Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 26. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Jana Jenko, gospa Marinka Levičar, gospa Maruša Škopac, dr. Simona Kustec Lipicer, gospa Suzana Lep Šimenko, gospa Iva Dimic od 16.30 dalje, gospa Ljudmila Novak od 16.30 ure dalje, gospod Janez Janša, mag. Anže Logar, gospod Andrej Čuš, dr. Dragan Matić, gospod Branislav Rajić, dr. Bojan Dobovšek do 15. ure, gospod Tomaž Lisec, dr. Laszlo Göncz od 17. ure dalje, mag. Matej Tonin, gospod Miha Kordiš, gospod Luka Mesec in dr. Franc Trček. Na sejo sem vabil predstavnike Vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 26. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda seje ste prejeli v petek, 4. decembra 2015, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 67, eden pa je bil proti. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red 26. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA ZA UVEDBO POSTOPKA NA PODLAGI 2. ODSTAVKA 13. ČLENA V ZVEZI S 1. ODSTAVKOM 13. ČLENA ZAKONA O INTEGRITETI IN PREPREČEVANJU KORUPCIJE. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila skupina 26 poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom sklepa je skupina 21 poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa dajem najprej besedo predstavniku predlagatelja dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa. Za uvod 15 minut, malo časa, ampak bomo dopolnili v razpravi. Kot veste, se, kar se tiče mag. Klemenčiča, dlje časa pravzaprav, v tem mandatu pa tudi prej pojavlja vrsta očitkov o nepravilnostih, sumih koruptivnih ravnanj in tako dalje. Pravzaprav bi lahko to združili tudi v interpelacijo in jo temu državnemu zboru predstavili. Pa vendarle bi taka interpelacija bila nek politični akt, neko politično odločanje, zato smo se mogoče prvič v zgodovini Državnega zbora in tega zakona poslužili drugega odstavka 13. člena v zvezi s prvim odstavkom 13. člena Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Ta zakon odnosno to določilo pa omogoča, da Državni zbor kot institucija naloži Komisiji za preprečevanje korupcije – poudarjam, naloži Komisiji za preprečevanje korupcije –, da izvede ustrezna preverjanja za določenega državnega funkcionarja. Naš sklep je bil torej relativno jasen, tudi Zakonodajno-pravno službo smo spoštovali in sklep amandmirali. Želeli smo torej doseči kaj? Da danes sprejmemo sklep in da pomagamo vam, koaliciji, gospe in gospodje, da niste vi tisti, ki se izpostavljate in odločate, ampak da vse očitke, ki gredo na račun gospoda Klemenčiča, prepustimo neodvisni instituciji, to je Komisija za preprečevanje korupcije. Ta naj bi odločila. Vendar včeraj na seji odbora se je zgodilo kaj? Zgodilo se je naslednje. Po obsežni predstavitvi in nastopih poslancev SDS je koalicija obnemela. Ja, lahko se tudi smejite. Ampak z vaše strani, štejete pa tam okoli 55 ali koliko članov koalicije, je nastopila ena predstavnica, gospa Koleša, ki je na kratko povedala nekaj besed, ki sem jih jaz sicer zavrnil, in je utihnila. Utihnila je tudi dvorana, utihnila je koalicija. Nastopilo je glasovanje in zgodilo se je kaj? Predlog sklepa je bil zavrnjen. Iz tega sklepam, da srca koalicijskih poslancev in možgani delujejo nekoliko drugače, kot deluje uradna komanda. Pomeni, niste imeli česa povedati, niste želeli ničesar povedati, da bi obranili gospoda Klemenčiča, ampak ste preprosto stisnili gumb proti. Zato v današnji razpravi, kakršnakoli že bo, se bom vedno oglasil iz klopi in povedal: "Včeraj ste imeli priložnost govoriti, včeraj ste ga imeli možnost braniti, včeraj ste imeli možnost prepustiti Komisiji za preprečevanje korupcije, da opravi svoje delo, danes pa je to prepozno." Zato danes sklepov ne bo. Sklepov ne bo po vaši krivdi, ne po krivdi opozicije, ker ste vi to zavrnili, in z včerajšnjim dnem že, ker danes se tega ne da popraviti, ste prevzeli garantno pismo, ki se mu reče: "Garantiramo koruptivna ravnanja gospodu Klemenčiču iz preteklosti tudi v prihodnost." To je v popolnem nasprotju s tistim, kar ste trosili po Sloveniji pred volitvami, zlasti največja koalicijska stranka, in ste prisegali na vse živo, na to, kako boste metla v tej državi, ki bo počistila vso nesnago. Zdaj to nesnago širite naprej. Gremo na bistvo. Javnost ne loči koruptivnih ravnanj po Zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije od tistega, kar piše v Kazenskem zakoniku, kjer je določenih nekaj kaznivih dejanj korupcije. Ko govorimo o koruptivnih ravnanjih po Zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije, ni nujno, da so to kazniva dejanja korupcije. Ampak preprost človek si zagotovo predstavlja: časopisni papir, dva možakarja, modro kuverto, saj veste, televizijski posnetek. Skratka, za preprostega človeka je to podkupnina, dajanje, sprejemanje podkupnine in tako dalje, čeprav temu ni tako. Namreč, po tem zakonu je korupcija vsaka kršitev dolžnega ravnanja uradnih in odgovornih oseb v javnem ali zasebnem sektorju, kot tudi ravnanje oseb, ki so pobudnice kršitev ali oseb, ki se s kršitvijo lahko okoristijo, zaradi neposredno ali posredno obljubljene, ponujene ali dane oziroma zahtevane, sprejete ali pričakovane koristi zase ali za drugega. Ali ste kdaj že to naredili? Jaz zase ne bom nič rekel, ne vem, kaj pravite vi. Definicija korupcije, ki jo imamo, je seveda unikat Evrope, ker tega v Evropi ni. Tudi Komisija za preprečevanje korupcije je unikat Evrope, ker tega v Evropi ni, razen v državah Zahodnega Balkana, Albaniji in Moldaviji, kamor smo pa mi izvozili, tako kot so Rusi izvozili revolucijo, take rešitve. Pojdimo na nekaj očitkov, ker več mi jih ne bo možno povedati, v nadaljevanju bom pač iz klopi. Vi ste iskali pravosodnega ministra; kako ste ga našli, ne bi ravno za javnost povedal, ampak imamo pač pravosodnega ministra, ki ste ga vi izvolili. Vendar, gospod je pred tem opravljal naloge predsednika Komisije za preprečevanje korupcije in leta 2014 smo dobili revizijsko poročilo Računskega sodišča, ki je zelo zanimiv akt, našteva vrsto kršitev Komisije za preprečevanje korupcije. Nekatere so iz časa gospoda Kosa in je te popravljalne ukrepe izvajal gospod Klemenčič, mnogo pa je takih, ki so iz časa gospoda Klemenčiča. Včeraj se je opredelil do vseh tistih iz časa gospoda Kosa, do tistih iz svojega časa in svojih grehov se pa ni opredelil. Poglejmo nekaj teh očitkov. Z dvema izvajalcema je bila sklenjena pogodba civilnega prava, 16 tisoč evrov. Računsko sodišče je pa ugotovilo, da bi moralo biti redno delovno razmerje. Kršitev, popolna. Ustreza znakom koruptivnega ravnanja v celoti v tistem členu, ki sem ga prej navedel. Nabavili so si gospodje za 17 tisoč 974 evrov premičnega premoženja; verjetno so kupovali mize, stole, lepo opremo, fikuse, ne vem kaj so kupovali, premično premoženje. Tega ne bi smeli narediti, Zakon o izvrševanju proračuna jim to ni dovoljeval. Smo že pri 34 tisoč evrih. Koruptivno dejanje direktno s strani gospoda Klemenčiča in nima nič gospod Kos s tem. Plačilo računa za čiščenje prostorov; to mislim da je bilo prej ali pa tudi ne, nima veze. Sicer mali znesek, ni kako velik znesek, pa vendarle – v nasprotju z Zakonom o javnih financah. Plačilo storitev s pogodbeno vrednostjo v nasprotju s 50. členom Zakona o javnih financah ustreza koruptivni definiciji, ki sem jo prej povedal. Leta 2009, tega sicer ne vem, ali je bilo v času gospoda Klemenčiča ali še prej; najemna pogodba s Kapitalsko Kapitalsko družbo – to je potem saniral gospod Klemenčič in to je tudi včeraj povedal, tistih prvih grehov se je pa izognil. Nabava električne energije v nasprotju s 24. členom Zakona o javnem naročanju – koruptivno ravnanje, po definiciji zakona. Zanimiva zgodba je pa seveda naslednja, saj zdaj mi bo že časa zmanjkalo [[…]]Leta 2008, 2009 je gospod Klemenčič opravljal naloge državnega sekretarja na Ministrstvu za notranje zadeve, državnega sekretarja gospe Katarine Kresal. Njen predhodnik gospod Mate je že sklenil ustrezne dogovore in pogodbe z DSU, torej z državno firmo za izgradnjo prostorov za celotno policijo in Ministrstvo za notranje zadeve, tako imenovana palača DSU na Litostrojski je to. Gospa Kresalova si jo je ogledala takoj po nastopu mandata, vsa navdušena. Ploskala je. Navdušenje je bilo neizmerno, kako lepe prostore bo dobila policija in Ministrstvo za notranje zadeve. Tudi svojo bodočo pisarno si je ogledala [[…]]Lepa je, veste, tam notri sem bil nekaj mesecev. No, štirinajst dni ali pa tri tedne po tistem je pa rekla, "ne, to ni mogoče, policija se tja ne more seliti". Namreč, sto ali dvesto metrov stran so tisti veliki silosi plina, to bi bilo nevarno za policijo. Zanimivo, za vrtec pa ni nevarno pa za šolo tudi ne, ki je tam v bližini. Seveda je bila to finta, tako da smo si na jasnem, nič drugega ni bilo. Odpovedala je pogodbo in seveda prišlo je do sklenitve pogodbe z njenim osebnim prijateljem gospodom Pogačarjem. Tu gori sem slike predvajal v tistem mandatu 2008–2012. Trdila je namreč, da ga ne pozna, potem sem ji pa pokazal tukaj gor slike, kako nazdravlja z njim tam na neki poroki v Celju. Ampak zanimiva zadeva – najem tega posla, ki je bil koruptivno ravnanje, čisto koruptivno ravnanje, s podpisom KPK, ampak kasneje, je nadziral, ne boste verjeli kdo, gospod Klemenčič. On je bil nadzornik najema te stavbe. Notri je sedel gospod Šoltes, dvomesečni predsednik stranke za potrebe odhoda med evroposlance; tudi on je garantiral, da je vse v redu. Garantirali so, nadzirali so to zadevo, gospod Šoltes je celo spisal en dokument, v katerem je rekel, da je najem v redu. Ampak seveda to ni bilo res. Gospod Klemenčič je potem odšel od tam; jaz mislim da je pravočasno, je zelo inteligenten človek, zelo pravočasno pogruntal, da je nekaj narobe. Namreč, gospod Pogačar je kredit, ki ga je plačeval za izgradnjo tiste stavbe za Bežigradom, plačeval 125 tisoč evrov. 136 tisoč evrov mu je pa gospa Kresalova nakazovala vsak mesec. To pomeni, da je kredit mirno vrnil, mirno plačeval, 11 tisoč evrov je pa v žep dal. Si predstavljate – vzameš kredit, zgradiš hišo, daš v najem državi in seveda 11 tisoč evrov čistega dobička na mesec, da smo si na jasnem. No, ko smo mi vztrajali, da to ni čisti posel, da je tu nekaj hudo narobe, v temu času je gospod Klemenčič odšel, ga ni bilo več tam. Časopisi so že tri ali štiri dni po njegovem odhodu pisali, da je to bodoči šef KPK, se pravi, da so bile stvari dogovorjene že vnaprej. To se je seveda tudi zgodilo in mi smo vztrajali, da gospod Klemenčič in gospod Šoltes jasno povesta, kaj je z najemom stavbe NPU, ali je tu vse v redu ali ne. Ne boste verjeli; dva takšna strokovnjaka, prvi z doktoratom, gospod Šoltes, drugi z magisterijem, gospod Klemenčič, vsemi pravnimi znanji, študijem v tujini, sta reševala eno samo nalogo – 136 tisoč evrov minus 125 tisoč evrov je 11 tisoč evrov dobička. Leto in nekaj je trajalo, da sta izračunala. Si predstavljate? In dahnila sta, "da, ampak da, to je korupcija". Najprej gospod Šoltes, potem gospod Klemenčič. Torej, korupcija je nekaj, kar si sam prej nadziral. Ali ni to zanimiva zgodba? Včeraj smo slišali na seji odbora, da je bila v tej komisiji tudi gospa Brezigar, ne boste verjeli. Čista laž! Čista laž! Je bilo pa takrat nekaj drugega. Gospod Škrlec je obiskal gospo Brezigar in Vrhovno državno tožilstvo in jim dopovedoval, da ne morejo delati v tako slabih delovnih prostorih. Imeli pa so nove prostore, ali si predstavljate? Nove prostore, na novo opremljene, bivši dom JLA nasproti avtobusne postaje v Ljubljani. In seveda jo je prepričeval, da morajo iti ven in da morajo najeti prostore gospoda Pogačarja. Potem so prišle volitve, jaz sem tisto pogodbo prekinil, gospod Pogačar pa je v osebnem stečaju in firma je tudi v stečaju. Zanimiva zgodba. V nadaljevanju je treba reči še par stvari. Ali časopisi imajo nadnaravne sposobnosti oziroma novinarji, ali pa je koruptivno ravnanje. V času gospoda Klemenčiča so nekateri slovenski mediji jasno napovedali: razpis bodo objavili na KPK, izbran bo Matjaž Mešnjak. Drugi prispevek – spet bodo imeli en razpis, izbrana bo Natalija Ulaga. Neverjetno. Glejte, 16, 17 kandidatov se je prijavilo, napovedi medijev so se uresničile. Ker novinarji niso preroki, niso vedeževalci, sklepam, da gre za koruptivno ravnanje in nič drugega. Gospod Klemenčič vas bo seznanil, da je vse pregledal inšpektorat in je ugotovil, da je vse odlično in da jih je pohvalil. Ja, seveda je res, ampak inšpektorat ne ugotavlja, ali je neko ravnanje koruptivno ravnanje ali ni, ampak gleda papirje, ali je bilo zakonito speljano. Koruptivnega ravnanja pa ne gleda, da smo si na jasnem. Če se spomnite, neke zaposlitve pri gospodu Tanku in gospodu Janši, ki nista nikoli videla tistih ljudi, nikoli jih nista videla, je pa razglasil za koruptivno ravnanje. Torej je tudi to koruptivno ravnanje. Več, ostale točke pa iz klopi.
Predlog sklepa je 8. 12. 2015 obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo. Ker po končani razpravi odbor ni sprejel besedila predloga sklepa, je predsednica odbora ugotovila, da je obravnava predloga sklepa na seji delovnega telesa končana. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Lilijani Kozlovič.
Hvala, predsednik za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 29. nujni seji 8. 12. 2015 kot matično delovno telo obravnaval predlog sklepa za uvedbo postopka na podlagi drugega odstavka 13. člena v zvezi s prvim odstavkom 13. člena Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Pred tem je bil odbor seznanjen še z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, z dopolnjenim gradivom predlagatelja, z amandmajem predlagatelja in mnenjem Vlade z dne 8. 12. 2015. Dopolnilno obrazložitev je v imenu predlagatelja podal poslanec dr. Vinko Gorenak, ki je predstavil vsebino predloga ter pojasnil, zakaj je bil glede na vsebino problematike izbran predlog sklepa, ne pa institut interpelacije, kajti večina očitkov, ki se nanašajo na sedanjega ministra za pravosodje mag. Gorana Klemenčiča, se nanaša na njegovo delo pred nastopom ministrske funkcije, ko je bil ta še državni sekretar na Ministrstvu za notranje zadeve in pozneje predsednik Komisije za preprečevanje korupcije. V nadaljevanju je tudi obrazložil posamezno točko predloga sklepa. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je na podlagi že pisnega mnenja dodala še pri 5. točki spremenjenega predloga sklepa; posebej je namreč izpostavila manko vsebine akta, ki ga je KPK dne 7. 1. 2013 izdala v postopku nadzora nad premoženjskim stanjem predsednikov parlamentarnih strank, pri 7. in 12.a točki pa je enako kot že v pisnem mnenju izrazila pomisleke glede določbe 21. člena zakona, ki določa, da je nadzor nad premoženjskim stanjem predsednika komisije v izključni pristojnosti Državnega zbora in ne KPK. Predstavnik Vlade, generalni sekretar je predstavil pisno mnenje Vlade, iz katerega izhaja, da se dogodki in očitano ravnanja ministra nanašajo na obdobje od 2009 do 2014, ko je opravljal funkcijo državnega sekretarja na Ministrstvu za notranje zadeve in predsednika Komisije za preprečevanje korupcije, torej na obdobje, ki sega več kot 6 let nazaj od nastopa funkcije ministra te vlade. V nadaljevanju je tudi predstavil dejstva, zaradi katerih Vlada nima razlogov za dvom v integriteto mag. Klemenčiča, zato se s predlogom sklepa ne strinja. Minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič je nato v svoji opredelitvi kategorično zavrnil vse očitke in obrazložil vsako točko posebej. V razpravi so članice in člani odbora iz vrst opozicijskih poslank in poslancev izpostavili korupcijo kot širok pojem, ki ga je v praksi nemalokrat težko dokazati. Kot očitki mag. Klemenčiču so bila v razpravi izpostavljena naslednja dejanja: domnevna naklepna kršitev človekovih pravic v postopku nadzora nad premoženjskim stanjem predstavnikov parlamentarnih strank, opustitev prijave premoženja in vpis podjetja njegove zakonske partnerice, za katerega bi po njihovem mnenju moral prevzeti odgovornost, in še vrsto drugih očitkov. Člani odbora iz vrst koalicijskih poslancev in nepovezani poslanec so zatrjevali, da so bili enaki očitki prej omenjenih dejanj zoper mag. Klemenčiča podani in obravnavani s strani Mandatno-volilne komisije že v prejšnjem letu, kjer v zvezi s tem ni bilo ugotovljeno nič spornega. Odbor je v nadaljevanju glasoval o amandmaju in ga ni sprejel, prav tako tudi ni sprejel predlaganega sklepa in je bilo na koncu ugotovljeno, da je na matičnem delovnem telesu obravnava končana. Hvala.
Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade mag. Goranu Klemenčiču, ministru za pravosodje. Pardon, najprej mag. Darku Krašovcu, generalnemu sekretarju Vlade Republike Slovenije.
Hvala lepa. Spoštovani Državni zbor, Vlada Republike Slovenije ugotavlja, da očitki in ravnanje ministra Klemenčiča se nanašajo na obdobje, ko minister Klemenčič ni bil član Vlade Republike Slovenije. Gre za obdobje od leta 2009 do 2014, ko je opravljal funkcijo državnega sekretarja na Ministrstvu za notranje zadeve in predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Predlagatelji so se za utemeljitev predloga svojih dejstev oprli predvsem na načelno mnenje Komisije za preprečevanje korupcije o koruptivnem ravnanju pri najemu poslovne stavbe Nacionalnega preiskovalnega urada in revizijsko poročilo Računskega sodišča Republike Slovenije o pravilnosti poslovanja nevladnih in pravosodnih proračunskih uporabnikov. Med revidiranci je bila tudi Komisija za preprečevanje korupcije, ki je takrat predsedoval mag. Klemenčič. Obema postopkoma, ki sta ju takrat vodila KPK in Računsko sodišče, je skupno to, da nobeden od organov ni ugotovil kakršnegakoli ravnanja mag. Klemenčiča, ki bi pomenilo sum korupcije ali kršitve integritete javnega sektorja. To potrjuje tudi dejstvo, da niti Komisija za preprečevanje korupcije sama na lastno pobudo do danes zoper mag. Klemenčiča ni uvedla postopka, niti takšnega postopka ni predlagalo Računsko sodišče Republike Slovenije, ki je enako kot Državni zbor skladno z drugim odstavkom 13. člena Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije pristojno za uresničevanje in zaščito javnega interesa, oba pa sta dolžna po uradni dolžnosti zahtevati uvedbo postopka pred Komisijo za preprečevanje korupcije. Računsko sodišče Republike Slovenije po opravljeni reviziji v predlogu revizijskega poročila ni Komisiji za preprečevanje korupcije naložilo nobenega popravljalnega ukrepa in tako med postopkom revizije kot po izdaji poročila o reviziji ni ugotovilo nobenih kršitev obveznosti poslovanja mag. Klemenčiča, ki bi pomenile prekršek ali sum kaznivega dejanja. Očitno pa tudi ne kršitev iz obveznosti poslovanja, saj Računsko sodišče Republike Slovenije o kršitvah ni obvestilo Državnega zbora ali ga tudi ni pozvalo k razrešitvi odgovorne osebe, kot je to določeno v 29. členu Zakona o Računskem sodišču. Ker gre za očitke, ki izhajajo iz časa, ko mag. Klemenčič ni bil član Vlade Republike Slovenije, je Vlada Republike Slovenije pri podaji svojega mnenja upoštevala zlasti strokovno presojo neodvisnih državnih organov in državnih inšpekcijskih služb, ki so izvajali nadzorstvene postopke poslovanja mag. Klemenčiča v času opravljanja funkcije državnega sekretarja na Ministrstvu za notranje zadeve in predsedovanja Komisiji za preprečevanje korupcije, in niso ugotovili sumov, kot so navedeni v predlogu za sklic te izredne seje. Ob upoštevanju navedenega Vlada Republike Slovenije nima razloga za dvom v integriteto mag. Klemenčiča, zaradi tega predloga ne podpira. Vlada je pri podaji svojega mnenja upoštevala tudi delo mag. Klemenčiča v funkciji ministra za pravosodje. Pod vodstvom mag. Klemenčiča je Ministrstvo za pravosodje s pripravo paketa treh novel sodniške in tožilske zakonodaje postavilo zakonsko podlago za implementacijo priporočil, ki jih je Sloveniji pred dvema letoma dala Skupina držav proti korupciji Sveta Evrope oziroma Greco na področju omejevanja korupcijskih tveganj, krepitve integritete in etike v pravosodju. Marca letos je Državni zbor sprejel tako imenovano sodniško-tožilski paket zakonodaje, s katerimi spremembami se je na področju pravosodja izvedla močna sistemska okrepitev mehanizmov etičnega delovanja pravosodja oziroma pravosodnih organov. Podana je podlaga za pravosodne etične kodekse ter za vzpostavitev etičnih komisij, ki so se v tem času že oblikovale. Uzakonjen je bolj objektiven in transparenten postopek izbire kandidatov za izvolitev v sodniško in državnotožilsko funkcijo, vzpostavljeni so bili mehanizmi za uveljavljenje višjih standardov službenega in zasebnega ravnanja in obnašanja nosilcev funkcij v pravosodju. Hkrati so bile spremembe usmerjene v večjo učinkovitost delovanja pravosodnih organov – tako se povečujejo možnosti dodeljevanja okrajnih sodnikov na okrožna sodišča zaradi učinkovitejšega razporejanja zadev – in v hitrejše reševanje zadev oziroma boljše upravljanje sodišč. Vzporedno je bil za učinkovitejši pregon kriminala na Specializiranem državnem tožilstvu Republike Slovenije vzpostavljen poseben oddelek za postopke v zvezi z odvzemom premoženja nezakonitega izvora in odpravljene kadrovske omejitve za imenovanje novih državnih tožilcev s posebnimi znanji na Specializirano državno tožilstvo. Poleg tega je Ministrstvo za pravosodje v sodelovanju z Vrhovnim državnim tožilstvom Republike Slovenije in Državnotožilskim svetom na kadrovsko podhranjenem področju zagotovilo 30 novih državnih tožilcev, ki so bili v letu 2015 že imenovani na funkcije. Ob organizacijskih nadgradnjah in kadrovskih okrepitvah so bile s sprejemom novele Kazenskega zakonika, ki jo je Državni zbor sprejel z visoko večino glasov, dvignjene predpisane zaporne kazni za družbeno nadvse nevarna in zapletena korupcijska kazniva dejanja zoper gospodarstvo in zoper uradno dolžnost. Za kazniva dejanja je sedaj predpisana tudi obvezna denarna kazen, sodna pristojnost pa je bila prenesena na okrožno sodišče, kjer ne sodijo zgolj sodniki posamezniki. Zavezanost ministra Klemenčiča krepitvi pravne države, nadgradnji obstoječih mehanizmov boja proti korupciji in povečanju transparentnosti v javnem sektorju ni razvidna le iz že opravljenega dela, temveč tudi iz prioritet, ki jih ima Ministrstvo za pravosodje v tem mandatu. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovani vsi ostali! Tukaj lahko samo ugotovimo, da se mnenje Vlade ne nanaša na točke, ki smo jih predložili gradivu oziroma na to točko dnevnega reda. Mi v tem delu ne razpravljamo o mini sodni reformi. Mi ne razpravljamo o tem, kaj bo, če bo še minister Klemenčič delal naprej, ampak decidirano govorimo izključno o dejanjih in dogodkih, ki so bili povezani z njegovim predvsem funkcionarskim delom v pretekli zgodovini. In na to temo, na te točke Vlada praktično ni odgovorila skoraj nič. In glede na to, da ste vi zelo dosledni pri obravnavi gradiv, ki jih vlagamo v Državni zbor – vlagamo sklepe, amandmaje in tako naprej –, bi morali kot odgovorna oseba Državnega zbora to mnenje Vlade zavrniti, ker je neustrezno, ne odgovarja točki dnevnega reda. Mi ne opravljamo tukaj hvalospeva gospodu Klemenčiču, ampak govorimo o njegovih preteklih ravnanjih in dejanjih, ki imajo znake koruptivnih ravnanj, in vsa dejanja in vsi očitki so dokumentirani in obrazloženi, tudi s številkami. In glede na to, gospod predsednik, da se Vlada v tem mnenju tudi izgovarja na to, da so bila vsa dejanja storjena v času ali naj bi bila večina teh dejanj storjena v času, ko ni bil gospod Klemenčič minister, vas lahko samo opozorim na dve dejstvi iz tega mandata. Gospa Klavdija Markež, ki je bila imenovana za ministrico, tistih dejanj, zaradi katerih je morala odstopiti, tudi ni storila, niti kot funkcionarka v preteklih obdobjih, pa ste jo razrešili. Gospa Stanka Setnikar Cankar tistih očitkov glede previsokih honorarjev ni storila v času opravljanja ministrske funkcije, ampak prej, ko ni bila funkcionarka. Gospodu Klemenčiču pa očitamo dejanja iz časa, ko je bil funkcionar. Ko je bil funkcionar. Velika večina teh stvari je iz časa, ko je bil funkcionar, in zato je to mnenje Vlade neustrezno. Predsednik senata KPK je funkcionar, to je neizpodbitno dejstvo, zato ker mora poročati Mandatno-volilni komisiji Državnega zbora kot funkcionar, in državni sekretar je tudi funkcionar, zato ker je zavezanec za poročanje Komisiji za preprečevanje korupcije. Obžalujem, gospod predsednik, da svoje vloge kot predsednik Državnega zbora niste opravili v skladu z določili Poslovnika Državnega zbora in navedeno mnenje Vlade zavrnili. Hvala lepa.
Mislim, da ste povedali svoje. Tisto, kar je treba povedati zraven, je, da je to mnenje Vlade v skladu s Poslovnikom Državnega zbora. Niste navedli nobene osnove, na podlagi katere bi lahko zahtevali točno določeno mnenje Vlade. Vlada sodeluje v tem postopku v skladu s tem poslovnikom in ne potrebujemo pravzaprav dodatnih ugotavljanj. Vsekakor pa bo večina odgovorov, tudi že obrazložitev vsebinska, bo do nje lahko prišlo šele, ko bo Vlada lahko vsebinsko odgovarjala in bo odgovarjal sam mag. Klemenčič. Tako da sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanje gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi. Spoštovani gospod minister in ministrica, državni sekretar! Položaj ministra v vsaki državi je ena najodgovornejših, najpomembnejših funkcij in posameznik, ki zaseda tako visoko funkcijo, mora biti oseba z absolutno osebnostjo in tudi moralno integriteto. O tem najbrž tudi v Sloveniji ni dvoma oziroma o tem sploh se ne bi smeli pogovarjati in v državah z razvito demokracijo je to popolnoma samoumevno. In brž ko se pojavi nek sum, opozarjam, samo ko se pojavi sum o določeni nepravilnosti, tedaj pride takoj do tega, da funkcionar mora odstopiti oziroma že sam od sebe odstopi s funkcije, s položaja. Pri nas, žal, temu ni tako. V naši državi imamo še vedno težave s prevzemanjem odgovornosti s strani funkcionarjev; ne le objektivne, pač pa celo subjektivne odgovornosti, in pri tem mislimo na vse funkcije popolnoma na vseh nivojih. Gremo naprej. Če pogledamo konkretne obrazložitve predlaganega sklepa, ki so opredeljene v 12 oziroma po dopolnitvah gradiva celo v 13 točkah, lahko rečemo, da imajo ti očitki oziroma vsaj nekateri izmed njih podlago v pisnih in tudi javno dostopnih gradivih. Ti očitki vsekakor terjajo jasne, nedvoumne odgovore in tudi pojasnila. In v Novi Sloveniji -krščanskih demokratih smo dali svoje sopodpise k predlogu obravnavanega sklepa predvsem iz razloga, da se odstranijo vsi dvomi v integriteto ministra za pravosodje gospoda Klemenčiča, in da se da ministru priložnost, da te očitke skozi parlamentarni proces tudi ovrže. Lahko rečemo, da smo na seji matičnega delovnega telesa včeraj pozorno poslušali njegov zagovor, vendar prepričljivih odgovorov na vse podane očitke ni dal, ima pa priložnost, seveda, še danes tekom razprave. Posebej bi v svojem stališču izpostavili, milo rečeno, čudno vlogo gospoda Klemenčiča v času, ko je opravljal funkcijo predsednika KPK in je bil zavezan k predložitvi dokumentacije parlamentarni preiskovalni komisiji v zvezi s preiskovanjem bančne luknje. To terja dodatna pojasnila, kajti kljub nesporni zakonski podlagi za predložitev take dokumentacije, torej, govorim o 13. in 14. členu Zakona o parlamentarni preiskavi, je predsednik KPK odklonil izročitev zahtevane dokumentacije. Njegovih argumentov za tako odločitev, torej, da je dokumentacijo predal policiji in tožilstvu, da gre tako rekoč za podatke bančne tajnosti in da gre za zaščito prijaviteljev, ne sprejemamo. Namreč, prepričani smo, da je bil gospod Klemenčič kot predsednik KPK na podlagi zakona dolžan izročiti oziroma poskrbeti, da se izroči vso dokumentacijo v zvezi z bančnim kriminalom, drugimi kršitvami bančne zakonodaje in tudi kršitvami določil Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. To posebej poudarjamo iz razloga, ker je tudi to ravnanje mag. Klemenčiča pomembno pripomoglo k temu, da se ugotavljanje nepravilnosti, nezakonitosti pri dodeljevanju spornih kreditov v državnih bankah odvija počasi, mnogo prepočasi in so številna kazniva dejanja v zvezi z bančnim kriminalom posledično že zastarala oziroma so sedaj tik pred tem; na to je opozarjal tudi na eni izmed sej Komisije za nadzor javnih financ gospod Medja. V tej smeri smo do dela gospoda Klemenčiča v času, ko je opravljal funkcijo predsednika KPK, kritični in smo prepričani, da bi se o tem, ali je bila odklonitev izročitve dokumentacije parlamentarni preiskovalni komisiji pravilna in zakonita ali pa je bilo tako njegovo ravnanje usmerjeno v zaščito tistih, ki so v naših sistemskih bankah navrtali bančno luknjo, seveda morala izreči Komisija za preprečevanje korupcije. Prav v zadnjih dneh mediji zopet pišejo o tem, da imamo v naših državnih bankah kljub sanaciji sistema s 5 milijardami evrov davkoplačevalskega denarja sedaj še vedno okrog 6 milijard evrov slabih kreditov. Med temi slabimi krediti je precejšen odstotek tistih, ki so bili podeljeni tako rekoč na lepe oči, po telefonu ali po gostilniškem dogovoru, brez zavarovanj in brez preverjanj bonitete kreditojemalca. Vsaj tako je gospod Klemenčič ustno pojasnjeval na preiskovalni komisiji. Očitno je šlo v številnih primerih ne le za koruptivna ravnanja bančnih uslužbencev, pač pa celo za kazniva dejanja. Vsa taka ravnanja je imela pristojnost in pravico pregledovati in obravnavati parlamentarna preiskovalna komisija, seveda ob predpogoju, da ji državni organi zagotavljajo potrebno dokumentacijo. Tega pa, žal, ni bilo. Te dokumentacije s strani Komisije za preprečevanje korupcije v času, ko je bil gospod Klemenčič vodja KPK, te komunikacije ni bilo. In pri tem vztrajamo, in tudi včeraj teh odgovorov na to ni bilo. In prav iz tega razloga, še enkrat poudarjam, obžalujemo, da na matičnem delovnem telesu ni bil sprejet vsaj ta sklep, kjer bi se torej vprašanje dolžnosti izročanja dokumentacije KPK parlamentarni preiskovalni komisiji dokončno razjasnilo. Dovolite, da bi spomnil na en dokument, ki ga je gospod Klemenčič oziroma celoten senat Komisije za preprečevanje korupcije poslal vsem odločevalcem – Vladi, predsedniku države, vsem parlamentarnim strankam, poslancem – že po odstopu s funkcije predsednika KPK, to je bilo 3. 12. 2013, v katerem je zelo lepo navedeno 15 ukrepov kot priporočil državnim institucijam za odpravljanje korupcijskih tveganj, klientelizma, na splošno korupcije. In v teh priporočilih, to so bila priporočila, gospod Klemenčič, vi jih verjetno poznate, lahko jih tudi predložim [[…]]15 priporočil torej, in na začetku se dotikajo ustanovitve javne in transparentne preiskave TEŠ 6 – skrajni rok, v katerem mora biti preiskava zaključena, je 12 mesecev –, nadalje priporočilo glede ustanovitve javne in transparentne preiskave bančne luknje – skrajni rok, v katerem mora biti preiskava zaključena, je 12 mesecev. Vrsto še ostalih zelo učinkovitih ukrepov, tudi odpoklic župana ste predlagali. Potem t. i. zakonodajna sled kot 9. priporočilo. Ne bom vseh bral, ker bi porabil preveč časa. Ampak, ključno ob tem je, da vi ste v teh priporočilih navedli konkretno roke, konkretno ste tudi omenili preiskavo bančne luknje po vzoru Islandije. Minister ste zdaj eno leto in tri mesece in vas zato javno sprašujem, kaj ste v letu in treh mesecih naredili zdaj, kot minister, ki imate tudi vpliv na vladno politiko, da bi se teh 15 ukrepov sprejelo, ki ste jih vi kot predsednik KPK predložili Vladi Republike Slovenije? Koliko izmed teh ukrepov je bilo sprejetih, koliko ste jih realizirali in koliko jih je Vlada sprejela? Namreč, tukaj navajate roke: 12 mesecev za TEŠ 6, 12 mesecev za zaključek preiskave po islandskem vzoru za banke. Vi ste minister oziroma ta vlada je eno leto in 3 mesece, rezultatov teh 15 ukrepov pa žal ni. Tukaj sami lahko ocenjujete, da je ena velika razlika med časom, ki je pred kampanjo in časom, ki je po kampanji. Je čas populizma in je čas realnosti in je čas dela. Zaradi tega bi rad odgovore na to, ali je to uraden dokument Komisije za preprečevanje korupcije in ali se bo Vlada držala tega dokumenta in koliko časa bo še potrebovala, da bo ta dokument realiziran. Škarje in platno sta torej v vaših rokah. Predvsem pa seveda jaz še enkrat poudarjam, teh 15 ukrepov je zelo učinkovitih, je zelo dobrih in več kot polovico bi jih lahko tudi, vsaj naša opozicijska stranka podprla. Ampak poteza je na vaši strani, da zaigramo ta šah. Tako da predlagamo, da zavihate rokave. Z bančno luknjo in TEŠ 6 pa kar začnite. Najlepša hvala.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Danes bi prvič v Državnem zboru odločali o predlogu sklepa za uvedbo postopka na podlagi drugega odstavka 13. člena v zvezi s prvim odstavkom 13. člena Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Gre za člen, ki opredeljuje pristojnost KPK ob sumu korupcije oziroma drugih kršitvah. Drugi odstavek tako pravi, da lahko zahtevo za uvedbo postopka poda tudi Državni zbor. In danes naj bi odločali, ali bomo takšno zahtevo podali zoper ministra mag. Gorana Klemenčiča, in sicer zaradi suma korupcije in kršitve integritete javnega sektorja. Predlagatelji so se odločili za pot, ki ni običajna, razlogi za uvedbo postopka pa so pojasnjeni v 12 točkah – točke, ki opredeljujejo ministrovo karierno pot od mesta državnega sekretarja na Ministrstvu za notranje zadeve, kot tudi točke, ki se nanašajo na delo ministra kot predsednika KPK. In tu je tudi nekaj točk, ki se nanašajo na delovanje ministrove soproge in z njo povezanih podjetij. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev se do posameznih v zahtevi za sklic izredne seje izpostavljenih točk ne bomo opredeljevali. Naša opredelitev je načelne narave. Prepričani smo, da je treba zagotoviti transparentnost vseh javnih funkcionarjev. V ta namen imamo Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije, ki v 41. členu določa dolžnost prijave premoženjskega stanja funkcionarja. Členi od 42. do 46. pa določajo, katere podatke o premoženjskem stanju je treba sporočiti, kako in kdaj se sporočajo spremembe premoženjskega stanja ter sankcije ob ugotovitvi nesorazmernega povečanega premoženja. 35. člen zakona pa govori o omejitvah poslovanja organa in organizacije javnega sektorja glede naročanja blaga, storitev ali gradenj, sklepanja javno-zasebnih partnerstev ali podeljevanja posebnih ali izključnih pravic subjektom, v katerih je sam funkcionar član poslovodstva oziroma je udeležen v ustanoviteljskih pravicah v višini vsaj 5 %. Prav tako pa velja prepoved tudi za njegove družinske člane. Tako po 35. členu zakona prepoved velja tudi za poslovanje organa ali organizacije javnega sektorja s funkcionarjem ali njegovim družinskim članom kot fizično osebo. Funkcionarji so tako dolžni v enem mesecu po nastopu funkcije, nato pa najkasneje v 8 dneh po vsaki spremembi, organu, v katerem opravljajo funkcijo, posredovati naziv, matično številko in sedež subjektov, s katerimi so sami kot tudi njihovi družinski člani v razmerju. Organ nato seznam subjektov posreduje Komisiji za preprečevanje korupcije, ki ga mesečno objavlja na svoji spletni strani. Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije je glede prijave premoženja funkcionarjev jasen, prav tako so jasna določila, ki govorijo o tem, s katerimi subjekti organizacije javnega sektorja ne smejo poslovati, in kako se seznam teh subjektov oblikuje. Poslanki in poslanec Poslanske skupine nepovezanih poslancev bomo tudi v bodoče zagovorniki transparentne porabe javnih sredstev. Tudi na način, da se omogoči pregled premoženja funkcionarja, pa tudi družinskih članov. Sklicevanje na zapletene zakonske postopke, ki bi preprečevali vpogled v ta sredstva, vsekakor negativno vpliva na percepcijo transparentne porabe, kot tudi integritete javnega funkcionarja, ki se teh postopkov poslužuje. Hvala lepa.
Besedo ima poslanska skupina [[…]]Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Jaz vam predlagam, da zagotovite hišni red v tem Državnem zboru. Namreč, gospod Klemenčič, že drugič je kadil v tem prostoru. Vi veste, da v skladu z zakonom ne takšno ne drugačno kajenje kot dejanje v prostorih Državnega zbora ni dovoljeno, razen na točno odrejenem mestu. To se je dogajalo v dvorani, zdaj na enem vogalu, prej na drugem vogalu. In jaz vam predlagam, da poskrbite za to, da vladni funkcionarji, četudi so to ministri, četudi so to ministri, ki jih ima gospod Cerar najraje, se tukaj ne obnašajo snobovsko ali gizdalinsko, ampak da spoštujejo hišni red, in vi da za to poskrbite. Nedopustno je namreč, da to vidite in ne reagirate, nedopustno je to. Kajti v nasprotnih primerih komurkoli izmed nas za vsako drobno dejanje, za mogoče kakšno, ne vem, kakšno zadevo izrečete opomine in tako naprej in jemljete besede. Skratka, predlagam vam, da z vidika spoštovanja hišnega reda, tudi nas, poslancev Državnega zbora, zagotovite prisotnost ministra, ki tukaj "laufa" okrog, kot da je snet, enkrat na eno, enkrat na drugo stran, kadi v tem prostoru, kjer ne smemo niti mi si privoščiti teh neumnosti in neslanosti, in tako naprej. Skratka, predlagam, da sejo odpeljete tako, kot se spodobi z vidika dostojanstva in pravil, ki veljajo v tej hiši.
Jaz ga nisem videl kaditi. V nasprotnem primeru pa ga vsekakor ni zdaj v dvorani in je za hišni red na ustrezen način poskrbljeno. Vem pa, da obstajajo različne regulacije, ki se nanašajo na kajenje cigaret in ki se nanašajp na kajenje elektronskih cigaret, ampak se v to ne bom spuščal. Tako da glede tega so pogoji takšni, kot morajo biti. Izpolnjeni so tudi vsi pogoji za obravnavo in ugotavljam, da prisotnost Vlade je ustrezna in lahko nadaljujemo s sejo. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Anita Koleša.
Spoštovani gospod predsednik, gospa ministrica, gospod minister, verjetno nas kje poslušate, me veseli, da ste dobro razpoloženi, drage kolegice in kolegi, lepo vas pozdravljam! Iz dosedanje aktivnosti poslancev, predvsem SDS, pa tudi Nove Slovenije in sedaj še nepovezanega poslanca dr. Dobovška je razvidno, da so njihove aktivnosti namenjene osebni in profesionalni diskreditaciji ministra Gorana Klemenčiča. Pod krinko reševanja problematike v pravosodju so omenjeni znova in znova sklicevali raznovrstne in raznorazne nujne seje, na katerih je bil vedno znova tarča mag. Goran Klemenčič. Na ta način se skuša ustvarjati vtis, da je minister deloval nezakonito, koruptivno, čeprav so bile vse navedbe vedno in večkrat argumentirano ovržene. Ker predlagatelji izredne seje očitno nimajo verodostojnih argumentov za interpelacijo ali celo kazensko ovadbo, brskajo po nezanesljivih medijskih objavah in prefinjeno, prek institucije Državnega zbora izvajajo pritisk na ministra Klemenčiča in ga želijo diskreditirati, tako pred poslanci kot seveda pred slovensko javnostjo. Ob tem je pa popolnoma jasno, da bi lahko neposredno sami podali prijavo na Komisijo za preprečevanje korupcije ali na druge pristojne organe. V Poslanski skupini SMC sicer delimo zaskrbljenost in prizadevanja s predlagateljem te seje glede preprečevanja korupcije in kršitve integritete v javnem sektorju, a poudarjamo, da očitki ministru Klemenčiču v sklicu današnje seje izvirajo iz nepreverjenih medijskih objav, niso bili nikoli potrjeni, hkrati pa so bili z njegove strani na seji odbora in že prej javno večkrat argumentirano zavrnjeni. Navedbe v zahtevi za sklic izredne seje in predlogu sklepa za uvedbo postopka zoper mag. Gorana Klemenčiča zaradi suma korupcije in kršitve integritete javnega sektorja zato lahko označimo za neresnice in za zavajanje javnosti. Dodatno gre za odvračanje pozornosti od kakovostnega dela mag. Klemenčiča v času vodenja Komisije za preprečevanje korupcije in sedaj, v času vodenja Ministrstva za pravosodje. Nesporno dejstvo je, da je Komisija za preprečevanje korupcije pod vodstvom mag. Gorana Klemenčiča dosegla največji ugled in spoštovanje v javnosti vse od njenega nastanka, zato lahko predvsem njemu pripišemo velike zasluge v boju proti korupciji in se mu zahvalimo za uspešno delo. Minister Klemenčič je bil in je obraz boja proti korupciji; spomnimo, da je bil leta 2013 ravno zaradi svojega boja proti koruptivnim praksam ime leta 2013. Naj poudarim, da se v poslanski skupini SMC ne nameravamo podrobno odzivati na posamezne dvomljive medijske ali celo anonimne očitke iz predlagane zahteve. To bo zelo uspešno izvedel mag. Klemenčič sam. Želimo pa izpostaviti zlasti sledeče: O vseh očitkih predlagatelja so se izrekli vsi pristojni organi. Noben izmed njih ni ugotovil suma korupcije ali kršitve integritete javnega sektorja. Zato v Poslanski skupini SMC menimo, da je ta današnja seja nepotrebna in ugotavljamo, da gre samo za osebno diskreditacijo ministra, ki odlično dela. Povsem nesprejemljivo je, da se Državni zbor izkorišča za tovrstna obračunavanja. Seveda je namen predlagatelja današnje seje odvrniti pozornost od dobrega dela, zato si bom dovolila na tem mestu izpostaviti zgolj nekaj nedvomno uspešnih rezultatov njegovih prizadevanj in dela njegove ekipe. V boj zoper gospodarski kriminal je ministrsko poslalo oziroma imenovalo trideset novih tožilcev. Vzpostavljen je poseben oddelek za odvzem premoženja nezakonitega izvora. Zvišane so tudi zagrožene kazni za koruptivna kazniva dejanja. V zvezi z odpravo sodnih zaostankov so odpravljene zakonske omejitve pri dodeljevanju zadev v sojenje. Nadalje je bil sprejet zakonski okvir za ustanavljanje posebnih preiskovalnih komisij v primeru sumov nepravilne rabe davkoplačevalskih sredstev pri velikih investicijskih projektih. Na tožilstvu je bil vzpostavljen poseben oddelek za postopke v zvezi z odvzemom premoženja nezakonitega izvora, poleg tega so bile odpravljene kadrovske omejitve za imenovanje novih državnih tožilcev s posebnimi znanji na Specializirano državno tožilstvo. Zvišale so se tudi kazni za družbeno zelo nevarna in skrajno kompleksna korupcijska kazniva dejanja zoper gospodarstvo in zoper uradno dolžnost, ob določitvi obvezne denarne kazni. Sprejete so bile spremembe normativne ureditve sistema izvrševanja kazenskih sankcij, ki zaostrujejo pogoje za odlog izvršitve kazni zapora iz zdravstvenih razlogov, urejajo elektronsko izmenjavo podatkov med sodišči in Upravo Republike Slovenije za izvrševanje kazenskih sankcij. Ureja se tudi kadrovska problematika slovenskih zaporov z zagotovitvijo 25 novih zaposlitev. Z novelo Zakona o izvršbi in zavarovanju se omogoča boljša zaščita socialno ranljivih dolžnikov z omejitvijo izvršbe na sredstva, ki so posamezniku absolutno nujna za zadovoljevanje osnovnih življenjskih potreb. Onemogočena je izvršba pod zneskom minimalne neto plače, izvršba na veteranski dodatek pa je mogoča le v primerih izterjave prednostnih terjatev in s prepovedjo bankam, da bi se za svoje storitve izvršbe prednostno poplačale iz socialne pomoči. S spremembo Kazenskega zakonika je izključena kaznivost pri izdaji tajnih podatkov v javnem interesu, s čimer se v ospredje postavljajo svoboda izražanja, svoboda delovanja medijev in pravica vedeti. Po novem se zagotavlja večjo preglednost poslovnega okolja z odprtjem sodnega registra z relevantnimi podatki o družbeništvu in poslovnih povezavah med družbami. Ministrstvo za pravosodje je z novelo Zakona o odvetništvu znižalo plačila za opravljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanje po uradni dolžnosti. Gre namreč za stroške odvetnikov, ki bremenijo državni proračun in prinašajo prihranek v proračunu za približno 4 milijone evrov na letni ravni. V pripravi je sprejetje posebne strategije razvoja v pravosodju. Z novelo Zakona o prekrških na področju izvrševanja kazenskih sankcij bo Slovenija v prihodnjem obdobju lovila korak z drugimi sodobnimi evropskimi državami, ki že poznajo tako imenovano probacijsko službo, ki skrbi za izvrševanje kazenskih sankcij v skupnosti. Priprava in predstavitev povsem novega Zakona o kazenskem postopku, ki bo prinesel ukinitev instituta preiskovalnega sodnika. Na Ministrstvu za pravosodje bodo v prihodnjem obdobju izvedli organizacijske spremembe za zagotovitev kakovostnega premika na področju spremljanja stanja varstva človekovih pravic. Vse našteto po mnenju poslancev SMC izkazuje iskreno zavzetost ministra za pravosodje za povečanje pravne varnosti slovenskih državljanov in boj proti korupciji, zato smo nesporno prepričani v integriteto mag. Klemenčiča. Na koncu naj povem, da me žalosti, da moramo prav na mednarodni dan boja proti korupciji sodelovati v tej neutemeljeni predstavi opozicije, uperjeni proti enemu izmed vidnejših obrazov boja proti korupciji v Republiki Sloveniji, namesto da bi vse svoje napore usmerili v preprečevanje ter sankcioniranje koruptivnih ravnanj v vseh porah slovenske družbe. Spoštovani, v Poslanski skupini SMC bomo te napore vsekakor nadaljevali in ena ključnih osebnosti tega boja bo tudi v prihodnje minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Anja Bah Žibert.
Spoštovani! Spoštovani minister, lepo, da ste se vrnili v dvorano. Dovolite, da uvodoma tudi jaz čestitam koaliciji ob dnevu boja proti korupciji in se ji iskreno zahvalim za zavrnitev zahteve podpisnikov, da bi pristojni, edini pristojni državni organ, torej Komisija za preprečevanje korupcije uvedla postopek zaradi suma korupcije in kršitve integritete javnega sektorja zoper mag. Gorana Klemenčiča, danes znanega kot vašega ministra za pravosodje. Sicer je praktično že vsem jasno, da je bila drža dr. Mira Cerarja, ki jo je napovedoval v predvolilni kampanji s svojo dva meseca staro stranko, utopija in zavajanje brez primere. Etika in morala sta se razblinili, ostajajo pa dejanja, ki jih ni mogoče pomesti pod preprogo ali pa z leporečenjem prikriti njihovo škodljivost. Miro Cerar, znan tudi kot samooklicani čistilec nesnage slovenske politike, je svoj pravi obraz razkril takoj po volitvah. Pokazal je, da je ravno njegova politika neomajen branilec politične nesnage in zaščitnik nedotakljivih. Tudi razlogi, ki jih je navedel dr. Bojan Dobovšek ob izstopu iz Stranke modernega centra, ki bi morali vsakega odgovornega politika na vodilnem položaju skrbeti, Cerarju in njegovi ekipi niso prišli do živega. Tako boj proti korupciji, odpravljanje vpliva neformalnih mrež in opozarjanje na finančno kriminaliteto ostajajo predvolilne puhlice, ki so bile priročen način za afirmacijo politike Stranke modernega centra. Mnogi so njihov akademizem že spregledali, drugi so na poti k temu. Kot že videno iz preteklih volitev, se zagotovo tudi tokratni strankarski alkimizem ne bo obnesel. Zato nas v Slovenski demokratski stranki včerajšnja zavrnitev sklepov za uvedbo postopka pri Komisiji za preprečevanje korupcije zaradi suma korupcije in kršitve integritete javnega sektorja zoper Gorana Klemenčiča na Odboru za notranje zadeve in javno upravo ne preseneča, nas pa kot odgovorno politično stranko upravičeno skrbi. Zastavlja namreč pomembno vprašanje, v kakšni državi mi živimo in koliko časa bodo državljani še prenašali, da regulativa velja le za drugorazredne državljane in zgolj do točke interesa neke elite. Zaupanje državljanov v institucije demokracije in vladavino prava tako dobesedno izginja. Nadomešča ga razočaranje in dvom, da se v tej državi ne da nič več spremeniti, in ravno to najbolj ustreza elitam in različnim omrežjem za krepitev njihove moči. V Slovenski demokratski stranki smo zahtevo za sklic te izredne seje Državnega zbora oziroma obrazložitev predloga za nujnost uvedbe postopka pri Komisiji za preprečevanje korupcije zoper mag. Gorana Klemenčiča utemeljili v trinajstih konkretnih točkah. Poudariti je treba, da na pristojnem odboru mag. Klemenčič niti na eno od točk predlaganega sklepa ni odgovoril na način, da bi te sume ovrgel. Tudi današnje stališče največje koalicijske stranke, Stranke modernega centra ni bilo v niti eni točki ovrženo. Še več, brali pa smo zahvalni spis o dosedanjem delu ministra Klemenčiča, čeprav vsi v državi vemo, kakšno stanje je danes v pravosodju. Je pa koalicija z zavrnitvijo sklepa, da Komisija za preprečevanje korupcije uvede postopek zoper mag. Klemenčiča, pravzaprav pritrdila našemu opravičenemu sumu glede ravnanj mag. Gorana Klemenčiča, kajti če bi bile očitane mu nepravilnosti res neupravičene in plod nekega političnega obračunavanja, kot rad sam poudarja, bi takšno uvedbo postopka zahteval sam oziroma bi koalicija našo zahtevo soglasno podprla, izključno v interesu, da se očitani sumi razjasnijo pred pristojnim državnim organom in se zadevi pride do konca. Tako pa bo sum o koruptivnem delovanju in kršitvah integritete javnega sektorja s strani gospoda Klemenčiča ostal tudi po današnji seji Državnega zbora in se bo zgolj še krepil. Zavrnitev sklepa pa ne predstavlja zgolj neomajne zaščite očitno nedotakljivega funkcionarja, temveč zavrnitev sklepa, pojasnjenega v trinajstih konkretnih točkah pomeni, da so takšna ravnanja v družbi po novem legalna in legitimna. Predlagatelji današnje seje tudi nismo tako moderni in nimamo vizionarskih sposobnosti, kot to od nas in od širše javnosti pričakuje Vlada. Vlada je namreč v svojem mnenju zapisala, da je iz ambiciozno zastavljenih bodočih, poudarjam, bodočih prioritet ministra Klemenčiča na področju Ministrstva za pravosodje razvidna njegova zavezanost boju proti korupciji in povečanju transparentnosti v javnem sektorju. Torej, za aktualno vlado ni pomembno, kaj je mag. Klemenčič dvomljivega počel do sedaj, bodisi v vlogi predsednika KPK bodisi v vlogi ministra za pravosodje, ampak, kako namerava delovati v prihodnje. Bedarija brez primere. Kot že prej povedano, smo očitana dejanja, kršitve in opustitve dolžnega ravnanja mag. Gorana Klemenčiča strnili v trinajst točk. Obširneje bodo te predstavljene tudi v razpravi Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Za lažje razumevanje razsežnosti in problematičnosti dejanj, ki jih očitamo mag. Klemenčiču, in neodgovornega ravnanja koalicije, ki uvedbo postopka z argumentom moči zavrača, bom v nadaljevanju izpostavila le nekaj njih, ki ob predpostavki, da gre celo za nekdanjega predsednika Komisije za preprečevanje korupcije, še toliko bolj bodejo v oči. Prvič, po ugotovitvah Računskega sodišča je v mandatu mag. Gorana Klemenčiča kot predsednika Komisije za preprečevanje korupcije bilo kršenih več zakonov in opustilo se je dolžno ravnanje, ki ga nalaga zakonodaja. Drugič, mag. Goran Klemenčič kot predsednik Komisije za preprečevanje korupcije, katere pomemben del nalog je ravno zakonit nadzor nad premoženjskim stanjem funkcionarjev, ni prijavil premoženja oziroma ni vpisal podjetja svoje zakonske partnerice na seznam podjetij, za katera veljajo v skladu z zakonom omejitve poslovanja. Tretjič, glede ravnanj v zvezi s poslovanji podjetij, v katerih so bili lastniki družinski člani Komisije za preprečevanje korupcije, s podjetji v državni lasti in državnimi organi, kar predstavlja utemeljen dvom v njihovo neodvisnost in nepristranskost. Četrtič, mag. Goran Klemenčič ni ukrepal v primeru novih zaposlitev na Komisiji za preprečevanje korupcije ob dejstvu, da so bili mediji vnaprej seznanjeni s konkretnimi imeni zaposlenih, čeprav se je na javni razpis prijavilo več kandidatov in torej imena niso bila znana. Očitno se je s takšnim načinom kadrovanja pri tako občutljivi službi strinjal. Petič, glede ravnanj mag. Gorana Klemenčiča in ostalih članov Komisije za preprečevanje korupcije v zvezi s postopkom ugotovitev v zadevi cenejših letalskih kart. Ne nazadnje bi to točko lahko povezali z eno od prejšnjih. Šestič, dejstva, ki so bila razkrita na 13. seji Mandatno-volilne komisije v mandatu od 2011 do 2014, povezana s pridobitvijo dveh hipotekarnih kreditov govorijo, da sta z zakonsko partnerico prejela višji kredit od vrednosti zastavljene nepremičnine, kar je v nasprotju s prakso bank, saj običajni državljani takšnih kreditov niso deležni in jih nikoli ne morejo dobiti. In kot slednje, v poročilu o nadzoru nad premoženjskim stanjem predsednikov parlamentarnih strank, ki ga je Komisija za preprečevanje korupcije izdala 7. januarja 2013, so bile strankam v postopku kršene človekove pravice. Posledice niso bile zgolj osebne narave, temveč je s to protiustavnostjo prišlo do nepopravljivih, nepopravljivih političnih in ekonomskih posledic za državo Slovenijo. Spoštovani državljanke in državljani, kolegice poslanke in poslanci, v Slovenski demokratski stranki bomo še naprej vztrajali in krepili naše prizadevanje v boju zoper elitizem, korupcijo in izrabljanje sodne veje oblasti in drugih državnih organov v politične namene. Temu je vendarle enkrat za vselej treba narediti konec. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani predsednik. Spoštovana ministrica, državni sekretarji, kolegice in kolegi! Naj takoj na začetku povem, da bo to že 26. izredna seja Državnega zbora v dobrem letu dni. Izrednih zasedanj je bilo celo enkrat več kot rednih zasedanj. Glede na to, da v državi ni izrednega kriznega stanja, to razmerje gotovo ne povečuje ugleda parlamenta in zaupanja ljudi v njegovo delo. V očeh večine državljanov je bila večina izrednih sej zapravljanje časa, in če smo pošteni, je temu res bilo tako. Če ne drugega, inflacija izrednih sej objektivno preprečuje poslancem in vsem, ki morajo pri takih sejah sodelovati, da bi se bolj poglobljeno ukvarjali z bistvenimi problemi naše države. Ta zahteva za izredno sejo je že ena od takih. Že prvi pogled na sicer obširno, skoraj 40 strani dolgo gradivo razkriva, da gre predvsem za poskus političnega in osebnega obračuna z nekdanjim predsednikom KPK, ki je po opravljenem postopku podpisal poročilo o premoženjskem stanju, katerem KPK ugotavlja, da predsednik SDS ni znal pojasniti izvora dela svojega premoženja. Kot je znano, je to poročilo sprožilo padec Janševe vlade. Znano je tudi, da je SDS napela vse sile, da svojega predsednika obrani tudi pred temi sumi korupcije, in na Vrhovnem sodišču dosegla ponovitev postopka. Toda tudi KPK v novi sestavi je v ponovljenem postopku z upoštevanjem navodil Vrhovnega sodišča prišla do enakih ugotovitev kot Klemenčičeva KPK. S tem bi morala biti vsaj za Državni zbor zadeva zaključena, toda za SDS je to poročilo očitno tako velik trn v peti, da se je tokrat odločila ne glede na dejstva braniti dobro ime svojega predsednika v Državnem zboru tako, da bi umazali dobro ime nekdanjega predsednika KPK in zdajšnjega ministra za pravosodje. Klemenčičeva KPK je, mimogrede, v javnosti uživala velik ugled in zaupanje. Da gre za zlorabo zakona in poslovnika, dokazuje tudi to, da poslanci SDS v na odboru zavrnjenem sklepu od KPK zahtevajo, da naj ugotovi, ali je Goran Klemenčič še primeren za opravljanje funkcije ministra ali ne. Toda vsakomur od nas je jasno, da o morebitni zamenjavi ministra ne odloča KPK, ampak predsednik Vlade in mi v Državnem zboru. Ta zahteva za sklic nujne seje ima torej nek povsem drug cilj. Domnevno naklepno kršenje pravic predsednika SDS je sicer samo ena od 12 točk, s katerim predlagatelji utemeljujejo predlagani zavrnjeni sklep. Med drugim naj bi gospod Klemenčič ravnal koruptivno ali vsaj v nasprotju z načelom integritete pri najemu stavbe za potrebe NPU, pri imenovanju Roka Praprotnika za namestnika predsednika KPK in pri zaposlovanju drugih ljudi v KPK. Za predlagatelje je mag. Klemenčič neprimeren tudi zato, ker ni predlagal razrešitve predsednika Vrhovnega sodišča Branka Masleše, ki je ravno tako trn v peti največje opozicijske parlamentarne stranke. Zamerijo mu tudi, ker preiskovalni komisiji o zlorabah v bančništvu, ki jo vodi njihov poslanec, ni posredoval zbranega gradiva, posredoval pa ga je tožilstvu in policiji in tako naprej. Gradivo predlagateljev se opira tudi na poročilo Računskega sodišča, v katerem so res ugotovljene nekatere nepravilnosti v poslovanju KPK, toda celo predlagatelji niso mogli mimo ugotovitve, da so te pomanjkljivosti večinoma že odpravljene. Skratka, v tej obrazložitvi sklepa, naj KPK začne postopke zaradi suma korupcije in kršitve integritete javnega sektorja, ni nobenih novih dejstev in dokazov, da so ti sumi res utemeljeni. Zato poslanci Desusa takšnega sklepa tudi na matičnem delovnem telesu nismo podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, predsednik za besedo, ministrica, minister nekje zunaj, kolegice in kolegi! Današnje popoldne namenjamo razpravi o delu ministra mag. Gorana Klemenčiča, predvsem za čas pred nastopom funkcije ministra, torej za čas, ko je opravljal dela državnega sekretarja na Ministrstvu za notranje zadeve in predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Predlagatelji podajajo zahtevo za uvedbo postopka zaradi sumov korupcije in kršitve integritete javnega sektorja zoper ministra, ki se nanašajo na njegovo delo: Prvič, kot predsednika KPK, kjer mu očitajo odgovornost za nepravilnosti, ugotovljene v revizijskem poročilu Računskega sodišča iz leta 2014, ki se nanaša na obdobje od leta 2009 do leta 2014. Očitajo mu tudi nepravilnosti pri zaposlovanju na KPK s prirejanjem razpisnih pogojev, kar utemeljujejo na podlagi medijskih člankov in anonimk. Očitajo mu tudi nezakonitost pri imenovanju člana senata KPK. Nadalje mu očitajo naklepno kršitev človekovih pravic v postopku nadzora nad premoženjskim stanjem predsednikov parlamentarnih strank. Predlagatelji mu očitajo tudi opustitev prijave premoženja in vpis podjetja svoje zakonske partnerice na seznam podjetij, za katere veljajo omejitve poslovanja. Očitajo mu tudi več kršitev integritete javnega sektorja zaradi poslovanja države s podjetji, v katerih so bili lastniki družinski člani senata KPK, nadalje zaradi nesodelovanja KPK pri delu preiskovalne komisije Državnega zbora glede zlorab v slovenskem bančnem sistemu, ter zaradi očitanih nepravilnosti pri primopredaji pri prevzemu funkcije predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Očitajo mu tudi kršitev integritete in elemente korupcije pri vodenju postopkov glede cenejših letalskih kart prevoznika Adria Airways in izpostavljajo še očitke o nepravilnosti pri prijavi premoženjskega stranka mag. Gorana Klemenčiča ter očitke o kršitvi načela integritete pri sprejemanju Poslovnika Komisije za preprečevanje korupcije. Drugič, kot državnega sekretarja na Ministrstvu za notranje zadeve; predlagatelji mu očitajo, da se njegova pretekla ravnanja, povezana z najemom poslovnih prostorov za Nacionalni preiskovalni urad, obsodijo zaradi znakov korupcije in kršitve integritete v javnem sektorju, In ne nazadnje, kot ministra za pravosodje, ki po mnenju predlagateljev krši načelo integritete in v funkciji ministra ravna koruptivno, saj ne želi sprožiti postopka za razrešitev predsednika Vrhovnega sodišča. Gre torej za celo vrsto očitkov, ki so jih predlagatelji okvalificirali kot kršitve Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije in večino izmed njih okvalificirali na način, da so v njih vidni elementi kaznivih dejanj. Pomeni, da gre za zelo resne očitke, ki pa posledično s seboj nosijo tudi odgovornost tistega, ki nepravilnosti zatrjuje, torej predlagateljev izredne seje v tem primeru. Socialni demokrati zato verjamemo, da so predlagatelji predhodno že sami za vse zatrjevane očitke sprožili ustrezne postopke pri policiji, tožilstvu in tudi Komisiji za preprečevanje korupcije, ter v ta namen tudi predložili vso dokumentacijo oziroma ustrezne dokaze. Včeraj so predlagatelji sami povedali, da v tem primeru interpelacije zoper ministra mag. Gorana Klemenčiča ne bodo sprožili, saj je institut interpelacije politično orodje, katerega rezultat bo politična razprava in odločanje. Iz tega bi utemeljeno sklepali, da predlagatelji želijo predvsem strokovno razpravo, in ravno zato bi bilo po oceni Socialnih demokratov v tem kontekstu mnogo primerneje, da bi predlagatelji sprožili ustrezne postopke pred omenjenimi organi in se ne posluževali instrumenta izredne seje Državnega zbora. Skratka, navedeni očitki v gradivu so že znane zgodbe, razprava pa s strani predlagateljev ni bila včeraj in tudi danes ne bo v ničemer nova. Moram še enkrat poudariti, da Socialni demokrati ne trdimo, da gre za nepomembne zadeve; seveda vse sume jemljemo z vso resnostjo in odgovornostjo, vendar pa glede na vsa pretekla dogajanja okrog Komisije za preprečevanje korupcije, odnosa predlagateljev seje do nje in pretekla dogajanja, povezana z gospodom mag. Goranom Klemenčičem glede tega lahko utemeljeno zaključimo, da v tem primeru v prvi vrsti gre za zlorabo Državnega zbora s strani predlagateljev, ki ta prostor uporabljajo za javno obračunavanje z aktualnim ministrom za pravosodje. Najbrž tudi zaradi osebnih zamer posameznih članov in članic Slovenske demokratske stranke do mag. Gorana Klemenčiča. Socialni demokrati zato tudi ne verjamemo v izrečeno dobronamernost predlagateljev za nepolitično oziroma strokovno obravnavo teh vprašanj, ki so na dnevnem redu te seje. Predlagatelji enostavno niso izbrali verodostojne poti, da bi bilo temu tako. Zato je namen današnje seje najbrž vse kaj drugega kot strokovna razprava in nepolitična ocena preteklih ravnanj gospoda mag. Gorana Klemenčiča v svojih različnih vlogah oziroma funkcijah. Prepričani smo, da bi moralo biti v interesu nas vseh, da se vse odprte dileme in izpostavljena vprašanja razčiščujejo v za to primernih postopkih in pred organi, ki so pristojni in usposobljeni preganjati kršitve Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, če je do njih prišlo. Za ta namen pa niso potrebne posebne seje delovnih teles in tudi seje Državnega zbora.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Danes, zanimivo, da ravno na mednarodni dan boja proti korupciji, bomo ponovno obravnavali nekakšno interpelacijo zoper ministra za pravosodje. Predlagatelji tokrat zahtevajo uvedbo postopka pred Komisijo za preprečevanje korupcije. Zgovorno je, da stranka, ki že nekaj let zagovarja ukinitev Komisije za preprečevanje korupcije in ji ne priznava prav nobene avtoritete, tokrat predlaga, da naj zoper ministra uvede postopek nadzora nad premoženjskim stanjem. O tem postopku sicer predlagatelji vedo veliko. Ravno nadzor nad premoženjskim stanjem njihovega predsednika je namreč razlog za tokratno in tudi vse podobne mini interpelacije, ki smo jih v tem mandatu že videli. Minister je namreč v svoji prejšnji funkciji v ravno takšnem postopku ugotovil, da predsednik SDS ne zna pojasniti izvora svojega premoženja. Že res, da je bilo to poročilo o premoženjskem stanju predsednika SDS nato na vse možne načine izpodbijano in delno tudi odpravljeno, a tega, od kje mu 210 tisoč evrov, tudi do danes ni uspel pojasniti. Da imajo nekateri posamezniki velike težave z nadzorom lastnega finančnega poslovanja, izhaja že iz dejstva, da sta bila v tistem času v Državnem zboru kar dva predsednika največjih parlamentarnih strank, ki nista znala pojasniti izvora svojega premoženja. Ne prvi ne drugi tudi tri leta po tem tega nista uspela dokazati. Eden je še vedno poslanec, drugi pa župan prestolnice. In takšnih primerov je še veliko. O korupciji je torej več kot treba spregovoriti, pa ne zgolj to, treba je sprejeti tudi ustrezne ukrepe za njeno preprečevanje. Do danes takšnega predloga še nismo dobili na mizo. Vsi poskusi rušenja ugleda Komisije za preprečevanje korupcije, vsa izpodbijanja njenih ugotovitev in poročil ter nenazadnje celo spori znotraj samega senata te institucije kažejo na to, da je skrajni čas za spremembe Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Nenazadnje sta bili povečanje stopnje transparentnosti in odločen boj zoper korupcijo bistvo celotne predvolilne kampanje. Po volitvah so se te obljube razblinile, ukrepov v zvezi s tem pa Vlada do danes še ni pripravila. Problem korupcije in netransparentnosti je torej vsekakor treba odpraviti. Odpraviti ga je treba čim prej. Predpogoj za dosego tega cilja je pa vsekakor sprememba zakona. Ker gre za krovni zakon, na podlagi katerega Komisija za preprečevanje korupcije izdaja poročila in ugotovitve o koruptivnosti funkcionarjev in o njihovem premoženjskem stanju, morajo biti pristojnosti komisije jasne, postopek pa takšen, da ne vzbuja dvomov o njegovi zakonitosti. Trenutno stanje je praktično nevzdržno, saj je vsaka ugotovitev komisije predmet sodnih postopkov, izdanih začasnih odredb, umikov in razveljavitev, ki se vlečejo po več let. Da je sprememba krovnega zakona, na podlagi katerega deluje komisija nujna, je govoril tudi minister Klemenčič, dokler je bil v funkciji predsednika komisije. Kot minister za pravosodje pa se pri tej temi rad izgovori, da je to v pristojnosti Ministrstva za notranje zadeve. Kakorkoli, upamo, da se bosta obe ministrstvi lotili dela in čim prej pripravili spremembe, ki bodo postopek pred Komisijo za preprečevanje korupcije določile dovolj natančno, da ne bomo vsakič znova priča podobnim kalvarijam. Enak poziv pa gre tudi predlagateljem – glede na to, da podobne predloge prodajate že praktično cel mandat, bi v tem času prav gotovo lahko pripravili že kakšno konkretno rešitev. Poleg tiste o ukinitvi Komisije za preprečevanje korupcije seveda, ki pa ji v Združeni levici nasprotujemo. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev o predlogu sklepa. Besedo ima mag. Andrej Šircelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Minister, državni sekretarji, ministrica, generalni sekretar! Jaz se bom v svoji razpravi osredotočil predvsem na finančni del delovanja institucij, v katerih je bil mag. Klemenčič, danes minister za pravosodje. In sicer iz vseh teh poročil, ki jih dejansko imamo pred sabo, zbode predvsem ena zadeva po mojem mnenju in seveda zahteva od ministra Klemenčiča tudi pojasnilo. Tista zadeva se nanaša na tako imenovano bančno luknjo oziroma na to njegovo sodelovanje s takratno preiskovalno komisijo za nadzor bančnega sistema, ki jo je vodil mag. Pogačnik v tistem času. Namreč, iz razprave, magnetogramov in tako naprej je razvidno, da so bili odgovori mag. Klemenčiča relativno skopi na tej komisiji. Pravzaprav je dal tej komisiji vedeti, da ne bo povedal določenih imen in določenih ozadij, ki so, bom rekel, pogojevali to bančno krizo, ki so morda tudi razlog za nastalo bančno krizo. To me na nek način čudi tudi zato, ker takrat ni bila predana nobena dokumentacija v zvezi s tem. Preiskovalni komisiji ni bila predana dokumentacija in tukaj se je mag. Klemenčič v tistem času izgovoril na to, da ne sme na nek način izdajati tistih oseb, ki so prijavitelji nepravilnosti na finančno-bančnem sektorju. Za zaščito prijaviteljev je seveda morda danes nekako drugačen, nek drug zorni kot, predvsem zaradi tega, ker je navsezadnje Banka Slovenije tej komisiji, preiskovalni komisiji danes dala mislim da 14 tisoč listov, 14 tisoč strani gradiva o tem, kako, zakaj in na kakšen način je dejansko nastala ta bančna luknja. Seveda se postavlja vprašanje, če bi takrat preiskovalna komisija dobila določena gradiva in če bi takrat preiskovalna komisija nenazadnje dobila tudi določena imena odgovornih oseb za nastalo bančno luknjo, koliko bi bilo danes drugače in ali bi bilo drugače. Jaz seveda mislim, da bi bilo drugače in da bi vedeli najbrž več. Kakorkoli že, tudi glede na to, kako danes pač rešujemo to bančno krizo, in ne samo mi, ampak seveda tudi preiskovalni organi in tako naprej, gre zadeva relativno počasi. In tukaj me moti, bom rekel, na nek način in bi želel slišati dodatne argumente, zakaj pravzaprav ni prišlo do tega, da bi takrat bila predana dokumentacija v zvezi z bančno luknjo. In navsezadnje, parlamentarna komisija je zavezana tudi določeni tajnosti, tudi zaščiti tajnosti in tako naprej. Govorimo o parlamentarni preiskovalni komisiji o bančnem sistemu in argument, da bi se s tem avtomatično že kršila bančna tajnost, po mojem mnenju seveda tukaj ne zdrži. Zaradi tega bi vsekakor želel od mag. Klemenčiča dodatno argumentacijo. Gre seveda za to, da tudi v bančnem sektorju je potrebna večja transparentnost delovanja. Ne vem, desetletja je bil bančni sektor zavit v ne eno tančico, ampak več tančic skrivnosti, kar se potem še vse skupaj nadaljuje tudi v tej smeri, da se zaščiti tiste, ki so, bom rekel jaz, tukaj z določenim namenom ali naklepom dajali dejansko slabe kredite. Govorim z namenom oziroma naklepom in seveda tudi brez dokazil. In seveda v zvezi s tem bi želel dodatno argumentacijo minstra Klemenčiča. Drugo vprašanje, ki se nanaša ravno tako na javne finance – glede na to, da skrbim tudi kot predsednik komisije za to, da bi bile javne finance čim bolj transparentne –, me v bistvu zanimajo določeni postopki v zvezi s tako imenovanim projektom Supervizor. Jaz verjamem, da je projekt Supervizor zelo dober projekt, da je učinkovit projekt, da je prav, da imamo takšen projekt, da imamo informacije o tem, kako javni sektor plačuje različne firme, različne posameznike in da so ti podatki javni in transparentni. Vendar me pa seveda zanima, kako je pravzaprav ta projekt nastal. Namreč, to je nastajalo tudi v njegovem času, ko je bil na KPK, ko je bil predsednik KPK, in ali so bili takrat izvedeni tudi vsi postopki v zvezi z javnim naročanjem, ali so bili postopki izvedeni tudi v zvezi z zaščito podatkov? Namreč, če je šlo za zunanjega izvajalca, potem je seveda moral ta zunanji izvajalec pač pridobiti določene podatke in tukaj se ravno tako pojavlja kot pri bančni tajnosti tudi vprašanje, da je seveda nekdo dobil vse te podatke in seveda predvsem kako, kdo je imel dostop do tajnih podatkov? Tega mi najbrž ne morete povedati, ampak ali je šlo za zaščito in ali je bil celoten postopek transparentno izpeljan? Šlo je seveda tudi najbrž za javna naročila. Navsezadnje, saj že sama ideja je zanimiva in verjetno je do te ideje tudi na določen način prišlo. No, jaz bi si želel odgovor na ti dve vprašanji glede, še enkrat: vloge KPK pri tako imenovani bančni krizi, in seveda potem tudi o posledicah tega, da takrat niso bili predani vsi podatki in dokumentacija, ki jih je KPK imela v zvezi z bančno krizo in v zvezi s tem postopkom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Goran Klemenčič, minister za pravosodje. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik. Predlagatelji, poslanke in poslanci, kolegice in kolegi! Najprej dve stvari, ki sta se omenili, čisto tako. Nisem želel naklepoma motiti hišnega reda, sprehajal sem se okrog, ker me boli hrbet. Drži, da sem tam v kotu tudi potegnil ene dva dima iz električne cigarete, ki ni po nobenem predpisu prepovedana in ki jo, mimogrede, če se mi dovoli tudi to reklamo, zelo priporočam kot način odvajanja od kajenja, kar je storila pred kratkim tudi zdravstvena organizacija Združenega kraljestva. Naslednja stvar. Včeraj smo imeli eno tako generalko za to sejo. V njej je bilo povedanega veliko, veliko neresnic tudi, in zato sem danes, mimogrede, javno mislim, da to lahko povem kot minister, v času, jo je govoril Vinko in ko je govorila gospa Anja Bah Žibert, stopil tja in ju gledal v oči, ker mi je stara mama rekla, da imajo ljudje večjo težavo, da lažejo takrat, ko nekoga gledajo v oči. To ni pomagalo. Razumem, gre za politiko. Zato bom pač poskušal ovreči določene stvari tukaj. Nesporno je tudi – in pri tem vztrajam in to imam legitimno in legalno pravico komentirati –, da to, ker se danes izvaja, je prikrita interpelacija. Zakaj? Jaz sem bil tisti, ki je napisal točno ta člen v zakonu, v Zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije, ki daje Državnemu zboru pooblastilo, da sproži tak postopek. In Državni zbor ga je podprl na predlog takratnega senata za preprečevanje korupcije, zato ker je bilo mišljeno, da bi se s tem lahko odpirale velike in pomembne teme, v končni fazi, kot je bančna luknja, kot so kakšne druge take stvari. Vi ste to izkoristili pač, kot je včeraj povedal eden od pozicijskih poslancev, za to, da pač lahko tukaj pred kamerami in tako naprej izvajate nek šov iz osebnih motivov, pri čemer niste v svojih tezah omenili ene, ene, ampak res ene stvari, ki ni bila že v preteklosti večkrat povedana, uporabljena in zlorabljena in tudi ovržena. Vaši legitimnosti, temu ne morem oporekati in ne smem oporekati. Spomnil pa se bom na to, kar so me učili na Harvardu in ena prvih stvari je bila, ki nam jo je en profesor rekel, "nikoli v sodni dvorani ne postavi vprašanja, na katero ne veš odgovora, zato ker bo lahko prišlo nazaj in te bo obrnilo". In to se vam bo v tem trenutku danes tudi zgodilo. Šel bom po vrsti. In še nekaj. Zakaj govorimo o osebnih elementih? Mislim, da je treba to povedati. Jaz razumem recimo gospoda Tanka, prvopodpisanega; je oče, jaz sem tudi oče. Jaz razumem, da je on prizadet, ker je Komisija za preprečevanje korupcije nesporno – zakaj govorim nesporno? zato, ker ni bilo pritožbe in ker ni bilo nobenega sodnega postopka in je zadeva postala v tem smislu pravnomočna – ugotovila nezakonito zaposlovanje otrok vodje poslanske skupine SDS in predsednika SDS v državnem podjetju, ki je v 100 % lasti. In ne, da se ne bomo motili, tega ni ugotovila nora leva Klemenčičeva komisija s Praprotnikom in tako naprej, to je ugotovila tudi delovna inšpekcija. Nadalje razumem kolega Gorenaka. Tudi on je bil večkrat predmet naših ugotovitev. In seveda gospoda Janeza Janšo je pa sploh treba razumeti, kar se tiče mene osebno. Ampak zdaj gremo pa po vrsti. V redu. Glejte, imate to možnost, jaz sem javni funkcionar, lahko me poskušate na tak ali drugačen način diskreditirati. Bi pa rad povedal, in ker tukaj stojim, ne kot strokovnjak, ampak kot na nek način politik vam povem: veste, biti v katerikoli vladi, biti minister je včasih tako težko, imaš včasih občutek, da en kup stvari ne moreš narediti, ki bi jih rad naredil in tako naprej. Ampak čisto iskreno – po včerajšnji seji, in to vam res iskreno povem, sem dobil novega zaleta. Sem dobil novega zaleta zato, ker politika laži in diskreditacij, kot si jih vi dovolite, ne sme dobiti domovinske pravice več v tej državi. In kar bom jaz lahko naredil v okviru ne političnih, ampak pravnih možnosti, potem bo tudi tako. Zdaj gremo pa po vrsti. Očitate mi revizijsko poročilo Računskega sodišča. Dejstvo je, Računsko sodišče je leta 2014 objavilo Poročilu o svoji reviziji poslovanja 14 nevladnih in pravosodnih proračunskih uporabnikov. Niti eden ni dobil pozitivnega poročila. Pet jih je dobilo negativno poročilo, devet jih je dobilo priporočilo z zadržkom. Vsi se lahko s pepelom posujemo, vključno s KPK. KPK je dejansko dobilo negativno mnenje. Vsakdo, ki hoče na internetu prebrati, zakaj je bilo to negativno mnenje [[…]]Poleg tistih kršitev, h katerim se bom kasneje vrnil, je bila večina kršitev, ki so se nanašale na finančne posledice, ki so izhajale izpred mojega mandata, in jaz se lahko na glavo postavim, ampak pogodbe, ki jo je sklenil nekdo pred menoj in je bila z vidika Računskega sodišča sporna, jaz nisem mogel prekiniti. Sem pa zmanjšal njeno pogodbeno vrednost za 50 %! In če bi danes Računsko sodišče pregledovalo KPK ali pa, če bi ga pred petimi leti, bi moralo izdati negativno mnenje, če bi bilo dosledno svojim ugotovitvam, da je tista pogodba, ki je bila tudi z mojega vidika sporna, ne sicer nezakonita, ampak sporna. Sklenjena je bila s KAD, sklenjena je bila za določen čas in v primeru, ko je sklenjena pogodba za določen čas, ni klasičnega odpovednega roka po Stanovanjskem zakonu, ampak velja odpovedni rok, ki je določen v pogodbi. Ta pogodba je določala, da je mogoče pogodbo razveljaviti samo v primeru višje sile skoraj. Ampak saj to ni važno, tudi v zvezi s tem obstaja dokumentacija, kjer je komisija pod mojim vodstvom zaprosila Računsko sodišče, "povejte, kako naj to rešimo, povejte". In nam niso odgovorili. Ampak dobro, zaradi tega smo mi dobili negativno mnenje, ker odločitev o tem, ali Računsko sodišče da nekomu pozitivno mnenje, mnenje s pridržkom ali negativno mnenje – in se ni treba nobenemu smejati, to je dejstvo, to je stalna metodologija Računskega sodišča – je odvisno od tega, kakšen delež proračunskih sredstev v celotnem proračunu nekega organa je obremenjen z nepravilnostmi. In dejstvo je, da je najemnina vedno predstavljala največji delež stroškov delovanja KPK, ker je bila na začetku totalno prevelika. Saj to sam jaz večkrat javno tudi povedal. Mimogrede, prejšnja predsednica vlade Alenka Bratušek je v času, ko je bila direktorica Direktorata za proračun, takratni komisiji – pa to ni bila moja komisija – napisala, da do takega najema ne bi moglo priti. Ampak nisem ga jaz sklenil. Jaz sem se tja vselil in v trenutku, ko smo to ugotovili, smo začeli seveda zmanjševati najemnino, in nedvomno je, za 50 % [[…]]Me zanima, kateri drug organ je še od državnih organov za 50 % v treh letih zmanjšal najemnino! To je prva stvar. Druga stvar. Ogromno drugih stvari, na katere se nanaša mnenje Računskega sodišča, se nanaša na leti 2009 in 2010. Vinku se je [[…]]In zdajle bom povedal, dr. Gorenak je to, ampak ker me velikokrat zelo osebno napada, zelo osebno govori, kako me pozna, bo zame danes Vinko. Vinko je včeraj [[…]]Mislim, ne morem jaz vam reči dr. Gorenak, če pa po blogih pišete, razumete, kako se poznava že ne vem koliko časa, pa se ne. Jaz sem, ko ste bili vi na VPVŠ, mogoče sva šla dvakrat na kofe skupaj, pa ene trikrat ste prišli k meni, enkrat že kot sekretar v Janševi vladi, ker ste me milo prosil, da vas poskušam podučiti o tem, kako boste v Ženevi zagovarjali stališče glede izbrisanih. Ne, ne, ne zamahovati z roko, ker to je res. Lahko se pa soočiva glede tega, ni problema. Problem, kot še enkrat, nikoli ne postavljaj vprašanj, Vinko, na katera ne poznaš dobrega odgovora, ker se ti lahko vrne. Okej, gremo naprej. Veliko stvari teh je bilo iz 2010 in 2009. Razumete, notri so stvari, kot so, recimo – ni bilo ocenjevalnih listov za nekega uslužbenca, ki smo ga potem napredovali. 2009. Ga ni bilo. Prej je bilo tukaj, pred to govornico rečeno, "sklenjena je bila pogodba za električno energijo, ki je bila" – ej, nisem je jaz sklenil. Je pa res, da nisem takoj ugotovil, da ni bila v redu, ker mogoče je to moja napaka, ampak ko sem prišel na mesto predsednika KPK, ni bila moja prva stvar, da vprašam, "ej, a z elektriko je pa vse v redu v tej bajti?". Šele ko smo sami zaprosili, zahtevali zunanjo revizijo in jo opravili, kot edini neodvisni organ, mimogrede, 2011 je bila opravljena, in ko smo [[…]]Večina vas, od SDS do drugih, ki ste bili v prejšnjem zboru parlamenta, veste, da je prišlo tudi do novele Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije na predlog Komisije za preprečevanje korupcije, kjer je bilo posebej zanjo kot za edini državni organ določeno, da mora vsaka tri leta biti izvedena zunanja revizija ravno zato, da se zagotavlja integriteta tega organa, ker smo menili, naše vodstvo, da v preteklosti ni bila, in zato ker je to tudi en takšen zunanji faktor nadzora, da imaš zunanji nadzor, je bilo to tudi v končni fazi sprejeto. Če oluščimo to čebulo, še enkrat, jaz ne bežim pred odgovornostjo za tiste kršitve, ki so nastale v mojem mandatu, ne bežim pred odgovornostjo. Te kršitve so bile takšne, da bi najbrž zahtevale, ne vem, ocenjevanje mnenje s pridržkom, ampak jih je treba dati v kontekst. Notri je, recimo, včeraj ste rekli, bežim pred tem, ne komentiram, bom zdaj komentiral. Jaz vem da nekateri, ki ste razumni in tako naprej, vključno z gospodom Šircljem veste to – notri je veliko kršitev v zvezi z nabavo nepremičnega premoženja povezanih s tem, da komisija ni imela letnega načrta dela razpolaganja s premičnim in nepremičnim premoženjem. Mi smo to priznali, jaz vedel nisem, da je kaj takšnega treba imeti, ker komisija nikoli tega ni imela, v desetih letih svojega obstoja ni imela. Ja, to je lahko moja objektivna odgovornost. Ampak še enkrat, govorimo o letu 2011, ko sem bil dva meseca v tej funkciji. Druga stvar. Čistilnemu servisu, ki je imel zakonito in uradno sklenjeno pogodbo za čiščenje naših prostorov, je pač generalna sekretarka naročila, naj se sčistijo še okna, česar ni bilo v osnovni pogodbi. In je kasneje ugotovilo Računsko sodišče da bi za to morali en poseben [[…]]Ja, poglejte, ni kaj, lahko zaradi tega odstopim, šlo je pa za 620 evrov ali nekaj takšnega. Lahko, ne vem, bi odpustil generalno sekretarko. To so pač stvari, ki se dogajajo, sploh v organu, ki smo ga šele vzpostavili. 17 tisoč evrov, ker naj bi nabavljali nove stole in tako naprej, kot je prej Vinko rekel – ni šlo za to. Šlo je za preureditev prostorov znotraj komisije, ki je bila zato, ker so bili takšni, kot so bili, zelo neekonomično postavljena. Ta denar [[…]]Mimogrede je šlo izključno za denar, ki smo ga prihranili z znižanjem najemnine, za to znižanje najemnine pa sem se osebno pogajal z Jamnikom takrat, ki je bil šef Kada. Opravili smo vse v skladu z javnim naročanjem, da smo izbrali najnižjega ponudnika; eden vem, da je iz Bele krajine hodil. To mi je bilo povedano, saj tega ne vodi predsednik, ampak službe. Ampak sem rekel, "najdite daleč najcenejšega". Podpisana je bila pogodba. Potem, ko so začeli tam neke stene rušiti, so ugotavljali, da bi morali pa nek drugačen parket postaviti pa ne vem kaj še vse, in tam je očitno prišlo do neke napake, ampak nikakor ni bil v ničemer oškodovan državni proračun. Govorim o takšnih stvareh. To, kar je večkrat posebej gospod Jože Tanko izpostavil, koliko zakonov smo kršili, to se bere dosti hudo. Jaz bi imel res težave s tem, če ne bi poslal vsebine; jaz sem kršil oziroma komisija, s tem pa jaz, po njegovem, sem kršil ustavne pravice do enakosti dostopa do službe, Zakon o delovnih razmerjih, Zakon o javnih uslužbencih in tako naprej. Kdor si je vzel pet minut časa in pogledal, na čem je temeljila ta ugotovitev Računskega sodišča, kar je bila kršitev, ampak spet povsem navadna administrativna kršitev [[…]]Objavili smo mesto za informatika in strokovne službe so napisale, da objavljamo mesto za informatika z univerzitetno izobrazbo. Računsko sodišče je bilo mnenja, da bi tam morala biti vejica in bi moralo pisati "informatika družboslovne ali naravoslovne smeri." Tega niso naredili, mislim, nisem jaz tega naredil, razumete. Ampak v redu, prevzemam objektivno odgovornost, ni bil potem zbran nek informatik. Govorim o takšnih stvareh. Skratka, ko potegnemo črto – veste, to se je zelo lepo slišalo. Posebej gospod Tanko je večkrat tudi mojega šefa, predsednika Vlade Mira Cerarja megalomansko nagovarjal tukaj pri vsaj štirih sejah, kako lahko živite, po domače povedano, z nekom, ki je kršil toliko in toliko zakonov? Sedaj vam bom pa nekaj povedal. To so pa dejstva. Jaz sem zaprosil oziroma pogledali smo si, kako je na splošno bilo [[…]]Aja, še to. Se pravi, to je pač dejstvo, to niso govorice. Računsko sodišče v svojem poročilu ni ugotovilo enega primera, kjer bi šlo za direktno naklepno ali skrajno malomarno kršitev predpisa. Na podlagi tega ni izvedlo enega ali predlagalo enega ukrepa ugotavljanja odgovornost in zato jemljem kot žalitev, manipulacijo in čisto politizacijo to, kar počnete vi, ko govorite o tem, da gre za korupcijo v teh primerih! To je prva stvar. In to si lahko vsak državljan pogleda na spletni strani glede Računskega sodišča. Da pa ne bomo ostali pri tem, ker Računsko sodišče to pogosto tudi naredi, bom pa sedaj povedal samo to: zanima me, kako lahko še vedno ocenjujete, da lahko sedite v teh vrstah glede na to, da menite, da za vsako kršitev s strani Računskega sodišča morate odstopiti in tako naprej? Tu imam pregled poročil Računskega sodišča, ki je bilo vezano na dve Janševi vladi, na enoletno in na štiriletno, pa gremo po vrsti. Govorim za mandat, ki je trajal od leta 2014 do leta 2008. V tem času je Računsko sodišče izdalo mnenje s pridržkom 12 ministrstvom: Ministrstvu za finance, za notranje zadeve, za zunanje zadeve, za obrambo, za pravosodje, za gospodarstvo, za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, za okolje in prostor, za delo in družino, za socialne zadeve, za zdravje. Ne bom šel predaleč, se pa lahko kasneje vrnem. V vašem krajšem mandatu 2012–2013, katerega kratkost pripisujete tudi meni – in ne bom rekel, da nisem nekoliko ponosen na to –, je izdalo mnenje s pridržkom za vsa ministrstva. Pridržek ali negativno mnenje, ne glede na to, povedal sem, zakaj je dalo negativno mnenje v mojem primeru – za stvari, ki so bile pred mano, ampak poglejte, to je dejstvo, pa se mogoče do tega [[…]]Janševa vlada je torej v obeh mandatih, pri čemer je eden trajal zgolj eno leto, če uporabljamo isto metodologijo kot pri KPK in ugotovitve zgolj Računskega sodišča, kršila 86 zakonov, 62 podzakonskih aktov ter eno kolektivno pogodbo! To je glede Računskega sodišča, pri čemer pa je bilo iz vašega kratkega mandata razveljavljenih približno 19 zakonov z vidika kršitev človekovih pravic in ena uredba oziroma dve uredbi razpolaganja z državnim premoženjem. Toliko o 1. točki. 2. točka, očitki najema prostorov Nacionalnega preiskovalnega urada. Jaz razumem vse travme in tako naprej [[…]]Tako bom rekel, na NPU sem ponosen. Bil sem eden od njegovih idejnih sokreatorjev in izvedbenikov. Takrat je padalo po nas z vseh strani, ne samo s strani opozicije, ampak tudi s strani pozicije. Ali je postal točno tak, kot smo imeli v misli, ne vem. Dejstvo pa je, da ga danes vsi jemljemo kot en pomemben korak naprej. Dejstvo je, da sem bil državni sekretar takrat. Dejstvo je, da sem bil vodja projektnega sveta in da sem bil revizor delovnih skupin, ki so različne elemente NPU izvajale. Dejstvo je tudi, da je NPU v enem delu, in to samo v tistem delu, ki se tiče najema zgradbe, bil spoznan kot problematičen s strani treh organov: KPK, Računskega sodišča in sodišča z zadnjo sodbo prejšnji teden ali pred 14 dnevi. Dejstvo je tudi, da v nobenem od teh treh postopkov nisem bil niti posredno označen kot morebitni osumljenec ali omenjen kot nekdo, ki je v tem delu sodeloval. Včeraj je gospod Gorenak seveda izpostavil samo par, je rekel, "glejte, saj Klemenčič pa celo Šoltes sta sodelovala v tem projektnem svetu". V tem projektnem svetu je še zdaj, napisana je, Barbara Brezigar; če ni sodelovala, jaz ne vem, se ne bom spomnil za nazaj, ampak vi ste jo šli takoj klicat, ker je tudi, mimogrede, zanimivo. Poslanec brez problema pokliče vrhovno državno tožilko, ampak saj vemo, kako je. Saj, toliko o neodvisnosti enih in drugih. Tako pač je. Veste. Štos je zelo preprosto v tem. Končno poročilo, ki sem ga jaz dobil kot revizor te skupine, je bilo takole debelo. Jaz sem se ukvarjal s pravnimi vprašanji, organizacijskimi vprašanji, s prepričevanjem takrat Zaresa, da bi to podprl, z raznimi televizijskimi soočenji gospoda Gorenaka, ki je tulil v nebo, da to je slaba ureditev, da bo to porušilo ne vem kaj, sisteme in tako naprej. Gorenak bo prišel s kakšnim izpiskom ven in bo rekel – Vinko bo prišel s kakšnim izpiskom, pa bo rekel, "glejte, da sem jaz enkrat to podprl". Ja, velikokrat ste pa [[…]]Jaz se celo spomnim enega soočenja, ko naju je Rosvita Pesek oba poklopila na Odmevih, ko sva se začela pričkati o tem, ali je NPU potrebe ali ni potreben. Ampak dejstvo je, da tega vi niste, v ta projekt niste verjeli, zato ker ga prej niste štiri leta sami bili sposobni vzpostaviti, pa ste imeli vlado, in ker ste zamerili, da je to delala Kresalova ali pa ena vlada Boruta Pahorja. Glejte, saj razumemo, danes je pa NPU "car". Tudi vmes je bil, ko ste vi zakon spremenili in postavili potem za direktorja nekoga, ki se je pol leta po tem zabil z avtom vinjen in je moral odstopiti kot direktor NPU. To so dejstva, to ni žalitev. Tako je. Okej, se pravi, če to čebulo olupimo, tri institucije so se glede NPU izrekle. Ja, v primeru NPU, pri nabavi stavbe je tudi po mojem mnenju šlo za nepravilnosti, zato sem tudi odstopil kot državni sekretar, to tudi povedal; vi boste zdaj rekli, "nikoli niste jasno povedali". Jaz sem bil kot državni sekretar tisti, ki je podpisal predlog, da naj NPU preveri KPK. In vam zamerim; ker eno je, veste, eno je, ko smo tam na meji, pa tako naprej, drugo je pa, ko lažete v fris nekomu, ko veste. In tukaj glede NPU ne samo, da je moja vest čista; jaz sem bil eden najbolj, najbolj jeznih, da je bil NPU obremenjen s to korupcijsko afero, zato ker se je eno leto potem moral ukvarjati s tem, namesto da bi že prvo leto lahko bistveno boljše deloval. Ker vse ostalo je dobro delalo in je bil najbrž edini projekt v tej državi, ki so ga takrat levi in desni v končni fazi podprli in kjer so se strinjali z njim, mislim vse nadzorne institucije. Nismo pa imeli, to je pa res, ker to pa tudi drži [[…]]Veste, ko je bil Vinko minister za notranje zadeve, je takratnemu vršilcu dolžnosti Robertu Črepinku, ki je danes visok uradnik na Europolu – vodja sektorja za organizirane kriminalne združbe –, rekel, da to pa ne bo šlo, da on pa nima šans, da bi postal direktor, zato ker preveč po levi vozi; vpričo več prič je to rekel in to se lahko tudi preveri. Toliko okoli NPU. Zaposlitev na Komisiji za preprečevanje korupcije v mojem mandatu. Tukaj se lahko 20-krat na glavo postavim, fakt je sledeč. Mi smo objavili določene razpise, za to smo imeli izjemno rigorozne pisne in vse žive pogoje. Dve anonimki sta se pojavili. Na podlagi teh anonimk je en časopis nekaj napisal in glej ga, glej, takoj smo dobili delovno inšpekcijo. Jaz nimam nič proti temu. Ampak dobili smo delovno inšpekcijo takrat, ko je Komisija za preprečevanje korupcije delala, kot smo temu rekli, gospoda Brezovarja, glavnega delovnega inšpektorja, ko smo ga pozvali k odstopu oziroma ministra k odstopu in je tudi potem bil razrešen – in, mimogrede, ravno prejšnji teden je po dolgih tožbah tudi izgubil vse tožbe proti komisiji in meni osebno v zvezi s tem. Ampak štos je v tem, da prvič v zgodovini obstoja komisije sta dva inšpektorja prišla in verjemite, da sta iskala dlako v jajcu; obrnila vse, kar je bilo možno in na koncu pač nista mogla najti nič. Prav obratno, v zapisniku sta priznala, da smo imeli v primerjavi z javnim sektorjem nadpovprečno zahtevne in objektivne razpise. Tudi Računsko sodišče kasneje pri teh razpisih ni našlo nič. Gospod Gorenak je včeraj na odboru povedal, da pač, kar je pa on zaposloval, da to je bil pa kažin, da je moj kolega državni sekretar sedanji in takratni vodja službe nadzor in preiskave na KPK vas ovajal in tako naprej in da nikoli ni bilo nič ugotovljeno. Gospod Gorenak, včeraj sem to samo napovedal, danes vam preberem, zato ker iz tega izhaja, kako smo bili "politično pristranski". Res je, komisija je v dveh primerih odreagirala na zaposlovanje prav pri vas. Ena je bila zaposlitev oziroma imenovanje državnega sekretarja Roberta Marolta, ki je bil državni sekretar že za časa ministra Šturma, pa je bil potem malo postavljen za državnega pravobranilca, kjer v bistvu v treh letih mislim da je imel vsega skupaj 14 dni delovne dobe, ostalo je bil na bolniški. Takoj ko ste vi zmagali na volitvah, je spet postal zdrav in je šel za državnega sekretarja k vam. In takrat ste sklenili tudi pogodbo, ki mu je dajala možnost vrnitve nazaj. Ta pogodba je bila absolutno nezakonita in koruptivna, na to smo vas opozorili. Nismo šli, vidite, pa nismo šli v medije s tem, ampak smo vam pisali in ste tudi takoj priznali in ste rekli, "glejte, se strinjamo" in ste to razrešili. Druga stvar pa je bila zaposlitev v vašem kabinetu enega mladega fanta, pač postavnega mladega fanta, ki je bil pri vas študent, opravljal je mislim da tudi magisterij in tako naprej. Zaposlili ste ga v kabinetu in potem, kakorkoli že, tukaj imam zapisnik o inšpekcijskem nadzoru, v enem letu – kaj bi šele bilo, če bi bili na oblasti 4 leta – v enem letu ste za eno osebo, za eno osebo, v času ko je veljal ZUJF, sprejeli, ja, pet aneksov, pet aneksov o zaposlitvi za to, da je na koncu oseba lahko bila zaposlena kot [[…]]To je informacija javnega značaja, mimogrede, številka je 0611 – če nas kdo gleda ali pa ko bo kakšen novinar [[…]]– /125/2014/8, gre pa za Inšpektorat za javni sektor, na več straneh so popisane nepravilnosti. Ja, toliko o zaposlitvah. Kar se tiče nezakonitega imenovanja Roka Praprotnika za člana senata, to je pač [[…]]Jaz vem, da vam gre Praprotnik na živce, ne boste verjeli, celo meni je šel včasih na živce, jaz pa njemu najbrž, ker sva morala skupaj delati, ampak smo dobro delali skupaj, ampak imenoval ga nisem jaz in nisem imeli nič pri njegovem imenovanju. Imenuje ga predsednik republike potem, ko na to da soglasje ena širša strokovna skupina. Zato se o tem ne bi izrekal. Nato, kar se tiče naklepne kršitve človekovih pravic v postopku nadzora nad premoženjskim stanjem predsednikov strank. O tem je bilo že veliko povedano. Še enkrat rečem, da pač mislim, tukaj res ne vem, kaj bi še dodal. Edino to, da ne morem pomagati; če pač menite, da smo to naklepno delali, je potem naklepno tudi, da so štirje senati Upravnega sodišča in Vrhovnega sodišča menili, da nas bodo pokrili, šele en senat vrhovnega sodišča pa je rekel, "ne, zdaj bomo pa priznali". In ko smo že pri tem, čisto tako v interesu odkritosti; vi ste zadnje mesece, ko se je volilo kandidate za sodnike Evropskega sodišča za človekove pravice, recimo, po eni od teh kandidatk pljuvali križemkražem oziroma vaši, bomo rekli, vaša strankarska glasila, Demokracija. Nina Betetto [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, demokracija je strankarsko glasilo. [[oglašanje iz dvorane]] Ali ni? [[oglašanje iz dvorane]] Bom povedal, zakaj tako mislim. Hvala. Spet, ne postavljajte vprašanj, na katera ne veste odgovora. Nina Betetto, ki ste jo tako pljuvali, ona je bila predsednica senata, ki je razveljavil poročilo KPK v primeru Janša. Se pravi, madona, tako rdeča ne more biti, a ne? Ampak, to ni bilo pomembno, ker je bilo pomembno zaradi drugih razlogov. Glejte, za Demokracijo sem jaz res mislil, da je to, ker mislim, da je večinoma ustanovljena zaradi tega, in zato, ker sem, ko sem delal na KPK, ker sem [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Čakajte, ker ste postavili vprašanje, moram to povedati. Ker, ko sem delal na KPK, smo Ministrstvu za kulturo poslali posebno – to je spet informacija javnega značaja – poročilo o tem, da Demokracija nesorazmerno velik del honorarjev izplačuje bratu Janeza Janše, Rajku Janši, ker naj bi zelo veliko pisal za Demokracijo, in nas je to zmotilo, zato ker Demokracija je dobivala javna sredstva. In smo rekli, "v redu, kaj piše?". In potem smo dobili od davčne uprave, da je Rajko Janša rekel, "ne vem, jaz nič ne pišem", ampak nakazila so pa bila za avtorske prispevke. Kje je to ostalo, ne vem. Toda dejstvo je – dobro, kdo bi rekel, da se denar pere prek tega, jaz tega nisem mogel reči –, da je Rajko Janša od Demokracije redno prejemal velika sredstva in da smo na to kot komisija javno, tu ne gre za kakšne tajne podatke, opozorili Ministrstvo za kulturo, ker je pač bilo velik donator sredstev. Hočem reči, Slovenija je zanimiva država, na eni in na drugi strani, vsekakor. Potem vas zelo moti, da nisem predlagal razrešitve Branka Masleše. [[oglašanje iz dvorane]] Zelo vas moti, da nisem predlagal razrešitve Branka Masleše, zato ker je sodil v senatu. Še enkrat, glejte – jaz ne vem, koliko časa bom minister, se bom pa zaradi takih sej zavzemal, da bom čim dlje, res –, jaz ne bom minister, ki bo zaradi nekih političnih ali pa nepolitičnih for, ki si jih nekdo želi ali pa ne želi, predlagal razrešitev predsednika Vrhovnega sodišča. To je manira revolucionarnega prava, na katerega jaz ne prisegam, ker ne pristajam na ta kulturni boj, nisem bil rojen v njem in za razliko od mnogih tu med vami, ki sedite v dvorani, celo v komunistični partiji nisem nikoli bil, kaj šele miličnik ali kaj drugega, ker sem bil za to premlad. In na to kot minister za pravosodje ne bom pristal. In ko vi rečete [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Vinko, vsekakor [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ali lahko do konca?
Ja, izvolite, samo [[...]]
Hvala. Vem, moram biti malo manj oseben, ali drži? Veste, jaz sem oseben zato, ker so oni zelo osebni, saj drugače bi jaz bil zelo rad neoseben, ampak mislim, da bom moral biti še kje oseben. Ampak dobro. In za to ni bilo podanih zakonskih pogojev. Ni bilo podanih zakonskih pogojev. Branko Masleša ni sedel nekega večera v sobi in rekel, "glejte, jaz se ne bom izločil iz tega, ker hočem z Janšo narediti ne vem kaj …". Ne, za to so postopki, sklicana je bila občna seja Vrhovnega sodišča, ki vsebuje 30 plus sodnikov, in po mojih informacijah mislim, da so trije ali štirje glasovali proti, ostali pa za to, da se ne izloči. Ali se jaz s tem strinjam? [[oglašanje iz dvorane]] Ali se jaz s tem strinjam? Veste, jaz se s tem [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ne, ne podpiram tega! Kaj, bomo celo Vrhovno sodišče zamenjali?! [[oglašanje iz dvorane]] Uh, evo, pa smo spet pri revoluciji, kajne? Naslednja stvar. Na kratko na to temo, čeprav mi je zoprna, zato ker lažete, ker vlečete v to mojo družino. Intermedius je firma moje žene. Moja žena je bila manjšinska družbenica v neki firmi kot odvetnica, ki je bila tudi lobistična firma. V trenutku, ko sem postal predsednik KPK – zato, ker smo včasih nori doma, pa poskušamo biti bolj papeški od papeža –, smo rekli, "glejte, s tem je treba prekiniti". In je izstopila iz te firme. Tri mesece je trajalo, da se je to formaliziralo, to je vse dostopno v Ajpesu. V vmesnem času sem jaz to firmo prijavil in je bila zabeležena, potem sem jo pa izbrisal, sem pa prijavil njen izbris, zato ker je ni več bilo. Vi se notri sklicujete, češ da je ni bilo na neki internetni strani, ki je nastala šele pol leta zatem. To je prva stvar. Imobilia Plus, gre za drugo podjetje, za podjetje, ki ga je [[…]]In vem, bomo slišali. Objektivno, jaz nečesa nisem prijavil. Drži, lahko mi verjamete, da za to nisem vedel, ali pa ne. Šlo je za podjetje. Veste, zdaj pa pomislite, vi ste tukaj; jaz se nisem tako smejal, ko vaš predsednik stranke ni znal pojasniti 20 tisoč evrov, ki jih je plačal, ki so bili dokazano nakazani z gotovino za avto, pa ni znal povedati, od kje jih ima. Vi se pa smejete; Anja Žibert Bah, za tiste, ki niste [[…]], se smeje. Šlo je za firmo, ki jo je, kot je žena javno pojasnila – in kar je najbolj bedno, da vlečete vse to notri – ustanovila zato, ker je mislila za eno drugo odvetniško pisarno kupiti neke poslovne prostore. V enem tednu je to razpadlo, češ, ne bomo šli v to, in potem je niso takoj izbrisali. Šlo je za čisto tehnično operativno stvar. Meni tega ni povedala tudi zato, ker sva, pišuka, oba zaposlena do vrha glave. Ta firma ni enega računa izdala, ni bila slamnata firma, kot ste včeraj namigovali. Sramota, da ste to rekli, ker slamnate firme imajo, razumete [[...]]Ne, ta firma ni imela evra prihodkov, odhodkov ali česarkoli. Vsi so nanjo pozabili in ukinjena je bila po hitrem postopku potem, ko je Demokracija – kot rečeno, SDS glasilo – ponovno začela o tem pisati. Naslednja stvar. Žalostno, ampak res žalostno in tukaj rečem pofel je, kako ste izkoristili to, da naj bi moja soproga mojo pozicijo izrabljala za poslovanje z državnimi podjetji. In v predlogu pišete na dolgo in široko o izjavah koprskega župana Popoviča. Zdaj pa par dejstev. Popovič je 14 dni pred tem, ko bi moral biti zaslišan pred Komisijo za preprečevanje korupcije zaradi premoženjskega stanja, stopil pred novinarje in rekel, "Nina Zidar Klemenčič me je poskušala podkupiti". In je podal kazensko ovadbo in to je bilo za vas zadosti, da napišete kaj takega. Kakšno je pa nadaljevanje tega? Državno tožilstvo je ovadbo zavrglo, ker ni našlo utemeljenega suma. Popovič je najel odvetnico in so kot subsidiarni tožilci vložili zahtevo za preiskavo. Preiskovalna sodnica se s tem ni strinjala, šlo je na izvenrazpravni senat – trije sodniki, zavrgli. Popovič se je pritožil, višje sodišče, pred dvema mesecema pravnomočno zaključeno. Pravnomočno zaključeno. Nič ni bilo res, ne samo to, čeprav nam je veliko živcev požrlo in Popovič je uspel s tem, da sem se jaz moral takrat izločiti iz tistega zaslišanja. Kar se pa še ni zaključilo in o čemer je razpisana mislim da obravnava ravno naslednji teden, je pa ovadba zaradi krive ovadbe zoper Popoviča, ki jo je podala moja žena. 9. točka, kršitev integritete javnega sektorja znaki koruptivnega pri nesodelovanju s preiskovalno komisijo in ugotavljanju zlorab v slovenskem bančnem sistemu. Kratek bom, mislim, da bo še [[…]]In predvsem zato, ker ga spoštujem, bom gospodu Širclju konkretno odgovoril. Ena stvar. Kakorkoli, danes vsi govorimo in govorite o tem, kako so banke največje zlo, bančne luknje levo, desno. Leta 2010 o tem ni noben govoril; KPK je bila prva, ki je začela o tem govoriti in ki je začela o tem poročila dajati. To so bili še časi, ko so nekateri vaši poslanci, recimo Marko Pogačnik sedeli v Sodu pa Kadu pa tako naprej, pa nastavljali vse te fante. To so bili še časi, ko se je, kot so kasneje razkrili novinarji, predsednik Janša po e-mailu dogovarjal z predsednikom uprave NKBM – pa da se razumemo, tudi drugi, ampak zdaj govorim vam, ker ste pač tukaj. Komisija za preprečevanje korupcije je dala več 10 ovadb v povezavi s tem. Njena pooblastila so bila izjemno omejena in velikokrat smo pač skozi javnost o tem opozarjali do te mere, kot sem včeraj že povedal, da me je – bizarno, res bizarno – kot predsednika Komisije za preprečevanje korupcije, seveda, še preden smo izdali poročilo o premoženjskemu stanju, poklical takratni predsednik Janez Janša, ki je naše delo pohvalil. Če bo treba, bom bolj, ja, ker je to dokumentirano, bom bolj konkreten. In se opravičujem, Vinko, ni bil prav prijazen do tebe in do tvojega dela v tem trenutku – kaj v tistem trenutku pa vi delate na tem področju. Ampak v vsakem primeru je bilo temu tako. Zdaj pa – komisiji, na katero sem bil vabljen, mi smo bili prvi namreč, KPK je bila prva, ki je tej komisiji za nadzor dala dokumentacijo. Ni bilo treba nikogar tožiti, ni bilo treba zahtevati nobenih [[…]]Tako, kot se sedaj dogaja. Kot veste, smo dali dokumentacijo. Dali smo pa dokumentacijo, za katero smo verjeli, da jo lahko damo. Komisija je zahtevala stvari, ki jih mi potem, ko smo jih odstopili tožilstvu, ne smemo dati. Jaz sem v to globoko prepričan in v to tudi verjamem. Povedal sem, kar sem lahko povedal na tem zaslišanju, in iskreno se mi je zdelo vse skupaj malo bizarno, zato ker prej smo tri leta delali, se je tudi komisija direktno kregala z guvernerjem banke itn., ni bilo nikjer nikogar. Ko je pa postala to politična všečnost, ste pa komisije sklicevali pa vsi bi nekaj preiskovali itn. Tudi KPK je bil tisti organ, ki je, želeli ali ne, predlagal spremembo Zakona o dostopu do informacij javnega značaja in Zakona o SDH, da bi se lahko svetovalne in odvetniške pogodbe javno razkrile, in so tudi se. In danes je to še vedno na Ustavnem sodišču. Adria Airways; ne, o tem je bilo že mnogo povedanega, verjamem, da še bo, ne morem pa mimo tega, kar je bilo včeraj na odboru. Včeraj je namreč Vinko rekel, "vi ste Janšo kritizirali za 6 evrov, ker se ni vedelo, kdaj je plačal". Nismo ga. Gospod Vinko, tukaj je posnetek. Predsednik Državnega zbora me je prosil, naj ga ne spustim, ker bi bilo to precedens, čeprav ne vem, kakšen precedens ne bi bil. Zato, ker je to na Youtubu, ker je cela Slovenija imela možnost slišati zaslišanje Janeza Janšo. Nas ni zanimalo, kdaj je on pa kaj je on plačal. Ampak na tem posnetku, še enkrat: Youtube, JJ, KPK, bum – 20 tisoč evrov, 23 tisoč evrov gotovinskih pologov za avto, se ni vedelo itn. Zato ne manipulirajte s tem, da nas je zanimalo, ali je on internet plačal leta 2003 za 6 evrov. Dvomim, da je internet 2003 imel, ker takrat še ni bilo tega optičnega omrežja. Tako da je že s tega vidika bil vaš [[...]] In še zadnja stvar, ki pa verjamem, da bo zasedla veliko mesta danes, sploh s strani kolegice, ki je bila včeraj glede tega zelo aktivna, Anje Bah Žibert, in deloma tudi Gorenaka. Kredit. Naj bo zelo jasno povedano, gre za kredit, ki ga nisem najel jaz, ampak ga je najela moja žena leta 2007, ko nobeden od naju ni imel nobene javne funkcije. Se pravi, vi se lahko na glavo postavite, nimate nobene pravne, imate pa seveda politično pravico o tem razpravljati. To je prva stvar. Druga stvar. Vse podatke v zvezi s tem kreditom sem jaz posredoval MVK. Jani Möderndorfer – poslanec, ki je včeraj lepo rekel, kar mislim, da to zelo drži, da se včasih strinjava, včasih se pa ful ne strinjava, – je povedal, ker je bil član tega, da niste v zvezi s tem ugotovili nič napačnega, čeprav ste tja hodili – od vas, gospod Tanko, do vas, gospod Gorenak, do vaše sedanje podpredsednice stranke, ki je vmes tvitala, Jerajeva. Twitti so o tem, kaj je bilo na zaprti seji. Do tega, da je vaša članica Ramšakova iz poslanske pisarne SDS pisala bankam, "pošljite za Klemenčiča izpis prometa"; ej, policija pa davkarija tega ne more dobiti, SDS se je pa čutila do tega upravičena! Pa sem vam jaz to sam prinesel. Pa sem vam prinesel, čeprav mi ne bi bilo treba, kreditne pogodbe moje žene, pa mi ne bi bilo treba, ne po zakonu ne po čemerkoli, zato ker sem hotel biti približno transparenten. Še enkrat, 2007 sva dobila kredit, je žena dobila kredit. Kredit je bil ja večji kot je bila tista hiša, ki sva jo takrat kupovala, šlo je pa za enega dvojčka. Zavarovan je bil s hipoteko in zavarovan je bil z dodanim poroštvom in zato je bil lahko večji. In veste kaj sem danes izvedel? Neverjetno, SDS je istega leta – to je za crknit, se opravičujem –dobila kredit z bistveno boljšo obrestno mero; pa ne vem, kakšne nepremičnine imate, da ga lahko zavarujete s hipoteko? Je pa res, da je zanj poroštvo zastavil tudi gospod Janez Janša – to je sicer pozabil prijaviti KPK, kar smo tudi potem kasneje ugotovili – za pol milijona. Vsa čast. Kakorkoli, cenejša mera [[…]]Sedajle bom šel sprintat, imam tukaj mail, dokumente; vi ste isto leto dobili kredit kot stranka, ne kot nekdo, ki je kupil bajto, bajto, ki je klasična slovenska, dvojček, kristus! In veste, kaj je še največja fora? Saj jaz vem, da me ne marate, ampak v vaših vrstah je bil še v prejšnji sestavi en zelo v redu gospod, ki je bil iz mojega okolja, tam okoli Lukovice, poslanec, ki je vedel, kako smo tisto hišo delali, ki mu je bilo nerodno sedeti na MVK, ker je vedel, ker tam se pač vsi poznamo, ki je vedel, da sva s fotrom postavljala te stvari, ker to ni bila ciprska naveza, o kateri ste vi govorili in tako naprej, kakorkoli. Gre za kredit, ki je redno odplačevan, ki je bil sprejet pod normalnimi pogoji. In ker ste včeraj rekli, kako smo ga dobili in tako naprej – se je žena res potrudila in je našla vse ponudbe. Mi smo poslali, ona je poslala več povpraševanj okoli. Dobila je med drugim, tudi tu je mail, od NKBM, od poslovalnice v Ljubljani, kjer so rekli, "lahko vam to ponudimo, imamo poseben predlog, če vi prenesete poslovanje na našo banko". Žena pa ima firmo, ki je imela čez 10 ljudi zaposlenih. In sedaj, preden bo Anja Bah spet padla s stola, bom rekel, da, poglejte, bil je fizični kredit, zato ker odvetniki so fizične osebe, ker ni važno v končni fazi, veste, ker odgovarjaš s celim svojem premoženjem, in so pač rekli, "če to prenesete, boste dobili kredit". Kredit je lahko večji od vrednosti nepremičnine, če daste še poroštvo. In sem jaz dal še poroštvo potem. Ne vem, ali je pametno ali ne, da sem večino časa porabil; bom pač prej lahko šel domov, potem ko boste vi še govorili. Nekje sem bil mogoče nesramen, se opravičujem, pa vam pri tem kot pravnik tudi sporočam, da mene kot ministra imuniteta ne varuje. Z veseljem sprejmem kakšno tožbo, ker vi jo sigurno kdaj boste dobili, in to je to. Rekel bi na koncu še nekaj. Še enkrat, in zakaj se jaz tako sedaj za to borim? Zato, ker sem vas v oči gledal, odkar smo dali premoženjsko stanje za Janeza Janšo in za Zorana Jankovića že vsaj desetkrat. In eno in isto ponavljate, veste, zoper mene, zoper mojo družino. Zato, ker sem gledal svoje otroke, ki so prehitro prišli do poštnega nabiralnika, pa dvigovali grozilna pisma, ki so jih pisali tako ali drugače vaši podporniki, mogoče ne na vaš [[…]]Ne, ne, ne zamahovati z roko, in tega nikoli nisem obešal na velik zvon. In zato, ker še danes imate s tem težave. [[oglašanje iz dvorane]] Samo zato vam povem, eno in isto. Dajte me na interpelacijo, zato da bom jaz lahko vse to tudi objavil. Povejte, kar imate za povedati. Ampak res, jaz sem danes imel tri stvari na dnevnem redu: končni sestanek za novelo Zakona o kazenskem postopku s tožilci, sodniki in svojimi strokovnimi sodelavci, včeraj sem imel na sestanku spremembo zakona o osebnih stečajih, danes je v Portorožu sestanek o dobrih praksah v pravosodju. Počaščen sem, da sem namesto tega lahko z vami tukaj danes. Hvala lepa.
Gospod Tanko, izvolite, postopkovno.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Po tem dokaj zmedenem nastopu gospoda ministra, ko je vse letelo levo, desno, mimo točk dnevnega reda in mimo vsebine, ki je predmet razprave, najbrž gospoda ministra ne boli samo hrbtenica, ampak so še kakšne druge bolečine prisotne. Precej hujše narave. Glede na to, da niste nič intervenirali, gospod podpredsednik; mi smo predložili gradivo za razpravo k tej točki dnevnega reda, je vse napisano, decidirano napisano, z dokumenti podprto, tako Računskega sodišča kot dokumenti, ki so v Arhivu Državnega zbora. Ampak v mnenju Vlade niste nikjer z enim stavkom negirali katere koli ugotovitve od teh trinajstih točk, niti ene. Gospod minister si je zdaj dovolil zelo široko razpravo levo – desno – gor – dol o osebah, ki niso niti predmet razprave niti ničesar. Ena od teh oseb sem tudi jaz. Gospod podpredsednik, predlagam, da naslovite na gospoda ministra naslednje vprašanje: Glede na to, da je bila danes predmet razprave tudi nezakonita zaposlitev mojega sina, glede na to, da ste očitno, ker je bilo to nezakonito, opravili forenzično preiskavo, vas sprašujem, zakaj niti proti mojemu sinu niti proti meni niste sprožili nobenega postopka ne na KPK, ko ste bili predsednik senata, ne da bi me kakorkoli ovadili po Zakonu o kazenskem postopku, zakaj? Naredili ste pa forenzično preiskavo, naredili ste elaborat, ki ste ga dali na spletno stran in niste sprožili proti meni v tistih treh letih, ko ste ugotovili, popolnoma nobenega postopka – ne prijave premoženja ne mojih aktivnosti, povezanih s tem primerom, ali pa ste najbrž ugotovili, da me nikjer v tej zgodbi ni zraven, nikjer. Tako klevetati ljudi levo in desno, otroke in starše in tako naprej, ne da bi kar koli sprožili po Zakonu o preprečevanju korupcije, če mi to očitate, očitate pa storitev kaznivega dejanja oziroma nezakonito zaposlitev, ne po Zakonu o kazenskem postopku, potem vas sprašujem za vašo verodostojnost. Vam zakon, ker ste uradnik, nalaga naslednje, 145. člen: "Vsi državni organi in organizacije z javnimi pooblastili so dolžni naznaniti kazniva dejanja, za katera se storilec preganja po uradni dolžnosti, če so o njih obveščeni ali kako drugače izvedo zadnje." Vi ste jih odkril in storili nič. Gospod podpredsednik, predlagam, da najprej sedanji minister, bivši predsednik senata KPK odgovori na to vprašanje.
Hvala lepa. Najprej se je javil kot predlagatelj dr. Vinko Gorenak.
Postopkovno ima prednost, se opravičujem.
Jani Möderndorfer, postopkovno, izvolite, sem spregledal, se opravičujem.
Spoštovani predsednik, včeraj na odboru smo zelo jasno ugotavljali da imamo problem, ker v resnici ne vemo, kaj početi s to točko danes. Ne vemo, ker v resnici gre za prikrito interpelacijo, vi pa veste in navajeni smo, da kadar koli gre za interpelacijo, se odpre polje vsemogočega, ker v resnici gre za napad ministra, katerega koli, ki se mu očita eno, drugo, tretje in četrto, in ta ima možnost, da se brani nazaj. Mi smo včeraj na odboru ugotovili, da gre za v resnici prikrito dejanje in zato mene danes zanima, kako boste kot podpredsednik državnega zbora ta hip, ker vodite vi, vodili to sejo? Ker tako kot očita, bom rekel, kolega Tanko ministru, da želi neke odgovore, s tem da ve, da ima samo še 17 minut na razpolago kot predstavnik Vlade, ne kot interpeliranec ima seveda problem. In nobene prioritete ne bomo delali tukaj; imamo tukaj vrstni red, poslovnik in se ve, kdaj in kako naj se kdo vključuje, in nehajmo tukaj zganjati norce sami iz sebe! Drugič pa naj vložijo interpelacijo, pa bodo imeli postopkovnih pravil, kolikor hočejo. Tanko, malo spoštovanja do Državnega zbora.
In kakšen je postopkovni predlog?
Vi si morate odgovoriti na vprašanje, kako boste vodili postopkovno, to sem vam zelo jasno povedal, podpredsednik. imate problem, ker imate prikrito interpelacijo.
Jaz nimam nobenega problema, jaz sem hotel dati besedo, če ne bi bilo postopkovno, dr. Vinku Gorenaku, ker je roko dvignil med razpravo in seveda ima vso pravico in zato tudi nisem odgovarjal gospodu Tanku. Gospod Tanko, postopkovno, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Poglejte, ta točka je vložena v skladu z Zakonom o integriteti in preprečevanju korupcije. Če ne bi bila v skladu s tem vložena, potem bi jo najbrž predsednik Državnega zbora moral zavrniti in jo poslati na dopolnitev. Tako da je stvar popolnoma jasna. Tisti, ki ste sprejemali tak zakon – nas ni bilo med njimi, ker smo bili proti –, stesi pač to uredili in minister je sam povedal, da je bil on predlagatelj te rešitve. Torej, to stvar je treba rešiti. Druga stvar, gospod podpredsednik, ker očitno bodo te klevete ministra obremenjevale tudi to razpravo danes, pa želim, da mu naslovite vprašanje, zakaj v tistih treh letih, ko je bil predsednik senata Komisije za preprečevanje korupcije, ko očita meni in mojemu sinu nezakonito zaposlitev, da odgovori, zakaj ni sprožil nobenega postopka kot predsednik senata KPK, ki bi to moral po uradni dolžnosti, in dokazal koruptivno, moje koruptivno ravnanje? Ali pa po Zakonu o kazenskem postopku, da bi se pač to sprožilo na drugi strani. Zakaj tega ni storil, zakaj sem jaz zdaj 15. leto poslanec, pa nisem bil niti enkrat zaslišan na senatu Komisije za preprečevanje korupcije? Zakaj? Če mi tukaj javno očita, da je šlo za nezakonito zaposlitev. Povejte, gospod minister – zdavnaj bi že morali odreagirati in to, da tega niste storili, samo kaže, da niste opravili svoje funkcije tako, kot bi jo morali kot predsednik senata, ne po Zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije in ne po Zakonu o kazenskem postopku. Tisti, ki je bil predsednik senata KPK in je to ugotovil, se je obnašal kot nek navaden šuštar, kot minister in ne kot predsednik senata KPK. Niste sprožili ničesar, samo pustili klevete v zraku. Jaz sem pripravljen iti kamorkoli, če me boste ovadili ali pa, če bi me poklicali na vašo komisijo. Naredili ste pa očitno, ker to veste, forenzično preiskavo in niste uvedli niti enega postopka ne proti mojemu sinu ne proti meni. To je pa sramota, da si vrhunski državni uradnik privošči takšno svinjarijo in nima potem, da ne rečem česa, da bi sprožil postopek ali pa me zaslišal. Nima, zato ker nima dokumenta, razen klevete. In zato želim odgovor na te stvari.
Hvala lepa. Jaz seveda moram reči naslednje. Jaz nisem odgovarjal gospodu Janiju Möderndorferju na tisti drugi del njegov zaradi tega, ker preprosto je jasno, da je bila točka vložena oziroma material vložen v skladu s poslovnikom in tega nisem postavil kot vprašanje in zato seveda ne vidim nobene možnosti oziroma ne vidim, da bi bilo potrebna kakršna reakcija. Drugo. Kaj bo gospod minister odgovarjal, je seveda njegova reč, on odgovarja, on je predmet predloga sklepa in seveda zato nadaljujemo z razpravo oziroma dr. Vinko Gorenak ima [[…]]Gospa Sluga, oprostite, ja, res je, joj oprostite, gospod. Postopkovno.
Spoštovani, gospod podpredsednik. Jaz se opravičujem, dajete opozoriti kolego Tanka. Vsi ti njegovi medklici s postopkovnimi so vsebinske narave. To, da ima on nekaj ministra za vprašati, da želi od ministra določene odgovore, to spada v razpravo in to niso postopkovna vprašanja in lepo prosim, da jih v prihodnje ne dovolite več. Hvala.
Gospa Sluga, jaz ne vem, kaj bo kdo rekel, ko dvigne roko, in zato seveda na koncu povem, kar mislim, in mislim, da sem bil zelo jasen. Gospa Anja Bah Žibert, postopkovno. Izvolite.
Postopkovno, ja. Predsedujoči, jaz sicer razumem slikovito razpravo gospoda Klemenčiča. Tudi v tem, da si je pač dovolil izreči, da sem v svojem navajanju izrekla številne laži. To bom potem v sami razpravi ovrgla. Ne dovolim pa in prosim, da se opraviči, ker javno govori, da sem zletela s stola. Kajti, če sem zdaj jaz malo slikovita, potem je verjetno v hudih skrbeh doma moj otrok, za katere vam je, nenavadno, danes zelo, zelo hudo.
Gospa Anja Bah Žibert, samo eno besedo. Tudi vi govorite o zmedenosti, gospod Tanko tudi. Gospod Gorenak je v svojem uvodu šestminutno pridigo imel politično, ki ni imela nobene zveze s točko dnevnega reda predloga sklepa – tudi takrat ni nihče posredoval. Zato zdaj dovolim samo še gospodu Hanu proceduralno, potem gremo pa naprej. [[oglašanje iz dvorane]] Izvoli, Han.
Lepa hvala. Poslovnik nam omogoča, da v tem državnem zboru delamo po tej knjigi. V teh dveh urah, gospe in gospodje, je razprava zašla za moje pojme preveč na osebne zadeve. Govorim z vseh strani. Jaz mislim, kljub temu da gospod Klemenčič že eno leto trpi napade, si gospod Klemenčič kot minister ne bi smel dovoliti takšnega diskurza v tem državnem zboru. Vendar, vsi smo krvavi pod kožo in vsi smo čustveni ljudje. Isto Jožeta Tanka razumem, ko se mu omenja zaposlitve otrok. Gre za preveč resne zadeve in je treba ohladiti glave. Podpredsednik, 73. člen ti omogoča, da prekineš sejo za pol ure, ker če ne boš zdaj prekinil seje za pol ure, da se zadeve ohladijo, se bomo v tej dvorani po treh urah začeli verjetno še prerivati. Ker te razprave pa res več ne peljejo nikamor. Jaz razumem vse strani, ampak jaz mislim, da je šlo ta moment preko vseh normalnih mej. Zavedati se moramo, da smo še vedno poslanke in poslanci Državnega zbora in na nek način smo predstavniki ljudi in smo vsi zašli, z ministrom vred, in tudi s predlagatelji. Tudi jaz vem, da mogoče nič ne pomagam s tem svojim proceduralnim predlogom, ampak vseeno smatram, da ti 73. člen omogoča, da se zadeva umiri. Tudi trener vzame pet minut pavze, ko žoga nekontrolirano leti po igrišču. Zato ti predlagam 73. člen za enih 15 minut, da se umirimo, spijemo kozarec vode in gremo naprej. Ker mi bomo morali jutri še delati, vsi skupaj. Hvala lepa.
Besedo dajem dr. Vinku Gorenaku, predlagatelj. Izvolite.
Hvala lepa. Podpredsednik Državnega zbora, moram vam nameniti par besed. Jaz v uvodu nisem imel nobene pridige. Prvič, ker nisem teolog, nisem župnik, drugič pa zato, ker sem govoril izključno in samo o včerajšnji seji. Še eno prošnjo imam za vas in en predlog. Glede na dogajanje tukaj za to mizo, preden smo začeli sejo, sem prisiljen v to, da zahtevam od vas zaščitno opremo. Prosim, če do naslednje seje Državnega zbora za točke dnevnega reda, ko bo v to dvorano stopil pravosodni minister, dobim čelado in neprebojni jopič. Vem, da ne veste, za kaj gre. Vam bom kasneje obrazložil, ne bom tega zdaj utemeljeval posebej. Ampak mislim resno. Tudi zase bi bilo dobro, da to nabavite glede na to, kaj počne Möderndorfer. Pa gremo k temi. Jaz bom tako rekel, gospod minister mag. Klemenčič, vi ste 15 let mlajši od mene, tu nekje, no, in zame boste vedno vi. Vam pa prepuščam, predvsem pa vaši notranji kulturi, kako boste vi mene imenovali. Torej, vi, gospod mag. Klemenčič. Predsednik Državnega zbora je v uvodu govoril o tistih cigaretah, govoril je tudi mag. Klemenčič, torej bom jaz prosil, če dobim paradižnikovo solato in en zrezek, pa bo v redu, me verjetno ne boste odstranili iz Državnega zbora. Gremo pa na temo. Mag. Klemenčič je rekel, da sem jaz bil večkrat, poudaril je večkrat, predmet preiskav KPK. Niti enkrat me ni vabil tja, niti enkrat nisem tam bil, niti enega pisnega obvestila nisem nikoli dobil. Bi pa rad vedel, kaj so bile te preiskave. Namreč, rekel je večkrat. Se pravi, da nekaj podobnega kot pri gospodu Tanku. Ne vem, kaj je to bilo, jaz ne vem nič. Naprej. Mag. Klemenčič je govoril o tem, da je problem Računskega sodišča in vse tisto, kar je tam opisano, problem gospoda Kosa in da je on zadeve saniral. Ni res. 34 tisoč evrov, 16 in 17, tam nekje, 34 tisoč evrov je neposredno očitanih s strani Računskega sodišča vam, gospod Klemenčič. Vi ste tiste pogodbe podpisovali, ne kdo pred vami. Govorili ste o tem, da vam ni nihče očital nezakonitega zaposlovanja in da zoper vas ni nobenih postopkov. Seveda ne, ker niso kazniva dejanja. So pa koruptivna ravnanja, ki jih mora presojati KPK. Naprej. Spomnili ste me, da sva se pogovarjala v Ženevi. Jaz sem leta 2004 res vodil eno delegacijo Slovenije v Ženevi. In verjetno, dopuščam možnost, da sem se z vami tudi posvetoval glede na to, da ste imeli veliko mednarodnih izkušenj. Z vami sem se tudi posvetoval leta 1998, ko smo pisali Zakon o policiji, prvi zakon. Ker ste bil v tujini in ste se s tem ukvarjali in tega mi ni žal. Ne vidim v tem ničesar napačnega. Vi govorite o mojem blogu, o mojem pisanju po blogih; jaz ne pišem po nobenih blogih, ne z mojim priimkom ne z mojim imenom in ne pod psevdonimom. Imam pa svojo lastno spletno stran. Tam pa pišem – in ste pogosto gost, tudi danes – z imenom, priimkom in preverljivimi dejstvi. Če menite, da je kaj narobe, me tožite, ker tam ne pišem kot poslanec, ampak kot Vinko Gorenak. Našteli ste, komu vse je Računsko sodišče v obdobju 2004–2008 dalo mnenje s pridržkom, pa ste našteli ministrstva, potem v letu 2012 pa ste rekli vsa ministrstva. Ja, lepo. Vi ste pa dobili negativno mnenje, ki ga vlada Janeza Janše v nobenem ministrstvu ni dobila, vi ste pa dobil pa negativno mnenje. Našteli ste, je vlada Janeza Janše odnosno da so ministrstva kršila 86 zakonov. Krasno. Vsa ministrstva skupaj v enem mandatu in pol, 86 zakonov. Vi ste pa v svojem mandatu, enem kršili 15 zakonov. Če pomnožimo zdaj število ministrstev, število zaposlenih, bi si bila vlada Janeza Janše z vami enaka, če bi kršila 27 tisoč zakonov. Ampak jih je samo 86, vi pa 15 osebno. NPU – niste bili v postopku na sodišču. Mag. Klemenčič, niste bili na sodišču, ker verjetno niste bili osumljeni kaznivega dejanja. Zame ste pa osumljeni koruptivnega ravnanja, ki ga pa mora presojati KPK. Že drugič vas sprašujem to, kar sem vas že enkrat. Rekli ste, da sem jaz leta 2009 tulil, ste uporabil izraz, proti NPU. Že drugič vas sprašujem, dajte magnetogram, dajte posnetek, prosite RTV, da to da ali POP TV, kjer sva bila. In ugotovili boste, da ste se zlagali. Jaz nisem bil nikoli, in to še enkrat poudarjam, nikoli proti ustanovitvi NPU. Bil sem pa proti zakonski umestitvi NPU v podrejen položaj ministrici za notranje zadeve mimo generalnega direktorja policije, kar sem leta 2013 z zakonom popravil kot minister. Torej ne drži, da nisem, da sem bil proti NPU. Ampak to ste že enkrat rekli iz te klopi, zdaj pa prinesite dokaz. Jaz dokaze vedno imam. Saj me lahko gledate, jaz sem vas gledal, bo lažje, veste, laž pa tisto, saj razumete. Tole ste, predsedujoči, kar dopustili: direktor NPU se je napil, imenoval se ga pa jaz. Laž. Direktor NPU se menda je napil, ampak imenoval ga nisem jaz. Imenuje ga po 49. členu generalni direktor policije, ne jaz – kaj imam jaz s tem? Torej, če se je Franc Novak iz Zgornjega Kačjega Dola napil, ste za to vi krivi kot pravosodni minister? Niste. Če je Janez iz Nove Gorice storil umor, ste vi krivi kot minister? Niste. Rekli ste, da sem gospodu Črepinku – to spet ni stvar debate, gospod podpredsednik, poglejte, kaj je vse govoril, pa to ni predmet te točke dnevnega reda, ampak moram odgovoriti – da sem gospodu Črepinku rekel, da ne bo direktor. Zlagali ste se! Pripeljete priče, pripeljite, prinesite dokumente itn. Niti o tem nisem mogel odločati zaradi tega, ker po zakonu niti nisem pristojen. Sedaj pa poglejte, naprej. Bom počakal, da se bosta zmenila, ker sedaj se pa vaju osebno tiče. Imenovanje gospod Marolta; vi ste izdali dokument, v katerem ste rekli, da se gospod Marolt ne sme vrniti nazaj na delovno mesto pravobranilca. Gospa Murglova, poglejte jo tam, ne ni je, se pa bo vrnila na delovno mesto sodnice. Tudi tožilec se lahko vrne na delovno mesto tožilca. Zakon o pravobranilstvu pač tega določila nima – mimogrede, lahko ga sedaj popravite, ker ste pravosodni minister, da bo poenoteno v vseh teh pravosodnih organih –, zato smo vaše opozorilo upoštevali in seveda gospodu Maroltu spremenili odločbo; Vlada, ne jaz, da smo si na jasnem, vi ste očitek kar meni namenil, ampak Vlada je bila tam in Vlada je ta dokument popravila. Včeraj ste mi očitali osem aneksov za eno osebo v kabinetu. Gre za asistenta na fakulteti. No, danes ste že našteli že pet aneksov. Če bova šla pa v stvarnost pogledat, jih boste pa našli štiri. Ampak z 8 ste prišli na 5, potem pa [[...]]Ne vem, zakaj je bilo včeraj 8, danes je pa 5. Saj jih imate verjetno tam. Po mojem ste si skopirali, v redu, fino, če jih imate, je nezakonito, ampak jaz vas za to ne bom tožil, ker če vam jih je gospod Stare dal, ja, v redu, jaz vas za to ne bom tožil, ampak imate jih pa nezakonito. Ampak greva po vrsti. En dokument se nanaša na prihod v kabinet s policijske postaje. Drugi dokument se nanaša na povišanje plače – ne posluša, ne – se nanaša na povišanje plače, ker je pač naredil magisterij. Tretji dokument se nanaša na prehod v UKP in četrti na znižanje plače iz 41. na 29. plačni razred. Ampak zanimivo je nekaj, jaz sem mnogim ljudem podpisoval take dokumente, med 1994 in 1998 obema vama, tudi generalnemu sekretarju Vlade. Nobenemu od vas, pa sem recimo vama podpisal recimo ene deset tovrstnih dokumentov. Deset tovrstnih dokumentov [[...]]Povejte mi, če sem vama kdaj plačo znižal? Nikoli. Ampak poviševal. V čem je torej problem? Zakaj sebe ne daste za primer? Sebe dajte za primer, da sem jaz vam podpisoval dokumente, s katerimi ste dobivali višje plače. Ja, lahko zanikate, res je. Seveda je res. Podpisoval sem vam, parkrat dvignil plačo. Ampak poglejte še eno stvar. Kar se tiče te zaposlitve, vi ste razglasili to zaposlitev za kriminalno dejanje, napisali ste, "sum zlorabe uradnega položaja" in s podpisom gospoda Stareta je to šlo policiji. Kopija pa tožilstvu, tako za ziher obema, da bi Gorenaka, ja, kajne, da bi ga, bi bilo to fino, kajne? Ma, bi uživali, a ne? Ampak Gorenaka ne boste na tak način. Ne. Ker bom prej ženi znižal plačo kot pa tako ravnal. Tudi ženi sem plačo znižal leta 1997 za dobrih 30 %, zato da je bilo zakonito. Torej bom vsakomur in bi vsakomur. Vi ste to prijavili policiji in tožilstvu. Vi ste to prijavili inšpekciji za delo. In kaj se je zgodilo? Inšpekcija za delo, katere zapisnik se je citiral, je ugotovila, da je vse v redu. Kaj je ugotovila policija in kaj je ugotovilo sodišče? Nič, da ne gre za kaznivo dejanje. Torej, zakaj govorite o neki zaposlitvi, ki je bila zakonita, ki je bila zakonita? Mag. Klemenčič, jaz pa govorim o vaših koruptivnih ravnanjih, za katera imam pa dokaze. Govorite o pogovoru Janeza Janše z vami leta 2012. Včeraj ste rekli, da vas je hvalil. Jaz bi vas tudi leta 2012. Veste zakaj? Zaradi tega, ker tik pred tem ste vi govorili o tem, kakšen bančni kriminal, kje vse je korupcija tam v Ljubljanski banki, z vsakega okna visi neka korupcija, to ste govorili. In je verjetno Janša pričakoval, da bo pa sedaj kaj sledilo. Tam sledilo ni pa nič. Prosim vas pa za odgovor gospodu Širclju – sedaj spet stran gledate, tako kot ste prej stran gledali. Odgovorite gospodu Širclju, kje ste dobili Supervizorja? Vi ste večkrat izjavili, da je to vaš produkt, ki ste ga naredili, in jaz sem ga hvalil na tristo bogov in ga še danes. Ampak povejte, kdo ga je naredil, ali je imel pogodbo o delu, s kakšnim javnim naročilom ste to naredili in koliko so te osebe dobile plačano? In kako ste zavarovali podatke v času, ko je ta oseba Supervizorja delala, pa po mojih podatkih, z vami ni imela nobene pogodbe? Ali ste kršili Zakon o tajnih podatkih? To je prvi del. To je gospod Šircelj spraševal, pa še sedaj ni odgovora. Ja, tam ste govorili o poročilu predsednikov strank, 20 tisoč evrov avto in tako naprej. Ja, saj tega noben ne zanika. Tam vi predvajajte, kar hočete, saj vsak državljan lahko tam posluša, saj ste obesili na Youtube, kakor vem. Ampak tudi 6 evrov ste preverjal. Oboje ste preverili, tudi 6 evrov. Ramšakova in tisto, kako ste rekli, da je pisala iz pisarne. Tamle je sedel gospod Kontič, ki je v enem mandatu prej počel isto kot predsednik MVK. Imeli ste možnost, da bi tisto razglasil za kakšno korupcijo, pa niste. Ramšakovo pa vidite. Grozilna pisma, ki jih pišejo podporniki naši. Ali vam jaz dam kaj mojih? Ali pa tam Evinih, recimo, pa tako naprej? Veste kdo jih piše? Vaši podporniki. Ja, pa kaj potem? Kaj potem sploh omenjate grozilna pisma? Skratka, če ta del skušam zaključiti, da ne bom predolg, bi se še odzval čisto na kratko na gospo Koleša in njen nastop, "gre za osebno diskreditacijo gospoda Klemenčiča". Prav. Gospa Koleša [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ali pa Koléša, ne vem, ja v redu, vi tudi rečete Gorenjak, pa kaj, dajte no. Jaz se skozi Šentjur vozim vsak dan. In seveda v času volitev jaz nisem vedel, kdo tam kandidira za vas. Ampak je tam bil Miro Cerar za SMC, to ti je to. In tam, ko sem bil z našo poslanko Godčevo iz Šentjurja med ljudmi, pa smo tam nagovarjali pač volivce tako kot drugi – mimogrede, ona to ni počela, ker je bila na dopustu, ampak dobro, osebna stvar – se spomnim enega pogovora z eno žensko, pa sem rekel, "gospa, koliko imate penziona", pa pravi, "200 evrov". No, vidite, zakaj to omenjam? Zaradi tega, ker je rekla, da diskreditiramo gospoda ministra. "Na osnovi časopisnih člankov", je rekla. Računsko sodišče ni časopisni članek. Računsko sodišče je reklo, da je nezakonito porabil 34 tisoč evrov. To je 170 pokojnin te gospe, ki je volila Mira Cerarja. Bravo. V parlament je prišla pa gospa Koleša. Ime leta je bil gospod Klemenčič. Gospa Koleša bi tudi lahko bila, recimo, miss leta. Lahko bi bila prva gojiteljica solate v Sloveniji, ker Delo po naročilu naredi vse. Na Delu dobiš vse, kar hočeš; naročiš EPP stroj za maile in ven pade izdelek. In tako je padel tudi izdelek Ime leta. Lahko bi bila ona miss leta, če bi pri Delu kaj takšnega naročili. Noben organ ni ugotovil koruptivnosti. To je govoril tudi gospod Kopmajer. Ja kdo pa ugotavlja koruptivnost, gospod Kopmajer? Komisija za preprečevanje korupcije! Vi pa ste včeraj glasovali proti temu, da bi ona to ugotovila. Potem pa se zmenite, kaj je sedaj res. To je rekla tudi gospa Koleša. Zmenite se, kaj je sedaj res. Noben organ ni ugotovil koruptivnosti. Ja seveda je ni, ker to ugotavlja KPK, ki pa ste ji včeraj odvzeli to pravico. Poskus obračuna s Klemenčičem, 26. izredna seja; ja prav, ne, potem je tudi proračunska seja, ki je izredna, problem ali kaj za vas? Kdo je pa tisto sklical, saj ste jo vi. Ugled KPK je imela; ja seveda je imela ugled, če boste naredili anketo še danes, danes sicer malo manj kot v času, gospoda Klemenčiča, pač so zdaj razmere tam takšne, da se že skoraj tepejo. Ja berite časopise, pa boste videli, kakšno imajo. Logično, zakaj je imela tak ugled – zaradi tega, ker je gospod Klemenčič, pred njim tudi gospod Kos rohnel o tem, koliko je Sloveniji korupcije. Pa tudi v Sloveniji tema korupcija boj proti korupciji in vse ostalo potegne, potegne, to potegne med ljudmi. Veliko uspeha, gospod Dobovšek. Poglejte naprej. Domnevna kršitev pravic Janši. A vi še vedno, gospod Kopmajer, govorite o domnevnih kršitev pravic gospoda Janše? To niso domnevne kršitve, to je ugotovilo Ustavno sodišče, a ga priznate? Če priznate Ustavno sodišče, potem povejte, da so to bile kršitve človekovih pravic. Tudi tisti vaš, "Janša mora iz parlamenta". Dajmo si biti na jasnem, "ni dokazov o koruptivnosti". Ja kako jih ni, Računsko sodišče je napisalo 34 tisoč, vi pa pravite, da ni dokazov. Uf, gospa Muršičeva, poglejte, kaj je rekla, "predlagatelji vidijo same sume kaznivih dejanj". Nobenega suma kaznivega dejanja; ona sploh ne loči, kaj je kaznivo dejanje in kaj je koruptivno ravnanje. Jaz upam, da jo boste vodja poslanske skupine podučili. Govorimo o koruptivnih ravnanjih, kar je nekaj drugega kot kaznivo dejanje. Hkrati pravite, "vse sume jemljemo resno", je rekla, ja kako – glasujete pa proti! Saj ne gre skupaj, potem je to neresno, če glasujete proti. In pa, da bi bilo fajn, da bi bila strokovna razprava. V Državnem zboru ni strokovnih razprav, so politične. Načeloma so to politične razprave, ja kaj pa drugega, res je malo narodno. Ne vem, če bi to sploh povedal, kar imam še napisano, ampak imam čas, sem na gospoda Tašnerja, "SDS se zavzema za ukinitev KPK" – nikoli in nikdar, kdaj smo se pa to zavzemali, nikoli in nikdar. Povedali smo, da KPK lahko ima preventivne naloge, tako kot jih ima v evropskih državah, da pa nadzor nad premoženjem gre Računskemu sodišču. To pa je res, ne pa ukinitev KPK. Torej ne drži. "Potrebna pa je sprememba zakona", ja, če vidi kakšno, potem ja, če pa vidi še kakšne, še kakšna načelna mnenja "supertipa", potem je pa to seveda brez zveze. Sicer je pa težavo, njegove stranke, ki je pač podala takšno mnenje na današnji seji, zelo lepo vpisala Maja Sunčič v Reporterju. Se opravičujem, gospod, grda beseda bo, ampak jo citiram po Reporterju, po novinarki Maji Sunčič. Rekla je pa takole, "če bi Janez Janša drek razglasil za nekaj neužitnega, bi levica to razglasila za nacionalno jed". Ali vidite, to je pač tako mnenje potem. Ampak to sem citiral zadevo. Skratka, če zaključim, še kar nekaj časa imam. Gospod Klemenčič, gospod Klemenčič, nič niste ovrgli. Tudi danes ste samo govorili o tistih Kosovih zadevah, nič pa o zadevah tistih, ki jih neposredno vam očita Računsko sodišče. Sami ste že govorili v zvezi z gospodom Maslešo; to je brez zveze zdaj, da še enkrat omenjam, ker prepričali vas tako ali tako ne bomo. Ampak recimo zaradi javnosti bi bilo pa dobro, da rečemo še naslednjo zadevo. Mene sploh ne zanimajo posli firme vaše žene, čisto nič me ne zanimajo. Supervizor pač vse pokaže, mislim, da je vaš ali kako ste že rekli. Je imela 0 evrov, je imela 1 milijon, je imela minus 1 evro, nič me ne zanima. Zanima me samo to, da jih niste prijavili. Niste jih prijavili. Pa vi pravite, "nisem vedel". Bi jaz lahko rekel pred KPK, "nisem vedel, da mi je Jože Tanko kupil avto", mislite, da bi lahko to rekel? Ne vem, če bi vi to meni verjeli potem. Torej me nič ne zanima, ostaja dejstvo, dveh firm niste prijavili, po zakonu bi jih pa morali. Gremo naprej. Letalske karte ste proučevali leto dni, ampak ne proučevali, ščitili ste Vlado in ščitili ste ministra Viranta, nič drugega niste počeli. Je pa stvar zelo preprosta; letalska karta v Bruselj ne stane 100 evrov, to vemo vsi. Če jo precej vnaprej kupiš, je 400, če jo pa kupiš zadnji dan, bo pa tudi tisoč 500. [[oglašanje iz dvorane]] To smo si vsi na jasnem. Ali rabite eno leto preverjanja, da ugotovite, da je nekaj narobe, če nekdo karto dobi za 100 evrov? Ne eno, več. Ne, gospod Klemenčič je to proučeval letno dni. Ampak, če bi na koncu ugotovil, da je to koruptivno ravnanje, bi jaz to razumel. Ampak on je ugotovil, da ni koruptivno ravnanje, ampak narobe so ravnali zaposleni na Adrii, nič pa minister, bog ne daj. Torej, če bi nekdo ministru nakazal milijon, bi tudi bil kriv tisti, ki je nakazal, ne tisti ki je dobil. To je logika šefa KPK, ki pač enostavno diskreditira tisto, kar on želi. Veste, to je pa seveda hud problem. Jaz o tistih kreditih tudi ne bom kaj več veliko govoril, ker mislim da je bilo že kar precej povedanega. Imam pa še za vas kar nekaj vprašanj, ki pa jih bom prihranil v upanju, da boste tukaj ostali; konec koncev ste dolžni biti do konca seje, prej ste napovedali, da ne boste. Imam pa takšna neprijetna vprašanja, znal bi se vam "ofarbati" obraz v rdeče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Goran Klemenčič, minister za pravosodje. Pripravi naj se gospod Igor Zorčič. Izvolite, gospod Klemenčič.
Hvala lepa. Časa mi bo zmanjkalo, očitno ne bom mogel odgovarjati na vprašanja gospoda Vinka; nikoli vas nisem tikal, vas bom pa vikal, ves čas sem vas vikal. Če boste postavljali takšna vprašanja, glede na to, koliko časa imam, boste morali res najbrž gledati samo, kako se mi je obraz "ofarbal", ker vam ne bom imel možnosti odgovoriti. Zelo na kratko, rad bi poudaril dve strani in odgovoril na eno vprašanje, ki je bilo res [[…]]Gospod Tanko, to iskreno mislim, ne glede na to, kaj si vi mislite; ker tukaj se strinjam z gospodom Hanom. Gospod Han je še takrat, ko sem bil predsednik komisije, me je enkrat ustavil in je rekel, "kaj, na otroke se spravljate?". To je res in to nam ni bilo prijetno [[…]]Razumete, jaz se nočem, jaz se nisem hotel z vašim otrokom ukvarjati ali pa z otrokom Janše, tako kot nočem, da se drugi z menoj, in mi nikoli nismo trdili, da ste vi posredovali, dejstvo je pa bilo. In zato tudi ni bilo nobene, mimogrede, kazenske ovadbe. Inšpekcija je ugotovila, da so bili pri zaposlitvi kršeni pogoji in mi smo z zaslišanjem ljudi, ki so te postopke vodili, ugotovili, da je prišlo do posredovanja iz kabineta Janeza Janše za zaposlitev teh dveh oseb. Nista oni dve krivi za to, ne vem tudi, ali ste vi v zvezi s čim kaj imeli, ampak to je pa druga stvar. Bom še jaz, Vinko blog odprl pa bom začel te stvari pisati tako kot ti, če hočeš. Drugače imate pa odločitev, imate posnetek zaslišanja pristojnih oseb in to je to. Ampak to je bedno, da se o tem pogovarjamo tukaj. Kar pa ni prav, je pa, da v bistvu predsednik največje opozicijske stranke potem to jemlje kot en osebni napad name, ker res bistveno drugače nismo mogli. Delali smo tudi, mimogrede, zaposlitev hčerke bivšega predsednika države [[…]]Nikoli nismo odločili v tem, zato ker smo odstopili potem in prepustili to drugemu mandatu. Ja, kimate, kajne. Ja, zato ker nas je vse tri imenoval prejšnji predsednik, po zakonu se moramo izločiti. Če smo že pri tem, ne vem, zdaj pa pokličite novo komisijo pa jo vprašajte, kaj so naredili, če hočete. Pripeljano je bil zelo daleč, ampak res, poskušali smo delati kolikor se je dalo nepristransko. Kar se kredita tiče samo še enkrat, ker mislim, da je pomembno, če ga bo še kdorkoli omenil. Zdaj imam konkretne podatke – 2007 za vilo v Bežigradu, 1,8 milijonov je dobila stranka SDS kredita z 1,3 % obrestno mero od državne banke, Abanka. To je ena stvar. Nisem prej rekel, gospa Anja Bah, da ste zleteli s stola, zato vašim, kdor je poslušal, če vaša družina to posluša, ni bilo treba skrbeti, da ste padli s stola; rekel sem, "če boste mogoče zleteli s stola". Opravičujem se, malo sem "padel ven", res mi je žal za to, ker pač smo govorili o familiji in tako naprej. In tukaj se spet strinjam s kolegom Hanom, da sem tudi jaz prestopil kakšno mejo, ampak prestopim jo zato, pišuka, ker, razumete, 200-krat eno stvar rečeš in je tako, kot da bi govoril v steno. In zdaj bom ponovil tisto: Gorenak Vinko je prej rekel, gospod Vinko je prej rekel, "niste niti ene stvari ovrgli, izgovarjali ste se na Kosa". Ni res, jaz sem povedal za vse tiste stvari, katere so se pa meni očitale. Povedal sem o očiščenju oken, povedal sem, kako je prišlo do tistih 17 tisoč in tako naprej, in sem rekel, da so to prevzemam odgovornost. Hotel sem vam pa samo nastaviti ogledalo, da je vaša vlada za stotine milijonov kršitev naredila skozi 86 kršitev zakona, pišuka, v 4 letih. Kaj bi bilo šele, če bi bili, ne vem, 20 let, tako kot je bil LDS na oblasti. To je ena stvar. Gospod Vinko je govoril veliko o kadrih in tako naprej, in ker ste omenili ravno, da ste, ne vem. tudi za Dareta pa zame [[...]]Res je, prav je, da ste me na to spomnili, ni pa za pozabiti, da ste bili dolga leta šef kadrovske službe na ministrstvu v času najtrše LDS vladavine in da so te stvari – mogoče boste to enkrat tudi povedali niste pa dolžni – pustile tudi izjemno visoke finančne posledice v državnem proračunu. Bil ste šef kadrovske službe. V 90. letih je zaradi pač določenih vaših odločb, saj veste, ker so bile razlike med dnevnicami in terenskimi dodatki, kar ste zagovarjali, iztoženo preko 700 milijonov SIT s strani ogromnega števila policistov. To je še danes v policiji v bistvu kar ena taka več kot samo anekdota. Ampak mislim pač, hočem reči, ljudje puščamo sledove in vi ste jih v tem primeru vsekakor pustili kot vodja kadrovske službe. To je pač treba priznati. Zdaj pa še na kratko o Supervizorju. Pozabil sem prej na to odgovoriti. Videl sem tudi vaše vprašanje včeraj na strani SDS. Ja glejte, tudi "stric" Google odgovori na ta vprašanja. Supervizor je bil narejen brezplačno, stal ni v tem smislu niti evra, razen kolikor je znašala plača – deloma, ker ni delal samo tam – vodje oddelka za informacijsko varnost in analitiko na KPK. Supervizor je bil narejen ob sodelovanju zunanjega programerja, ki je svoje usluge ponudil brezplačno – Primož Bratanič, njegovo ime je znano in veliko se je pojavljalo v zadnjih časih. Denarja za to, da bi ga plačali, nismo imeli in ga niti ni zahteval. On je to programiral skupaj z našimi notranjimi programerji. Nismo imeli niti denarja za strežnike, zato je nekaj časa to gostovalo pri njem, pri čemer smo pa v skladu s 16.a členom ZIntPK podpisali poseben sporazum o zaščiti osebnih podatkov in vsi ključni osebni podatki sploh niso bili na njihovih strežnikih, ampak so bili na KPK in vsaka zadeva se je beležila. In verjemite – mislim, ni treba, da verjamete, verjamete itak ne –, imeli smo pregled informacijske pooblaščenke, prejšnje in zdajšnje, ki v tem pogledu ni našla težav. Je pa res, da zdaj pa, pač, na to pa nimam vpliva, je prišlo med novo komisijo pa temi sodelavci do nekih težav in se je vpletla tržna inšpekcija in tako naprej, ampak bottom line je: to je bil najbrž edini projekt – in za to bi lahko dobil nagrado ta kolega, jaz se mu več kot osebno nisem mogel zahvaliti –, ki je bil narejen tako rekoč brezplačno, pri čemer pa niso nikoli, kljub temu da je to veliko institucij preverjalo, kakšni tajni, osebni podatki zapustili KPK. Je pa res, da potem ko smo ga zapustili mi in tudi kolega Kovačič, ki je te stvari koordiniral, dr. Kovačič, so pa stvari dobile neke druge pospeške, ampak na to ne morem vplivati. In rad bi še nekaj rekel, čisto iskreno. Jaz se spomnim, ko smo Supervizorja ven dali [[…]]Veste, zgodovinski spomin je pa vseeno nekaj finega; ne danes govoriti, kolikokrat ste ga hvalili. Ja, ste ga kasneje, zato, ker ga je vsa javnost začela hvaliti, ampak dejstvo je, ko smo Supervizorja ven dali, je ni bilo stranke v tem parlamentu, ki bi ga pozdravila. Prvi dan, prvi teden ni bilo stranke, nasprotno. Iz Supervizorja je namreč izhajalo, da je vlada Janeza Janše 256 podjetjem, ko je prišla na oblast 2004 – razumem, dolg je bil pri LDS, pa je bilo treba potem zamenjati ponudnike in tako naprej –, 256 podjetjem "skenslala" pogodbe in svoje noter dala. Vse od čistil in do ponudnika, ne vem, Tetre, če hočete. Šlo je pa za milijone. In gospod Tanko me je na MVK večkrat zasliševal okrog tega, "metodologijo ste imeli napačno, to ni v redu". Pa da vam ne bo nerodno, saj LDS, ko je prišel prej gor, je pa enako ali še večje število [[…]]Ampak Supervizor je kazal, kako in eni drugi zajedajo državo, in zato se ful spomnim takrat, res se spomnim, da ni ne opozicija ne pozicija Supervizorja skoraj en mesec niti [[…]]Ne, ne, rekel sem zato, ker je gospod Gorenak večkrat povedal danes in v svojem vprašanju, kako ta projekt je vedno pozdravljal. Ja, ni ga. Potem, ko se je vedelo, da ga ne boste uspeli, ne vi, ampak da ga nekateri lobiji ne bodo uspeli zapreti skozi sredstva in tako naprej. Aha, pa še nekaj – 36 evrov ali koliko že stane tisto, kar naj bi jaz ukradel ali ne vem kaj naredil. Gospod Gorenak, Supervizor kaže tudi to, da ste vi samo z avtorskimi pogodbami ves čas, ko ste bili funkcionar, zaslužili med 60 in 80 tisoč evrov od javnega sektorja. Upam, da boste tisti upokojenki povedali tudi to, koliko njenih pokojnin to predstavlja. In to v času, ko ste bili poslanec, minister ali pa državni sekretar. Veseli me, da ste imeli še čas za predavanja.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa.
Postopkovno, gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz vidim, da se te laži gospoda Klemenčiča, kar zadeva zaposlitev mojega sina, kar nadaljujejo. Očitno ima to dozo sovraštva proti poslancem SDS in njihovim družinskim članom ogromno. Moj sin se je na Geoplinu zaposlil v času Pahorjeve vlade. Pahorjeve vlade! In ni moglo priti do klica za dve osebi iz Janševega kabineta. Razumete vi to že enkrat? Delali ste revizijo na Geoplinu in poglejte datume. Poglejte, preverite! Ne zdaj to kar lagati naprej, da je to bilo tako, ko ni bilo tako. V času Pahorjeve vlade se je to zgodilo. In gospod podpredsednik, mislim da je več kot moja dolžnost, da opozorim na laži, ki se tu dogajajo, in to kar naprej, kar naprej se ponavljajo. V tem primeru, v drugem primeru, v tretjem primeru. Pa to ni minister, to je lažnivec! Imate vi ministra za pravosodje ali imate ministra za trosenje laži? Očitno za trosenje laži. Delal je revizijo, pa ne ve. Torej je več kot očitno, da v osnutku poročila, ki ste ga delali, ni bil noter, potem pa naknadno noter je bil vtaknjen. Če je delala revizijo inšpekcija, kakšno zvezo ima to z vašim poročilom o posebnem primeru? Kakšno zvezo ima, če je to ugotovila inšpekcija? Vi ste delali revizijo nečesa drugega, najbrž. In če ste zaznali sume koruptivnega ravnanja funkcionarja Jožeta Tanka, zakaj niste sprožili ne postopka na KPK in ne kje drugje, ki bi ga morali po uradni dolžnosti? Niste odgovorili na to vprašanje. Zakaj niste sprožili postopka proti meni, če ste to ugotavljali, pregledovali, ugotovili, da se je nekdo od funkcionarja SDS zaposlil v nekem državnem podjetju in niste sprožili postopka? To je ključno vprašanje. To trosenje klevet, gospod Klemenčič, vam je vcepljeno v čip. Imate čip. Namesto odgovora na vprašanje trosite laži naprej. Neodgovorno, nepošteno, nekorektno. In kako verjeti potem vsem vašim drugim navedbam v zvezi s točkami, ki so na dnevnem redu? Nikakor. Laž na laž. To, kar govorite, da ni res, imate v arhivu Državnega zbora, ker ste predložil dokumente. In, gospod predsednik oziroma predsedujoči, dajte tega gospoda opozoriti, da začne govoriti resnico in da začne operirati z dejstvi, ki so preverljiva, ne s tistim, kar on fantazira in se mu dogaja nekje zadaj in to trosi tukaj in prodaja te megle v tem državnem zboru in slovenski javnosti. Jaz sem pripravljen iti, če boste še kdaj predsednik KPK, k vam na zaslišanje v zvezi s tem primerom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz se seveda ne spuščam v vsebino vaših reakcij, ki so lahko tudi takšne ali drugačne, samo prosil bi, da samo to upoštevate, da se mag. Klemenčič ne more več braniti. Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz moram reči naslednje pri tej zadevi. Jaz sem včeraj o vas, mag. Klemenčič, gospod Klemenčič pisal na svojem blogu, prispevek ima naslov Preizkušeni lažnivec ali nekaj takega. Jutri bo prispevek Doktorirani lažnivec. Ne more biti drugače, ker ste zdaj izrekli toliko laži, seveda gre zdaj ven, ker ne more resnice poslušati [[oglašanje iz dvorane]] . Ne, ne, ne, resnico bi bilo treba poslušati. Gospod Klemenčič, bežite pred resnico. Še enkrat, gospod Klemenčič, bežite pred resnico. Greva naprej. Gospod Klemenčič je govoril o mojih predavanjih. Koliko so vaši ministri zaslužili? Koliko je zaslužil predsednik Vlade, koliko je zaslužil? Dajmo se zmeniti, koliko. Jaz sem zaslužil v 12 letih mojih predavanj, je zdaj ugotovil 60 tisoč ali nekaj takega je rekel, nisem ga čul. Mislim, da je rekel 60 [[…]]Pa mislim, podatek je verjetno točen. Veste, koliko je to? To je 416 evrov na mesec za 10 ur predavanj. Saj dajmo kar zmeniti, se kar zmenimo. 10 ur se da predavati, imamo tam gospoda Horvata, ki tudi predava, imamo še marsikoga v tem Državnem zboru, ki tudi predava in sem prepričan, da jaz zaslužim verjetno najmanj. Ja, ampak to gospod Klemenčič izreče kot nekaj strašnega, kar se je zgodilo. Nič se ni zgodilo. To je neumnost, ki jo reče. Glejte, še eno neumnost je izrekel. A ste mu vi pomagali, gospod Stare, ali ste vi dobil tiste dnevnice? Mislim, da ste jih, ker ste sodili v tisto kategorijo. Glejte, dajva se zmeniti. Dajva se zmeniti. On je govoril o 700 milijonih takratnih SIT, ampak veste, kaj je on naredil? Policisti so med vojno za Slovenijo, verjetno tudi vi, sploh pa gospod Krašovec to natančno pozna zadevo, ker je tudi potem še reševal te zadeve, vsaj po mojem [[…]]V redu. Ampak poznate pa zadevo, natančno jo poznate. Veste, on je meni obesil ta očitek. A ste videli, to je zaprisežena laž! In je zaprisežen lažnivec. Vse te dnevnice so bile opravljene v času vojne za Slovenijo in obdobju vzpostavljanja južne meje do 1993. Po 1993 letu ni sporna ena sama dnevnica enega samega policista! Res pa je, da je sodišče o tem odločilo konec leta 1994 in da so izplačila tekla v 1995, 1996, 1997, ko sem pa to moral jaz podpisovati. Torej grehe nekoga, ki pred menoj ni izplačeval dnevnic. Gospod Krašovec natančno ve, da je to bila resnica. Veste, in on to obesi meni, on to obesi meni, kot da sem jaz zdaj predmet razprave; saj je on obdolženec, ne jaz. On obesi to meni. Glejte, kaj mi je še obesil. Pravi, da sem bil šef kadrovske v času zaprisežene LDS. Krasno. Ni res. Jaz sem postal šef kadrovske službe 1. januarja leta 1995, ko je bil na oblasti v notranjem ministrstvu gospod Ivan Bizjak, SKD. Kasneje je bil gospod Šter, tudi SKD ali kaj je bil takrat, mislim da. Ko pa je prišel gospod Bandelj so me zamenjali. Vidite, to je resnica. To je resnica. To je resnica, on pa pravi, da sem bil jaz v LDS, tam šef kadrovske. A vidite, kako lažejo? Potem je govoril včeraj o tem, da je za tisti kredit poleg hipoteke dal še poroštvo. Poglejte, tu je pa zapisnik. To je zelo zanimivo. Ne vem, kamera tega verjetno ne more ujeti. Tu gori je 11 vrst iksov na zapisniku. Veste, zakaj so tu gori iksi na zapisniku? Ker je gospod Klemenčič klel, se drl, torbo metal po mizi in seveda niso mogli zapisnika napisati. 11 vrst. Je pa na vprašanje, ali je šlo za hipoteko ali je šlo tudi za poroštvo odgovoril: "kot že rečeno, podan je bil hipotekarni kredit". Evo, nobenega poroštva ni bilo. Danes govori pa o poroštvu. Izmislil si je spet. Posredovali so iz kabineta Janeza Janše. No, to je tako že gospod Tanko odgovoril; verjetno v času Boruta Pahorja lahko posreduješ iz kabineta vlade Janeza Janše. To je pa res spet eden z lune prinesel. Poglejte, pa še nekaj je rekel: 1,3-odstotni kredit, ki ga je dobila SDS. Kaj pa je s tem povedal? [[oglašanje iz dvorane]] Ne, ne gre za to vprašanje, ali ga plačujemo ali ne. Saj ga plačujemo, ali ne? Ampak on bi lahko rekel, 1,3-odstotni kredit je dobila SDS, LDS pa 3-odstotnega. Vidite, to bi pa bil argument proti nam. Torej, podatek 1,3 ne pove nič, če ne poveš, koliko je dobil pa SMC. SMC so financirali iz Zagreba, iz tujine. Tisti možakar, tisti magnat je rekel, "nekaj malega sem jim dal", je rekel, "nekaj malega sem jim dal". Nekaj malega za milijarderja lahko pomeni milijon, lahko je sto milijonov. To je nekaj zelo malega, če imaš milijardno premoženje. Torej, če vam je dal nekaj malega, povejte, koliko vam je dal! V zakonu pa piše, da lahko dobite nulo. Zakon pravi nula. Vi ste pa nekaj malega dobili. Mi smo pa kredit vzeli, pa kredit plačujemo. In sedaj smo pa mi problem. [[oglašanje iz dvorane]] In za gospoda Klemenčiča ni SMC problem. Vidite, še se bova slišala, še 28 minut me bo poslušal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Igor Zorčič, pripravi naj se gospod Jožef Horvat.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Sedaj se je ta seja, ki je bila nekako res neka tiha interpelacija zoper ministra, nekako prelevila v to, da se zagovarjajo kolegi iz vrst SDS. Pa vidim, da nekako slabo. Bilo je veliko govora v zvezi s temi očitki, pa bi jaz mogoče izpostavil še določene zadeve, ki bi jih bilo treba izpostaviti. In sicer, kam spadajo ta ravnanja, ki se očitajo ministru za pravosodje? Spadajo v obdobje pred letom 2010, nekaj jih je iz leta 2009, 2011, potem pa nezakonito imenovanje Roka Praprotnika kasneje, pa kršitev človekovih pravic v postopku nadzora nad premoženjskim stanjem predsednikov parlamentarnih strank – 2013, potem v zvezi z obravnavo predsednika Vrhovnega sodišča, tudi kasneje. Jaz bi vas mogoče povprašal glede teh zadev, ki se nanašajo na obdobje iz leta 2011. Na primer, ministru se očita nekakšna kršitev oziroma da ni bil aktiven glede najema stavbe Nacionalnega preiskovalnega urada. Minister je vse to detajlno obrazložil. Dejstvo je, da je tukaj bilo cel kup pravosodnih, policijskih in drugih postopkov, da so nekateri dobili svoj epilog in da je ne nazadnje tudi minister sam podal predlog za začetek postopka pred KPK, kar je pojasnil. Ampak zanima me, glede na to, da gre za zadevo iz leta 2011, zakaj ni predlagatelj takrat, v letu 2012, ko je imel celo večino v parlamentu, zakaj ni takrat sprožil tovrstnega postopka, ki ga je sprožil danes? Enako velja glede zaposlitev na KPK. Tudi te so iz 2011. Takrat je bil članek v Žurnalu 24. Da se razumemo, mogoče ste tu narobe malo interpretirali; Žurnal 24 ni nikoli napovedal, da bodo zaposleni določeni ljudje z določenimi imeni, ampak je za nazaj opisal nekakšno zgodbo, češ da so bili oni obveščeni, ampak sami niso o tem nikoli obveščali javnosti v svojem mediju. Skratka, to je bila zgodba, povedana za nazaj in zelo vprašljiva glede verodostojnosti, sploh glede na to, da je temeljila na nekakšnih anonimkah. Ampak dobro, tudi če je bilo nekaj objavljeno dne 26. 9. 2011 v dnevniku Žurnal 24, me zanima, zakaj ste čakali štiri leta? Kaj vas je vodilo k temu? Meni to ni jasno. Ne vem, kako si vi potem predstavljate, če pravite, da so to korupcijska dejanja, kako si predstavljajte preganjati korupcijo, če boste nekaj, za kar ste izvedli leta 2011, predlagali za obravnavo 2015. Nezakonito imenovanje Roka Praprotnika; vse mi je jasno, kako priti do imenovanja članov komisije. Očitki, da bi tukaj moral minister takrat kot član senata sprožiti nekakšne postopke – jaz ne vem, zoper koga, zoper predsednika? –, mislim, da so popolnoma neutemeljeni. Tudi glede premoženja svoje žene je minister več kot prepričljivo pojasnil, kako je bilo s tem. Bi pa rad pojasnil še nekaj. Pri vseh teh zadevah, tudi če bi bile resnične, kakor jih opisujete, pa niso, ne gre za nobeno korupcijsko ravnanje v smislu Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Če bi šlo bi v primeru revizijskega poročila že Računsko sodišče sprožilo takšen postopek, saj ima to pooblastilo in nalogo, pa bi lahko vi kot posamezniki morda, kdorkoli izmed vas bi sprožil postopek. Saj ni treba, da Državni zbor takšno zadevo obravnava eno leto po tem, ko je minister imenovan ali pa celo štiri leta po tem, ko se mu očita, da je nekaj naredil. To je popolnoma nerazumljivo in to kaže na to, da je pravzaprav tema današnje seje nekakšna diskreditacija, tako kot je to omenila kolegica Koleša, diskreditacija ministra, podobno v stilu sej, ki so se že dogajale. Jaz napovedujem, mogoče se bom zmotil, naslednja seja je verjetno spet predsednik Vrhovnega sodišča Masleša, pa potem Fišer, pa potem spet minister za pravosodje, to se nekako tako vrti v nekakšnem ciklu. Teh sej je bilo nič koliko in ta je samo ena izmed njih. Da gre za povsem neupravičene diskreditacije, kaže tudi potem odziv na vse te odgovore, detajlne odgovore ministra, ki je nekako, mislim, da ni nivo razprave bil za v ta parlament. Nekakšni očitki, da ima minister ali kdo, ali poslanci čipe vgrajene v glavi. Mislim, to je nezaslišano in mislim, podpredsednik, da ne smete dopuščati take razprave v tem parlamentu. Če se kdo tako pogovarja v gostilni, je ena druga zadeva, če se pa v nekem telesu, najvišjem predstavniškem v državi, pa mislim, da gre za nedopustno zadevo. Skratka, dosedanja razprava je pokazala, da gre še za eno od sej v ciklu, ko se diskreditira določene posameznike. Gre za nič posebnega v smislu, da je kakršnokoli presenečenje. Zdi se, da je kolega Gorenak specializiran za določene osebe s področja pravosodja, da je to njegov resor znotraj stranke, in ta razprava je danes točno to pokazala in tudi pravzaprav ves ta predlog z obširnimi nekimi navedbami, ki ne zdržijo neke presoje, iz katerih je očitno, da če bi si želel nekdo preganjati korupcijsko ravnanje, bi to naredil tako, da bi to prijavil sam korupcijski komisiji, ne pa da bi to pripeljal v ta zbor in zahteval, "dajmo se vsi skupaj odločiti", ker sam se očitno ne more. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat, pripravi naj se gospa Janja Sluga. Izvolite, gospod Horvat.
Hvala gospod predsedujoči. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Tudi jaz bom oseben, bom zelo oseben v moji razpravi. Oseb, ki jih bom omenjal, je zelo veliko – dva milijona jih je, ali pa če sem malo bolj točen, en dober milijon davčnih zavezancev, davkoplačevalcev, tistih, ki v nekem strahospoštovanju redno plačujejo svojo obveznost do države, da lahko ta država funkcionira. Na žalost tudi njihov denar izpuhti v davčne oaze, pa še kam drugam. In te osebe name v poslanski pisarni, na pločniku, kjer koli že pač naslavljajo zahtevo, da vendarle naj nekaj naredimo za zmanjšanje korupcije, za zmanjšanje barabij v tej državi, za več pravne države, da naj pač vzamemo tistim, ki so vzeli nam. Pa smo tukaj nemočni, opozicija postavlja zahteve pred Vlado, ta ne daje rezultatov, mi smo kregani, če zahtevamo seje odborov ali Državnega zbora, smo tudi zasmehovani zaradi tega. Zgleda, da imamo različen pogled na funkcioniranje, na pravičnost, na poštenost v tej državi. In najbrž ni kar tako iz trte izvito, če citiram izjavo znanega ameriškega ekonomista in raziskovalca svetovne industrije izogibanja davkom, Jamesa Henryja, ki je pač ugotovil – kako, jaz ne vem –, da so državljani Republike Slovenije iz naše države odnesli, večinoma v davčne oaze od 50 do 75 milijard evrov! To seveda zdaj ni kritika te koalicije, te vlade ali pa mag. Klemenčiča, ministra za pravosodje. To je stanje, to je situacija, ki jo na nek način politika mora rešiti ali pa reči, "to se ne da rešiti". Jaz se pa spomnim nekaj let nazaj, da je gospa Angela Merkel, kanclerka, mahala z enim mini diskom in je rekla, "tukaj so podatki naših državljanov, ki so prečrpali denar nekam iz Nemčije", in so jih politično potem tudi povabili, nemška vlada ali kdo pač, in so jim rekli, "poslušajte, plačati boste takšen odstotek davka, …", se ne spomnim več, "… ali pa vas bomo odvlekli na sodišče". In so bili veliki učinki, pozitivni za državo, pozitivni za državljane. Se pravi, ven je šlo in najbrž še vedno odhaja skoraj, koliko – 8 državnih proračunov. In zato mene, spoštovane kolegice in kolegi, tukaj zanimajo ukrepi, kako vendarle odpraviti ali pa vsaj zmanjšati to maligno tvorbo, ki razžira našo družbo, to tvorbo, ki se ji reče korupcija. Včasih se mi zdi, da več kot imamo zakonodaje, več kot imamo KPK-jev, če tako rečem, več je korupcije. Mene zanima ne samo diagnoza, mene zanimajo tudi ukrepi, se pravi terapija te maligne tvorbe. To nam manjka, tu se najbrž vsi strinjamo. KPK nekaj ugotovi, da je nekaj bilo koruptivno in tako naprej, tudi sami člani imajo in so imeli težave, zdaj vidimo, trenutna sestava KPK se nekaj med seboj krega; kaj si naj naš preprosti državljan o tem misli o tej instituciji, kaj za božjo voljo? Da se vsi delajo norca iz davkoplačevalcev. A na koncu koncev pa državljan pride pred poslanko, pred poslanca in reče, "vi ste tam, vi imate nalogo, da nekaj naredite, za božjo voljo nekaj že naredite, vendarle!".In mi postavimo zahteve pred izvršno vejo oblasti; pred pravosodno skorajda ne smemo, ker je zelo neodvisna, celo sama od sebe neodvisna, in nič se preprosto ne zgodi. Zakaj govorim o diagnozi? Jaz ne bom nikoli pozabil, ker sem podrobno prebral oceno stanja; to je eno poročilo, ki ima datum marec 2013, v Državni zbor je prišlo 6. 6. 2013, seveda je to izdelek Komisije za preprečevanje korupcije. O tem smo veliko govorili, predvsem o vsebini tega gradiva od strani 51 pa mislim tja do 68, kjer je govora o oceni stanja v slovenskem bančnem sistemu z vidika sistemske korupcije. O tem je kot zaslišanec govoril gospod Goran Klemenčič še kot šef KPK na tako imenovani Pogačnikovi parlamentarni preiskovalni komisiji v času vlade Alenke Bratušek. Ne mislite, da smo kaj ugotovili. Mi smo sicer tukaj, ko smo to brali, ko je gospod Klemenčič povedal, da imajo na komisiji in nas celo povabil – zelo fer, zelo korektno nas je povabil, da naj pridemo pogledat tistih ne vem koliko že, 12 metrov fasciklov menda, morda 12 fasciklov, se opravičujem, je že pač nekaj časa minilo –, da naj pridemo pogledat, da bomo videli tistih 40 poslov kreditnih, ki so po nekih kriterijih ven štrleli in jih je KPK šla pogledat in ugotovila zelo zanimive zadeve. Takrat sem imel občutek, da Cefizlja že držimo za vrat. Pa še danes ga ne držimo in ga ne bomo nikoli. Zato seveda se bančna luknja regenerira in nastaja nova in bo nastajala nova. Komisija je na podlagi več prijav o spornem poslovanju bank v večinski državni lasti – ja seveda, implicitno komisija dejansko pove, da je državna lastnina ugoden milje za korupcijo – in podatkov, do katerih je prišla na osnovi lastne pobude v letu 2011 in 2012, začela sistematično analizirati tudi razmere v slovenskem bančnem sistemu, in sicer v bankah, kjer ima država večinski delež oziroma prevladujoč vpliv. V tem postopku je komisija preučila več kot že omenjenih 40 poslov, ki so jih v obdobju od leta 2005 do 2011 obravnavale, odobrile in sklenile družbe iz skupine NLB, d. d., Nove KBM, d. d., v glavnem ti dve. Komisija je v obravnavanih primerih proučila odobrene kredite, terjatve in odkup terjatev, projektne posle in lizinge ter nakup in prodajo delnic. Obravnavani posli so bili izvedeni na ozemlju Republike Slovenije, Hrvaške ter Bosne in Hercegovine. V okviru preiskave je komisija opravila razgovore z več kot 50 osebami, odgovornimi za odobravanje bančnih poslov in nadzor bančnega poslovanja. Komisija ugotavlja, zanimivo, naslednje: "Bančne dokapitalizacije predstavljajo metodo, s pomočjo katere se izvaja socializacija stroškov zasebnega okoriščanja, ki je bilo izvršeno v bankah, ki so, v širšem smislu besede, v lasti prebivalstva Republike Slovenije." In: "Komisija ocenjuje, da je pričakovanje, da bi bilo mogoče gospodarske razmere v državi izboljšati, ne da bi pri tem uredili razmere v slovenskem bančnem sistemu, neutemeljeno." Zelo dobra diagnoza, zelo dobra napoved ampak očitno ne vem, če je sploh kdo bral to poročilo, vsaj kar se Vlade tiče, razen članov že prej omenjene Pogačnikove parlamentarne preiskovalne komisije, ki se je ukvarjala z odkrivanjem odgovornih oseb z imeni in priimki, pa do danes ni ugotovila, ni našla niti ene osebe. Pa tudi organi pregona, kot smo enkrat že videli na nacionalni televiziji, so rekli, da bomo najbrž prve osebe, odgovorne za nastanek bančne luknje, našli šele po 15 letih, torej nikoli. In kakšen je poduk te situacije? Da je pač treba biti lopov, itak te ne dobijo. Tako te zadeve delujejo. Jaz sem na nek način bil vesel in sem to tudi še kot kandidatu za ministra gospodu Klemenčiču povedal, da se mi zdi neka logična pot, da je šel s funkcije predsednika KPK prav na mesto pravosodnega ministra. Če bi šel na mesto ministra za obrambo, neke logike ravno ne bi videl. Ampak da je šel na mesto ministra za pravosodje. pa se mi je zdelo logično in sem si dejal optimistično, "aha, iz te kombinacije pa nekaj bo". Morda sem neučakan, morda bo treba počakati do konca mandata. Bom čakal in bom svojim volivcem povedal, "počakajte, saj bo". Kaj bom pa potem na koncu mandata povedal, če ne bo iz tega nič? Gospod Klemenčič, se spomnim, nam je kot zaslišanec na komisiji tudi povedal, "veste kaj, glede največjih kreditnih poslov v državnih bankah se itak fantje dogovorijo tam nekje na Tržaški na vampih". Spet sem rekel, "aha, potem pa jih že imamo". Saj vemo vendarle, kdo v tisto gostilnico hodi na vampe. Najbrž kakšen bankir, pa potem tisti, ki bo ta kreditni posel tudi sklenil. Ampak od tu naprej mi ne znamo narediti koraka. Od tu naprej ne znamo preslikati tega pojma "fantje" v ime in priimek, te preslikave ni. Zakaj je ni? Ali nimamo dovolj dobre zakonodaje? Ali nimamo politične volje ali kakšne druge volje? Kaj se dogaja? In kaj vendarle naj svojim državljanom iz najmanj razvite regije povem, ko me proseče rotijo, "vzemite tistim, ki so vzeli nam, in bo v tej državi vse boljše". Ampak upanje umre zadnje. Gospod Goran Klemenčič, upam, da ste me slišali. Če ne prej, na koncu mandata – če ga boste doživeli in seveda tudi jaz – se vidiva, ampak takrat bo huda predla, če ne bo rezultatov.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Sluga, pripravi naj se gospa Eva Irgl.
Hvala lepa za besedo. Jaz moram reči, da meni je bilo leto in pol nazaj zelo žal, ko sem se nekako poslavljala od teatra, ker sem mislila, da teater zapuščam, pa vidim, da ga nisem zapustila, da sem samo prišla v en samo še malo večji teater. Ampak se mi zdi, da se bo pa ta teater moral začeti soočati s številom upada publike počasi, tako da bi nas lahko to vsaj skrbelo. Tega pa v prejšnjem teatru nismo imeli. Jaz sem včeraj bila na Odboru za notranje zadeve, kjer smo slišali tudi očitke, da se poslanci koalicije nismo po mnenju opozicije v zadostni meri oglašali na tem odboru. Moram reči, da jaz sama vedno presojam glede na to, kaj se na odboru dogaja, ali se bom oglasila in kaj bom povedala. In včeraj, ko je minister Klemenčič predlagatelja dobesedno sesul na vseh trinajstih točkah očitkov, ni bilo nikakršne potrebe, da se kdorkoli od nas sploh oglasi. Tudi kolegica Koleša, ki se je oglasila, mislim, da ne bi bilo nobene potrebe. Tisto, kar je minister povedal, je bilo dovolj. Jaz sem namreč čakala ves čas seje včerajšnjega odbora, da bo predlagatelj povedal kaj novega; kaj takšnega, kar nismo že milijonkrat slišali, na kar ni minister že milijonkrat odgovoril argumentirano, nekaj novega, s čimer se do sedaj pristojne inštitucije še niso ukvarjale in niso ugotovile, da je bilo vse v redu, pa na žalost nismo slišali nič novega. In ker nismo slišali nič novega, je ostalo pri tistih obrazložitvah, ki jih je podal minister, ker so bile dovolj. In tudi danes po resnici sploh ne vem na kaj bi lahko poslanci koalicije še tukaj odgovarjali, ker smo poslušali spet eno in isto. Minister je moral spet še enkrat milijontič povedati eno in isto in poglej, zopet je o vseh trinajstih točkah odgovoril zbrano, argumentirano in ni od tega predloga ostalo nič, če je sploh kdaj kaj bilo. Ker namreč v tem predlogu [[…]]Aha, kolega Gorenak, vi kar ministra nazivate z obdolžencem. To bi si verjetno vi želeli, ampak minister tukaj ne nastopa kot obdolženec. In tudi, če bi ti članki, ki so podlaga, ki jih v vašem predlogu nazivate z dokazi [[…]]In mimogrede, ja, pet točk od trinajstih temelji na člankih iz medijev, od tega dve točki samo na člankih iz medijev. Samo. Saj tukaj so. Preštela sem. Preštejte še vi. A ja, aha, okej. Torej, pristojne institucije so vse to, kar vi tukaj navajate, gledale, presojale – torej KPK, Računsko sodišče, Inšpektorat za delo, Inšpektorat za javni sektor –, in nobena ni podala nikakršne prijave nikamor. Nobena ni ugotovila nobenih korupcijskih ravnanj. Kot edini nekako verodostojni dokument, na katerega opirate te svoje očitke, in to je poročilo Računskega sodišča [[…]]Ne vem, če ste prebrali tudi odzivno poročilo, ker sama KPK je že v teku postopka odpravila večino nepravilnosti, ki pa, mimogrede, smo že danes tudi ugotovili, izvirajo iz časa, preden je gospod Klemenčič postal [[...]]Ne, to ni laž. To je dejstvo, dokumentirano! Ni laž. Ni. Gospod Goran Klemenčič je ob svojem prihodu na KPK sam naročil zunanjo revizijo, ker je ugotovil, da KPK dotlej še tega ni izvedla in je že na podlagi te izvedene zunanje revizije uspel odpraviti določene pomanjkljivosti, ki jih je ta revizija ugotovila. [[oglašanje iz dvorane]] In ugotavljam, da vam zmanjkuje počasi nekih dejstev, ker so to zgolj poskusi nekih osebnih diskreditacij ministrov, pa tudi nas poslancev tukaj z medklici, ki jih poslušamo vmes, ko drugi govorijo. In kot sem rekla, minister je vse navedbe neštetokrat pojasnil, neštetokrat zavrnil. To, da vi govorite, da ničesar od tega ni zavrnil, to je seveda laž, in to se bo pojavilo tudi na magnetogramu, ko bo ta objavljen. Včeraj ste ministra tudi nazvali "pravni guru". Jaz se strinjam, čeprav jaz mu ne bi rekla pravni guru, jaz bi mu rekla pravni strokovnjak, in to velik strokovnjak. Je eden izmed vodilnih ljudi, ki se bori že ves čas proti korupciji v tej državi, in tudi to so dejstva. Pod vodstvom ministra Klemenčiča je Ministrstvo za pravosodje pripravilo že pakete treh novel sodniške in tožilske zakonodaje, ki jih je ta državni zbor že sprejel oziroma če seštejem, je ta državni zbor skupaj že sprejel dvanajst zakonov, ki jih je predlagalo ministrstvo pod njegovim vodstvom, in osem podzakonskih aktov. Pa jih lahko naštejem, čeprav bo kolega Tanko potem spet ugovarjal, da to ni vsebina današnje razprave, jaz pa vseeno mislim, da je: novela Zakona o kazenskem postopku, novela Zakona o brezplačni pravni pomoči, novela Zakona o državnem tožilstvu, o sodiščih, o sodniški službi, o sodnem registru, o odvetništvu, o sodelovanju v kazenskih zadevah z državami članicami EU, Kazenskega zakonika, Zakona o izvršbi in zavarovanju, Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij in Zakona o sistemskih preiskavah projektov državnega pomena; poleg tega še osem, kot sem rekla, podzakonskih aktov. Vsi ti so ustvarili podlago za učinkovitejši pregon kriminala, za hitrejše reševanje sodnih sporov, za kvalitetnejše kadre v pravosodju, za učinkovitejše izvrševanje kazenskih sankcij, za zaščito osebnega dostojanstva v postopkih izvršbe, za javne preiskave državnih investicijskih projektov, za javnosti dostopnejše delo pravosodnih organov in odvetnikov, za okrepljeno kazenskopravno varstvo ranljivih družbenih skupin, za zaščito svobode izražanja, delovanja medijev in pravice vedeti, za večjo pravno varnost posameznikov pri poslovanju, za hitrejšo in uporabniku prijaznejšo obdelavo vlog za brezplačno pravno pomoč, za proračunske prihranke in ustrezne podlage za uspešno črpanje evropskih sredstev. Vse to je tisto, za kar se mag. Klemenčič zavzema že pred časom svojega mandata kot minister. Njegovo delo je dobro in način, na katerega ste se ga vi tokrat lotili, se meni zdi, bom rekla z besedami kolegice Anje, sramota.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj, dr. Vinko Gorenak.
Moram se odzvati na to, kar je govorila predhodnica, gospa Sluga. Poglejte, kaj ste spet rekli, "vse se nanaša na gospoda Kosa". Poslušajte me, kaj zdaj stran gledate, resnici glejte v oči, "vse se nanaša na gospoda Kosa", ste rekli.
Večina.
Ni res, "vse", ste dvakrat ponovili. Nabava nepremičnega premoženja 17 tisoč se nanaša na leto 2011, zaposlitve se nanašajo na leto 2011 – izplačanih 16 tisoč evrov odnosno pogodbeno delo, to je 34 tisoč evrov. To je neposredna odgovornost gospoda Klemenčiča in ne govorite o gospodu Kosu, nimate prav. Še nekaj vas moram spomniti: Zakon o sistemskih projektih še zdaleč ni sprejet, ampak je v predalu, ker je gor piše "sramota". "Sramota" piše gor in ga je zdaj dal v predal. In še ena stvar: Seveda ste prišli iz teatra v teater, ja, ampak tam ste imeli 600 evrov, tukaj imate pa 3 tisoč in zato morate celo kaj prebrati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Eva Irgl, pripravi [[…]]Replika, izvolite.
Jaz sem v svojem življenju počela že marsikaj, ampak vse, kar sem počela, sem počela zelo dobro. Nisem bila samo v teatru, bila sem tudi za šankom, če je bilo treba, bila sem tudi na sejmih, če je bilo treba, ampak vse sem počela s častjo in veseljem in odlično; lahko pokličete in vprašate. Se pravi, da sem tudi brala.
Hvala lepa. Gospa Eva Irgl, izvolite, besedo imate. Pripravi naj se gospod Dušan Radič.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, veseli me, da se nam je pridružil ponovno nazaj tudi minister za pravosodje gospod Klemenčič. Ampak najprej naj rečem tole – kadar se mora nekdo braniti s tako osebnim žaljenjem, potem stoji na zelo trhlih nogah, da o poniglavosti takšne osebe pač niti ne govorimo. Gospod Klemenčič, vam govorim. Na današnji seji torej govorimo o spornih ravnanjih nekdanjega predsednika Komisije za preprečevanje korupcije, govorimo o koruptivnih ravnanjih predsednika Komisije za preprečevanje korupcije nekdanjega, govorimo o zlorabi položaja in govorimo o zlorabi Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. In zato v Slovenski demokratski stranki vztrajamo in tudi zahtevamo, da novi sestav Komisije za preprečevanje korupcije opravi temeljit nadzor; spoštovani gospod minister, želimo, da novi sestav Komisije za preprečevanje korupcije opravi nadzor nad vašim ravnanjem takrat, ko ste komisijo vi vodili, ker je tako prav in ker je treba slediti transparentnosti in odgovornim postopkom. Žal zaenkrat, kar kažejo naši podatki, vi tega niste uspeli zagotoviti. In zato mora tisti, ki je poklican za to, in to v tem primeru je to sedanji sestav Komisije za preprečevanje korupcije, opraviti detajlno revizijo vašega dela. Seveda bom šla kasneje tudi v druge stvari, ki vas bremenijo. Poglejte, gospod minister. Ko govorimo o integriteti posameznika, ki je jasno zapisana tudi v 4. členu Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, moramo vedeti, da integriteta posameznika ni delovanje samo takrat ko je na funkciji, ampak integriteta posameznika pomeni tudi siceršnje delovanje posameznika. Zato to vaše sklicevanje tako na seji Odbora za notranje zadeve kot tudi danes, da vse, kar vam očitamo, oziroma nekatere stvari, zlasti tiste s premoženjem, ki vam jih očitamo, da so nastale, preden ste vi nastopili funkcijo bodisi na Komisiji za preprečevanje korupcije ali pa funkcijo državnega sekretarja ali zdaj ministra za pravosodje, to je, bom rekla, popolno sprenevedanje, zaradi tega ker morate vedeti, da poznamo primere, tudi v tem Državnem zboru in še kje, ko so posamezniki odstopili s svojega položaja, torej s funkcije kot funkcionarji zaradi tega, ker so nekaj naredili, sporno ravnali, nezakonito ravnali že v preteklosti, ko sploh še niso mnogi izmed teh vedeli, da bodo sploh kandidirali ali postavljeni za funkcionarja. In tukaj je vaša integriteta, spoštovani gospod minister. Tukaj je vaša integriteta, ne pa v tem, da ves čas napadate in žalite. Ampak tudi tukaj se pravzaprav kaže vaša integriteta, kakšna je. Zelo, zelo je načeta. Kot predsednik Komisije za preprečevanje korupcije niste prijavili podjetja vaše žene. Seveda zdaj to minimalizirate. Ampak dejstvo je, da tega niste prijavili. Na Mandatno-volilni komisiji niste znali pojasniti, zakaj hiša, v kateri prebivate, ni bila vnesena v evidence GURS. Niste znali pojasniti. Jaz sem bila članica Mandatno-volilne komisije tudi takrat, ko smo preiskovali, če tako rečem, vaše premoženje, kajti po 21. členu Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije je Mandatno-volilna komisija tista, ki opravi nadzor nad sestavom Komisije za preprečevanje korupcije, zlasti če ugotovi, da je prišlo do suma zlorabe bodisi položaja ali pa da je prišlo do nepravilnosti znotraj premoženja funkcionarja. Prav tako niste želeli pojasniti, kako je možno, da ste dobili kredit po bistveno bolj ugodnih pogojih kot ostali v tistem času. Zakaj ste v tem primeru, spoštovani gospod minister, bili privilegirani? Zakaj? In bi želela, da natančno odgovorite na to vprašanje, kako je to možno. Zakaj to govorim? Od nekaterih posameznikov, funkcionarjev [[…]]Pa da ne bo pomote, to ste prav ravnali, kajti treba je biti pri postopkih transparenten in zahtevati res vse, če se pojavi nekje nek dvom ali sum v zakonitost premoženja, ampak gospod minister, potem morate biti vi prvi, ki morate sami od sebe reči, "ja, pokazal bom vse dokumente". Ampak tega niste storili. Vi ste recimo od predsednika SDS Janeza Janše, ko ste preverjali njegovo premoženje, zahtevali račune za 10 let nazaj in še več, tudi za elektriko, kdo je to plačeval in tako naprej, sami pa na Mandatno-volilni komisiji niste želeli predložiti nobenega računa. Nobenega dokumenta, iz katerega bi lahko ugotovili, kako ste nabavljali določene stvari, vezane na vašo hišo. In zaradi tega je vaša integriteta, spoštovani gospod minister izjemno vprašljiva. Da grem na Računsko sodišče. Tudi pri teh argumentih ste netočni, tudi meglite vso zadevo, se pravi, zmanjšujete nekako težo teh dejanj in ne sprejmete odgovornosti; če ni že subjektivna, je pa vsaj objektivna odgovornost. In če ste človek z integriteto, borec proti korupciji, potem veste, kaj vam je storiti, če se pojavijo sumi in dvom v nezakonitost poslovanja. Jaz trdim, da predsednik Vlade, sploh ker ima visoke etične standarde, vas nikoli sploh ne bi smel predlagati na položaj za ministra za pravosodje. In vi bi morali to zavrniti, pa ne zaradi tega, ker bi bila pod vprašajem vaša strokovnost – v to ne dvomim, to priznam in tudi, kadar na sejah Odbora za pravosodje govorimo o zakonih, ki so na dnevnem redu, to sploh ni vprašanje –, ampak tukaj danes govorimo o integriteti, ki jo oseba pač ima, ne samo po 4. členu Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, ampak je to tudi siceršnje delovanje nekega posameznika. Torej, Računsko sodišče je pred časom izdalo poročilo tudi o nadzoru Komisije za preprečevanje korupcije v času, ko ste to komisijo vodili vi, spoštovani gospod Klemenčič. Revizija res je, to ste tudi včeraj povedali, bila narejena tudi v nekaterih drugih proračunskih uporabnikih. Ampak tisto kar je bistveno, česar pa vi niste povedali, je to, da so se pri vas pokazali najslabši možni rezultati, najslabši možni rezultati. Pri nobenem drugem proračunskem uporabniku niso bili tako slabi v negativo kot pri vas. Zato je to problem. In to ni nekaj kar pustimo vnemar – kršili ste 8 zakonov, več uredb. Da ne naštevam Zakonov o sistemu plač v javnem sektorju, o javnih uslužbencih, delovnih razmerjih in tako naprej. Ampak tisto, kar se zdi meni še bolj bistveno – kršili ste Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije, ki je tudi zakonska osnova za vzpostavitev vaše komisije takrat. Kršili ste ta zakon in zato vas sprašujem, gospod minister, kje je v tem primeru vaša integriteta, kje je v tem? Vem, da ne morete več odgovarjati, ker ste si tako spletno splanirali, da ste vse povedali v enem kosu, potem pa ste vedeli, da pač ne bo možno odgovarjati na naša vprašanja v nadaljevanju, ampak to je vaša napaka. Jaz pa lahko povem in mogoče bova pa kdaj v naslednjih razpravah potem prišla do konca oziroma da boste lahko podali odgovore. Poglejte, gospod minister. Komisija za preprečevanje korupcije mora biti pri obravnavi kateregakoli posameznika objektivna, objektivna. Delovati mora v skladu z integriteto in ne sme biti kakorkoli politično pristranska. Žal vaše delovanje, pa tudi delovanje vašega predhodnika Draga Kosa je bilo vse kaj drugega kot politično nepristransko. In to se vidi na dnevni bazi. Prej ste govorili o zaposlitvi sina gospoda Jožeta Tanka, ki se je zgodila v času Pahorjeve vlade, torej v času, ko je Vlado vodil gospod Pahor. Ampak zanimivo, v tistem času se je zgodila neka druga zanimiva zaposlitev, pa bojda znakov koruptivnega ravnanja, tako kot se je zgodilo pri sinu gospoda Jožeta Tanka, niste zaznali. Govorimo o zaposlitvi sina gospoda Branka Masleše v enem izmed zavodov Mestne občine Ljubljana. Ampak takrat veste, kaj je bil problem in veste, da ste vi takrat preiskovali premoženje gospoda Jankovića in veste, da je bil v postopkih gospod Janković tudi na Vrhovnem sodišču. Ampak to za vas ni bilo problematično, ni bilo problematično. Potem glede nekdanjega predsednika Danila Türka; prej ste povedali, "ja, odprli smo postopek, zdelo se nam je neprimerno, ampak veste, nismo mogli ugotoviti znakov koruptivnega dejanja". Pa ne zaradi tega, ker ne bi do njih prišlo, ampak zaradi tega, ker ste preprosto prej odstopili s svojega položaja. To je norčevanje iz ljudi in iz naravne inteligence ljudi, iz zdrave kmečke pameti. Saj to vsi vidijo, da ravnate politično pristransko in to je vaš problem, gospod minister, to je vaš problem in to je vprašanje integritete. Da ne govorim recimo o primeru poslovanja arhitektke Ane Kučan, hčerke gospoda Milana Kučana, vedno in povsod z Mestno občino Ljubljana in njenimi podjetji. Se vam zdi mogoče to kaj sporno? Se vam zdi morda sporno, sprašujem. Ali zato, ker gre za prave osebe s pravim političnim pedigrejem, to ni problem? Postavljam pač vprašanja, na katera vi žal danes ne morete odgovoriti, se mi zdijo pa zelo pomembna, bistvena in nujna. Potem, če grem naprej. Spomnimo se letalskih kart, ki jih je prej omenil že kolega Gorenak. Vi ste boste spomnili, gospod minister, da sem vam pred interpelacijo gospoda Viranta, kjer smo omenjali tudi te poceni letalske karte, napisala precej dolgo pismo, morda ga še hranite, tega ne vem, ampak nikoli na to pismo, spoštovani gospod minister, niste odgovorili. Takrat ste bili še v funkciji predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Zakaj niste odgovorili? Niste odgovorili preprosto zato, ker ste morali speljati določen projekt, to je projekt rušenja Janeza Janše, to je prvo, skupaj seveda v spregi z dr. Gregorjem Virantom, in takrat ko bi morali povedati, da je dr. Gregor Virant ravnal koruptivno, ste ga zaščitili. Zaščitili ste ga pa tako, da ste zavlačevali s postopki. Nekaj kart, katere bi morali pregledati, ste namreč pregledovali več kot eno leto in na koncu ugotovili, da ni šlo za koruptivno dejanje. Več kot eno leto! Ampak samo da pogledava, kako vaš čas teče pravzaprav; ko ste preiskovali premoženje vseh predsednikov strank, ste porabili za to bistveno manj časa kot za pregled nekaj letalskih kart, kjer bi morali ugotoviti samo, koliko cene odstopajo od dejanskih cen. Zakaj je bilo treba toliko časa? [[oglašanje iz dvorane]] Saj vem, da bi mi z veseljem odgovorili, ampak mi ne morete. Ampak res me zanima, zakaj tako? Gospod minister, če greva še naprej. Komisija za preprečevanje korupcije pod vašim vodstvom, če gledava časovnico spet, je potrebovala več kot leto dni za proučevanje utemeljenosti najema stavbe NPU. Danes ste sicer rekli tukaj, "jaz sem odstopil s položaja". Gospod minister, vi ste bili imenovani za nadzornika, ko se je delal ta postopek, ampak odstopili ste kasneje. Zakaj niste povedali takrat, da je šlo za korupcijo? Zakaj niste povedali? Odstopili ste točno takrat, preračunano, ko vam je to ustrezalo. In to veva, ko vam je to ustrezalo, ste odstopili iz položaja. In še nekaj o bankah. Že včeraj sem rekla in danes ste ponovno ponovili, da je nekdanji predsednik Vlade gospod Janez Janša vas poklical po telefonu in vam čestital za to, ker ste začeli preiskovati bančno luknjo. Res, jaz moram reči, da sem takrat tudi rekla, no končno se bodo neke stvari premaknile na bolje, da se bo ugotovilo, kdo so krivci za nastalo bančno luknjo, da bodo davkoplačevalci lahko vedeli da tisti, ki stori nekaj nezakonitega, potem je tudi obsojen, in smo seveda mislili, da se bo to raziskalo. In zato vam je nekdanji predsednik Vlade gospod Janez Janša takrat čestital. Ampak vi postopkov kot pri zaposlitvi hčerke dr. Danila Türka niste izpeljali do konca, za nagrado pa ste na nek način zrihtali oziroma je komisija uredila službo gospodu Roku Praprotniku na Novi Ljubljanski banki. Če to ni fantastična sprega, gospod minister, prvovrstna, potem ne vem. To je vaš problem in to spada pod področje lastne osebne integritete in o tem mi govorimo, ne pa o tem, da vi danes namesto da bi pojasnjevali te očitke, ki so utemeljeni in jih dokazujemo vedno znova na podlagi jasnih zapisov, tudi Računskega sodišča in na podlagi številk, žalite in mečete na plano osebe in osebne zgodbe ljudi, ki jih danes ni tukaj in se ne morejo braniti. In nimajo nič s politiko in nič z vašimi krediti. Prav nič. Ampak vi o kreditih poveste samo en stavek in mislite, da je za vas zgodba končana. O drugih ljudeh, na primer o sinu gospoda Jožeta Tanka pa razpredate v začetku skoraj polovico časa. Skoraj polovico časa ste temu namenili. In svojo razpravo ste pravzaprav na ta način začeli, z diskreditacijo, z namensko kleveto. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dušan Radič, pripravi naj se gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala lepa. Za začetek za vse, ki radi potujete; vpisal sem "flight Ljubljana–Brussels" – nisem pisal Bruxelles, ker tudi Brussels lovi – in glej ga zlomka, v 3 sekundah sem našel let za 50 evrov, v 3 sekundah z ljubljanskega letališča, pa tudi še enega za 115. Če koga zanima, rade volje, ne bi rad delal reklame [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Za nazaj pa nimam [[…]]Verjetno so tudi bili kakšni. Skratka, tudi za 50 evrov se da iz Ljubljane v Bruselj prileteti. Hvala.
Gospa Eva, prosim.
Evropska komisija je lani konec januarja objavila prvo poročilo o bitki proti korupciji v EU, v katerem ugotavlja, da korupcija prizadene prav vsako od 28 članic, Unijo pa na leto prikrajša za 120 milijard evrov. Položaj je najboljši v skandinavskih državah, najslabše pa je v sredozemskih članicah, kakršne so Grčija, Italija in Španija. Slovenija je po ugotovitvah Evropske komisije med državami srednje in vzhodne Evrope med najdejavnejšimi v boju proti korupciji, saj da ima dobro razvit pravni in institucionalni protikorupcijski okvir. Pa poglejmo, kaj je gospodu sedanjemu ministru za pravosodje Goranu Klemenčiču, takrat še zaposlenemu na KPK, rekla bivša romunska pravosodna ministrica Monica Macovei, sedanja evroposlanka: "To moraš pričakovati in sprejeti v naših tranzicijskih deželah. V kakšni Nemčiji ali Angliji politične stranke koruptivne politike same odrežejo, pri nas jih zaščitijo. V Romuniji organizirajo shode. Zato pa moraš vedeti, da če se v naših deželah upreš koruptivnim politikom, se tudi osebno žrtvuješ. Žrtvuješ družino, sebe. Nekateri to zmorejo, drugi pač ne. Ni vsak heroj. Če si res želiš na koncu priti do rezultatov, moraš vztrajati." To je rekla gospa Macovei. Vodja mednarodne protikorupcijske akademije z Dunaja dr. Martin Kreutner se pa sprašuje: "Kdaj postanejo protikorupcijske komisije problem? Šele takrat, ko so uspešne." Pa ne samo v Sloveniji. To je globalni fenomen. Glede bitk proti protikorupcijski komisiji pa pravi dr. Kreutner, da protikorupcijske komisije, kot jo ima Slovenija in druge države, ne lebdijo v zraku v nekakšni nirvani, ampak so dobro premišljeni mehanizem, ki je trdno vpet tudi v vrsto mednarodnih dokumentov in pravil – od konvencije OZN, dokumentov Sveta Evrope do pravil EU. Zato je treba zavračati napade na protikorupcijske komisije, s katerimi poskuša politika zmanjšati njihovo legitimnost. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marjana Kotnik Poropat, pripravi naj se gospod Franc Breznik.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Lepo pozdravljeni, vsi prisotni! Danes smo se sestali na tej izredni seji Državnega zbora, za katero je zahtevo za sklic podala skupina poslank in poslancev Državnega zbora z namenom, da bi Državni zbor Republike Slovenije podal zahtevo za uvedbo postopka iz drugega odstavka 13. člena v zvezi s prvim odstavkom 13. člena Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije zoper ministra za pravosodje mag. Gorana Klemenčiča zaradi suma korupcije, kršitve predpisov o nasprotju interesov, omejitvi poslovanja ali o lobiranju oziroma zaradi ocene in odprave posamičnih ali sistemskih korupcijskih tveganj ali kršitev etike in integritete javnega sektorja. V nekaterih stališčih poslanskih skupin, predvsem koalicije je bilo ugotovljeno, da ni razlogov za uvedbo takega postopka, saj minister Klemenčič dela dobro. Tudi sama menim, da minister Goran Klemenčič opravlja svoje delo odgovorno in dobro. V času, ko je bil gospod Klemenčič predsednik Komisije za preprečevanje korupcije, je doživela Komisija za preprečevanje korupcije prav zaradi strokovnega dela Gorana Klemenčiča največji ugled. Tudi po prevzemu vodenja ministrstva za pravosodje minister mag. Goran Klemenčič nadaljuje svoje delo boja proti korupciji, boja za pravno varnost državljank in državljanov Republike Slovenije. Zato se pridružujem mnenju vseh, ki hočete videti ministra Gorana Klemenčiča takega, kot je, to je borca proti korupciji. Ta seja danes je zahtevana zgolj z namenom, da se ministra Klemenčiča diskreditira pred poslanci Državnega zbora in pred državljani oziroma pred javnostjo. Opozoriti želim še na to, da je Vlada proučila vse očitke, ki jih v zahtevi za sklic izredne seje Državnega zbora navajajo predlagatelji, in ugotovila, da so očitki neutemeljeni. Dejstvo je, da bi Komisija za preprečevanje korupcije lahko uvedla postopek zoper Gorana Klemenčiča, če bi bilo ugotovljeno, da je deloval koruptivno. Prav tako Računsko sodišče po opravljeni reviziji v predlogu revizijskega poročila Komisiji za preprečevanje korupcije ni naložila nobenega popravljalnega ukrepa, ne med samim postopkom, kot tudi ne po izdaji poročila o sami reviziji. Poudarjam, Računsko sodišče ni ugotovilo nobenih kršitev obveznosti poslovanja mag. Gorana Klemenčiča. In še o delovanju mag. Gorana Klemenčiča kot ministra za pravosodje. Ministrstvo za pravosodje je pod vodstvom ministra mag. Gorana Klemenčiča dalo v proceduro Državnemu zboru tri novele zakonov s področja tožilske in sodniške zakonodaje. Spoštovani, dovolite, da preciziram. Marca letos smo sprejeli Zakon o spremembi in dopolnitvi Zakona o sodiščih, nato Zakon o spremembi in dopolnitvi Zakona o sodniški službi in Zakon o spremembi in dopolnitvi Zakona o državnem tožilstvu. Vsi ti zakoni uvajajo na področju pravosodja močno sistemsko krepitev mehanizmov etičnega delovanja pravosodnih organov. In to je zelo pomembno. Podana je podlaga za pravosodne etične kodekse ter za vzpostavitev etičnih komisij, ki so se že oblikovale. Uzakonjen je bolj objektiven in transparenten postopek izbire kandidatov za izvolitev v sodniško in državnotožilsko funkcijo. Vzpostavljeni so bili mehanizmi za uveljavljanje višjih standardov službenega in zasebnega ravnanja in obnašanja nosilcev funkcij v pravosodju. Uvedene so spremembe za učinkovitejše delovanje pravosodja, to je razporejanje okrajnih sodnikov na okrožna sodišča zaradi pospeševanja dela reševanja zadev, navajam kot primer. Na Specializiranem državnem tožilstvu Republike Slovenije je vzpostavljen poseben oddelek za postopke v zvezi z odvzemom premoženja nezakonitega izvora. Odpravljene so kadrovske omejitve za imenovanje novih državnih tožilcev s posebnimi znanji na Specializirano državno tožilstvo. Navedla sem le najpomembnejše spremembe. Vsled navedenega tudi sama menim, da je sklic današnje seje namenjen predvsem za to, da se javno obračunava z ministrom, spoštovanim Goranom Klemenčičem. In za zaključek se bom poslužila mnenja, ki ga je v tej zadevi zapisala Vlada Republike Slovenije in s katerim se tudi sama zelo strinjam. Takole se glasi: "Iz opravljenega dela ter iz ambiciozno zastavljenih prioritet Ministrstva za pravosodje se vidijo prizadevanja ministra mag. Gorana Klemenčiča h krepitvi pravne države, nadgradnji obstoječih mehanizmov boja proti korupciji in povečevanju transparentnosti v javnem sektorju." Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj, dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Ja, čisto na kratko. Gospa Poropat. Pravnica, diplomirana pravnica, poglejte, kaj ste rekli. Rekli ste, da Računsko sodišče ni našlo nobene napake. Računsko sodišče je zapisalo, da je gospod Goran Klemenčič kršil 15 zakonov in med drugim porabil 34 tisoč evrov na nezakonit način, vi pa pravite, da Računsko sodišče ni našlo nobene napake. Jaz sem, veste, da sem bil malo zmeden sedajle. Sem že pripravil, da bi vam začel ploskati. Mislil sem vam ploskati, potem sem pa pogledal na koledar, pa vidim, da je 9. december Namreč, ker če bi bil 1. april, bi začel ploskati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Breznik, pripravi naj se dr. Jasna Murgel.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Če bi govoril z vojaško terminologijo, bi rekel, "napad je najboljša obramba". Torej, odgovori z neko argumentirano vsebino ministra Klemenčiča so se sprevrgli v napade na Slovensko demokratsko stranko in mislim, da kolegi – tako v vlogi predlagatelja kolega Gorenak kot kolegica Bah Žibertova kot kolega Tanko in ostali, tudi kolegica Irglova – dokazujejo, da minister Klemenčič danes zavaja slovensko javnost in laže pred kamerami. Jaz bi spomnil na tri pomembne točke. Ne bi rad ponavljal tistega, kar so povedali kolegi, rad bi pa odprl nekaj jasnih zadev. Prvič, minister Klemenčič govori, da je bil vedno nepristranski, da ni na strani ne leve ne desne politike. Jaz bi želel od ministra Klemenčiča, seveda če bi imel to, lahko rečem, če bi imel to srečo, da bi sploh bil v dvorani, torej bi želel odgovor, koga od tranzicijske levice, ko je bil predsednik KPK, je v bistvu nasadil. Koga je on preiskoval in za katerega od tranzicijske levice je spravil preiskavo do konca in izdal poročilo? Če je odgovor – nekoga, ki ga tranzicijska levica odpisala, ki ni bil sposoben sestaviti Vlade, tako kot gospod Janković, potem ta človek odpade. Ta je bil v bistvu že truplo, po katerem so vsi hodili in so ga nekako riskirali. Je pa nekaj drugega; človek, ki je bil takrat v preiskavi kot eden izmed predsednikov stranke, gospod Virant [[…]]Jaz sem se z letalskimi vozovnicami Adrie Airways, državnega podjetja ukvarjal morda nekoliko bolj. Tudi zaradi tega, ker sem poznal tako komercialnega direktorja Adrie gospoda Kostanjška kot njegovega namestnika. Poznal sem ju prek tega, da sem pač jaz za Adrio delal zadeve zastonj v tisti znameniti operaciji asanacije letalske nesreče v letu 2008, ko smo v Janševi vladi dokončno sanirali letalsko nesrečo in pokopali določene posmrtne ostanke ljudi, ponesrečenih potnikov. Lahko bi rekel in postavljam eno vprašanje – zakaj nisem jaz kot gospod Virant pisal in klical gospoda Kostanjška naj mi kot znancu da te karte zastonj ali pa za minimalno ceno? Tisto, kar je prej kolega Radič začel spet ponovno zavajati [[…]]Ker tipično je za to stran – največkrat čitajo; ali imamo tako imenovano Prežihovo bralno značko? To vam lahko povem, da v Demokratski stranki ne morete biti niti kandidati za poslance. Tisti, ki čitajo, pač lahko čitajo svoje obdobje, ko se izobražujejo. Ko prideš pred kamere, pač lahko citiraš kakršnakoli besedila ali pa citate iz nekih besedil. Poslanec, če govori iz srca, če hoče povedati neko resnico, pač mora to povedati jasno in glasno brez čitanja. Bralno značko smo imeli, jaz sem jo imel leta 1982, 1981, ko sem se izobraževal na osnovni šoli. To, kar je gospod Radič rekel, je ponovno tipični sistem zavajanja. Ja, seveda dobite tudi karto za Bruselj za 50 evrov, z nizkocenovnikom. Mi govorimo o Adrii Airways, o državnem podjetju, katero so davkoplačevalci, cela vrsta ljudi, ki dela za minimalne plače, dokapitalizirali cirka vse skupaj s približno s 50 milijoni evrov. Govorim o nekomu, ki je tako kot gospod Klemenčič govoril, da smo vsi pokvarjeni, samo on ni pokvarjen. In jaz zdaj sprašujem gospoda Klemenčiča zakaj jaz nikoli nisem klical gospoda Kostanjška, kljub temu da sem imel velik bonus za operacijo, ki smo jo storili skupaj, ali pa ker sem bil en izmed nosilnih ljudi te operacije, zakaj ga nikoli nisem klical in prosil zase in za svojo družino, naj mi zrihta bolj poceni karte? Zdaj pa, če bi, gospod Radič kot poslanec pogledal, koliko stane z Adrio Airways let recimo Frankfurt–Ljubljana, kjer je gospod Virant takrat letel v prvem razredu – v prvem, ne v komercialnem, tako kot letimo poslanci, bi lahko ugotovil, da karta stane v normalnih razmerah približno 600 evrov. Govorim torej za komercialni razred in ne za tako imenovani business class ali pa za first class; first class ne obstaja, to je business class pri Adrii. Torej, kaj hočem povedati – to so bile karte, ki so bile takrat na tržišču približno tisoč evrov in nekdo jih je dobil za 8 do 10-kratno nižjo ceno, 8 do 10-kratno nižjo ceno! In še nekaj. Ko je bil gospod Klemenčič predsednik KPK, je takrat časnik Dnevnik jasno in glasno pokazal korespondence med gospodom Kostanjškom in gospodom Virantom. Točno za karto, za os, kdaj, katera proga. In še nekaj – kolikokrat je to je to za 8 članov družine, ki so leteli v business classu? Torej smo funkcionarji, davkoplačevalci nam dokapitalizirajo državno podjetje, mi pa lepo sedimo v business classu in nabijamo in se imamo za nekaj več. To je ta problem. Veste, če bi tudi gospod Virant letel z Lufthanso pa dobil karte zastonj, mene ne zanima. To podjetje ni v državni lasti Republike Slovenije in mi o davkoplačevalci nismo morali dati 50 milijonov evrov, tako kot v Adrio. In potem gospod Klemenčič napiše kot argument, da on je ugotovil, da ima informacije, da je Adria od leta 1982 že vsem funkcionarjem dajala karte po posebnih ugodnostih. Nikoli nisem ugotovil, da bi kdajkoli kdo kaj sprožil proti najbolj dolgoletnemu direktorju Adrie in tako naprej, to je gospodu Kocjančiču; tega pač nikoli ni bilo. Nadaljevanje te pristranskosti ministra je v tem, da takrat, ko so tudi preiskovali gospoda Viranta, ko je imel jasne in glasne podatke, ko bi lahko zaprosil tudi za korespondenco, tako kot je pri gospodu Janši, je gospod Klemenčič v sferi njegovega delovanja takrat izvzel te karte, on je izvzel obdobje, ki ga je preiskoval, in je izvzel te karte. Torej totalno pristransko, ponovno. In zdaj ga ponovno ni tu, ne njegovega državnega sekretarja, da bi ga jaz vprašal, kateri je bil iz tranzicijske levice tisti, proti kateremu je on zaključil postopek in izdal poročilo. Če bo govoril o gospodu Jankoviću, ki je bil takrat truplo, potem glejte, tega jaz ne kupim. Jaz želim, da pove, katere postopke je on speljal, razen pri gospodu Janši. In nadaljevanje. Prej je kolega Gorenak opomnil kolegico iz Desusa, da je diplomirana pravnica in da si ni sploh niti pogledala gradiva in ni pogledala, kaj je Računsko sodišče Republike Slovenije napisalo. Jaz bi gospoda Klemenčiča – kljub temu, da se zavedam, da je gospod Klemenčič nekako specializiral mednarodno kazensko pravo s področja genocidov in mednarodnih tribunalov in o tem tudi predaval – spomnil na načela civilnopravnih razmerij, ki jih poznamo v pravu. Načelo civilnopravnih razmerij, govorimo o dispoziciji pravne volje, to je osnovno načelo. In če bi pogledali poročilo pri gospodu Janši, bi ugotovili, da se je on celo sam – ni samo minister, ni specialist, ni nadangel Gabrijel, ker samo on ni pokvarjen, vsi ostali smo pokvarjeni ,– vmešal v civilnopravno razmerje, koliko je vredna nepremičnina, ali lahko on ta posel spelje ali ne. In on ocenjuje vrednost nepremičnine, on potem na podlagi razlike ugotovi, da je nekdo približno 150 tisoč evrov imel viška premoženjske koristi. Poslušajte, to je nonsens; vsak, ki pozna načela civilnega prava, ve, da je to nonsens. Gospod Janša, takrat ni imel koristi od državnega podjetja; če bi to delal z državnim podjetjem, tako kot je gospod Virant, potem ta problem ne bi bil. Problem je, da je gospod Janša to pogodbo naredil s podjetjem, ki ni bilo v državni lasti. Res je, da je delalo za državo, ampak že skozi vse obdobje. In torej on je ugotavljal ceno, ki jo lahko stranki dosežeta. To je nonsens, torej mešal se je v dispozicijo pravne volje med dvema subjektoma, ki sta sklenila neko pogodbo. In da lahko to nekdo naredi, to je tipičen primer totalne pristranskosti, nepoznavanja prava, izigravanja prava, in vsak resen profesor civilnega prava se lahko samo prekriža in reče, da je to nonsens. To je tipičen primer pristranskosti. Da ne govorim za gospoda Viranta, torej sem jasno dal vedeti, da je vzel zelo kratko obdobje, v katerem bi bilo najmanj teh kršitev, za gospoda Janšo pa dobesedno vse obdobje, tudi takrat ko še zakon ni veljal. In seveda, zadeva uspe, Vlada pade in kaj, in nagrade prihajajo. Nagrade prihajajo, torej vsi gredo na višje funkcije, tretja članica na fakulteto, en izmed članov, tretjerazredni novinar z novinarsko šolo gre na NLB in tam proučuje korupcijska tveganja. Ljudje božji, pa kje mi živimo!? In tudi ta novinar, poglejte, ga je gospod Klemenčič imel v senatu, kjer je bilo jasno, da je pristranski, ker je leta in leta pisal v enem Dnevniku, njegova zgodba in njegovo novinarsko delo je bilo samo pisanje proti gospodu Janezu Janši, SDS. To je bilo delo gospoda Praprotnika. In ta gospod Praprotnik, torej kot novinar, je bil velik specialist za korupcijo naenkrat in imenovan v senat. In v temu senatu, ko je bilo to poročilo za gospoda Janšo izdano, se ni izločil. Se ni izločil. Kje je tu videz nepristranskosti ene komisije? Ponovno pod senatom gospoda Klemenčiča. Se ni izločil. Prvič, imenovanje nekoga, ki nima nobenih izkušenj, torej ne vem, katere izkušnje. Vi imate izkušnje delovne in imate izkušnje na vodilnih in vodstvenih položajih, ki se drugače ovrednotijo. Imate nekoga, ki sploh ni imel izkušenj, če zanemarimo njegovo izobrazbo osnovno, s katero nima kaj iskati v senatu KPK niti po svojih znanjih ni imel kaj iskati [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Oprostite, kolega, novinar je, novinar je gospod Praprotnik, novinar, žal, žal kolega Han, moram te opozoriti, je novinar. Sploh spoštovanje do novinarskega poklica; tako kot jaz kot inženir in ekonomist po mojem ne morem biti zdravnik ali sodnik v tem primeru, tako ne more biti novinar tam v KPK. Torej, nadaljevanje te zgodbe je bilo, da KPK odstopi, ker rečejo, da oni korupcije [[…]]Nič ni zaleglo, torej oni so odstopili, češ da smo vsi pokvarjeni, samo oni so v redu. En odhaja v banko, v kateri te bančne luknje niso preiskali, niso izdali poročila, niso pokazali s prstom, kdo je kriv za bančno luknjo, torej ravno za tisto ugodnost, ki so jo storili za takratno upravo, gospod Praprotnik tam dobi službo. Gospod Klemenčič pravi, da se ne gre tega več. Prvič je to rekel po tisti aferi s stavbo NPU, kjer je bil vodja projekta NPU. Vodja projekta NPU, pa ni vedel, da so sklenili tako škodljivo pogodbo in oškodovali državno premoženje in davkoplačevalce, tega ni vedel; mogoče ne pozna tako imenovane objektivne ali pa subjektivne odgovornosti. Ta dva pojma mu, izgleda, sploh nista znana in torej on nikoli nič ni vedel. In to je zgodba Gorana Klemenčiča. Da ne govorim o vsem tem, kar so kolegi razlagali, ko ni prijavil po zakonu, ko je odstopil kot predsednik KPK in tudi njegov kolega Praprotnik odstopi, torej on ni prijavil svojega premoženja. Ponovno po zakonu, ko bi ga moral kot funkcionar. Torej, vse to so kršitve, ki so jasne in glasne, s katerimi lahko dokazujemo. In ničesar ni bilo. Gospoda Viranta še danes ne preganja nihče za vse to, kar je naredil. On še vedno je veliki svetovalec, mislim da še nosilec pedagoških procesov na Fakulteti za upravo in tako naprej. Torej, levici se ni zgodilo pod ministrom Klemenčičem ničesar, ničesar. In pravi, da on ni pristranski – ponovna laž. Ponovna laž. Lahko nadaljujemo kar naprej. Lahko še nadaljujemo torej potem, da danes kolegi in kolegi govorite hvalospeve Ministrstvu za pravosodje; saj nam tujina sporoča, kako deluje naše pravosodje. Ne rečem, da je vse krivda gospoda Klemenčiča. V letu in pol, jaz sem mu davno dal vedeti, da ne bo mogel narediti, ampak ni naredil ničesar v smeri tega. Poglejte, danes v Murski Soboti – zaključek zgodbe s Popovom; tu je on oproščen, zgodba je zaključena. Totalna zloraba tožilcev, sodnikov. Uporabijo dva, ki sta bila totalno pristranska, dva z JNA profilom sta bila usodna, zaprisežena eksperta, ki sta celo delovala skupaj s Popovom v isti kasarni, in tega nihče ne ugotovi, ne sodišče ne tožilstvo. V normalni državi bi bil minister za pravosodje prvi, ki bi odstopil, odstopila bi ministrica načelno za obrambo, ta dva bi bila nečastno odpuščena in tako naprej. Torej, ničesar se ne bo zgodilo. Velika svinjarija, dolgoročno ogroža samostojno državo Slovenijo in ogroža tiste temelje te države in minister Klemenčič ne bo reagiral. Sramotna sodba in afera Patria; nič se ni zgodilo, jasno in glasno, postopek je zaključen, jasno je, da je Janez Janša bil nedolžen in je dokazal svojo nedolžnost. In poglejte, nič se ne zgodi, ena ključnih afer. Prej so govorili o gospe Betetto, da jo mi napadamo. Ne, mi smo samo povedali vam vsem jasno in glasno, da od štirih kandidatov je eden, ki močno odstopa, za katerega vsi ptiči na vseh vejah v Evropi vedo, da močno odstopa; ne gospa Betetto, ki je ena izmed kršiteljic, lahko rečemo, človekovih pravic. Tudi ravno v tem času, ko ste izločili dr. Jakliča, velikega vrhunskega strokovnjaka, ste v bistvu tudi njemu naredili največjo uslugo, kolegi in kolegice. Ker na Harvardu je jasno in glasno pravilo, torej najboljši ostanejo tukaj. In torej gospodu Jakliču ste omogočili, da je ostal na Harvardu. Ste pa pokazali svojo pristranskost, pokazali ste svoj domet in, "dajmo širiti svojo negativno kadrovsko selekcijo še naprej v tej vladi". To mislim, da ljudje opazijo, in tudi takega ministra, kot je gospod Klemenčič danes, bodo ljudje opazili. Opazili bodo njegove klevete, laži in njegove napade, ne pa argumentirane odgovore nam, tistim, ki smo sklicali to sejo. In bistvo te seje je, da razjasnimo, kdo je kje in kdo je kaj res naredil. Minister Klemenčič ima masla na glavi, vedno je bil povsod zraven, bil je torej zraven pri največji korupcijski aferi, vrgel je Vlado. Jaz nimam ničesar z gospodom Klemenčičem, meni ne morejo očitati, da mi je nesimpatičen, da sem v kakršnemkoli osebnem konfliktu z njim. Govorim na podlagi argumentirane razprave. In moje trditve lahko vedno in vedno in znova in znova torej poudarjam in lahko jih dokazujem. In jaz bi želel, gospa podpredsednica, da bi gospoda Klemenčiča poklicali v dvorano, da naj neha kaditi, kakršnokoli cigareto ima, ali elektronsko ali pravo. Naj pride sem in naj pojasni svojo nedolžnost, svojo nepristranskost in naj mi da odgovore na vso mojo razpravo, ki sem jo imel, in vse moje obtožbe, ki sem jih podal zoper njega. Zato bi prosil, da prekinete sejo pa ga zaprosite, da pride nazaj in da to posluša. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod Klemenčič se mi je opravičil, prihaja v dvorano nazaj, en nujni opravek ima in se vrne. Repliko [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Najprej je replika, gospa Marjana Kotnik Poropat [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Postopkovno, dr. Vinko Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Predsedujoča, jaz verjamem, da običajno rečete, da predstavnika Vlade ni in da bo prišel in kaj jaz vem kaj [[…]]Zdaj ima gospod Klemenčič nek opravek, v redu, državni sekretar mora biti pa tukaj. Generalni sekretar vi niste nadomestilo; vi imate status ministra v odnosu do organov, tistih ki jih ima pod Vlado, ne pa [[…]]Predstavnika ministrstva ni tukaj. Gospod Klemenčič mora biti tukaj ali mora biti tukaj njegov državni sekretar, sicer poslovniških pogojev ni. Lahko pa vstanete in pogledate, če se je kam skril tam od sramu, to pa je možno, ker jaz ne vidim, veste.
Hvala lepa. Jaz verjamem, da bo gospod minister se vrnil, tako da nadaljujemo z repliko gospe Marjane Kotnik Poropat. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani, jaz bi želela replicirati spoštovanemu poslancu gospodu Brezniku, ki je, ko me ni bilo v dvorani, hitro moral kritizirati, kako jaz kot diplomirana pravnica nisem nekaj vedela in kako nisem prebrala gradiva [[…]]Veste, spoštovani gospod Breznik, to pa je huda obdolžitev in vi ne veste, koliko sem ga jaz študirala, koliko sem ga prebrala in nimate pravice, da v temu državnemu zboru nekaj takšnega govorite o meni. Jaz sem gradivo prebrala, ampak vi me prej niste vprašali, bi vam povedala. Če sem narobe navedla mogoče v svoji razpravi [[…]]Trdim, da spoštovani gospod minister ni storil nobenega takšnega kaznivega dejanja, da bi ga preganjalo Računsko sodišče, da bi zoper njega zahtevalo kakršen koli postopek, in tudi Komisija za preprečevanje korupcije ni uvedla zoper njega postopek. Torej, za nas velja, da je nedolžen, če ni bilo postopka zoper njega in ni bil obsojen. Vsak, ki stori kaznivo dejanje, je šele, ko mu je dokazano in ko je pravnomočno obsojen, da ga je storil, se mu to lahko očita in ima posledice, prej pa ne. Toliko, hvala lepa.
Hvala lepa. Predlagatelj dr. Vinko Gorenak, izvolite.
Samo na kratko. Gospa Poropat, nimate prav. Poglejte, kaj piše v magnetogramu. Vi ste prej rekli: "Računsko sodišče v primeru gospoda Klemenčiča ni ugotovilo narobe nič". Če ste vi prebrali – jaz ne vem, kaj je govoril gospod Breznik, ampak predpostavljam, kaj je govoril – našo zahtevo in revizijsko poročilo Računskega sodišča, ste ugotovili, da je kršil petnajst zakonov in da je v zrak pognal 34 tisoč evrov. Potem pa ne govoriti [[…]]Res je, da niso rekli, da je to kaznivo dejanje, vendar bodite točni, vi ste pravnica s pravniškim državnim izpitom in morate biti točni. Je pa res, da to predstavlja negativno mnenje Računskega sodišča in po našem prepričanju koruptivno ravnanje, ne kaznivo dejanje. Prosim, bodite točni, hvala lepa [[…]]Ste že našli gospoda ministra?
Jaz ga ne iščem, toliko v vednost. Besedo ima dr. Jasna Murgel, pripravi naj se gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa za besedo. Kolegice in kolegi, danes spet imamo, kako naj rečem, "malo mešano na žaru" v režiji naše prijazne opozicije. Vidimo, da bi vi nekako radi, da bi bil minister Klemenčič obdolženec, pa ni. Ni, ker ni v kazenskem postopku, zato prosim, da ga ne imenujete obdolženec. To je poskus [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Jaz bi prosila predsedujočo, da mi omogoči, da ko govorim, da mi drugi ne skačejo v besedo, hvala lepa. To je poskus, da se očrni nekoga, da bi bili drugi videti malo manj črni. KPK je ugotovila v primeru Janeza Janše, da ni dokazal, od kod je izvor premoženja v višini 210 tisoč evrov. In ta KPK vam je zelo očitno sveta, če želite, da Državni zbor zahteva od KPK, da uvede postopek proti ministru Klemenčiču. Jaz bi se rada osredotočila na to, kaj je predmet vašega predloga; ali so to morda dejanja korupcije, ki jih določa 4. člen zakona v 1. točki, ali je to ugotavljanje nezdružljivosti funkcije skladno s 26. členom, ali je to članstvo ali dejavnost, ki je nezdružljiva s funkcijo – 27. člen Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, ali je to sprejemanje daril – 30. člen, ali je dolžnost izogibanja nasprotju interesov v skladu s 37. členom, kar bi lahko bila podlaga, da bi potem zahtevali od KPK, da uvede postopek proti ministru. Danes smo se pogovarjali o marsičem. Moram reči, da je bila zelo široka debata na vseh straneh, to je treba priznati. Na primer, pa če rečem samo za predlagatelja, NSi je ocenjeval delo mag. Klemenčiča kot ministra. Sedaj nobenega od NSi ni tukaj, ampak vseeno pač za javnost moram povedati, da bi lahko uporabili pač interpelacijo, če bi želeli razpravljati o odgovornosti za delo gospoda Klemenčiča kot ministra. Moram ugotoviti, da v predlogu, ki ste ga podali, nikjer ne podajate navedb, o katerih dejanjih iz Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije se pogovarjamo. Vi samo na splošno pozivate, naj Državni zbor zahteva od KPK, da uvede postopek. Pa bom še nadalje razložila, kaj mislim s tem, ampak osnovni razlog je pribiti ministra Klemenčiča na križ. To je tisto, kar si želite. In bom sedaj razložila, zakaj tako sklepam. Povejte mi, katera ravnanja od teh, ki ste jih našteli po posameznih točkah, imajo znake suma korupcije, kot jih opredeljuje Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije. Torej, točka 1, kar zadeva revizijsko poročilo Računskega sodišča. Vi ne zatrjujete suma korupcije, ne poveste, za katera dejanja gre, da bi navedli – ta in ta dejanja in iz teh dejanj sedaj izhaja, da je izpolnjena definicija korupcije iz zakona. Ne, tega niste naredili. Točka 2. Predlagate KPK, da sama razišče, ali je prišlo do korupcije in kršitev pravil o integriteti. O čem, ne poveste. Točka 3. Tam kjer inšpekcija ni ugotovila nepravilnosti, naj sedaj KPK išče korupcijo, ker se pač predlagatelju zdi, da je to korupcija. Točka 4. O tem smo tudi govorili. Namestnika KPK ni imenoval gospod Klemenčič. Torej ne vem, kaj se mu sedaj očita, ampak ne nekaj na splošno, ampak v skladu z Zakonom o integriteti in preprečevanju korupcije, torej za eno od teh dejanj, ki so notri našteta. Pa bom razložila še, za kaj gre. Točka 5. Naklepna kršitev pravil postopka. Prvič, pred Vrhovnim sodiščem. Tega Vrhovno sodišče ni ugotovilo, naklepne kršitve postopka. Ampak kje je tu korupcija? Kaj je tu korupcija? Tega v vašem predlogu ni. Da bi vi rekli, "ta in ta dejanja izpolnjujejo znake korupcije kot določa 1. točka 4. člena". Vi ste lepo, kolega Gorenak, povzeli tole, definicijo ste prebrali: " … je vsaka kršitev dolžnega ravnanja uradnih in odgovornih oseb v javnem ali zasebnem sektorju, kot tudi ravnanje oseb, ki so pobudniki kršitev ali oseb, ki se s kršitvijo lahko okoristijo, zaradi neposredno ali posredno obljubljene, ponujene ali dane oziroma zahtevane, sprejete ali pričakovane koristi zase ali za drugega". Vi niste navedli in tudi ne morete, da je kršitev Zakona o integriteti sedaj to, da bi bila kršena pravila postopka. Tega ne morete niti, ampak dobro, niste niti poskusili. Točka 6 vašega predloga. Zatrjevana kršitev, da ni minister Klemenčič predlagal razrešitve predsednika Vrhovnega sodišča, ker v eni zadevi se pač ni izločil. Tudi niste navedli, v čem naj bi bila to korupcija, ampak spet ne pravim, ker vi pač mislite, da je korupcija, ampak skladno s to definicijo korupcije, ki ima svoje navedbe. Ja, ja, svoje navedbe, ker je treba pač dejansko stanje spraviti pod tisto definicijo, to je pa malo težje delo in ga niste opravili. Enako točka 7; KPK bi sprožila postopek, če mag. Klemenčič ne bi prijavil premoženja, kot je treba, saj je zdaj oddal kot minister prijavo stanja svojega premoženja. Točka 8. Kot je povedal sam minister, temelji na krivi ovadi, dokazano krivi ovadbi. Točka 9. Ta komisija v zvezi z bančno luknjo. Mene pa res zanima točno, kaj je pri očitanem dejanju, ko ni predložil vseh zahtevanih dokumentov preiskovalni komisiji o bančni luknji leta 2013, kaj je zdaj tukaj bila korupcija, v čem so ta dejanja bila korupcija. Ampak spet ne to, kar pač mi rečemo, "ja to pa je zdaj korupcija". Ne, ampak tako, kot je definicija v Zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije. Tega niste navedli. Veste, zelo težko je, ko recimo pišeš tožbo, subsumirati dejansko stanje pod zakonsko normo, navesti, "ta pa ta dejanja so torej ta kršitev in zato zatrjujem, da je nekdo pač storil to dejanje". Najlažje je pač malo tako, "ja, pa to je korupcija in meni se zdi, da to je to". Torej, nikjer ni opredelitve dejanj, ki naj bi predstavljala sum korupcije. V vseh teh točkah vi pač rečete, "sum korupcije", ne ukvarjate se pa s tem, kaj je zdaj to, ali to res dejansko ustreza tisti definiciji suma korupcije, ki je navedena v zakonu. In potem še kar tako pavšalno govorite, "ja, potem pa je podana še domnevna kršitev integritete". To se tako lepo sliši, tudi kolegica Irglova je o tem govorila; saj vem, bo imela repliko, ker sem ji ime omenila, ampak dobro. Pripravljena sem tudi to poslušati. Ta kršitev integritete pa ima svojo opredelitev v zakonu. To ni kar tako in niste v vaših predlogih navedli, s čim je bilo kršeno pričakovano delovanje in odgovornost pri preprečevanju in odpravljanju tveganj, da bi bila oblast, funkcija, pooblastilo ali druga pristojnost za odločanje uporabljena v nasprotju z zakonom, pravno dopustnimi cilji in etičnimi kodeksi. V čem, tega niste opredelili; gre namreč za integriteto kot pravni standard, kot pravno normo, ne neko politično normo –, integriteto pač, ker rečemo, da je to integriteta in to se nam zdi in pač potem nekdo odstopi, ker je bila njegova diploma plagiat. Zdaj govorimo o pravni, pravni definiciji integritete. Tega tukaj niste navedli, niste, niste, pa lahko mahate, spoštovani kolega, ampak niste. Torej, ni tako lahko dokazati, da določeni očitki o nepravilnostih ali kršitvah izpolnjujejo vse znake dejanja – to zdaj ni kaznivo dejanje, ampak je nekaj podobnega, korupcija ali kršitev pravil o integriteti. Ni tako lahko v neko vlogo, ko zatrjujemo kršitve, povzeti, da dejansko izpolnjuje znake tega dejanja, in pač tega niste naredili; saj vas razumem, malo težka naloga je. Skratka, v skladu z zakonom torej niste sestavili predloga, da bi rekli, da bi iz vaših navedb dejansko izhajalo to, da je prišlo do kršitev, ki jih zatrjujete, po Zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije. In torej, ker se pač vam nekaj zdi, da to ni prav, pa ni prav, saj marsikaj ni prav, ampak to ne pomeni, da potem to ni v skladu z zakonom, da pomeni sum korupcije, pa da pomeni kršitev pravil o integriteti po tem zakonu. Samo na to opozarjam. Skratka, tu je ta predlog pač pogrnil na celi črti, ker se vam pač nekaj zdi, da je to kršitev pravil o integriteti, pa sum korupcije obstaja – karkoli že minister naredi, vse je kršitev tega zakona. Treba je pač bolj natančno opredeliti, podati navedbe in dokaze. Tako se to pač dela na sodišču, ki mi ga tako strašno očitate tolikokrat. In torej, ker tega vsega ni v tem predlogu, je moje mnenje, da gre za načrtno izrabo državnega zbora za osebno in strokovno diskreditacijo ministra. Zato sem vesela, da je bil predlagani sklep zavrnjen, ker je skregan z vso logiko in pravom. In tudi če vi zdaj s srcem čutite to pravo – srce pač mora imeti tukaj v primeru predpisov podlago v zakonu. S takšnimi predlogi pa res ne bomo prispevali k odpravi korupcije in smo danes po mojem skromnem mnenju samo tratili davkoplačevalcem čas in denar in sem vesela, da smo ta predlog že na Odboru za notranje zadeve zavrnili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj, dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Gospa bivša sodnica, sedanja poslanka in bodoča sodnica, doktorica, pogrnili ste na celi črti. Utemeljil vam bom vse tisto, kar ste vi sedaj govorili. 4. člen Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije pravi naslednje: "Korupcija je vsaka kršitev dolžnega ravnanja uradnih odgovornih oseb v javnem in zasebnem sektorju, kot tudi ravnanje oseb, ki so pobudniki kršitev ali oseb, ki se s kršitvijo lahko okoristijo, …" – poslušajte me, saj sem tudi jaz vas – " … zaradi neposredno ali posredno obljubljene, ponujene ali dane oziroma zahtevane, sprejete ali pričakovane koristi zase ali za drugega." Greva pa po vrsti. Revizijsko poročilo, samo dve točki bom, da ne bom preveč časa porabil, pravi, da je gospod Klemenčič zapravil nezakonito 34 tisoč evrov. Torej sodi to pod 4. Člen; to ni samo pričakovana, je dejanska korist, 34 tisoč evrov je zapravil po ugotovitvah Računskega sodišča, zato jih je nekdo v žep dal. To piše v poročilu. Vi pa pravite, da ne sodi. Gremo naprej. Potem naslednja zadeva je tako imenovani NPU. Ja kako, hudimana? Gospod Igor Jurij Pogačar je imel 11 tisoč evrov neposredne denarne koristi vsak mesec, in to je trajalo tri leta; seštejte, pa boste dobili velike denarje. Torej gre za koruptivno ravnanje. Ni ukrepov, on je bil dolžen ukrepati, pa ni ukrepal; posledica tega je bila seveda protipravna premoženjska korist gospoda Igorja Jurija Pogačarja. Gremo naprej. Zaposlitev na Komisiji za preprečevanje korupcije. Torej, on je bil dolžen ukrepati, dolžno ravnanje je opustil, to piše v 4. členu, in posledica je bila dejanska korist: dve osebi sta službo dobili proti pravilu. Gremo naprej. Nezakonita zaposlitev gospoda Roka Praprotnika. On je bil dolžen narediti to dejanje, dolžen je bil ukrepati, tako piše v zakonu, in gospod Rok Praprotnik je dobil za tri leta bogato plačano službo, pa je ne bi smel dobiti, če bi gospod Klemenčič ukrepal in predsednika države opozoril, da nima pogojev. To je bil dolžen narediti. Gremo naprej. Naklepna kršitev človekovih pravic v zadevi Janeza Janše oziroma Patrie. On je bil dolžen ukrepati, zakonsko možnost ima ukrepati – proti predsedniku Vrhovnega sodišča da, proti tožilcu ne –, ampak tega ni naredil in zato gospod Masleša še vedno tam sedi z veliko plačo. Gremo naprej. Načelo kršitev integritete. Tole je pa zadeva, katera že [[…]]Aja, on je bil dolžen po zakonu neposredno prijaviti firmo, dve podjetji, pa ju ni prijavil. Ni ju prijavil. Opustil je dolžno ravnanje prijave dveh podjetij. Gremo naprej. Aha, poslovanje z letalskimi kartami, kjer leto in pol ali pa leto in nekaj – da bom bolj točen, ker jaz sem točen, veste, v teh svojih izvajanjih – ni hotel ugotoviti, da ne moreš ti dobiti takih letalskih kart pri Adrii Airways. Mimogrede, eden od poslancev, gospod Radič jih je našel za 50 evrov, ampak ne pri Adrii, da smo si na jasnem, pa ne leta 2007. Torej, ker ni ukrepal leto in pol, je gospod Virant bil minister leto in pol in je imel ministrsko plačo. Gremo naprej. Poslovanje [[…]]Aja, primopredaja poslov in kazenska ovadba. On je rekel pri primopredaji poslov, "cel kup okostnjakov je bilo v omari". Je rekel, "kazensko ovadbo bom podal". No, potem je pa dve leti čakal, mogoče bi pa gospoda Kosa zaprli, pa ga niso. Torej je bil dolžan ukrepati, ni ukrepal. Gremo naprej. Podjetje gospoda Viranta, privatno je v času, ko je Državljanska lista bila še tukaj, poslovalo z Državnim zborom. Piar nastope so imeli za Državljansko listo. Ali je to konflikt interesov? To je konflikt interesov, predpisan v zakonu. Greva naprej. Premoženjsko stanje in prijava in kredit. Ja, kako pa? Kaj pa drugega? On ni pojasnil, on je na stališču, da kadar ni funkcionar, zanj integriteta ne velja. To pomeni, da lahko med 2004 in 2006 kradeš na debelo, leta 2007 postaneš minister in je vse v redu. Ni vse v redu. Integriteta je ali pa je ni – ko si minister, državni sekretar, poslanec ali pa kelnarica. E, torej nimate prav. Nimate prav, gospa bivša sodnica, sedanja poslanka in bodoča sodnica. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima dr. Jasna Murgel. Izvolite.
Dejstvo, da si vi nekatera pravna dejstva razlagate po svoje in domnevate in navajate, da to, kar vi trdite, je pač tako, in da nobenih dokazov za svoje trditve nimate, pa ostaja. In zdaj ste s temi dopolnitvami mogoče poskusili nekoliko dopolniti obrazložitev svojega predloga. Ampak še enkrat; samo to, da si vi razlagate, da je nekaj tako, da vi razlagate določeno dejstvo, pa ne pomeni, da to dejstvo dejansko takšno je. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot predlagatelj? Dr. Vinko Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Če bi bilo tako kot vi pravite, bi Zakonodajno-pravna služba na to opozorila, ampak je celo rekla, celo rekla je v našo korist. Zaključni stavek si poglejte tega mnenja Zakonodajno-pravne službe. Ni res, da si mi tako razlagamo. 34 tisoč evrov si ne razlagamo mi, to piše Računsko sodišče. Če je zapravil 34 tisoč evrov nezakonito, kar jih je in to je ugotovitev Računskega sodišča, je to v nasprotju s 4. členom in konec. Pa je to vam prav ali ne. Razumem pa vas, ne razumem vas kot sodnice, razumem vas pa kot političarko, ker pač morate tako govoriti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Lilijana Kozlovič, pripravi naj se gospod Zvonko Lah.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Pozdravljeni vsi prisotni! Naše ustavno sodišče je v eni svoji odločitvi povedalo, kako je treba šibko stran, to je opozicijo zaščititi, in seveda dam popolnoma prav Ustavnemu sodišču, posebej takrat, kadar ima opozicija poštene namene. Seveda pa naj se je ne ščiti takrat, kadar ima namesto poštenih namenov neko sprevrženo vlogo. Zakaj tako mislim? Ta razprava, ki je danes tukaj potekala vse do tega trenutka; iz nje je jasno videti, kaj je namen, torej kakšno vlogo ima to današnje dejanje. Gre za osebni konflikt, ki ga ima predlagatelj, kot so oni rekli, z obdolžencem. Torej obdolženca imamo. Ne morem reči, da opoziciji ne moremo priznati, da so neinovativni; so, izjemno inovativni so, in tudi ta manever danes, ki se izvaja, je izjemno inovativen. Namreč, Državni zbor naj bo tisti, ki naj predlaga KPK osebo, in to pokrijemo s skrbjo boja proti korupciji; kot je rekel gospod Horvat, "s tem bomo rešili problem korupcije v Sloveniji s, tem bodo ljudje zadovoljni". Kakšna ironija je to. Kakšna ironija! Vsak trenutek bi lahko vsak od teh, ki se je podpisal pod ta predlog, to storil. In to bi lahko storil že pred davnimi 4 leti, tako kot gospod Klemenčič proti gospodu Kosu. Lahko bi to storil. Se pravi, tudi tukaj se je odlašalo, če se je hotelo kaj na področju korupcije narediti. Ampak zgleda, da to ni dovolj, ni dovolj, da se pošlje prijavo in da se organ loti dela. Treba je v bistvu premišljeno, počasi nekomu puščati kri. Potrebna je razprava, treba je pripraviti grmado, na katero bomo dali čarovnico in jo bomo zažgali. Ampak kaj je pa greh te čarovnice, sploh vemo? Kakšen greh je te čarovnice? Ne vem, v preteklosti običajno te čarovnice niso imele grehov. In tudi včeraj, ko smo na odboru določali in zavrnili ta sklep, je bilo jasno povedano: tisti ki bo glasoval "za", je pravi, kdor bo glasoval "proti", je tisti, ki podpira korupcijo, je tudi on čarovnica, ki jo je treba dati na grmado in jo v bistvu zažgati. V bistvu je to tako črno belo, tako enostavno in preprosto. Zato pravim, da ni greha, da gre preprosto za osebno in profesionalno diskreditacijo ministra, pravosodja nasploh in pa tudi napad na samo institucijo KPK. Če malo pomislimo, kdo je ta oseba in kaj pravzaprav predstavlja, nam ne bo težko ugotoviti oziroma rešiti uganko, sploh ne bo treba trikrat ugibati, da ugotovimo, kaj je pravi namen in tudi kdo je tisti, ki se zavzema za to, da bi se ukinilo to institucijo KPK. Toliko o želji po preprečevanju korupcije. Da ne govorimo še o domnevi nedolžnosti, ki je pri nas izgleda privilegij samo za nekatere. Danes je bilo neštetokrat izrečeno, da je minister koruptiven, torej že vnaprej je bilo rečeno tisto, česar organ ni ugotovil, torej gre za privilegij samo nekaterih. Da ne govorimo o tem, kako pojmujemo korupcijo in integriteto. Včeraj je bilo večkrat povedano, kaj je njena definicija in prebrano, in tudi danes je bilo rečeno, da mora biti vedno prisotna, tudi ko nisi na funkciji. Se strinjam, torej tudi takrat, ko si poslanec. A ugotovim, da je v bistvu ta definicija strašno relativna in vsak jo razume tako kot mu paše. In ugotoviš, da integriteta in spoštovanje legalnosti v bistvu za nekoga pomeni, da lahko stori vse, kar je v njegovi moči, da prepreči, da organi delajo, da ne pridejo do epiloga, in ker rezultata ni, se to seveda potem sprevrže v nedelo organov ali celo v kršenje njegovih človekovih pravic in na koncu še terja odškodnino. To je res relativna definicija korupcije ali pa celo integritete. Torej, če minister Klemenčič ne odgovarja in je porabil čas, jaz se sprašujem, zakaj sploh tukaj odgovarja, to ni njegova naloga, da tukaj v parlamentu odgovarja na predlog. Na te stvari bi lahko odgovarjal samo pred KPK, ne pred tem državnim zborom, zato ne govoriti, da to ni interpelacija. To je v bistvu interpelacija, nič drugega, kot to. In tudi napoved, ki je bila včeraj rečena in tudi danes ponovljena, tako je bilo slišati, "prišparali se bomo za jutri, minister bo zardeval"; preneseno lahko rečem in jaz sem to razumela tako: "živega človeka bomo vrgli krokodilu in bomo uživali ob tem, ko mu bo trgal roko, nogo, glavo, mi bomo v tem uživali". Ne vem kaj naj si o tem mislim. Res je, da ne morem dati roko v ogenj za nikogar, včasih še zase ne, ker ne vem, kdaj me bo kakšna objektivna odgovornost udarila po glavi. Ne morem pa pristati na način, kako je predlagatelj to storil. Namreč to, kar zatrjujejo, je bilo večkrat pojasnjeno in obrazloženo. Veliko organov se je o tem že izreklo, in to pristojnih organov. In kaj lahko storim jaz drugega kot zaupam tem organom, ki so pristojni in so tako odločili? V koga naj še verjamem, če ne bom verjela v pristojne institucije? Naj verjamem v to, kar reče največja opozicijska stranka? Mislim da ne. In mislim, da je prav to razlika nas, ki smo zbrani pod imenom SMC, da smo v bistvu drugačni, in kakor koli nas pljuvate in nas tudi pljuvajo ljudje z vašo pomočjo, ostajamo ponosni, da smo takšni, kot smo. In tudi jaz ostajam ponosna; saj se ne bom spuščala na to raven, ker mislim, da ni dostojna človeka. Pa tudi, če ostanem v tistem 1 % idealistov, ne bom tulila z volkovi, in tudi če me bodo na koncu ti požrli. Zakaj pravim, da ne na to raven? Ker predlagatelj ni imel cilja, da bi minister prevzel pravno ali politično odgovornost, kajti vse kaže na to, da nimajo oziroma se zavedajo, da nimajo pravih dejstev. Ker če bi jih imeli, bi se poslužili druge poti, torej interpelacije ali ovadbe ali nekega drugega postopka. V resnici gre za politični napad, ki se ga izkorišča za osebne namene. Velikokrat se je v tem državnem zboru v tem mandatu, odkar sem tu, politiko uporabljalo za osebne namene. Pa morda še nekaj besed o osebi, ki je predmet tega postopka ali objekt tega postopka. Mislim, da je javnosti poznan postal v času, ko je prevzel KPK oziroma že nekoliko prej, ko je bil državni sekretar in je odstopil zaradi tega, ker je ugotovil koruptivno dejanje in ga prijavil. Najbolj znan pa je bil prav v času, ko je deloval v KPK in se je boril proti korupciji. In tako ga je tudi poznala javnost. Ampak zakaj je postal predsednik KPK? Verjetno zato, ker "je bil koruptiven". In tudi komisija, če je uživala tako veliko zaupanje v tistem času, zakaj? Verjetno zato, ker "je bila tako koruptivna" ali zato, ker se je dotaknil v bistvu nedotakljivih. Ker je dregnil v ledeno goro, ampak verjamem, da tudi ledena gora se bo enkrat odtalila in da ima palica vedno dva konca. Tudi menim, da gre za poskus, s tem kar se počne, da se odvrne od dela, ki ga počne minister. Povedano je bilo, koliko napredka je bilo narejenega na pravosodju, ampak že včeraj je rekel predlagatelj, "ne, o tem pa ne smemo govoriti, to pa ni predmet tega sklepa". Pa ni res. Kar nekaj točk se nanaša tudi na sedanje delo ministra. Pa ne bom ponavljala tistega, kar so že povedali, kaj vse je bilo narejeno v tem času na pravosodju, ampak bom samo par vprašanj si postavila ali pa jih postavila vam. Zakaj bi se tako "koruptiven" človek kot je oseba, ki jo danes obravnavamo, zavzemal za to, da je ustanovil poseben oddelek za postopke v zvezi z odvzemom premoženja nezakonitega izvora? Saj mu lahko škodi, njemu samemu. Zakaj je zvišal kazni za koruptivna dejanja? Zakaj? Lahko to doleti tudi njega. Zakaj se zavzema za objektivnejši in transparentnejši postopek izbire kandidatov za izvolitev v sodniško funkcijo in tožilsko funkcijo, če pa je sam tako "koruptiven" pri izbiri teh ljudi? Nadalje tudi, zakaj se zavzema za sistemske preiskave nepravilnosti pri izvedbi večjih investicijskih postopkov in je za to pripravil normativno podlago, ki je bila tu v Državnem zboru tudi s strani predlagatelja tako raztrgana? Verjetno zato, ker se ne bori proti korupciji, ampak jo podpira. Zakaj si želi informatizirati pravosodni sistem in objaviti vsako sodbo zato, da bo razvidno, kako je tekel postopek? Verjetno zato, ker je "koruptiven". In zakaj se je zavzemal za to, da se tudi tajni podatki objavijo in to ni kaznivo? Odgovorite si sami. In še to. Razumevanje 5. točke, ki ste jo navedli; pravite, da gre za naklepno kršitev človekovih pravic, pri tem pa pozabljate, da je to ena od temeljnih nalog KPK, da opravi tudi nadzor nad premoženjskim stanjem funkcionarjev in opozarja na korupcijska tveganja. In končala bom samo še s citatom prav te osebe: "Prav vladavina prava si mora privoščiti načelnost, ki manjka politiki, in postaviti meje populizmu.", kateremu smo danes priča. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj dr. Vinko Gorenak, pripravi naj se dr. Mitja Horvat.
Hvala lepa. Jaz imam mogoče malo smole – gospa Kozlovič, o vas bom govoril, če bi uspeli počakati – v tem, da nekatere ljudi pač poznam že 25 let, tudi gospo Kozlovič. Lahko ji čestitam, kako daleč je prišla s svojo vztrajnostjo in znanjem. Spoznala sva se pač v nekih drugih okoliščinah pred 25 leti. Ampak poglejte, sedaj ko je treba resnici pogledati v oči, pa odide. To je isto kot gospod Klemenčič. Ista zgodba. Poglejte, ona je rekla, "ukinitev KPK". Kdo se zavzema za ukinitev KPK? Jaz upam, da mi bo to povedal gospod Horvat, ki je sedaj za menoj na vrsti. Jaz bi rad videl, kdo hoče KPK ukiniti, ker mu bom šel roko zvijat. Ne drži, laž gospe Kozlovič. Definicija je relativna; strinjam se, gospa Kozlovič, in zato smo tej definiciji tudi nasprotovali. Če pogledate 4. člen – kdo od nas ne bi notri pasal kdaj v življenju, verjetno skoraj vsak. Definicija je neumna, zato smo glasovali proti, sprejeli so jo pa vaši predhodniki. Lovite čarovnice; ne, tukaj ni nobenih čarovnic, 34.000 evrov ni čarovnica, to je denar, to je denar. Čarovnice je pa lovila gospa Kozlovičeva, ko je pritiskala gumb za ukinitev mandata, potem jo je pa dobila po [[…]], pardon, od Ustavnega sodišča. To je bilo lovljenje čarovnic. Gremo naprej. Govorila je o tem, da bo minister zardeval; saj ne bo, če ni tukaj, če je pobegnil. Nič ne bom naredil mu posebnega – postavil mu bom ogledalo, ki bo strokovno, ki bo korektno, ki ne bo osebno, in to je to. Ampak imam še čas za to. Napadate pravosodje; kdo to počne? Kdo to počne? Na pamet. Pravna dejstva; kakšna pravna dejstva, pravna dejstva jasno, vzeli ste mu mandat, pa ga ne bi smeli. Mogoče boste 20. decembra še eno dobili, "pof". Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Mitja Horvat. Pripravi naj se mag. Dušan Verbič.
Najlepša hvala, predsedujoča, za besedo. Ker je časa malo, moji kolegi in predlagatelj pa so pravzaprav povedali vse, kar je v tej temi bilo za povedati, naj se majčkeno ponovim in poskusim kaj malega lastnega dodati. Se pravi, kot ponavadi smo spet na seji, na kateri smo zaradi zahteve po sklicu seje na podlagi postopkovnih pravil. Želimo pa govoriti o vsebini. In kar se vsebine tiče je treba ugotoviti, da to kar očitate ministru Klemenčiču, je pravzaprav določeno v zakonu kot pojmi. Kar pomeni, da zatrjujete, da so izpolnjeni znaki, ki jih zakon kot pojme določa, in samo postopkovno določbo, po kateri seveda lahko predlagamo, da se uvedejo postopki. In to bi bilo dovolj, da bi razpravljali o tem, ali naj Državni zbor sprejme takšen sklep, da od Komisije za preprečevanje korupcije zahtevamo uvedbo postopka. Pa temu žal ni tako in tako so povedali tudi moji predgovorniki in to izhaja tudi iz besed, ki jih uporablja tako predlagatelj kot v imenu stranke, Slovenske demokratske stranke vsak od vaših govorcev. Torej ne gre za to, da bi prepričali Državni zbor, da naj Komisija za preprečevanje korupcije uvede postopek glede vprašanja, ali obstajajo dejanja, ki so koruptivna oziroma kjer gre za integriteto javnega sektorja, ampak govorimo o tem, kakšen je, kaj je storil, česa ni storil gospod Klemenčič. Kar pomeni, da, žal, namesto da bi govorili o dejanjih ali o opustitvah dejanj, govorimo spet o osebah in smo na osebnem nivoju, in seveda to me resno žalosti in škoda tega dneva, da smo ga uporabili spet za to, da smo govorili o ljudeh, da smo se medsebojno obkladali namesto da bi se pogovarjali o tem, kaj je v družbi sprejemljivo in kaj ne. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dušan Verbič. Pripravi naj se gospa Anja Bah Žibert.
Hvala za besedo, podpredsednica. Kolegi in kolegice, prav lep pozdrav! Osebno sem vesel spoznanja, da predlagatelj današnje izredne seje Državnega zbora v svojem gradivu za sklic zoper ministra za pravosodje mag. Gorana Klemenčiča je navedel predvsem dejstva iz časa pred imenovanjem na ministrski položaj. Moram poudariti, da to je bilo že rezentirano, ta vsebina tudi v postopku zaslišanja pred imenovanjem sedanje vlade. Izjema je zgolj v enem primeru, ko se očita opustitev ukrepov zoper predsednika Vrhovnega sodišča Republike Slovenije v zadevi Patria. Iz tega izhaja dobesedno ugotovitev, da ministru za pravosodje, objektivno gledano glede na vloženo gradivo, predlagatelj tega postopka nima skoraj ničesar za očitati glede njegove pristojnosti dela ter aktivnosti, vezanih na resorno ministrstvo. In tukaj bi rad poudaril, če iz tega izhajam, da me zelo veseli. Imam pa naslednje pomisleke glede samega gradiva. Zakaj se šele danes razpravlja in naj bi se odločilo zgolj s sklepom o uvedbi postopka zaradi suma korupcije in kršitev integritete javnega sektorja, če predlagatelj ni predložil nobenih novih navedb po imenovanju mag. Gorana Klemenčiča za ministra za pravosodje, razen v tistem primeru novem, ki sem ga omenil uvodoma? Nadalje, glede dela ministra za pravosodje v sedanji vladi predlagatelj smatra, menim, da dela zelo dobro. To potrjuje z dejstvom, da v samem gradivu razen enega primera ne navaja nobenega drugega očitka ali dejstva, da bi temu nasprotoval. Kajti k temu moram povedati, da sodna veja oblasti v pristojnosti ministra Klemenčiča ima na letnem nivoju ogromen pripad zadev, ki bi mirno lahko rekli, da se te zadeve štejejo v stotisoče. In tretjič, s sklepom se naj zahteva od Komisije za preprečevanje korupcije uvedba postopka iz prvega odstavka 13. člena Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. In ravno zaradi tega sklepa me preseneča tovrstno početje predlagatelja, da se je odločil za ta inovativni pristop v današnjem času, poudarjam, v današnjem času. Ali predlagatelji tega sklepa niso seznanjeni ali pa si zavestno zatiskajo oči pred dejstvom, imenovanim vprašljiva kredibilnost Komisije za preprečevanje korupcije? Povzemam naslove tiskanih medijev glede na to, da so tudi v gradivu marsikatere zadeve povzete po medijih. Mediji imajo odmevne naslove, in sicer: Neizprosen boj KPK proti KPK. Nadaljevanje razkroja KPK. Prav tako navajajo naslednje: Predsednik KPK je začel postopek komisije proti svoji namestnici. Spori med članom senata KPK hromijo njihovo delo. Stanje se poslabšuje, zaposleni zapuščajo KPK. Statistika pripada zadev je porazna. Vse to je zbudilo pozornost tudi v teh dneh OECD, ki jo zanima sama KPK kot institucija, njena neodvisnost in odnos, ki ga ima predsednik KPK s svojo namestnico. Če izhajam iz navedene realnosti, menim, da bi morala predlagateljeva politična aktivnost biti v današnjem času usmerjena predvsem v vzpostavitev kredibilne institucije, imenovane Komisija za preprečevanje korupcije, in nato šele predlagati Državnemu zboru inovativni sklep. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Moram, gospod Verbič. Gospod Horvat mi ni odgovoril na vprašanje, kdo zahteva ukinitev KPK, ugotovitev samo. Gospa Kozlovičeva se je pa vrnila, potem ko mi ni upala pogledati v oči, zdaj pa vidim, da je prišla, dobrodošli. Poglejte, gospod Verbič, naštel ste vsa ta vprašanja okoli KPK in stanja v KPK. Kaj ima to z opozicijo? Kaj ima to z opozicijo? KPK imamo tak, kakršen imamo. Mi smo zakonu nasprotovali, pa smo povedali zakaj; KPK smo želeli preoblikovati v to, da je preventivna institucija. Z vsem ostalim – s premoženjem pa se ukvarja Računsko sodišče. In drugo, sedanje vodstvo KPK se je rodilo kje? Pri vas se je rodilo sedanje vodstvo KPK. Njen šef je bivši član Pozitivne Slovenije, torej levice. imenoval ga je predsednik republike po postopku, ki ga je speljal vaš minister odnosno komisija vašega ministra. Kaj imamo mi s tem? S tem nimamo nič. Sicer je pa treba še nekaj povedati. Današnja seja je tudi test koalicije, ali je ta koalicija sposobna zahtevati od KPK, da neka ravnanja, neka ravnanja ministra iz preteklosti – petih let, ne več, sedmih še s tistim stanovanjem in kreditom – oceni in reče, so ali niso koruptivna. Samo to smo želeli, to je vse, kar smo želeli. Ampak kaj bo pa rezultat današnje seje? Nič. Ne zaradi nas, zaradi vašega glasovanja. Če bi pa vi podprli to zadevo, bi pa KPK lahko ocenila neodvisno, je ali ni koruptivno. Se moramo strinjati, žal nimate časa, ampak strinjati se pa skoraj morate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Anja Bah Žibert, pripravi naj se gospod Jernej Vrtovec, za njim gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, za besedo, predsedujoča. Kar nekaj je bilo povedanega in je prav, da se še enkrat vrnemo k sklepu, ki ga je prvotno predlagala Slovenska demokratska stranka. Šlo je za to, da smo predlagali sklep oziroma zahtevo, da bi izključno pristojni državni organ, torej Komisija za preprečevanje korupcije uvedla postopek zaradi suma korupcije in kršitve integritete javnega sektorja zoper mag. Gorana Klemenčiča. To smo potem z amandmajem, tudi zaradi mnenja Zakonodajno-pravne službe dopolnili v trinajstih točkah. In govorimo o sumu. In česa se bojite, zakaj ste ta sklep zavrnili? Govorimo o sumu, ki bo ne samo ostal, samo še okrepil se bo. Gospod Klemenčič je v svojem uvodnem oziroma mislim da je takrat skorajda že porabil ves čas, celo izrekel, da sem v svojem stališču lagala. In je rekel, "sedaj pa olupimo to čebulo". In kaj se je zgodilo? Gospod Klemenčič ni lupil svoje čebule, ampak je lupil čebulo vseh drugih, ki se jih današnja razprava sploh ne tiče. Lupil je čebulo vseh mogočih ljudi, ki se niti braniti niso mogli, tisti ki so pa se, pa so njegove obdolžitve že takoj zavrgli. Seveda je za to "lupljenje čebule" drugih oseb porabil ves svoj čas; zelo premeteno, kajti na ta način se je izognil pa konkretnim odgovorom. Ne nazadnje bi lahko tudi nas prepričal v to, da je ta sum povsem neupravičen. Pa pojdimo še enkrat samo po delih tistih točk, ki smo jih seveda mi potem tudi z dopolnitvijo sklepa predlagali. Ugotovitve Računskega sodišča; dobil je KPK pod njegovim vodstvom negativno mnenje. Je res ali ni res? Sprašujem na glas. Seveda gospoda Klemenčiča ni tukaj, pa bi bilo dovolj, da bi samo sedel tukaj pa bi odkimaval in prikimaval. Vendar pa vam povem, da je že sam v svojem lupljenju čebule drugih povedal, da se je to res zgodilo. Sicer je potem nekako zahajal v objektivno in subjektivno odgovornost, ampak dejstvo je, da to drži. Se pravi, točka drži. Res je. Drugič. Gospod mag. Goran Klemenčič kot predsednik Komisije za preprečevanje korupcije, katere pomemben del nalog je ravno zakonit nadzor premoženjskih stanj funkcionarjev, ni prijavil premoženja oziroma ni vpisal podjetja svoje zakonske partnerice. Tudi to je priznal. Res je torej. To, ali on za to podjetje ni vedel, tako kot on danes to pojasnjuje, poglejte, to res ni moj problem. To se bodo verjetno zmenili kje drugje, ampak jaz govorim o dejstvih. Torej tudi to drži. Res je, spoštovani. In postavljam vprašanje nekoliko drugače. Kdo torej laže? Naprej. Glede povezav posameznih podjetij s člani protikorupcijske komisije. Naj spomnim, da je podjetje, ki je bilo v solasti žene Roka Praprotnika takrat ko je bil ta član protikorupcijske komisije, poslovalo s Poslansko skupino Državljanske liste. In to s tisto državljansko listo, katere predsednik je bil tudi v postopku pred KPK v času istega senata. Res je, kar sem povedala in to drži. Ampak za vas tudi to ni dvom o korupcijskem tveganju. Naprej. Mag. Goran Klemenčič je bil predsednik KPK takrat, ko so pri pregledu premoženjskega stanja s svojim sklepom kršili ustavno pravico strank v postopku. Res je! Res je! Nekaterim je smešno. Nekateri smo danes poslušali kako mi sedaj gospodu Klemenčiču počasi puščamo kri, mu trgamo ude itn., lovimo čarovnice. Samo poglejte, kaj ste počeli in kaj počnete. Protiustavni sklep vašega ministra, vzeli ste celo mandate, danes pa vi govorite, da mi puščamo kri. S svojim načinom, spoštovani, jo puščate vi državi Sloveniji, in to je temeljni problem. In še naprej. Goran Klemenčič je tudi seveda želel oziroma poskušal lupiti čebulo glede kredita. Tudi pri kreditu se je obregnil ob nek drug kredit, kjer je šlo za podjetje. Pri njemu seveda ni šlo za to. In da bo javnosti povsem jasno; gospod Klemenčič je skupaj s soprogo – kajti obadva ga plačujeta, pač nekdo je verjetno nosilec kredita, pod kreditno pogodbo pa predvidevam, ker ga oba plačujeta, sta tudi podpisana, je za nepremičnino, vam je to smešno, meni pa ne, ker sem v istem obdobju vzela kredit in bom to tudi povedala – dobil za nepremičnino v vrednosti 155 tisoč evrov hipotekarni kredit v višini 170 tisoč evrov. Torej v višji vrednosti, kot je bila vrednost nepremičnine. To je problem, spoštovani. Kajti noben državljan, navaden državljan takšnega kredita ne more dobiti. Ne more dobiti. Višje vrednosti od zastavljene hipoteke ne. In ravno zaradi tega sem si tudi sprintala cel kup razprav državljank in državljanov, kako težko pridejo do hipotekarnih kreditov in kakšne vrednosti so celo nepremičnin, kajti govorimo o nepremičnini, ki ima še toliko manj vrednosti ravno zato, ker ni v nekem centru, tudi po tem se te vrednosti merijo. In v približno podobnem času sem tudi sama jemala kredit in zato to natančno in zelo dobro vem. Torej tudi to se vam ne zdi prav nič sporno. Pa je. Ob tem seveda gospoda Klemenčiča, kot sem povedala, ni. Meni je žal, da mi na te stvari ne more odgovoriti, ampak vse kar sem povedala, je res. Res, res, res, res. In upam, da sem ovrgla tisto njegovo izjavo, čeprav njegove slikovite razprave sem vajena, in verjamem, da se mu je malo zareklo, ko je govoril o tem, da nekdo tukaj laže. Bi pa na koncu, ker ga ni tukaj, pa verjamem, da si bo vsaj prebral magnetogram, bila zelo vesela, če bi mi kdajkoli odgovoril na zame zelo pomembno vprašanje: ali je, ko je bil seveda še – o, saj se nam je pridružil –,na čelu protikorupcijske komisije, dobil kakršnokoli prijavo suma koruptivnih ravnanj, ki so se nanašala na odvetnico Nino Zidar Klemenčič? Mene zanima, če je kakšna tovrstna prijava prišla in ali je bil sprožen kakšen postopek oziroma ali je bila zadeva zavržena, in če je seveda to bilo, kolikokrat je to bilo. Jaz upam, da mi bo to gospod Klemenčič povedal, sicer pa upam, da nam bo na to vprašanje odgovoril nov senat Komisije za preprečevanje korupcije, kajti mene pa to zares zanima. Gospod Klemenčič, lepo da ste se nam pridružili. Žal mi je, da niste slišali, da sem vse točke argumentirala in ovrgla tisto vašo izjavo, češ da se lažem in gledam v oči. Tokrat vas gledam v oči in rečem, nimate prav, in poglejte, kdo tu laže. Čisto za konec pa samo še en stavek. Res, ravno zato, ker smo danes v Slovenski demokratski stranki vložili tudi predlog za sejo na temo stanja v policiji, res ne morem verjeti, da ves ta čas danes to sejo spremlja ministrica za notranje zadeve. Prisotna je, velikokrat je na odboru nismo sploh videli, danes pa sedi tukaj ves čas, medtem ko zunaj policisti stavkajo. In samo še en stavek o tistem, ko ste nekateri govorili, češ da o sami vsebini nimate kaj govoriti, pa boste povedali nekaj več o zelo dobrem delu ministra. Ravno danes smo na Odboru za pravosodje obravnavali poročilo, ki bi ga moralo njegovo ministrstvo dostaviti v Državni zbor dvakrat letno, in ga niso. V skladu z zakonom, v skladu z zakonom, spoštovani. In veste kakšen je argument ministra? "To poročilo je nepotrebno. Administrativna ovira." Tako se krši zakon pri nas. Samo eni so zato nedotakljivi, nekatere pa res želite sežigati na grmadi. Ampak tudi s pritiskom na gumb vam ta požig ali zažig ni uspel. Ta oseba se je vrnila še močnejša. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz mislim, da je pravzaprav zelo nedostojno, da se minister tako nonšalantno, vehementno in tudi nevljudno obnaša v Državnem zboru, tako glede kajenja tukaj, uhajanja, prehajanja in seveda tudi načina komunikacije. Če vsi ministri Vlade na tak način komunicirajo s poslanci Državnega zbora – s temi klevetami, nedefiniranimi izjavami, neutemeljenimi izjavami –, potem je s to vlado in s to koalicijo nekaj hudo narobe. Potem temelj za delovanje Vlade ni v iskanju resnice, v izkazovanju dejstev, iskanju dobrih rešitev, ampak se ukvarjate z vsem drugim. Predvsem s tem, kako boste druge ponižali, diskreditirali in to na neargumentiran način. Mi smo ta predlog vložili v Državni zbor v skladu z zakonom, ki ureja področje integritete in korupcije. Minister se je pohvalil, da je ta člen celo on oblikoval, se pravi, da ga je zapisal. Se pravi, ta točka dnevnega reda je skladna s tistim, kar je predlagal minister in je Pahorjeva koalicija to uzakonila, tedanji šef senata KPK. Vsi tisti, ki ste tukaj razpravljali o tem, ali je to primerno ali ne, poskušali predlagatelje diskreditirati, vsi najprej dobro poglejte pravne podlage, na osnovi katerih so ti naši materiali vloženi. Preverite, proučite, če ne razumete, kar pridite vprašat, vam bomo z veseljem pojasnili. Ni pa dostojno, da polemizirate s tem, na kakšen način smo kakšno stvar vložili v zakonodajni postopek. Druga stvar. Če ste prebrali mnenje Zakonodajno-pravne službe, boste ugotovili, da je pravzaprav naša točka brez napake. Pravzaprav edino kar so predlagali da popravimo je to, da točke v sklepu specificiramo, se pravi da jih navedemo tako kot je bilo po temu predlogu amandmaja. Zdaj mi pa pokažite en vladni zakon, ki ima tako malo zahtev za popravek. Recimo Zakon o sistemskih preiskavah, ki je po mnenju Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora celo neustaven in ga držite v postopku do nezavesti. Vi govorite, da je minister velik strokovnjak za pravno področje, predlagal je pa zakon. Vladi načeluje velik strokovnjak ustavnega prava. In potem Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora za ta projekt Vlade ugotovi, da je neustaven, da krši ustavna razmerja med oblastmi. Najprej si nastavite ogledalo in si poglejte, kaj govorite in kaj počnete, kaj pride iz visoko strokovne Vlade samih pravnikov, vsaj 5 jih je v tisti vladi, tudi z titulami, to se pravi z akademskimi nazivi, in prinesejo tak zmazek v Državni zbor. Isto velja za pravno stroko v koaliciji, ko podpre evidentno neustavne rešitve; vnaprej opozorjeni ste, da so neustavne, in potem to podprete. In vi problematizirate, kakšna so naša gradiva. Če boste prebrali mnenje Vlade, ki se nanaša na predlog naše zahteve za uvedbo postopka, boste videli, da ni specificirano, da se ne nanaša to mnenje Vlade pravzaprav na nobeno točko, ki smo jo predlagali decidirano, niti na eno izmed 13 točk, ki smo jih predlagali, se to mnenje neposredno ne nanaša. Mi nismo nič govorili o tistem, kar je minister predlagal v zakonodajni postopek - o tisti mini pravosodni reformi, ki so se ji vsi smejali. O tistem nismo nič govorili, Vlada pa to hvali kot največji dosežek področja pravosodja. Uzakonitev priporočil Greca najbrž ni neka evropska norma, ker to skoraj nima nobena država uzakonjeno; to so priporočila, ki jih pač so dolžne države upoštevati. Edino pri nas je minister, ki očitno ne ve ne kod ne kam, nekaj tava po tem pravosodnem resorju, to predlagal kot zakonsko normo. Značilno za koalicije, ki imajo problematične ministre, je to, da jih branijo na vse pretege. To se je dogajalo v koaliciji Boruta Pahorja, to se je dogajalo v koaliciji Alenke Bratušek, se dogaja tudi v koaliciji Mira Cerarja. Morda bi vas opozoril na neko dejstvo, ki ga je izrekel nekoč nekdanji vodja poslanske skupine Socialnih demokratov Dušan Kumer, ko je dejal, "Kresalovo in Golobiča smo branili na vse pretege, potem sta pa odstopila in je Vlada in koalicija razpadla. Pač vi ste točno v tej situaciji. Poglejte tedanje razmere in dejstvo, ki se bo najbrž zgodilo tako ali drugače. Koalicijski poslanci so bili izredno nedosledni. Vi pravite, da se ukvarjamo z zadevami, ki so nastale pred nastopom mandata ministra. Na izrecno vprašanje na eni izmed mandatnih komisij, ko smo v prejšnjem sklicu pregledovali premoženjsko stanje, ko sem vprašal tedanjega šefa KPK, ali je pomembna integriteta tudi pred mandatom, je dejal, da je. Izrecno je ponovil, da je integriteta pred mandatom ravno tako pomembna. Kajti ne moreš najbrž za ministra za pravosodje imenovati, ne vem, nekoga, ki je obremenjen s sumi korupcije, nezakonitih ravnanj in podobnimi stvarmi, ker se pač lahko ugotovi iz teh vseh dejstev, ki so dostopna vsem in jih imate tudi nekatere izmed teh na mizi. To je najbrž neobičajno za neko zdravo družbo, ki želi nekaj iz svoje države narediti. Mislim, da je treba pač opozoriti na nekatera dejstva ponovno, ki so bila tu izpostavljena in ki smo jih vložili. Najprej bi opozoril na dejstvo, da je minister pred preiskovalno komisijo pravzaprav ravnal neskladno s 14. členom Zakona o parlamentarni preiskavi. Kajti ta zakon pravi v tem členu: "Vlada, upravni organi, organizacije, ki upravljajo javno službo in vsi nosilci javnih funkcij so dolžni kadarkoli dovoliti preiskovalni komisiji in njenim pooblaščencem dostop do dokumentacije, s katero razpolagajo, izdati potrebna dovoljenja za pričevanje ter predložiti izpise. Tedanji predsednik senata KPK preiskovalni komisiji, ki jo je vodil v prejšnjem sklicu Marko Pogačnik, ni dostavila dokumentacije v skladu s to določbo tega zakona, kajti predsednik Komisije za preprečevanje korupcije se je skliceval na bančno tajnost, pa tudi na to, da je dostavil dokumentacijo preiskovalnim organom. Lahko pogledate magnetograme preiskovalne komisije, pa boste ugotovili ta dejstva. Ali je to storil zato, ker je pač bil v nekem bančnem aranžmaju in je bil tudi sestavni del tega projekta poceni kreditov ali pa prekomernih kreditov glede na zavarovanje, je pač to drugo vprašanje. Ampak ne moremo se izogniti dejstvu, da je minister za svojo hipoteko, ki jo je vložil kot zavarovanje, dobil 2,2-krat večji kredit, kot bi ga smel po pravilih bančnega poslovanja. Kredita na 150 tisoč evrov ali 155 tisoč evrov vredno premoženje bi lahko samo dobil s faktorjem 0,6, to se pravi cirka 90.000 evrov. Dobil je pa 170 tisoč evrov in naknadno še 30 tisoč evrov, torej 200 tisoč evrov. Sprašujem ostale državljane, ali jim je tak kredit bil omogočen v tistem času – 2,2-krat približno je dobil več kredita, kot ga je zavaroval. Naj spomnim, da smo takrat tudi imeli ali še nekoliko prej tudi eno preiskovalno komisijo, ki se je ukvarjala z Ultro in smo se ukvarjali s podobnimi zadevami, se pravi s slabo zavarovanimi, nezavarovanimi krediti s poceni ali nizkimi obrestnimi merami. Primerjati obrestno mero ene fizične osebe, kar je takrat pač najemodajalec ali jemalec tega kredita bil z neko politično stranko ali gospodarsko družbo, je nerelevantno, ker so pač za vse te pravne segmente ali pravne družbe [[…]]Bančni aranžma je razdeljen, razdelan je in v gospodarskem poslovanju pri komitentih pač omogoča nekaj, pri drugih drugo, pri tretjih tretje in tako naprej. Ampak dejstvo je, da primerjalno gledano je bil ta kredit, prvič, skoraj nezavarovan oziroma samo s tretjino glede na tisto, kar bi lahko dobil oziroma je 2,2-krat več dobil, kot ga je smel, in po nizki obrestni meri. Če tedanji šef KPK pravi, da to ni problem, je pač svojevrsten problem. To je težava, ki se ji je težko izogniti in je najbrž tudi odgovor na to, zakaj tedanja KPK ni hotela predati ustrezne dokumentacije preiskovalni komisiji, ki je preiskovala banke. Da se ni opravilo delo recimo pri analizi avionskih kart, je hud problem. Vi na avion ne morete iti, vstopiti, če nimate na karti napisanega imena in priimka in če nimate potnega lista. Žal pač tako je na teh mejnih kontrolah, tisti ki potujete. In to da KPK ni mogla ugotoviti nobenih imen, nobenih kršitev, nobenih aranžmajev, ki so jih funkcionarji dobili za potovanja z Adrio, je nemogoče. To ni avtobusna karta, to ni železniška karta, to je karta, kjer se moraš registrirati tudi na mejni kontroli, skupaj s check inom, te čekirajo. In da, ne vem, KPK s takšnim inteligenčnim potencialom, ki ga je takrat imela, tega ni mogla ugotoviti, navaja samo na neka dejstva, najbrž tudi na sum, da so tudi člani senata KPK potovali na podoben način, kot je gospod Virant. Poglejte, najbrž je to logičen zaključek. In zaščita Viranta je pomenila predvsem zaščito drugih funkcionarjev, lahko tudi članov senata KPK ali pa nekaterih ministrov. Poglejte, imeli ste vso možnost, da bi zadevo dokazali, da to ni res ali pa ugotovili kaj drugega, pa niste. Torej svoje delo in tisto, za kar ste bili plačani, niste opravili na tem projektu, in to z bizarno argumentacijo. Jaz se tudi ne čudim, glede na to, kar sem spremljal v tem Državnemu zboru, da se pri gospodu Virantu ni nič ugotovilo. Jaz dvomim, da se je gospod Praprotnik izločil iz odločanja o gospodu Virantu, ko ste ugotavljali premoženje in premoženjsko stanje in tudi ostalo poslovanje predsednikov parlamentarnih strank. Pa je njegova žena delala s politično stranko in dobila tam mislim da devet ali osem tisoč evrov honorarja za tisto opravljeno storitev. Vse to je vidno v evidenci Državnega zbora, bilo je predstavljeno na seji Državnega zbora v prejšnjem sklicu. To je predstavil gospod Vogrin, ki je te stvari poznal, in nič. Torej, težko bo gospod Klemenčič se branil s tistimi deviantnimi nastopi in neargumentirani nastopi z obtožbami drugih oseb, če sam evidentno teh nalog, ki bi jih moral, ni opravil. Tam se je iskalo tarčo ali dve tarči, vse ostalo se pa niti pregledalo ni. Jaz dvomim, da kakršen koli dosje z vprašalnikom obstaja za gospoda Viranta na Komisiji za preprečevanje korupcije v tistem času, dvomim. Zato, ker je dobil prepomembno nalogo in odigral prepomembno vlogo potem v nadaljevanju tam 7. oktobra. Prav zanima me, kako to, da je tedanji senat Komisije za preprečevanje korupcije en dan prej obvestil gospoda Viranta, da bo to poročilo izdano, kot vse druge, ki so bili v temu postopku. Tudi to je preverljivo. In zdaj gospod Klemenčič govori o tem, da je KPK ravnala do vseh enako, po enakih postopkih. Ne more to biti. Poglejte, nedavno – in tudi v gradivu imate – je inšpekcija pri nadzoru ugotovila, da je Komisija za preprečevanje korupcije sprejela svoj poslovnik v nasprotju z Zakonom o splošnem upravnem postopku. V nasprotju. Ona si je prilastila pravico, da je s poslovnikom spremenila zakonske norme, ki veljajo v upravnem postopku za stranke v postopkih. Če tega ne verjamete, poglejte inšpekcijski del, ki smo ga priložili, vključno z dokumentom. Torej si je Komisija za preprečevanje korupcije pod vodstvom gospoda Klemenčiča prilagodila, nezakonito prilagodila v nasprotju z Zakonom o splošnem upravnem postopku poslovnik oziroma način delovanja, in to tako, da je arbitrarno odločala, kako, koga in na kakšen način, in tudi, da je prikrivala dokumente oziroma ni bil tem osebam na nek način omogočen tudi vpogled v dokumentacijo. Pač to je bilo dejstvo. Poglejte, to lahko preberete, to imate v gradivu, pa lahko pravniki, lahko dr. Mitja Horvat ali dr. Jasna Murgel, ki sta v koaliciji, govorijo kar hočejo. Jaz se samo vprašam, ker nisem pravnik, ali te stvari sploh razumejo, ki so zapisane in ki smo jih priložili za to sejo. Če sploh razumejo. Jaz nisem čisto prepričan, da je to tako. Teh stvari je še kar nekaj. Mislim, da je treba tudi še kakšno malo osvetliti. Kaj je korupcija oziroma kako je definirana korupcija, je že v svojem uvodu povedal gospod Gorenak, ki vam je prebral 4. člen. Da vedo v Komisiji za preprečevanje korupcije in tudi v tedanjem senatu Komisije za preprečevanje korupcije, kaj je korupcija, si lahko preberete v letnem poročilu Komisije za preprečevanje korupcije za leto 2010, kjer so specialno navedli, kaj so koruptivna ravnanja oziroma kako je definirana sistemska, organizacijska oziroma institucionalna korupcija. Če nekdo ustvarja stanje, ko je omogočeno arbitrarno ali pa privilegirano ravnanje kogarkoli, pomeni to, da zavestno krši pravne norme in omogoča določenim privilegiran položaj ali privilegirano obravnavo. Točno to so si dovolili člani senata Komisije za preprečevanje korupcije. Tudi v tistem primeru, ki ga je omenil gospod Klemenčič in se nanaša na mene. Forenzično preiskavo so naredili – kako je do te prišlo, me ne zanima, pač imajo naloge in pooblastila – in ugotovili pri mojem sinu v dodatnem delu, to se pravi v dopolnjenem poročilu, ne v osnovnem, da je prišlo do nekega nezakonitega imenovanja in zaposlitve. Ampak tega niste ugotovili vi, to se prepisali iz inšpekcijske odločbe delovne inšpekcije, ki je ugotovila neke pomanjkljivosti, ki jih sprejme tako ali tako individualni organ – postopek o razpisu in sistemizacijo sprejme individualni poslovni organ. Torej ugotovili so neskladje med dvema aktoma, ki jih sprejme ista oseba, se pravi direktor družbe, in iz tega ste naredili veliko zgodbo in obtožili še, da se je to dogodilo na osnovi klicev v času vlade Janeza Janše. Niti toliko niste bili, da bi pogledali, kdaj so bile sklenjene pogodbe o zaposlitvi tistih oseb, ki ste jih pregledovali. Niti toliko niste bili, pa ste imeli tam predsednika KPK, dva namestnika, gospod Stare je bil pa verjetno tisti, ki je to počel. Niti toliko niste bili in iz tega ste naredili neko veliko zgodbo, oklevetali vse, ki se jih to dotika, na neupravičen, neetičen, nemoralen način. Na nek način, ker ste zlorabili pravno podlago, ste to naredili na sistemsko koruptiven način. To je definicija sistemske korupcije, ker to pomeni zlorabo ali pa neuporabo pravnih postopkov v tem delu. In potem tukaj ta gospod minister vehementno razlaga ne vem kaj. A niti toliko ni bil, da bi v tistem času, ko je bil predsednik Komisije za preprečevanje korupcije, mene povabil na razgovor ali pa naredil revizijo tistega, kar sem prijavil in kar sem počel; kajti to, kar počnemo v Državnem zboru, je vse evidentirano. Vse izpiske telefonske lahko dobi, iz stabilnega in mobilnega telefona. Vse bi lahko preverili. Verjetno so, ampak niso imeli za kaj prijeti, zato so napisali ta konstrukt. In ne odgovarja za to. On je bog. On je bog. Ni kriv za to, ker je to napisal. So pa malomarno opravili delo zato, ker niso niti ugotovili, kdaj se je to zgodilo. To je šlamastika in to pomeni zlorabo institucije in funkcije v politične namene za diskreditacijo tistih, ki ti niso všeč. To je to. O tem govorimo. Meni je žal, da se tu predsednik oziroma zdaj minister tako vehementno ponovno obnaša, nekulturno in nedostojno, ker ne posluša sogovornikov, ampak počne vse druge stvari. Ampak to je bil edini predsednik Komisije za preprečevanje korupcije, ki mu je Zakonodajno-pravna služba zavrnila letno poročilo. Zavrnila letno poročilo, ker ni bilo prav narejeno, in ga ni hotel popraviti 7 mesecev. To je to, in vi govorite, kako dober pravni strokovnjak je. Na osnovi mnenja ZPS mu je tedanji predsednik Državnega zbora zavrnil letno poročilo o delu – temu pravnemu strokovnjaku, ki je zdaj minister za pravosodje. Kako bo to minister za pravosodje, če je sistematični kršilec pravnih norm, zakonov, tovarna konstruktov, obtožb in tako naprej, ki ne preveri niti dejstev pri postopkih, ki jih je izpeljal in podpisal v tistih posebnih nekih mnenjih. To je šlamastika, ki se prenaša iz prejšnje službe v to službo, iz prejšnje funkcije v to funkcijo, in nikoli ne bo nič drugače. In za konec, ker bo treba počasi nehati, bi rad samo še na to hipokrizijo, ki se dogaja v Državnem zboru opozoril. Tu ste nekateri, tudi gospa Kozlovič, ki je tudi pravna strokovnjakinja, se mi zdi, v tej vaši poslanski skupini govorili o tem, da to kar mi počnemo lahko stori samo Komisija za preprečevanje korupcije. Ja, to vemo, zato smo tak akt napisali in zato smo ga vložili in zato, ker vaša poslanska skupinaOčitno so ta dejstva pretežka in bi bila težava tudi v Komisiji za preprečevanje korupcije to kar tako zavrniti, zato ste politično zavrnili naš predlog akta, iz političnih razlogov, in nas obtožili, da to lahko naredi samo Komisija za preprečevanje korupcije, mi smo pa sklepe pripravili in točko tako, da lahko to obravnava samo Komisija za preprečevanje korupcije. Kdo je tukaj nor?! Kdo se tukaj spreneveda?! Kdo tukaj hoče nekoga na vsak način, na vse pretege zaščititi, kot sem prej povedal – mi ali vi? In da vam še to povem, za nekatere osebe, ki so odstopile v tem vašem mandatu, so se ugotovila nekatera dejstva v času, ko niso bili funkcionarji in niso bili poslanci in niso bili kandidati za ministre. Drži? Zakaj ste potem suspendirali Klavdijo Markež kot ministrico? Njen plagiat se je zgodil davno, preden je postala funkcionarka, preden je postala poslanka. Razlog – integriteta najbrž, takrat še. Zakaj se je to zgodilo Stanki Setnikar Cankar, ona ni dobila honorarja tisti čas, ko je bila ministrica, ampak davno prej. Pa ste jo eliminirali. Pa gospoda Petroviča, če se ne motim. Kaj boste naredili z gospod Ireno Grošelj Košnik pa z gospodom Klemenčičem? V isti pravni situaciji sta kot tisti, ki so odstopili v vaši poslanski skupini, v popolnoma enaki situaciji. Ampak očitno je zdaj čas za hipokrizijo, za branjenje kadrov na vse pretege, zdaj ni več etike, ni več morale, ni več ne vem česa še. Ampak zdaj je treba to braniti na vse [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobita besedo še predstavnik Vlade in predstavnik predlagatelja. Predstavnik Vlade ima zgolj 6 sekund časa. Želi besedo? Skoraj nič ne more povedati. Besedo ima predstavnik predlagatelja dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Veste, jaz bi z veseljem odstopil gospodu Klemenčiču pol mojega časa, če bi imel kaj povedati, ampak ko nima kaj povedati, bom pa jaz. Današnja razprava je zelo zanimiva; pol tistih ljudi, s katerimi sem imel soočenje argumentov, je pobegnilo. Zdaj jih spet ni več. Medtem je minister ven šel, pa je gospa Kozlovičeva ven šla, tu iz SMC pravzaprav ni nobenega več razen še gospod Verbič, ki je skušal soočiti argumente z menoj. Ne vem, res je hudo. Takrat, ko je treba soočiti argumente. pa pobegnete. In zakaj pobegnete? Nimate argumentov. Gremo naprej. Za javnost naj na kratko povzamem, kaj smo danes počeli. Ostali itak veste, tisti ki ste bili tukaj. Mi smo vložili zahtevo, da Državni zbor Republike Slovenije od Komisije za preprečevanje korupcije zahteva, da preveri ravnanje gospoda Klemenčiča. Ker vi trdite, da ni nič narobe, mi pa trdimo, da je narobe. Torej to smo zahtevali in z glasovanjem ste vi to preprečili, da Komisija za preprečevanje korupcije zdaj ne bo preverjala ravnanj gospoda Klemenčiča. Hkrati pa ste na čevelj dali ministrico. Mirne duše ste jo nagnali iz Vlade, ker je tudi menda nekoč v zgodovini imela plagiat. A veste, dvojna merila. Kako bo pa zdaj s to gospo iz Trbovelj, niti ne vem kako se piše; tudi ne vem, kaj bo, ker menda se bojite, da bi nekdo drug notri prišel, ki bo šel k Dobovšku – dvojna merila torej. Očitali smo torej, da ste ravnali dvoumno, grdo ste ravnali do nekaterih. Gospodu Klemenčiču pa smo očitali, da je ravnal koruptivno. Za tiste, ki ne ločite – in vidim, da podpredsednica Državnega zbora ne loči, pa še kdo – koruptivna ravnanja in kazniva dejanja korupcije, naj pojasnim. Kazniva dejanja korupcije so tista klasična: dajanje podkupnine, sprejemanje podkupnine, plave kuverte v glavnem. Koruptivna ravnanja pa so: vsaka kršitev dolžnega ravnanja uradnih in odgovorih oseb v javnem ali zasebnem sektorju, kot tudi ravnanje oseb, ki so pobudniki kršitev ali oseb, ki se s kršitvijo lahko okoristijo, zaradi neposredno ali posredno obljubljene, ponujene ali dane oziroma zahtevane, sprejete ali pričakovane koristi. Definicija "ena a", ki je ni v Evropi, in ima gospod Klemenčič zdaj težave zaradi definicije "ena a", ki je ni v Evropi, ampak imamo jo, je pa v našem pravnem redu, in seveda je to to. Očitali pa smo mu, prvič: Gospod mag. Klemenčič, minister – ne bom tistih, ki jih je gospod Kos zakrivil, kar ste vi popravljali, kot pravite. Zakrivili ste pa osebno 16 tisoč evrov protipravne premoženjske koristi osebam, ki so delale po pogodbi, pa bi morale biti v rednem delovnem razmerju. Kršili ste zakon in ravnali ste koruptivno po našem mnenju. Podpisali ste nezakonito pogodbo za nakup premičnega premoženja za 17 tisoč evrov, kar je tudi koruptivno ravnanje, in tega niste ovrgli, niste ovrgli; nekaj ste se na tajnice izgovarjali, nekaj ste se na snažilke izgovarjali, ampak to niso odgovorne osebe, odgovorna oseba ste vi bili takrat. Naprej. Očitali smo vam koruptivno ravnanje v primeru najema stavbe NPU. Zakaj? Zato, ker ste za vse grehe vedeli, ker ste vse grehe identificirali, ker ste vsa koruptivna ravnanja identificirali, odstopili, potem bili pa leto in pol tiho. In v tem letu in pol ste pridobili protipravno premoženjsko korist 11 tisoč evrov na mesec – krat leto in pol, lahko izračunamo, koliko to je – za tretjo osebo, tako kot je definicija korupcije, to je Igorja Jurija Pogačarja. Pravzaprav več časa je to trajalo, jaz sem moral priti na ministrski položaj, da sem to pogodbo odpovedal. To je to, kar smo vam očitali. Očitali smo vam nezakonito zaposlovanje odnosno zaposlovanje, ki je v skladu z definicijo korupcije – korist za nekoga tretjega in opustitev dolžnega ravnanja –, ker ste zaposlili nekaj oseb, pa jih ne bi smeli zaposliti, na način, ki je bil v skladu s postopkom, a koruptiven. Postopek je potrdila inšpekcija, koruptivno ravnanje bi lahko presodila KPK, pa ga ne more, ker je koalicija rekla "njet". Še nekaj vprašanj za vas. Niste odgovorili na nekatere zadeve gospe Anje Bah Žibert, zato bom skušal teh nekaj stvari omeniti. Vi ste napovedali ovadbo zoper vašega predhodnika, ker je imel neke, kako se že temu reče, polne fascikle, omare prijav, ki jih tam zatučkal pa nič naredil pa ne evidentiral. To se je zgodilo leta 2011, ovadbo ste pa podali leta 2013, na dan, ko je Kos kandidiral za OECD. To je zgolj slučajno, veste, da so ga kriminalisti obiskali tisti dan, ko je bil kandidat za OECD, slučajno so ga takrat obiskali. Ampak dve leti ste pa imeli zadevo v omari. Tukaj vas pa prosim za odgovor. Ko boste imeli pet minut časa, boste lahko odgovorili. Ali ste v vladi Boruta Pahorja ali Alenke Bratušek, tisti vladi sta takrat bili, kdaj sprejeli kakšen sklep, da lahko zaposlujete na zaupanje? Takšen sklep sprejme vsaka vlada, tudi naša vlada ga je, ampak nikoli za predstojnike organov samostojnega državnega organa, ampak vedno za ministre. Imam namreč podatek, da ste zaposlovali na zaupanje in da potem je prešlo to v redno delovno razmerje. To bi bilo dobro, če odgovorite. Sicer sem postavil tudi poslansko vprašanje, tako da bodo vaši nasledniki odgovorili, ampak javnosti danes povejte, če ste kaj grešili. Potem, vi ste dobili s strani vašega predhodnika tudi nekaj prijav, jaz imam podatek, da je bilo nekaj prijav, ki so se nanašale na vašo ženo. Kakšna je usoda teh prijav? Koliko ste jih dobili od predhodnika in koliko prijav imate od časa, ko ste vi bili predsednik? Pa me zanima, kaj je zdaj z usodo teh prijav. To bi bilo dobro vedeti, javnost mora vedeti. Jaz vem, da sem svoji ženi znižal plačo za 35 %, mater sem zajeban, kajneda? Ampak zakonit! Vi pa povejte svoje, kaj je v zvezi s tem? Zanima me tudi, ali ste v času, ko ste vodili KPK, o vsakem primeru odločali posebej? Recimo, dobite prijavo – Janez Janša se vozi s helikopterjem k Urški Bačovnik –, pa rečete, "saj to je brez veze", pa zavržete. Ampak o tem mora biti nek poseben sklep in tako dalje. Ali ste vi – jaz sem namenoma ta primer rekel, ampak tega niste vi obravnavali in nimate vi nič s tem – vsak primer posebej obravnavali in rekli, "to ni koruptivno ravnanje", ali ste pa rekli takole, "opa, tralala, sto komadov, tole ni koruptivno ravnanje". Me zanima torej – skupno ali ste vsak primere posebej obravnavali? To je v zvezi s tem. Potem smo gospodu Klemenčiču očitali, kaj še? Gospoda Praprotnika; vem, da niste vi neposredno odgovorni, odgovorna je tista komisija, pa predsednik države je odgovoren, tisti bivši, gospod Türk. Ampak vi bi pa lahko v danem trenutku rekli, "oprostite, gospod ne izpolnjuje pogojev, to je koruptivno ravnanje ali komisije ali gospoda Türka, jaz ne vem koga." To bi pa lahko rekli. Ampak ste tudi v skladu z zakonom omogočili protipravno premoženjsko korist gospodu Praprotniku, ki je tam sedel brez zahtevanih pogojev. Parlamentarnih strank ne bomo več. Mogoče imam tukaj samo eno podvprašanje, ki še ni bilo postavljeno: ali drži podatek, da je bila preiskava premoženja predsednikov parlamentarnih strank uvedena najprej zoper gospoda Jankovića in nikogar drugega? Ali drži podatek, samo to sprašujem? Namreč, potem ste pa razširili to preiskavo na vse predsednike parlamentarnih strank, rezultat pa poznamo. Mogoče bi pojasnili javnosti, zakaj ste razširili na vse predsednike parlamentarnih strank, je to slučaj ali je kakšen drug razlog? Ne vem. Več pa ne bom o tem, ker je bilo že dovolj povedanega. Pri Vrhovnem sodišču ne bova nikoli prišla skupaj. Lahko bi ukrepali, pa niste. Lahko pa bi. Absolutno je pa vaš greh in kršitev Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije to, da niste prijavili dveh podjetij. Pika, amen, gotovo in tu nimava kaj. Mogli bi ju prijaviti. Mogli bi ju prijaviti. Vaš problem so tudi letalske karte. Vi ste leto dni in nekaj proučevali, koliko je 600 minus 100, ali je to koruptivno ravnanje ali ni. Ampak v Bruselj se ne leti za sto evrov, vsaj normalen in povprečen državljan ne. Tu ste imeli sigurno problem. Ne bom pa o tistem kreditu govoril, ker niti nima smisla več. Na odboru je namreč gospod Klemenčič rekel, da je dobil tako dober kredit zato, ker je interveniral takratni predsednik Vlade Janez Janša. Zelo zanimivo. To je bila njegova izjava. Verjetno je Janša interveniral, zato da je on dobil dober kredit. To je zajebancija. Človek se pač zajebava iz Državnega zbora. Tako kot se je gospod Klemenčič tudi danes zajebaval malo iz Državnega zbora in pač ni spoštoval. Minister lahko rata vsak, tisti, ki ima 5 minut časa v tej državi. Saj minister je lahko vsak. Poslanec pa ne more biti vsak; tudi tisti, ki je najmanj glasov dobil med nami, je moral iti na volitve in so ga državljani izbrali. Minister je pa lahko vsak, ki ima 5 minut časa. In zato se minister ne more tako obnašati do kateregakoli poslanca, kot se je on danes obnašal. Prej ko niste resnice mogli poslušati, moram to seveda omeniti. Omenili ste moje pogodbeno razmerje s Fakulteto za varnostne vede in govorili ste o 60 tisoč evrih. Veste, gospod minister, to je 400 in nekaj evrov na mesec v povprečju. Verjetno zaslužim daleč najmanj med tistimi, ki predavajo. To ste pa pozabili povedati, da je to obdobje, odkar sem funkcionar – od leta 2000, presledek, pa potem od 2004 naprej. Skratka, skušali ste me diskreditirati, pa vam ni uspelo. Potem ste rekli, da sem bil v trdi LDS kadrovski šef. Ni res. Trda LDS, ki ste ji pomagali vi, me je vrgla, bil sem pa pri SKD šef kadrovske službe na notranjem ministrstvu, to pa drži. Očitali ste mi 700 milijonov, gospod Klemenčič. Vi niste mogli, ampak vaš državni sekretar je mogoče dobil kakšne dnevnice. Ali sem vam tudi kaj podpisal, boste povedali, ali mu prišepnite, ne vem [[…]]Nisem nič, v redu. Vi meni to očitate – dejanje, ki je bilo storjeno v času vojne za Slovenijo in dve leti po tem, ko jaz s tem nisem imel nič. Ker policija ni plačevala dnevnic policistom, pa bi jih morala. In to ste sedaj meni naprtili. Kaj imam jaz s tem? Potem bom jaz vam naprtil kakšen kredit vaše stare mame ali mogoče tasta. On je tudi graščino kupil baje v Šmarju pri Jelšah. Ali imate vi kaj s tem? Nič nimate in vam tega ne očitamo. Vi pa meni očitate stvari, ki seveda nimajo nobene zveze s temo, o kateri govorimo. Poglejte, kaj ste še govorili – da so iz kabineta Janeza Janše posredovali za zaposlitev njegove hčere in sina gospoda Tanka. Ja zaboga, tistega kabineta ni bilo nikjer več, takrat je bil Borut Pahor. On je imel tisti kabinet in iz njega se ni dalo posredovati, razen če je on posredoval. To pa potem povejte, ne vem, ampak rekli ste, "iz Janševega kabineta". Skratka, situacija je taka, da zaključim, naš poskus je bil jasen in glasen. Neodvisni KPK naj preišče zadevo. To smo želeli in poskusili. Pa ste rekli ne. Pa še njegovi kadri so tam, saj so sami policaji, saj so vajini kolegi. Oni bi preiskovali, saj večina je iz policije ali pa sinov in hčera iz policije, ki ste jih tudi vi tam nastavili kar veliko. Saj bi oni preiskovali. Ja, veliko ste jih nastavili, seveda. Kaj naj zdaj? Nimamo kaj. Oni bi vas preiskovali. Saj smo skoraj napako naredili, gospod Tanko. Malo se hecam. Je pa res, da bi oni to preiskovali, pa vi niste dovolili, da bi oni to preiskovali. Kaj nam sedaj preostane – da vzamemo ta isti dokument in napišemo interpelacijo, da bomo še enkrat? Ali potem bo šlo, koalicija? Verjetno ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vrstni red vnaprej priglašenih razpravljavcev je izčrpan in tudi čas predviden za to točko je porabljen. Zato zaključujem splošno [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Ne. V bistvu, točno določen čas je bil, šest ur pa petnajst minut. Ja, so bile postopkovne, ja, v bistvu [[...]]Proceduralni predlog imate, gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Gospa predsedujoča, tako pa nas ne boste odpravili. 23 minut časa je še ostalo neporabljenega od poslanskih skupin in ta čas je treba razdeliti, ker čas za razpravo še ni potekel. Procesna vprašanja se pa štejejo v kvoto časa, ne vsega, ampak ne štejejo se pa v kvoto poslanskih skupin in predlagam, da spustite delitev, da bomo še kaj povedali, ker danes se to splača povedati. In tudi minister je očitno pripravljen na to, ker je cel čas tiho in si je spretno in vestno beležil in sedaj bo najbrž uspel kaj odgovoriti pa argumentirati tisto, kar je prej takole na levo in desno razmetal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralni predlogi se štejejo v skupni čas točke. V bistvu z drugim odstavkom 67. člena Poslovnika je bil na kolegiju določen čas trajanja posamezne točke, ki je bil, kot sem navedla, šest ur petnajst. Sistem te delitve časa zdaj ne omogoča. Zato zaključujem splošno razpravo. Gospod Jože Tanko, izvolite, proceduralni predlog.
Hvala lepa. Kako pa smo sedajle na šest ur in 26, če je bilo samo šest ur petnajst na razpolago? Sedaj smo že devet minut čez tisto in zdaj pravite, da tistih 23 minut, ki je ostalo, pa ne bomo razdelili. Potem bi morali že prej sejo prekiniti, če je to res, kar ste povedali. Če je predpisan čas za sejo šest ur in toliko prekoračen, ga ne moremo prekoračiti, če je limitiran.
Lahko ga.
Ja teh 23 minut od poslanskih skupin, ne vem, Desusa, SD, Združene levice, Nepovezanih poslancev je treba razdeliti, tako kot je bil vedno običaj do sedaj. Hvala lepa.
Proceduralni predlog dr. Vinko Gorenak. Izvolite.
Poglejte, mi smo dobili – predsednica, upam, da ste tudi vi dobili – navodilo, kaj v takem primeru. Saj je prišlo po elektronski pošti. Ko se čas deli, in čas za delitev po poslovniku je zdajle, se vsi prijavimo, tako je bilo rečeno. Po starem je bilo tako, da predlagatelj pa minister dvigneta roko, sedaj smo dobili pa novo navodilo, da predlagatelju in ministru ni treba dvigniti roke, ampak se enako prijavita s pritiskom na napravo tukaj, na to govorno tipko. Vendar ne glede na to, kako sta se minister in predlagatelj prijavila, ta dva dobita besedo kot predzadnji in zadnji. Tako navodilo ste nam poslali. In jaz sedaj ne razumem, zakaj ne.
Strokovne službe me ponovno opozarjajo, da delitve časa enostavno sistem ne dovoljuje. Zaradi tega, ker so vsi razpravljavci, ki so to želeli, dobili. To se pravi, če bi tudi Poslanska skupina nepovezanih poslancev, nepovezani poslanec, potem imamo NSi, SD porabili svoj čas, bi bili res v rdečih številkah, kot kaže na ekranu. Vsi so dobili. Delitve časa enostavno ni. S tem [[...]]Ja, prosim, gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa gospa. Kakorkoli obračate, če ne morete elektronsko razdeliti, kot se je to do sedaj počelo, dajte to tako, kot so včasih počeli: vzemite, preštejte koliko je rok, seštejte čas pa dolite. To je čisto enostavno. Toliko časa so to delali, nedolgo tega nazaj – če najavljen čas poslanskih skupin ni bil porabljen, se je razdelil med tiste, ki so hoteli še dodatno govoriti pri splošnih razpravah. To je bilo vedno. In najbrž tudi nobeno novo navodilo tega ne more popraviti, ker tako je pravilo službe.
Proceduralno, dr. Vinko Gorenak. Se opravičujem, se posvetujem s strokovnimi službami, kaj narediti.
Glejte, zdaj jaz bi vam rad pomagal, da ne boste mislili, da bom delal [[nerazumljivo]]
Hvala. Prosim.
Če tehnika tega ne omogoča pa poslovnik to omogoča, povejte, da je to tako. Ampak potem moramo vedeti, da tehnika ne omogoča, pa je treba tehniko popraviti. Če pa ste se vi tako odločili, potem pa ni prav. Namreč, če je čas za razpravo še, ga moramo po poslovniku deliti. Lahko se zmenimo, da bomo nehali govoriti, pa je meni tudi prav, veste, lahko se pa zmenimo, da dvignemo roke, če tehnika ne omogoča. Če pa časa ni več, potem je pa drugo vprašanje. Samo jaz mislim, da čas še je, kolikor vidim. Če pa tehnika je zaribala ali kaj jaz vem kaj, potem je pa treba tehniko popraviti.
Hvala lepa. Gospod Jože Tanko, proceduralno? Izvolite, pa proceduralni predlog, prosim.
Hvala lepa. Saj bi bilo najboljše kar prebrati prvi odstavek 71. člena, ki je zelo jasen. "Če za razpravo določeni čas še ni potekel, ko je vrstni red vnaprej priglašenih razpravljavcev izčrpan, predsedujoči vpraša ali želi še kdo razpravljati. Razprave tistih, ki se prijavijo na ta poziv, lahko predsedujoči omeji na določen čas v okviru še razpoložljivega časa, določenega za razpravo." To še vse imamo. "Ko predsedujoči ugotovi, da je potekel čas, določen za razpravo ali da ni več priglašenih k razpravi, sklene razpravo." Čas pa ni potekel še, tako da speljite postopek. Hvala lepa.
Dobro, v bistvu jaz nimam nobenih zadržkov, da delitev časa, teh 23 minut dam, s tem, da bom prosila, z dvigom rok [[…]]23 minut bomo ročno, prosim [[…]]Lahko? Lahko sprožim listo? Opozarjajo me, da lahko sprožim listo. Torej prosim za prijavo za teh 23 minut, ki nam je ostalo. Izvolite. Prosim za prijavo. Tudi Vlada se prijavlja, če želi razpravljati. Sredina [[…]]Ja, saj to je zdaj problem. V bistvu 11 je prijavljenih, 23, dve minuti. Vsak razpravljavec ima dve minuti časa. V čem je problem gospod [[…]]? Izvolite, gospod dr. Vinko Gorenak.
Poslovnik moramo spoštovati, pa tisto, kar smo dobili. Zdaj je 11 prijavljenih. Če se želi kdo odjaviti, naj se odjavi, ker boste potem imeli lažje delo, pa boste rekli, samo minister in jaz sem, ker se bodo vsi odjavili.
Bomo videli.
Če pa se ne bodo odjavili, je pa drugo vprašanje.
Tega jaz ne morem predvidevati.
To piše v navodilu, ki smo ga dobili [[…]]
Ampak jaz tega ne predvidevam, ker nisem [[…]]V bistvu najprej ima besedo Vojka Šergan. [[oglašanje iz dvorane]] . Drugi ima gospod Saša Tabaković.
Hvala za besedo. Tudi jaz se odjavljam od razprave.
Hvala lepa. Naslednji je gospod Tilen Božič.
Jaz se pa ne odjavljam.
Izvolite.
Samo ena zadeva, ki se tiče teh političnih – pa danes smo tukaj že imeli, da smo sodišče, pa ne vem kaj vse –, teh različnih razprav; jaz bi samo eno stvar nekako izpostavil, in to je naslednje: da vam zakon ne prepoveduje tega, da sami to naslovite neposredno na pristojno Komisijo za preprečevanje korupcije, da se o tem izreče. Ves čas trdite, da namen tega in samo namen tega naj bi bil ta, da se o tem presoja nekako pri njih, ki so za to tudi pristojni. Če bi bilo temu tako, potem ne bi včeraj sedeli na odboru, pa danes tukaj v Državnem zboru, ampak bi pripravili pobudo, jo naslovili na to komisijo. Ta komisija bi se do nje opredelila, jo tudi dala v svoj delovni plan in to naredila. Mislim, da s tistim [[…]]Tudi včeraj sem bil na tisti seji prisoten, sem glasoval proti vašemu sklepu ravno iz tega razloga, ker nisem videl nobene potrebe v tem. In če vi ste to ocenili, to zagovarjate, se pravi, to vaše stališče – jaz spoštujem to, da tako vidite stvari, nimam nobene težave s tem, ampak če je to vaš projekt, ga tudi speljite kot vaš projekt do konca. Pri tem moje podpore ne boste imeli. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Marko Ferluga.
Dober večer. Ja, v tem času je bilo slišati marsikaj. Mi imamo verjetno to čast in možnost, da imamo vedno podvojeno poslušanje in razpravljanje, tako da verjamem, da je repetitiomater studiorum.Ampak ne glede na to je gospod Klemenčič v vsem tem času bil, če hočete ali nočete, eminenten obraz, obraz, ki je kazal KPK in tisti boj proti korupciji. Kako ga hočete pogledati ali pa iskati napake; pri vseh bomo našli napake in nepravilnosti, če pa hočemo sistematično rušiti vsako zadevo in vsako institucijo, potem je jasna samo ena pot – da nikakor ne bodo te institucije nikoli zaživele v Sloveniji, ker bomo vedno iskali neko črno luknjo, vedno bomo iskali, kaj je narobe in ne tisto, kar je pozitivno. In če pogledamo zdaj to ministrstvo, ki ga je prevzel; kolikor jaz vem, je bilo enih 12 zakonov in 8 podzakonskih aktov narejenih v neko smer, da se bo to izboljšalo. S tega mesta pa jaz lahko samo apeliram za to, da bi in opozicija in mi skupaj sodelovali z ministrom, da izboljšamo delo in sodišč in tožilstev in naredimo korake naprej tudi v boju proti korupciji in vsemu ostalemu. Ampak to je naša skupna stvar, ne pa to, da poskušamo vsako osebo prvo diskreditirati in potem iskati vse negativnosti, namesto da bi iskali pozitivne stvari in poskušali delati tvorno naprej, da res to Slovenijo postavimo v eno trdo celoto, kjer se spoštuje red in zakone. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Liljana Kozlovič.
Hvala za besedo. Povsem legitimno je, da opozicija predlaga tak sklep, vsekakor pa mislim, da ne more prenašati vse odgovornosti na Državni zbor, ampak lahko sami to naredijo. Zanimivo, govorijo, da če bodo to storili in če bodo dosledni v vseh primerih, se pravi tako za naše poslance kot seveda tudi za svoje [[...]]To bo zelo zanimivo, kajti to bo dejanski dokaz, če se res borijo proti korupciji. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Škodnik.
Hvala lepa za besedo. Vsem skupaj dober večer! Sem mislil, da bomo že odšli, ampak dobro, če se to nadaljuje. Jaz nisem pravnik, ampak sem danes poslušal kar nekaj pravnikov tukaj. Bila je zanimiva razprava, tako mislim pravnike iz koalicije, naše skupine, sem pa slišal tudi iz opozicije kar nekaj stvari. Velikokrat pa sem slišal, kako nekako so lupili čebulo. V kakšnem smislu boste to razumeli, je drugo. Ampak zanimivo je to, da Nova Slovenija je tudi vložila zahtevek za to sejo, pa so že davno prej odšli; očitno niso imeli kaj očitati ministru. Jaz bi tako rekel; gospod Goran Klemenčič je bil predsednik protikorupcijske komisije kar dolgo obdobje, in moram reči, da jaz takrat še nisem bil v politiki in sem ga zelo rad poslušal. Zelo radi smo ga poslušali tudi doma, tudi tam smo razpravljali v vasi z njimi, in sem vesel, da je nekako prišel in postal tudi minister. Verjemite pa mi – če bi on ugotovil, da ima neke stvari, ki niso čiste, ko je bil predsednik protikorupcijske, prav gotovo se ne bi javil za ministra. Te stvari zelo dobro pozna in ne bi se javil za ministra, to še enkrat povem, zato ker pozna stvari. In še enkrat, vsi tako se počutimo tukaj noter nedolžni in tako naprej, jaz bi rekel, pa vrzimo [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]ko je pa res nedolžen tukaj noter, naj prvi vrže kamen vanj pa naj ga obdolži, tako kot je bilo včasih v Svetem pismu. Bomo morali seveda vrniti se v tiste čase in bomo mogoče naredili red. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Prelog. Malo še, lepo prosim.
Hvala lepa. Pozdrav vsem skupaj! Tudi jaz se pridružujem mnenju kolega Ivana Škodnika, sicer tudi nisem pravnik. Če nič drugega, je nocojšnji večer ena velika izkušnja [[…]]
Lepo prosim, mir v dvorani!
[[…]]za v bodoče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Sluga.
Hvala za besedo. Jaz se opravičujem, minister, ampak jaz bom vseeno nekaj na temo tega kredita rekla. Vem, da ne marate, ampak tudi jaz sem, ne boste verjeli, takrat vzela kredit. In ne boste verjeli, da tudi jaz imam zelo podobno obrestno mero notri, pa da sem dobila 50 % več kredita, kot je nepremičnina vredna. Če verjamete ali pa ne. Jaz verjamem, da imate vi svoje kanale, da boste nemudoma to pogodbo pridobili pa jo dajte, pa si poglejte notri, da se bomo končno nehali o tem pogovarjati pa zavajati ljudi, da se to ne da pa da se ono ne da. Tamle imamo kolegico – meni je žal, da ni se prijavila k besedi oziroma govorila o tem, kako so se takrat krediti podeljevali in za kakšne vrednosti in tako naprej. Ker to, kar vi govorite, enostavno ne drži. Druga stvar; če hočete kogarkoli prijaviti na KPK, prosim, prijavite ga, za to ne rabite nas. Še manj rabite vi ocenjevati, zakaj smo mi bili proti nekemu sklepu, kakšni so razlogi za to. To vsekakor ni v vaši pristojnosti, da boste vi zdaj obrazlagali, kaj pomeni, če smo mi za ali pa kaj pomeni, če smo mi proti. Nikakor pa takšnih prijemov ne bomo mi v naši poslanski skupini podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod državni sekretar Darko Stare. Izvolite.
Hvala, gospa predsednica. Jaz bom zelo kratek. Izkoristil bom zadnje izvajanje gospoda poslanca Jožeta Tanka, da prikažem, kako nemogoče je na zakonit način zadovoljiti oziroma prepričati vas ali pa ravnati tako, kot vi pričakujete. In potem to uporabite za trditev, da v tem primeru Komisija za preprečevanje korupcije pod vodstvom Gorana Klemenčiča ravna nezakonito, ker omogoča premoženjsko korist vsem tistim, ki so sodelovali pri finančni luknji. Prej ste prebrali 14. člen Zakona o parlamentarni preiskavi. Ta določba govori o pravosodnih organih, organih državne uprave, organizacijah z javnimi pooblastili. Nikjer ni neodvisnega državnega organa, kar je Komisija za preprečevanje korupcije. To je komisija tudi posredovala komisiji gospoda Pogačnika in utemeljila, zakaj ni mogoče na zakonit način tudi bančnih tajnosti posredovati. Kljub temu je pod vodstvom Gorana Klemenčiča komisija dala na razpolago komisiji vse možne podatke in dokumente, ki niso bili v nasprotju z zakonom. In to je primer, kako v bistvu uporabljate orodje, ki je pravzaprav primarno vaše – parlamentarna preiskava je vaša –, in kako v bistvu interpretirate zakon in pričakujete od nas, uradnih oseb, funkcionarjev, da ravnamo nezakonito zato, da bi zadovoljili vaše potrebe oziroma vprašanja. In potem to uporabite za trditev, da mi ravnamo koruptivno oziroma nezakonito. To je absurd brez primere! Hvala lepa.
Hvala lepa. Torej zaključujem splošno razpravo. Gospod, aja, ja, se opravičujem, gospod dr. Vinko Gorenak.
Sem že mislil, da poslovnik ne bo spoštovan, ker Vlada ima en glas, ne deset, tako da ga je izkoristil državni sekretar. Prav, da smo v poslovniku. Za zaključek bi rad vam, gospod Klemenčič nekaj povedal. Veste, v čem je vaš problem? Vaš problem je v temu, da se prodajate za strokovnjaka, v resnici ste pa politik. Vseskozi je to bilo. Pri meni je situacija čista; jaz sem od 1999 leta v politiki. Približno v tistem času sem jaz za vas zaznal, da ste na levi politični opciji, kar je vaša legitimna pravica. Vendar ste se vse do vstopa v vlado gospe Kresalove prodajali za strokovnjaka, pa še potem ste se prodali za strokovnjaka. Mimogrede, vaš državni sekretar se je še leta 2006 meni prodajal za strokovnjaka, pa zdaj vidim šele, da je politik. Vendar, če si enkrat v politiki, potem bodi politik! Javno povej, da si politik. Povejte, da ste politik, vi osebno, in ne govoriti, da ste strokovnjak. Ker vi ste v podobi šefa KPK dobil neizmerne simpatije slovenskega naroda kot prvi borec proti korupciji, pa potem, kaj, obraz leta pa vse tisto. V resnici pa ni tako, v resnici ste pa politik, ki ima tudi kakšno koruptivno ravnanje. Mi smo jih našteli pač 15. V tem je problem in to je vaša težava. Odločite se, zdaj ne morete se več odločiti, zdaj ste že gotov, gotov ste zdaj. Zdaj ste politik, definitivno. In ne se prodajati več za strokovnjaka. In v tem je ta težava. Ne bom vas pa kaj dosti učil o drugih manirah in normah, ker je to brez zveze. Recimo, tudi jaz vas vikam, pa ste petnajst let mlajši od mene, za vas sem pa jaz Vinko. Ampak to je stvar vaše kulture, to je stvar še česa drugega, pa zaključimo s tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Torej, sedaj pa res zaključujem splošno razpravo o predlogu sklepa. V skladu z razlago Komisije za Poslovnik z dne 9. 12. 2009 Državni zbor ugotavlja, da je postopek obravnave predloga sklepa končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 26. izredno sejo Državnega zbora. Lahko noč.