakor iti v kakšno privatizacijo, ampak z dodatno kapaciteto izboljšati ponudbo. V mesecu marcu predvidevamo ponoven razpis za vsaj 500 mest. Seveda pa pričakujemo, da bo prej Državni zbor Republike Slovenije sprejel nacionalni program razvoja socialnega varstva, katerih podlaga je tudi za naslednje razpise. Ravno tako lahko poudarim, da je teh 300 mest, ki so bili razpisani v lanskem letu, še preostanek kapacitet, ki bi morale biti razpisane v okviru prej sprejetega nacionalnega programa, ki je veljal do leta 2005. Torej, novinarji so bili dobro obveščeni, na spletni strani imate kriterije, imate razvrstitve točk, imate cene, imate pokritost, zakaj so se ti uvrstili. Očitno so ponudili na območjih, kjer ta pokritost še ni dobra, glede na upravno enoto, najnižjo ceno, očitno je prevladala cene storitve. Ravno ti, ki jih vi omenjate, Karitasovi, to niso direktno cerkveni, ampak so Karitasovi domovi, imajo bistveno nižjo ceno. To pa lahko v mesečni ceni storitve za starejše osebe pomeni od 20 do 30 tisoč tolarjev mesečno. To je za nekega upokojenca kar bistvena cena. In so pač ponudili tudi nižjo ceno. Zakaj pa? Očitno bodo gradili na cenejši način, tudi s svoji lastnim delom, tudi z dobrodelnimi prispevki in očitno tudi potem ne mislijo delati na teh domovih dobičkov, ampak bodo dobro in skromno in racionalno in gospodarno poslovali.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite gospod Kontič.
Hvala lepa. Kar nekaj argumentov ste našteli. Meni je ta najbolj čuden, da manj kot imaš prostih mest, manj kot imaš postelj, več točk imaš. Ampak dobro. To je kriterij, ki je bil določen v razpisu, zanima me pa vseeno, ko društvo želi delovati v javnem interesu oziroma dobiti status delovanja v javnem interesu, mora vsaj dve leti delovati, potem lahko da vlogo za ta status. Ti zavodi so bili zanimivo ustanovljeni v času razpisa, ko je tekel razpis. Eden je bil ustanovljen septembra, 27. septembra je bil rok za oddajo. Drugi v Bohinju je bil ustanovljen 19. septembra, torej tik pred 27. septembrom, ko je bil rok za oddajo. Želel bi vaš komentar na to: Ali je to bilo kakorkoli dogovorjeno? Sprašujem predvsem zaradi tega, ker je revizijska komisija zdaj v kadrovski prenovi in je zgleda čas kar ugoden zato, da se kaj postori tako, kot je morda ministru všeč. Prosim za ta komentar.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Glede izpolnjevanja pogojev za pridobitev statusa društva v javnem interesu na področju delovanja humanitarnih organizacij je res ta pogoj predhodnega delovanja in mislimo, da je to tudi ustrezno zato, da se vendarle nekdo preizkusi na takšen način. V teh primerih gre za zavod, ki se ustanavlja z določenim poslanstvom, z določenim namenom, tudi ostale pravne osebe so se ustanovile ne dosti prej. Prej ste omenili, da gre za cerkvene zadeve. Če me sprašujete, kakšno prakso ima cerkev, vam lahko rečem, da ima približno 2000 let, Karitas pa ima približno več kot 10 let. Če me to sprašujete, in mislim, da je to zadostna garancija, da bi to se lahko izvedlo, ni pa to identično, kajti kot ste vi preskočil na društva v javnem interesu, sem moral jaz odgovoriti na takšen način.
Hvala gospodu ministru. Gospod Zamernik bo postavil poslansko vprašanje ministru za promet, mag. Božiču. Prosim, gospod Zamernik.
Hvala lepa in hvala za besedo. Lep pozdrav ministrica, ministri, kolegice in kolegi! Jaz moram na začetku, gospod minister, reči, da se držim načela biti trd do problemov in blag do ljudi, zato vas prosim, da to, kar vam bom zdaj v nadaljevanju rekel, da jemljete kot soočanje s problemom, ne pa kot direkten napad mogoče na vas, niti slučajno, kdorkoli bi bil na vašem mestu ob takšnem delovanju vaše uprave, bi ravnal popolnoma enako. 19.7. lanskega leta smo se, spoštovani gospod minister, pri vas v visoki udeležbi eminentnih ljudi vašega ministrstva in tudi naše poslanske skupine dogovorili, kako izboljšati stanje v zvezi z javnimi naročili in z dragimi gradnjami cest na državnem nivoju širom po Sloveniji, s poudarkom na eni cesti, ki bi mogoče bila potem kot vzor drugim. Naš cilj je bil poceniti gradnjo, narediti boljšo preglednost, večji nadzor in s tem izboljšati konkurenčnost. Spomnite se verjetno tega sestanka. Tam smo se dogovorili, da bo s sklepom ministra uveden izredni nadzor nad konkretnimi, mogoče celo tremi cestami na različnih koncih Slovenije, kar se potem ni zgodilo. Jaz sem, bom v nadaljevanju povedal, kako je zadeva tekla naprej, ker se ni nič zgodilo, cesta se je pa začela delati, tista o kateri smo se pogovarjali, da se bo ta izredni nadzor uvedel, sem obvestil predsednika vlade, da se ni nič zgodilo in potem je na njegovo pobudo prišel dopis od vas, da so zadeve s tega področja tako zelo zahtevne, tukaj imam ta dopis, ker gre za tehnični projekt rekonstrukcije te ceste, ki zajema niz aktivnosti priprave investicijskega projekta, razpisne dokumentacije etc [[...]]našteva vse mogoče, ki jih ni mogoče nadzorovati kvalitetno z notranjo revizijo, v okviru vašega ministrstva predlagate revizijo računskemu sodišču. Seveda jaz imam o tem svoje mnenje. Kako bo računsko sodišče, potem se je ta cesta vseeno gradila, kako bo računsko sodišče ugotavljalo, zakaj prihaja po dveh, treh mesecih po izgradnji novogradnje do takšnih razpok? Ali bodo šli vrtati debelino tampona, ki so ga vsega mimo razpisne dokumentacije, ki sem jo potem vendarle prejel, mimo razpisne dokumentacije je izvajalec del potem, ko je bila igra že zaključena, izkopal do mehkega utrjen tampon, nasul svojega mehkega gor, tistega prejšnjega odpeljal mogoče na kakšno drugo cesto in tudi to zaračunal, potem se pa zgodi tole, za 67 milijonov tolarjev. Ne upam si pomisliti, kaj se bo dogajalo z milijardo evrov, ki smo jih tukaj dali kot poroštvo za izgradnjo avtocest. Zahvaljujem se za odgovore.
Hvala, gospodu Zamerniku. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Hvala lepa na vprašanju. V zvezi s tem poslanskim vprašajem glede izrednega nadzora porabe finančnih sredstev nad izvedbo modernizacije državne ceste, gre za konkretno Podlom - Kranjski Rak [[Volovjek]] , ki ste ga tokrat ustno naslovili name, bi vam, ne glede na tri obsežne odgovore, ki so vam v zvezi z navedeno problematiko že bili posredovani v novembru 2005 in v februarju 2006, želel ponovno podati pojasnila v zvezi z navedeno modernizacijo navedene državne ceste. V novembru sem v odgovoru na vaše pismo, ki ste ga naslovili na ministrstvo za promet zapisal, da so strokovne službe ministrstva za promet zaprosile Računsko sodišče Republike Slovenije, da zaradi zagotavljanja čim bolj pregledne in učinkovite porabe proračunskih sredstev izvede izredni nadzor nad izvedbo modernizacije državne ceste Podlom - Kranjski Rak [[Volovjek]] , ki ga je izvajala Direkcija Republike Slovenije za ceste od leta 2000. Ministrstvo za promet v okviru svojih pristojnosti namreč ne more vršiti tehničnega nadzora nad izvedeno rekonstrukcijo ceste, ki s tehničnim projekti zajema niz aktivnosti od priprave investicijske, projektne in razpisne dokumentacije do izvajanja nadzora nad opravičenostjo, ustreznostjo in kvaliteto izvedenih ukrepov in del, ki so bila izvedena v sklopu rekonstrukcije. Teh aktivnosti ni možno nadzorovati z notranjo revizijo, ki deluje znotraj ministrstva za promet, zato smo tudi predlagali Računskemu sodišču Republike Slovenije, da izvede izredni nadzor nad izvedbo navedenega projekta. Ponovno poudarjamo, da Računsko sodišče Republike Slovenije lahko izvede revizijski postopek na najvišji možni stopnji zanesljivosti, ki jo v Republiki Sloveniji lahko dosežemo v tovrstnih postopkih. Ne glede na zgoraj navedena dejstva smo v Direkciji Republike Slovenije za ceste pridobili praktično vse podatke, ki ste jih zahtevali v vašem dopisu v mesecu februarju 2006 in jih zahtevate sedaj v vašem ustnem poslanskem vprašanju, čeprav smo vam jih že posredovali. Gre za podatke o projektno tehnični dokumentaciji faze idejni projekt in projekt za pridobitev gradbenega dovoljenja o investicijski dokumentaciji, o odločitvi glede izbora najugodnejšega ponudnika smo posredovali vam tudi projektantski predračun prve etape, analizo prispelih ponudb in obračunske situacije izvedenih del iz meseca oktobra 2005 in novembra 2005. Kot se je dejansko zgodilo na vozični konstrukciji in zgornjem ustroju bo možno presoditi šele po temeljitem ogledu izvedenih del, kar pa v tem trenutku, zaradi vremenskih razmer kot je vidno, ni možno. Ministrstvo za promet bo od Direkcije Republike Slovenije za ceste pridobilo tudi dokumentacijo o kvalitetnem nadzoru izvedbe del, kamor sodi tudi strokovno mnenje o ustroju vozične konstrukcije, ki ga bo pripravil zavod za gradbeništvo Republike Slovenije ter bančno garancijo za zavarovanje odgovornosti izvajalca del. Oba dokumenta vam bomo dostavili v vednost. Ob prvi normalizaciji vremenskih razmer pa bomo tudi organizirali terenski ogled ceste, na katerega bomo poleg vas povabili tudi predstavnike Direkcije Republike Slovenije za ceste in izvajalcev ter nadzorne službe, vse z namenom, da ugotovimo, na kakšen način in s kakšnimi rezultati se je dejansko izvedla modernizacija omenjene ceste. Torej, upam, da sem vam odgovoril v okviru pristojnosti, ki jih kot minister za promet imam in upam, da bomo ta problem razrešili v korist prihodnosti gradnje cest, avtocest, itd. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Zamernik.
Hvala lepa, gospod minister, predvsem za ta vaš zadnji del odgovora. Ker te odgovore, ki ste mi jih prej brali, si seveda lahko tudi sam preberem. Ampak cinizem prve vrste je, da uradniki, ki so vam pripravljali te odgovore, navajajo notri stvari, ki so nepreverjene, ki ne držijo. Tukaj notri je zapisano po kakšnih cenah so se gradile ceste, ko je bila ta cesta še lokalna cesta, to seveda je moč takoj ovreči. Višek cinizma pa je, da mi potem na koncu dopisa napišete: "ker nam je bila posredovana informacija, da posredujete fotografije stanja izvedenih del na cesti trase, vas vljudno prosimo, če nam jih lahko posredujete v vednost." Jaz vam to seveda z veseljem storim. Te slike vam z veseljem predam oziroma vašim službam, naj gredo to preveriti, če to drži, da je to poslikano točno na tistem mestu, ki se je gradil lani oktobra. Lahko pa uredim tudi to, da bodo šli narediti vrtine s firmo Actima, z gospodom Mejakom sem se že dogovoril. In, če vi nimate služb, ki bi zvrtale in preverile spodnji ustroj, bom to jaz z veseljem naredil. Ampak, hočem pa vedeti odgovore na sledeča vprašanja: Kakšni bodo vaši ukrepi zoper projektanta, izvajalca in pa nadzornega, ki je opravljal nadzor nad temi deli, če se ugotovi, da so svoje delo, to pa je razvidno iz tega, popolnoma nekorektno in da ne rečem diletantsko opravili? In ali boste čakali na poročilo računskega sodišča, sedaj bo v spomladanskem času tukaj notri pronicala voda, ki bo ponoči zmrzovala in kaj bo šele potem maja, junija? Kakšni bodo ukrepi? In pa še eno vprašanje: Zakaj je bila pogodba v dokumentaciji, ki ste mi jo res poslali, podpisana za 31 milijonov v lanskem letu, kljub temu, da je bilo v proračunu za 2005 za to postavko, za to cesto, rezerviranih 55 milijonov? Hvala lepa za odgovor.
Hvala gospodu Zamerniku. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa na dodatnem vprašanju. Zelo na kratko. V vsakem primeru, če gre za napake, ki so bile storjene na strokovnem nivoju, bodo najmanj tisto, kar sledi po zakonu o graditvi objektov, odvzete licence, tako je v smislu projektiranja za področje, za katero so na tem projektu sodelovali, tako projektanti in seveda tudi izvajalci, bodo nosili del odgovornosti, svojo odgovornost, če je bilo pri izvedbi del karkoli narobe, glede na projektno in investicijsko dokumentacijo. To pomeni, da bo vnovčena garancija za dobro izvedbo del. Drugo vprašanje, zakaj je bila nižja vrednost - jaz mislim, da je to koristno. Namreč, če je bila v okviru proračuna zagotovljena vrednost 55 milijonov tolarjev, 35 razpisana, potem je verjetno šlo na račun tega, da je nižja ocenjena vrednost del, ki je bila po projektu predvidena.
Hvala gospodu ministru. Dr. Mitja Slavinec bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve, gospodu Mateju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister! Z vstopom Slovenije v Evropsko unijo so se med drugim poenostavili postopki pri prehodu meje z državami članicami Evropske unije in to je bistveno vplivalo na nekatere ustaljene prometne poti, saj se je na primer velik del tovornega prometa preusmeril na mejni prehod Dolga vas. Posledično se je promet na magistralni cesti med Mariborom in Lendavo povečal za več kot trikrat in že se približuje magični meji 100 tisoč kaminov na mesec. Zaradi te prekomerne obremenitve so se kritično poslabšale tudi varnostne razmere na cesti, k čemur še dodatno prispeva ponekod že povsem uničeno cestišče. Žal se to odraža tudi po številu prometnih nesreč, še posebej tistih z najhujšim tragičnim izidom in je v zadnjih letih naraslo od 1 do 5 smrtnih žrtev v lanskem letu. K temu dodatno prispeva tudi nespoštovanje prometnih predpisov. Eden najhujših primerov je prav gotovo dokumentirana vožnja skozi rdečo luč pri semaforju pred osnovno šolo v Beltincih, s čemer je še najbolj grobo ogrožena prav varnost otrok in mladine. Kljub pogosti poostreni policijski kontroli se razmere žal ne izboljšujejo, po mnenju nekaterih tudi zaradi nemoči policistov, ki se pri svojim delom srečujejo z jezikovnimi barierami in socialnimi ovirami, saj je večina voznikov tujcev, ki se niti ne razume slovensko oziroma niti drugih tujih jezikov, prav tako so brez ustreznih finančnih sredstev, potrebnih za pot in plačilo morebitnih glob. To seveda ne sme biti opravičilo za zmanjšanje prometne varnosti, še posebej na tako ogroženih točkah, kot je prej omenjena. Zaradi tega Vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kaj boste storili, da povečate prometno varnost na tej cesti? Tako kritične razmere so med drugim prav gotovo nastale tudi zaradi hitrejših mejnih formalnosti in pretočnost mejnega prehoda Dolga vas več ni usklajeno s pretočnostjo ceste, zato me zanima: Ali boste uskladili pretočnost na mejnem prehodu s tistim, kar še cesta lahko prometa varno prevzame? Zanima me tudi: Ali so policisti imeli možnost dodatno se usposobiti za delo v specifičnih razmerah in okoliščinah s tujci, prav tako me zanima, koliko glob in drugih ukrepov je bilo v lanskem letu na območju magistralne ceste med Mariborom in Lendavo [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]izrečenih tujcem in to v primerjavi z vsemi, ali to približno ustreza razmerju na tej cesti? Hvala lepa.
Hvala gospodu Slavincu. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, hvala za vprašanje. Dejansko držijo nekateri od teh podatkov, ki ste jih navedli. Pretočnost mejnega prehoda Dolga vas se je bistveno povečala z vstopom Slovenije v Evropsko unijo. Beležimo bistven poraz prometa preko tega mejnega prehoda, predvsem tovornega prometa, tako da sedaj praktično glavne poti iz Španije proti Rusiji potekajo ravno preko Slovenije in tako smo v lanskem letu zabeležili že več kot milijon tovornih vozil na tem mejnem prehodu, kar pomeni v primerjavi z letom pred tem dobrih 30% povečanja. Tako povprečno po cesti G1 do 3, od Dolge vasi do Maribora dnevno potuje med 2 tisoč 600 in 3 tisoč tovornih vozil. Najbolj obremenjen dan smo našteli v lanskem letu v decembru, kjer smo zabeležili 4.288 tovornih vozil, ki so se premikala po tej cesti. Zato je glavna prioriteta policijske uprave Murska Sobota in delno tudi Maribor nadzor nad to cesto in prometnimi tokovi, ki potekajo. Namreč, ta cesta je zelo močno obremenjena tudi z dnevnimi migracijami delavcev v večja središča v Prekmurju, kakor tudi v Mariboru in tudi proti centru Slovenije. Z našimi postopki poskušamo čim bolj nadzorovati ta promet, tako da bi zagotovili čim večjo varnost na tej cesti in da bi življenje ljudi, dokler ne bo zgrajena avtocesta, bilo čimbolj znosno v tem prostoru. Moram reči, da je ta prioriteta zelo močno izražena. Policisti izvajajo zelo veliko število ukrepov na tem področju. Moram pa tudi reči, da se policisti po končanem osnovnem usposabljanju za policiste, ki traja 18 mesecev v Republiki Sloveniji po predhodnem končanju srednje šole dodatno izobražujejo za potrebe dela v prometni varnosti, posebej na teh upravah. Prav tako imamo posebne tečaje in usposabljanja za policiste v komuniciranju z osebami s poudarkom na tujcih. Tukaj res lahko obstajajo določene jezikovne bariere, kot sami ugotavljate, ki jih popolnoma ne moremo odpraviti. Vendar to ne sme biti ovira za izvajanje vseh postopkov, ki jih policija izvaja in tudi sankcioniranje prekrškov, ki se dogajajo. Če podam nekaj številk, ki ste jih želeli izvedeti. Prometna varnost je dejansko relativno zaskrbljujoča na tem delu ceste. Moram reči, da je v lanskem letu bilo ugotovljenih 5.368 kršitev, od tega je bilo izdanih čez 4.000 plačilnih nalogov, čez 500 jih je bilo obravnavanih v hitrem postopku v prekršku, prek 500 jih je bilo predanih okrajnim sodiščem, 18 primerov je bilo podanih drugim prekrškovnim organom, katerih pristojnost je reševanje določenih prekrškov. Te prekrške, teh 5.368 prekrškov na tej cesti je storilo 4.327 kršiteljev. Se pravi, nekateri kršitelji so naredili več različnih prekrškov in bili za njih tudi kaznovani. Od tega je več kot 2.500 slovenskih državljanov, velik del ostalih iz te številke so pa kršitelji, ki so bili povezani z meritvijo hitrosti. Namreč, policija izvaja meritve brez asistence, se pravi, kjer samo radar zaznava preveliko hitrost in pošilja plačilne naloge na dom. Pri preverih, ko ne moremo ugotoviti državljanstva te osebe, sprožimo postopke, ki so običajni, prek zunanjega ministrstva in prek ministrstva za pravosodje in s pridobljenimi podatki iz tretje države pošiljamo plačilne naloge oziroma vse, kar je potrebno tja. In na tak način kaznujemo te voznike. Tovorna vozila, če vzamemo samo tovorna vozila, je bilo kršitev cestno prometnih predpisov 2.273 zabeleženih v lanskem letu in več kot 1.000 primerov je bila prekoračitev hitrosti. Od tega je bilo 606 kršitev slovenskih državljanov, 1.400 je bilo pa drugih tujcev, za katere smo na takšen ali drugačen način ugotovili, kateri državi pripadajo, in so posledica te meritve brez asistence. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Slavinc.
Slavinec je moj priimek. Hvala lepa.
Se opravičujem.
Samo na znanje in sprejemam opravičilo. Hvala lepa, spoštovani gospod minister, za podatke, predvsem te številčne. Tiste prve glede števila kamionov vsekakor imam in veseli me, da se tudi vaši podatki ujemajo z mojimi. Jaz jih imam strnjene na mesec dni, ker to potem tudi v povprečju neko pravo sliko da. Glejte, mene je najbolj zanimalo: Kako nameravate uskladiti pretočnost ceste s tistim glavnim vzrokom, to je povečano pretočnostjo na mejnem prehodu? Zelo enostaven predlog je sigurno ta, da tam zmanjšajte število policistov in jih preusmerite na cesto. Tako se bo dvignila prometna varnost, hkrati se bo zmanjšala pretočnost na mejnem prehodu in posledično tudi število kamionov na teh cestah, saj bodo počasneje prehajali mejo. Samo ena stvar v razmislek. Prepričan sem pa, da boste vi našli še učinkovitejšo in boljšo rešitev, da se ta številka zajezi in prične zmanjševati, kajti razmere so res nevzdržne. Druga stvar, ki je še pomembnejša. Zanima me, kajti ta slika, ki sem vam jo posredoval, je prav gotovo samo en primer, kjer otroci pri zeleni luči za prehod čez cesto čakajo, kajti kamioni vozijo skozi rdečo. Kako boste te kritične točke odpravili? Ali boste montirali kakšne avtomatske nadzorne naprave oziroma kakorkoli drugače? Ne nazadnje ob konicah in špicah bi lahko tudi ne samo prvi teden šolskega leta, ampak na kritičnih točkah policisti ves čas urejali promet in tako poskrbeli vsaj za varnost pred šolami in, kot rečeno, na najbolj izpostavljenih točkah in mestih. Hvala lepa.
Hvala. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Hvala za to dopolnilno vprašanje. Prej mi je malo zmanjkalo časa, pa nisem odgovoril na ta dva dela, nisem ju nalašč izpustil. Pretočnost prometa na mejnem prehodu zelo težko reguliramo na takšen način, da bi zaustavljali promet na meji. Problem, ki se nam pojavlja na tej cesti, je izgradnja cestne infrastrukture v Sloveniji, ki je veliko boljša, kot je bila v preteklosti, in na žalost še nedograjenih vseh krakov avtoceste do madžarske ceste. Tokovi ceste so se spremenili in tukaj jih ne moremo zaustaviti. 3000 vozil dnevno držati na mejnem prehodu bi bilo zelo, zelo težko in tukaj bi povzročili lahko neke določene zaplete. Tukaj bomo neko boljšo rešitev lahko našli, ko bo tudi cestni krak od Maribora do Dolge vasi zgrajen in potem bomo lažje regulirali. Na žalost ni tako enostavno premakniti dva policista z meje v notranjosti in s tem povečati varnost. Namreč, na meji delata en ali dva pasova, preko katerih se tovornjaki premikajo. Tukaj so mogoče neke rešitve in tukaj bomo morali nekaj poiskati. Glede slike, ki ste mi jo poslali, seveda slika je zelo, zelo zaskrbljujoča in absolutno bomo tudi na podlagi tega se odločili za to, da bomo povečali prisotnost policistov ravno na takšnih kritičnih točkah, hkrati pa znotraj sistema ugotavljamo - jaz sem še posebej z velikim zanimanjem to opazoval - s spremembo zakona o varnosti cestnega prometa, ki je bil sprejet dve leti nazaj, so v nekem členu bile odpravljene utripajoče luči. Sedaj se oranžna in rdeča luč prižgeta brez opozorila in tudi to povzroči to, da nekateri vozniki - ne samo tovornih vozil tudi drugi - zapeljejo v oranžno in rdečo luč. Tako zelo resno razmišljam, ko se bodo pripravljale kakršnekoli spremembe zakona o varnosti cestnega prometa, če bi bilo smiselno spet uvesti utripajočo zeleno luč, ki šoferja opozori in povzroči nekajsekundni zamik in s tem bistveno ustavi promet, sedaj pa tega opozorila ni. Saj sami tudi vsi vozite in točno veste, na kakšne težave občasno naletimo. Druga zadeva, ki je: seveda policiste bomo usmerili na te kritične točke in dodatno okrepili predvsem varnost pred šolami, zanemarili ne bomo tudi vseh ostalih točk, ki so pomembne. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Gospod Dušan Kumer bo postavil poslansko vprašanje ministru za javno upravo in ministru za finance. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi. V zadnjih tednih je moč slišati veliko besed o racionalizaciji in varčevanju znotraj državne uprave na več področjih, o zmanjševanju zaposlenih, manjših stroških za plače pa vse do zmanjševanja stroškov za mobilno telefonijo oziroma mobilne telefone. Toda kot kažejo nekatera dejstva in podatki, je eno govorjenje na tiskovnih konferencah, povsem nekaj drugega pa so konkretne številke in podatki. Namreč, sredstva za stroške dela v državni upravi se še vedno povečujejo in to na nekaterih postavkah pretirano. Torej smisel govorjenja o racionalizaciji na primer na področju zaposlovanja v državni upravi ne more biti zgolj papirnata statistika o tistih, ki so odšli, če se istočasno povečujejo sredstva za stroške dela. In eno od takšnih področij, ki zamegljuje pravo sliko na tem področju, je najemanje zunanjih strokovnjakov, institucij za opravljanje nekaterih storitev, ki jih vladni resorji in zaposleni niso zmožni opraviti ali pa, kot pravi odgovorni v vladi, da naj bi šlo za racionalizacijo in cenejšo storitev, kot če bi imeli zaposlene. Po nekaterih podatkih gre za nekaj milijard proračunskih sredstev. Zato se seveda samo po sebi zastavlja vprašanje: Ali ni tudi to področje eno od nadomestkov za zapolnjevanje vrzeli politično nekompatibilnih kadrov v državni upravi in istočasno dobra in ugodna prilika za postranske zaslužke - pod narekovaji - "naših kadrov in inštitucij?" Zato ministra Viranta in ministra Bajuka sprašujem: Koliko pogodb o delu oziroma avtorskih pogodb s fizičnimi in pravnimi osebami je v letu 2005 in začetku letošnjega leta bilo sklenjenih oziroma je sklenilo posamezno ministrstvo, generalni sekretariat in vladne službe za potrebe svetovanj in strokovne pomoči? Prosim vas, da mi navedete posamezne skupne zneske po zgoraj navedenih skupinah. Ali so med izvajalci oziroma avtorji tudi zaposleni v državni upravi in koliko jih je? In na koncu: Ali ima vlada pregled nad tem, ali so posamezni ministri, državni sekretarji, visoki državni uradniki obenem zunanji pogodbeni sodelavci institucij, ki so izvajalci oziroma avtorji v pogodbenem razmerju z državo? Hvala za odgovor.
Hvala gospodu Kumerju. Gospod Bajuk, izvolite.
Zelo na kratko. Hvala lepa za vprašanje. Spoštovani! Vprašanje, ki ste ga zastavili je silno zahteven, kar se tiče odgovora. Dobili smo ga v petek tam nekje ob 15. uri, vam lahko zagotavljam, da so službe tudi čez konec tedna delale in še nimam dokončnega odgovora za vaše vprašanje. Na vsak način vam pa lahko zagotavljam, da je sredstva, ki smo jih do sedaj, delo, ki smo ga do sedaj opravili, in sicer samo 11 ministrstev od vseh, pa še ni generalnega sekretariata, pa še drugih ustanovov, raznoraznih vladnih služb, ki jih vi še zahtevate, da bo daleč pod to vsoto, o kateri govorite, da ste slišali, da se govori - nekaj milijard. Na vsaki način je to manjše. Lahko vam samo povem, kar se tiče ministrstva za finance, ker to sem pa danes že sam preveril in tudi to moramo še očistiti, ker podatki, ki jih imamo, so na podlagi direktorata za računovodstvo, tam se pa včasih tudi zamešajo ne samo nove pogodbe, marveč tudi tiste, ki so bile sklenjene v preteklosti in jih je treba še vedno izplačevati. To se pravi, ker se računovodstvo, saj veste, v tekočem smislu, vodi na podlagi plačil ne pa na podlagi, kdaj je poslovni dogodek dejansko bil začet. To bo še predmet pregleda. Na vsak način vam bomo pa tekom enega tedna odgovorili na to vaše zelo obširno vprašanje. Kar se tiče ministrstva za finance, zaenkrat smo ugotovili, da smo podpisali samo šest pogodb v celem letu in to za 39.5 milijonov tolarjev, od teh bi dva lahko bila padla v to kategorijo, za katero vi pravite, da so državni uslužbenci. Dejansko gre za ekonomski institut ne pravne fakultete, ampak institut ekonomske fakultete. Dejansko je to delo, ki ga pač ministrstvo za finance samo ne more opraviti, gre za analitične modele, s čimer na žalost javna uprava še ne razpolaga, da bi lahko to naredila. Gre pa za zelo pomembno stvar, ki je povezana s pokojninsko reformo ali pač s pregledom tega, kar se nam dogaja na tem področju. Po drugi strani pa tudi gre za efekte pričakovane posledice določenih sprememb v davčni zakonodaji, ki pa so tudi del ali predmet javnih razprav. Torej, tekom enega tedna vam bomo lahko poročali bolj celovito. Upamo, da boste tudi s tem zadovoljni, zaenkrat pa ne morem drugače kot to, kar sem že povedal. Dr. Virant bo pa odgovoril na drugi del vaših vprašanj.
Hvala. Gospod Virant.
Hvala lepa. Bom izkoristil še ta preostanek časa, pa potem, če boste postavili še kakšno podvprašanje, morda lahko nadaljeval. Podatki o številkah bodo prišli iz ministrstva za finance, tako da tudi sam lahko glede številk in glede števila pogodb odgovarjam samo za svoje ministrstvo. Ministrstvo za javno upravo je pri najemanju zunanjih svetovalcev za pripravo zakonodaje in drugih gradiv izjemno restriktivno oziroma izjemno racionalno. Vso zakonodajo pripravljamo sami s projektnimi skupinami, v katere običajno, recimo, med več članov projektne skupine, ki prihaja od znotraj, iz uprave, vključimo po enega ali po dva zunanja strokovnjaka. Tako je, recimo, v lanskem letu bilo na podlagi pogodb, ki sem jih podpisal v času svojega ministrovanja, zunanjim svetovalcem izplačanih milijon 370 tisoč tolarjev, kar znaša takole na prvi pogled manj kot promile, precej manj kot promile, približno desetinko promila našega proračuna, ministrstva za javno upravo. Kar se tiče pa drugega dela vprašanja, torej, ali se lahko zgodi, da državni uradniki ali celo funkcionarji, ministri in državni sekretarji dobijo honorarje od zunanjih izvajalcev, ki nekaj delajo za upravo, pa moram povedati, da je vlada že 23. decembra 2004, torej nekaj tednov po svojem nastopu, sprejela serijo sklepov, ki to praktično preprečujejo. Ti sklepi se nanašajo na izvajanje usposabljanja in izobraževanja in pa tudi na pogodbe o nabavi storitev, v tem primeru intelektualnih storitev, kjer izvajalec ne sme vključevati uslužbencev organa v svoje delo proti plačilu honorarja. Razen v izjemnih primerih, če naročnik izrecno to dopusti, če gre za delo, ki ne sodi v delovno področje javnega uslužbenca. Jaz takšnega primera ne poznam, mislim, da jih tudi ni [[...]]
Hvala. Gospod minister, čas je potekel. Gospod Kumer, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Se strinjam, da gre za zahtevo delo in bom počakal teden in upam, da bom takrat dobil skupaj odgovor še na moje prejšnje poslansko vprašanje, ki se je ravno tako nanašalo na področje racionalizacije in varčevanja. Sem se pa pač zanašal na nov informacijski sistem, ki bi naj bil vzpostavljen znotraj vlade, ki je bil lani v začetku leta obljubljen, da bo boljši od prejšnjega in sem mislil, da se enostavno dva usedeta za kompjuter in te stvari skupaj potegneta. Tako pa sem danes slišal samo poročilo iz dveh ministrstev, katera ministra sem spraševal. Jaz sem si za svojo lastno uporabo, pa tisto, kar je možno dobiti, pa sem prišel skoraj do dveh milijard. Tako bom, ko bom dobil to poročilo, lahko zastavljal tudi vprašanja na tisto, kar je odgovarjal minister Virant: Ali so nekateri visoki državni uradniki, na čelu z ministri - recimo, ministri brez listnice in tako dalje - tudi vezani s kakšnimi pogodbenimi obveznostmi do nekaterih institucij, ki opravljajo pogodbena dela za državo? Moram pa še enkrat reči, da me stvar spominja pri tem varčevanju in racionalizaciji na lanske avtomobilske nalepke, ki so bile, zato dobivam vedno asociacijo na to varčevanje in racionalizacijo. Tri mesece smo ljudem govorili, kako bodo prihranili v lastnem žepu nekaj manj kot 2 000 tolarjev, zdaj pa lahko pričakujejo konec leta, da bodo 10-krat, 15-krat več morali dati iz žepa, ki bo dodatno plačal davek na te iste avtomobile. In ravno tako bodo dali iz svojega lastnega žepa. Zato seveda bom vztrajal in bom vaju dva z ministrom še nadalje spraševal na temo o racionalizaciji in varčevanju.
Hvala. Gospod Bajuk, izvolite.
Na kratko. Zagotavljam vam, da danes boste to prav gotovo dobili, ker zjutraj sem podpisal poročilo, kar se tiče vašega vprašanja iz prejšnjega meseca, ki je bilo tudi zelo zahtevno, mislim, da imate na petih straneh vse tabele - to, kar ste zahtevali v prejšnjem primeru. To pot pa mislim, da bo hitreje, ker so že sedaj začeli delati na tem področju, mislim, da boste dobili tekom enega tedna, vsaj tako so mi službe obljubile. Hvala.
Hvala. Gospod Virant.
Najprej moram reči, da me čudi, da ta polemika o avtomobilskih nalepkah še ni zaključena. Mislim, da vsi, ki smo lastniki motornih vozil, vemo, da je ukinitev teh nalepk pomenila neko korist, nek prihranek časa in denarja in to, upam, da ni več sporno. Seveda se strinjam, da je racionalizacija potrebna na vseh področjih, kar pa ne pomeni, da racionalizacija na področju zmanjševanja števila zaposlenih ni pomembna ali pa ni koristna. Še enkrat bom ponovil. Glede sodelovanja javnih uslužbencev pri zunanjih izvajalcih proti plačilu honorarja je vlada že konec leta 2004 sprejela sklepe, ki prej nikoli niso bili sprejeti in ki so glede teh vprašanj zelo jasni. Jaz sem trdno prepričan, da ko govorimo o ministrih in državnih sekretarjih, da ni takšnega primera, da bi bil nekdo v pogodbenim razmerju z zunanjim izvajalcem, ki bi potem povratno delal nazaj za državo. To bi bilo popolnoma nesprejemljivo. Ko gre za javne uslužbence, torej za uradnike, pa ravno tako ti vladni sklepi to preprečujejo oziroma omejujejo na neke morda izjemne situacije, do katerih pa, mislim, da v praksi ne prihaja. Bomo pa preverili, ker tudi mene zanima, kako se ti sklepi v praksi realizirajo. Prepričan sem, da jih ministrstva spoštujejo.
Hvala dr. Virantu. Gospod Bajuk.
Če smem še nekaj dodati. Rad bi vas tudi opozoril, čeprav še dokončni podatki o zaključnem računu še niso na razpolago, vemo pa, kar se tiče plač, da je celotna vsota, to, kar je bilo realizacija proračuna v letu 2005 v tekočih odhodkih: plače in drugi izdatki zaposlenih, da je v BDP padlo od 9,4% BDP v letu 2004 na 9,2. Nekaj se pa le dogaja na področju varčevanja! Hvala.
Gospa Maria Pozsonec bo postavila poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport dr. Milanu Zveru.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Gospodu ministru za šolstvo, gospodu Zveru, bom postavila naslednje vprašanje. Na podlagi sprememb pravilnika o plačilih staršev za programe v vrtcih po novem večina kmetov ne bo mogla plačevati vrtca, zaradi tega bodo kmečki otroci dobesedno izgnani iz vrtcev. Zanima me: Kako in na kakšni podlagi ste prišli do formule, od katere je odvisna višina prispevka kmečkih staršev? Kajti, to je, milo rečeno, nerealno. Brez dramatizacije to izgleda tako. Vsi, ki živimo blizu kmetije, vemo, da en hektar zemlje da toliko dohodkov, kolikor so sami stroški obdelave zemlje. To na podlagi pravilnika oziroma osnove za davek šteje za 100.000 tolarjev katastrskega dohodka. V kolikor subvencija ostane v celoti, ostane kmetu, ki ima 5 hektarjev zemlje, 350.000 tolarjev za vso družino za celo leto. Iz tega bo treba plačati še čevlje, obleko, hrano, kurjavo, elektriko in tako naprej. In zdaj zvišek; cinizma iz tega kmečki starš mora plačati za varstvo otroka najvišji prispevek v višini do 80% ekonomske cene ali še več. Vse to je nesprejemljivo in zelo žalostno. Zanima me: Zakaj kmečki otroci niso upravičeni do subvencioniranja vrtca? Ali država na ta način namerava povečati nataliteto? Je to tista socialna politika, ki jo država ponuja mladi kmečki družini, da ima več otrok? Na ta način kmečki otroci ne bodo imeli podlage za uspešno vključitev v izobraževalni sistem in bodo kot nalašč zgolj za pastirje - in brez tega, da bi jaz smatrala, da je pastirstvo manj vredna zaposlitev, ampak radi bi bili še kaj drugega. Kje je tukaj ustavna pravica enakih možnosti pri izobraževanju in kje je tu sploh otrokova pravica do prihodnosti? To ni poslansko vprašanje zaradi poslanskega vprašanja, to je krik za pomoč kmečkim otrokom, ki imajo isto mesto pod soncem kot drugi otroci. Hvala.
Hvala gospe Pozsonec. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, hvala lepa za vprašanje, gospa poslanka. To formulo, o kateri vi govorite, določa pravilnik. Pravilnik in zadnja novela pravilnika je bila dogovorjena skupaj z občinami oziroma z obema združenjema občin, to je skupnost občin Slovenije in združenje občin Slovenije, in je nastal na pobudo torej občin, ki so ugotavljale, da so posamezne kategorije vlagateljev neprimerno, nesorazmerno obremenjene z tovrstnimi plačili. Dejstvo je, da imajo občine pri ugotavljanju odmere, torej plačila vrtcev, vse škarje in platno v lastnih rokah, lahko ugotavljajo na podlagi dohodka, pa premoženja. 32. člen zakona o vrtcih pa jim omogoča, da tudi meritorno odločajo, v kolikor ugotovijo, da so razmere take v družini in lahko potem tudi sorazmerno temu znižajo to plačilo. Skratka, v javnosti pa se je iz te novele pravilnika res naredil nek problem, dejansko pa ministrstvo proučuje na terenu, kakšna je situacija, novonastala situacija na podlagi spremembe tega pravilnika, in ugotavljamo sledeče. V 60-ih občinah, ki vključujejo približno 13.600 otrok oziroma vlagateljev, se jih je pritožilo na ceno 250, od tega samo 125 na nova določila, ostali so drugi razlogi. To pomeni, samo v tem vzorcu, v tej populaciji je manj kot 0,8% vseh. In od 54.000 otrok v predšolski vzgoji so samo trije primeri, ko so starši izpisali otroke iz predšolske vzgoje. Tako ta trditev, da smo otrokom, zlasti kmečkim otrokom, onemogočili pravico do predšolske vzgoje, ne drži. Mi še nadalje spremljamo učinke tega pravilnika, poskušamo pridobiti podatke iz vseh občin in nismo zaprli možnosti nadaljnjih pogovorov. Nasprotno, ugotavljamo, kako bi olajšali dostop nekaterih otrok, zlasti tistih, ki so na obrobju družbenega življenja, in mnogi kmečki otroci so. Tudi jaz sem doma iz takega okolja in poznam te razmere, ne samo vi ali še kdo drug. Verjemite mi, da je naš cilj res omogočiti čim večjo dostopnost otrok do predšolske vzgoje. V ta namen mislimo tudi spremeniti sistemsko zakonodajo, da bi bila možnost sodelovanja, vključenost otrok čim večja. Iščemo variante tudi za delno vključitev otrok, ne recimo celodnevno, želeli bi, da je vključitev večja, nikakor ne želimo izključevanja, kot ste omenili v vprašanju. Torej, ko bomo analizirali celotno nastalo situacijo, se bomo skupaj z občinami odločili, ali bomo šli v spremembo pravilnika, kjer bi lahko ta kriterij 500.000 katastrskega dohodka spremenili, ali pa bomo šli v to, da bi dali neka skupna priporočila občinam pri oblikovanju cenika za te predšolske storitve. Torej, nobenega ne izključujemo, nasprotno, cilj je, da bi bilo plačevanje vrtcev čim bolj pravično. Krivično je, če je nekdo oproščen, pa bi lahko plačal, drugi pa težko plača, pa mora plačati.
Hvala minister. Dodatno vprašanje poslanka Pozsončeva, izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister, razložite meni, da tisti kmet, ki ima 5 hektarjev, torej ima 500.000 katastrskega dohodka. Kako lahko iz tega plača nadnormalno visoko ceno za vrtec? Ker kdor ima 500.000 SIT, že plača nad 80%, 80% je pa tam okoli 60.000 na mesec. Ja, kašne študije so potrebne, da izračunate, da od 500.000 ni mogoče plačati ne vem kakšno vsoto? Ne verjamem, da lahko nekdo to trdi. Ker pomnožite z 12, 80.000 ali 60.000 ali 70.000, bo že nad 500.000! In kmetje morajo iz tega živeti. Tako da se od 5 hektarjev se ne da živeti. In da še potem nadormalno visoko plačajo za otroški vrtec, to ni mogoče. In to razlagati, da bodo to proučevali - tu ni treba nič proučevati!
Hvala za dopolnilno vprašanje. Minister Zver, izvolite.
Hvala za priložnost, da odgovorim še na to dodatno vprašanje. Glejte, na pamet ne moremo odločati pri tem pravilniku. Jaz mislim, da je prav, da natančno preučimo posledice te novele, da dobimo pritožbe, vsako posebej bomo preučili, da vidimo, ali se je dejansko dogodila krivica komu ali ne, in šele na tej podlagi se lahko kasneje realno odločimo. Jaz mislim, da se s to novelo niso zgodile krivice; nasprotno, da je sistem plačil sedaj bistveno bolj pravičen. Kot sem pa že omenil, ne zapiramo vrat. Proučili bomo možnost, ali se da ta zgornja meja dvigniti, najti kakšno skupno rešitev, zlasti tiste skupine otrok, vključno s kmečkimi otroci, ki so imeli doslej težji dostop do predšolske storitve, si želim, da bi bile bolj vključene. In vsekakor previsoka cena zanje ni faktor pozitivnega vpliva, zato mi lahko verjamete, da bomo tankočutni pri reševanju tega problema. V Sloveniji je predšolska storitev preslaba glede na povpraševanje. Javni sektor enostavno ne zmore zagotoviti vseh potreb, imamo vrsto sivih lis v državi, kjer preveč otrok čaka na predšolsko vzgojo in zaradi tega smo pred ključnimi odločitvami, kako omogočiti vsem otrokom - ali pa vsem tistim, ki bi želeli dati otroke v predšolsko vzgojo - tovrstno storitev. Zato bomo v naslednjih letih reševali ta problem. Cilj Slovenije je, da bi bila vključenost predšolskih otrok v vrtce primerljiva evropski, tam je blizu 80%, mi smo prekoračili 60%, vendar v Evropi vključujejo ali pa prištevajo v vključenosti tudi te delne dnevne programe ne samo celodnevne vključitve, ampak tudi delno, tako da lahko otroka pripeljejo samo za nekaj ur na dan v vrtec in že to štejejo kot vključitev. Tovrstno ponudbo moramo tudi mi zagotoviti in jaz sem prepričan, da če bomo to naredili, da bo vključitev večja, vključenost otrok v predšolske inštitucije večja, v Oblikovanje cene je samo eden od dejavnikov, ki vplivajo na to vključitev.
Minister, hvala.Naslednji na seznamu prijavljenih za postavitev ustnega poslanskega vprašanja je mag. Borut Sajovic, svoje vprašanje naslavlja na ministrico za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospo Marijo Lukačič. Izvolite, kolega Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Lep pozdrav ministrici in pa ministrskemu zboru ter pa seveda tudi poslankam in poslancem. Slovenija je na boj s ptičjo gripo pripravljena, je bilo znano in pa suhoparno piarovsko sporočilo preteklega tedna, vendar kdor pozna, da je aviarna influenca pri nas zaenkrat na srečo predvsem in pa samo bolezen divjih vodnih ptic in ve, kaj iz tega lahko sledi, seveda se tako ne izraža in pa tako ne obnaša. Veste, ob suhem vremenu je tudi strgan dežnik zadosten, vendar takrat pa, kadar močno dežuje in pa lije, takrat pa nekaj kapelj vedno zaide tudi tja, kamor ne bi želeli in pa kamor ne sodijo. In zato, spoštovana gospa ministrica, me zanima: Ali vlada pripravlja še kakšne dodatne ukrepe, predvsem za preprečitev oziroma omilitev gospodarske škode zaradi pojava aviarne influence? Nekatera ravnanja in izjave ter odgovori namreč pri državljanih postavljajo še več dodatnih vprašanj. Mislim, da bi se v tistih ključnih najpomembnejših trenutkih v komuniciranju z javnostjo morali vključiti prav sami in osebno, tako kot bi bilo potrebno vključiti v to bitko tudi več zasebnih veterinarjev, koncesionarjev, predvsem zaradi tega, ker bolezen in operativo poznajo bolje, predvsem ker poznajo bolje tudi teren. In zanima me tudi: Ali je v naši državi ta trenutek na voljo dovolj zaščitnih oblek, mask, opreme za razkuževanje in razkužil? In še to: Meni se zdi smotrno, kaj pa vam, ali ne bi bilo smiselno nekaj teh oblek razdeliti tudi rejcem na ogroženih območjih, kjer je obilica vodne perutnine? In naslednje vprašanje: Se vam zdi sistem pobiranja naravno poginulih vrabčkov in siničk, ki jih seveda ne analiziramo na prisotnost virusa z velikimi prevoznimi sredstvi in stroški ustrezen? In: ali je ta služba kos povečanemu povpraševanju po njihovih storitvah? In da bodo ukrepi učinkoviti, moramo imeti zanje predvsem zadosti in dovolj denarja. Koliko sredstev je Republika Slovenija že porabila za izvajanje dosedanjih ukrepov proti širjenju aviarne influence in koliko sredstev je še na voljo za ta namen v letošnje državnem proračunu? Predvsem pa, kot mi je znano, proračun, kljub temu da je grožnja s to boleznijo že dalj časa prisotna, ne vsebuje namenskih postavk za plačilo ukrepov, ki jih izvajajo na primer gasilci, veterinarski inšpektorji, higienska služba in zasebne veterinarske koncesionarske organizacije. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Sajovic. Ministrica, prosim, če podate odgovor.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči, hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Vprašanje se nanaša na omilitev gospodarske škode v primeru pojava aviarne influence pri domači perutnini. Naj spomnim, da neposredno škodo zaradi izvajanja odrejenih ukrepov zatiranja bolezni pri domači perutnini se poravnava v skladu s pravilnikom o odškodninah na področju veterinarstva, da pa je nekoliko manj možnosti v nacionalni zakonodaji za omilitev posredne škode, ki se nanaša na izpad dohodka rejcem perutnine in živilskopredelovalne industrije. Zato sem prejšnji teden na svetu ministrov v Bruslju predlagala sprejetje oziroma v obravnavo in sprejetje določene ukrepe, ki se nanašajo na uvedbo kompenzacijskih plačil za izpad dohodka rejcem perutnine in živilskopredelovalne industrije zaradi izvajanja ukrepov, ki jih predpisuje veterinarska uprava. Predlagala sem tudi širitev izvoznih nadomestil za države izven Evropske unije, zlasti na države Balkana, kamor naša perutninska industrija izvozi skoraj polovico svojega izvoza, in predlagala sem tretji ukrep - financiranje informacijske kampanje za uživanje toplotno obdelanega perutninskega mesa, ki je primerno za uživanje ljudi. Moram povedati, da ima informacijo, da bomo o teh predlogih že obravnavali na svetu ministrov v mesecu marcu. Opozorili sta na preprečitev panike. Moram opozoriti, da pristojne službe že od lanske jeseni obveščajo državljane in posebej rejce o pojavu in širitvi bolezni pri divjih pticah. Državljani so dobro obveščeni, ampak do sedaj še ni prišlo do prenosa virusa z divjih ptic na človeka, da pa je do prenosa bolezni z domače perutnine na človeka prišlo tam, kjer so bili ljudje neposredno v stiku s perutnino. V obveščanje državljanov so se vključile poleg vladnih služb tudi nekatere nevladne organizacije, kot je veterinarska zbornica in pa kmetijsko-gozdarska zbornica Slovenije. Realno poročanje medijev preprečuje paniko med državljani, da pa te ni, kažejo tudi ankete nekaterih časnikov. Opozarjate na vključevanje veterinarjev zasebnikov. Veterinarske službe so že do sedaj uspešno sodelovanje pri izvajanju ukrepov preprečevanja širjenja aviarne influence v Sloveniji. Tako bodo sodelovale tudi v prihodnje. Nacionalni veterinarski institut, veterinarska fakulteta skupaj z VURS-om pripravlja načrt cepljena perutnine in ptic v ujetništvo in oceno tveganja z oceno stroškov v zvezi s cepljenjem. Sprašujete glede razpoložljive opreme. Ta trenutek imajo veterinarske službe dovolj zaščitne opreme in razkužil, tako za vsakodnevno uporabo kot tudi eventualni izbruh bolezni pri domači perutnini. Delo VHS služb. Zaradi povečanega obsega dela in zahtev javnosti po takojšnji odstranitvi vsakega poginulega ptiča, so se izvajanju te službe priključili tudi zasebni veterinarji, tako da vsake poginule ptice ne odpelje velik kamion. Mreža pokritosti države z VHS službo je ostala v načrtovanih okvirjih. Kar zadeva krmljenja labodov. Od prejšnjega tedna dalje izvajajo krmljenje labodov na določenih mestih ornitologi. Ornitologi opozarjajo, da se bliža biološki ciklus labodov, ko bodo približno v 14 dneh, treh tednih tudi praktično zapustili Slovenijo in se preselili na severovzhodni del Evrope. V tem času pač skrbimo za krmljenje labodov, da ne bodo iskali hrane po raznih dvoriščih. Kar zadeva uvoz in izvoz perutnine, moram povedati, da smo v neposrednem kontaktu z veterinarskimi upravami držav bivše Jugoslavije, smo v stiku in jih sproti obveščamo o pojavu bolezni kot tudi o ukrepih, ki jih je sprejela Evropska unija. Te države proučujejo možnost izvajanja enakih ukrepov kot države članice Evropske unije, kar pomeni dovolitev uvoza perutninskega mesa iz držav s pojavom aviarne influence pri drugih pticah. Naj spomnim, da smo danes zjutraj dosegli dogovor za nemoten pretok mesa in jajc z Republiko Hrvaško, kamor največ trguje Perutnina Ptuj. Sprašujete o sredstvih [[...]]
Prosim, če zaključite. Ste že prekoračili čas.
[[...]]do sedaj je VURS porabil 40 milijonov tolarjev.
Gospa ministrica, avtomat vas je izklopil. Kot verjetno veste, spoštovani vladni zbor, ki je danes prisoten, po 15-ih sekundah, ko prekoračite čas, ne glede na moje opozorili, vas izklopi, zato prosim, da upoštevate do sedaj dogovorjena in do sedaj upoštevana pravila. K dodatnemu vprašanju pa se je prijavil mag. Sajovic. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Aviarna influenca je tako resen problem, da tudi najboljši ukrepi v največji meri niso nikdar in nikoli zadostni in popolni. To pa je področje in pa problem, kjer je treba včasih iskati tudi dlako v jajcu, zato vas dobronamerno in pa kot pobuda sprašujem naslednje. Ali imamo, in zakaj ne, spisek prek 47.000 gospodinjstev, ki v Sloveniji redijo perutnino? Ali imamo, in zakaj ne, spisek in nadzor vodnih površin, kjer se zadržujejo ogrožene vodne ptice? Ali jih sistemsko nadzorujemo z ornitologi, ribiči, lovci in naravovarstveniki? Ali se vam ne zdi, da bi bilo mogoč bolje kot odstreliti prek 100 medvedov, humano odstraniti del izčrpanih, lačnih, prezeblih, podhranjenih vodnih ptic, ki so s prisotnostjo virusa lahko vir okužbe in prenosa za domačo perutnino in pa tudi za ljudi? Ali ne bi bilo mogoče bolje kot gasilce v prve bojne vrste pošiljati dobro opremljene in izurjene specialne enote, ki jih slovenska vojska za boj proti biološkem orožju ima? Mislim, da bi na tem področju specialno, dobro opremljeni in izurjeni vojaki naredili za Slovenijo več dobrega kot v Iraku. Kako ukrepamo v primeru številnih ptic v, recimo, v živalskem vrtu v Ljubljani? In tisto, kar se mi zdi najbolj pomembno, ključno v tej zgodbi je komuniciranje in sodelovanje z javnostjo. Ali smo že pripravili in ali pripravljamo kakšno navodilo, brošuro za rejce perutnine in ostale državljane? Tako brošurico, knjižico, prospekt, ki problem opisuje, pojasnjuje, nakazuje rešitve in na koncu, kar je za vse državljanke in državljane najpomembnejše, ljudem dopoveduje, da je njihova varnost odvisna predvsem od njihovega lastnega varovanja in ravnanja.
Hvala vam za dopolnilno vprašanje. Ministrica Marija Lukačič, izvolite.
Kar zadeva spiska rejcev perutnine je znan in se pripravlja po posameznih ogroženih oziroma okuženih območjih po vnaprej določenem programu. Kar zadeva usmrtitve obolelih labodov, je naša naloga, da preprečimo stik domače perjadi z okuženimi divjimi pticami. Seveda je tu stvar ornitologov, ali bodo dovoljevali usmrtitev posameznih labodov, za katere se ugotovi, da so oboleli oziroma za tiste, ki so oboleli, se že ve, kakšni so ukrepi. V primeru, ko pa se ne ve, ali so ti okuženi ali niso okuženi, je ukrep, da poskušamo preprečevati vsakršen stik domače perutnine oziroma perjadi s temi pticami. Glede informiranja javnosti. Veterinarska uprava je dnevno obveščala slovensko javnost o svojih ugotovitvah, o predpisanih ukrepih, o pojavu bolezni na slovenskih tleh. Tudi sama sem se vključevala v te akcije. Nisem pa posebej izvajala tiskovnih konferenc na ministrstvu za kmetijstvo, ker sem z odločbo imenovala državno središče za nadzor bolezni, ki ima v svojem programu dela tudi obveščanje javnosti o svojih ugotovitvah. V primeru, ko bo prišlo, če bo prišlo, do prenosa bolezni na domačo perutnino, bo seveda to obveščanje vsakodnevno in tekoče tudi s strani ministrstva.
Hvala za odgovor. Naslednjo poslansko ustno vprašanje bo zastavil poslanec Boštjan Zagorac, kakor je bilo na začetku seje povedano, danes ministra za zunanje zadeve doktorja Dimitrija Rupla ni, zato sprašujem poslanca Zagorca, ali bo ustno vprašanje vseeno zastavil. Seveda mu bomo magnetogramski trak ministru dostavili, vam pa njegov odgovor. Pa vas sprašujem.
Seveda bom poslansko vprašanje zastavil, seveda pričakujem tudi od ministra po možnosti ustni odgovor in ne pisnega, kajti papir zelo dosti prenese. Moram reči, da mi je zelo žal, da danes ministra za zunanje zadeve ni med nami, kajti prav zanima me: Kakšno je stališče njegovo in pa stališče te vlade do zadnjih stvari, ki so se dogajale oziroma do zadnjih incidentov, ki jih je povzročal na avstrijskem Koroškem koroški deželni glavar Jörg Haider? Nedopustno se mi zdi in tudi kolegom iz Slovenske nacionalne stranke, da nek politični predstavnik evropske države na kakršen koli način izvaja nacističen teror nad slovensko manjšino v Republiki Avstriji. Drugače, kot da to imenujem nacistični teror, ne morem imenovati SMS-ov, za katere je dokazljivo, da so prihajali ravno iz njegove stranke, in premikanje tabel, ki bi jih bilo potrebno nadomestiti s slovenskimi napisi. Ne nazadnje me zanima tudi s strani vlade: Kakšne ukrepe predvideva glede na to, da je eden izmed višjih političnih predstavnikov v Republiki Avstriji kršil avstrijsko državno pogodbo, za katero vemo, da predstavlja mednarodni akt? Kršil je, če ne kar vseh pet odstavkov, pa petega zagotov in ga bom citiral vladi, glede na to, da je njena apatičnost bila takšna, da verjamem, da si je ni uspela sama poiskati. Dejavnost organizacij, ki merijo na to, da odvzamejo hrvaškemu ali slovenskemu prebivalstvu njegov značaj in pravice kot manjšine, se morajo prepovedati. Zato utemeljeno pričakujem od vlade Republike Slovenije, da bo zahtevala pri mednarodnih institucijah ukrep, ki ga avstrijska državna pogodba tudi predvideva torej, prepoved delovanja takšnih organizacij, pa čeprav so politične, ki širijo oziroma krčijo pravice posameznih manjšin na določenem območju. Moram povedati, da je zelo zaskrbljujoča neodzivnost vlade. Ne nazadnje, kot verjetno veste tisti predstavniki vlade, ki tukaj še sedite, je koroški deželni glavar zahteval tudi opravičilo, in sicer s strani vlade v mojem imenu, kar pa, hvala bogu, nismo dočakali v tej državi, da bi se vlada opravičevala v imenu poslanca. Tudi ne pričakujemo od vlade, da bi se na kakršen koli način opravičila, ampak pričakujem, da bo zahtevala opravičilo z avstrijske strani. Hvala.
Hvala za podano vprašanje. Kakor je bilo prej rečeno, verjamem, da boste dobili odgovor v taki ali drugačni obliki najkasneje do naslednje seje državnega zbora. Mi nadaljujemo na podlagi seznama prijavljeni, 17. prijavljeni je poslanec Martič Mikolič, ki bo zastavil poslansko vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve magistru Janezu Drobniču. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, predsedujoči, lepo pozdravljeni ministrica, ministri, spoštovane kolegice in kolegi. 15. leto že teče, odkar živimo v samostojni državi Sloveniji, in skoraj toliko časa že opozarjajo upokojeni slovenski državljani, ki so bili zaposleni v drugih republikah bivše SFRJ na nerešeno problematiko glede njihovih pokojnin. Glavnina teh upokojencev, ki danes živijo ob meji s sosednjo Republiko Hrvaško, je bila v času bivše SFRJ zaposlena v Republiki Hrvaški. Samo v občini Rogatec in občini Rogaška Slatina je teh upokojencev okoli 300. Njihove pokojnine so nižje od primerljivih slovenskih pokojnin, poleg tega pa ne prejemajo nobenih dodatkov, do katerih so upravičeni upokojenci, ki so delali v Republiki Sloveniji. Kljub temu da je bivša oblast obljubljala, da bo problem rešila z ustreznim zakonom, tega ni izpolnila. Sprašujem vas: Ali bo vaše ministrstvo končno pripravilo ustrezno rešitev? Naj povem, da je bilo leta 1992 v Sloveniji okoli 4 tisoč 200 takih primerov, danes pa je teh upokojencev le še nekaj nad 1300. To pomeni, da je danes za marsikoga že prepozno, zato je skrajni čas, da se problematika nemudoma reši. S tem se bo vsaj delno popravila krivca preostalim, še živečim upokojencem. Se vam zahvaljujem za odgovor.
Hvala. Prosim za odgovor, minister Drobnič.
Hvala lepa za to ustno vprašanje, moram pa poudariti, da je bilo v zadnjem času postavljenih kar nekaj pisnih vprašanj na to tematiko, kako zagotoviti dostojne pokojnine slovenskim državljanom, ki so delali v sosednjih republikah. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je pripravilo podrobnejšo problematiko, ukrepe in aktivnosti na področju pokojninskega in invalidskega zavarovanja, tisto, kar se nanaša na prejemanje pokojnin naših državljanov, ki so pač uveljavili to pokojnino v drugih republikah nekdanje Jugoslavije. Informacije je obravnaval tudi gospodarski kolegij vlade Republike Slovenije in tudi akceptiral predloge ministrstva za delo, družino, socialne zadeve, da je potrebno to problematiko urediti s spremembo zakonodaje. Čeprav se je situacija glede prejemanja pokojnin bistveno spremenila, pokojnine, ki jih prejemajo slovenski državljani iz Republike Hrvaške, se zadnjih šest let postopkovno mnogo hitreje povečujejo kot slovenske pokojnine. Hrvaška je namreč ukinjala večino dodatkov k pokojninam in tako pridobila dodatna sredstva za povišanje pokojnin, tako da je, recimo, 1992. leta upravičenec prejel dodatek k hrvaški pokojnino v višini več kot 50% pokojnine, leta 2003 se je dodatek zmanjšal na samo nekoliko manj kot 30%. Glede na to problematiko smo na ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve pripravili spremembo zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Zavedali smo se, da je najbolj tvorno in najbolj konsistentno to problematiko vključiti za ta temeljni zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Te nove spremembe je obravnaval že tudi ekonomsko socialni svet ravno v petek. Zakon smo namreč pripravili in ga razmeroma hitro, v 14-ih dneh - te spremembe. Govori seveda tudi o spremembah na področju pokojninskih načrtov za to, da bi se zagotavljalo zanesljivost pokojnin po posebnih teh skladih. Skratka, v noveli, ki je sedaj pripravljena in je v medresorskem usklajevanju, na usklajevanju pri socialnih partnerjih je že bila, so pripravljene te spremembe, ki bodo uresničile želje in poštena upravičenja tistih državljanov, ki so si zaslužili pokojnino v drugih republikah. Seveda, najprej bo pa novelo sprejela vlada, to pa v naslednjem tednu ali nekaj dneh na podlagi uskladitve med resorji. Toliko.
Hvala za odgovor. Želja po dopolnilnem vprašanju? Ni. Potem nadaljujemo s postavljanjem vprašanj. Naslednji na seznamu prijavljenih je podpredsednik dr. Marko Pavliha, ki bo svoje poslansko vprašanje zastavil ministru za šolstvo in šport dr. Milanu Zveru. Izvolite, prosim, kolega Pavliha.
Hvala lepa, kolega podpredsednik. Ministrica, oba ministra, kolegice in kolegi! Saj me silno mika, da bi ministru za šolstvo in šport postavil vprašanje, zakaj slovenske športnice in športniki niso dosegli nobene kolajne na olimpijskih igrah, ampak to bi bilo celo za opozicijskega poslanca preveč in minister res ne more biti za vse kriv. Bom pa povedal naslednje. Slovenija bi morala biti šolski primer države, katere prihodnost naj sloni na njeni, tako rečeno, priviligirani obmorski legi. Meni nikoli ni bilo jasno, zakaj smo si pred 15-mi leti za slogan izbrali izrek, da smo "na sončni strani Alp", kajti smo ena od redkih držav, ki imamo morje v grbu in na zastavi in smo na morski strani Triglava, pa tega ne znamo izkoristiti. Ampak, to govorim zato, ker je Primorska obmorska obala prevečkrat zanemarjena in potisnjena v pozabo, zlasti v zadnjem letu. Naj omenim samo nekaj primerov: postavil sem pisno poslansko vprašanje, zakaj pozabljena ideja o izgradnji doma za ostarele, pa potem dve regiji namesto treh, drugi tir na stranskem tiru, Luka Koper, no in danes so na vrsti srednje šole v Kopru. Novembra leta 2005 so svetnice in svetniki občinskega sveta Mestne občine Koper sprožili niz vprašanj glede koprskih srednjih šol. 12. decembra 2005 je Urad za družbene dejavnosti in razvoj pri Mestni občini Koper ministra za šolstvo in šport prosil za pisni odgovor glede teh vprašanj. No, in 16.2.2006 je poteka 34. seja mestnega sveta, do katere svetnice in svetniki niso dobili še odgovore na naslednja vprašanja. Prvič. Zanima jih in zanima tudi mene: Ali se bo v naslednjem letu pričelo v Kopru urejati prostore za Srednjo tehniško šolo Koper oziroma kdaj je predviden začetek tega projekta? Drugič. Ali se predvideva v naslednjih štirih letih urejanje in dozidava Srednje ekonomsko-poslovne šole Koper, ki je ena redkih srednjih šol v Sloveniji z dvoizmenskim poukom? In tretjič, zadnjič. Ali se v Mestni občini Koper v naslednjih štirih letih predvideva kakršnokoli investiranje v objekte, ki so namenjeni srednjim šolam? V imenu mestnega sveta Koper in tudi v svojem že v naprej najlepša hvala za dobre novice.
Dr. Pavliha, hvala za vaše vprašanje in odgovor na vsa tri podpvrašanja pričakujemo s strani ministra Zvera. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec in podpredsednik državnega zbora! Hvala za vprašanje. Če bi začel s tistim prvim o medaljah. Medalje res niso vse, so nek vrhunec športnih dosežkov, zlasti na olimpijskih igrah. Naše reprezentantke in reprezentanti so dosegli tudi nekatere druge vidnejše uspehe in so tudi s svojimi uvrstitvami in nastopi, lahko rečemo, tudi navduševali. Dve šesti mesti, Košir, Majdičeva, 7. mesto Flander, 8. mesto Majdičeva, 9. mesto Ane Drev in tako naprej so vendarle vrhunski rezultati v svetovnem merilu. Prav je, da poskušamo v teh ocenah biti vsaj do športnikov dokaj prizanesljivi. Tukaj ne govorim vam, ampak nasploh. Seveda bodo nekateri drugi, ki odločajo o športnem življenju, že dali tudi neko strokovno oceno, ali so ti rezultati ustrezni glede na vložek ali ne. Sedaj pa k odgovorom na vaša vprašanja. Mi si prizadevamo, resnično, zadnje leto, pa tudi v proračunskih dokumentih za letošnje leto in za naslednje leto, povečati investicije v srednješolski prostor. Država je ustanovitelj srednješolske mreže in poskušamo tudi bolj urejevati. Znano je, da smo nedavno tega imeli v Mariboru imeli dober celodnevni obisk, kjer smo predstavili racionalen, gospodaren, učinkovit model srednješolske mreže v Mariboru. Začenjamo oblikovati nek koncept in tudi pripravo na prostorsko konferenco v Ljubljani, ker bomo tudi v Ljubljani organizirali tak kompleks in pospešeno urejevali mrežo šol v prestolnici. Želimo pa nekaj podobnega tudi v drugih večjih mestih. Zagotovo spada Koper mednje. Kot veste, so se začele aktivnosti v Srednji tehnični šoli v Kopru že leta 2004. Takrat je bil prvi razpis za najem, za lizing, torej postopek javnega naročila za finančni najem s postopnim odkupom. In sicer se je projekt imenoval. Preureditev bivše lokacije Tomos za preselitev Srednje tehnične šole Koper. Postopek tega naročila je še v teku. Mi pričakujemo, da bo zaključen že naslednji mesec, morda že v dveh tednih, kar pomeni, da bomo lahko, če se javno naročilo uspešno zaključi, predali objekt v funkcijo že avgusta 2008. Odgovor na drugo vprašanje pa je pač takšen, Srednja ekonomska-poslovna šola Koper ni vključena v zakon o temeljnih razvojnih načrtih, torej ta, ki je sedaj v veljavi, in bo ta projekt moral počakati na naslednji razpis, za katerega verjamem, da se bo Mestna občina Koper vključila vanj. Seveda pa ministrstvo še naprej predvideva vzdrževalna dela, torej investiranje v to, tudi iz naslova deregulacije investicijskih vzdrževalnih del šola pridobiva denar oziroma sredstva. Razen tega, kar sem povedal, razen srednje tehnične šole in pa sredstev iz naslova investicijsko vzdrževalnih del, v naslednjih štirih letih država - oziroma tako moram reči v naslednjih vsaj dveh letih država ne bo financirala drugih projektov. Predvidevamo pa, da se bodo v okvir novega razpisnega šole prijavile na to, zato ta hip ne morem reči, kako bo v naslednjih štirih letih, lahko pa govorim samo za proračunsko obdobje 2006 in 2007, v tem obdobju pa razen tega, kar sem omenil, ne predvidevamo večjih naložb v Kopru. Hvala lepa.
Hvala za odgovor. Dopolnilno vprašanje. Dr. Pavliha, izvolite.
Hvala lepa, kolega podpredsednik. Dopolnitev odgovora. Tisto "olimpijsko" na začetku je seveda bilo bolj mišljeno za šalo kot zares, čeravno se z vami strinjam. Sam bistveno bolj verjamem v sodelovanje kot v tekmovanje in izkoriščam priložnost za iskrene čestitke našim športnicam in športnikom. Glede dopolnitve vašega odgovora se bom pa na tem mestu zadovoljil z vašo obljubo, da boste odgovor v širši obliki pisno poslali na mestno občino in jih morda tudi kdaj obiskali za kakšen pogovor, je pa na podlagi vašega odgovora očitno nekaj razlogov za optimizem. Tako se zahvaljujem in prosim za to dopolnitev odgovora. Hvala lepa.
Minister Zver, izvolite.
Hvala. Samo še stavek. Pisni odgovor bo prišel, tudi na mestni svet. Tudi moje obisk planiramo, čeprav sem že bil v mestni občini Koper. In prejšnji teden sta bila na terenu, če lahko tako rečem, tudi moj šef za investicije in pa državna sekretarka, ki sta si ogledala lokacije, tako da nekatera pripravljalna dela vendarle potekajo. Hvala lepa.
Hvala obema in dovolite še moj pomislek. Jaz pa le mislim, da tudi kolajne na igrah nekaj štejejo. Mi pa nadaljujemo z 19. prijavljeno na seznamu, mag. Majdo Potrata, ki bo poslansko vprašanje zastavila ministru dr. Gregorju Virantu, ministru za javno upravo. Izvolite.
Hvala. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani ministri, spoštovani poslanki in poslanci. Spoštovani gospod minister, dr. Virant, vodite ministrstvo za javno upravo, za katerega je ob ustanovitvi bilo v koalicijski pogodbi zapisano, da z njim želi koalicija zagotoviti racionalnejšo organizacijo na tem področju, večjo sinergijo in boljšo izrabo kadrovskih in finančnih virov, hkrati pa želi poudariti, da se zaveda, da je dobro javno upravljanje eden od temeljev trajnostnega razvoja. S svojo dejavnostjo, gospod minister, pa segate tudi širše v javni sektor, ne samo na področje državne uprave, takrat, kadar gre za plačni sistem in za nekatere druge sistemske rešitve, zato dovolite, da iz tega dela, ki se nanaša na kadre, oblikujem svoje vprašanje, tako sem tudi napovedala. V javnosti je bilo kar nekaj prerekanja o tem, ali je napovedano zmanjšanje zaposlenih v državni upravi in javnem sektorju res takšno, kot se prikazuje, ali ne, ampak jaz vas ne bom po tem spraševala. Rada bi vas pa vprašala nekaj drugega. Namreč, prav tako je v koalicijski pogodbi zapisano, da naj bi se zmanjšalo število zaposlenih v civilnem delu državne uprave za najmanj 3% v štiriletnem obdobju. Vprašanje pa meri ravno na to, da je z zmanjševanjem števila zaposlenih, ki ga ni pripisati samo naravnemu odlivu v pokoj, upravičena zaskrbljenost, da je pri zaposlovanju lahko kdaj zvezano kaj tudi s takim posegi ali ukrepi, ki ne zvišujejo ali utrjujejo občutka varnosti med zaposlenimi. Ne nazadnje ste zapisali v koalicijski pogodbi, da bo zaposlovanje temeljilo na sposobnosti in kompetencah, na kar bo koalicija še posebej pozorna, in da bo koalicija poenostavila disciplinske postopke in postopke ugotavljanja nesposobnosti in v tem pogledu izenačila položaj uslužbencev javne uprave s položajem zaposlenih v gospodarstvu. Nimamo sicer ugotovljenih poklicnih bolezni, kar nekaj znakov pa je, da je fluktuacija opazna. Zato vas sprašujem: Ali je fluktuacija v letu 2005 v primerjavi z 2003 bistveno narasla? Kakšno je število zaposlitev za določen čas in koliko je novih zaposlitev s tistimi, ki so prvi iskalci zaposlitve? Še najbolj me pa zanima: Kako vsi ti ukrepi vplivajo na kakovost dela, na obremenitev, zadovoljstvo in uspešnost zaposlenih, na povečano odsotnost dela zaradi bolezni, ki so povezane z preobremenjenostjo? Hvala.
Odgovor bo podal minister za javno upravo dr. Gregor Virant. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana gospa poslanka. Racionalizacija javne uprave je ena od vladnih prioritet in zmanjševanja števila zaposlenih v državni upravi je eden od ukrepov za to racionalizacijo. Kot minister za javno upravo govorim o zmanjševanju zaposlenih v državni upravi, ne pa v drugih delih javnega sektorja, torej v šolstvu, zdravstvu, kulturi in tako naprej, pa tudi ne v občinah, kajti vemo, da je zaposlovanje v občinah odvisno od odločitev županov, zato imamo lokalno samoupravo in župani so neposredno odgovorni volivcem tudi za to. V letu 2005 je dejansko prišlo do rahlega znižanja števila zaposlenih v državni upravi, odštevši Slovensko vojsko, ki se profesionalizira po svojem načrtu, in sicer primerjava stanja na 31.12.2004 in 2005 pokaže zmanjšanje za 90 zaposlenih, kar je v primerjavi z povečanjem za nekaj 100 v prejšnjih letih seveda bistvena, bistvena razlika. O širšem javnem sektorju pa nebi govoril, čeprav je tudi na tem področju vlada sprejela izhodišča in če bo potem v nadaljevanju čas, bom tudi o tem nekaj povedal. Gotovo je trenutno najbolj na udaru državna administracija, državna uprava. Vaše vprašanje sem razumel tako oziroma bistvo tega vprašanja, kako ti ukrepi racionalizacije vplivajo na kakovost, na obremenitve, na zadovoljstvo zaposlenih in na bolniške odsotnosti. Morda najprej nekaj podatkov glede fluktuacije. Lahko postrežem s podatki o številu odhodov, to se prvi, številu uslužbencev, ki so zapustili državno upravo v preteklih letih. V letu 2003 je delovno razmerje prenehalo 1278, v letu 2004 1926 in v letu 2005 1715, kar pomeni, da je fluktuacija, da to odhodi v letu 2005 pod ravnijo iz leta 2004, vendar nad ravnijo iz leta 2003. Ne gre za kakšne drastične spremembe. Torej 1978, 1926 in 1715 v letu 2005. Kar se tiče števila zaposlenih za določen čas, je bilo to število po posameznih letih naslednje: na 31.12.2002 jih je bilo 1696, naslednje leto 1369, torej manj, v letu 2004 1780, torej več, v letu 2005 1177, vendar ta podatek ni popolnoma primerljiv, ker v tem letu ni bilo ob koncu leta zaposlenih za določen čas kandidatov za policiste. Če bi prišteli še to, ta številka se običajno giblje okrog 250 do 400, bi prišli do tega, da je število zaposlenih za določen čas približno enako. Kar se tiče zadovoljstva zaposlenih, se ne meri povsod v državni upravi, marsikje pa ga merimo. Tako ga na primer merimo v upravnih enotah, kjer je zadovoljstvo zaposlenih tudi eno od meril za ocenjevanje uspešnosti načelnikov, in tu nam pokažejo rezultati - mogoče še najboljši kazalnik je stopnja, delež tistih, ki so ponosni na svojo zaposlitev na upravni enoti. V letu 2003 69,6%, v letu 2004 69,2%, se pravi malo manj, v letu 2005 pa 78,09%. Se pravi, se je zadovoljstvo zaposlenih v upravnih enotah povečalo, čeprav so upravne enote zmanjšale število zaposlenih, tako v letu 2004 kot v letu 2005. Glede obsentizma oziroma bolniških odsotnosti bi vas prosil, če počakate na kadrovsko poročilo za leto 2005, kjer bomo natančno tudi v odstotkih po ministrstvih in na splošno ugotovili oziroma poročali o tem, kakšen je bil delež obsentizma, koliko je torej izgubljenih ur iz naslova bolniških odsotnosti. V poročilih za leto 2004 in nazaj se ta podatek ni vnašal. Sedaj smo se odločili, da bomo vključili tudi ta podatek. Sedaj pa še splošen odgovor na vaše vprašanje, kaj ta pritisk, ta racionalizacija pomeni za kakovost in obremenjenost. Glede kakovosti se trudimo, da bi jo izboljševali. Spet bom postregel iz upravnih enot, kjer se je zadovoljstvo strank s storitvami v letu 2005 dvignilo in je interval od 3,59 do 4,68, to je najnižja in najvišja ocena. V letu 2004, ko je bilo med 3,55 in 4,67, se pravi, se je kakovost dvignila. Na upravnih enotah, na primer, se ponujajo nekatere dodatne storitve [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] , ki jih prej ni bilo, kot je, recimo, overjanje podpisov, izpiski iz zemljiške knjige in podobno, se pravi [[...]]
Prosim, če zaključite.
[[...]]nova kvaliteta z manjšim številom zaposlenih.
Hvala. Dopolnilno vprašanje, mag. Potrata, izvolite.
Hvala. To, kar ste mi sedaj povedali, se v nekem delu nanaša na tisto, kar sem rekla, da je vaša pristojnost širša. Ta pa je, ko govoriva o plačah v javnem sektorju. V koalicijski pogodbi ste tudi obljubljali, da bo v javni upravi izdelan model, ki bo omogočil merjenje uspešnosti posameznih upravnih organov. Kot vidim, ste za upravne enote to uredili. Tam so ukrepi oziroma kriteriji: načrtovanje in spremljanje rezultatov, odnosi s strankami, zadovoljstvo strank, odprtost, preglednost, ravnanje z zaposlenimi, zadovoljstvo zaposlenih ter obvladovanje poslovnih procesov. Na to se sklicujem zato, ker ne vem, ali bo začel 1. marca veljati poseben pravilnik za uspešnost direktorjev javnih zavodov ali ne. Tudi ne vem, ali imam ustrezno različico tega pravilnika v rokah, ampak ko sem gledala tri postavke za ugotavljanje uspešnosti vodilnih, ne morem reči, da bi vsaj v tistem delu videla zelo jasne kriterije, ki bi merili ravno v zadovoljstvo strank z opravljenimi storitvami, ampak sem bila pozorna na to, da vsaj v dveh elementih to nanaša na zmanjševanje števila zaposlenih. Namreč, tisti kriterij, ki govori o kadrovskem načrtu, je zelo nejasen in ne veš, ali gre za zmanjševanje ali ne. Posebej presenetljivo pa je, da je najvišja uspešnost, če se zniža število zaposlenih za več kot 1 in pol odstotka. Specifike področij so različne. Zmanjševanje zaposlenih pa po moje ne more biti edini kriterij ali najpomembnejši kriterij za nagrajevanje uspešnosti. Pa bi morebiti še v nadaljevanju odgovora tudi nekaj povedali. Sicer pa vas prosim, če mi lahko potem tudi pisni odgovor, ko boste imeli zbrane podatke, posredujete. Hvala.
Hvala. Minister Virant bo podal dopolnilni odgovor. Izvolite.
Ko bo pripravljeno kadrovsko poročilo, ga bomo sicer objavili na naši spletni strani, ampak vam ga bomo tudi posebej poslali. Ta pravilnik, o katerem govorite, je še v fazi medresorskega usklajevanja in se popolnoma strinjam z vami, da zmanjšanje števila zaposlenih ne more biti ključno merilo za uspešnost direktorja in bomo to merilo tudi umaknili. Sam mislim, da je potrebno prepustiti resornim ministrom, da vsak za svoje področje, zdravstvo, šolstvo, kultura, sociala in javna uprava določijo merila za uspešnost direktorjev na svojem področju. Kar se tiče javna uprave, bomo izhajali iz modela, ki je bil vzpostavljen za upravne enote, vsaj v tistem delu uprave, kjer je storitveno naravnana, ki ima opravka s strankami, in tam, kot ste že sami ugotovili, približno tako je, merimo učinkovitost, produktivnost, se pravi, koliko upravna enota naredi na enoto dela, pri čemer se posamezne storitve ponderirajo, vozniško dovoljenje je vredno toliko, denacionalizacijska odločba pa toliko več, zadovoljstvo strank, ki se redno letni meri po posebni metodologiji, ki smo jo oblikovali, zadovoljstvo zaposlenih in tudi vključevanja načelnika v projektne skupine na državni ravni. Torej, nekaj podobnega bo veljalo za javno upravo tudi širše. Za ostale dele javnega sektorja pa, kot rečeno, se popolnoma strinjam z vami, da ima zdravstvo svoje specifike, šolstvo svoje, kultura svoje in sociala svoje in da je prav, da vsak minister za svoje področje to posebej predpiše. Mogoče bi rekel samo še to, za kar mi je prej zmanjkalo časa. To, kar vaše vprašanje nakazuje je v veliki meri res. Obremenitve, obremenjenost v državni upravi, torej v tem segmentu, ki je najbolj pod pritiskom glede zmanjševanja števila zaposlenih, se povečujejo, to je dejstvo. Še vedno je problem neenakomerna obremenjenost in strukturni problemi, kar pomeni, da imamo ljudi, ki delajo slabše, po drugi strani pa imamo veliko potrebo po zaposlitvi določenega števila kvalitetnih strokovnjakov. Kako torej z manj ljudi narediti več? Odgovor je v bistvu en sam. Z boljšo izrabo kadrovskih virov, z boljšo organizacijo dela in z odpravo nepotrebnih nalog. Do zdaj smo zmanjševali res preko prostovoljnih odhodov v pokoj, v druge službe in tako naprej. Z novim letom pa nam zakon o javnih uslužbencih daje tudi druge možnosti in tu bodo morali predstojniki in vsi menedžerji tudi s pomočjo našega ministrstva te možnosti izkoristiti. [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in jih bomo poskušali izkoristiti.
Hvala za odgovor. Nadaljujem s seznamom prijavljenih poslancev, ki zastavljajo vprašanja. Naslednji bo poslansko vprašanje zastavil poslanec Geza Džuban, in sicer ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica, minister, kolegice, kolegi! Poslansko vprašanje postavljam ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano v zvezi z delovanjem Agencije za kmetijske trge, vlaganjem zahtevkov, izdajanjem odločb in seveda na njihovi osnovi upravičencem izplačilo upravičenih denarnih sredstev. Eno od teh je zgodnje upokojevanje kot pomemben ukrep kmetijske politike, ki izboljšuje starostno strukturo na kmečkih gospodarstvih. Žal potencialni upravičenci opozarjajo na težave, s katerimi se soočajo v postopkih Agencije Republike Slovenije za kmetijske trge in razvoj podeželja, ki izvaja ukrep zgodnjega upokojevanja. Potencialni upravičenci kot največjo težavo omenjajo dejstvo, da Agencija Republike Slovenije za kmetijske trge in razvoj podeželja velikokrat zamuja ali sploh ne izdaja odločb ter da praviloma tudi ne odgovarja na pritožbe, ki so vložene na podlagi negativnih odločitev. Zato me, spoštovana ministrica, zanima: Kolikšen je povprečen čas od vložitve zahtevka do odločitve posebne komisije in čas od vložitve zahtevka do začetka izplačevanja rente pri tistih vlagateljih, ki jim je komisija odobrila izplačevanje rente? Koliko vlagateljev je izpolnjevalo vse zahtevane pogoje, pa rente še ne prejemajo, ter koliko zahtevkov je bilo vloženih od začetka izvajanja ukrepa? Skratka: Kaj bo storilo ministrstvo, da bo Agencija o vlogah odločila v razumnem ter zakonitem roku ter da se zmanjšajo administrativne napake, ki se tudi dogajajo pri obdelavi vlog? In drugi del vprašanja se nanaša na problematiko obdavčitev plačil iz naslova ukrepov kmetijske politike v letih 2005-2007. Namreč, niso redki primeri, ko upravičencem, kljub temu da so bile izdane odločbe v letu 2005, neposredna plačila še vedno niso bila izplačana. Glede na dejstvo, da se v davčno osnovo od dohodkov izplačil iz naslova ukrepov 2005 upošteva 25% in potem vsako leto toliko več, so se takšni upravičenci znašli v posebnem oziroma oškodovanem položaju. Tudi vprašanje: Kaj v tem primeru namerava storiti ministrstvo za kmetijstvo, da se ta zadevna problematika razreši? Hvala lepa za odgovor.
Hvala vam za postavljeno vprašanje. Ministrica Marija Lukačič bo nanj tudi odgovorila. Izvolite, prosim.
Hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Gre za ukrep zgodnjega upokojevanja, ki je pomemben ukrep, saj pospešuje strukturne spremembe na področju starostne strukture kmetov. Znano je, da je povprečna starost slovenskega kmeta 56 let in da je za tehnološko prenovo kmetije potreben mlad, izobražen in pa delovno sposoben kader, zato je država zainteresirana za čim večje vključevanje slovenskih kmetij v ta ukrep. Naj ponazorim, koliko posameznih kmetij je bilo vključenih v posameznih letih v ta ukrep in koliko je bilo pozitivno rešenih. Leta 2004 je kandidiralo na ta ukrep 1999 slovenskih kmetij, vse vloge so bile rešene, od tega 184 pozitivno rešenih, izdana je odločba, sklenjena tripartitna pogodba za izplačevanje rente. Devet odločb oziroma prijav je bilo zavrnjenih šest pa s sklepom zavrženih, zaradi nepopolne vloge. Mesečno izplačujemo rente v višini 23 milijonov tolarjev in skupni znesek leta 2004 je znašal 301 milijon 815 tisoč tolarjev. Ukrep zgodnjega upokojevanja v letu 2005: število vlog je 111, vse so kontrolirane in pa na popolnost vloge. Glede na to, ker pa je razpis trajal do 31. decembra 2005 in ker se vloge rešujejo v kompletu, so ta trenutek vse pregledane in odločbe bodo izdane v naslednjih dveh ali treh mesecih. Razlog, da se vloge ne rešujejo v tekočem letu, je v tem, da je razpisni rok do 31. decembra tekočega leta in da se potem v naslednjem letu obravnavajo te vloge. Na vaše drugo vprašanje, kjer opozarjate na izdajo odločb za leto 2005 in pa na neizvajanje plačil, moram povedati, da je v skladu z evropskim pravnim redom izplačevanje subvencij v času od 1. decembra do 30. julija naslednjega leta. To je rok, v katerem mora država izdati odločbe in izplačati subvencije. Za leto 2005 smo v mesecu decembru izdali 37 tisoč odločb in zagotovili tudi sredstva za izplačevanje teh subvencij. To pomeni, da bomo približno za 23 tisoč odločb izdali v letošnjem letu in da bomo tudi najkasneje do 30. junija izplačali te subvencije. Kar pa zadeva vaših opozoril glede neenakopravnega položaja zaradi zakona o dohodnini, pa načeloma velja, zakon je takšen, da v prvem letu uveljavitve zakona se jemlje v davčno osnovo 25% vrednosti subvencije, v naslednjem letu 50%, v tretjem letu 75% in potem 100%. Glede na evropski pravni red, ki omogoča izplačevanje subvencij za tekoče leto v dveh letih, je neizbežno, da so različno obdavčene. Hvala.
Hvala. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih, besedo dajem poslancu Srečku Prijatelju, ki bo svoje vprašanje naslovil na ministra za promet. Ob tem opozarjam, da je minister že ob uvodu današnje seje napovedal, da bo v popoldanskih urah zapustil sejo državnega zbora zaradi njegove udeležbe oziroma srečanja prometnih ministrov v Trstu. Ob tem naj še poudarim, da je minister prav tako pred časom izrazil željo po tem, da bi bil prej na razporedu oziroma prej na vrsti za odgovarjanje, žal pa to na podlagi našega poslovnika ni mogoče. Kolega Srečko Prijatelj, vas pa sprašujem, boste zastavili ustno vprašanje in na njega kasneje dobili odgovor. Izvolite, prosim.
Seveda. Hvala lepa predsedujoči, spoštovana ministrica, spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Ministra za promet bi želel, glede na to, da je v četrtek 16. februarja v Rimu potekal sestanek mešanih komisij o pričetku projekta Intereg 3a, vprašati sledeče. Vemo, da ta projekt daje prednost tirni povezavi, železniški, Trst - Ljubljana - Budimpešta. Kaj to pomeni za projekt izgradnje drugega tira Koper - Divača? Znano je dejstvo, da se mesečno izgublja 100 tisoč ton tovora in da v bistvu, če vzamemo tudi multiaplikativni faktor na razvoj gospodarstva v Sloveniji, pomeni to za Slovenijo veliko gospodarsko škodo. Seveda nerazumno je to dejstvo ob že kar izpitem, večkrat rečenem pozivu, naj vlada vendarle sprosti teh 5,5 milijona evrov, ki ležijo od leta 2004 v Bruslju, in začne s pričetkom izgradnje drugega tira, kajti nerazumljivo je, da potrdi lokacijski načrt, gradbeni načrt, sam projekt pa odloga v leto 2008, hkrati pa zaprosi za odložilni rok koriščenja teh sredstev. Konec leta 2006 se jim bo iztekel ta rok. Kaj misli vlada narediti? Ali misli resno celovito reševati problematiko železniškega transporta z izgradnjo drugega tira šele v letu 2008, z izgradnjo drugega tira Koper-Divača? Ne nazadnje me zanima: Ali ne bi bilo bolj smotrno, da minister ne gleda samo ceste? Konec koncev milijardo evrov smo namenili za poroštvene kredite oziroma dovolili najem teh kreditov, pa bi bilo smotrno polovico teh sredstev nameniti za železnice, polovico za ceste in hkrati peljati dva projekta. Tudi o tem ga želim vprašati. Upam, da je danes resnično službeno zadržan, kajti to so resni problemi ob dejstvu, da je tudi obstoječa proga že kar nevarna in lahko pride tudi do kakšne druga katastrofe in tudi smrtnost na naših cestah je zelo visoka, s tem dodatno obremenjujemo transportne poti. Želel bi, da se pozitivno izražamo tudi do ekološke varnosti, in seveda do gospodarskega razvoja. V tem kontekstu pričakujem odgovore in upam, da mi bo to dano v ustni obliki na naslednji seji. Hvala lepa.
Hvala vam. V skladu s prej povedanim vam bo minister podal odgovor v skladu s poslovnikom državnega zbora. K postavitvi vprašanja vabim poslanca Sama Bevka, da postavil poslansko vprašanje, namenjeno Janezu Podobniku, ministru za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Leta 2004 je bil na moj predlog dopolnjen zakon o preprečevanju posledic rudarjenja v Rudniku živega srebra Idrija. Zakon v 1. členu določa, da je potrebno zavarovati okolje neposredno nad rudnikom ter tako obvarovati mesto Idrija pred posedanjem in drugimi posledicami, ki se odražajo v rudarski škodi in zdravstvenem stanju nekdanjih rudarjev zaradi dolgoletnega rudarjenja, ter sanirati te posledice in zagotoviti sredstva za celovito sanacijo. Ko bo rudniško podzemlje dokončno zaprto, najbrž v dveh do treh letih, se mora po zakonu spremeniti dejavnost rudnika in podjetje preoblikovati tudi zaradi vzdrževanja nezalitega rudnika, monitoringa in vzdrževanja muzejskega dela rudnika. Evropska komisija je lani sprejela strategijo ravnanja z živim srebrom, kje se je zelo angažiralo tudi ministrstvo za okolje in prostor, ki ga vodite vi osebno. V Idriji zelo cenimo vaša prizadevanja za celovito sanacijo posledic rudarjenja in to pričakujemo tudi od vlade ter drugih ministrstev, predvsem od ministrstva za gospodarstvo in ministrstva za zdravje. Pred nekaj dnevi je evropska komisija sprejela prepoved živega srebra v termometrih, manometrih, barometrih in napravah za merjenje krvnega pritiska, skratka v vseh merilnih napravah. Živo srebro naj bi države EU iz uporabe, ne samo iz merilnih naprav, izločile do leta 2008 oziroma z nekaterimi izjemami do leta 2011. V Idriji je skoraj pol tisočletja deloval drugi največji rudnik živega srebra na svetu, zato vsa sprašujem, gospod minister Podobnik: Kako se na uresničevanje strategije ravnanja z živim srebrom pripravlja Republika Slovenija za območje celotne države kot tudi za območje mesta Idrije, ki je z živim srebrom najbolj obremenjeno? Sprašujem vas tudi: Ali v vladi razmišljate, da bi sedaj, ko bo rudnik zaprt, pristojnost za uresničevanje zakona prešlo na vaše ministrstvo, saj je to sedaj predvsem okoljski problem, deloma pa tudi problem ministrstva za zdravje, kar pa ureja zakon o varstvu pred jedrsko varnostjo in ionizirajočim sevanjem? Že vnaprej hvala lepa za odgovore.
Za odgovor oziroma k odgovoru vabim ministra za okolje in prostor. Minister Janez Podobnik, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Hvala gospodu poslancu, Samu Bevku, za poslansko vprašanje. Če začnem od zadaj. Res je, da je za veljavni zakon, ki je podlaga, da se zaključijo vsa zapiralna dela Rudnika živega srebra Idrija, njegov formalni, matični minister kolega mag. Vizjak, je pa vedno bolj tudi evropska praksa, da to postaja pristojnost okoljskih ministrov, delno tudi zdravstvenih. Jaz ne bi imel nič proti temu, če bi se tako zgodilo tudi v Sloveniji, res pa je, da sam uspešno dobro igram tudi to koordinativno vlogo med različnimi resorji, ki so povezani z celovito sanacijo vsega, kar je povezano s 500-letnim rudarjanjem v Idriji. V vašem vprašanju ste zelo dobro povzeli aktualno dogajanje na tem področju. Tukaj bi rad omenil, da ta strategija ravnanja z živim srebrom, ki je bila sprejeta lansko leto - v tej strategiji se je pokazalo, da lahko tudi minister ene od manjših držav, če se dobro pripravi, v tem primeru z dobrim strokovnim sodelovanjem kolegov iz Španije, doseže, da se v sam tekst uredi kakšna dodatna določba. In naslednji stavek je naš, slovenski stavek, skupaj s špansko pomočjo, dosegli smo, da so bili med ciljem te strategije vključeni tudi, citat: "Sanacija in spremljanje kontaminiranih nekdaj rudarskih območij, vključno z ustreznimi ravnanji z rudarskimi odpadki." To je zelo pomembno področje. Ne gre samo za območje rudnika in območja mesta Idrije, je zelo pomembno, ampak zaradi izpiranje živega srebra po Idrijci in Soči je ne nazadnje le-to močno prisotno tudi v Tržaškem zalivu. Za Idrijo velja kot drugi največji evropski rudnik živega srebra, da so te posledice rudarjenja v okolju opazne predvsem v vodnem okolju pa tudi seveda v zraku in še na nekaterih drugih elementih. Republika Slovenija ima v zvezi z odpravo posledic izkoriščanja živega srebra zelo bogate izkušnje, tako na področju samega rudarjenja pa tudi na področju raziskav vplivov živega srebra na okolje in zdravje ljudi. Tukaj moram omeniti pomembno vlogo, ki so jo opravili strokovnjaki v samem rudniku živega srebra Inštituta Jožef Štefan, Kliničnega centra pa tudi drugih institucij, veliko študij in raziskav je bilo narejenih in vsa ta dela, vse to ne bomo prezrli, ampak bomo poskušali prepričati slovensko in tudi mednarodno, široko, evropsko in širšo javnost. Tu je naš osnovni namen konkretne oblike dela, da bi vzpostavili informacijsko-raziskovalni center, nekako smo ga delovno tako pojmovali, sedež pa bi bil v Idriji in bi lahko zaradi naravne danosti deloval tudi kot mesto za nadaljnje raziskave živega srebra v nadaljnjem okolju. Španska kolegica, gospa Narbona, nas je pri tem podprla in upam, da bomo uspešno ta projekt izpeljali. Imenovali smo delovno skupino za vzpostavitev informacijsko-raziskovalnega središča za živo srebro, v kateri sodelujejo znanstveniki in strokovnjaki s področja rudarstva, zdravstva in varstva okolja. Prav tako pa smo v sodelovanju z drugimi resorji pripravili tudi program za ustanovitev informacijsko-raziskovalnega centra v Idriji in predlagali smo, da bi ga prek evropskih instrumentov financirali prek finančnega programa "Life plus". Zelo pomembno je, da bo ta projekt dobro pripravljen, in jaz sem optimist, mislim tudi, da bo uspešno sprejet. Slovenska zakonodaja na področju varstva ljudi in okolja pa že zagotavlja, da se na ozemlju Republike Slovenije brez zamud in učinkovito uveljavljajo norme, ki se nanašajo na prenehanje uporabe živega srebra v izdelkih, kakor tudi standardi, ki se nanašajo na kakovost zraka in vode, kjer je živemu srebru kot okoljskemu onesnaževalcu v tem primeru dana tudi vedno večja pozornost. Evropska strategija ravnanja z živim srebrom in sveta okoljskih ministrov iz lanskega junija pa dopolnjuje s potrebo po spremljanju stanja in po sanaciji nekdanjih rudnikov. To jaz razumem kot instrument, ki mi omogoča kot ministru in s tem tudi slovenski vladi, da iz širšega evropskega prostora na različne načine vrne tudi v Idrijo vsaj delček tistega bogastva, ki je od tam dobesedno odtekalo več kot pol tisočletja. Obveščen sem bil tudi, da je v okviru Evropske komisije v zadnji fazi priprava posebne uredbe, ki je vezana na temo, o kateri sprašujete. Prek kolegov španskega ministrstva za okolje in prostor, če bo potrebno, bomo sodelovali tudi s tistih vidikov, ki so še posebej aktualni za Republiko Slovenijo. Hvala lepa.
Hvala za dosedanji odgovor. Dopolnilno vprašanje vam bo ponovno zastavil poslanec Samo Bevk. Izvolite.
Hvala lepa za odgovore, gospod Podobnik. Koordinacija med resorji je res zelo pomembna. To priča tudi to, da upam, da se bo čim prej začela tudi sanacija otroškega vrtca, ki je obremenjena z radonom, za kar je zadolženo ministrstvo za zdravje na podlagi prej citiranega zakona in seveda tudi ministrstvo za šolstvo, kajti predšolska vzgoja spada na to področje. Zato upam, da boste skoordinirali ta projekt in ga uspešno zaključili. To je eden od takih aktualnih problemov v zvezi z živim srebrom v Idriji in to rudo, ki naj bi je bilo še okrog 10% vseh svetovnih zalog. No, poleg tega je tu problem še blato v čistilni napravi, ki je obremenjeno z živim srebrom in se ne more nikjer ustrezno deponirati, tako da upam, da se bo tudi to na nek način rešilo. Bi vas pa rad vprašal, ko se sedaj govori o informacijsko-izobraževalnem centru Evropske unije za živo srebro: Ali nameravate v ta projekt vključiti tudi druge resorje, od ministrstva za visoko šolstvo do ministrstva za šolstvo, saj bi lahko ta center postal tudi center, kjer bi sodelovale različne veje znanosti s področja geologije, rudarstva, metalurgije, kemije, ekologije in zdravstva? Da bi poleg informacijsko-raziskovalnega to bil tudi izobraževalni center za naše ustanove in šole. Hvala lepa.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Hvala za dopolnilno vprašanje. Obstaja neka izkušnja, da če preveč na široko zastaviš, potem se lahko ta širina včasih obrne tudi kot bumerang in težje prideš do čim bolj enotnih rešitev. Ampak ne glede na to, vsekakor vidim ministrstvo, ki ga vodi kolega doktor Zupan, kot enega od tistih, ki bi lahko bilo soudeleženo. To je znanost tehnologija, prav tako tudi izobraževanje, pa morda še katero, ne nazadnje pa zelo dobro sodelujemo tudi v nekaterih elementih s kolegi iz zdravstva, torej resorja za zdravje. Prav tako bi rad pojasnil, ko ste omenili odprto vprašanje sanacije enega od idrijskih vrtcev, ki je zelo obremenjeno s posledicami rudarjenja, ker je ta vrtec zgrajen na rudarski haldi. Tudi naš resor, še posebej resor kolega doktorja Zvera, je v letošnjem letu tudi nekaj manjših proračunskih sredstev namenil v te namene, ampak danes je konec februarja, neuradni podatek pravi, da je bil projekt, ki je bil prijavljen s strani idrijske razvojne agencije - če se ne motim, ob sodelovanju vrtca - na finančni instrument norveškega sklada v Bruslju, nam zelo dobro kaže. In ker je to projekt, kjer je soudeležba evropskega denarja zelo visoka, če skupaj držimo pesti, da bo ta projekt uspel, potem da bo dobil soglasje, potem pomeni, da bo skupaj z državnim denarjem dveh, treh resorjev manjše, zelo manjše soudeležbe idrijske občine, da bo v naslednjem letu to eden od pozitivnih projektov, da bi se tudi ta vrtec uspešno saniral. Hvala.
Hvala. Naslednja na seznamu poslank, ki postavlja poslansko vprašanje je poslanka Majda Širca, njeno vprašanje je namenjeno ministru brez listnice, odgovornemu za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije. Izvolite, prosim.
Gospod Damijan, lep pozdrav in že vnaprej hvala za vaš odgovor na vprašanje, s katerim tvegam etiketo mogoče "stare konzervativke" ali "protireformatorke", vsaj tako odvrnete tistim, ki dvomijo v socialno naravnanost predlaganih reformnim eksperimentom. A vendarle. Gospod Damijan, preden ste postali minister brez listnice, ste dejali - in tu vas navajam - da slovenska nacionalna identiteta ni ogrožena, dokler imajo kulturniki v Sloveniji privilegiran status, pa tudi, da je kultura podobno kot kmetijstvo še ena izmed "svetih krav". Seveda v luči teh trditev sem upravičeno zaskrbljena tudi glede na to, da se reforme v pomembnem delu dotikajo kulture, če ne celo usodnem. Ena izmed analiz o vplivu enotne davčne stopnje, ki jo je naročilo ministrstvo za kulturo in ki je ostala dolgo časa skrita, ampak sedaj ni več, se ukvarja tudi z reformami na Slovaškem na to temo enotne davčne stopnje in ugotovitve so dramatične. Kultura je na Slovaškem v katastrofalnem stanju. To sicer smo vedeli že pred analizami, ampak vendarle to so potrdile. Zato vas sprašujem: ali menite, da je EDS res najboljša rešitev za razvoj kulture v Sloveniji, še posebej v luči vaših nekdanjih trditev? In naj vam osvežim spomin, da na Slovaškem se je z uvedbo enotne davčne stopnje knjiga podražila za 10 do 30% - ne tako malo, kot predvidevate sami, da naj bi se v Sloveniji; - da se je zmanjšal krog manjših nekomercialnih založb; da je upadel obseg, obseg tiska, knjig in nekomercialnih revij, s čimer pada seveda v veliki meri obveščenost in ozaveščenost ljudi; da delež sredstev za kulturo na Slovaškem je trenutno eden najnižjih v Evropi, ne samo med članicami, verjetno tudi izven članic, in da so kulturne institucije v previsoki odvisnosti od državnih subvencij, kar se nam posledično lahko obeta tudi z vašimi reformami v Sloveniji. Seveda na vsa ta vprašanja me zanima odgovor v luči posledic reform v Sloveniji in: Ali so res najboljša rešitev za nas?
Hvala. Minister, prosim za odgovor. Izvolite.
Hvala, gospa Širca, za ta vprašanje. Hvala za vprašanje predvsem v tem oziru, ker lahko na ta način tudi pojasnimo določene nejasnosti ali pa manj znana dejstva v zvezi z enotno davčno stopnjo oziroma sploh z napovedanimi davčnimi reformami v Sloveniji. Poglejte, ministrstvo za kulturo je naročilo tri študije, tukaj jih imam, zdaj so tudi javne, o vplivu enotne davčne stopnje na kulturo v Sloveniji. Dve študiji sta dokaj resni, resni ekonomski študiji, ki kažeta z vidika strokovnega pristopa, zelo resnega pristopa, da na kulturo zaradi uvedbe enotne davčne stopnje pri dohodnini in pri davku na dodano vrednost ne bo kakšnih bistvenih učinkov. Bom kasneje mogoče malo podrobneje te stvari navajal. Seveda, vi ste se odločili za vprašanje na podlagi tretje študije, katere naslov je pa: Prednosti in pomanjkljivosti morebitne uveljavitve enotne davčne stopnje v Sloveniji za področje kulturne dejavnosti na osnovi primerjalne analize s Slovaško ter njeno tovrstno izkušnjo. Na žalost je ta tretja analiza, verjetno ste jo prebrali - tisti, ki niste, predlagam, da preberete -, precej pomanjkljiva je, precej šibka je. Zdaj bom jaz tukaj navedel samo recenzijo s strani ministrstva za kulturo, ki je naredilo interno recenzijo vseh treh študij, ampak interna recenzija prav te tretje študije je bila katastrofalna. Mogoče vam lahko samo nekaj stavkov tukaj ven preberem - boste videli. Na ministrstvu za kulturo niso - kot je verjetno pričakovati - preveč naklonjeni uvedbi enotne davčne stopnje, ker pač ščitijo svoj resor. Normalno, ampak kljub temu da so bili kritični do vseh študij, so dejansko kot zelo konstruktivni in resni podprli prvi dve študiji, ki sem ju navedel, ekonomski študiji. Medtem, ko so tretjo pa dejansko, po domače rečeno, "sesuli". Mogoče nekaj stavkov iz njihovih navedb. Navajam: "Naslov in namen raziskave je jasen, žal, raziskava obtiči v polju politično-medijskih spopadov za in proti EDS na Slovaškem, ne poda pa nikakršnih konkretnih podatkov o posledicah uvedbe EDS, za osnovo pa ima nacionalno poročilo o slovaški kulturni politiki Sveta Evrope iz leta 2003." To je bilo v letu, preden je Slovaška uvedla enotno davčno stopnjo. Potem naprej, "da so raziskovalci zelo slabo razumeli" in tako naprej in da "dejansko bolj odražajo, strahove kulturnikov, - v narekovaju - na Slovaškem pred uvedbo enotne davčne stopnje, kajti posledic kasneje niso ugotavljali". Če pogledamo naprej, "... namesto jasne slike o ekonomskih učinkih EDS na kulturo na Slovaškem so nam raziskovalci postregli z drugimi, širšimi učinki, ki pa pravzaprav niso učinki, temveč bolj predvidevanja. Žal je za sedanje potrebe ministrstva za kulturo to premalo uporabno, kajti v tem trenutku potrebujemo jasno razdelane ekonomske učinke EDS na področju kulture, da bomo lahko nato prestopili od filozofije k strategiji." Zato so tudi predlagali tudi številne dopolnitve tega, ki pa seveda niso bile narejene s strani naročnika oziroma s strani tistega izvajalca. Predlagali so, da se naredi res konkretna anketa na Slovaškem o tem, kaj se je zgodilo s kulturo, in sicer predlagajo, koliko knjig je manj izšlo, kako so se spremenile cene knjig in cene vstopnic, kaj se dogaja s potrošnjo za kulturo na Slovaškem, koliko založb ali drugih kulturnih ustanov je propadlo - se pravi, konkretne stvari - ali je prišlo do prestrukturiranja kulturnih producentov in kulturne ponudbe, kakšne so učinki EDS na javni sektor v kulturi, kakšni na nevladni sektor v kulturi, kaj je z dostopnostjo kulture - se pravi, kaj se dogaja s številom obiskovalcev, regionalni vidik, itd. Torej, predlaga se dopolnitev, ki pa seveda ni bila narejena. Saj podrobneje, poglejte tudi pri nas na področju - kulture tudi sama ste bili državna sekretarka na ministrstvu za kulturo pred leti. Pri nas nimamo narejenih podrobnih analiz po povpraševanju na področju kulture, se pravi, ankete potrošnikov. Imamo eno širšo anketo potrošnikov, ki jo izvaja statistični urad, kjer pa je notri kultura zajeta skupaj z rekreacijo. Tako sploh pri nas ne vemo, koliko je ta prava potrošnja in koliko kateri družbeni sloj povprašuje po njej. To sem zadnjič malce te stvari preračunaval, ampak te stvari so neuradne, tako da ne bi o tem govoril. Skratka, ta analiza za Slovaško je relativno šibka. Kar se tiče pa Slovenije, poglejte, če analiziram oziroma povzamem druge študije. Prvi dve študiji sta pokazali, recimo, vpliv, kaj se bo zgodilo s stroški kulturnih zavodov, javnih zavodov. Ti bi se naj zmanjšali za okoli 1,5 milijard tolarjev, 800 milijonov na področju odprave davka na izplačane plače, 700 milijonov pri znižanju dohodnine. Javni zavodi, kot so, recimo, Cankarjev dom, Drama, bi bili na boljšem, ker bi imeli manj stroškov. Kar se tiče uvedbe davka na dodano vrednost. Pri 17% stopnji EDS davka na dodano vrednost bi se naj stroški, za kulturo [[...]] [[Opozorilni znak.]] [[... ...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]tam med 0,13% do celo 1,8%, pri 20% bi se naj nekoliko zvišalo za malenkost [[..]]
Minister, vas čas.
Bom takoj. Z druge strani pa je še proračun za kulturo, ki se je v zadnjih letih [[...]]
Minister, čas vam je potekel, zato se vam avtomatsko vzame beseda. To se je zgodilo tudi sedaj. Gospa Širca, dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Ja, pa tudi dodaten čas za gospoda Damijana. Res je, prebrala sem tudi ostali dve študiji, ki pač temeljita na bolj ekonomskih izračunih, ampak tretja študija o Slovaški ne vsebuje teh empiričnih podatkov, vsebuje pa duh in sporočilo in jasne izjave, da se ni igrati s takim političnim eksperimentom, dobesedno to navajajo. Mogoče se bodo dopolnile te analize. Ampak, gospod Damijan, če boste šli na Slovaško, boste dejansko videli, da institucije so v razsulu in nedvomno v teh dveh letih, odkar je uvedena enotna davčna stopnja oziroma odkar so se zgodile te reforme, dejansko, od takrat naprej tudi to štejejo, čeprav, priznam, tudi prej se niso ravno najbolje ponašali z ureditvi na področju kulture. Resnično študiji gospoda Vahčiča in gospe Šušteršičeve sta bolj osnovani z empiričnimi podatki, ampak odpirata tudi ključno vprašanje, ki vam ga dopolnilno postavljam tudi sama. V kolikor se bodo določeni izdatki s strani države zmanjšali za kulturo, bo nastala ena določena praznina, ki jo bo potrebno nadoknaditi. In sami ste v javnosti že izjavili, da to so potem drugi mehanizmi, med drugim tudi subvencije. Ali niso subvencije potem večja odvisnost kulture ali česa drugega od države? Se na primer strinjate z večjimi - s podporo, vi, kot liberalen zagovornik tržnega gospodarstva, s podporo, subvencijam medijem? Večja odvisnost od države in večje subvencije to podpirajo. Tudi na to vprašanje bi želela odgovor. Hvala.
Odgovor na dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala. Prvi del vašega vprašanja je stanje na področju kulture na Slovaškem. Kot ste sami ugotovili, je bilo prej stanje tam katastrofalno in je še vedno katastrofalno. In to, kar se sedaj dogaja na področju kulture tam, to ni problem enotne davčne stopnje, ampak je bolj problem tega, ker pač to očitno ni tista glavna prioriteta razvoja na Slovaškem. V Sloveniji je stanje na področju kulture bistveno boljše. Tega se zavedamo. V Sloveniji je kultura nacionalna vrednota in to vsi podpiramo. Tukaj so bistvene razlike. Zato smo mi že v osnovi v bistveno boljšem izhodiščnem položaju. Mislim, da se ta položaj v prihodnje ne bo poslabšal. Kar se tiče drugega dela vašega vprašanja. Poglejte, kar se tiče financiranja kulturnih storitev ali kulturnih proizvodov v Sloveniji, strinjam se z vami, da subvencioniranje oziroma odvisnost od države ni najboljša. Ampak moramo pa pogledati strukturo tega, kar se v Sloveniji izdaja oziroma kakšna je struktura storitev. Na področju založništva je po interni analizi ministrstva za kulturo oziroma iz nje izhaja, da vsega okoli 10% vseh izdanih knjig je tistih, ki so res knjige; recimo, leposlovna dela slovenskih avtorjev oziroma tisto, kar dejansko spada v tisto nacionalno potrebno izdajo v Sloveniji, vse ostalo je pa bolj ali manj komerciala. Smiselno je seveda podpirati z državnimi subvencijami tisto, kar vodi k ohranjanju slovenskega jezika, izdajanju slovenskih leposlovnih del oziroma določene strokovne literature v slovenskem jeziku. Vse ostalo, kar je komerciale, recimo Harry Potter in podobne stvari, to nima smisla financirati prek proračuna, ampak to se naj samo financira na trgu. Mislim, da je to smiselno. Kar se tiče podpiranja kulture s subvencijami, če pogledate proračun za letošnje leto glede na lansko leto, boste videli, da so se sredstva za kulturo bistveno povečala. In sicer, lani je bilo za subvencije na področje kulture v knjižničarstvu in založništvu namenjeno 392 milijonov tolarjev, v letošnjem letu 532, se pravi, plug 140 milijonov oziroma plus 22%. Tukaj se že kaže dejanska politika vlade do področja kulture. Kajti, kultura je res naša nacionalna vrednota oziroma spodbuja naša nacionalno identiteto in mislim, da se bo ta politika tudi ohranila naprej. Še enkrat poudarjam, so programi, ki lahko preživijo na trgu in teh nima smisla financirati. So pa programi, ki pa morajo biti vedno financirani s strani države, če pač želimo ohraniti slovensko besedo. Hvala.
Hvala vam. Poslanka Širca.
Jaz bi želela na podlagi poslovnika oziroma 246. člena predlagati, da v državnem zboru na to temo, o odgovoru gospoda ministra, opravimo razpravo. Sam je dejal, da gre za manj znana dejstva, da konec koncev tudi tovrstnih pogovorov tako rekoč na to temo ni. Vemo pa, da svetost tega področja je bila že večkrat omenjena - ne samo v kontekstu "svetih krav". Bi pa še to povedala. Tukaj so bolj kompleksni odgovori, kot mogoče na prvi trenutek jih sami opažate. Evropska direktiva jasno govori, da ne moremo deliti literature na komercialno in nekomercialno in sedaj podpirati samo eno določeno [[...]]
Poslanka Širca, čeprav se strinjam z vašo obrazložitvijo, s tega mesta moram prekiniti državni zbor, minister [[...]]
[[...]]poudarjam [[...]]
[[...]]vsi smo razumeli vaš proceduralni predlog. Z njim se bo jutri državni zbor srečal v okviru glasovanj. S tem tudi [[...]]
Poudarjam, da nisem še izrabila svojega časa in utemeljila, zakaj je to potrebno. To je, mislim, tudi v interesu gospoda ministra, ker je sam povedal, da tovrstna vprašanja je potrebno odpreti bolj na glas, kot so bila do sedaj, in mogoče tudi odpraviti določene nejasnosti, ki na to temo ima konec koncev ena in druga stran. Hvala.
Hvala. Nadaljujemo s prijavljenimi. Poslansko vprašanje bo zastavila poslanka Barbara Žgajner Tavš, in sicer ministru za notranje zadeve Dragutinu Mateju. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, na začetku vam bom zastavila sila preprosto vprašanje. Ali organi odkrivanje in pregona v Republiki Sloveniji vodijo oziroma zbirajo podatke o žrtvah spolnih zlorab? Slovenija je leta 1997 v poročilu o sprejetih ukrepih za uresničevanj konvencije o otrokovih pravicah na podlagi poročil oziroma dela tako ministrstva za delo, družino in socialne zadeve kot tudi ministrstva za notranje zadeve poročala, da za delo z žrtvami v Sloveniji še vedno ni pripravljena ustrezna doktrina dela, postopki o zbiranju dokazov v primerih zanemarjanja in zlorabe otrok pa so težavni zaradi nepovezanega delovanja služb in počasnega ukrepanja sodišč. Leta 2006, torej kar devet let kasneje, po omenjenem poročilu v Sloveniji še vedno ni multidisciplinarnega pristopa v postopku obravnave spolnega nasilja. Še vedno ni analize, ki bi temeljila na slovenski družbi, pa vendar rezultati mednarodnih raziskav, upoštevajoč tudi metodološke razlike kažejo na neko primerljivo situacijo v Sloveniji. Jaz sicer danes nimam časa, da bi opisala tisto, kar bi bilo smiselno opisati in poudariti danes. Dovolite. Spolno nasilje in zlorabe otrok predstavljajo družbeni pojav vse večjih razsežnosti. Le 11% storilcev je poznanih v okolju, v katerem živijo, večina pa jih ostane neodkritih. Pomemben del storilcev kaznivih dejanj zoper spolno nedotakljivost dejanja ponavlja, povratništvo oziroma recidevizem v primerih spolnih zlorab doseže po podatkih tudi do 70%. Tuje izkušnje so pokazale, da šele ustrezna terapevtska obravnava med prestajanjem zaporne kazni, predvsem pa sistematično spremljanje do neke mere zmanjša recidivizem. Psihofiziološka preiskava verodostojnosti izjav s poligrafom je bila uporabljena v procesu pojasnjevanja in odkrivanja spolnih izkušenj in praks storilcev. S pomočjo poligrafske metode so povprečno za vsakega storilca odkrili še 163 dodatnih neznanih žrtev. Tisto, kar vas sprašujem, minister, je: Kako je z uporabo poligrafa v Republiki Sloveniji pri odkrivanju oziroma spremljanju storilcev kaznivih dejanj s področja spolne nedotakljivosti?
Hvala. Minister Mate, prosim za odgovor.
Hvala lepa, predsedujoči. Gospa poslanka, odgovoril bom na ta del vprašanja, ki ste mi ga zastavili, kako je s poligrafiranjem povratnikov kot tudi tistih, ki prvič storijo takšno kaznivo dejanje. Moram povedati zelo jasno, da slovenska zakonodaja zelo natančno opredeljuje kdaj in kako se lahko uporablja poligrafsko testiranje. To je opredeljeno v 148. členu zakona o kazenskem postopku in v 54. členu zakona o policiji. Policija lahko torej poligrafsko testiranje uporablja za odkrivanje kaznivih dejanj ali pri odkrivanju in iskanju materialnih dokazov za kazniva dejanja. Vsa poligrafska testiranja v Sloveniji opravljajo izurjeni, usposobljeni poligrafisti, ki so posebej usposobljeni za to delo, poligrafsko testiranje se lahko opravlja samo v posebnem laboratoriju, ki je seveda primerno opremljen za takšno testiranje. Vsako poligrafsko testiranje v Sloveniji, ne glede na to, ali gre za povratnika ali se neko kaznivo dejanje stori prvič, se izvaja po predhodnem pisnem soglasju osebe, ki pristane na to, da se bo na njej izvajalo poligrafsko testiranje in oceni poligrafista, ki ugotovi, če je takšna oseba sploh sposobna opraviti takšno testiranja na poligrafu. Če so osebe, ki so mladoletne in so poligrafirane, potem morajo dati takšno soglasje starši. Pri odkrivanju kaznivih dejanj je to samo pomožno sredstvo, se pravi, s pomočjo tega sredstva policija lahko kasneje pridobi oziroma izključi mogoče kakšnega storilca in v kasnejših postopkih mora pridobiti vse ostale dokaze za kaznivo dejanje in na osnovi teh dokazov potem sodišče oziroma tožilstvo lahko odloča. Poligrafsko testiranje ni nek tehnični pripomoček, s katerim bi seveda lahko dokazali krivdo komurkoli. Moram reči, da je v letu 2004 bilo v Sloveniji opravljenih 109 poligrafskih testiranj, od tega je bilo 9 testiranj opravljenih v povezavi s spolno nedotakljivostjo. V lanskem letu, zadeve še niso popolnoma zaključene zaradi tehnične obdelave v računalnikih, je bilo opravljenih preko 140 poligrafskih testiranj in v tem zajemu so bila štiri testiranja opravljena v povezavi zoper spolno nedotakljivost. Hvala.
Hvala. Dopolnilno vprašanje, poslanka Barbara Žganjer Tavš, izvolite.
Hvala lepa minister. Jaz sem vseeno pričakovala danes več od vašega odgovora, glede na to, da ste mi te gole številke navajali že na moje pisno poslansko vprašanje konec preteklega leta. Dovolite, jaz sem prepričana, da je bilo v letu 2004 več kot 9 prijav spolnega nasilja in v letu 2005 več kot 4 prijave spolnega nasilja, kolikor je bilo narejenih poligrafskih testiranj. Dovolite, zakaj sem pravzaprav šla s tem vprašanjem oziroma izpostavila to temo. Uporaba poligrafske metode v programih spremljanja storilcev spolnega napada na otroka, kjer poleg predstavnika pravosodja in specialno usposobljenega poligrafskega preiskovalca vseskozi sodeluje tudi socialni delavec in oziroma terapevt, je pokazala številne prednosti. Skratka, ta metoda je zelo učinkovita. Dovolite, da na kratko naštejem nekatere prednosti. Predčasno odkrivanje recidivizma, zaščita potencialnih žrtev in s tem seveda tudi družbe, odvračanje storilcev od povratništva, izboljšanje terapevtskih učinkov, zmanjšanje števila zapornikov, zmanjšanje stroškov v zaporih, razbremenitev delavcev pravosodja in tako naprej. In ne nazadnje dovolite, v Združenih državah Amerike, pa da ne boste rekli, da se vedno sklicujemo zgolj na Ameriko, tudi v Veliki Britaniji in v Belgiji so že uzakonili in dodatno usposobili strokovnjake, ki bodo usposobljeni, strokovno usposobljeni za to, da bodo lahko poligrafsko testirali storilce kaznivih dejanj s področja spolnega nasilja. Zanima me: Ali razmišljate v tej smeri, ali bi bilo smiselno oziroma verjamem, da bi bilo smiselno, ali je možno pričakovati, da bo tudi vaše ministrstvo razmišljalo v tej smeri, da se podobna zadeva uzakoni tudi v Republiki Sloveniji, po zgledu Združenih držav Amerike oziroma ne nazadnje tudi evropskih držav, ki so bolj napredne na tem področju kot Slovenija?
Hvala. Dopolnilni odgovor, minister.
Hvala, predsedujoči. Hvala za to dodatno vprašanje. V bistvu, zakaj. Naša zakonodaja je izredno restriktivna pri uporabi poligrafa. Tako, da v tem trenutku v Republiki Sloveniji ne moremo poligrafirati, če rečem po domače, nikogar, ki prostovoljno ne pristane na takšno testiranje. In to je resna težava. S spremembo zakonodaje bi policija dobila dodatna pooblastila. Ponavadi civilna družba ni pretirano navdušena nad novimi, dodatnimi pooblastili, ki jih dobi policija. Seveda, o teh zadevah se da razmišljati in razpravljati. Seveda je treba v kazenskem zakoniku pravilno umestiti, kdaj, kako in v katerih primerih uporabljati poligrafsko testiranje. Primeri, ki ste jih navedli oziroma države, ki ste jih navedli in ki so prehodile že dolgo pot na tem področju, ki ste ga že večkrat izpostavili, ne samo meni, ampak tudi drugim mojim kolegom. V zvezi s spolno nedotakljivostjo posebej mladoletnih oseb, mislim, da imamo kar nekaj rezerve v naši zakonodaji, kjer moramo resno razmisliti, kako te zadeve postaviti na takšno mesto, da bomo hitreje in lažje odkrivali te storilce in jih na ustrezen način kasneje tudi spremljali in dodatno poligrafirali. Je pa to seveda povezano s spremembo zakonodaje. V tem trenutku mislim, da se nekatere spremembe zakonodaje dogajajo in v našem resorju bomo resno razmislili o vašem predlogu. Hvala.
Minister, hvala za vaš odgovor. Nadaljujemo z vprašanji. Smo pri številki 27, podpredsednik mag. Vasja Klavora bo postavil poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport dr. Milanu Zveru. Izvolite, prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani ministri, spoštovani minister za šolstvo in šport, kolegice poslanke in poslanci! Moje vprašanje je že dolgo časa prisotno v javnosti in je morda zelo preprosto, vendar sem se kljub temu odločil, da postavim to vprašanje v dvorani državnega zbora. Sprašujem vas, spoštovani gospod minister: Kakšne so možnosti, da bi se stanje planiških skakalnic saniralo čim prej, in to tako, da bi tudi država sodelovala pri ustanovitvi sodobnega športnega centra za skakalne športe? Namreč, iz sredstev javnega obveščanja smo izvedeli, da se je začela - to je bilo pred kratkim - podirati še 90-metrska skakalnica [[stara Bloudkova skakalnica je že tako podrta]] . Še sreča, da do tega ni prišlo med športno prireditvijo. Več kot očitno je, da ožje območje Planice s svojimi dotrajanimi oziroma uničenimi športnimi zmogljivostmi ni več v stanju kakovostnega opravljanja nobene izmed funkcij, za katere so jo že pred več kot 70 leti namenili njeni prvotni snovalci. Zato so se nacionalne panožne športne zveze v skupščini Olimpijskega komiteja Slovenije izrekle za postopno graditev državnega športnega centra v Planici. Zanima me: Ali bo pri postopni zgraditvi navedenega športnega centra v Planici sodelovalo tudi vaše ministrstvo? Zavedam se, da je za uresničitev takšnega cilja potreben temeljit pretres aktualnega stanja in v skladu s tem oblikovanje kakovostne razvojne vizije z vidika vseh relevantnih funkcij takšnega centra. Zanima me tudi: Ali vaše ministrstvo vidi svojo vlogo pri ustanovitvi takšnega državnega športnega centra oziroma kako bo kot pristojno ministrstvo sodelovalo pri sanaciji planiških skakalnih naprav? Hvala.
Hvala. Minister, prosim za odgovor.
Spoštovani gospod poslanec in podpredsednik državnega zbora, hvala za to vprašanje, ki je zelo umestno in tudi aktualno. Ravnokar se pripravljamo na ponoven svetovni pokal v smučarskih poletih in Planica bo spet postala v mesecu marcu, kot vsako leto, osrednja tema ljubiteljev športa, zlasti zimskih športov. Zagotovo bo država ohranila pomembno vlogo pri reševanju tega objekta ali kompleksa, ki ima za Slovenijo, kot ste sami ugotovili, širši nacionalni pomen že desetletja in desetletja. Kako pristopiti k temu, je pa veliko težje vprašanje. Pred leti je bil ustanovljen Zavod Planica, ki danes miruje, spi že nekaj let. Zagotovo bomo poskušali v tem letu obuditi zavod Planica, ponovno definirati medsebojna razmerja med vsemi dejavniki, to pomeni, med državo, olimpijskim komitejem, Smučarsko zvezo Slovenije, lokalno skupnostjo, kakor tudi morebitnim društvom in drugimi, organizacijskim komitejem in podobno. Vendar tu ne smemo izključiti tudi zasebnega gospodarstva, ki kaže svoj poslovni interes pri prenovi Planice in se zlasti želi vključevati tudi v razne prireditve, ki jih ta kompleks oziroma športni center prireja. Kakšne korake bomo storili? Najprej bomo seveda oblikovali medresorsko komisijo, ki bo sestavljena iz predstavnikov različnih ministrstev. Ta mora pripraviti v relativno kratkem času rokovnik vseh potrebnih korakov. Zagotovo sodi med prve take korake ureditev lastninskih razmerij, kajti država ne more, dokler niso lastninska razmerja povsem jasno definirana, vlagati svojih sredstev ali pa posredovati evropskih sredstev v ta projekt. Kakor veste, se je nedavno tega zgodilo, da smo izgubili kar precejšen del 406 milijonov slovenskih tolarjev, zato, ker so nekateri, ki so bili odgovorni za ta projekt, ravnali napačno ali celo nezakonito. Ne glede na ta pripetljaj bo država še naprej sodelovala z ostalimi zainteresiranimi stranmi pri obnovi tega projekta, ki mora v nekaj letih postati osrednji športno-rekreativni center, še zlasti zato, ker nas leta 2010 in 2011 čakajo velike prireditve mednarodnega značaja. Torej, najprej urediti lastninska razmerja - tu pričakujemo ključno vlogo občine Kranjska Gora, ki se mora dogovoriti z vsemi lastniki, kajti ta lastnina je izjemno razpršena; več sto lastnikov se združuje v agrarne skupnosti in so leta in leta dobivali letno rento, in to kar precej. Čeprav je vrednost tistih parcel minimalna, je seveda tržna vrednost, aktualna vrednost dokaj visoka. Če želimo torej kot država resno pristopiti k temu projektu, mora lastninska razmerja rešiti, ali z dolgotrajnim najemom ali pa z odkupom. In to moramo narediti v relativno kratkem času, zelo hitro. Postopki zato že potekajo, skupaj s skladom kmetijskih zemljišč dogovori že potekajo. Ko bo občina pridobila ta zemljišča, jih bo kot svoj delež prenesla na skupen zavod za šport oziroma zavod, oprostite, Planica, ki ga bomo oživeli, na novo napisali medsebojna razmerja in obveznosti in ta zavod bo opravljal s tem objektom. Ustanovitelji pa, še enkrat poudarjam, naj bodo država, lokalna skupnost in olimpijski komite te smučarske zveze. Seveda je možno, da se vključijo vanj tudi drugi dejavniki, ampak vendarle bi bilo dobro, da so ključni ustanovitelji tega zavoda ti. Ta zavod bo poslej skrbel in upravljal s tem velikim nordijskim centrom Planica in jaz mislim, če bi uspeli in verjamem, da bomo letos uspeli preseči razne parcialne interese, zlasti individualne in posebne, da bi v relativno kratkem času lahko vzpostavili neko podlago, ki bo imela tudi formalno pravni temelj, na katerem bomo lahko omogočili vsem dejavnikom aktivno vključevanje tega kompleksa Planica.
Hvala. Dopolnilno vprašanje.
Hvala lepa, gospod minister. Ravno to, kar ste nazadnje rekli, to neusklajeno delovanje različnih faktorjev, ki so skrbeli za Planico, res neusklajeno delovanje je privedlo do tega, da je ta naša Planica počasi propadala in da danes imamo tako podobo kot je planiška podoba. Vendar zahvaljujem se vam za vaše besede. Jaz upam, da bo imela država tukaj pomembno vlogo, tudi vaše ministrstvo pomembno vlogo in da bo v najkrajšem času Planica postala vsaj tisto, kar gledamo na televizijskih ekranih, ko si ogledujemo druga skakalna središča. Hvala lepa.
Lahko. Seveda izvolite.
Hvala lepa. Samo še stavek mi dovolite. Po kakšnem letu dela in naprezanj lahko rečem, da smo že prišli do nekega skupnega imenovalca. Tako smo se že pogovorili tudi s Smučarsko zvezo Slovenije, da bomo, in olimpijskim komitejem, da bomo skupaj pristopili k reševanju tega problema. Tudi Krajnska gora kot občina kaže interes, tako da imam občutek, da smo pred nekim velikim skupnim kompromisom glede perspektive tega smučarskega centra.
Hvala. Nadaljujemo z vprašanji na podlagi seznama prijavljenih. Naslednji bo ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja Strategije razvoja Slovenije vprašal poslanec magister Milan M. Cvikl. Izvolite.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, Slovenke in Slovenci, gospod minister. Državni zbor vas je, gospod Damijan, 20. decembra 2005 imenoval za ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja Strategije razvoja Slovenije. Nekaj tednov kasneje vas je vlada preimenovala v ministra za razvoj. Logično vprašanje je zato: Katere pristojnosti imate vi in vaša služba sedaj? Na kom je odgovornost za razvojne reforme, na primer, za trajnostni okoljski razvoj? Na vas, ali na ministru za okolje, ki je odgovoren za okoljski razvoj? Dalje, če pogledamo področje gospodarskega razvoja. Zanima me, kot sem postavil v svojem vprašanju: Katere ukrepe nameravate kot odgovoren, očitno, za gospodarski razvoj, izvesti v letošnjem in katere ukrepe v naslednjem letu? Kaj boste naredili za razbremenitev gospodarstva? Kako to nameravate izvesti? Kdo bo to predlagal? Vi, gospod minister, minister za gospodarstvo ali minister za finance? In predvsem, kaj in kdaj boste kaj predlagali? Na področju raziskav in razvoja ste rekli, da je ključni cilj povečevanje izdatkov oziroma deleža izdatkov usmerjenih v raziskave in razvoj. Zanima me: Kako boste to dosegli, ko se v sprejetem proračunu za leto 2007 delež sredstev za raziskave in razvoj zmanjšuje glede na delež proračuna v letu 2006. Zanima me, gospod minister, kako nameravate povezanost s prestrukturiranjem javnih financ, ko na eni strani predlagate da se daje več za okolje, gospodarstvo in raziskave, pa skladno s prvim, samo prvim od 67 ukrepov iz okvira reform, znižati javnofinančne odhodke za dve odstotni točki do leta 2008. Če smo dobro preračunali to znaša skoraj 150 milijard manj odhodkov v letih 2006-2007. Ali boste zahtevali pripravo novega proračuna za leto 2007? Ali boste predlagali rebalans za leto 2006? Rad bi, da odgovorite konkretno na ta vprašanja zato, ker bi rad razumel vašo vlogo ministra za razvoj v odnosu do drugih ministrov. In rad bi razumel, kaj bo vaša služba za spremljanje in uresničevanje Strategije razvoja Slovenije naredila v tem letu. Kako boste spremenili oziroma dopolnili program dela vlade? Kaj in kdaj bomo prejeli v državni zbor predlog ukrepov, predlog programov, predlog zakonov s katerim boste za 150 milijard, kot piše [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]v okvirnem programu zmanjšali javno finančne odhodke? Hvala v naprej za odgovor.
Hvala za zanimivo vprašanje. Prosim za odgovor.
Hvala, gospod Cvikl, za še eno zelo zanimivo vprašanje. Vlada je ustanovila to službo za razvoj, ki se je preimenovala Služba vlade RS za razvoj, da je krajše, da ni problema, ker sem bil minister z najdaljšim delovnim imenom. Vlada je lansko leto sprejela ta okvir gospodarskih in socialnih reform in si je zadala zelo ambiciozen cilj, da bi te reforme izpeljala v letošnjem letu in delno v letu 2007. V letošnjem letu naj bi izpeljali 67 teh ukrepov, ki so tam navedeni. In uresničevanje teh ukrepov je navedeno v samem programu dela vlade. Ta program dela vlade smo zelo aktivno usklajevali s posameznimi resorji konec prejšnjega leta in v začetku letošnjega leta. Ta program dela vlade je dosegljiv javno, kot vidite. Konkretno, ko so pa posamezni ukrepi zajeti v tem programu dela vlade pa lahko vidite v tej časovnici sprejemanja in uresničevanja ukrepov v okviru gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje v Sloveniji. To zadevo smo predstavili tudi javnosti na tiskovni konferenci in je tudi dosegljiva na naši spletni strani. Tukaj notri imate zelo konkretno po posameznih ukrepih navedeno, po posameznih nosilcih, po posameznih zakonih in po zakonskih aktih, kakšna bo njihova dinamika sprejemanja, kdaj bodo na vladi, kdaj bodo v parlamentu. Eno izmed vprašanj oziroma podvprašanj je bilo, kako si mi predstavljamo oziroma kaj je naša pristojnost. Glejte, naša pristojnost ni vodenje posameznih resorjev, ampak usklajevanje dela resorjev v skupini smeri, se pravi, da bi to delo resorjev v smeri označevanja posameznih konkretnih ukrepov potekalo bolj tekoče in bistveno bolj povezano in v skladu s celotnim duhom teh reform, katerih namen je predvsem razbremeniti gospodarstvo in povečati gospodarsko rast, da bi lažje zagotovili večjo blaginjo prebivalcev Slovenije. V ta namen, da bi to lažje usklajevali, je vlada pred dvema tednoma, 9. februarja, ustanovila deset delovnih skupin po teh desetih prioritetah, no, če vam lahko naštejem, se pravi, delovna skupina za povečanje konkurenčnosti slovenskega gospodarstva, potem za večja vlaganja v tehnološki razvoj, predviden umik države iz gospodarstva, prestrukturiranje javnih financ, kot je tudi eno izmed vaših vprašanj, reforma na področju trga dela, reforma na področju socialnih transferov, potem reforma na področju pokojninskega sistema, za kar že obstaja delovna skupina vlade, potem reforma na področja zdravstvenega sistema, usklajevanje in na koncu usklajevanje razvojnega načrtovanja države, se pravi, za čim bolj učinkovito vlaganje državnih sredstev v razvojne projekte. V okviru teh desetih delovnih skupin oziroma enajst, če upoštevamo še to skupino za pokojninski sistem, poteka usklajevanje posameznih resorjev in v tem okvirju se pripravljajo oziroma usklajujejo priprave posameznih zakonskih in podzakonskih aktov. Lahko gremo skozi to časovnico, vam lahko zelo konkretno povem kdaj naj bi bila katera zadeva po programu dela vlade in v skladu s to časovnico tudi sprejeta v parlamentu oziroma kdaj naj bi šla na vlado, kdaj bo sprejeta od parlamenta, mislim, da nima smisla, ker je zadeva precej dolga. Mogoče samo, kako bomo mi opravili to naše delo kot služba za razvoj. Pomembna je predvsem ta usklajevalna funkcija, to pomeni, da bomo mi vsak mesec poročali vladi o tem, kakšna je bila dinamika priprave posameznih zakonskih, podzakonskih aktov, se pravi vsak mesec bo na vladi poročilo in recimo prvo poročilo prav danes končujemo, se pravi kaj so naredili posamezni resorji v prvih dveh mesecih letošnjega leta pri sprejemanju oziroma pri pripravi zakonskih in podzakonskih aktov in tam bomo natančno navedli, katera ministrstva so ta program dela vlade uresničila, katera niso, zakaj zaostaja in tako naprej. Mislim, da je ta funkcija izjemno pomembna, tudi takrat, ko smo vstopali v Evropsko unijo, je bilo to izjemnega pomena, se pravi ta kontrola in kontrola nad samim postopkom in kontrola nad dinamiko sprejemanja teh zakonskih aktov, ker mislim, da ta vloga je izjemnega pomena. Seveda pa se ne bomo tukaj zadovoljili samo s tem, da bo dinamika sprejemanja takšna kot je, ampak bomo tudi se poglobili v to področje, se pravi za vsebinski del posameznih reform, bomo dejansko kontrolirali, da bodo pripravljeni zakonski, podzakonski akti v skladu z duhom reform oziroma v skladu s posameznimi ukrepi, se pravi ne zanima nas samo kvantiteta, ampak predvsem kvaliteta sprejetih predpisov. Kar se tiče javnih financ, čisto za konec, prestrukturiranja, ta zadeva je zdaj v delovni fazi, v okviru delovne skupine smo pripravili program oziroma ta delovna skupina dela na posameznih področjih, bo pa ta zadeva [[..]]
Bom takoj končal. Pa bo ta program prestrukturiranja predstavljanja dejavnosti ob sprejemu [[...]]
Minister, za vašo vedno, kakor prekoračite dogovorjeni čas, ne govorite več v mikrofon in vas nihče v Sloveniji več ne more slišati, razen seveda nas, ki smo v neposredni vaši bližini, vam v vednost. Dopolnilno vprašanje, izvolite, kolega Cvikl.
Glejte, saj gospod minister, jaz znam sam čitati vse to, kar piše na internetu in tudi bi rekel, naloge vaše službe, pa vendarle gospod minister, bodiva konkretna. Ko ste postajali minister za razvoj, ste rekli, da ne odstopate od koncepta enotne davčne stopnje. V pismu gospoda Janše parlamentarnim strankam in pa obema predstavnikoma narodne skupnosti tega ni več. Ali to pomeni, da ste vi osebno odstopili od enotne davčne stopnje? Drugič, govorite o prvem ukrepu iz vaše tiskovne konference, da boste delovali na razbremenitvi stroškov dela. Zavzemali ste se, preden ste postali minister za razvoj, da se davek na izplačane plače ukine v letu 2007. To zahteva, da se v letu 2006 spremeni zakon o ukinitvi davka na izplačane plače. Vendar v programu vlade, za katerega ste rekli, da je vaša biblija, tega ni. Ni predloga spremembe zakona o ukinitvi, ki bi seveda ukinil davek na plače že v letu 2006 oziroma z začetkom veljavnosti 2007. Kako boste uresničevali ukrep, ki se mu reče razbremenjevanje stroškov dela? Samo z enotno davčno stopnjo pri dohodnini, če že niste od nje odstopili? In potem še en sklop vprašanj. Govorili ste, da je eden od ključnih ciljev dela službe vlade tudi pregleden umik [[?]] države iz gospodarstva. Videli smo, kaj se je dogajalo pri Mercatorju, podobna zadeva se dogaja pri Merkurju. Ali vi resno mislite, da je prav, da sta KAD in SOD blokirala dokapitalizacijo Merkurja, ker v Merkurju, Savi, Gorenjski banki, še niso pravi ljudje. Zanima me konkretno: Ali boste kot ministra za razvoj, ministra za gospodarstvo, njegovo državno sekretarko in pa seveda, ministra za finance in pa predsednika upravnega odbora SOD-a opozorili na škodljiva dejanja, nesprejema dokapitalizacije Merkurja - kako nameravate povečevati delovna mesta in zmanjševati stroške dela?
Dovolite pred tem, kolega Cvikl, vas ta čas nisem opozoril, ker ste že tako dolgo v parlamentu, da veste, kaj to pomeni. Minister izvolite, prosim.
Hvala. Seveda, vaša vprašanja so preveč obsežna, oziroma odgovori so preveč obsežni, da bi lahko o njih, nanje odgovoril v treh minutah, verjetno tudi tega ne pričakujete. Bo pa seveda tekom leta obilo časa, da bomo o tem podrobneje diskutirali. Dve vprašanji, oziroma dva moja odgovora. Prvič, kar se tiče davčne reforme oziroma zmanjšanja stroškov dela - tukaj je zadeva zelo jasna, nas zanima takšna vrsta davčne reforme, ki bo zmanjšala stroške dela. Hkrati bo pa tudi socialno nevtralna, se pravi, da ne pride do povečanja razlik v družbi, povečanja razlik v dohodkih in bo tudi proračunsko vzdržno. To so ti trije cilji in seveda nas zanimajo tukaj najboljše možne rešitve. Ali bo to enotna davčna stopanj pri dohodnini - je seveda naša glavna prioriteta, ker mislim, da najbolj zadošča tem trem kriterijem. Seveda so pa možne tudi druge rešitve. In, če bo pač družbena realnost ali pa politična realnost v Sloveniji takšna, da pač ta koncept ni sprejemljiv oziroma, če bo nekdo predlagal boljši strokovni koncept, ki bo hkrati zadovoljeval vse te tri kriterije, bomo seveda se o njem normalno pogovarjali, mi smo odprti za te koncept in to je poudaril tako predsednik vlade kot tudi jaz vedno to poudarjam. Kar se tiče odprave davka na izplačane plače. Seveda to zadevo je mogoče relativno in enostavno sprejeti. Tega zakona res ni v časovnici, ampak to zadevo je enostavno mogoče rešiti tako, da se da narediti. Seveda je pa drugo vprašanje, kako nadomestiti izpad teh proračunskih prihodkov, to bo pa seveda ta drugi del našega dela. Se pravi po eni strani, koliko zmanjšati javne izdatke in seveda po drugi strani, katere nadomestne vire najti za polnjenje proračuna, sami se dobro spoznate na to področje, veste da so tukaj še velike rezerve itd. Kar se tiče drugega dela vašega vprašanja, zelo na kratko, umik države iz gospodarstva oziroma KAD in SOD. Jaz sem svoje pomisleke o delovanju KAD-a in SOD-a, o obeh paradržavnih skladih že večkrat zelo javno poudaril in tudi znotraj vlade zelo jasno govorim o teh zadevah. Kot veste se pripravlja, delovna skupina pripravlja program umika države oziroma obeh paradržavnih skladov iz slovenskih podjetjih, ta bo pripravljen do konca marca in seveda ta program bo šel v to smer, da se res čim prej in čim bolj pregledno oba sklada umakneta in seveda poskušata predvsem nenegativno vplivati na poslovanje podjetij. Iz tega vidika se jaz z določenimi tudi vašimi pomisleki absolutno strinjam in prav zato hočemo dolgoročno rešiti to področje na ta način, da oba paradržavna sklada postaneta predvsem portfeljska naložbenika, da več nimata možnosti vplivanja preko nadzorni članov v nadzornih svetih na samo poslovanje podjetij. Jaz mislim, da bomo našli eno takšno sprejemljivo rešitev, ki bo tudi izvedljiva v naslednjih treh letih. Hvala.
Hvala vam. Kolega Cvikl, proceduralno? Izvolite.
Gospod predsedujoči, jaz mislim, da, seveda gospod minister bo sam povedal, zakaj je potrebno v skladu s tretjim odstavkom 246. člena opraviti razpravo o tem, da državni zbor na naslednji seji opravi širšo razpravo o odgovorih gospoda ministra za razvoj. Meni so vaši odgovori všeč, imam seveda samo problem, da so neskladni s tem, kar pravi gospod Janša, ker jaz bi sicer pričakoval, da bi v tistem njegovem pismu pisalo, da je za to, da se ohrani enotna davčna stopnja pri dohodnini, ker to preprosto pomeni, kar midva veva, da gre za prerazporejanje od revnejših k bogatejšimi oziroma, da gre, gospod minister, za to, da bo seveda revnejšim potrebno s socialnimi transferi pač nadomestiti izpad dohodka, ki se bo zgodil, ko boste najnižjo stopnjo dvignili na 20% stopnjo, to je prvo dejstvo. Drugo dejstvo. Me veseli, da se strinjate, da ukinemo davek na izplačane plače z letom 2006. Sami bomo vložili v državni zbor proceduro, da vladi to ne bo treba, to smo enkrat že naredili pa je vlada zavrnila in res, veseli me, da bomo že v letu 2006 ukinili davek na izplačane plače. In potem edini problem, ki ga imamo, gospod minister, in o tem velja opraviti razpravo v državnem zboru v skladu s tretjim odstavkom 246. člena je, kako približno 40 milijard izpada pri dohodnini in približno verjetno okrog 60, 70 milijard izpada pri davku na izplačane plače pokriti ali pa zagotoviti zmanjšanje odhodkov. To je pa seveda težji del in tukaj predpostavljam, da vlada bo s proračunskim memorandumom, predvsem pa z izhodišči za pripravo sprememb proračuna za leto 2007, zagotovila to zmanjšanje. Jaz pričakujem, da bo proračun za leto 2007 nominalno za približno 100, 110 milijard nižji kot leta 2006. To je zelo težka naloga in zato predlagam, da seveda sugerirate poslancem vladajoče koalicije, da že sedaj v marcu, ko se pripravljajo te vsebinske razprave, predvsem proračun za 2007, opravimo v državnem zboru razpravo o tem. Predlagam tudi, da opravimo razpravo o tem drugem delu vašega odgovora glede preglednega umika državne iz gospodarstva. Oba se strinjava, da seveda je neustrezno, da sta KAD in SOD, zaradi nekih, nam neznanih razlogov blokirala dokapitalizacijo Merkurja. Jaz mislim, da je prav, da se o tem pogovorimo, prav, da se pogovorimo o tem, da sta seveda naredila neumno transakcijo pri Mercatorju in še kje in menim, da je treba najti način, kako najprej popraviti napake tega mandata, predvsem zaradi neustreznega delovanja KAD-a in SOD-a, in upam, da nam boste vi kot minister za razvoj pri tem pomagali, ker to je tudi naša glavna poanta pisma gospodu Janši. Mi zelo težko gremo v reforme, za katere ne vemo, kakšne so, če se najprej ne zagotovi osnovna, bazična pozicija. Vi pa dobro veste, trije proračuni štiriletnega vladanja gospoda Janše so slabo pripravljeni, slabo sprejeti, treba jih je popraviti in ob tem je potrebna resna razprava. Zato predlagam, da o tem glasujemo jutri.
Predlagam, da nadaljujemo. S to kratko razpravo, kolega Cvikl, ste si privoščili več, kot vam dovoljuje poslovnik, kar veste sami. Vendar recimo, da vam ob tej uri pogledamo skozi prste, in verjamem, da vam bo tudi v tem primeru, kako izigrati poslovnik, vlada Republike Slovenije [[?]] in da to njim ne bo prišlo v navado. Nadaljujemo z 31. po vrsti, to je poslanski kolega Jožef Horvat, ki bo zastavil poslansko vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana gospoda ministra, spoštovane najbolj vztrajne poslanke in poslanci! Področje informacijske družbe je eno najpomembnejših področij za nadaljnji razvoj Slovenije. Obenem gre za enega od temeljev uresničevanja ambicije Evropske unije, da do konca leta 2010 postane na znanju temelječa gospodarska velesila. Razvoj informacijske družbe pomembno vpliva na dvig konkurenčnosti slovenskega gospodarstva in družbe, povečanje števila delovnih mest z visoko dodano vrednostjo, višanje kakovosti življenja in enakomernega regionalnega razvoja, v to sem trdno prepričan. Informatizacija družbe je sestavni del programa te vlade. Za koordinirano izvajanje programa na področju informacijske družbe je odgovorno ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Spoštovani gospod minister dr. Jure Zupan, moje vprašanje je sledeče: Kakšne so aktivnosti ministrstva, ki ga vodite, za pospeševanje razvoja informacijske družbe? Že vnaprej se vam zahvaljujem za odgovor.
Hvala. Minister, prosim za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec Horvat! Sprašujete me o aktivnostih, ki jih vodi naše ministrstvo v zvezi z informacijsko družbo. To je, kot ste sami ugotovili, izjemno pomemben segment, ki ima tudi v Lizbonski strategiji zelo veliko težo. Rad bi povedal, da je po podatkih Eurostata, ki pregleduje države v Evropski skupnosti, Slovenija sorazmerno zelo dobro uvrščena, kar se tiče informacijske družbe. In sicer, če navedem samo glavne številke, ima v Sloveniji število mobitelov 87% gospodinjstev, kar pomeni, da samo 13% vseh gospodinjstev je še brez mobitela. Pomembno je to, da ima 61% gospodinjstev osebni računalnik in da je skoraj 50% teh računalnikov že povezanih z internetom, torej pomeni, da je 50% gospodinjstev dejansko povezanih s svetovno mrežo. Je pa res, da je pa samo 40% od teh, torej, če zdaj gledamo, to je pa samo 20% od teh gospodinjstev, ki imajo internetne računalnike, pa ima hitro ADSL linijo ali katero drugo od teh hitrih linij, kar pomeni, da mora Slovenija narediti še kar nekaj korakov, da bo, kot se temu reče, prišla v sam vrh informacijsko razvitih držav. Točno, to je stanje, dejstvo je, da moramo narediti več. In aktivnosti, ki jih naše ministrstvo dela so pa naslednje, mi smo našteli kar 8 aktivnosti, ki jih izvajamo s tem v zvezi in jih bom jaz čisto na kratko komentiral. Prvo je seveda povečanje dostopnosti, te dostopnosti do informacijskih storitev za vse prebivalce Slovenije, kar pomeni seveda to so E knjižnice, E-šole, multi medijski centri in kar bo morda zanimalo mladino, to so glasbeno- informacijski centri, kar pomeni, da dobijo seznam seveda vse glasbe, jasno da tudi klasične, ki je dostopna in kje je dostopna. To je pomembno. Druga aktivnost je spodbujanje E-vsebin, torej elektronske vsebine, ki niso samo informacijske, ampak izdelava vsebin, to je pa digitalizacija naše kulturne dediščine, s katero uvajamo to, da sodelujemo z NUK-om in RTV Slovenija, da digtalizirajo tiste vsebine, ki so seveda za našo kulturno dediščino pomembne in jih tudi shranijo, vzdržujejo in dajejo za strokovne in znanstvene namene. To je izjemno pomembna zadeva, ki je seveda za narod, za Slovenijo kot narod izredno dragocena. Tretja aktivnost je seveda sofinaciranje razvoja in vzpostavitev storitev potrebnih za lokalne skupnosti, kar pomeni, da seveda, na tem področju smo, to pa lahko trdimo, precej nad povprečjem v primerjavi z Evropsko skupnostjo, z večino držav Evropske skupnosti, ker imamo že po veliko občinah in drugih lokalnih skupnosti vozljišča, ki so neposredno pripeta na centralne povezave, povezave centralne banke podatkov, kjer lahko na občinah preko različnih aktivnosti, tudi VEM točk, dobijo državljani in državljanke določene informacije, ne samo to, da jih dobijo tam, ampak se lahko tudi ti povežejo od doma na te točke in potem od doma dobijo ustrezne informacije. To so recimo E-vrtci, E-obrazci in podobno, ki so že tudi vezane na lokalne skupnosti. Četrta aktivnost so sofinanciranje, računalniško opismenjevanje brezposelnih, kar je pomembno za zaposlovanje. Peto pa so hitri internet priključki preko Arnesa, vendar je tu treba povedati seveda, da je to akademska mreža, da se priključujemo, da pa priključujemo na to mrežo tudi uporabnike, ki so dostopni, torej to gre vse od vrtcev, osnovnih šol, srednjih šol in visokih šol. Šesta aktivnost je vzpostavljanje mobilnosti raziskovalcev v okviru projekta eduROM. To je, da se preko informacijske družbe vzpostavljajo povezave, kjer lahko raziskovalci in starejši in mlajši iščejo povezave in se tako povezujejo s svetom, tako z Evropo kot tudi drugod. Sedma aktivnost je vzpostavljanje interoperabilnosti, okvira za lažji in hitrejši razvoj. Posebej interoperabilnost pomeni to, da se različne baze podatkov, ki jih ustvarjajo posamezni uporabniki povezujejo skupaj tako, da uporabnikom ni treba več preskakovati iz ene baze v drugo, ampak da se pri različnih bazah, ki so interoperabilno narejene, lahko podatke prenaša neposredno in in uporabniki delajo samo na enem obrazcu recimo. Se opravičujem, samo še, to je bila osma aktivnosti in pa to dela MVZT v celoti. Hvala lepa.
Hvala. S tem prehajamo na predviden, poudarjam predviden drugi krog poslanskih vprašanj, ampak glede na to, da ni postavljavcev vprašanj, ne tistega ministra, bomo seveda to preskočili. Jaz se poslankam in poslancem, ki so zastavili vprašanje oziroma vsem tistim, ki so mi delali družbo do te ure zahvaljujem, prav tako predsedniku vlade in ministrom, posebej še prisotnemu ministru za podane odgovore. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. S tem tudi prekinjam 14. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri dopoldan. Lep večer naprej in srečno!