Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 4. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi 49. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci in poslanke: dr. Andrej Bajuk, kolega Bojan Kontič, kolega Jelko Kacin in kolega Jurij Malovrh. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Prosim, da vstavite kartice. Ugotavljam, da je navzočih 65 kolegic in kolegov. Zbor je sklepčen in lahko odloča. Na sejo sem vabil predsednika vlade Republike Slovenije dr. Janeza Drnovška in predstavnike vlade Republike Slovenije. Vse lepo pozdravljam. Spoštovane poslanke in poslanci! 12. marca letos je umrl gospod Vitodrag Pukl. Bil je podpredsednik skupščine Republike Slovenije med letoma 1990 in 1992 in poslanec državnega zbora Republike Slovenije med leti 1992 in 1996. V njegov spomin bomo današnjo sejo zbora pričeli z minuto molka. Ohranili ga bomo v trajnem spominu. Spoštovane kolegice in kolegi! Pred določitvijo dnevnega reda te seje bomo opravili še postopek sprejema zapisnikov 2. seje ter 5. izredne seje državnega zbora. Zapisnika sta na vpogled v računalniški mreži. Ali kdo zahteva spremembo in dopolnitev oziroma ima kakšno drugo pripombo k zapisnikoma? [[Nima.]] Ker na zapisnik 2. seje državnega zbora Republike Slovenije ni pripomb, prehajamo na odločanje o sprejemu zapisnika. Glasujemo. V dvorani je navzočih 76 kolegic in kolegov. Za je glasovalo 60, 2 sta temu nasprotovala. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zapisnik 2. seje državnega zbora sprejet. Ker na zapisnik 5. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije ni pripomb, prehajamo na odločanje o sprejemu zapisnika. Glasujemo. V dvorani je navzočih 78 kolegic in kolegov. 59 jih je predlog podprlo, 2 sta mu nasprotovala. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zapisnik 5. izredne seje državnega zbora sprejet. Kolegice in kolegi, prehajamo na določitev dnevnega reda 4. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem dne 13. marca letos. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Prehajamo na predloge za umik zadev z dnevnega reda. Predlagam, da umaknemo 26. točko dnevnega reda, to je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni dejavnosti. Predlog zakona izpolnjuje poslovniške pogoje za obravnavo. V skladu z dogovorom na kolegiju pa je bilo rečeno, da bomo o predlogu zakona odločali, če bo matično delovno telo do začetka seje ta predlog tudi obravnavalo. Matično delovno telo ima ta predlog zakona na dnevnem redu jutri. Predlagam, da državni zbor odloči, ali bomo navkljub takemu dogovoru predlog obdržali ali umaknili z dnevnega reda. Predlagam torej, da glasujemo o umiku predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni dejavnosti. Želi kdo razpravljati? Prosim, kolega Brenčič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kot predsednik matičnega odbora, ki je zadolžen, da ta zakon pripravi za plenarno odločanje, bi opozoril na to, da smo ta zakon, žal, že tako velikokrat odložili, da je smiselno, da ga uvrstimo. Matično delovno telo si je pa za jutri vzelo praktično celo dopoldne, da bo zakon kvalitetno pripravilo. Glede na to, da je vlada posredovala potrebno spremembo amandmajev, sem tudi prepričan, da bo zakon jutri pripravljen za odločanje na plenarni seji. Zato vas naprošam, da zakon ohranimo kot točko na dnevnem redu tega sklica. Hvala.
Želi še kdo od predstavnikov poslanskih skupin besedo? Kolega Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tudi v imenu Slovenske nacionalne stranke se zavzemamo za to, da omenjeni zakon ostane na dnevnem redu. Zakon je pomemben, če že ne zaradi oziroma poleg tega, da je pomemben zaradi zbornic, je pomemben tudi zaradi nekaterih drugih popravkov, ki mislim, da jih vlada pač mora upoštevati, če hoče sprejemati evropske norme, pa ne mislim norm Evropske unije, ampak evropske norme zdravstvene zaščite in zdravstvene dejavnosti. Nikakor ne pristajam na to, da vlada poskuša spraviti ta zakon iz postopka na vsak mogoč oziroma nemogoč način. Gre v bistvu za prisilo s strani vlade, da bi delala tisto, kar je v korist samo njej in zgolj njej. Mislim, da na take zadeve ne moremo pristajati. Če že demokracija v Sloveniji šepa dote mere, da se določa in dela samo tisto, kar se odloči gospod Drnovšek in nekaj njegovih ministrov, mislim, da poskušajmo vsaj v državnem zboru obdržati vsaj osnovno normo demokracije. Hvala lepa.
Smem reči, da ta pripomba ni bila na mestu, kolega Jelinčič. Povedal sem v uvodu, da je šlo za dogovor na kolegiju. Bilo je pojasnjeno, da lahko jutri odbor to obravnavo opravi. Državni zbor bo odločil o tem, ali točka ostane na dnevnem redu ali ne. Želi še katera poslanska skupina pojasniti stališče? Kolega Peterle.
Gospod predsednik, mi je žal, da niste povedali še nekaj več, kako je potekala seja kolegija, kajti na tej seji kolegija smo bili vsi seznanjeni z dejstvom, da so predsedniki delovnih teles vedeli, kdaj se bodo stvari dogajale, vendar so šli po stari praksi naknadnega sklicevanja. Tako prosim, da se držimo dogovora in tudi, seveda, najprej svojih pravil. Naša poslanska skupina bo glasovala proti, bo glasovala za umik. Se pravi, če ni pogojev po našem poslovniku za obravnavo, potem bomo proti.
Poslovniški pogoji so izpolnjeni, zato tudi razpravljamo. Želi še kdo pojasniti svoja stališča? [[Ne.]] Glasujemo torej o predlogu za umik predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakon o zdravstveni dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 82 kolegic in kolegov. Za jih je glasovalo 13, 60 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 60.]] Ugotavljam, da predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakon o zdravstveni dejavnosti ostaja na dnevnem redu 4. seje državnega zbora. Prav tako bomo odločali o predlogu za umik zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravljenju neplodnosti in postopkih umetne oploditve z biomedicinsko pomočjo. Gre za isto vprašanje. Želite besedo? Prosim, kolega Brenčič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tudi ta zakon je doživel podobno usodo kot predhodnik. Matično delovno telo bo celovito pripravilo zakon jutri. Da pa smo sklicali sejo odbora jutri, je predvsem vzrok v tem, da želimo imeti dovolj časa in pa da so člani odbora imeli čas, glede na predložene amandmaje vlade, vlada se je potrudila, pripraviti na sejo. Tako bomo jutri v tem kontekstu na odboru pripravili zakon, o katerem se bo državni zbor lahko povsem v skladu s pravili igre odločil. Hvala.
Hvala lepa, kolega Brenčič in predsednik odbora. Kolega Jelinčič želi besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. V tem primeru sem jaz za to, da se točka 27, to je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravljenju neplodnosti in postopkih umetne oploditve z biomedicinsko pomočjo, umakne z dnevnega reda, in to iz enega enostavnega razloga. Predviden je hitri postopek in hitri postopek pri tako pomembni stvari, pač ne gre. Dejstvo je, da v zakonu, kakršen je zdaj, govorimo o zdravljenju neplodnosti. V spremembah zakona, kot je predložen, pa ne govorimo več o zdravljenju neplodnosti, ampak o zagotavljanju plodnosti oziroma kupovanju oziroma prodajanju zarodkov, če malo poenostavljam. In mislim, da v zvezi s tem, bi bilo potrebno [[...]]
Prosim za mir v dvorani.
[[...]]vsaj še malo več razprave in zato sem za to, da se ta zakon umakne iz razprave.
Prosim za mir v dvorani. Pri pojasnjevanju glasu vsebinska razprava ni dovoljena. Želi še kdo pojasniti stališče? Ugotavljam, da ne. Glasujemo o predlogu za umik predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravljenju neplodnosti in postopkih umetne oploditve z biomedicinsko pomočjo. Glasujemo. V dvorani je navzočih 84 kolegic in kolegov. Za je glasovalo 25, proti pa 43 kolegic in kolegov. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravljenju neplodnosti in postopkih umetne oploditve z biomedicinsko pomočjo ostaja na dnevnem redu oziroma zaenkrat v predlogu dnevnega reda. Želi še kdo razpravljati o umikih? [[Ne.]] Potem prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Predlogov doslej nisem prejel. Tudi sedaj ne vidim nikogar, ki biželel besedo. Prehajamo na odločanje o predlogih za sprejem zakonov po hitrem postopku. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o popisu prebivalstva, gospodinjstev in stanovanj v Republiki Sloveniji leta 2001 in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? Ali lahko prosim vse, da poskrbite, da nas mobilni telefoni ne bi motili med razpravo? Hvala lepa. Še enkrat sprašujem, želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanskih skupin. Tudi ne želijo. Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvorani je navzočih 83 poslank in poslancev. Predlog je podprlo 61 poslancev, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o carinskih ukrepih pri kršitvah pravic intelektualne lastnine in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? Prava tako ne. Predstavniki poslanskih skupin? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvoranije navzočih 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, 3 pa so bili proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o telekomunikacijah in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi poročevalec besedo? [[Ne želi.]] Predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Predstavniki poslanskih skupin? Prosim, kolega Peče, Slovenska nacionalna stranka.
Po besedah ministra, dr. Pavle Gantarja gre v tem primeru, torej v primeru zakona o telekomunikacijah, za bistveno spreminjanje samega pomena besede telekomunikacije. Gre za bistveno spreminjanje lastništva, opravljanja in organizacije. V Slovenski nacionalni stranki predlagamo, da zakon sprejmemo oziroma sprejemamo po normalnem postopku in da se v njegove osnovne določbe vgradi tudi osnovna tema, ki je bila izpostavljena na matičnem odboru, to so določbe, ki govorijo o vračanju vložkov. Nekako je bil med predstavniki vladajoče koalicije v tem državnem zboru dosežen konsenz, da se za to nameni šest mesecev časa. Izhajajoč iz dosedanje prakse delovanja vlade Republike Slovenije, v to ne verjamemo. Glede na to, da v primeru tega zakona, torej zakona o telekomunikacijah, igrajo bistveno vlogo odjemalci in ne posamezni lobiji, ki jih skušate predvsem predstavniki vlade v tem primeru povleči v ospredje in, po domače povedano, obogatiti, predlagamo, da ta zakon, ki, še enkrat poudarjam, bistveno spreminja dosedanje področje, obravnavamo po rednem, normalnem postopku. Hvala.
Želi še katera poslanska skupina pojasniti svoje stališče? [[Ne.]] Želi morda predstavnik vlade? Gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vlada seveda ne podpira tega predloga. Vlada želi in predlaga hitri postopek. Rad bi predvsem poudaril dve stvari. Prvič je ta, da je vračanje vložkov povezano s procesom privatizacije Telekoma, ne pa s sistemsko ureditvijo področja telekomunikacij. In drugič, vlada sprejema na znanje in ne nasprotuje amandmaju odbora, ki je v posebnem členu predlagal ureditev tega vprašanja s posebnim zakonom in vladi nalaga šest mesecev, da takšen zakon pripravi, predloživ državni zbor. Torej je s tem dana politična in tudi zakonska obveza, da se ta vračanja vlaganj na ustrezen način uredijo. Obenem bi pa rad poudaril, spoštovane poslanke in poslanci, da smo z intenzivnim delom, tudi na odboru za gospodarstvo, uspeli uskladiti večino, torej vse amandmaje, da vprašanj in dilem ni več in da je zakon pripravljen tak, kakršen je potreben za postopek v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo! V dvorani je navzočih 82 kolegic in kolegov. Predlog je podprlo 49, 23 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti je glasovalo 23.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o višini otroškega dodatka in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa, ki podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku? Ne želi.) Želi besedo predstavnik sekretariata? Besedo dajem poslanskim skupinam. Želi kdo predstaviti stališča poslanskih skupin? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvorani je navzočih 82 poslank in poslancev. Za tak predlog je glasovalo 64 kolegic in kolegov, eden mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Kolega poslanec Ciril Pucko je v obravnavo zboru predložil predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predlagatelj predloga zakona besedo? [[Ne.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? [[Neželi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvorani je navzočih 82 kolegic in kolegov. 37 jih je tak predlog podprlo, 25 mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Skupina poslancev s prvopodpisanim kolegom dr. Andrejem Bajukom je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o revidiranju in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik predlagateljev predloga zakona besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo se do predloga za sprejem predloga zakona po hitrem postopku ni opredelilo. Želi besedopredstavnik sekretariata za zakonodajo? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvorani je navzočih 83 kolegic in kolegov. 54 jih je predlog podprlo, 3 so mu nasprotovali. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Kolega poslanec Jelko Kacin in kolegica poslanka Cvetka Zalokar Oražem sta v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravljenju neplodnosti in postopkih umetne oploditve z biomedicinsko pomočjo. Zboru predlagata, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi kdo od predlagateljev besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo se do tega predloga ni opredelilo. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Glasujemo o tem predlogu. Prosim za mir v dvorani. V njej je navzočih 82 kolegic in kolegov. 49 jih je predlog podprlo, 15 pa mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo se do predloga ni opredelilo. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvorani je navzočih 82 kolegic in kolegov. Predlog je podprlo 44, 13 pa mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 13.]] Predlog je sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o omejevalnih ukrepih. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira tak predlog. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvorani je navzočih 81 kolegic in kolegov. Za predlog je glasovalo 60 kolegic in kolegov, 1 mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti slovenskih železnic, delniške družbe iz naslova posojil najetih za financiranje določenih del gradnje in vzdrževanja tirnega fonda slovenske javne železniške infrastrukture. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo se do predloga ni opredelilo. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želi. Prosim kolega Jelinčič, poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa, gospod predsednik. Sodim, da ni smiselno, da se ta zakon obravnava po hitrem postopku zaradi tega, ker bo potrebno pri slovenskih železnicah razčistiti celo vrsto čudnih, da ne bom uporabil drugega izraza, čudnih načinov uporabljanja finančnih sredstev do zdaj. Verjetno bo potrebno v razpravi zahtevati še mnenje kakšnih specifičnih ustanov, zato predlagam, da zakona ne sprejmemo po hitrem postopku. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo še katera od poslanskih skupin? [[Ne želi.]] Želi predstavnik vlade dodatno obrazložiti svoje stališče? [[Ne želi.]] Zato prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvorani je navzočih 82 kolegic in kolegov. Predlog je podprlo 56, 13 jih je glasovalo proti. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je sprejet. Kolegice in kolegi, prehajamo na odločanje o predlogu za sprejem zakona po skrajšanem postopku. Skupina poslancev, s prvopodpisanim kolegom Dušanom Vučkom, je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembi zakona o Triglavskem narodnem parku. Zboru predlaga, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik predlagatelj besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Zaključujem razpravo in preden preidemo na odločanje, opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev. Glasujemo. Prosim za mir v dvorani. Še enkrat opozarjam, da uporaba mobilnih telefonov med sejo ni dovoljena. Glasovalo je 82 kolegic in kolegov. 59 jih je predlog podprlo, 2 sta mu nasprotovala. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti sta glasovala 2.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Pred glasovanjem vas želim v zvezi z dnevnim redom te seje opozoriti, da je zbor na tretji seji sklenil, da se predlog zakona o medijih, tretja obravnava, EPA 811 /II uvrsti na sejo zbora na podlagi drugega odstavka 194. člena Poslovnika državnega zbora. Skladno z razlago komisije za poslovnik se amandmaji k predlogu zakona lahko vlagajo do začetka obravnave tega predloga zakona na seji zbora. Predlagam, da sprejmemo dnevni red, ki ste ga sprejeli s sklicem ter s sprejetimi spremembami in dopolnitvami. O tem zdaj glasujemo. V dvorani je navzočih 81 kolegic in kolegov. Za dnevni red je glasovalo 50 poslank in poslancev. 4 so mu nasprotovali. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti so glasovali 4.]] Ugotavljam, da je dnevni red 4. seje zbora sprejet. Dovolite mi, da vas obvestim, da bomo nadaljevali jutri sejo ob 14.00 uri in da jo bomo v skladu z dogovorom na kolegiju nadaljevali z izvolitvijo podpredsednika državnega zbora. Ura je 14.30. Predlagam, da nadaljujemo sejo s poslanskimi pobudami in vprašanji. Na prva tri bo odgovarjal predsednik vlade 15 minut do 15. ure, se pravi ob 14.45. Do takrat prekinjam sejo.
Ura je 15 minut pred 15. Nadaljujemo z dnevnim redom kot smo ga malo prej sprejeli. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA IN POBUDE POSLANK IN POSLANCEV DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. V skladu s poslovnikom bo na prva tri vprašanja predstavnikov opozicijskih strank odgovarjal predsednik vlade Republike Slovenije dr. Janez Drnovšek, ki ga skupaj z ministrsko ekipo v državnem zboru tudi pozdravljam. Prvi bo postavil vprašanje kolega Alojz Peterle, za njim kolega Zmago Jelinčič in nato kolega Janez Janša. Kolega Lojze Peterle, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade, spoštovani ministrice in ministri. Imam dve poslanski pisarni. Eno v Trebnjem, v okraju, kjer sem bil izvoljen, eno v Novem mestu, kjer v dveh okrajih po zaslugi našega čudovitega volilnega zakona ni bil izvoljen nihče. Zakaj omenjam obe pisarni? Zato, ker mi ljudje v obeh pisarnah govorijo o istih problemih te države. Glavnina vprašanj volivk in volivcev se nanaša na krivice, ki jih ljudem dela sama država, na korupcijo in tretji del so prošnje za zaposlitve. O korupciji je vse več govora. Kaj pravijo ljudje? Da se marsikje ne da naprej brez plave kuverte. Da veljajo zakoni za vladajoče in njihove podpornike nekoliko drugače kot za druge. Da dobiš to ali ono dovoljenje hitreje, lažje, če si na pravi strani. In če že koga najdejo s prstom v marmeladi, se po dolgotrajnem postopku redko komu kaj zgodi. Lahko pa se zgodi tistemu, ki je na tatu opozoril. Ljudski glas pravi, da je lažje tistemu, ki kaj ukrade, kot onemu, ki je krajo prijavil. Tukaj mislim posebej še na davčno linijo, o kateri bo v kratkem tudi še govora. Ti ljudje, ki opozarjajo na ta očitno pereč problem naše države, na korupcijo, ne vedo, kaj je institucija sveta Evrope, ki ima naslov Greco. Je pa zanimivo, da se njihove ugotovitve, pa tudi njihove izkušnje, precej skladajo s tem, kar je povedalo, kakor je ocenil sam Greco. Menim, da je to, kar je ugotovila ta skupina oziroma ta Grammy, da je za nas zelo zaskrbljujoče. Sedaj smo za to, kar vemo doma, dobili vsaj v nekem obsegu potrdilo tudi od zunaj In tam ugotavljajo, da smo kot država, glede boja proti korupciji, neprimerno pripravljeni, da nimamo ne strategije, ne koordinacije državnih organov na to temo, da je nezadostno organizirana policija. Mi dajemo več policistov za tuje namene kot za ene od ključnih nesreč te države. Potem pravijo, da je prešibka vloga tožilcev. Potem, da so državni funkcionarji, vključno s poslanci, kar se korupcije tiče, preveč zaščiteni. Gospod predsednik, vi ste predsednik vlade v Sloveniji četrtič. Tako stanje je po mojem mnenju močno zaskrbljujoče in ni v čast ne državi v celoti, ne vladi. Nerazumljivo je, da se vlada, ki se izjavlja za evropske standarde, tako ležerno, z zamudo in neobčutljivo loteva tega težkega problema. Rad bi izvedel, gospod predsednik, glede na to, da po seji prejšnji teden ni bilo nobenih resnih poročil, kaj se je vlada o tem odločila, kaj se je dejansko odločila in zakaj taka zamuda, kajti problem je očitno med nami.
Hvala lepa, kolega Peterle. Predsednik vlade, dr. Janez Drnovšek, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec. Korupcija je pojav, ki je prisoten povsod po svetu, praktično v vseh državah in nikjer ne morejo reči, da je ni. Seveda so standardi oziroma nivo korupcije različni od države do države, vendar problem nikoli ni do konca rešen, in to v nobeni, dobesedno v nobeni državi. V tem poročilu, o katerem govorite, so nekatera opozorila tudi v zvezi s Slovenijo, hkrati pa tudi ugotovitve, da Slovenija ni zelo problematična glede tega vprašanja in da je seveda velika večina držav v svetu bolj problematična v različnih ocenah. Tega seveda ne pravim zato, da bi skušal dajati videz, češ, v Sloveniji tega problema, tega vprašanja ni. Nasprotno. Ampak, bodimo realni, bodimo objektivni. Vemo, da tudi pri nas seveda to obstaja. Vemo, da je to resna nevarnost, vendar seveda ne pretiravajmo kljub vsemu z ocenami. V ocenah, do sedaj znanih mednarodnih ocenah, je Slovenija med vsemi centralnoevropskimi in vzhodnoevropskimi državami še vedno najmanj podvržena tem pojavom. Vemo pa, da ti pojavi ne prizanašajo tudi najbolj razvitim zahodnim demokracijam. Kar poglejmo okoli sebe in bomo videli, kaj se dogaja trenutno v Franciji, v Nemčiji ali v številnih drugih evropskih državah. Torej, problem je lahko vedno prisoten praktično na kateremu koli nivoju demokracije ali tudi tradicije. Vlada je obravnavala ta vprašanja in sprejela nekatere usmeritve. Želi ustanoviti oziroma je sprejela sklep, da ustanovi koordinacijsko komisijo, v kateri bodo prisotni predstavniki različnih organov, ministrstev, ki se na svojih področjih soočajo s tem pojavom in da bodo pač skušali usklajevati svoje delo in tudi predlagali ustrezne spremembe, popravke, zakonodaje, in pa, da tudi pripravijo osnove za ustanovitev urada za borboproti korupciji, ki bi bil neka stalna institucionalna rešitev, kjer bi usklajevali različne prakse, izkušnje in inicirali predloge in tudi opozarjali tako državne organe kot širšo javnost na to, kaj je treba storiti, kje so ti problemi. Skratka, želel bi vam seveda zagotoviti, da delim vašo skrb in pripravljenost za to, da v Sloveniji naredimo vse, kar je možno, da se soočimo s pojavi korupcije. Teh pojavov nikakor ne mislim podcenjevati, obravnavamo jih z vso resnostjo. In tudi želim, da ob tem vprašanju vzpostavimo tudi neko skupno fronto, partnerstvo v boju proti tem pojavom. Ne smemo jim popuščati, ne smemo jih tolerirati, ne smemo iti prek njih, tudi če se nam zdi ali če vemo, da se kje kaj takšnega dogaja. V tem smislu se vam pridružujem, da nobena beseda ni odveč in tudi nobeno opozorilo ni odveč, pa tudi to poslansko vprašanje predsedniku vlade ni odveč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Peterle želi postaviti dodatno vprašanje. Kolega Peterle, imate besedo.
Hvala lepa. Najprej moram reči, da sem se zelo ustrašil, kajti začetek je izgledal tako, "povsod kradejo, bomo pa še tukaj malo". Torej, to bi bilo pretresljivo, če bi ostali pri tem. Pa se bojim, da je stališče vlade bilo predolgo časa v bistvu tako, kajti predsednik vlade, mi je žal, mi ni odgovoril na drugi del mojega vprašanja, zakaj taka zamuda, zakaj je vlada šele na opozorilo Sveta Evrope reagirala, zakaj ni reagirala prej, saj seveda ta zadeva obstaja. In kaj je bistvo sporočila Sveta Evrope oziroma njegove komisije? Da nimamo instrumentov, da bi korupcijo odkrivali in se proti njej borili. Spomnim se neke države, v kateri se ni pisalo o samomorih, in ker se ni pisalo, je veljalo, da samomorov ni. Pa ne omenjam te države, jo dobro poznate. Tu je meni povsem jasno, da če ne bo orodij, se tudi korupcija ne bo odkrivala, kaj šele, da bi kaj proti njej naredili. Gospod predsednik, sam obžalujem vaše besede, "se bomo soočili"; soočanj imamo, kolikor hočete, mi rabimo ukrepe, ne soočanj, sam se ne bi rad s korupcijo gledal iz oči v oči, želel bi, da je ni. In še nekaj bi rad rekel. Moje vprašanje je naslednje. Rekli ste na koncu, "skupna fronta". Ali je v ukrepih za nove institucije, za nove zakone, za nove, ne vem, kaj, vlada predvidela udeleženost opozicije? Koliko mest v nekem nadzornem telesu ali, ne vem, kakšnem telesu ste predvideli za opozicijo? Garantiram, da bo zelo učinkovit sodelavec v tem podjetju.
Hvala lepa. Želite, predsednik vlade, dodatno odgovoriti? Prosim, imate besedo.
Na kratko. Zamude v tem smislu ni. Opozorila Sveta Evrope ni, njihovega poročila še ni. Naše aktivnosti tečejo neodvisno od tega naprej in seveda ne gre za začetek takšnih prizadevanj ob teh zadnjih sklepih, predlogih vlade, ampak za nadaljevanje nekih stalnih aktivnosti, ki so navsezadnje tudi dale rezultate, saj so tudi naši policijski organi, organi pregona, dosegli nekaj rezultatov v tej smeri in pričakujemo, da jih bodo tudi v prihodnje in jih seveda v celoti podpiramo v teh njihovih prizadevanjih. Kar se tiče seveda sodelovanja opozicije v vseh organih, kjer je seveda smiselno sodelovanje politikov, je takšna iniciativa povsem dobrodošla in mora biti upoštevana. Nikakor pa ne bi delil mišljenja, da to vprašanje podcenjujemo ali zaostajamo na številnih področjih. Ponavljam, kljub vsemu tečejo prizadevanja in tudi ne smemo biti krivični do ljudi, ki to delajo, ki se s tem ukvarjajo in ki opozarjajo na ta vprašanja. Skušali bomo seveda v vseh naših aktivnostih nadgraditi ta njihova prizadevanja, da bi bil rezultat čim boljši. Tudi vaš prispevek, vaše sodelovanje bo seveda zelo dobrodošlo, zlasti če ne bo uporabljeno predvsem v smislu nekega dialoga opozicija in vlada in nabiranja političnih točk iz tega naslova. Hvala lepa.
Hvala lepa predsednik vlade. Besedo dajem kolegu Zmagu Jelinčiču. Imate besedo.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade. Izginjanje, izgubljanje in pa uničevanje neprijetne dokumentacije je izgleda v Sloveniji postala politična stalnica. Vedno več je tega, vedno manj dokumentov ostane in vedno več jih izgine, čeprav so nekoč bili. Ravno tako je vedno več pritiska oziroma ga je bilo, verjetno pa bo v kratkem zopet, ko se bodo ustanavljale razne preiskovalne komisije, in sicer pritiski, da se ne bi nadaljevalo njihovo delo, da bi se omejevalo njihovo delo oziroma usmerjalo v druge sfere. Pa ne bom govoril o izginitvi dokumenta o podstavitvi bombe pod mojim avtomobilom, ampak se bom obrnil na dejstvo, da je v Sloveniji izginil približno en kilometer arhiva. Kompleten arhiv o slovenski populaciji od druge svetovne vojne do leta 1964 naprej. Gre za statistične podatke o slovenskem prebivalstvu, in sicer je to register stalnega prebivalstva Slovenije, kot sem že rekel, od konca druge svetovne vojne do leta 1964. Arhiv je bil hranjen na ministrstvu za notranje zadeve, ena kopija arhiva, druga kopija arhiva na statističnem uradu. Iz obeh koncev je ta arhiv izginil neznano kam. Ali je to res mogoče,da se v Sloveniji nekontrolirano čistijo arhivi? Ali ima tukaj zraven vlado kakšno besedo? Ali vlada počne to zadevo, da skrije neprijetna dejstva? Ali morda po naročilu Hrvatov počne to? Ravno v primeru Hrvaške, v primeru slovenskih ozemelj, ki jih danesokupira Hrvaška, je zelo pomembno, da bi mi imeli te arhive, ki jih pa nimamo več. Gospod predsednik, prosil bi vas, če poveste, če vam je zadeva znana, če ste zadevo že začeli kaj obravnavati in kaj nameravate storiti na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Jelinčič. Gospod predsenik vlade, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec. Kljub vsemu se bom še na kratko zadržal ob vaši insinuaciji, da izginjajo kakšni zapisniki vlade. Ne izginjajo in to je samo insinuacija in nič drugega. O tistem zapisniku, o katerem ste že govorili, so preverjanja pokazala, da ne obstajajo v naših evidencah in tudi praksa vlade ni in ni bila, da bi takšne zadeve obravnavala vlada. To so stvari kriminalističnega pravosodnega pregona. Vlada se lahko informira, tako kot se tudi javnost preko medijev o teh vprašanjih, vendar seveda vlada takšnih stvari po svoji dolžnosti ne obravnava in jih ni obravnavala. Kar se pa tiče tega vprašanja o arhivih, moram reči, da to prvič slišim. Lahko to vprašanje namenimo tudi naprej ministru za notranje zadeve, ki bo pa verjetno tudi moral preveriti, ali karkoli od tega, kar ste govorili, drži, ali ne. Hvala lepa.
Gospod predsednik vlade, kolega Jelinčič vam želi zastaviti dodatno vprašanje. Imate besedo, kolega Jelinčič.
Hvala lepa. Na to insinuacijo bi odgovoril z vprašanjem. To se pravi, gospod Troha trenutno ne obstaja. Ali to pomeni, da gospoda Trohe nikoli ni bilo? Glede arhiva pa: to je bilo objavljeno že v dnevnem časopisju. In če slovenska vlada tudi dnevnega časopisa ne bere, je to toliko slabše za Republiko Slovenijo.
Hvala lepa. Želite dati dodatna pojasnila, predsednik vlade? [[Ne.]] Naslednje vprašanje bo postavil kolega Janez Janša. Imate besedo, kolega Janša.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, ministri, kolegice in kolegi! Sredi novembra lanskega leta je ta državni zbor glasoval za predsednika vlade. Takrat je nekaj poslanskih skupin predlagalo, da bi dobili na tisti seji, kjer smo o tem odločali, tudi program vlade, ki se je takrat v prvi fazi postavljala. Kot program te vlade so nam razdelili koalicijsko pogodbo, zelo obsežno, vsem poslancem. V spremnem dopisu piše, da so to programske zasnove vlade, ki jih bo vlada zasledovala. V teh programskih zasnovah so bile nekatere zelo optimistične napovedi, za katere smo bili takrat vsi veseli, da so v tem besedilu in smo pričakovali, da bo vlada pri tem tudi vztrajala. Ena od teh optimističnih napovedi je bila tudi ta, da bo vlada storila vse in da bo predstavila tak proračun in ostale ukrepe, da bo leta 2001 letna inflacija znašala 4,5%. Po nekaj mesecih je ta ista vlada prišla v državni zbor s predlogom proračuna z javno-finančnimi prognozami za letošnje leto. Samo nekaj mesecev po predstavitvi tega prvega programa je bil eden od ključnih makroekonomskih temeljev za letošnje leto spremenjen. Ko se je tukaj predstavljal na prejšnji seji proračun, je bilo rečeno, da lahko za letošnje leto pričakujemo skoraj 8% inflacijo. Sprašujem predsednika vlade: "Kaj se je v tem času zgodilo s slovensko ekonomijo in z javnimi financami, da v nekaj mesecih pridemo do takšnega odstopanja?" Drugo vprašanje se tudi nanaša na proračun, ki je predložen, in odstopanje tega, kar je predloženo, s tem, kar je bilo ne samo obljubljeno v vladnem programu; ampak kar je bilo tudi sprejeto v zakonu o skladnem regionalnem razvoju. Državni zbor je leta 1999 sprejel dolgo pričakovani in tudi dolgo sprejemani zakon o spodbujanju skladnega oziroma skladnejšega regionalnega razvoja. V tem zakonu v 19. členu piše, da je potrebno vsako leto nameniti za te namene, se pravi, za skladnejši regionalni razvoj, najmanj 1% bruto domačega proizvoda. V letošnjem proračunu je vseh sredstev za ta namen približno za 1/4%. Predlog proračuna oziroma vsota sredstev odstopa za nekajkrat od tega, kar bi moralo biti ne samo v skladu s koalicijsko pogodbo vlade, ki se tudi zelo zavzema za skladnejši regionalni razvoj, ampak je tudi obvezapo zakonu, ki ga je ta državni zbor dolgo sprejemal in ki je v tej državi zelo potreben. Se pa najbrž vsi strinjate z menoj, da ne potrebujemo zakonov, ki se ne izvršujejo. Mi se strinjamo s tem, da je potrebno varčevati, vendar pa varčevanje na točki, na področju skladnejšega razvoja, dolgoročno ni varčevanje. To je lahko kvečjemu povečevanje centralizma in pospeševanje negativnih posledic, ki ga ta pojav prinaša. Sprašujem vas, na podlagi katerih ocen je vlada prišla do zaključka, da je potrebno ta 19. člen zakona kršiti, in je predlagala samo 1/4 sredstev, ki bi jih morala v ta namen.
Hvala lepa, kolega Janša. Gospod predsednik vlade, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec! Kar se tiče inflacije, je koalicijska pogodba, ki je bila zasnovana lanskega leta, kot pač program, najprej stranke, seveda normalno težila k čim nižji inflaciji in vlada teži k temu, da bo inflacija čim nižja. Čeprav moram ob tem pripomniti, da to ni neposredna naloga vlade, da se bori z inflacijo, ampak vlada seveda zasleduje in mora zasledovati več drugih ciljev, in je prvenstvena naloga centralne banke, da se ukvarja z inflacijo. Podatek, na katerem temelji proračun, to je 7,8%, izhaja iz analiz oziroma urada za makroekonomske študije in na tej osnovi je bil pripravljen proračun. Moje mnenje, moja ocena je, da bi morala dejanska inflacija v letošnjem letu biti nižja od 7,8%. Seveda pa pri tem lahko izhajam samo iz svoje ocene, ki je lahko samo subjektivna. V veliki meri bo inflacija odvisna od naših prizadevanj, kako bomo vzdrževali makroekonomsko stabilnost, navsezadnje tudi skozi proračun in skozi različne ukrepe državne politike, od centralne banke, kako bo obvladovala denarno politiko, v veliki meri pa tudi od zunanjih vplivov, zunanjih faktorjev. Naj omenim samo dva. To sta vpliv valutnih sprememb, močan dolar v odnosu do evra in tudi do tolarja v lanskem letu je bil velik dejavnik višje inflacije, prav tako tudi višje cene goriv nafte na svetovnih trgih. Oba skupaj sta predstavljala za kakšno tretjino višjo inflacijo v lanskem letu. Če bodo ta zunanja gibanja, ki so seveda popolnoma izven našega vpliva, letos ugodnejša ali pa se celo preobrnila povsem v drugo smer, potem utegne biti na koncu inflacija bistveno nižja, kot je ta, kot jo je predvidel urad za makroenonomske analize v svoji oceni. Vendar, kot pravim, ti dejavniki niso v našem dometu in našem vplivu. Vsekakor pa je tako moja orientacija kot seveda načrt vlade, da postopno zmanjšujemo inflacijo in da pridemo napovsem primerljive stopnje evropskim v času tega mandata. Vemo, da smo postopno zmanjševali inflacijo skozi zadnja leta, da smo bili že na nekoliko nižji stopnji, kot je danes, vendar je uvedba davka na dodano vrednost prinesla določene učinke in potem tudi zunanji faktorji. Tako je prišlo do začasne zaustavitve padajočih trendov. Naš namen je, da nadaljujemo s politiko, ki bo v naslednjih dveh, treh letih inflacijo dodatno znižala na povsem primerljive nivoje evropske monetarne unije, bi lahko temu rekel Kar se tiče drugega vprašanja, to je regionalni razvoj. Vlada je pri pripravi svojega proračuna seveda upoštevala dana dejstva, v veliki meri preneseno porabo, navsezadnje fiksno determiniranost proračuna in skušala preostali del usmeriti na tiste številne, morda preštevilne prioritete, ki smo jih v tej državi že določili in izbrali. Seveda jih ne želimo financirati deficitarno, zato smo se pač odločili in predlagali proračun, kjer deficit ne presega 1%, približno 1% družbenega proizvoda. V tem kontekstu je ena izmed prioritet tudi regionalni razvoj, kjer sicer šele vzpostavljamo tako institucije, kot prakso Evropske unije in kjer bomo postopno lahko vzpostavili cilje, ki jih imamo na tem področju, zlasti ker bo regionalni razvoj oziroma financiranje regionalnega razvoja postalo glavna oblika financiranja oziroma pomoči tudi gospodarstvu, potem ko ne bo več drugih možnih intervencij v skladu s politiko Evropske unije. Vendar letošnji proračun je prehoden proračun v tem smislu in omogoča postopno prilagajanje, po eni strani, realnosti, po drugi strani pa naših prioritet tem realnostim in tudi usklajevanje med temi prioritetami. To delo pa poteka zdaj v državnem zboru in ga bomo skušali skupno končati na najboljši možen način. Hvala lepa.
Želite postaviti dodatno vprašanje? Prosim, kolega Janša.
Zahvaljujem se predsedniku vlade za ta del odgovora, kljub temu da ni bil povsem natančen. Nismo izvedeli, kaj se je v tem času, od trenutka, ko je nastajala oziroma ko se je sprejela koalicijska pogodba, ki je bila predstavljena kot programska zasnova nove vlade, pa do priprave proračuna res tako drastičnega spremenilo, da se je napoved glede inflacije tako spremenila, kot je bila potem predstavljena ob proračunu. Ker pa mislim, da v tej dvorani ni nikogar, ki si ne bi želel, da bi obveljala prvotna napoved, in glede na to, da je predsednik vlade zdaj malo relativiziral moč vlade pri doseganju tega cilja, bom vseeno prebral to, kar je koalicija sama zapisala v to pogodbo, tako da bo to osvežilo spomin in da bo morda vlada bolj zavzeto delala za cilj, ki ga je sama sebi postavila. Takole piše na strani 46: "Ključna cilja ekonomske politike v letu 2001 sta: 4 do 5% gospodarska rast, ki bo ob aktivni politiki zaposlovanja omogočila tudi rast zaposlenosti ter povečanje splošne blaginje prebivalstva, in znižanje povprečne letne inflacije na okoli 4,5%." Gre za cilj, za katerega bi si tudi opozicija želela, da vlada od njega ne odstopi in da se morda malo bolj potrudi pri pripravi proračuna in pri nekaterih drugih ukrepih, ki bodo predlagani. Kot pravim, mi bistveno bolj podpiramo ta cilj kot pa tistega, ki je bil predstavljen na zadnji seji ob predložitvi proračuna. Glede skladnega regionalnega razvoja pa naj dodam k temu, kar sem dejal prej, še to, da je delovanje v tej smeri, bolj skladnega razvoja Slovenije, tudi močno podprto s strani Evropske unije. V tej četrtini odstotka sredstev, četrtini odstotka bruto domačega proizvoda sredstev, ki naj bi se letos namenila v te namene, so tudi sredstva programa Phare, [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]in v zvezi s tem je težko reči, da je to prehodni proračun, kajti sam zakon o skladnem regionalnem razvoju je določil prehodno obdobje. To prehodno obdobje je bilo lansko leto, ko naj bi v ta namen namenili samo polovico odstotka bruto domačega proizvoda, za letos pa je predviden 1%. Zato se bo pač treba v tej državi dogovoriti, ali zakone sprejemamo zato, da veljajo, ali zato, da pač veljajo, če vlada tako sklene, drugače pa ne veljajo.
Kolega Janša, čas se je iztekel. Hvala lepa za vaše dodatno vprašanje. Želite dati dodatno pojasnilo, predsednik vlade? Prosim, imate besedo.
Kar se inflacije tiče, bi to rekel: počakajmo do konca leta, kakšna bo dejanska inflacija, in potem ocenjujmo rezultate, torej ne namere, ne prehodne trenutne ocene, ampak potem dejanske rezultate. Jaz pričakujem in upam, da bo ta inflacija nižja od sicer te strokovne napovedi in ocene, ampak ponavljam, v veliki meri bo odvisna od eksternih dejavnikov, za katere upajmo, da bodo v našo korist oziroma šli v smeri nižje inflacije. Kar se tiče pa drugega cilja. Mi pričakujemo, da bo dosežena gospodarska rast, ki smo jo takrat napovedali. To je z vidika vlade tudi ključni oziroma bolj pomemben cilj, tako bi rekel, torej [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]čim višje, vzdržne gospodarske rasti, ker vemo, da bi sicer lahko znižali inflacijo na kratki rok, torej tudi z zaostreno monetarno politiko, vendar bi to lahko negativno vplivalo nagospodarsko rast in pa na splošna ravnotežja v naši državi. Tako jaz upam, da bomo uspeli, v soglasju tako različnih politik, fiskalne kot tudi monetarne, in pa, upajmo, tudi zunanjih faktorjev doseči čim boljše cilje, tako pri rasti kot tudi pri inflaciji. Kar se tiče pa regionalnega razvoja oziroma tega procenta in zakonov. Mislim, zame je zakon, v proračunu je tisti zakon, ki bo odločil o tem, kakšen delež porabe oziroma kakšen delež sredstev bo šel za posamezna področja, in v tem zakonu, pač - na koncu pride do soočanja želja in pa realnosti, torej tistega, kar lahko dejansko naredimo v tem letu. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Tako smo v skladu s spremenjenim 29. členom poslovnika opravili tisti del obravnave pri tej točki dnevnega reda, pri kateri sodeluje tudi predsednik vlade. On odgovarja na prva tri vprašanja iz vrst opozicije. Predsedniku vlade se za njegovo sodelovanje zahvaljujem. Nadaljujemo z vprašanji poslank in poslancev ministrom oziroma ministricam vlade Republike Slovenije, po vrstnem redu, kot ga bom prebral. Najprej bo postavil vprašanje kolega Peter Levič, za njim kolegica Maria Pozsonec, kolega Bojan Kontič, kolegica Lidija Majnik in kolega Franci Rokavec. Najprej dajem besedo kolegu PetruLeviču. Imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim. Vprašanje za gospoda Rupla, ministra za zunanje zadeve. Slovenija si prizadeva za vstop v Evropsko unijo, to je ena od prioritet sedanje vlade. Postavlja pa se vprašanje: kdaj, pod kakšnimi pogoji in za kakšno ceno. Evropska unija naj bi temeljila na štirih stebrih: prosti pretok blaga, storitev, kapitala in delovne sile. Ob obisku zunanjega ministra Nemčije, gospoda Fischerja smo slišali, da Evropska unija predvideva sedemletno prehodno obdobje za prosti pretok delovne sile, za nove članice, tudi Slovenijo. To pomeni, da se ruši eden od osnovnih temeljev na škodo Slovenije. Spoštovani gospod minister, sprašujem vas. Kako, na kakšen način bo vlada oziroma ministrstvo odvrnilo to grožnjo? Gre namreč za problem, ki se tiče vseh dosedanjih generacij in še sedmih po vstopu v Evropsko unijo, ki se bodo znašle v podrejenem položaju nasproti prebivalcem Evropske unije. Sprašujem vas, ali bo vlada še naprej popuščala ultimatom in neutemeljenim zahtevam, ali pa bo postavila mejo, ob kateri naprej ne bo popuščala in s tem omogočala, da bo v Sloveniji zastopala stališče: Evropska unija da, vendar ne za vsako ceno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Rupel. Imate besedo. Prosim za mir v dvorani.
Spoštovanemu gospodu poslancu bi rad odgovoril na to vprašanje v smislu tega, kar vem in kar je res. Najprej bi moral popraviti glede tega, da seveda, zunanji minister Zvezne republike Nemčije, gospod Fischer, ni postavljal Sloveniji ob svojem obisku nobenih ultimatov in nobenih zahtev, marveč je slovensko vlado oziroma zunanjega ministra informiral o problemu, ki ga Zvezna republika Nemčija ima spričo predvidenega širjenja Evropske unije, predvsem kar zadeva neko državo, njeno sosedo Poljsko, za katero predvidevajo, da bo dejansko ob vstopu v Evropsko unijo predstavljala neko novo situacijo v smislu prehajanja cenejše delovne sile na nemško stran meje. Ob prehodnem obdobju, kar zahteva prosti pretok oseb oziroma delovne sile, je debata v Evropski uniji precej živahna. Res je, da Nemčija in do neke mere tudi Avstrija zagovarjata takšen sistem in eno takšno rešitev, ki bi bila precej blizu tega, kar je gospod poslanec povedal oziromakar je v načrtih teh vlad. Vendarle je evropska komisija pred kratkim izoblikovala stališča, v katerih je vsebovanih pet različnih scenarijev rešitve tega problema prostega pretoka delovne sile, in kolikor vem, sta najslabši in najbolj liberalen scenarij na neki način v tem trenutku že iz igre in dejansko je najslabši scenarij ta, ki ga poslanec omenja. Po naših pogovorih, tudi v Avstriji, bi sklepal, da bi navsezadnje prišlo tudi do rešitev, ki bodo bistveno drugačne od tistih, ki grozijo oziroma tistih, ki se napovedujejo s strani Zvezne republike Nemčije. Kaže, da bo Evropska unija imela do kandidatk, posebej do tistih, s katerimi ne bo imela posebnih problemov, kar zadeva pretok ali pa nek povečan pretok delovne sile - torej, da bo do teh kandidatk imela fleksibilen in drugačen pristop. Imamo upanje, da skratka ta scenarij, o katerem je bilo govor o obisku ministra Fischerja, ne bo uresničen in da bo dejansko uresničen oziroma da bo dejansko veljal nek drugačen scenarij, ki je bližji tistemu, kar Slovenija pričakuje. Mi smo svojim sogovornikom seveda ob vsaki priložnosti razlagali, kakšna je naša politika oziroma kakšni so naši pogledi na ta problem. Slovenija ni dežela emigracije, ampak je kvečjemu dežela priseljevanja. Kot veste, če se skozi našo zahodno mejo dnevno seli okoli 11.000 oseb in to seveda v evropskih razmerah ni nobena številka. Dejstvo je, da čez našo vzhodno oziroma južno mejo prehaja vsak dan trikrat toliko oseb in dejansko je Slovenija, kar zadeva problem, ki ste ga sprožili oziroma o katerem razpravljate, relativno benigen člen oziroma neproblematična država. Sicer bi pa jaz opozoril na to, da je potrebno počakati na dokončna stališča Evropske unije, tudi Zvezne republike Nemčije. Na žalost je tako tudi pri nas in tudi v Zvezni republiki Nemčiji, da imajo določena vprašanja svoj pomen in odmev v notranji politiki. Strah pred ceneno delovno silo iz sosednje države Poljske je v Nemčiji zelo razširjen in predstavlja za vlado Zvezne Republike Nemčije veliko obremenitev oziroma velik strah. Zvezna republika Nemčija bo imela v letu 2002 volitve in jaz pričakujem, da bo vse do volilnega časa to velika tema, potem pa nekoliko manjša tema. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Želite postaviti dodatno vprašanje? [[Ne.]] Potem dajem besedo kolegici Marii Pozsonec. Prosim, kolegica Pozsonec.
Hvala lepa za besedo. Vsem prisotnim lep pozdrav. Poslansko vprašanje postavljam vladi Republike Slovenije, saj menim, da je teža problema tako velika, da mora pri njegovem reševanju sodelovati prav vlada in njen predsednik, dr. Janez Drnovšek. Govorimo o položaju lendavske Nafte in preko njega o socialnih, ekonomskih razmerah o regiji ob Muri. Problem lendavske Nafte obstaja že dolgo, celo predolgo. Lastnika, Petrol in država, namreč nista dobra gospodarja. Kot lastnika bi morala poskrbeti, da njuna lastnina dobro dela, posluje z dobičkom in tako prispeva k blaginji regije in celotne Slovenije ter nenazadnje zagotavlja človeka vredno življenje delavcev in njihovih družin. V ta namen bi bilo treba zagotoviti dokapitalizacijo starih dolgov, ki izhajajo iz političnih ukrepov v preteklosti, ne pa zahtevati, da podjetje in njegovi delavci sami nosijo posledice napačnih odločitev, na katere sploh niso mogli vplivati. Prav tako je iluzorno pričakovati, da bodo ta problem rešili sami, saj s takšnimi dolgovi ne morejo konsistentno poslovati. Prav tako niso bili resni poskusi iskanja tretjega partnerja, kljub temu da nacionalni program predvideva lastno rafinerijo, lendavsko Nafto že šest let pustijo hirati. Nadomestni programi se ne uresničujejo. Lansko leto ni bila realizirana izglasovana proračunska pomoč v višini 400 milijonov SIT. Predvideni in obljubljeni skladiščni prostori se gradijo v drugem delu Slovenije in še bi lahko naštevala. Vse to povzroča v pokrajini velik gospodarski zastoj. Nafta je bila inkubator razvoja. Njeni štipendisti so postali kadrovski potencial za druge panoge gospodarstva. Pri nas zdaj ni več kadrovskih štipendij, srednja tehnična šola nima dijakov, prevozniki pa so ostali brez dela. Tisti redki, univerzitetno izobraženi ljudje ne dobijo dela niti kot pripravniki. Mladi dnevno zapuščajo domači kraj - v glavnem zaradi ne moremo več čakati. In tako izgubljamo tudi generacije v močno demografsko ogroženem območju. S težkim srcem povem, ampak Lendava postaja mrtvo mesto. Državi za vse to ne more biti vseeno, saj je pokrajina ob Muri tudi del Slovenije, in vlada je odgovorna za nastali položaj. Zato pozivam vlado, da kot eden od gospodarjev nafte in kot odgovorna za razvoj podeželja prekine to agonijo in naredi vse za rešitev Nafte in regije ob Muri. Prosila bi za jasen odgovor, torej kdaj in kako. Hvala.
Hvala lepa, kolegica Pozsončeva. Gospa ministrica, dr. Petrinova, imate besedo. Se lahko izključite kolegica Pozsončeva - mikrofon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem poslankam in poslancem, pozdravljena gospa poslanska Pozsončeva! Mislim, da smo o tej problematiki razpravljali skupaj 14.3., kjer so bili predstavniki uprave Nafte Lendava, prisotni ste bili tudi vi. Prav tako smo istega dne se pogovarjali z največjim lastnikom, to je Petrolom, in smo v razgovoru, kako ta problem rešiti. S tem se, seveda, tudi seznanjeni, zato me čudi to - na nek način me čudi to današnje izvajanje. Kar se tiče te dokapitalizacije 400 milijonov, kot veste v lanskem letu ni bila izvedena, v letošnjem letu jo pred sprejetjem proračuna sploh ne moremo izvesti. Je pa še vedno osnovni problem, seveda, vprašanje te, bi rekla, finančne sanacije Nafte Lendave, in o tem se, seveda, o vprašanju velike dokapitulizacije pogovarjamo. In kot veste, sta dva najmočnejša lastnika v tem še vedno nista prišla do skupnega zaključka. Kar se tiče rafinerije same, na tem sestanku smo se tudi pogovarjali o možnosti, da bi podjetje Team Mark vložilo, mislim, prevzelo rafinerijo in jo spravilo v pogon. Na tem sestanku smo se tudi dogovorili, da nam to podjetje da zelo jasno ponudbo. Žal še te ponudbe do danes nismo sprejeli in vam ne morem na to odgovoriti. Drugače, pa vam lahko zatrdim, da se s tem problemom soočamo in da pričakujemo, da bomo v najkrajšem času rešili ta vprašanja. Še so določena vprašanja, ki se zdaj pojavljajo s strani banke iz Zagreba in - skratka, problemi so dovolj zapleteni, se pa z njimi ukvarjamo vsak teden.
Hvala lepa, gospa ministrica. Gospa Pozsončeva, kolegica Pozsončeva [[...]]
Hvala lepa za odgovor gospe ministrici. In menim, da ni čudno, da sem postavila to vprašanje, ker na to temo in s približno isti vsebini smo govorili z gospodom Dragonjem in po vrstnem redu z vsemi ministri, kar jih je bilo. Povedala sem, da zaradi mladih, ki dnevno zapuščajo prostor, se ne moremo več strinjati s tem položajem in s stanjem "status quo", ker enkrat Petrol ni za to, da bi se kaj zgodilo, drugič vlada ne, eden kaže na drugega in tako gre že leta in leta. Zaradi mladih ne moremo več tega trpeti, če že pozabimo svoj ponos, in naši ljudje tam pravzaprav životarijo. Hvala.
Hvala lepa. Želite dodatno pojasniti, gospa ministrica? [[Ne.]] Preden nadaljujemo in dam besedo kolegu Kontiču, bi prosil vse, da brez diskusij poslušamo kolegice in kolege, ker jih sicer motimo. Kolega Kontič ima besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Moje poslansko vprašanje sestoji iz dveh delov in je namenjeno ministru za zdravstvo. V prejšnji sestavi državnega zbora smo sprejeli nacionalni program zdravstvenega varstva Republike Slovenije z naslovom "Zdravje za vse do leta 2000". V procesu sprejemanja so se vedno znova zastavljala vprašanja o podeljevanju koncesij v javni zdravstveni mreži, torej o tako imenovanem zasebništvu na področju zdravstva. Podeljevanje koncesij - omejil se bom na primarni nivo, ki je v pristojnosti občin - je nesprejemljivo in zelo različno od posamezne občine do občine. Osebno menim, da bi bil pravilen način podeljevanja koncesij tak, da bi lokalna skupnost najprej ugotovila potrebo po teh storitvah, potem razpisala koncesijo in na podlagi izbire med ponudniki tudi koncesijo podelila. Sedaj pa je praksa drugačna; zdravnik ugotovi, da izpolnjuje vse pogoje, običajno si zgradi in opremi ordinacijo izven prostorov zdravstvenih domov in zaprosi občino za koncesijo. V programu, ki smo ga sprejeli, smo zapisali, da zdravstveni domovi ohranijo vsebino dela, ki jim jo nalaga zakon, v obsegu, ki omogoča uspešno poslovanje. Občine kot ustanoviteljice zdravstvenih domov se morajo zavedati, da s podeljevanjem koncesij ne smejo ogroziti obstoja zdravstvenega doma, kot je definirano v 7. členu zakona o zdravstveni dejavnosti, v katerem je določen obseg osnovne zdravstvene dejavnosti. Za usklajevanje zdravstvene dejavnosti v mreži javne zdravstvene službe in za učinkovito urejanje skupnih nalog javnih zdravstvenih zavodov in koncesionarjev bo na območju več občin oziroma regij treba ustanoviti svete javne zdravstvene službe kot posvetovalni organ ustanovitelja javnega zdravstvenega zavoda oziroma koncidentov. Med nalogami tega sveta je tudi, da obravnava predloge za izdajo koncesij ali izvedbo razpisa za koncesije. Ministra sprašujem, kdaj bodo ustanovljeni prej omenjeni sveti javne zdravstvene službe in kako naj ravnajo lokalne skupnosti, v tem primeru občine, do takrat. Moje drugo vprašanje je ravno tako vezano na nacionalni program. Ministra sprašujem, kdaj bo v Velenju ustanovljena enota zavoda za zdravstveno varstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani poslanec, gospod Kontič, hvala vam zlasti za prvo vprašanje. Ne bi se mogel bolj strinjati z vašimi ugotovitvami, da na področju podeljevanja koncesij, torej podeljevanja vstopa v javno mrežo zdravnikom, ki delajo na zaseben način, pravzaprav nimamo nekaterih stvari urejenih in pravzaprav nimamo urejene te - ves čas obstoja te države oziroma vsaj toliko časa, dokler poteka ta sistem. Ministrstvo za zdravstvo v sedanji sestavi ugotavlja, da manjkajo nekateri podzakonski akti, ki bi sistemsko odgovorili na vprašanje podeljevanja koncesij, tudi na to temeljno vprašanje o razmerju med zdravniki v javnem sektorju in zasebnimi zdravniki, ki delajo v javni mreži. Na to imamo odgovore, tudi vsebina vašega vprašanja nekaj predlogov koristnih daje, ki jih poznamo tudi že od poprej. Mi pravilnik in druge potrebne akte želimo v tem ministrstvu, to je eno od naših prioritet, pripravi najkasneje v enem do dveh mesecih in to naj bi bila podlaga za to, česar ne bom ponavljal za vami- tudi v programu te vlade je razvidno, da želi zadržati princip delovanja zdravstvenih domov in da seveda tudi zdravniki, ki bojo delali s koncesijo, morajo sprejeti koncept delovanja in ohranjevanje tistih aktivnosti, ki so jih doslej opravljali zdravstveni domovi in ki so opisane v nacionalnem programu. Torej skratka mislim, da bomo najkasneje v prvi polovici leta dobili ne samo teoritične odgovore, ampak tudi začeli uvajati boljšo prakso na podeljevanju oziroma na določanju teh razmerij in podeljevanju koncesij. Na drugo vprašanje o določenih aktivnostih, ki zadeva finance: bodisi kadrovske potrebe, prostorske, razvojne na področju Velenja in ki so zapisana v nacionalnem programu "Zdravje za vse do leta 2004" bi pač odgovoril na naslednji način. Ministrstvo za zdravstvo spoštuje zakone, resolucije, programe, ki jih ta parlament sprejema v tej ali pa jih je sprejemal v prejšnji sestavi. Samo na podlagi obstoječih zakonskih podlag bi to ministrstvo moralo v letošnjem proračunu nastopiti s trikratno vsotodenarja, s katero je realno lahko računalo in za katero se bo - tudi z vašo pomočjo - borilo v prihodnjih tednih v letošnjem proračunu. Ugotovili smo, da so potrebne, če hočemo realizirati te naloge, prioritete, ker denarja ni dovolj in med prioritetami je v letošnjem letu izpadla enota, ki jo omenjate. Skupaj tudi z drugimi enotami, ki jih predvideva program - predvidene so namreč še enote zavoda za zdravstveno varstvo za Posavje, Zasavje, Notranjsko in Ptuj. Ko smo se povezali s področnim zavodom za zdravstveno varstvo v Velenju, je pač odgovoril, da njegovemu področju pripada tudi Velenje. Pravijo, da problemi - ne da jih ni, ampak da jih ustrezno rešujejo, da trenutno uspešno opravljajo svoje naloge na vsem področju in da seveda logično proučujejo možnosti, da bi ustanovili svojo enoto v Velenju, kjer naj bi delali trije ali štirje delavci. Po moji presoji v letošnjem letu finačnih zmožnosti za to ni. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Želi poslanec postaviti dodatno vprašanje? [[Ne.]] Potem dajem besedo kolegici Lidiji Majnik, za njo kolega Franci Rokavec.
Hvala lepa. Vprašanje bi rada postavila gospodu ministru Bizjaku. Problem, ki zadeva kar veliko število mladih, ki končujejo pravno fakulteto. In namreč zato, da v Sloveniji letno konča pravo cca. 400 študentov. Veliko od njih bi želelo opravljati tudi pravosodni izpit. Čakalna doba za volontersko opravljanje pravosodnega izpita je v Mariboru in sodiščih, ki pripadajo v Mariboru, 5 let, v Ljubljani je čakalna doba za volontersko pripravništvo 7 let. Obvezna je enoletna praksa na sodišču, eno leto pa lahko opravijo kje drugje. Za redno priporavništvo je čakalna doba 10 let. Zanima me, ali ministrstvo pripravlja v letošnjem letu kakšne ukrepe, da bo rešilo ta problem, in ali bo eventualno tudi spremenilo zakon o pripravništvu za opravljanje pravosodnega izpita, kajti čakati 7 ali 10 let, pri tem da imajo nekateri že zagotovljeno službo, mislim, da je le malo predolga doba. Hvala.
Hvala lepa. Minister Bizjak.
Hvala lepa za vprašanje. Lep pozdrav vsem! Problema opravljanja pravniškega državnega izpita se seveda v ministrstvu zelo dobro zavedamo. Sam sem se že ukvarjal s tem do te mere, da smo ugotavljali, kakšne so možnosti sodišč, da bi povečali število pripravnikov, ki na sodiščih opravljajo pripravništvo. Tukaj je stališče vsaj nekaterih sodišč, zaenkrat ne bom trdil celotnega sodstva, da kapacitet za večje število pripravnikov praktično ni, tako iz prostorskih razlogov kot tudi z vidika obremenitve zaposlenih na sodiščih oziroma sodnikov. Celo drugače: v sodstvu se pojavljajo ideje, da bi povsem reformirali pravniški državni izpit v to smer, da bi pravzaprav sodišča usposabljala pripravnike le za potrebe sodniške službe, ne pa za ostale vrste opravljanja pravniškega poklica. Torej, to je precej, rekel bi, skrajno stališče, ki zahteva oziroma nakazuje na popolno reformo, popolno predrugačenje sedanjega koncepta pravniškega državnega izpita. Ob tako različnih gledanjih,ob tako omejenih kapacitetah za opravljanje pripravništva za pravniški državni izpit, sem že naročil znotraj ministrstva, da se začne pripravljati temeljita analiza, v katero smer bi lahko iskali rešitve tega problema. Sedaj bodisi - torej trenutno še ni odločena ta smer oziroma koncept; torej, ali naj bi šli v celovito reformo samega koncepta pravniškega državnega izpita ali bi ta koncept reformirali le do te mere, da bi omogočali različne druge oblike opravljanja pripravništva, ki bi potem tudi omogočilo- tak koncept naj bi potem tudi omogočil - da bi znotraj tistega možnega obsega pripravništva na sodiščih vendarle to pripravništvo opravljalo več kandidatov. Torej to so te opcije, ki so trenutno v - rekel bi - preverjanju. V to smer bomo iskali rešitve in jaz računam, da bi že v tem letu vsaj prišli do nekega koncepta, po katerem bi ta problem, za katerega še enkrat pravim, da se ga zavedamo in da je resen in problematičen, da bi ga potem tudi reševali. Toliko lahko zaenkrat odgovorim. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Želite, kolegica, postaviti dodatno vprašanje? [[Ne.]] Preden dam besedo naslednjemu kolegu Franciju Rokavcu, naj povem, da mu bodo sledili kolegi Samo Bevk, Janez Drobnič, Sašo Peče, Igor Štemberger in kolega Franc Čebulj. Prosim.
Hvala za besedo. Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani ministrski zbor. Sprašujem ministrico za gospodarstvo, dr. Teo Petrin, namreč v zvezi s spremembo pravilnika o poslovanju trgovin, o poslovalnem delovnem času. Namreč, zasledili smo, da je ta sprememba drastično posega v pravice oziroma v nivo pravic zaposlenih v trgovinah. In sprašujem: zakaj je bil ta pravilnik objavljen in izdan brez dogovora s socialnimi partnerji? Drugič: zakaj se ni upoštevala tako imenovana študija rektorja ljubljanske univerze dr. Mencingerja, kjer je zapisal, da sta delovni in odpiralni čas v Evropski uniji stvar socialnih partnerjev in tako bo tudi v Sloveniji. Menim namreč, da je sprememba pravilnika v nasprotju z dogovorom s socialnimi partnerji, tudi v nasprotju z evropsko listino o socialnem varstvu in tudi ni v skladu s prakso v Evropski uniji. Na podlagi vsega sledečega ugotavljam, da je za predlagano spremembo pravilnika dana podlaga za uvedbo suženjskega reda v trgovinah. Pričakujem pa od ministrstva, od gospe ministrice, kakor tudi od vlade, da predlagani in objavljeni pravilnik čim prej umakne. Hvala lepa.
Gospa ministrica, suženjstvo je po ustavi prepovedano, bi komentirali to, prosim.
Lepa hvala. Spoštovani poslanec, hvala lepa za vprašanje. Pravzaprav sem zelo zadovoljna, da ste ga postavili, ker namreč treba je ločiti seveda dve stvari: ena stvar je socialna varnost zaposlenih, druga stvar je pa obratovalni čas. Vprašanje o pravilniku o obratovalnem času trgovin je - mislim, podlaga za ta pravilnik je zakon o trgovini, medtem ko pa vprašanje socialne varnosti urejajo seveda drugi delovnopravni akti. No, in v bistvu pravilnik v ničemer ne posega v pravice zaposlenih. Pravzaprav občasno delo nekaterih trgovk in trgovcev tudi ob nedeljah ne bo prav nič drugačno od občasnega nedeljskega dela v drugih poklicih, ki se v storitvenem sektorju prilagajajo potrebam potrošnikov. In teh primerov je veliko: gostinstvo, bencinske črpalke, zdravstvo, policija in podobno. Torej, kar ta pravilnik, mislim, sedaj določa oziroma kaj popravlja, je to, da v bistvu s tem pravilnikom vnesemo v državo enotna pravila igre za celotno državo. Saj v bistvu ni mogoče, da bi vsakaobčina zase urejala, kdaj lahko podjetja, ki poslujejo na njihovem ozemlju, poslujejo in kdaj pa ne. Samo za to gre. Tukaj ni nobene - mislim, ali bo trgovina, mislim, odprta tudi v nedeljo ali koliko časa, to je stvar zaposlenih in pa uprave. Če se zaposleni ne bodo strinjali, seveda uprava ne bo mogla tega izpeljati. So pa seveda tudi druge možnosti, in sicer možnosti, za katere dobro vemo, da - govorimo o stopnji nezaposlenosti v Sloveniji. S tem dajemo tudi možnost seveda, da trgovina - ali ne - postane tudi bolj komulativno sposobna, da je to trgovska panoga in da se v njej tudi zaposlujejo drugi, kjer bi se lahko zaposlili za določeni čas ali pa - mislim študente - kot seveda delajo drugje po svetu. Mislim, da se moramo izogniti - ne moremo se izogniti, da se je treba v določenih dejavnostih, ki opravljajo storitve za potrošnika, prilagajati pravzaprav spremenjenim navadam življenja in da klicanje države na pomoč, naj zaustavi čas, enostavno ni smiselno, saj bo na koncu prizadela prav to gospodarsko panogo in seveda posledično tudi gospodarsko rast. Torej z vračanjem v preteklost nam to pač ne bo uspelo in zato mislim, da tukaj dajemo samo - ne mislim, ampak trdim, da s tem pravilnikom, še enkrat, zagotavljamo enotno pravila igre za vso državo, ker nekatere občine so to že imele, druge pa ne, in je že danes to bilo možno, drugo pa je seveda stvar obratovalnega časa, stvar potem mene, uprave in pa zaposlenih. Mislim, kako ali bojo ob nedeljah zaprte ali ne. Nič se ne posega v socialno varnost. A ja, še eno vprašanje, če dovolite v zvezi z raziskavo ekonomskega inštituta. Očitno je, da pač vsak citira tisto, kar mu "paše". Mi smo nadrobno proučili raziskavo ekonomskega inštituta, prav tako ta raziskava - mislim, da je bila pred dvema letoma - v njej navaja, da so ta vprašanja različno rešena v različnih deželah in seveda od tistega časa, če bi zdaj pogledali nekatere dežele, ki prej tega - mislim možnosti, obratovalnega časa v nedeljah niso imele, so tudi sedaj, zaradi spremenjenih navad in potreb ljudi seveda, tudi to številne dežele v tem času spremenile.
Hvala lepa. Želite postaviti dodatno vprašanje? Kolega Rokavec, imate besedo.
Hvala lepa. Gospa ministrica, moram ugotoviti, da me z vašimi odgovori niste prepričali, in mislim, da delate napako. Dejansko veste, kakšno je razmerje pri nas v trgovinah na relaciji med delodajalci in delojemalci, in da tukaj bodo delojemalci vedno v podrejenem položaju. In s tem ste jim na nek način - delodajalcem - omogočili še bolj odprta vrata do, pač, izpolnitve svojih interesov. Vemo, da delodajalci ne bodo zaposlovali nove delovne sile, ampak bodo - normalno, tako kot do sedaj - izkoriščali obstoječo delovno silo, vsaj običajno. In drugo: spremenjene navade življenja. Gospa ministrica, pojdite v Evropsko unijo, v evropske prestolnice, pa mi povejte, v katerih primerih evropskih prestolnic imamo tako na široko odprta dežurstva, kakor imamo to v naši prestolnici ali pa v naših krajih. Nikjer! In mislim, da je tukaj pravicadržave, da ukrepa in da s svojimi ustreznimi predpisi, pač, tudi omogoči velikemu deli družin, kjer so zaposlene tudi prodajalke v trgovinah, normalno tudi družinsko življenje. In dejansko se mi zastavlja vprašanje, kateri interesi so vas vodili za, pač, sprejetje tega pravilnika in za dejansko sprejetje tako nehumanega dokumenta.
Hvala lepa.
Prosim za odgovor.
Želite dodatno pojasniti, gospa ministrica? Prosim.
Samo še enkrat ponovim, kar sem že povedala, da gre za vprašanje enotnih pravil iger za celotno državo Slovenije in da prejšnji pravilnik ni bil v skladu z zakonom o trgovini. Potem bo pa treba pač spremeniti zakon o trgovini.
Hvala lepa. Naslednji je kolega Samo Bevk, za njim mag. Drobnič. Imate besedo kolega Bevk.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Zaradi številnih sprememb zakona o financiranju občin je le-ta postal popolnoma nepregleden. Kar nekaj členov zakona so razveljavile tudi odločbe ustavnega sodišča Republike Slovenije in novi zakon o javnih financah. Z vsemi temi spremembami se je v celoti porušil osnovni koncept zakona o financiranju občin v naši državi. Glede na veliko stopnjo centralizacije v državi pa se v tem zrcali tudi delež, ki ga namenjamo za financiranje lokalnih skupnosti. Samo za primerjavo naj navedem, da Slovenije namenja za občine 4,4% bruto družbenega proizvoda, skandinavske države pa okoli 30% bruto družbenega proizvoda. Ob vsem tem pa je največji paradoks sistema financiranja občin, da favorizira tiste slovenske občine oziroma nastanek tistih slovenskih občin, ki ne dosegajo zakonskih normativov za svoj obstoj. Tako imamo danes v Sloveniji 96 občin od 192, ki imajo manj kot 5000 prebivalcev, kar je osnovni zakonski pogoj za nastanek nove lokalne skupnosti. Prihodnje leto bodo lokalne volitve. Zato je nujno, da vlada čimprej pripravi nov sistem financiranja občin, ki ne bo stimuliral nadaljnje drobitve slovenskih občin ter upošteval bolj pravičen in uravnotežen zakon o financiranju občin. Poleg tega pa menim, da je nujno potrebno spremeniti predvsem deleže lastnih sredstev za sofinanciranje investicij sredstev državnega proračuna, ki prav tako izrazito favorizira majhne občine, ki ne izpolnjujejo zakonskih pogojev. Nadalje je ponovno treba pripraviti izračun primerne porabe v občinah in pri prenosih pristojnosti na občinsko raven je takrat, ko prenašamo neko pristojnost na občino, treba seveda zagotoviti tudi ustrezni delež finančnih sredstev. Ministrstvo za finance oziroma gospoda mag. Ropa sprašujem, kako daleč je s pripravami novega zakona o financiranju občin ter kako sodeluje na tem področju z ostalimi resorji, posebej z ministrstvom za notranje zadeve, ki vsebinsko pokriva delovanje lokalne samouprave v naši državi. Za odgovor se že vnaprej najlepše zahvaljujem.
Hvala tudi vam, kolega Bevk. Gospod minister Rop.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovani gospod poslanec, kar se tiče vašega vprašanja, naj povem, da so izhodišča za spremembe in dopolnitve zakona o financiranju občin že pripravljena in da bomo začeli intenzivno diskusijo v naslednjih desetih dnevih o posameznih izhodiščih za dokončno pripravo zakona, tako znotraj vlade, koalicije in tudi sicer potem naknadno v državnem zboru. Iz teh izhodišč seveda izhaja, da se bomo lotili vseh teh vprašanj in vseh teh problemov, na katere ste tudi vi opozorili, preden ste postavili vprašanje. Gre za formulo za izračun potrebne porabe, ki jo je treba na novo opredeliti. Zlasti je treba na novo opredeliti korekcijske faktorje in verjetno ustrezno dopolniti posamezne ponderje. Problem je seveda število korekcijskih faktorjev in ponderjev, ki morajo biti relativno omejeni. Obstaja možnost, da občine glede na število prebivalcev razdelimo na večje število razredov, ki bi se jim glede na razred, kamor bi spadali, ustrezno povečala vsota korigiranih kriterijev. Zaradi različne finančne moči posameznih občin bi bilo po našem mnenjupotrebno spremeniti delitveni delež 35% dohodnine po občinah, to je ena od idej, ki je tudi v izhodiščih in bo osnova za nadaljevanje diskusije, da bi se v spremenjeni delitvi dohodnine del dohodnine delil direktno, kot sedaj, del pa kot delež glede na izračunano povprečje na prebivalca v državi. Treba bi bilo spremeniti še nekatere druge določbe, zlasti tiste, na katere ste tudi sam opozorili in se tičejo sofinanciranja investicij v posameznih občinah, še zlasti, ker - kot ste sami povedali - v sedanjem sistemu v nekaterih primerih šibkejše občine finančno pridobivajo relativno več in dobivajo po dveh kanalih sredstva: na eni strani prek finančne izravnave, na drugi strani pa seveda prek direktnih investicij posameznih ministrstev. Naj seveda povem, da kar se tiče nadaljnjega drobljenja slovenskih občin, to ni odvisno zgolj in samo od sistema financiranja, ampak seveda tudi sicer od pogojev za ustanovitev občin, ki jih opredeljuje ostala sistemska zakonodaja, navsezadnje so tukaj tudi odločitve državnega zbora. Naj seveda zaključim, da nedvomno je ta sistemska sprememba - da se zavedamo, da je do sistemske spremembe treba priti, da bo diskusija relativno zelo konfliktna, pač glede na to, iz kakšne občine posameznik, ki bo udeležen v diskusiji, prihaja. Nedvomno pa bo rdeča nit naših diskusij predvsem ta, da pripravimo in na koncu seveda tudi uveljavimo takšen sistem financiranja občin, ki bo bolj primerljiv z evropskimi ureditvami. To pa seveda pomeni, da bodo morale biti občine, ki so večje, ki pokrivajovečji del funkcij, ki imajo več nalog, ki imajo več skupnih nalog, seveda tudi prek korekcijskih faktorjev ustrezno seveda stimulirane oziroma podprte v svojih prizadevanjih. To pa bo seveda odprlo zelo težko diskusijo med nami vsemi, med vsemi poslanci,kaj v primeru manjših občin in seveda tudi manj sredstev za te občine. In to, seveda, je daleč od tega, da bi bila lahka diskusija. Torej, določena temeljna izhodišča so, delajo se tudi določene mednarodne primerjave kot osnova za bolj kvalitetno diskusijo in jaz računam, da bomo v naslednjih mesecih, v naslednjem mesecu, dveh, prišli do ustrezne rešitve oziroma predloga zakona. Potem pa bo, seveda po moji oceni, sledila zelo velika, zelo obširna in tudi konfliktna javna diskusija o posameznih konkretnih rešitvah. Rešitve pa naj bi šle v to smer, o kateri sem govoril. Hvala.
Hvala lepa. Bo gospod poslanec postavil še? Ne bo. Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Drobnič Janez.
Drage kolegice in kolegi poslanci, spoštovani ministrstvi zbor. Jaz bi rad postavil vprašanje ministrici za gospodarske dejavnosti dr. Petrinovi, in sicer v zvezi s problemom Peka. Nekoč ena izmed vodilnih čevljarskih firm, Peko, je ponovno na kolenih. Pred dobrima dvema letoma je država zagotovila velika sredstva za sanacijo Peka - približno 4 milijarde, na različne načine. Iz poročila, to smo nekako izvedeli tudi iz dnevnih časopisov, znaša izguba v preteklem letu skoraj 2 milijardi tolarjev. Pred dobrima dvema letoma je bilo treba sanirati nekaj več kot 5 milijard tolarjev. Sprejet je bil program finančne reorganizacije in prisilne poravnave. S pogodbo se je nekako določilo, da izguba v letu 1999 ne bo presegala 150 milijonov, za leto 2000 so bile napovedi bolj obetavne, da ne bo izgube v letu 2000: na koncu - takšno poročilo. Bilo je tudi določeno, da bodo nerentabilne enote, ki poslujejo nerentabilno, prenehale s poslovanjem. Očitno je tukaj nekaj narobe. Tu seveda ne moremo kriviti delavcev. Glede na dobro finančno reorganizacijo bi pričakovali od uprave podjetja, da vodi podjetje dobro. Podjetje je predvsem poskrbelo oziroma uprava je predvsem preskrbela zato, da si je zagotovila dobre plače, ob tem pa seveda stisnila delavce na zelo nizke plače. Pri tem je treba poudariti še nekaj: ob sprejetju finančne reorganizacije so se tudi delavci, tako kot ostali upniki, odpovedali terjatvam - delu terjatev seveda, v skladu z zakonom o prisilni poravnavi stečajev in likvidaciji. Nekateri pravijo: čevljarska podjetja ne bi mogla delati, ne bi mogla poslovati v Sloveniji uspešno, ker je delovna sila predraga. To ne velja. Imamo primerjalne študije za Portugalsko, Španijo, Nemčijo, da so lahko uspešna. [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Bom, samo dovolite, da zaključim misel. Izjava direktorja, ko je odstopil, je bila: "Ne vidim več izziva v Peku." Bolj pravilno bi bilo: "Ne vidim več denarja v Peku." In prišlo nam je na mizo tudi pismo koalicijskih strank občinskih odborov, tistih, ki so pravzaprav postavljali to sanacijo, da naj država pomaga reševati. Ironija! Na enega delavca pomeni 130.000 tolarjev izgube mesečne, pri čemer so dobili plačo, ne vem, povprečno tam morda 70.000, 80.000. Sedaj me zanima naslednje. Ali bo država kot večinski lastnik - tam upoštevam seveda tudi Slovensko razvojno družbo kot komisionarja - ponovno šli v sanacijo? Boste ugotovili, kam je šel ta denar? Ali boste prijavili eventualno javnemu tožilcu, da se ugotovi ali so tu kriminalna dejanja in zahtevali v skladu z zakonom o finančnem poslovanju odgovornost uprave in nadzornega sveta? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Prosim za odgovor. Gospa ministrica Petrinova.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za vprašanje, na katerega bom odgovorila. Mi se, seveda, zdaj s problemom Peka soočamo in sodelujemo skupaj z upravo, sedanjo upravo Peka, potem tudi z drugim pomembnim lastnikom, to je Gorenjsko banko, in seveda mi kot predstavniki države, pa tudi Slovenska razvojna družba, ki je, kot ste sami prej pravilno ugotovili, peljala tudi projekt prestrukturiranja tega podjetja v okviru projekta PPP. No, dogovor je, da bomo začeli reševati Peko na drugačen način, in sicer - seveda, v okviru prisilne poravnave, vendar tako, da bomo že v tem procesu iskanja rešitev identificirali aktivnega lastnika, za katerega se bo vedelo, da pozna čevljarsko stroko in da je na tem področju dosegel tudi rezultate. Toliko bi vam lahko v tem trenutku posredovala. Mi se seveda ukvarjamo s tem in mislim, da bomo predlog scenarija reševanja podjetja Peko dodelali in ga predstavili vladi naslednji četrtek, ne ta četrtek. Kar se tiče odgovornosti: seveda, tudi to je zagotovo legitimno vprašanje in tudi to vprašanje se nam postavlja. Najprej moramo ugotoviti, kdo je bil sploh v nadzornem svetu, kako so vršili kontrolo in podobno.
Hvala lepa. Želite postaviti dodatno vprašanje? Izvolite!
Hvala. Seveda me zanima, takoj ob tem, ko omenjate ponovno prisilno poravnavo - upniki. Seveda, zopet bodo šli po scenariju: 80% se odpiše, 20% dobijo, potem je v okviru prisilne poravnave tudi saniranje finančnih dolgov. Tu država verjetno zopet nastopa z eventualnima 2 milijardama oziroma nekaj banke, nekaj država. Kje so tu garancije, da se zgodba ne ponovi? Rad bi izvedel za argumente oziroma tiste instrumente, s katerimi nas boste prepričali, da se ta zgodba ne bo ponovila. Vsekakor bi me pa tudi zanimalo, ali je tu morda tudi navezava direktor uprave, torej predsednik uprave in dr. Šuštar.
Hvala. Želite dodatno odgovoriti? Prosim.
Lahko, ja, seveda. Predlagam, da vas o tem osebno obvestimo, ko bomo imeli predlog povsem izdelan. Mislim, da če bi zdaj hotela povedati več, kot sem povedala, morda škodila načinu reševanja. Poudarjam pa, da tudi mi, ko smo se odločali za prisilno poravnavo, smo se odločali ob dejstvu, da je na vidiku aktivni lastnik, ki bo zagotovil sanacijo Peka na realnih osnovah, to se pravi, da bo produkcija stekla in da se ne ponovi ta zgodba. Ker sicerbi bilo verjetno, tako kot vi sami ugotavljate, glede na vložena sredstva v to podjetje - kakorkoli boleča - bi bila seveda alternativa stečaj. Vendar verjamemo, na podlagi vseh razgovorov, ki smo jih imeli, da je stečaj še vedno pred nami in da gremo v reševanje Peka, ker kot ste sami trdili, čevljarska proizvodnja lahko ostaja v Sloveniji. Pač seveda, če se izpolnijo določeni pogoji. Na drugo vprašanje vam pa jaz ne morem dati nobenega odgovora, ker ne poznam. Ne vem [[...]]
Besedo ima gospod poslanec Sašo Peče.
Spoštovani prisotni! Dva področna sklopa vsebine, in sicer prvi za ministrstvo za finance, ministra gospoda Ropa, in sicer v zvezi s privatizacijo bank - ena izmed tistih osnovnih aktivnosti, s katero bi se morala vlada Republike Slovenije srečevati včeraj, danes in pa jutri. Zato resnično pričakujem konkretne odgovore. In sicer prvi. Absorbcijska moč, torej domača moč, kolikšna je ocenjena, kakšna je bila metodologija ocene le-te moči in pa izhajajoč iz tega, procent tujih, recimo temu, investitorjev. Torej: do katere meje bomo spuščali v domače bančništvo tujce. Iz tega prav tako izhajajoč seveda gre za vprašanje morebitnih podružnic novopreoblikovanih slovenskih bank in pa v zvezi s tem za zaščito domačih delavcev. Kar prelahko se zgodi, da slovenska banka v rokah tujcev oziroma danes obstoječa banka v rokah tujcev postane samo še ena podružnica, ki se reorganizira in povzroči še dodatno število brezposelnih. Nadalje, na kakšen način namerava pristojno ministrstvo, torej ministrstvo za finance, zagotoviti transparentnost izvajanja oziroma aktivnosti okoli privatizacije bank in pa samo strokovno izvedbo. In naslednje vprašanje v zvezi s tem, katero pa mislim, da je zelo pomembno. Na kakšen način misli ministrstvo oziroma vlada Republike Slovenije kot avtorji privatizacije reševati vprašanje tako imenovanega dolga Ljubljanske banke do hrvaških državljanov. Izhajajoč iz diplomacije republike Slovenije vemo, da bomo ta dolg kar, na podlagi izkušenj, pripisali in ga priznali in s tega ven sledi, kaj bo Ljubljanska banka s tem dolgom, kako bo ta dolg vplival na samo privatizacijo bank in kako bo ta privatizacija enakovredno potekala med Novo Ljubljansko banko in Novo Mariborsko banko. In pa zadnje vprašanje iz tega sklopa. Ali je po vaših ocenah, torej Ljubljanska banka, s tem dolgom, za katerega sprašujem, če ga je vlada Republike Slovenije priznala, sploh zanimiva za tuje investitorje? In pa drugi sklop vprašanj za ministrico gospo Teo Petrin. Iz koalicijske pogodbe - izhajajoč iz 24 strani - govori, da se koalicija obvezuje, da bo "v roku petih mesecev pidom ponudila zadostno premoženje za zapolnitev privatizacijske vrzeli." Citiral sem. Glede na to, da po zelo okvirnih izračunih to nekako pride na 15. april, vas zdaj sprašujem, kako daleč ste s to zadevo, ker mislim, da v končni fazi je zadeva takšnega pomena, da bi bilo pravilno, da ne na moje opozorilo, ampak že sami od sebe opozorite, oziroma seznanite poslance, ki bomo verjetno v zvezi s tem morali sprejeti kakšen zakon. Hvala za odgovore.
Besedo ima gospod minister Rop.
Člane, poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovani poslanec, vprašanje, ki ste ga postavili, je seveda zelo obširno in ne vem, če je dovolj časa, da bi vse v zvezi s tem obrazložil. Bo pa verjetno o tem še tekla diskusija v državnem zboru, če ne na samem državnem zboru, pa verjetno v matičnem delovnem telesu, pa verjetno bodo še vprašanja in to je popolnoma normalno in pričakovano v zvezi s privatizacijo bank, ker gre pa za tako pomemben projekt, da je prav, da širša slovenska javnost sliši in ve vse o njem in seveda zlasti tudi poslanci. Kar se tiče privatizacije obeh dveh bank, dobro veste vsi, da je ta predvidena tudi v skladu s program prodaje finančnega in stvarnega premoženja države, ki je bil priložen k državnemu proračunu za leto 2001. Tako da imate vsi to tudi lahko pri sebi, in si lahko tudi pogledate, in je to seveda tisto, kar je vlada že izpolnila v skladu z zakonom o javnih financah. Dolžna je namreč ta program predložiti ob predložitvi državnega proračuna.V nadaljevanju bo, seveda, vlada predložila tudi zakon o izvrševanju proračuna, v katerem bo bolj temeljito in bolj natančno opredelila način metode in pa sistem privatizacije državnega finančnega premoženja - ne samo za banke, tudi za drugo državni finančno premoženje - in na tem spisku je kar 27 podjetij oziroma bank, ki ste ga prejeli. Vprašanje je bilo, kako bomo zagotavljali transparentnost prodaje in pa seveda izvedbo privatizacije obeh bank. V skladu s predlogom zakona o izvrševanju proračuna, pa tudi že izhajajoč iz obstoječe uredbe, ki izhaja iz zakona o razreševanju proračuna za leto 2000, so predpisani postopki. Postopki so takšni, da se predvideva v primeru tovrstnih privatizacij najprej javni poziv za zbiranje ponudb, ki je objavljen doma in vtujini. Na osnovi javnega poziva za zbiranje ponudb, seveda, pride do zbiranja ponudb in v naslednjem krogu pride do zbiranja ponudb, ko pride do ožjega izbora kandidatov za nakup bank. In seveda v vmesnem času se opravijo vse potrebne procedure. Najpomembnejša je, seveda, tako imenovani "new deligence", ki seveda pomeni v prevodu "skrben pregled" - tako kadrovski, finančni, organizacijski in sicer obeh bank in pa cenitev. Uradna cenitev obeh bank, kar je osnova potem za pogajanja in za dajanje ponudb vsehkončnih ponudnikov, ki so izbrani v končni izbor za privatizacijo, v tem primeru obeh bank. Naj povem, da je v primeru obeh dveh bank, tako Nove Ljubljanske banke kot Nove Kreditne banke, tudi že izbran finančni svetovalec in sicer v primeru NKBM - in to je bilo tudi že objavljeno - Nomura v primeru Nove Ljubljanske banke Schreder Salamon. Se pravi, dva tuja finančna svetovalca, ki sta specializirana za privatizacijo bank, pri čemer je v primeru Nove Kreditne banke Maribor tudi že izbran cenilec oziroma izvajalec tako imenovanega skrbnega pregleda in pa potem cenitve, to je KPMG, in v primeru Nove Ljubljanske banke bo to Schreder Salamon. Skratka, vse te procedure v obeh bankah seveda tečejo. To so pripravljalne procedure na samo izvedbo privatizacije. Na osnovi zakona o izvrševanju proračuna, ki bo sprejet v parlamentu, in uredbe, ki jo bo vlada predpisala, bo vlada seveda sprejela program privatizacije obeh bank, detajlen program privatizacije obeh bank, na osnovi katere se bo potem do konca izvedla celotna privatizacija v obeh primerih. V obeh primerih je dogovorjeno, da se programa privatizacije pripravljata skupaj, tako ministrstvo za finance kot tudi upravi obeh bank in seveda tudi nadzorni sveti. Tako, da so vključeni vsi organi obeh dveh bank v samo proceduro in vsi organi bodo dali soglasje na končen predlog in tudi vlada bo dala na ta isti predlog, ki bo prej šel čez vse organe obeh bank, bo dala soglasje. Seveda jaz ne vidim nobenega problema, da ne bi o tem podrobneje seznanili tudi matični odbor, tako kot so bile že nekatere pobude. Kot sem pa rekel, je osnova za vse, zakon o izvrševanju proračuna, zakon o javnih financah, uredba o načinu prodaje in pa vse procedure o katerih sem govoril, ki bodo javne, ki bodo transparentne in bodo kadarkoli, komurkoli v Sloveniji na voljo, če bo želel karkoli vedeti o tem, kako in na kakšen način je privatizacija v obeh primerih tekla. Seveda, konkretni programi, kot sem povedal, detajlni za obe banki, še niso sprejeti, zato bi bilo v tem primeru nesmiselno govoriti, kaj vse se planira. Nekaj smo o tem tudi že govorili z mednarodnim svetovalcev de Juanom, ki smo ga tudi najeli prek posebne tehnične pomoči Evropske banke za obnovo in razvoj, ki bo tudi v celotni proceduri še dodatno svetoval in je tudi že napisal nekatere od poročil, vendar ne še končno - tisto, ki ga čakamo, tako glede njegovo mnenje glede privatizacije Nove Ljubljanske banke kot tudi Nove kreditne banke Maribor. Skratka, gre za kar precej zapleteno proceduro, vendar vse procedure, ki so potrebne, tečejo, tako da ocenjujemo da v nobenem primeru, ne v primeru Nove Ljubljanske banke, ne NKBM ne bo prihajalo do zamud in da se bomo seveda držali tako koalicijske pogodbe, tako programa vlade, kot tudi programa prodaje finančnega premoženja, kot smosi ga zastavili. Kot sem pa povedal, konkretne oblike bodo seveda naknadno tudi sporočene, ko bodo tudi ustrezno strokovno verificirane in seveda predvsem sprejete na vladi, ki je v tem primeru tisti organ, ki na koncu sprejme. Kakšne oblike bodo, diskutira se seveda o tipičnih metodah oziroma tipičnih potencialnih lastnikih in lastniški strukturi, od institucionalnih lastnikov, to pomeni, ponudba domačim in seveda ni možno izključiti tudi tujih, jih ne moremo, institucionalnih lastnikov, ker se prodaja deleže po 1%, 2%, in pa tako imenovanim ključnim investitorjem in pa strateškim investitorjem. Celotna programa bosta tudi dovolj elastična, tako da če ena od oblik prodaje, na primer v primeru Nove Ljubljanske banke, ne bi uspela, bo uporabljena ustrezna druga metoda, vse s ciljem, da na koncu privatizacijo tudi uspešno izpeljemo. Privatizacija v primeru Nove Ljubljanske banke je še dodatno zapletena, ker ima Nova Ljubljanska banka kar nekaj hčera in je v tem primeru treba izvesti poprejšnjo konsolidacijo oziroma pripojitev posameznih hčera. V zvezi s tem sta bili že opravljeni dve cenitvi, plus revizijska ocena, tako da smo prišli do menjalnega razmerja med knjigovodsko in tržno vrednostjo. Vse je pripravljeno in pogajanja že tečejo tudi o pripojitvi treh hčera, Dolenjske banke, Pomurske banke in Velenjske banke. Upam, da bo tudi ta postopek ustrezno uspel. Skratka, vse teče v to smer, kot smo si jo tudi zastavili. Kar se tiče problematike hrvaških varčevalcev, je o tem tekla diskusija na ustreznem odboru v državnem zboru. Državni zbor je v zvezi s tem sprejel tudi ustrezna stališča. Mi se teh stališč seveda v celoti držimo in ni nobenega razloga, da bi od njih odstopali. To pomeni, da je problem reševanja hrvaških varčevalcev problem postopkov sukcesije in reševanja problematike znotraj sukcesije, ne pa znotraj samega postopka privatizacije. Sam sem prepričan, da je obstoječi ustavni zakon, ki je opredelil takšen način funkcioniranja in pa osamosvojil, če hočete, Novo Ljubljansko banko od Ljubljanske banke, omogočil, da Novo Ljubljansko banko normalno privatiziramo in vse postopke normalno izpeljemo. Problematiko hrvaških varčevalcev bomo reševali vzporedno po tej poti, ki je bila tudi določena v državnem zboru. Jutri imamo vsi skupaj tu gospoda Juergensa; slišali smo nekatere njegove izjave v medijih, ki niso zelo optimistične in razveseljive, ampak ne glede na to, je naša naloga, da mu predstavimo svoja stališča, z vsemi argumenti, in da poskušamo tudi kar se tiče Evrope in evropskega sodišča uveljaviti tistanačela, za katera se zavzemamo. To pa je, da se problematika deviznih varčevalcev rešuje po teritorialnem principu. Po takšnem principu smo v Sloveniji rešili vse devizne varčevalce. Hrvaška tega ni storila, niti ni dopustila Ljubljanski banki, da bi znotraj svoje hčerke na Hrvaškem, seveda znotraj teritorija Hrvaške, reševala tisto, kar bi lahko, ob aktivi, ki jo je imela, tudi ustrezno reševala. Tako ocenjujemo, da to ni poseben problem. Poseben problem - bojim se, da bom predolg - so pa subordinirani varčevalci in lastniki, vendar je to že posebna tema, o tem še kdaj drugič.
Hvala. Bo odgovorila še gospa ministrica? Izvolite!
Hvala lepa, gospod poslanec. Vprašanje glede zapolnjevanja privatizacijske vrzeli rešujemo tako, da bomo v prvi fazi lahko večino te vrzeli zapolnili predvsem v okviru obstoječe zakonodaje, ki je vezana predvsem na zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij. Tako bo večina premoženja slovenske razvojne družbe namenjena za zapolnjevanje te vrzeli. V drugi fazi bo verjetno potreben zakon, s katerimi bo ob aktivnosti, ki jih je zdaj opravljala Slovenska razvojna družba in, kot veste, niso bile v skladu s sprejetimi direktivami o dodeljevanju državnih pomoči s strani Evropske unije, s temiaktivnostmi bo slovenska razvojna družba prenehala. Del aktivnosti, ki so še povezane z opravljanjem določenih javnih funkcij, ki jih privatna podjetja ne morejo delati, kot so postopki denacionalizacije in potem še delavske delnice v nekaterih podjetjih in podobno, ta del se bo seveda prenesel, predvideno je, da se prenese na odškodninski sklad. Takrat bo treba obstoječi zakon slovenske razvojne družbe spremeniti in ga popraviti. Večino premoženja, to se pravi, skoraj celotno premoženje SRD bomo prenesli in zapolnili vrzel v okviru te obstoječe zakonodaje. Moram reči, da premoženje SRD, skupaj z odlokom, da se tudi okoli 20% državnega premoženja Slovenskih železarn prenese na pide, ocena je, da bo skoraj 2/3 tega primanjkljaja oziroma vrzeli zapolnjeno in to prej kot v letošnjem letu, ker bo pač treba iti po paketih. Cel scenarij in pa celotna količina oziroma vrednost zapolnjevanja s premoženjem te slovenske razvojne družbe pa bo podana tudi kot predlog na vlado konec tega meseca, tako da bomo še dohiteli ta rok.
Hvala. Želite postaviti dodatno vprašanje? Izvolite.
Gospa ministrica, dovolite, da delno podvomim v vaše besede, čeprav zelo nerad. Torej, vi pravite, da se boste držali določbe koalicijske pogodbe, ki nedvoumno in zelo jasno govori: "Koalicija se obvezuje, da bo v roku 5 mesecev pidom ponudila zadostno premoženje za zapolnitev privatizacijske vrzeli." Torej bo zgodba rešena, recimo, približno 15.4. Hvala za odgovor gospa ministrica, čudoviti ste. In pa, gospod Rop, finančni minister, odgovorili ste mi na tri od šestih vprašanj. Resnično sem verjel, da boste na vse odgovorili. Ampak da vas danes ne bom spravljal v neroden položaj, bi le prosil, če mi vsaj pisno odgovorite. Hvala.
Izvolite.
Ja, jaz seveda lahko pisno odgovorim, samo ne vem, če je posebna potreba. Naslednje vprašanje se je nanašalo na zaščito delavcev. Sedaj ne vem, ali ste mislili na zaščito delavcev v podjetjih, ki jih kreditira banka, ali pa tistih, ki so zaposleni v banki. Mi smo seveda soočeni z nedvomnim dejstvom, da je privatizacija obeh bank in eden od ciljev privatizacije je tudi večja učinkovitost slovenskega finančnega sistema. To seveda posledično pomeni nižje obrestne mere, predvsem pa nižje marže slovenskih bank, ki so relativno velike. To pomeni seveda racionalizacijo poslovanja obeh bank, večjo produktivnost, večjo konkurenčnost, in to nedvomno bo imelo določene posledice tudi na število zaposlenih, zlasti če so, in to bodo seveda novi lastniki povedali v teh dveh bankah, presežno zaposleni delavci, ki seveda posledično vplivajo na večje marže in manjšo konkurenčnost obeh bank. Na to vam jaz seveda v tem trenutku ne morem odgovoriti, zlasti v tem smislu, da vam povem, koliko je presežnih, koliko so premalo konkurenčne in kaj bodo seveda naredili tuji lastniki. Če pa želimo na dolgi rok preživetje slovenskih bank, teh bank in pa seveda tudi njihovo širjenje v skladu s strategijo razvoja obeh bank, ki je povezana tudi s prodorom na druge trge, potem je pa potrebno zagotoviti tudi skozi privatizacijo povečanje kapitala, dokapitalizacijo in tudi strateške partnerje in povezave.
Hvala lepa. Naslednji je Roman Jakič. Ne oprostite, izkoristili ste svoje možnosti. Roman Jakič.
[[...]] [[Iz klopi - ni vključen.]] [[...]]
Besedo ima gospod poslanec Roman Jakič.
Hvala za besedo. Predsedujoči, spoštovane, spoštovani! Na prejšnji seji državnega zbora sem pod to točko postavil eno poslansko vprašanje v zvezi s problematiko prostitucije. Odgovor sem dobil in se seveda ministru dr. Bohincu zahvaljujem. Rad bi pa kljub vsemu pokomentiral pismo, sicer povedal, da je vlada, v resnici je treba iti v fail pogledat, pobudo podprla, mojo pobudo in kolega Merla, glede oblikovanja ekspertne skupine. Midva s pobudnikom, se pravi s kolegom Merlom, pa nisva imela v mislih zgolj zakon o prostitucij,i kot se je tu govorilo, kot končni produkt, ampak ravno nasprotno ali pa delno nasprotno, tudi seveda zakon o prostituciji, da, če bi ekspertna skupina do tega prišla. Ekspertna skupina po najinem mnenju naj bi ugotovila, ali je mogoče spremeniti celo obstoječo zakonodajo, da bi ta obstoječa zakonodaja okrepila boj zoper prisiljevanje oseb v prostitucijo, da bi zaščitila ta zakonodaja mladoletne osebe pred spolno zlorabo, da bi zmanjšala povezanost prostitucije z organiziranim kriminalom oziroma kriminalnimi dejavnostmi, da bi vzpostavila regulacijo in kontrolo seksualne dejavnosti in nenazadnje uredila socialni in seveda zdravstvenovarstveni položaj ljudi, ki se prostituirajo. Zato pozdravljam intenco ministrstva za notranje zadeve, da je vso dokumentacijo že februarja leta 2000 izročilo Ministrstvu za delo, družino, vsaj tako piše. In piše tudi, citiram "Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve bo najverjetneje, glede na obravnavano področje, tudi predlagatelj zakona". Zato seveda pozivam in dajem pobudo ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve, da se, prvič, brž loti priprave zakonodaje, če je to potrebno. Predvsem pa, če sem prav razumel s tega pisma, da je ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve koordinator in na nek način kreator tako imenovane ekspertne skupine, ki pa se je po podatkih že enkrat na to temo prostitucije v prejšnjem letu sestala. Zato pobuda iz preprostega razloga, ker ne vidim razloga, zakaj se o tako pereči problematiki, ne da se zatiska oči, ampak da se zdaj ne more v vladi, glede na to, da je vlada sprejela sklep in pobudo pozdravila, ustanovi ta eskpertna skupina, ki bi končno v resnici začela dajati neke rezultate na področju reševanja problematike v zvezi s prostitucijo. Hvala.
Hvala. Prosim. Gospa Belopavlovič.
Mislim, da je treba neke stvari, če dovolite, vseeno pojasniti v zvezi s tem. Takšna pobuda je bila dejansko lansko leto s strani poslancev že dana, identična pobuda. Na to pobudo je vlada 9. marca 2000 tudi pisno odgovorila. Jaz imam kopijo tega odgovora pred seboj. Takrat je bila pobuda dana nekoliko drugače, da bi se ustanovila neka medresorska komisija, v kateri bi sodelovali predstavniki zakonodajnega telesa in pa izvršilne oblasti, torej da bi se to telo oziroma taka komisija oblikovala tu v parlamentu. Tako je bilo razumeti. Vlada je v tem svojem odgovoru to podprla. Povedala je tudi, da gre pravzaprav za zelo veliko medresorskih vprašanj, da gre za vprašanja zdravstvenega varstva, gre za vprašanje, ki ga pokriva ministrstvo za notranje zadeve, gre za vprašanje, ki ga pokriva ministrstvo za pravosodje in tudi za del problematike, ki jo pokriva ministrstvo za delo, pri čemer je bilo tudi že v tej pobudi takrat rečeno, da pravzaprav ravno tisti del, ki ga pokriva ministrstvo za delo in ki se nanaša na problematiko pokojninskega in invalidskega zavarovanja oseb, ki se pač s tako dejavnostjo ukvarjajo, je pokrit oziroma bo pokrit v okviru novega zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Dejstvo je, da ta novi zakon dejansko daje možnost, da se zavaruje oziroma se celo mora zavarovati vsak, ki samostojno opravlja neko dovoljeno dejavnost. To se pravi, problem je, da se ta dejavnost prizna kot dovoljena, da to ni več prekršek, da tisti, ki se z zvodništvom ukvarja, je zdaj sankcioniran preko kazenskega zakona. Skratka, gre za dosti široko problematiko. Jaz se oglašam zato, ker mislim, da ta pobuda ni pravilno naslovljena na ministrstvo za delo. Treba bi bilo verjetno tudi razčistiti v tem okviru, kaj je bilo mišljeno. Ali je to res, da je vlada tista, na katero je naslovljena pobuda oziroma se še vedno ostaja v tistem okviru, da se pač izvršna pa zakonodajna oblast usedejo skupaj in pripravijo nek projekt zakona. Ministrstvo za delo bo s svojim človekom sodelovalo pri pripravi takega zakona, če bo potrebno, verjetno bo pa zelo težko nosilec.
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala za besedo. Jaz moram reči, da ne razumem tega nastopa v delu [[...]]Ravno to je problem, ne gre za identično pobudo. Pobuda je ista, Roman Jakič in Aleksander Merlo sva to pobudo dala v prejšnjem mandatu. Zato se ne bomo spraševali, kaj je pobudnik prej mislil, pa kaj zdaj misli. Pobudnika sva ista in ista pobuda velja. Pobuda pa je šla na vlado Republike Slovenije po oblikovanju ekspertne skupine ravno zato, ker smo bili mnenja, da je treba interdisciplinarno pristopiti k reševanju problematike. In nenazadnje je tudi iz pisma dr. Bohinca jasno, da podobni posveti že obstajajo. Kriminalistična služba, ki je zainteresirana, da se ta stvar nekako reši, vsako leto pripravlja posvet na to temo, katerega se udeležujejo zaintesirane skupine. V tem primeru je bilo lansko leto v Gotenici tako srečanje, poleg vseh teh ministrstev, ki ste jih našteli in urada za žensko politiko, se je temu pridružila tudi državna javna tožilka, če sem prav razumel oziroma predstavnik vrhovnega sodišča in predstavnik urada za žensko politiko. Zdaj pa jaz vas nazaj sprašujem, na koga naj naslovim pobudo, da boste končno oblikovali ekspertno skupino. Saj to je pobuda poslancev. Vi pa mene silite, da jaz pa Merlo vloživa prevod nizozemskega zakona na to temo, ki bo dvignil, prvič, v "luft" koalicijo, drugič pa javnost. Ne, ravno nasprotno. Midva kot pobudnika sva želela, da bi vlada s svojimi ekspertnimi skupinami prišla do ugotovitve: prvič, ali je potrebno čisto svoj zakon narediti, in drugič, ali je potrebno spremeniti obstoječo zakonodajo in s tem rešiti to problematiko. Vi ste eno od tega navedli. Vi imate v kvalifikaciji poklicev, na primer, prostitucijo navedeno. Pa govorimo, kot da ne vemo, kaj je prostitucija v tej državi. Zato vas pa zdaj jaz sprašujem, da mi poveste, na koga naj ponovno naslovim to pobudo. Končno bi rad enkrat prišel do tega, da je ta ekspertna. Res pa je, da smo se ponudili tudi poslanci, glede na to, da imamo izkušnje iz nizozemskega parlamenta, s svojimi kolegi, in smo se pripravljeni angažirati, da pomagamo tudi politično. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima minister dr. Bohinc.
Mislim, da ima gospod poslanec prav. Dejansko se moramo dogovoriti o tem, od kod bo prišla iniciativa za to ekspertno skupino. Glede na to, da v ministrstvo za notranje zadeve večkrat spadajo tudi vprašanja, ki ne sodijo v kakšna druga ministrstva, smo pripravljeni prevzeti to pobudo in oblikovati, usklajevati sestavo medresorske skupine, ki bo pokrivala vsa ta področja, da bi ugotovili tisto, kar pričakujete, ali je treba spreminjati obstoječo zakonodajo ali je treba sistem postavljati na novo. Mislim, da to lahko storimo, glede na to, da smo na tem področju že doslej vodili predvsem strokovne aktivnosti, vrsto posvetov, ki so bili interdisciplinarno zastavljeni, in lahko pričakujete z naše strani tovrstno pobudo.
Hvala. Besedo ima gospod poslanec Igor Štemberger.
Hvala za besedo. Svoje vprašanje bi usmeril na ministrstvo za promet. Še ne tako davno smo Slovenci imeli polna usta očitkov, ki so leteli na sosednjo, italijansko stran, češ, da ignorirajo našo novo državo, ker imajo na smerokazih še vedno oznake "YU", Jugoslavija. Z leti so Italijani te oznake dopolnili in popravili, mi pa, mislim, da pred svojim pragom še danes nismo pometli čisto do konca. Ugotavljam, da na svojem lastnem ozemlju ne zagotavljamo uporabe, dosledne uporabe slovenskih imen, slovenskih oznak. Na celotni slovenski obali se na smerokazih za Hrvaško uporabljajo hrvaška imena, za hrvaška mesta uporabljajo hrvaška imena. In podobna situacija je tudi na glavni cesti Kozina-Starod, medtem ko smo na ilirsko-bistriškem koncu oznake končno dopolnili in so postale dvojezične, tako da smo zdaj poleg hrvaških imen dodali še slovenska. Sprašujem, kdaj bomo podobno storili tudi na slovenski obali, kjer je ponekod situacija tako absurdna, da imamo za hrvaško mesto hrvaško oznako, italijansko oznako, slovenske pa ni. Mislim, da je deset let samostojnosti res dovolj, da to pomanjkljivost ali, zdaj lahko rečemo že šlamparijo, odpravimo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Presečnik.
Hvala lepa za vprašanje. Odgovor bomo pripravili pismeno. Mislim, da ni treba zdajle odgovarjati, ker je bila to v bistvu pobuda, ne vprašanje. Hvala.
Želite dodatno kaj postaviti? [[Ne.]] Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Franc Čebulj.
Hvala lepa. Vlada Republike Slovenije je lansko leto v Uradnem listu številka 59, 30.6.2000, objavila uredbo o vrednoti meril za določitev območij s posebnim razvojnim problemom in določitvijo območij, ki izpolnjujejo ta merila. Ministrstva oziroma vlado sprašujem, zakaj ministrstva pri javnih razpisih, ki se nanašajo na občine, ne upoštevajo, ne vključujejo uredbe o vrednosti meril za določitev območij s posebnimi razvojnimi in strukturnimi problemi. Prepričan sem, da sama uredba omogoča ekonomsko šibkim občinam podlago za pridobivanje finančnih sredstev prav prek javnih razpisov. V dosedanji praksi v samih javnih razpisih se sama uredba ne upošteva. Sprašujem vlado in bi prosil za pismeni odgovor. V nasprotnem primeru pač mislim, da če se uredba sama ne upošteva, naj se uredba prekliče. Potem imam še eno poslansko vprašanje. Vprašanje je namenjeno Vladi Republike Slovenije oziroma predsedniku Drnovšku. Grad Strmol je že nekaj časa predmet razprav tako v vladi kot tudi v kabinetu predsednika Milana Kučana. Ali vlada namerava grad Strmol vrniti denacionalizacijskemu upravičencu v naravi ali mu namerava plačati odškodnino v vrednosti, s katero je tudi sam grad Strmol bil ocenjen. Znano je, da se urad vlade Republike Slovenije nagiba k vračilu v naravi. Znano je tudi to, da se v kabinetu predsednika republike Slovenije zavzemajo, da se grad Strmol ne vrne, skratka, da se plača odškodnina, ki je bila tudi ocenjena. Rad bi tudi pisni odgovor. Hvala lepa.
Hvala. Kdo bo prosim, odgovoril? Izvolite.
Igor Strmčnik, ministrstvo za gospodarstvo. Uredba o spodbudah je res lani bila izdana. Njen namen pa je bil, da bi poleg tistih regionalnih spodbud, ki jih naše ministrstvo daje neposredno območjem s posebnimi razvojnimi problemi, gre predvsem za sofinanciranje lokalne infrastrukture, tudi tisti razpisi ministrstev, drugih ministrstev, ki so razpisani za teritorij cele države, upoštevali tako imenovani regionalni ponder in v primerih, ko se določen projekt nahaja v občini ali v območju s posebnimi razvojnimi problemi, takšnemu projektu določili določeno prednost, največkrat v višini sofinanciranja, ki se v takem projektu lahko določi Torej, to ni nekaj, kar bi bilo mogoče uveljaviti z izdajo uredbe, ampak je nekaj, kar je potrebno zdaj v nadaljevanju v razpise posameznih ministrstev, ki dodeljujejo horizontalne spodbude, vgraditi. Mi imamo letos priložnost, da to naredimo, ker regulacija s področja državnih pomoči že tako ali tako zahteva od ministrstev, da svoje uredbe, s katerimi dodeljujejo finančne pomoči, spreminjajo in prilagajajo tem pravilom državnih pomoči. Mi se seveda trudimo in se bomo trudili še naprej, da bi čim več razpisov državnih ministrstev pridobilo takšne regionalne ponderje. Najmanj, kar lahko rečem, z ustanovitvijo ministrstva za gospodarstvo bomo poskrbeli, da bodo že letošnji razpisi ministrstva za gospodarstvo, ki gredo čez celo državo, vsebovali tovrstne regionalne ponderje. Hvala lepa.
Odgovoril bo še generalni sekretar vlade, gospod Bandelj.
Drugo vprašanje, glede Strmola. Hkrati se bom tudi opravičil gospodu poslancu, ker pisnega odgovora ne bo dobil vsaj še nekaj časa, ker ne bi bil nič drugačen od tistega, ki ga bom zdaj ustno povedal. Gre za naslednje. Grad Strmol je nedvomno izjemen, tudi kulturni spomenik. V njem se seveda vršijo tudi protokolarni dogodki. Res je, da je teh protokolarnih dogodkov relativno malo oziroma premalo, da bi ekonomika zgolj, bi rekel, opravljanja protokolarnih dogodkov omogočala in tudi terjala stroške vzdrževanja, ki jih takšen grad zahteva. Zato je vlada že pred časom izdala oziroma sprejela izjavo volje, s katero je rekla, da ne nasprotuje vrnitvi gradu v naravi. Vendar so tudi kasnejša razmišljanja in analize pokazala, da bi pravzaprav bilo relativno težko takšen grad vrniti, zlasti zaradi, bi rekel, njegovih kulturnih aspektov, pa tudi zaradi tega, ker denacionalizacijski upravičenec pravzaprav ne ve, kaj bi z gradom počel. Verjetno bi vračilo gradu v naravi v veliki meri okrnilo njegove zdajšnje funkcije in verjetno tudi v veliki meri prispevalo k načinu njegove vrednosti kot zgodovinskega, kulturnega in umetniškega objekta. Prav zaradi tega trenutno potekajo postopki preverjanja, koliko se seveda še da pravno to izjavo volje spremeniti, da bi, tudi upoštevajoč ekonomiko vzdrževanja kulturnega objekta, ugotovili, ali bi lahko vendarle odločitev o vračilu v naravi spremenili na način, da bi denacionalizacijski upravičenec dobil dejansko izplačane obveznice odškodninskega sklada. To pa tudi zaradi tega, ker je tukaj interes identičen. Tudi denacionalizacijski upravičenec bi raje kot vračilo gradu v naravi prejel obveznice odškodninskega sklada. Jaz mislim, da potrebujemo še kakšen mesec, da bomo videli, ali se ti postopki dajo izpeljati na ta način, ali so tudi ekonomsko smotrni in zato bi lahko seveda celovito informacijo na to temo dali šele potem, ko bodo vsa ta preverjanja in postopki, ki tečejo pred upravno enoto, končani. Hvala lepa.
Hvala. Želite postaviti dodatno vprašanje? Izvolite.
Hvala lepa. Najprej glede prvega vprašanja oziroma odgovora. Spoštovani predstavnik ministrstva za ekonomske odnose, poglejte, jaz sem ta vprašanja prav zaradi tega postavil, ker ministrstva ne upoštevajo te vladne uredbe. Zato bi s tega mesta prosil, da vlada na vsa ministrstva jasno da napotila in da se potem ta uredba tudi upošteva. V lanskem letu se je zgodilo, da se te uredbe niso upoštevale na ministrstvu za okolje in prostor in tudi na ostalih ministrstvih. Kar se pa tiče gradu Strmol, je pač ugotovitev dokaj pravilna, gospod Bandelj. Toda mislim, da je čas, da se vlada odloči. Tu gre za protokol Brdo, ki na nek način tudi opušča redno vzdrževanje, vrši se samo še status quo, in sam grad Strmol, se zna zgoditi, da dejansko kot zgodovinski in kulturni spomenik, z vso dediščino, ki jo ob obstoječi infrastrukturi grad Strmol ima, je bojazen, da lahko grad Strmol, glede na to, da je bil tudi predlog, da gre na odškodninski sklad, na obveznice, se po vsej verjetnosti upravičenec ne bo s tem strinjal, kar pa pomeni, da je treba pripraviti denar in protivrednostno upravičencu to odškodnino tudi izplačati. Hvala lepa.
Hvala. Prosim, da se pripravijo naslednji kolegi poslanci: Aurelio Juri, Alojz Sok, Bogdan Barovič in Branko Kelemina. Besedo ima gospod poslanec Aurelio Juri.
Hvala za besedo. Predstavniki vlade, lep pozdrav! Na prejšnji seji sem dal pobudo vladi, da naj naslovi prošnjo na ustavno sodišče za pospešitev presoje sporazuma o obmejnem prometu in sodelovanju s Hrvaško. Na zadnji seji odbora za zunanjo politiko je predstavnik ministrstva za zunanje zadeve odgovoril, da pobuda ni bila posredovana, in povezoval to zgodbo s Schengnom. Danes sem prejel tudi pismeni odgovor, da vlada te pobude ni dala oziroma te prošnje ni naslovila in tudi ne misli tega storiti, ker da vlada ne sme in ne more vplivati na vsebino in tempo dela ustavnega sodišča. Odgovor ima neko šibko točko, kajti nekoč, leta 1997, je vlada že zaprosila ustavno sodišče, takrat za hitro obravnavo zadev v zvezi s pridruženim članstvom [[šlo je za obravnavo mednarodne pogodbe]] in takrat je ustavno sodišče tudi ustrezno reagiralo. Seveda sprejmem na znanje odgovor, ki ga je ministrstvo posredovalo. Ugotavljam, da pretiranega navijanja in interesa za to, da bi se ta sporazum končno vrnil v naše klopi, ni, ampak s tem odgovorom nisem zadovoljen. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Spoštovani kolegi in kolegice, predvsem pa spoštovani kolega Juri! V zvezi z vašim vprašanjem bi rad rekel naslednje. Ministrstvo za zunanje zadeve ustavnemu sodišču Republike Slovenije ni naslovilo prošnje za prioritetno presojo o tem vašem vprašanju omenjene pobude. Ministrstvo tudi doslej ni nikoli takšne prošnje naslovilo na ustavno sodišče. To bi kvečjemu lahko storila vlada. Vendar bi vas rad opozoril na to, da je zadevo iz rok vlade ali pa mimo vlade prevzela skupina poslancev, ki je naslovila, kot je znano, prošnjo. Torej skupina poslancev tega parlamenta je naslovila prošnjo ustavnemu sodišču, naj preveri ustavnost tega sporazuma. Če seveda parlament tako sodi, če bi se tako dogovorili, če bo takšno mnenje resorjev in tako naprej, potem seveda mislim, da bi bilo primerno ko bi [[...]]
Ne, ne, v redu. Kar izvolite.
[[...]]vlada takšno prošnjo, kot jo predlagate, naslovila na naslov ustavnega sodišča. Vendarle načelno se meni osebno zdi nekoliko sporno, da bi ministrstvo, saj govorim v imenu ministrstva, da bi ministrstvo interveniralo pri ustavnem sodišču. Takšno intervencijo bi sodniki lahko razumeli kot pritisk na njihovo samostojnost, neodvisnost in tako naprej. Pri tem bi rad rekel še naslednje. Ustavno sodišče je že prejšnjo pomlad, 6. aprila, sprejelo sklep, da bo zadevo, o kateri govorite, spoštovani poslanec, obravnavalo prednostno. Kot vem, je o tej zadevi odločalo že na več sejah in končne odločitve ustavno sodišče o tej zadevi še ni sprejelo. Jaz lahko na podlagi teh podatkov, ki jih imam, sklepam, da bi bila intervencija v fazi, ko so stvari v toku, pravzaprav tudi nekoliko deplasirana. Rad bi seveda zagotovil kolegi Juriju, da je ministrstvo za zunanje zadeve zainteresirano za odločitev ustavnega sodišča, za takšno odločitev, ki bi omogočila nadaljevati delo v zvezi s sporazumom, ki je predmet današnje razprave. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite postaviti dodatno vprašanje? [[Ne.]] Hvala. Besedo ima gospod Alojz Sok. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki vlade! Vprašanje bom postavil v zvezi z lanskoletno sušo. Preden pa postavim vprašanje, pa mi dovolite, da podam v tem državnem zboru še eno pobudo. Poglejte, tukaj pred parlamentom na Trgu republike je izobešena slovenska zastava. Če se spomnite, smo to zastavo pred desetimi leti zelo svečano, kljub enemu malemu spodrsljaju v zvezi z nedelujočimi mikrofoni, takrat izobesili. Zelo močno pa me moti, da so tla pod to zastavo, okolica te zastave, močno, če uporabim to besedo, "zasvinjana". Enostavno nihče okolice te zastave ne čisti. Ker so tukaj predstavniki ministrstva za okolje in prostor, bodo mogoče lahko povedali, v čigavi kompetenci je ta prostor. Ne bi želel, da bi mogoče, kaj jaz vem, kdo predlagal, da se tisti steber, sramotilni, izpred stolnice postavi na Trg republike, pa s prstom kaže na slovenski parlament, ki kot predstavnik najvišje oblasti, predstavnik države, ne poskrbi za to, da bi simbol slovenske državnosti bil spoštovan. Torej, pobuda je dobronamerna. Oglejte si to in vladajoči ukrepajte, da bo simbol zastave na tem mestu spoštovan, da ne bodo tam prazni lončki od jogurtov, od piva in še kaj drugega bi se tam lahko našlo. Štiri mesece opazujem to zadevo in sem mislil, da se bo zdaj na spomlad kaj premaknilo, ampak je še vedno tako, kot je bilo. Ali pa, če organiziramo, pa gremo vsi, ki smo v tem parlamentu, na eno čistilno akcijo in ta prostor očistimo. Torej, tudi to bi lahko naredili. To je ta pobuda ali pa pobudica, kakor se vzame. Sedaj pa bi rad postavil vprašanje, in sicer ministrstvu za okolje in prostor. Vprašanje je enostavno, kratko in jedrnato. Sprašujem jih, kdaj bodo prizadetim po suši z lanskega leta plačali tretji obrok. Gre za sredstva v višini 1,6 milijarde tolarjev. Nadalje sprašujem, zakaj je v letošnjem proračunu v skladu z zakonom, ki ste ga v parlamentu sprejeli leta 2000, mnogi od tistih poslancev, ki ste ta zakon sprejemali, še danes sedite v tem parlamentu, sprašujem torej ministrstvo, zakaj v letošnjem proračunu niso zagotovljena sredstva v skladu s tem zakonom o odpravi posledic suše, plazenju tal in pa sluzenju morja. Gre za 3,4 milijarde tolarjev. Smo v času pomladanske setve, situacija na področju kmetijstva je slaba ali pa iz dneva v dan slabša. Mnogi od upravičencev zaradi nekih prioritet, ki so jih delali na občinah, niso dobili še nič denarja iz tega naslova zaradi suše, zato nestrpno in željno pričakujejo, kdaj bo država izpolnila obvezo, ki je bila sprejeta. Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Kdo bo odgovoril prosim? Izvolite. Državni sekretar Tavzes.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Na ta odgovor je pravzaprav vlada že odgovarjala na odboru parlamenta, ki je pristojen za kmetijstvo. Seveda je primerno, da ponovim tisti odgovor, ki ga je dala na isto vprašanje vlada, čeprav ne vem, če bom zadel točne številke. Najprej je treba ugotoviti, da je tako imenovani sušni zakon pravzaprav bil realiziran tam nekje v višini 3,6 milijarde. Kar se tiče oškodovancev ali pa upravičencev za sušo, je bilo izplačanih približno 18% akontacije tiste škode. Tu bi bilo treba povedati, da je ta delež izplačanih škodnih zahtevkov, 18%, pravzaprav eden velikihali pa največjih odstotkov, ki so bili kdajkoli izplačani za podobne naravne nesreče v Sloveniji. Potem je vlada povedala, kakšen je pričakovani razrez proračuna za leto 2001, vezan tudi na ta zakon. Jasno je bilo povedano, da v proračunu za leto 2001 več kot toliko sredstev, kolikor jih je, in tudi v tem prehodnem obdobju sredstev za povračilo te škode, ni. Ta pričakovani razrez za proračun v letu 2001 je naslednji - tistih 6 do 7 milijard, kolikor jih je v proračunskih rezervah namenjenih škodam, ki sonastale zaradi naravnih nesreč, bi bilo servisiranih v glavnem za tri zakone. Eden se nanaša na popotresno obnovo Posočja, drugi na sušni zakon in tretji na nesreče, ki so nastale pozno jeseni, tega zakona še nimamo, in pa seveda nesreča, ki je vezana na dogodek v Logu pod Mangartom. V tem razrezu je predvidenih 1,6 milijarde za delež, ki se nanaša na sušni zakon, približno 3,5 milijarde na popotresno obnovo Posočja in 1,6 milijarde na nesrečo v Logu pod Mangartom in pa na nesreče, ki so se dogajale pozno jeseni. Vlada se zaveda, da to ni vseh tistih 10 milijard. S tem bi zadostili približno 65% odškodninskih zahtevkov iz naslova tako imenovanega sušnega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite postaviti dodatno vprašanje? Izvolite!
Hvala lepa. Če sem pravilno razumel gospoda državnega sekretarja mag. Tavzesa, je odgovoril nekako v tem smislu, da vlada tega zakona, tako kot je bil, ne bo izvršila. Se pravi, je treba jasno in glasno tem ljudem povedati, potem naj jim vlada pove, da tega, kar je zakon določil, ne bodo dobili. Sušni zakon, kot ga on imenuje, je za področje suše predvidel v letu 2000 4,6 milijarde in v letu 2001 3,4 milijarde tolarjev. Se pravi, skupno torej 8 milijard. Kot sem ga razumel, bo iz tega naslova slovensko kmetijstvo dobilo malo več kot polovico sredstev. Zavedam se, da to ni samo problem enega ministrstva, ministrstva za okolje in prostor. Gre za problem celotne vlade. Sprašujem pa se, ali je res prav, da v takšni in podobnih situacijah morajo slovenski kmetje vedno potegniti najkrajšo, in v težavah, ki jih Slovenija vsekakor na področju financ ima, da so prav oni tisti, ki bodo skozi to oškodovani. Torej, to ni prav, zato bi prosil državni zbor, da to zadevo podpre in da v parlamentu sprejmemo sklep in vlado opozorimo, naj vendarle zakon, ki je bil sprejet, izvrši, da bo temu zadostila in bomo lahko res rekli, da smo pravna država. Hvala lepa.
Hvala. Gospa državna sekretarka, izvolite.
Hvala lepa. Rada bi dopolnila kolega Tavzesa. On je govoril o rezervi, ki je predvidena v proračunu leta 2001 v višini 6 milijard tolarjev. Moramo pa povedati, da je iz leta 2000 še ena kvota denarja v rezervi, ki se prenaša v leto 2001 kot neporabljena, vendar že angažirana sredstva v višini 4 milijard 800 tolarjev. Del teh sredstev bo prav tako namenjen za poplačilo obveznosti iz tako imenovanega sušnega zakona. Zato, da bi predlagala, da vlada natančneje pojasni, koliko sredstev iz rezerve, ki bo izločena v letu 2001, in koliko sredstev iz rezerve, ki se prenaša iz leta 2000, odgovori pismeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Bogdan Barovič.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani kolegi, kolegice, predstavniki izvršne veje oblasti! Najprej poslansko vprašanje ministrstvu za promet in zveze. Že vnaprej bom povedal, da bom prosil za pisni odgovor, ker mislim, da nekaterih podatkov, za katere bom prosil, gospod minister nima s seboj in jih verjetno tudi ne pozna. Občina Trbovlje in krajevna skupnost Čeče nad Trbovljami sta povezani z regionalno cesto prvega razreda R1 221. Zgodba o cesti je stara že več kot 10 let. Cesto naj bi pred 10 leti razširili in asfaltirali. Leta 1994 je cesto tam, kjer je bila že asfaltirana, prvič zasul plaz. Sanirali so ga. Po približno dveh letih se je plaz ponovno sprožil. Od takrat, od leta 1997, je bilo plazenje redni pojav. Danes, 7 let po prvem plazenju, je plaz dosegal enormne razsežnosti. Pomeni, 7 let plazi, 7 letse plazi popravljajo, ampak so nerešljiva težava. Cesta še ni urejena. Tretjina ceste tudi dotaknjena še ni. Po več kot desetih letih od začetka obnove je danes ta cesta celo neprevozna. Povezuje pa krajevno skupnost Čeče, v kateri živi 500 Trboveljčanov in jih povezuje kot edina cesta z občino. Ta ista regionalna cesta pa je edina alternativna povezava med Trbovljami in Hrastnikom. Dejstva so torej jasna. Cesta v dolžini približno 4 km se gradi že več kot 10 let. Plazenje se stopnjuje, vsako leto po večkrat, vsakič v večjem obsegu. Prosim, če lahko pisno ministrstvo odgovori na naslednja vprašanja. Kolikšna je bila načrtovana vrednost del, za ureditev te ceste? Koliko sredstev je bilo že porabljenih za to cesto? Kam so bila že porabljena sredstva vložena? Koliko projektov za rešitev plazenja na tem delu je bilo že narejenih? Vem, da jih je bilo veliko. Koliko so ti projekti za rešitev plazenja stali? Ljudje namreč pravijo, da se nekdo močno norčuje iz njih. Ker imam še čas, dovolite še poslansko pobudo. Vladi republike Slovenije dajem pobudo za sprejem zakona o zaščiti uporabe slovenskega jezika. Utemeljujem jo z naslednjo zelo kratko zgodbico. Ko se zadnjič v neki trgovini zaletim v vrata, pogledam na napis in piše "close". Naslov trgovine je bil "picture design". Ker je bilo še nekaj časa sem pil kavo v gostinskem lokalu Misty pub. Družba mladih se pogovarja "ok", "cool", "bay", "shit" in tako naprej. Pridem domov, gledam TV slovensko, seveda, prijazna voditeljica se poslovi "see you", druga doda "čao" Reklamni vložek je poln "spider-ov", "black magic-ov", "atackov" in podobno. Na tekmovanju slovenske popevke za nastop Evrovizije nastopa skupina Number two, s slovenska skladbo "Good bye my love", v angleškem jeziku. Sinu na fakulteti predava nekdo, ki pravi da "traži potpuno razumevanje u izdajanju fakata", uči pa se iz knjige Flight managament. V parlamentu poslušamo joint venture, hearing, unija, edukacija, agreement in podobno in podobno. Kitajci so sprejeli zakon za zaščito svojega jezika. Ponekod imajo davek za tiste, ki želijo imeti naslove podjetij ali pa drugačne, v tujem jeziku. Zakaj torej ne bi ravnali tudi mi v Sloveniji, saj smo vendarle v polnem pogonu za vstop v Evropsko unijo, oprostite, zvezo. Hvala.
Hvala. Gospod minister Presečnik.
Hvala lepa za vprašanje. Mislim, da ste podobno, sicer ne tako podrobno vprašanje postavili že na prejšnji seji, na podlagi katerega smo dali tudi odgovor, če gre to za Čeče. Glede na to, da je bilo cel kup vprašanj, ste pravilno ugotovili, da nimam teh podatkov s seboj, ker ni bilo niti naprej najavljeno, zato bomo odgovor posredovali. Hvala lepa.
Hvala. Preden dam besedo gospodu Branku Kelemini, prosim, da se pripravijo Dorijan Maršič, Ana Marija Tisovic, Sonja Areh Lavrič, Janko Veber, Franc Sušnik. Besedo ima gospod poslanec Branko Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Poslansko vprašanje danes postavljam vladi, oziroma resornemu ministru. Vlada je prejšnji četrtek na svoji seji, predlagala za v.d. direktorja Pošte Slovenija, gospoda mag. Alfonza Podgorelca, upokojenega delavca pošte, ki je ob upokojitvi prejel odpravnino 9 osebnih dohodkov. Takrat je tudi vložil tožbo proti Pošti Slovenije še za 24 osebnih prejemkov na podlagi konkurenčne klavzule, ki mu jo je ob upokojitvi nadzorni svet Pošte odpravil. Ali se vam zdi smiselno, da se bo sedaj v tožbi pojavil direktor Pošte kot dolžnik in toženec? Drugo vprašanje. Ali je res mariborsko podjetje Sortema v času direktovanja Alfonza Podgorelca v letih 1997-2000 s Pošto Slovenije poslovalo preko 1,5 milijarde tolarjev, ter bi naj za potrebe Pošte gradilo tudi stanovanja, za katere je ocena znesla tudi do 500.000 tolarjev za kvadratni meter, in to na podeželju. Ali je lastnik podjetja Sortema res visok funkcionar mariborske LDS, saj naj bi to podjetje tudi večkrat finančno podprlo z velikimi zneski LDS v različnih kampanjah, kar je razvidno iz poročil. Prosil bi za ta odgovor. Naslednje, tretje vprašanje. Danes smo v medijih prebrali, da je v.d. direktor Pošte Alfonz Podgorelec izgubil tožbo proti uslužbencu Pošte zaradi obrekovanja in žalitve. Tukaj je ta članek. Prav tako je izgubil tožbo zoper istega uslužbenca na delovnem sodišču ter pri tem povzročil zaradi svojega nestrokovnega dela materialno škodo pošte. Sprašujem vas, ali je res direktor Pošte, gospod Alfonz Podgorelec, sklenil pogodbo z odvetniško pisarno Senica, v višini nekaj mio SIT, za zastopanje v tej tožbi. Po naših podatkih naj bi se kot zastopnik večkrat tudi pojavil odvetniški pripravnik Mirko Bandelj, današnji generalni sekretar vlade. Stroški pa so za ta primer zastopništva bili razmeroma visoki. Sprašujem, kolikšni so bili. Prav tako me zanima, ali je direktor upravičen, da mu Pošta Slovenije v zasebnih tožbah plačuje visoke odvetniške storitve. Prosim tudi za pojasnilo v zvezi z nakupom sumljivih znamk v letu 1998. Prosim tudi za pojasnilo, na podlagi katerih dokumentov je sedanji v.d. direktor zaposlil kot svetovalca bivšega pomočnika direktorja, sedanjega pomočnika direktorja pravnika pa razporedil izven mesta [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]začetniško plačo, skoraj pripravniško. Po naši oceni gre za kršenje vseh predpisov mimo kadrovskega načrta in za šikaniranje in poniževanje bivših funkcionarjev, ki so bili zaposleni za nedoločen čas. Vljudno prosim za odgovor na celo vrsto zelo aktualnih in pomembnih vprašanj. Hvala lepa.
Hvala. Domnevam, da bo odgovoril minister, dr. Gantar.
Spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani gospod poslanec Kelemina! Zahvaljujem se za vprašanje in v tem trenutku bom odgovoril na tista vprašanja, na katera lahko dam zelo zanesljiv odgovor. Vse ostale stvari boste dobili pisno. Najprej bi rad omenil, da je bil gospod Podgorelec imenovan za v.d. direktorja in da bo razpis za direktorja objavljen zelo hitro. Šele tedaj bo izbran direktor s stalnim oziroma trajnim mandatom. Vsekakor bo pa gospod Podgorelec moral v takšnem primeru vrniti odpravnino. O tem seveda ni nobenega dvoma. To je pač pogoj, če se reaktivira. Kar zadeva vse te obtožbe o nečednih dejanjih in podobno so krožile v slovenskem prostoru tako ali drugače, vse so bile zanikane z dokumenti in v tem pisnem odgovoru boste ta potrjena zanikanja, ki ste jih omenili tudi dobili in bomo odgovorili. Kar zadeva zasebne tožbe, ki jo je gospod Podgorelec izgubil, teh zasebnih tožb ne komentiram, še posebno ne, če niso dokončne, namreč pravnomočne. Prav gotovo za zasebne tožbe ni možno uporabljati javnega denarja, bodisi v državi, bodisi v javnih podjetjih. Obenem seveda povem tudi to, da z zamenjavo gospe Ribičeve so bili postavljeni zelo ostri kriteriji za vse, ki so v javnih službah in javnih podjetjih. Teh ostrih kriterijev se bomo držali pri vseh ljudeh, neodvisno od tega, kakšna je njihova politična provenienca in profesionalnost.
Hvala lepa. Želite dodatno vprašati? Izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Jaz bi resnično prosil za odgovor, ker gre za celo vrsto vprašanj, na katere bi prav gotovo bilo zelo prav, če se odgovori. Če so odgovori mogoče drugačni, kot se predpostavlja, pa naj se podpre z ustreznimi dokumenti. Zato bi res prosil, da mi to pisno s temi dokumenti potrdite, da bomo vedeli, če te navedbe, ki smo jih pač mi dali, in ti podatki, ki jih mi imamo, držijo ali ne. Mi v naprej nobenega ne obsojamo, prav zaradi tega bi želeli, da s pravimi dokumenti na osnovi vseh teh vprašanj, ki sem jih postavil, ta naša vprašanja nekako podkrepite oziroma ovržete in da dobimo dejansko resnično, ne samo mi kot poslanci, ampak tudi slovenska javnost neke eksaktne podatke. Če pa ne bodo, bomo pa seveda preverili in bomo naprej vprašali oziroma zahtevali dodatna pojasnila in dodatna vprašanja. Resnično se zahvaljujem in prosim, da mi argumentirano odgovorite na ta vprašanja s konkretnimi podatki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Dorijan Maršič.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Spoštovane članice in člani vlade! Moje prvo vprašanje je namenjeno ministrstvu za promet oziroma posredno direkciji za državne ceste. Od časa delne rekonstrukcije ceste Koper-Kozina za potrebe prevoza uparjalnika za nuklearko Krško, moram reči, da je tista cestna točka še posebej problematična. Pri prevozu tega izrednega tovora je bil še najbolj problematičen oster ovinek na črnokalskem klancu, ki so mu morali spremeniti naklon cestišča. Od tedaj dalje se na tem odseku vrstijo številne prometne nesreče, od tega v dveh letih 4 velike, dve od teh pa z velikimi količinami nevarnih snovi. Glede na dejstvo, da je ta del ceste v neposredni bližini vodozbirnega območja Rižane, me zanima, kdaj bo direkcija za državne ceste vzpostavila prvotno stanje na tem cestišču. Zanima me, ali mora res priti do večjega števila žrtev ali morda onesnaženja doline Rižane, da bi se v tem primeru ukrepalo. Jaz bi prosil, da pri odgovoru preskočimo tisti del, ki govori o omejitvi hitrosti prometa na 30 kilometrov na uro, ker očitno je ta ukrep premajhen Drugo vprašanje je pa namenjeno ministrstvu za šolstvo. Letošnji proračun naj bi zagotavljal za zagonska sredstva, namenjena primorski univerzi, borih 40 milijonov tolarjev, kar je dovolj za projekte v objekt, ki ga je za potrebe univerze dala mestna občina Koper. Primorska univerza je predmet koalicijske pogodbe in me zanima, kako ga misli vlade oziroma ministrstvo za šolstvo realizirati oziroma ali te številke v proračunu pomenijo, da je breme ustanavljanja te univerze še naprej na ramenih in v breme primorskih občin. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister Presečnik.
Hvala lepa za vprašanje. Seveda nimam zdajle odgovora, ampak po spominu bi rekel, da se neke raziskave v zvezi s to serpetino izvajajo, zato bomo dali pisni odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Ministrica za šolstvo, gospa dr. Čokova.
Pozdravljeni, poslanci in poslanke, pozdravljen tudi kolega s Koprskega, ki je postavil to vprašanje. Jaz bi vam povedala v splošne informacije, da je letos na Primorskem vpisano v različne visokošolske ustanove 6300 študentov. To pomeni, da je univerza na Primorskem dejstvo v nastajanju in upam tudi v zaključni fazi. Vlada je marca letos preoblikovala ekspertno skupino, ki bo pripravila v letu 2001 predvsem naslednje. Koncept, in to logističen, programski, organizacijski in kadrovski za univerzo na Primorskem, ker vemo, da je to predvsem interes cele Primorske, ne samo Kopra ali pa samo Gorice. Proučila bo tudi pravne podlage in statuse posameznih članic, ki bi se pridružile, kajti imamo tako samostojne zavode kot dislokacijske enote obeh univerz. S temi 40 milijoni, ki res jih ni veliko, bo pripravila predvsem idejne načrte in gradbene lokacije resnično tistega, kar je vlagalo, so vlagale lokalne skupnosti. Poudariti moramo, da na primer občina Gorica, občina Koper, Izola in Piran so glavni financerji, ki so omogočili doslej tako tistih 400 postelj v domovih kot tudi bivanje oziroma stavbe za sedanje samostojne ustanove. Točnega denarja vam zdaj ne morem našteti, ampak to gre kar v 100 in 100 milijonov v vsakem letu. Ta skupina bo tudi na koncu poročala vladi, kaj je pripravila - ta koncept. Tako da pričakujemo, da bo v letu 2002, v začetku tega leta, vlada predložila nek predlog v državni zbor. Tako pričakujemo, kot smo se tudi zaobljubili v predvolilnem času, pravzaprav ne samo v koaliciji, tudi v opoziciji so stranke to vztrajno zagotavljale svojim volivcem. Ovire pri nastajanju univerze so mnoge. Nekatere so že premagane, predvsem konsenz v slovenskem prostoru na akademski ravni, mislim, da je dosežen. Ovire so pa še vedno materialne narave in tudi zakonske. Povedati moram, da je zakon o visokem šolstvu narejen eksaktno po meri ljubljanske univerze, kar pomeni, da to, kar smo sprejeli in kar smo podpisali v Sloveniji, tako lizbonske kot bolonjske listine, predvidevajo tudi drugačno organizacijo univerz in da prej ali slej bo tudi zakon o visokem šolstvu spet v državnem zboru. Vendar to, seveda, ne bi smelo ovirati vsaj ustanovitve nove slovenske univerze, iz razloga - poskusite samo brisati slovensko mejo v mislih. Kaj to pomeni? Pomeni, da ta prostor severnega Jadrana ima pet univerz ob meji, Graz, Gorica, Videm - tudi celo v Monfalconeju delajo univerzo - Trst, Benetke. To pomeni, da če na našem prostoru ne bomo imeli slovenske univerze, bodo naši mladi hodili pač v teh pet univerz iz cele Primorske. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, dodatno vprašanje.
Hvala ministrici in ministru za odgovor. Gospod Presečnik, prosil bi vas samo, da ta študija, ki ste jo omenili, ki bo pomenila odgovore in bo navajala na rešitve tistih serpentin, da bi to vendarle ne trajalo predolgo, ker se morate zavedati dejstva: vsaka nesreča, ki se zgodi v tistem predelu cestišča, pomeni, da je slovenska Istra za več ur preprosto odrezana od Slovenije. Je že v redu, da imamo potne liste in da lahko gremo tudi prek Italije, vendar mislim, da to vendarle ni tista rešitev, ki jo pričakujemo. In da imamo v vidu to, da ima avtocestni križ določene prioritete in da bi verjetno s pospešeno izgradnjo avtocestnega pasu do Primorske tudi to problematiko reševali uspešneje. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa poslanka Ana Marija Tisovic.
Hvala lepa za besedo. Rada bi se obrnila na gospo ministrico dr. Teo Petrinovo z enako temo, o kateri je govoril že gospod Rokavec. Vemo, da se je v zadnjih letih v slovenski trgovini zaostril konkurenčni boj za kupce. Pri tem skušajo trgovske družbe pridobiti prednosti zlasti s prekomernim izčrpavanjem svojih delavk in delavcev. Delodajalcem v trgovini gre predvsem za denar in bogatenje, človečnosti in človeških pravic pa jim ni mar. Za dobiček so nekateri pripravljeni poteptati vse civilizacijske norme, med katerimi je tudi pravica delavcev in delavk do dnevnega in tedenskega počitka. Poleg vseh ostalih težav v zvezi s slabimi možnostmi za pridobitev stanovanj, s strahom pred izgubo službe, materialne ogroženosti, je med okoliščinami, ki mlade odvračajo od oblikovanja družin podaljšan in nedeljski delovni čas. Odsotnost mater ob sobotah in celo ob nedeljah razbija družine in medsebojno odtujuje družinske člane. Treba je ustvariti čimbolj ugodne možnosti za to, da bodo starši in otroci živeli skupaj v složni družinski skupnosti, ki bo imela čas zase in za razvijanje medsebojnih razmerij. To pa se lahko zgodi le tedaj, če bodo imeli vsi člani združenja možnost, da vsaj en dan v tednu preživijo skupaj ter da se vsak večer zberejo v družinskem krogu. Uvajanje nočnega in nedeljskega dela, kadar to ni nujno, je nesprejemljivo in ga je potrebno omejiti na najmanjšo možno mero. Zato vas sprašujem, zakaj ste spremenili pravilnik o obratovalnem času trgovin tako, da dopušča delodajalcem popolno svobodo pri določanju obratovalnega časa, ne glede na mnenje lokalne skupnosti. Edine omejitve, ki so še ostale, so omejitve delovnega časa po delovnopravnih predpisih, ki pa sploh ne določajo nedeljskega počitka. Po prejšnjem besedilu pravilnika, je namreč lahko občinski organ v skupnem interesu sodeloval pri določanju obratovalnega časa, saj mu je moral vsak delodajalec poslati urnik obratovalnega časa v potrditev. Zdaj pa je ta določba izpuščena. Sprašujem vas, kako bo lahko občinski organ ali lokalna skupnost sploh vplivala na izvedbo 1. člena pravilnika, po katerem je treba pri določanju obratovalnega časa upoštevati potrebe potrošnikov ter za okolico nemoteče opravljanje dejavnosti. Ali občani nimajo pravice do nedeljskega miru? Predvsem pa velja vprašanje: ali nimajo pravice do nedeljskega počitka zaposleni v trgovinah? Zakaj sploh imate ta pravilnik, saj ne določa niti postopka za spreminjanje delovnega časa, niti postopka za nadzor, niti ne določa sankcij. Če tak pravilnik že obstaja, potem ne bi smel biti popolnoma prazen, temveč bi moral določati mehanizem za uskladitev interesov lokalnih skupnosti in določiti enotna pravila za delovanje konkurence med trgovskimi družbami. Ali res mislite, da se lahko delodajalci na področju trgovine sami dogovorijo o omejitvah odpiralnega časa v trgovinah? In, ali bi bilo takšen dogovor sploh možno sankcionirati? In še nekaj, gospa ministrica. Vi ste nam povedali, da so na eni strani trgovci s 60.000 mesečne plače, na drugi strani pa delodajalci - npr. kot gospod Jankovič aligeneralni predstavnik Leclerca - enako močna pogajalska partnerja. Zato pravite, naj se kar sama dogovorita o delovnem času. Jaz o tem zelo dvomim. Dvomijo pa tudi trgovke, ki so zaposlene v trgovskih podjetjih. Hvala lepa.
Hvala. Prosim, gospa ministrica.
Hvala za vprašanje, vendar sem na njega že odgovorila. Ponovno bi samo poudarila, da vendar dajmo v teh razpravah ločiti, kaj je delovni čas in kaj je obratovalni čas. Naše ministrstvo je ministrstvo za gospodarstvo. V njegovo pristojnost spada vprašanje ravno tega, o čemer ste vi govorili, zagotavljati enotnost trga v smislu konkurenčnosti. In s tem smo to tudi naredili. Drugo, kar je pa vprašanje delovnih pravic, sociale in podobno, to so pa ministrstva, kot je ministrstvo za delo in družino in podobno. Poleg tega vprašanja - med delodajalci in delojemalci - mislim, da ravno tukaj lahko sindikati - in to je njihova prava vloga, da jo tukaj lahko odigrajo; ne pa o tem: obratovalni ali neobratovalni čas, ampak o vprašanju, kako so njihovi delavci tretirani v neki trgovski organizaciji, to je pa njihova prava naloga. In o tem se morajo dogovarjati z delodajalci.
Hvala lepa. Želite dodatno postaviti vprašanje? [[Ne.]] Hvala lepa. Besedo ima gospa poslanka, Sonja Areh Lavrič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Vprašanje imam za ministrstvo za zdravstvo, glede izvajanja 50. in 51. člena ustave Republike Slovenije. Po določbi 50 člena ustave Republike Slovenije država ureja zdravstveno zavarovanje ter skrbi za njegovo delovanje. Po določbi 51. člena ima vsakdo pravico do zdravstvenega varstva, pod pogoji, ki jih določa zakon. Nedvomno morajo biti vsakomur, ki se zateče po zdravstveno pomoč v javne bolnišnice, zagotovljena skrb za njegovo zdravljenje, preprečevanje dodatnih okužb - ki jih je bil bolnik lahko deležen in jih tudi je, glede na stanje v ljubljanskem kliničnem centru. Javno je znano, da je v ljubljanskem kliničnem centru nastopilo urgentno bakteriološkostanje, saj prehaja zlasti pri operativnih posegih pri bolnikih do dodatnih okužb, ki ogrožajo življenje prizadetih. Jasno je, da zdravstveno varstvo pomeni pravico, da se ob ugotovitvi bolezenskega stanja tako stanje ozdravi, preprečuje poslabšanje in dase stanje olajša. Ne pa, kot je v našem primeru, da se zdravstveno stanje dodatno ogroža. Zdravstveno stanje je v splošnem interesu in tudi ustavno varovano. Glede na takšno stanje naslavljam na ministrstvo za zdravstvo poslansko vprašanje, kaj je ministrstvo za zdravstvo storilo, da bi zmanjšalo oziroma sploh preprečilo takšne pojave v slovenskih bolnišnicah. Prosila bi za pojasnilo o stanju v bolnišnicah in o ukrepih, ki so že bili ali bodo podvzeti za odpravo splošne nevarnosti za zdravstveno stanje prebivalcev Slovenije. Hvala.
Hvala. Prosim. Državni sekretar Vrhovnik izvolite, Vrhunec, oprostite.
Hvala, spoštovana poslanka, za zastavljeno vprašanje. Referirate se na dogodek iz ljubljanskega kliničnega centra, o katerem smo bili seznanjeni tako preko medijev kot na druge načine. Mi v ministrstvu za zdravstvo oziroma ministrstvo za zdravstvo je že pred časom izdalo določene pravilnike, ki se tičejo opravljanja zdravstvene dejavnosti, zdravstveni inšpektorat republike Slovenije zagotavlja nadzor nad izvajanjem teh pravilnikov. Tako, da v tem hipu vam lahko samo odgovorim formalno, da po naši vednosti je v tem primeru bilo zagotovljeno vsem, kar je potrebno v skladu z obstoječimi predpisi. Hvala.
Hvala. Želite postaviti dodatno vprašanje. [[Ne.]] Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Janko Veber.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. Vprašanja naslavljam na vlado. V prejšnjem sklicu državnega zbora je komisija državnega zbora za evropske zadeve na 72. seje 27.7.2000 ob obravnavi poročila o napredku Republike Slovenije pri vključevanju v Evropsko unijo sprejela sklep, s katerim je zadolžila vlado, da predloži državnemu zboru poročilo o koriščenju vseh sredstev, dobljenih na podlagi mednarodnih programov, kot tudi razvojnih programov, ki jih sprejema vlada, z navedbo podatkov o tem, na katerih območjih oziroma področjih se ti programi izvajajo in kakšni so učinki. Vprašanje postavljam, ker južna meja do sedaj ni imela veliko možnosti pri vključevanju v mednarodne projekte, razmere na južni meji pa se bodo drastično spremenile ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo. V ta namen bo tudi predvidenih veliko ukrepov oziroma programov in zaradi učinkovitosti izpeljave teh programov bi bilo dobro, da se seznanimo s sedanjimi dosežki in izkušnjami, ki bodo zagotovo izredno koristne. Ker navedenega poročila vlada do sedaj ni posredovala državnemu zboru, sprašujem, ali je sedanja vlada seznanjena s to zahtevo, in sprašujem, zakaj sklep komisije ni realiziran. Hvala.
Kdo bo odgovoril? Izvolite, generalni sekretar vlade.
Hvala lepa za vprašanje, hkrati se tudi opravičujem, ker ne morete danes dobiti ustnega odgovora, in vam obljubljam, da boste v roku, ki ga poslovnik veleva, dobili na to vprašanje pisni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Sušnik, pri tem bi pa opozoril naslednje poslance, da se pripravijo: dr. Jožef Bernik, Danica Simšič, Jožef Jerovšek, Ivan Mamić, Jože Tanko, Majda Zupan, Pavel Rupar. Besedo dajem gospodu poslancu Francu Sušniku.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani zbor. Vladi Republike Slovenije, točneje ministru za okolje in prostor, gospodu Kopaču zastavljam naslednja vprašanja, ki so povezana s poplavno varnostjo porečja Savinje. In sicer, kot prvo, kdaj bo vlada Republike Slovenije pripravila in predstavila program ukrepov za zagotavljanje poplavne varnosti porečja Savinje. In kot drugo, kako je na poslabšanje poplavne varnosti Savinje vplivala izgradnja avtocestnega odseka Arja vas - Vranko in kako še bo na poslabšanje poplavne varnosti Savinje vplivala izgradnja avtocestnega odseka Vransko - Blagovica, katerega pododsek Vransko - Trojane bo kmalu končan. Nekaj v obrazložitev. V preteklem desetletju je porečje Savinje kot celoto ali njene posamezne dele večkrat prizadela huda vodna ujma velikih razsežnosti. Kar spomnimo se let 1990, 1994, 1999, 2000, posamezna manjša porečja pa še večkrat. Te vodne ujme so povzročile ogromno škodo tudi na območjih strnjenih starih naseldbenih jedr, kot so Laško, Celje, Prebold, Tabor, Vransko in še kje. Zaskrbljujoče je tudi, da se za vzdrževanje vodotokov porečja Savinje in Sotle namenja vsako leto manjsredstev, v celoti pa odločno premalo, in da ni pripravljenega celovitega programa ukrepov zadrževanja vode na povirju; niso opredeljena razlivna območja, nič ni narejenega na izgradnji zadrževalnikov - tu mislim tako suhe kot prodne zadrževalnike in ostale ukrepe, ki bi zadržali vodo v povirju in tako zavarovali urbana naselja. V nasprotju s tem lahko danes ugotavljamo, da niso sanirane niti posledice prve vodne ujme iz leta 1990, da o sanaciji posledic kasnejših poplav niti ne govorimo. Še več, v tem času so se z izgradnjo avtocestnega odseka Arja vas-Trojane tudi bistveno povečale prispevne površine, kar je po mojem mnenju in po mnenju ljudi, ki tam živimo, še dodatno poslabšalo poplavno varnost. Vzporedno s tem pa niso bili izvedeni ukrepi zadrževanjatako povečanih vod, kar ima gotovo posledico pogosto poplavljanje tudi takih, starih organiziranih naselij in območij, kar sem že prej omenil. Navedena vprašanja zastavljam ustno in pismeno in prosim za odgovore.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar Tavzes bo odgovoril.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Ministrstvo bo na tako široka vprašanja pravzaprav moralo res pismeno odgovoriti. Vendar bi pa nekaj poudaril. V letu 1998, ko je bil zakon predstavljen v tem parlamentu, je bila poplavna varnost Savinje zelo obdelana, torej tudi programsko obdelana, in marsikatero teh vprašanj bo treba potegniti iz te priloge k zakonu. Druga zadeva, ki je pa vezana na cestni program oziroma na vpliv cestnega programa, kar se tiče poplavne varnosti ali pa poslabšanja poplavne varnosti, se pa tudi obdeluje, tako da ministrstvu ne bo težko pripraviti odgovorov. Hvala lepa.
Hvala. Želite postaviti dodatno vprašanje?
No, rad bi poudaril, da je zagotavljanje poplavne varnosti tudi ena osrednjih tem tako imenovane Savinjske statistične regije, in predstavniki lokalne skupnosti te regije tudi odločno zahtevajo odgovore na ta vprašanja. Zato sem prepričan, da bo vlada pripravila celovito informacijo o tem. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod poslanec dr. Jožef Bernik. Izvolite!
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Dame in gospodje z vlade ter gospe in gospodje poslanci! Moje poslansko vprašanje je namenjeno gospodu ministru Ropu, in sicer gre za predlog, da se po hitrem postopku spravi skozi novela zakona o davku na dodano vrednost. S tem predlogom bo vlada krepko udarila po davčnih zavezancih. Po veljavnem zakonu, kot vemo, je za davčno obdobje določen mesec ali koledarski mesec daljša obdobja pa so tudi določena za davčne zavezance. To se pravi, da jih lahko plačujejo v trimesečnih oziroma polletnih obrokih. Vendar sedanji zakon pravi, da se slednji lahko samostojno odločajo, da bodo obračunavali DDV mesečno. Po podatkih davčne uprave od skupno nekako 73 tisoč zavezancev predlaga mesečne obračune DDV približno 85 procentov, 3 mesečne 11 procentov zavezancev in okoli 5 procentov zavezancev uporabljajo polletne račune. Sedaj se bo sto spremembo zakona število davčnih zavezancev, ki obračunavajo davek na koledarski mesec, predvidoma zmanjšalo na od 62 tisoč do skoraj 28 tisoč zavezancev. Torej s predlagano spremembo zakona bo določeno, da sme davčni zavezanec, ki opravlja tako obdavčeno kot oproščeno dejavnost, odbiti le znesek vstopnega DDV, ki se lahko pripiše upravljanju obdavčene dejavnosti. Po noveli zakona davčni zavezanci, ki so predvsem angažirani v eskportu, ne bodo imeli več pravice zahtevati vračila presežkov vstopnega DDV, temveč se bo presežek vstopnega davka všteval v akontacijo davka v naslednjih davčnih obdobjih. Z zakonsko novelo bi menda olajšali delo tudi delavcem v davčni upravi, ker bi ti - vsaj tisti, ki imajo direkten posel s tem - delali trikrat manj obračunov kot po starem. Ta sprememba zakona bo zavezance močno obremenila. Ti zavezanci bodo namreč morali v prvem davčnem obdobju po uveljavitvi tega zakona po oceni DURS-a plačati približno za 9 milijonov tolarjev več.
Prosim, da počasi zaključite.
Bom poskušal čim prej, predsedujoči. Torej; človek bi se vprašal, zakaj to povečevanje davkov. Pravzaprav ni čisto točno rečeno povečevanje davkov, vendar prisilno posojanje denarja državi. In ne vem, kako je to mogoče in kako bo to mogoče razložiti davčnim zavezancim, tistim, ki so nekako generator gospodarskega in pa posredno družbenega razvoja v Sloveniji. In teh je več kot polovica davčnih zavezancev v tej kategoriji. Potem bi pa še vprašal gospoda generalnega sekretarja: kdaj bo ustanovljen urad za slovenski jezik, ki ima predvidena gotova sredstva, čeprav niso prav zadostna. Rad bi pa vedel, če bo do tega prišlo. Hvala.
Hvala. Prosim, državni sekretar.
Spoštovani gospod poslanec! Torej, razlogi so podrobno navedeni v gradivu, v Poročevalcu in poslanskem gradivu. Vendar, ker ste že dodatno postavili določena vprašanja, mogoče samo nekaj besed o tem, zakaj so takšni razlogi oziroma kakšni razlogi so bili, ki so narekovali takšne predlagane zakonske spremembe. Bistvo poslovanja in gospodarjenja je, če zelo poenostavim, da na začetku imaš 100 enot pri nabavi, oplemenitiš z delom, prodaš za 150 enot. Iz tega enostavnega prikaza poslovanja seveda sledi, da je v večini primerov izstopni davek vedno večji od vstopnega davka pri večini zavezancev. V določenih izjemnih primerih pa seveda prihaja do situacije, o kateri ste govorili. V prvi vrsti gre za izvoznike, ki jih predlagane zakonske spremembe ne bodo zadevale. Potem gre za podobne primere tudi v tistem trenutku v določenem davčnem obdobju, ko zaradi investicij se na strani dobave bistveno poviša znesek vstopnega davka, torej presežek nad izstopnim, in takšen davčni zavezanec potem v naslednjih obračunskih obdobjih izkazuje presežek in ga poračunava oziroma ga dobi vrnjenega ali ga prenaša v naslednje obdobje. Še en takšen primer je specifičen, in sicer takrat, kadar davčni zavezanci, predvsem je to recimo gradbeništvo, ko na začetku nabavljajo gradbeni material po 19%, torej po splošni stopnji, in ko izvajajo - recimo - gradbene storitve - recimo izgradnjo stanovanj - ko obračunavajo svoje storitve ob relativno majhni dodani vrednosti, po 8%. Tudi v teh primerih prihaja do pojavov, o katerih ste govorili. Vendar, tu gre za izredne primere. Gre za specifične primere. Zato, kot sem dejal, za izvoznike je absolutno rešeno, ker ti imajo pa stalni presežek pri absolutnih poslih, ostale kategorije oziroma ostale izjeme, o katerih sem govoril, občasno prihajajo v takšen položaj. Sami ste povedali številke, ki bistveno podpirajo predlog takšnih zakonskih sprememb in to je racionalizacija administrativnega poslovanja - ne samo davčne uprave, ampak tudi pri davčnih zavezancih. To je zelo pomembno! Seveda, davčna uprava je tista, za to je poklicana, da z vidika, bi rekel, trošenja proračunskih sredstev pri svojem delovanju mora opozarjati tudi na racionalnejše poti. Podobne rešitve so tudi drugje po evropskih državah. Ne morda v celoti, tako kot so pri nas predlagane, vendar nadaljnja diskusija v državnem zboru bo pokazala, v kateri smeri bomo končno verzijo zakonskih sprememb tudi dobili. Rad bi dejal, da smo v ministrstvu za finance pripravljeni za vsakršne drugačne, bolj racionalne odločitve v prid večine, tako v prid zavezancev in v prid davčne uprave. Žal, vedno bodo posamezni mejni primeri, ki bodo to splošno načelo in ta splošni javni interes v bistvu prikazali ali pa posledično doživeli v drugačni luči. O podrobnejših zadevah ali možnih modalitetah predlaganih zakonskih sprememb bi pa več potem, ob sprejemanju samega zakona. Hvala.
Hvala, gospod Končan. Generalni sekretar vlade, gospod Bandelj.
Urad za slovenski jezik je že ustanovljen, tudi direktorja že ima, in gospod Dular je 16. marca že tudi začel z delom in sklenil delovno razmerje v tem uradu. Dejstvo je, da urad še ni v celoti ekipiran, ker je treba zagotoviti ustrezno infrastrukturo; ta se zagotavlja, tudi sredstva v proračunu za letošnje leto so v predlogu predvidena. Zaenkrat to financiramo iz postavk urada, pardon, zdaj že generalnega sekretariata vlade. V vsakem primeru računamo, da bi v začetku aprila začel tudi delovati v polni meri. Hvala.
Hvala. Želite postaviti dodatno vprašanje?
Hvala, ne.
Hvala. Besedo ima gospa poslanka Danica Simšič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane predstavnice in predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Tudi sama sem nameravala ministrico za gospodarstvo dr. Teo Petrin vprašati, kaj jo je dejansko vodilo, da je tako bliskovito spremenila pravilnik o obratovalnem času prodajaln, pa je ne bom; ne samo zato, ker je trenutno ni v dvorani, ampak tudi zato, ker sta to pred menoj storila že poslanski kolega in poslanska kolegica in ker je gospa ministrica vselej postregla s svojo neizprosnostjo, temelječo na principu, da morajo imeti vsi gospodarski subjekti v eni državi pač popolnoma enake pogoje delovanja. Bi pa gospo ministrico vendarle prijazno prosila, da o svoji hitri potezi še enkrat premisli, saj začne pravilnik veljati šele prihodnji teden. Seveda je lahko razumeti interes lastnikov kapitala, da si le-tega kar najbolj v najkrajšem času oplemenitijo. Toda kar tako ustreči tej težnji in z eno samo samcato potezo izničiti socialno partnerstvo, ukiniti dogovarjanje v lokalni samoupravi o načinu in delu življenja v lokalni skupnosti in s podzakonskim aktom - ponavljam, s podzakonskim aktom! - tako temeljito poseči v način življenja v državi, pa je le malce prehuda. V drugih evropskih državah so namreč imeli o tem temeljite razprave med socialnimi partnerji, hude in vroče razprave v parlamentih. Pri nas pa, bi človek rekel, kar takole, klik, in očitno bo nacionalni šport in kulturna dejavnost slovenskih družin konec tedna postalo obiskovanje hipermarketov. Se opravičujem, ampak po mojem mnenje pa je to le malce prehuda. In, če ne zamerite, gre pravzaprav za svojevrstno ciničen prispevek 25. marcu; takrat namreč ta pravilnik začne veljati in takrat je tudi materinski dan. Torej, gospo ministrico lepo prosim, naj o tem ponovno ne samo premisli, ampak naj se tudi širše posvetuje. Svoje drugo vprašanje pa namenjam pomembnemu nacionalnemu projektu, o katerem smo pravzaprav že veliko slišali, pa še vendarle ne vemo zelo veliko, to je reformi javne uprave. Vprašanje je kratko: kdaj bomo davkoplačevalci lahko dejansko dočakali uresničitev tega projekta, ki mora biti, sklicujoč se na evropske kriterije, tisto, česar pri nas še ni oziroma upamo, da kmalu bo, učinkovita, racionalna, nepolitična in uporabnikom prijazna. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Dr. Bugarič, državni sekretar.
Spoštovana gospa poslanka Simšič! Tu imam pripravljeno oziroma lahko povem [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Dajmo, prosim, se malo umiriti!
Reforma javne uprave poteka intenzivno na zelo različnih sektorjih. Mogoče bi naštel, kaj vse se dela, kaj vse poteka, če mi to čas dovoljuje, bi pa rad opozoril, da so to take spremembe, ki ne bodo učinkovale takoj jutri ali naslednji dan, zato moramo upoštevati to dolgoročnost vseh teh sprememb. Samo primeroma bi navedel štiri, pet glavnih segmentov, na katerih poteka področje reforme javne uprave, tako da bi dobili mogoče eno sliko, kaj se dejansko vse počne. Na normativno - sistemski ravni, poleg ustavnih sprememb, ki bodo nujne, sprejemamo in v parlament že pošiljamo kar nekaj zelo bistvenih sistemskih zakonov: Zakon o javnih uslužbencih, zakon o plačah v javnem sektorju, zakon o delovnem področju ministrstev, zakon o upravi, zakon o vladi in zakon o javnih agencijah. Poleg državne uprave, reforma javne uprave v bistvu obsega tudi reformo lokalne samouprave. Tu govorimo o zakonu o lokalni samoupravi in o zakonu o pokrajinah. Ob postavitvi tega normativno-sistemskega okvira, ki bo dal neke vrste, začrtal, oris delovanja javne uprave, ne samo jutri, naslednji teden, ampak na neko daljše obdobje, delamo seveda tudi veliko bolj konkretne stvari. Primeri. En od pomembnih stebrov reforme državne uprave je izobraževanje. Tu skupaj upravna akademija in služba urada za evropske zadeve pripravljata zelo obsežen in pomemben projekt izobraževanja naših upravnih delavcev za jutrišnje nastopanje v Evropski uniji, program je zelo razdelan. Sodelujemo s kakovostnimi tujimi institucijami in ti ljudje pridobivajo zelo kvalitetno znanje, da nas bodo jutri lahko tudi predstavljali v Evropski uniji. Pri informatizaciji. Tu je ena od takih ukrepov uredba o pisarniškem poslovanju. Uvajanje elektronskega poslovanja v upravne postopke. Priključitev tudi občin, občinskih uprav na informacijsko strukturo, na informacijsko hrbtenico. Uvajanje informacijskih pisarn v upravne enote oziroma v krajevne urade. Skratka ideja, da tudi naša državna uprava, tako kot druge evropske države, začne poslovati na modern elektronski način, kar pomeni, da so stranki dostopni podatki, vloge, pošiljanje, oddajanje vlog prek ekrana, prek monitorja, prek elektronske pošte, preko interneta. Četrto področje. Kakovost in racionalizacija. Uvajanje ISO standardov in modela poslovne odličnosti v delovanju uprave. Tu so pripravljeni številni podzakonski predpisi, ki bodo konkretneje poskrbeli, da bodo ti modeli uporabljeni, ne samo v gospodarstvu, ampak tudi v državni upravi. Skratka, bo tudi državna uprava začela poslovati po nekaterih podobnih modelih in konceptih, kot jih srečujemo že v gospodarstvu. Skratka, da ne bomo več imeli neke rigidne, toge strukture, ampak moderno, fleksibilno poslovno, državno upravo. Zelo pomembna so tudi navodila za racionalizacije in večjo fleksibilnost pri zaposlovanju o ugotavljanju tehnoloških presežkov. V državni upravi je zelo težko ljudi odpustiti, premestiti, razporediti. Tu pripravljamo tudi zelo pomembne ukrepe, ki bodo to omogočali na različne načine, kar je tudi zelo pomembno za bolj fleksibilno upravo; pravilnik o napredovanju. In čisto na koncu, zadnji pomemben segment tudi to, kar nekateri imenujejo, debirokratizacija. Tu gre v bistvu za navodila, za poenostavitve in pospešitev postopkov na različnih področjih in ministrstvih. Naj dam nekaj primerov konkretno iz lastnega ministrstva. Gre za postopke, ko ministrstva, recimo, na prvi ali drugi stopnji sprejemajo upravne odločbe, državljanstva,tujci, azil - kako skrajšati, kako poenostaviti, kako pospešiti te postopke. Tako, da upam, da nisem bil predolg, ampak zelo na grobo je to pet glavnih sklopov, na katerih vlada in ministrstvo pripravljata zelo konkretne ukrepe, ki pa, kot sem že povedal,ne morejo dati rezultatov takoj jutri, ampak v nekem doglednem času. Hvala.
Hvala. Želite postaviti dodatno vprašanje? Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani! Vprašanje bom postavil ministrstvu za gospodarske zadeve, vprašanje konkretno gospe ministrici Petrinovi. V zadnjem času je prišlo do dveh delnih razpadov sistema na Elesovem omrežju. Prvi večjih razsežnosti se je zgodil 6.3.2001. Gre za razpad, ki se po mednarodnih standardih zgodi vsakih 20 let kot posledica naravnih katastrof. Drugi razpad sistma pa se je zgodil 16.3. v okolici Hrastnika. Zakaj prihaja do takšnih razpadov elektrosistema? Sedanje vodstvo Elesa je namreč dovolilo Hrvaški prek dolgoročne pogodbe, da lahko prek Slovenije izvozi v Italijo 350 megavatov elektrike. Skupaj z našimi pravicami to znaša skupno 730 megavatov. Tu se pojavljajo še divji tokovi, ko nekontrolirano rinejo v naš sistem elektrike, tako da je bila ta obremenitev 1600 megavatov. Po izračunih strokovnjakov največ prenese 900 megavatov. Hrvatom se seveda splača izkoristiti dovoljeno kvoto 450 megavatov, ker ne plačujejo porabe naših transportnih poti, zato prek našega sistema v Italijo rinejo ne s svojo, ampak na vzhodu kupljeno, cenenoenergijo, ki jo potem zelo drago prodajajo in dobro služijo. Prav zato, ker prihaja do nekontroliranega potiska na elektriko v naš sistem, je prišlo do prej omenjenih razpadov našega sistema. To samo potrjuje dejstvo, da je vlada zaradi kadrovskih čistk obglavila Eles, saj ta ni sposoben uravnovesiti sistema in vse to gre v škodo Slovenije. Bil je 7-urni izpad elektrosistema, ampak gre celo za nevarnost, da bo Italija razveljavila že sklenjene pogodbe s Slovenije, saj postajamo nezanesljiv balkanski partner. Vlada očitno še naprej tolerira vse nepravilnosti na Elesu, namesto da bi ugotavljala subjektivno odgovornost. Ob tem se enako kot gospodarska zbornica in združenje za energetiko sprašujem, kje je ministrica dr. Petrinova, kje je vlada, kje je predsednik vlade dr. Drnovšek, da dopuščajo neurejeno stanje v elektrosistemu že nekaj mesecev. Kaj bo vlada ukrenila, da se področje energetike konočno zanesljivo uredi in da se prepreči vedno večja gospodarska škoda in ugled Slovenije na mednarodnem področju trga z električno energijo. Sprašujem tudi, ali je vlada zaustavila nezaslišano idejo o prenosu energetike na ministrstvo za okolje in prostor. Pri tem gre namreč zgolj za poskus brisanja sledi o koruptivnih poslih v elektrogospodarstvu. Naslednje vprašanje, upam, da je kdo iz zunanjega ministrstva. Iz predloga proračuna za leto 2001 izhaja, da je vlada praktično v celoti ignorirala izvajanje zakonskih obveznosti, ki se tičejo slovenske manjšine v Italiji. Tako ne bo realizirana zakonska obveznost za izboljšanje slišnosti in vidnosti in radijskih programov. Prav tako pa je za ureditev šole v Špetru v Videmski pokrajini, ki je v izredno slabem stanju, predvidenih samo 15 milijonov od potrebnih 30, čeprav se je vpis povečal. Zakaj Slovenija, se sprašujem ob tem - s tem kaže, da ji je malo mar za interese in ohranitev slovenske manjšine. Ali se sedanja vlad ne zaveda izrednega strateškega pomena ohranjanja slovenskega življa za državo Slovenijo, ker je to naravni branik; in zakaj vlada štedi ravno na tempodročju za relativno mala sredstva, na številnih drugih področjih pa se denar "razmetuje" in drugod se pa vsepovsod zgovarjajo na zakonske obveznosti. Tu pa se zakonske obveznosti ne spoštujejo.
Hvala. Kdo bo odgovoril? Gospa Petrinova.
Hvala lepa za vprašanje. Bomo odgovorili pisno.
Moment prosim, še. Odgovarja predstavnik ministrstva za zunanje zadeve, dr. Simoniti.
Hvala lepa. Spoštovani! Vlada vsekakor ni ignorirala vprašanje Slovencev, ki živijo izven Slovenije. Imamo urad, kot veste, in urad - politika tega urada je skrb za Slovence po svetu. Ker gre za resno in težko vprašanje, bomo precizno odgovorili pismeno. Hvala lepa.
Želi gospod poslanec postaviti dodatno vprašanje? Izvolite.
Moram dobesedno protestirati nad odnosom tudi ministrice za gospodarstvo, namreč: v štirih mesecih ministrovanja, problemi se drastično pojavljajo, vprašanja so praktični enaka in še enkrat nismo dobili odgovora. Mislim, da gre za strašni podcenjevanje parlamenta, nezaslišano podcenjevanje! In mislim, da bi gospa ministrica bila dolžna vsaj nekaj odgovoriti. V štirih mesecih se bi spodobilo, da bi enkrat odgovarjala. Se je izmaknila odboru za gospodarstvo, ko smo o tej temi govorili, tako da ne vem - potem nimamo ministrstva! Gospodarstvo se zasluženo - upravičeno, čuti odrinjeno - energetika. In v takšni državi imeti takšen odnos do energetike, to je nesprejemljivo.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu poslancu Ivanu Mamiću.
Hvala lepa. Jaz sem postavil eno vprašanje že januarja meseca pisno in še vedno nisem dobil odgovora, pa bi ga zdaj rad izpostavil. Žal, ni gospoda predsednika vlade, in ne gospoda Ropa, ministra za finance, upam, da mi bo kdo vseeno odgovoril na to vprašanje. Gre za, bom kar prebral, kar sem pred dvema mesecema napisal. Pisno poslansko vprašanje glede namenske uporabe tako imenovanega bencinskega tolarja. Država je pred leti namenila 87% sredstev, zbranih z bencinskim tolarjem, za izgradnjo cestne infrastrukture. Lansko leto je namensko uporabila zgolj 37% zbranih sredstev. Se pravi, v povprečju okoli 40% teh sredstev ni uporabljeno za cestni program. Ker se sredstva,zbrana z bencinskim tolarjem, ne uporabljajo namensko, me zanima, koliko namensko zbranih sredstev si je država izposodila iz naslova bencinskega tolarja. Po moji oceni gre za kakšnih 180 milijard tolarjev. In kdaj pa misli uporabiti za izgradnjo cestne infrastrukture? Če odgovora ne morem dobiti, ker sem že nekajkrat poskusil, pa ga nisem dobil, nekako megleno sem dobil odgovore, predlagam, da se vsaj javnosti pove, da se ta sredstva ne uporabljajo namensko, ampak za nekaj drugega. In zakaj pride do tega - zato, da je javnost vsaj s tem seznanjena. Drugo vprašanje je s terena. Sprašujejo me - ne samo moji volivci, ampak volivci sploh iz Vipavske doline in cele doline, s Posočjem vred - zakaj se ne izkoristi italijanska naklonjenost, ki je pripravljena sofinancirati avtocesto od Razdrtega do Podnanosa in predor pod Predelom. Eni programi so že narejeni. Mogoče bi znal gospod Božič več povedati, vsaj kar se tiče predora. Ker, ta vipavski problem je kaotičen. Jaz sem predlagal tudi gospodu predsedniku odbora za infrastrukturo, da gremo enkrat na ogled, pa bomo videli, kako se vozimo po cesti Razdrto - Podnanos, posebno v dolino, kjer se vozi tudi 5 do 6 km na uro in je ovinkasta cesta, je nevarna, je v slabem stanju. Ko bi se vračali nazaj, pa prek Cola, od Cola do Podkraja je 4 km državne ceste za preplastiti, ki je bila v programu že 1997, leta in se do zdaj ni naredilo nič. Kot gradbenih si upam trditi, da če se ta cesta ne preplasti vsaj v enem letu časa, da ostane samo še buldožer in delati na novo cesto Mislim, da se to ne splača. Predsedujoči: Prosim, če zaključite. Hvala lepa.
Hvala. Domnevam, da bo odgovorila državna sekretarka Kamnarjeva.
Hvala. Jaz se gospodu poslancu iskreno opravičujem, ker pismenega odgovora ni dobil, glede na to, da pravi, da je že vprašanje enkrat postavil. Jaz bi skušala odgovoriti na vprašanje. Z uvedbo davka na dodano vrednost je pravzaprav nemogoče oceniti, razen hipotetično, koliko sredstev bi se po veljavnem zakonu o avtocestnem tolarju moralo nameniti za izgradnjo avtocest. V letu 2000 je bilo z zakonom o izvrševanju proračuna določeno, v kakšnem obsegu se bodo avtoceste financirale, in na ta način je bila na nek način izpeljana povezava med veljavnim zakonom o avtocestnem tolarju in proračunom. To je bil drugi odstavek 9. člena zakona o izvrševanju proračuna. Na podoben način bo vlada ravnala, bo predlagala tudi v letošnjem letu, ko bo v državni zbor predložila zakon o izvrševanju proračuna. Mislim, da je vprašanje zastavljeno na tak način, koliko sredstev si je država izposodila, nekoliko neprimerno postavljeno vprašanje. Gre namreč za to, da tudi zakon o avtocestnem tolarju je predvideval, da se sredstva od prometnega davka od bencinov stekajo v državni proračun in da se iz državnega proračuna potem sredstva zagotavljajo za izgradnjo avtocest po programu in seveda na podlagi proračuna. Tako da mislim, da tukaj dejansko ne gre za izposojanje denarja. Dejstvo pa je, da zakon o avtocestnem tolarju ni več neposredno uporabljiv. Če nisem bila dovolj izčrpna s svojim odgovorom, bomo poslali še bolj natančno pojasnilo v pisni obliki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod minister Presečnik.
Hvala lepa - za odgovor seveda, odgovor bo znan ob priliki obravnave letnega plana razvoja in vzdrževanja avtocest. To je eno - za Razdrto - Podnanos. In drugo: okrog državne cestne mreže je odgovor seveda poznan iz predloga proračuna za letošnje leto oziroma od končnega proračuna ki ga bo ta državni zbor sprejel. Glede možnosti koriščenja italijanskih sredstev pa bomo podali pisni odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Želite postaviti dodatno vprašanje? Ne.
Ja. Smo spet tam, kjer smo bili. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem gospe poslanki Majdi Zupan. Je ni. Besedo dajem gospodu poslancu Pavlu Ruparju. Ga ni. Pripravijo naj se mag. Andrej Vizjak, Bogomir Zamernik, Rudolf Petan, Janez Cimperman, France Cukjati in Franc Pukšič. S tem bi bila prijava zaključena. Besedo dajem gospodu mag. Andreju Vizjaku.
Ja, hvala lepa za dano besedo. Prvo vprašanje naslavljam na ministra za promet in zveze. In sicer ga sprašujem glede izgradnje odseka avtoceste Krška vas - Obrežje. Zanima me zgolj podatek o dinamiki izgradnje tega odseka avtoceste. Vemo, da je v letošnjem proračunu oziroma da je v letošnjem proračunu že namenjeno nekaj sredstev za pripravljalna dela, da je ta praktično v končni sklepni fazi sprejemanje lokacijskega načrta, in mislim, da bodo s tem vse formalne podlage za dejanska dela izpolnjene. Odsek je zanimiv tudi iz naslova, bi rekel, mejnega prehoda Obrežje oziroma te mejne kontrolne točke, ki jo bomo vzpostavili s sosednjo Hrvaško. Sprašujem ministra, skratka, kakšna bo dinamika izgradnje tega odseka v naslednjih letih, kdaj lahko pričakujemo zaključek oziroma dokončno izgradnjo tega odseka in kako bodo dela potekala do takrat, to se pravi, letno ali pa [[...]] Naslednje vprašanje zastavljam ministrici za gospodarstvo, in sicer se nanaša na pogajanje med Nuklearno elektrarno Krško in HEP-om oziroma Hrvatsko elektroprivredo. In sicer me zanima, kako daleč so ta pogajanja glede lastništva obeh strani v nuklearni elektrarni Krško; kako je s polovičnimodjemom elektrike iz nuklearke za Hrvatsko elektroprivredo; kako je s finančnimi zahtevki obeh strani v kumulativi in kako so ti prikazani ločeno za obdobje pred prekinitvijo dobave HEP-u - in seveda po njem - in kdaj na ministrstvu za gospodarstvo pričakujejo nekako zaključek teh pogajanj s sosednjo Hrvaško glede lastništva oziroma glede same nuklearne elektrarne ter vseh vprašanj, povezanih z njo; ne nazadnje tudi z zapiranjem, z radioaktivnimi odpadki. Nadalje zastavljam vprašanje tudi ministrici za gospodarstvo. In sicer, v aferi Šuštar naj bi podjetje Selda Pak na podlagi domnevnega podkupovanja prejelo cca 27 milijonov SIT nepovratne pomoči. Prejšnji minister dr. Zagožen je izdal sklep, s katerim je nekako naložil podjetju Selda Pak, da mora vrniti iz podkupovalne afere protizakonito pridobljena sredstva, dokler sodišče ne odloči o zadevi. Vprašanje je, ali je nova vlada sklep prejšnjega ministra dr. Zagožna realizirala oziroma zahtevala začasno povrnitev izplačil izplačanih sredstev ali kakorkoli drugače preklicala to odločitev ministra. Nadalje sprašujem ministrico za gospodarstvo tudi sledeče. Bajukova vlada je sprejela uredbo, da se približno ena polovica premoženja slovenske razvojne družbe oziroma podjetij prenese na pokojninski sklad. Vprašanje je, ali je nova vlada to uredbo realizirala ali razveljavila. Prosim tudi za pismeni dokument realizacije ali razveljavitve. Ne pričakujem odgovorov danes, pač pa bi vse prosil, da mi odgovore posredujejo v pismeni obliki. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da bo odgovoril gospod minister Presečnik. Pismeno? Gospa ministrica? [[Pismeno.]] Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogomir Zamernik, ki pa ga trenutno ni. Gospod Rudolf Petan, ki ga ravno tako ni. Gospod Janez Cimperman ima besedo.
Hvala za besedo. Spoštovani člani vlade, kolegice in kolegi! Moje vprašanje [[...]] [[Nemir v dvorani.]] [[...]]Prosim, kolegi! Moje vprašanje je kratko in jedrnato: do kdaj bo končana popotresna obnova na Bovškem? V imenu prizadetih prosim za jasen in nedvoumen odgovor.
Hvala lepa. Odgovoril bo državni sekretar mag. Tavzes.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Popotresna obnova je zdaj nekje pri 86% tistih objektov, ki so v zakonu označeni kot prve prioritete objekti. To so objekti, ki so naseljeni, to so objekti, v katerih se je izvajala gospodarska dejavnost. Vlada je v tem trenutku pripravila amandmaje k zakonu o popotresni obnovi, kjer se vidi iz teh amandmajev, da še nekaj časa pravzaprav bo to območje deležno finančne pomoči iz proračuna, predvsem v tistem delu, kjer se ne nanaša na objekte prve prioritete, ampak na tako imenovani razvojni del popotresne pomoči. Kar se pa tiče teh objektov prve prioritete, se nekje računa,da naj bi se po letu 2001 ta del, prvi del popotresne obnove, zaključil, kar se tiče razvojnih projektov, naj bi se skladno z amandmaji zaključile zadeve v letu 2004. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dodatno vprašanje vprašati? [[Ne.]] Hvala. Besedo ima poslanec France Cukjati. Izvolite.
Spoštovani! Povsod, tudi pri razpravah o proračunu, se govori, kako smo zelo pravzaprav v skrbeh za javne finance, javni dolg narašča, vse manj je denarja za plače, za pokojnine. Mi smo v januarskih razpravah pravzaprav omejili rast plač, pokojnin. In tako je tudi v proračunskem memorandumu lepo rečeno, da v javnem sektorju je bil decembra 2000 podpisan aneks k dogovoru o politiki plač za obdobje 1999 - 2001 in na podlagi tega ter blagoslova tega zbora se bodo plače uskladile za 6,3%. Vse lepo in prav, vendar v proračunu opažamo pri vseh uporabnikih precej drugačne številke. Ne 6,3%, ampak v celoti se bodo plače, tako proračun, ki smo ga dobili v obravnavo, govori - za 19,2%. To je pa razlika, ki me kot poslanca skrbi oziroma sem se začel spraševati, kaj te številke pomenijo. In ko sem listal po gradivu, gledal na vse strani, sem ugotavljal - da recimo - ministrstvo za finance dviga plače z indeksom 115, ministrstvo za notranje zadeve 118, ministrstvo za zunanje zadeve 124, ministrstvo za kmetijstvo z indeksom 124. Samo plače in dodatki! To se pravi, oskubljena postavka plač. Ministrstvo za okolje in prostor - 120,9, ministrstvo za delo, družino - 119, ministrstvo za šolstvo 124. Torej indeks 124,9: 24,9% in ne 6,3%. In, ko sem mukotrpno iskal obrazložitev, zakaj tako visoka postavka, tak visok porast plač, nisem našel pri 19 porabnikih, proračunskih, v debeli knjigi, z vsemi obrazložitvami - sem našel obrazložitev samo pri sedmih porabnikih. In to praviloma pri tistih, ki imajo najnižji dvig plač. Najnižji dvig plač. Recimo, upravne enote porabijo 8 milijard za plače, indeks 115,9 in tam piše: "Na podlagi novih zaposlitev, ki so potrebne zaradi naraščanja števila upravnih nalog." Kje je pa obrazložitev, recimo, ministrstva za kulturo? Naj jo citiram, celotno obrazložitev, kjer je porast z indeksom 124,3. Takole piše: "Postavka 3025 Plače. Sredstva so namenjena za plače, prispevke in druge osebne prejemke zaposlenih na ministrstvu za kulturo." To je obrazložitev. Ko sem ministrico Čokovo na odboru vprašal, zakaj šolstvo, ki je zelo visok porabnik teh sredstev, predvsem iz naslova tekočih transferjev v javne zavode - 201 milijarda za plače, mi je odgovorila oziroma ni odgovorila. Na vsa vprašanja je odgovorila, na to ni odgovorila. In sprašujem - ne vem, koga, kdo v tej državi lahko obrazloži?! Vlado sprašujem, vi boste vedeli, kdo bo odgovoril. Ali gre to na račun tako visokega porasta zaposlenih, ali na račun tako visokega dviga plač - ki ni 6,3, ampak 16,3 - ali pa kratko malo so te številke zopet nekaj zmeda, ki jo dedujemo iz prejšnjega proračuna. Hvala lepa.
Odgovorila bo gospa državna sekretarka, mag. Kamnar. Izvolite.
Hvala lepa. Nimam s seboj vseh materialov, ker tu nisem pričakovala proračunske razprav, tako da se opravičujem, ker ne bom povsem natančna. Vendar segment plač je precej podrobno obrazložen v tretjem zvezku Poročevalca, kjer gre za obrazložitev splošnega dela proračuna.Tam je povedano, iz katerih vseh elementov je sestavljena rast plač pri posameznih proračunskih uporabnikih in ti elementi so sledeči: prvi element je usklajevanje plač, ki poteka skladno z dogovorom o plači in ima pač določeno dinamiko. Velik del uskladitve plač se je zgodil v drugi polovici leta in po matematični logiki je seveda prenos rasti v naslednje leto povzročil relativno visok indeks takoj. Drugi element, ki pomeni povečanje, je povečanje zaradi napredovanja, tretji element je povečanje zaradi povečanega začasnega obsega dela, četrti element je nadurno delo, naslednji element so različni dodatki po kolektivnih pogodbah. Tu gre zlasti za plače na področju zdravstva, na področju šolstva in na področju nekaterih drugih javnih služb, ki so zajete vjavnih zavodih. In seveda naslednji element je tudi element novih zaposlitev, ki pa se je zgodil tekom leta 2000. Nove zaposlitve leta 2001 v predvidenem obsegu plač niso zajete. V Poročevalcu, mislim, da je to tretji zvezek, imate tudi prikaz števila zaposlenih ob koncu leta 2000 po vseh proračunskih uporabnikih, iz katerega lahko vidite, kakšen je pravzaprav prirast števila zaposlenih nad letom 2000. To so pravzaprav elementi, ki predstavljajo povečanje mase plač po posameznih ministrstvih in v organih v sestavi ministrstev in seveda tudi pri javnih zavodih. Za konkretne odgovore pa zdaj ne razpolagam s številkami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dodatno še kaj vprašati? Prosim.
No, da bo odgovor, kot ga napovedujete, podrobnejši, bi prosil, da upoštevate - številke, ki sem jih navajal, so se omejevale samo na čisto plačo z dodatki, brez regresov, brez napredovanj, brez nadurnega dela, ne sredstva za delo, kot se lahko imenuje, ampak samo čiste plače. Tudi obrazložitve - ponekod je navedeno, pet novih zaposlenih, deset novih zaposlenih, drugje nobene obrazložitve, in bi samo to želel, ni pa to proračunska razprava, ampak v tem se zrcali neka strategija vladanja oziroma gospodarske politike v naši državi.
Hvala lepa. Zadnji ima besedo pod to točko dnevnega reda gospod poslanec Franc Pukšič.
Lep pozdrav še preostalim, ki so ostali v tej dvorani! Imam tri vprašanja. Prvič, ministru za evropske zadeve. Po 64. členu ustave Republike Slovenije so lokalne skupnosti tiste, ki se odločajo prostovoljno za ustanavljanje regij. Sprašujem gospoda ministra, zakaj je in na osnovi katere zakonodaje oziroma člena ustave v Evropsko unijo podal pred približno enim mesecem razdelitev Republike Slovenije v 12 regij. Kaj to pravzaprav pomeni, saj vendarle ustava v tem členu ni bila spremenjena. Ko smo za to informacijo slišali, smo bili zaprepaščeni. Ljudje se sprašujejo, kaj se zopet dogaja s parlamentom, skratka, nekje v zakulisju, parlament pa o tem ne ve ničesar. Drugo vprašanje. Ministra za pravosodje sprašujem, zakaj ni reagiral na izjavo generalne državne tožilke, gospe Cerarjeve, ki je na svoji tiskovni konferenci s polnim imenom in priimkom imenovala državnega tožilca, zoper katerega je tekel šele predkazenski postopek in torej zanj velja domneva nedolžnosti. Zakaj ste vi, gospod minister, izjavili na svoji tiskovni konferenci, da nihče ni nedotakljiv, pri tem pa spregledali dejstvo, da so nedotakljivi vsi pošteni sodniki in pošteni tožilci, čeprav je bila praksa ministrov na tem področju bistveno drugačna, saj se niso oglašali takrat, ko bi se morali, v primeru sodnika Šubica, ki svoje sodbe ni napisal več kot osem mesecev. Takrat nihče ni sklical tiskovne konference, kaj šele, da bi napravil kakšno ovadbo ali izpeljal disciplinski postopek. Ali boste ob tem dejstvu, gospod minister, ukrepali, saj je bilo storjeno pravzaprav veliko kriminalno dejanje oškodovanja družbenega premoženja? Ministrico za gospodarstvo [[...]] [[Nemir v dvorani.]] [[...]]
Kar izvolite!
Hvala lepa. Iz 19. člena zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja izhaja, da mora biti proračun nekje v obsegu najmanj 1% bruto domačega proizvoda za to področje. Iz preglednice in iz proračuna pa izhaja, da skupaj s Pharovimi sredstvi je na razpolago približno 4,5 milijarde, brez Phara približno 3 milijarde. Konkretno, gospa ministrica, na postavki: regionalni razvojni programi, neposredne regionalne spodbude ZA leto 2000 v proračunu 2 milijardi, realizacija 2 milijardi, predlog v tem proračunu 1 milijarda ali 50 procentov. Jaz upam, da ste se zmotili pri tej postavki. V nasprotnem primeru pa bomo seveda imeli občutek, da se iz 60 procentov demografsko ogroženega področja enostavno norčujete. Rekli boste, da je na postavki: regionalni razvojni program, regionalna infrastruktura dvignjeno za 90 procentov. Absolutno to pomeni 400 in nekaj milijonov, na drugi strani pa cela milijarda, namesto da bi bilo na teh postavkah oziroma na teh postavkah bi moralo biti tako, kot piše v zakonu o skladnem regionalnem razvoju. Upam, da bo pred proračunsko razpravo to popravljeno, ker v nasprotnem primeru zakon o izvrševanju proračuna in proračun bosta v nasprotju z ostalo zakonodajo, kar pa lahko ima za posledico, da takšna zakonodajo roma tudi na ustavno sodišče. Hvala lepa za odgovore.
Hvala. Bilo je postavljeno več vprašanj. Domnevam, da bo najprej odgovoril dr. Simoniti z ministrstva za zunanje zadeve.
Hvala lepa. Spoštovani. Glede evropskih zadev, kot vemo, gre za statistične regije. In preciznejše vam bomo odgovorili pismeno na to vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa dr. Petrinova.
Glede na to, da je tukaj tudi sekretar, ki pokriva to področje, pa kar izvolite.
Prosim.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec, za to vprašanje, ki mi omogoča odpreti eno res precej kompleksno razpravo. Res je, da je zakon o spodbujanje skladnega regionalnega razvoja določil, da naj bi se letos podvojila sredstva za regionalni razvoj. In res je tudi tisto, kar ste navedli, da v predlogu proračuna temu ni tako. Zdaj seveda nima smisla tukaj razpravljati o tem, da smo vsi omejeni pri proračunskih možnostih. Zato mi dovolite, da povem, kaj pa smo na ministrstvu za gospodarstvo vendarle naredili, da bi ta zakon v tem delu, ko tako govori, tudi uresničili. Sredstva za spodbujanje skladnega regionalnega razvoja se ne nahajajo zgolj samo v moji pristojnosti, ne gre zgolj samo za denar, ki je namenjen lokalni infrastrukturi, ampak so ta sredstva vsepovsod po vseh ministrstvih. Eno takšno vprašanje je že prišlo od kolega, vašega poslanca iz prve klopi danes, na katerega smo že skušali odgovoriti. Z oblikovanjem ministrstva za gospodarstvo smo ravno dosegli to, da je mogoče to vprašanje začeti reševati pri drugih razpisih, pri razpisih, ki jih ministrstva sicer na celem področju Republike Slovenije razpisujejo za razne spodbude: od inkubatorjev do podjetniških investicij, do razne aktivne politike zaposlovanja. To je tisto, kar bo prineslo resen zasuk regionalne politike, od borbe za infrastrukturne investicije, tako imenovane županske investicije, v tisto, kar pomeni skladni regionalni razvoj v Sloveniji. Tudi če bi letos uspeli dobiti 500 milijonov ali pa 400, 500, 600, tudi več milijonov, na postavko lokalna infrastruktura, kar absolutno menim, da bi bilo primerno, to ne bi rešilo problema skladnega regionalnega razvoja. Probleme skladnega regionalnega razvoja rešuje prenova regionalne politike, nov koncept, postavitev te regionalne politike v evropske okvire. In to je tisto, kar smo počeli. Probleme regionalnega razvoja nenazadnje rešuje usmeritev vlade, da se resno loti odprodaje državnega premoženja in prenosa nepotrebnega državnega premoženja v posest lokalnih skupnosti, da bi lahko to nepotrebno premoženje potem lokalne skupnosti vložile v razvojne namene. Tu so naše ambicije velike. Tu zadaj stoji koncept razvoja slovenskih con, con v Sloveniji. Seveda tukaj ne gre več samo za razvoj podeželja, ampak gre predvsem za razvoj mest, ki morajo podeželje, pripadajoče podeželje potegniti za seboj v svoje razvojne programe. Mi smo nenazadnje sprožili in letos žanjemo že sadove te iniciative pobud, ki prihajajo od spodaj navzgor. Mi smo začeli s pripravo regionalnih razvojnih programov. V devetih statističnih regijah so se občine uspele dogovoriti za razvojne institucije in so začele pripravljati regionalne razvojne programe Pri čemer seveda te regionalne razvojne programe ne vidimo kot zgolj neko vsesplošno strateško razmišljanje, ki ga imamo že precej v Sloveniji, ampak kot pripravo konkretnih projektov regij, razvojnih projektov, tistih, ki jih je mogoče sofinancirati na nov način. Se pravi, pripravo projektov, ki jih lahko tudi Evropski zvezi ponudimo potem v sofinanciranje. Zdaj mi pa dovolite, spoštovani gospod poslanec, da odgovorim še na del vprašanja, ki je bilo naslovljeno na ministrstvo za zunanje zadeve. Gre namreč za tako imenovane statistične regije in za pogajanja z Evropsko zvezo. Mi smo v pogajalskem izhodišču dejansko poslali to stališče v Evropsko zvezo. Sporočili smo jim, da je Statistični urad Slovenije razdelil teritorij Slovenije na 12 statističnih regij. To smo morali sporočiti, ker na tej ravni obstajajo nekateri instrumenti, ki jih Evropska zveza uporablja za spodbujanje razvoja. To so predvsem instrumenti Interrec oziroma čezmejnega, prekomejnega sodelovanja. Če Slovenija nima statističnih regij vsaj na tej ravni členitve teritorija, potem se ne more čezmejno, prekomejno povezovati. Mi smo seveda tukaj uporabili rešitev, ki je bila v Sloveniji politično dogovorjena ob sprejemanju zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. Tam piše, da do oblikovanja pokrajin statistične regije opravljajo funkcije pokrajin. Točno to smo sporočili Evropski zvezi. To konkretno pogajalsko izhodišče je bilo obravnavano na komisiji za evropske zadeve in na odboru za mednarodne odnose v tem parlamentu, kjer ste seveda imeli možnost takrat oporekati temu pogajalskemu izhodišču. Nisem uspel, ampak [[...]]
Hvala lepa. Želite postaviti še dodatno vprašanje? [[Ne.]] Hvala lepa. S tem zaključujem to [[...]]Ja, izvolite!
Od ministra za pravosodje nisem dobil nobenega odgovora, niti pismeno niti ustno.
Odgovoril bo generalni sekretar vlade, gospod Bandelj.
Na zadnje vprašanje, ki zadeva izjavo gospe generalne državne tožilke, boste dobili odgovor pismeno.
Hvala lepa. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade se lepo zahvaljujem za podane odgovore, ravno tako gospodom in gospem poslankam za postavljena vprašanja. Sporočam [[...]]
Imam pravico do dodatnega vprašanja.
Je že izčrpano.
Ne, ni bilo izčrpano, niste mi dali možnosti.
Žal. Prekinjam sejo zbora. Sejo bomo nadaljevali jutri ob 14.00 uri, in sicer z obravnavo [[...]]
Protestiram proti temu, ker nimam možnosti, ki jo imam po poslovniku!
Dajmo se, prosim, umiriti! Sejo bomo nadaljevali jutri ob 14.00 uri, in sicer z obravnavo 38. točke dnevnega reda, to je z izvolitvijo kandidata za podpredsednika državnega zbora; zatem bomo prešli na obravnavo 2. točke dnevnega reda ter po vrstnem redu dalje. Lahko noč!