Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 13. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Matjaž Han, Ivan Jelen, Franc Kangler, dr. Marko Pavliha, Janko Veber in Cveta Zalokar Oražem. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O NEZDRUŽLJIVOSTI OPRAVLJANJA JAVNE FUNKCIJE S PRIDOBITNO DEJAVNOSTJO. Predlog zakona je za tretjo obravnavo pripravila skupina poslancev s prvopodpisanim Zmagom Jelinčičem Plemenitim. Besedo dajem predstavniku predlagateljev za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim, gospod Jelinčič Plemeniti.
Dober dan vsem skupaj! No, vendarle smo prišli do konca razprave o tem zakonu, ki je buril leve, desne, zgornje, spodnje, najbolj pa tiste, ki so bili tam zaposleni, kajti izgubili bodo lepo plačo - za nič dela oziroma za slabo delo so dobivali tisto, kar so dobivali. Dejstvo je, da ni res to, da Slovenija ne bo imela komisije, ki bi raziskovala korupcijo. Jo bo imela, in to boljšo kot prej. Ni res, da komisija, ki bo sestavljena zdaj, ne bo neodvisna. Bo neodvisna, dosti bolj neodvisna kot prej. Konec koncev, v državnem zboru smo zbrani predstavniki vseh političnih opcij, v prejšnji komisiji, ki jo je vodil gospod Kos, pa so bili izbrani posamezniki, ki jih je potrdila takratna vladajoča koalicija. In zagotovo niso bili zbrani vsi iz različnih opcij oziroma iz vsake politične opcije po eden. Dejstvo je, da če bi se dosedanja komisija hotela lotiti korupcije, v tem primeru bi se jo morala lotevati na drugačen način. Vzemimo primer, kako se je korupcije lotila oblast v Romuniji. Pa da ne bo kdo mislil, da govorim na pamet, naj si prebere članek v "The Economistu" z dne 4. februarja letošnjega leta - letošnjega leta! V Romuniji so v borbi proti korupciji takoj odpustili oziroma zmetali na cesto 1.200 sodnikov in tožilcev! To je prava pot, da se uniči korupcija. Kajti tudi v slovenskem sodstvu poznamo korupcije toliko, da se vam niti sanja ne. Tule sem prinesel en sam primer, to je en sam primer korupcije, ki govori o tem, kaj se je dogajalo v enem primeru - gre za mariborsko regijo - in bolj konkretno bomo o tej zadevi tako ali tako razpravljali na komisiji, kjer bomo obravnavali tudi delo tožilcev. Tu gre za silne milijone in milijone oziroma desetine milijonov slovenskih tolarjev - in kaj se je zgodilo? Nič se ni zgodilo! Vpletenih je cela vrsta tožilcev, sodnikov in podobnih. Gospod Kos, ki je pa dobil od prizadetih dopis, da naj nekaj naredi, enako je dobil tudi gospod Stroligo, pa po treh mesecih verjetno sploh ni odgovoril, potem ko so zopet spraševali, zakaj ne odgovori, se je proglasil, da ni kompetenten za reševanje zadeve. Ja zakaj pa je bil gospod Kos kompetenten? Zato, da je uvajal invalide. Kot kaže, zato je bil edino kompetenten. Žalostno. In take komisije, ki je kompetentna za to, da izvaja politične pritiske na tiste, ki niso bili po godu takratni oblasti, takih komisij ne potrebujemo. Kako je potrebna tista bivša komisija in kaj si ljudje mislijo o vsem skupaj, je pokazal poizkus SMS-a, to se pravi bivše ekspoziture ene od bivših vladajočih političnih strank, ki je hotela na vsak način izvesti referendum, kjer naj bi se ljudje izjasnili o zadevi, pa niso zbrali podpisov. Ni pomagalo tudi to, da se je na medijskem prostoru pojavil bivši predsednik republike, gospod Milan Kučan, ki je tudi podpiral zahtevo, da naj Kos in njegovi ostanejo, ne pa, da se jih zamenja. Tudi to jim ni pomagalo, da bi zbrali dovolj podpisov. Tudi bivša poslanka iz Združene liste socialnih demokratov, gospa Jerca Mrzelj, je poskušala prepričati slovensko javnost. Tudi to ni uspelo. Skratka, slovenski volivci in volivke niso bedaki. In to, da niso bedaki, bo pokazalo tudi današnje glasovanje, ko bomo izglasovali ta zakon. Skrajni čas je bil in mislim, da je potrebno to izvesti čim prej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku vlade za predstavitev mnenja. Obenem pozdravljam prisotnega ministra za javno upravo, gospoda Gregorja Viranta in državnega sekretarja Marolta. Gospod Virant, imate besedo. Prosim.
Gospod predsednik, spoštovane gospe poslanke, gospodje poslanci! Vlada zakon podpira, saj pomeni korak naprej pri zagotavljanju verodostojnosti javnih institucij in nosilcev javnih funkcij in pri krepitvi zaupanja vanje. Zakon namreč prinaša precej dodane vrednosti, o kateri je bilo doslej malo govora, ker se je veliko časa izgubljalo v razpravah o komisijah. Zakon uvaja javnost podatkov o vseh dohodkih in premoženjskem stanju funkcionarjev in dolžnost funkcionarja, da morebitno povečanje premoženja, ki bi bilo nesorazmerno z njegovo funkcionarsko plačo, posebej pojasni in dokaže izvor porasta tega premoženja. To je pogumen in pomemben korak k odprtosti in preglednosti javnega sektorja. Obenem se ukinja obveznost prijave premoženja za občinske svetnike. Glede te obveznosti obstaja visoka stopnja soglasja, da gre za nesmiselno birokratiziranje in obremenjevanje, ki ne prinaša nobene koristi. S predlaganim amandmajem koalicijskih poslanskih skupin bo zakon tudi usklajen z odločbo ustavnega sodišča, uvaja se s tem amandmajem tudi absolutna prepoved poslovanja podjetij, v katerih je funkcionar karorkoli udeležen z osebo javnega prava, pri kateri funkcionar opravlja funkcijo. Sedanja ureditev je na tem področju saj omogoča izjeme. Dopustno je recimo poslovanje preko naročil male vrednosti, ki se izvaja celo brez javnih razpisov, kar je zelo netransparentno, prav tako niso iz možnosti poslovanja izključene denimo koncesije, ampak samo klasična javna naročila. Zakon ohranja vse omejitve glede sprejemanja daril in obveznost evidentiranja protokolarnih in priložnostih daril manjše vrednosti. Seveda bodo te evidence javno dostopne, predstavljale bodo informacije javnega značaja. Zakon uvaja tudi strožje sankcije v primeru kršitev dolžnosti, denimo kršitve dolžnosti prijave premoženjskega stanja, predvideva prenehanje funkcije tudi v primerih, ko področna zakonodaja te sankcije ne pozna in strožje so tudi kazenske sankcije za odgovorne osebe. To se pravi, da se krepi individualna odgovornost v primeru kršitve tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu zakona v celoti dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima gospod Anton Kokalj v imenu Nove Slovenije. Prosim.
Zakon ureja omejitve za funkcionarje glede na opravljanje pridobitvene dejavnosti, sprejemanja daril v zvezi z opravljanjem funkcije, poslovanje gospodarskih družb in drugih subjektov v javnem sektorju in dolžnost prijave podatkov, torej javnost podatkov o premoženjskem stanju funkcionarjev. Zakon določa, da naročniki, ki poslujejo po predpisih o javnih naročilih, ne morejo poslovati s subjekti, v katerih je poklicni funkcionar oziroma njegov družinski član član poslovodstva, imetnik poslovnega deleža delnic oziroma drugih pravic, na podlagi katerih je udeležba pri upravljanju oziroma kapitalu v višini 10% preko javnih naročil, razen naročil male vrednosti, če je ocena vrednost posamičnega ali mesečnega naročila manjša od dvanajstine vrednosti, določene v zakonu o izvrševanju državnega proračuna. Podobno določilo velja za vse prej omenjene subjekte, ki so udeleženi pri upravljanju oziroma kapitalu v višini več kot 10%. Seveda je 10% relativno merilo glede na velikost absolutnega zneska posla, ki se lahko kljub temu opravlja. Zato je to merilo relativno slab kriterij. Prav tako so globe za prekrške v primeru večjih poslov zanemarljive, prav tako sankcije pri plači, če bi funkcionar imel namen zlorabiti položaj pri poslovanju z zunanjimi subjekti. Res je, da funkcionar sam v skladu s predlogom ne sme opravljati nobene pridobitvene dejavnosti v zasebne namene, če bi dejavnost lahko vplivala na objektivno ali od zunanjih vplivov neodvisno opravljanje funkcije, če bi se v primeru opravljanja dejavnosti ustvaril vtis, da funkcionar pri opravljanju svoje funkcije ni nepristranski ali bi opravljanje dejavnosti škodovalo ugledu funkcije ali organa. Nekaterim v poslanski skupini Nove Slovenije se nam zdi pretirano določilo, da mora funkcionar komisiji priložiti poročilo o premoženjskem stanju tudi za premoženje, ki ga ni pridobil v času opravljanja funkcije. Ta podatek bi morali po uradni dolžnosti v kočljivih primerih zaznati drugi državni organi, ki nadzorujejo finančne in druge tokove, ki so povezani z eventualno korupcijo. Zato menimo, da predlog zakona nima moči, da bi res lahko učinkovito preprečeval korupcijo, povezano z upravljanjem javne funkcije. Lahko pa v odvisnosti od profesionalnosti in dela komisije k temu delno pripomore. Izjemnega pomena bo za smiselno izvajanje tega zakona sestava komisije, njena nepristransko glede na politično pripadnost funkcionarja, ki ga bo nadzirala. Čas bo pokazal, v kolikšni meri bo izvajanje predlaganega zakona pripomoglo predvsem k kvalitetnejšemu, preglednejšemu in ljudem približanemu delu javnih funkcionarjev, kot začasnimi upravljavci izvajanja demokratičnih pravic državljanov Republike Slovenije. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo glasovali poslanci po lastni presoji glede na rešitve, ki jih predlog zakona prinaša.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj, v imenu Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Korupcija je prav gotovo beseda, ki je verjetno največkrat omenjena v državnem zboru takoj za njo je klientelizem pa divje lastninjenje. Za odpravo in izkoreninjenje teh dejavnikov pa nismo naredili nič. Skratka, naredili smo to, da smo poceni prodali tako imenovano družbeno lastnino in pa na cesto vrgli 100 tisoč ljudi, ki imajo ustavno pravico do dela. Vzeli smo jim pravico do dela, tovarne pa seveda v bistvu prodali ali pa takoj po prodaji tudi zaprli. Zadnji primer, evidenten v središču Ljubljane, je Tobačna. Zanimivo je, da za odpravo, izkoreninjanje korupcije v zgodovini samostojne Slovenije namenjamo vedno več sredstev, korupcija pa se bohoti in ostaja v družbi. Danes imamo komisijo, ki nima nikakršnih pristojnosti, ne more sodelovati pri pri kazenskih postopkih, ne more podajati kazenskih ovadb, lahko le zbira informacije in anonimna pisma, ki jih posreduje naprej, na žalost, anonimna pisma naprej tožilstvu. Da lahko zgolj razpravljamo o korupciji, namenjamo letno 1000 milijonov slovenskih tolarjev oziroma eno milijardo. Resnega namena, da se korupcija izkorenini v družbi, pa prejšnje vlade sploh niso imele. Zanimive so današnje izjave politike v primerjavi z izjavami izpred 10-ih let. Delo komisije je danes primerljivo z odločno dvorno zabavo, v kateri se neizmerno zabavajo lopovi in barabe, zabavajo jih pa Kosovi uradniki, ples brez mask torej, pa naj povem nekaj dejstev. Pod narekovaji Kosova komisija, danes je njen predsednik kar nekajkrat tožen. Opaženo je, da se spravlja celo nad invalide, kar je absurdno. V Slovenski nacionalni stranki menimo oziroma smo prepričani, da je slovenska država dolžna spremljati transparentnost porabe javnih financ in da na tem področju nismo naredili ničesar. Nenazadnje, če pogledamo 82 primerov oškodovanja družbene lastnine prek Soda in Kada, ni niti ene kazenske ovadbe s strani Kosove komisije. Ustanoviti smo morali novo komisijo - v kateri dejavniki tako imenovane edine konstruktivne opozicije ne želijo sodelovati -, da bomo lahko pregledali transparentnost družbenega lastninjenja. In zanimivo je to, da smo v Slovenski nacionalni stranki opozarjali na korupcijo in klientelizem in smo celo zahtevali 31.5.2004 sklic izredne seje o tej problematiki. In kaj se je zgodilo? Proti tej seji so bili predstavniki LDS in tedanje Združene liste socialnih demokratov. Celo več, takratni državni minister, gospod Rop, je trdil, da ustanovitev take komisije sploh ni nujna, ker tovrstnih pojavov v naši družbi ni. Kot že rečeno, smo trdno prepričani, da je ta komisija sama sebi namen, da je velik proračunski porabnik, da v bistvu nima pravih zakonskih pristojnosti in da je bila ustanovljena samo zato, da se pokaže, na pritiske javnosti izpred let nazaj, da je takratna oblast bila pripravljena nekaj narediti in govoriti o korupciji. Če bi ta komisija bila ustanovljena z namenom, da se izkorenini korupcijo v Sloveniji, potem bi imela jasne zakonske pristojnosti in bi lahko sodelovala tudi v predkazenskih in kazenskih postopkih, podajala kazenske ovadbe, skratka, v njej bi morali biti tudi tožilci, nenazadnje bi morala imeti daleč večje zakonske pristojnosti, kot jih ima danes. Nam se očita, da je vlada napisala ta predlog zakona, pa vendar lahko po hitrem pregledu ugotovimo, da je ta zakon amandmiran skoraj pri vsakem členu. Torej, amandmaji so prihajali tako z leve kot desne strani in danes, v tretjem branju, imamo zopet nov sveženj amandmajev. Najbolj zanimiv je pa tisti amandma, ki govori, da bi ta komisija morala delovati do konca mandata in imeti enake pristojnosti. Neumnost! Če resno mislimo odpraviti klientelizem in korupcijo, potem moramo narediti komisijo, ki bo, prvič, imela jasne pristojnosti - zato je naš predlog, po oceni Slovenske nacionalne stranke dober, kajti v državnozborski komisiji bodo sedeli tako levi kot desni in bodo lahko zelo konstruktivno, kritično in ostro ocenjevali vsakršne poskuse korupcij. Nenazadnje je smešno tudi to, da ima danes komisija za preprečevanje korupcije en sam namen - zbirati obrazce za javne funkcionarje in jih letno dostavljati v presojo. Izpustila pa je bistvene dejavnike v družbi, ki lahko resnično koruptivno vplivajo - to so direktorji vseh javnih zavodov v Sloveniji. Nenazadnje tisti del družbe, ki obrača velika denarja sredstva. In pa seveda, če pogledamo zadnje ocene, je še bolj smešno to, da v bistvu, ko ugotavljamo pri pobudnikih iz sredstev javnega obveščanja, da so se trudili po svojih močeh, da zberejo potrebno število glasov za razpis referenduma, ki bi državljanke in državljane stal 700 milijonov slovenskih tolarjev, ugotovimo v izjavi predsednika Stranke mladih, da niso uspeli zbrati podpisov ravno zaradi tega, ker tvorno pri tem ni sodelovala Združena lista oziroma Socialni demokrati in pa LDS. Zanimiva izjava v Financah. Preberite si jo. Gospod Rop se smeje. Seveda, ampak to je resnica. Ta članek imam tudi pred seboj in vam ga lahko pokažem. Skratka, to je tole. Finance, z dne 7.1.2006. Želim poudariti, da v bistvu je danes skrajni čas, da zaključimo s tem zakonom in dobimo novelo novega zakona, ki bo spremenjen, v osnovi bistveno, kajti amandmajev je ogromno. Danes bo razprava še o novih in na tak način omogočimo dejansko vpogled v preteklo obdobje, ko smo razprodajali družbeno lastnino, ko smo omogočali nekaterim, da postanejo izredno bogati, ko smo dejansko oškodovali državljanke in državljane, jih vrgli na cesto. Danes imamo, kot že rečeno 100 tisoč nezaposlenih, precej invalidov, mater samohranilk, da ne govorim, koliko je iskalcev prve zaposlitve med temi in koliko je ostalih prizadetih, ki bi želeli delati v teh podjetjih, ki so imele veliko dodano vrednost in so bila uspešna, pa smo jih zaprli. To je korupcija. In prav gotovo v naslednjem obdobju se bo še odpirala v bistvu knjiga s temi črnimi zapisi in bodo prihajala na dan nova in nova spoznanja, ki ne bodo prijetna za prejšnjo oblast in verjamem, da je to zadnji požarni zid, katerega bi nekateri želeli čuvati. Torej upam, da bomo zbrali toliko razuma in poguma, da ta zakon podpremo, kot že rečeno, z vsemi amandmaji, ki upam, da bodo sprejeti v ta namen, da se resnično odpravi velik proračunski porabnik in pa omogoči raziskava dogodkov, ki so pripeljali do tega kar je danes v gospodarstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Franc Žnidaršič, v imenu poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini ugotavljamo, da je zakon, ki je bil v začetku prav reven, po tem, kakršen namen je obljubljal, pomembno izboljšan v drugem branju in je vse kazalo, da bo postal tak, da bi se ga dalo podpreti. Zlasti sem prepričan, smo bili prepričani v to, ker je bilo v času zadnjih nekaj let veliko govora o korupciji, ki naj bi jo tudi ta zakon pomagal preprečevati in smo zato živeli v velikem pričakovanju. Ampak potem, ko smo se znašli v novi oblasti, se ni nič zgodilo, mislil sem, da bomo kar nekaj skrumpiranih pozaprli kmalu potem, ko smo začeli delati v tej koaliciji, pa se še vedno ni nič zgodilo, ob tem, da seveda ves čas govorimo, da komisija za boj proti korupciji nima potrebnih pooblastil. Težava je v tem, da tudi ta komisija, ki je predvidena s tem zakonom nima pooblastil zapreti kogarkoli in mu zapleniti premoženja in ga kakorkoli postaviti na zatožno klop zaradi korupcije. In zato moram reči, da je odločitev naše poslanske skupine, da ta zakon podpremo samo, če bo doživel še to zadnjo izboljšanje, ki je predvideno z amandmaji in seveda potem nobenih problemov ne bo več in mi bomo veselo podprli zakon, ki bo doživel seveda še tisto zadnjo kapljico, ki je nujno potrebna, da bi bil sprejemljiv tudi za nas. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Dimitrij Kovačič v imenu SDS. Prosim.
Hvala lepa gospod podpredsednik, kolegice, kolegi, minister, državni sekretar. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranka podpira predlagani zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Ta zakon po našem mnenju bolj celovito in na primernejši način obravnava in rešuje področje ugotavljanja in ukrepanja v primeru ugotovljene nezdružljivosti opravljanja funkcije s pridobitno dejavnostjo. V nasprotju s sedanjim zakonom o preprečevanju korupcije predlagani zakon vsebuje tudi ukrepe za preprečevanje korupcije, torej vzroke in odpravljanje teh vzrokov, kar je po našem mnenju vsekakor korak naprej glede na sedanjo ureditev. Menimo tudi, da se dosedanji neučinkovitosti protikorupcijskega dela ne moremo učinkovito zoperstaviti s protikorupcijsko komisijo, kakršno sedanji zakon prepisuje. Nenazadnje je ta komisija le telo, ki brez ustreznih pristojnosti ne more narediti kaj zelo učinkovitega pri zatiranju korupcije. Bistveno bolj pomembno je ustvariti pogoje, da bodo v skladu s svojimi zakonskimi pristojnostmi začeli učinkovito preganjati korupcijo pristojni organi pregona, torej policija in tožilstvo. Ti zakonske pristojnosti za takšne pregone vsekakor imajo. Ti so tudi dolžni preganjati vse oblike korupcije, ker jim to nalaga veljavna zakonodaja in seveda kar tudi ljudje od njih pričakujejo. In to je in tudi mora biti ena od prioritetnih nalog naše države. Prav tako menimo, da dejansko ni potrebno imeti kar dveh komisij, tako kot je to urejeno sedaj, ko imamo na eni strani komisijo za preprečevanje korupcije in na drugi strani komisijo državnega zbora. Gre za nepotrebno podvajanje dela in pristojnosti, zato je po našem mnenju primerneje, da imamo le eno komisijo in sicer komisijo, katere sestavo določi državni zbor. Pri tem je pomembno, da predlog zakona zagotavlja večstrankarsko sestavo komisije, pri čemer je zagotovljena tudi prevladujoča vloga opozicije, ki ima v komisiji večino in poleg tega še predsednika. S tem bo delovanje komisije bolj transparentno kot doslej, saj bodo predstavniki parlamentarnih strank imeli neposredni vpogled v podatke, ki jih bo komisija pri svojem delu pridobila in bodo tudi neposredno sodelovali pri samem delu komisije. Po sedanji ureditvi je komisija državnega zbora sicer tudi imela nadzor nad delom komisije za preprečevanje korupcije, vendar pa je bila ta nadzorna funkcija le posredna in odvisna od tega, ali, kako in koliko bo tak posreden nadzor dopuščen in s tem seveda tudi učinkovit, glede na to, da ima pri tem škarje in platno v rokah sama komisija za preprečevanje korupcije, katere sestava pa ni zastopana tako, da bi imele posamezne stranke zagotovljeno možnost neposrednega imenovanja svojih strokovno usposobljenih predstavnikov. Zato po našem mnenju pomeni predlagani zakona, kot sem že omenil, korak naprej pri zagotavljanju uspešnega in uspešnejšega področja na področju delovanja javnih funkcionarjev, katerih javno delo mora biti nadzorovano. Določila zakona, ki ga danes obravnavamo, ne omogočajo le ugotavljanja morebitne nezdružljivosti javne funkcije in pridobitne dejavnosti, ampak omogočajo tudi ustrezno ukrepanje ob ugotovljenih nepravilnostih. Glede na številne diskusije o potrebi po apolitičnosti in nadstrankarski dejavnosti komisije, ki naj bi ugotavljala in preprečevala korupcijo, pa mi dovolite, da o tem še sam spregovorim nekaj besed. Obstoječa dejstva ne govorijo o tem, da gre v obstoječi komisiji za preprečevanje korupcije za neodvisen in apolitičen organ kot nekateri tako radi na veliko poudarjajo. Kako naj bo ta organ neodvisen in nepolitičen, če ga je pred leti imenovala zgolj vladajoča koalicija v izrazitem nasprotovanju opozicije? Kako se lahko nasprotniki tega zakona sklicujejo na konvencijo Združenih narodov, ko govorijo o neodvisni komisiji, ko pa je ta komisija, obstoječa, daleč od tega, da bi bila neodvisna? Vsi pozdravljamo to, da bi imeli neko neodvisno komisijo, ampak oprostite ta komisija tega ne zagotavlja, že zaradi razlogov, na kakšen način je bila imenovana, vsekakor ne more biti neodvisna. Torej, že zaradi samega principa in načina imenovanja sestave je najmanj podvržena dvomu v neodvisnosti na političnost in dokler bo sestava organa odvisna od vladajoče koalicije - in vladajoča koalicija v prejšnjem mandatu je bila tista, ki je komisijo postavila -, toliko časa se ne bo mogoče otresti dvomov o političnosti komisije. Zato trdim, da je resnica ravno obratna. Ravno sedanja komisija za preprečevanje korupcije je že po definiciji politična in zato podvržena večjim skušnjavam političnih pritiskov in drugim oblikam nedovoljenih vplivov, zaradi katerih bo težko zagotavljala deklarirano neodvisnost. Medtem, ko imamo na drugi strani po predlaganem zakonu parlamentarno komisijo, ki je sicer ravno tako politična, ne more biti drugače, ker jo imenuje najvišji državni organ, vendar pa je sestavljena politično uravnoteženo, pri čemer ima opozicija celo večino in predsednika, kar sem že omenil, kar ji pa daje bistveno večjo objektivnost, kot pa to lahko pripišemo sedanji komisiji za preprečevanje korupcije. Kajti ta komisija, ko bo zakon začel veljati, bo verjetno postavljena soglasno. Verjetno ne bo nasprotovanja pri imenovanju te komisije, ker ne bo razloga, kajti opozicija bo vsekakor aktivno sodelovala in bo lahko predlagala tudi večino. Že prej sem omenil, da je boj zoper korupcijo pomemben, toda pomembno je ustvariti pogoje, da bodo boj zoper korupcijo izvajali tisti organi, ki so po naši zakonodaji za to pristojni, policija, tožilstvo, pa tudi sodstvo, kjer je treba prioritetno narediti vse, da v kar največji meri zagotovimo zadostno število vrhunsko usposobljenih kadrov, ki bodo v ustrezni organizacijski obliki sposobni bolj učinkovito kot doslej korupciji stopiti na prste. To pa je po našem mnenju ključna naloga v prihodnosti in v realizacijo te naloge moramo vložiti vse sile, vključno z zagotovitvijo zadostnih proračunskih sredstev. Za uresničitev tega cilja ne potrebujemo takšne komisije, kot jo imamo, ki se imenuje komisija za preprečevanje korupcije, kajti to po svoji vsebini ni, pa ne glede na to, ali to komisijo vodi Kos ali kdorkoli drug. V tem primeru, ko se bo ugotavljala nezdružljivost funkcij, potrebujemo komisijo državnega zbora, ki bo ugotavljala in tudi ukrepala v primeru kršitev določil predlaganega zakona. In ta določila urejajo omejitev funkcionarjev glede opravljanja pridobitne dejavnosti, glede sprejemanja daril v zvezi z njihovo funkcijo, hkrati pa tudi zavezujejo funkcionarje, da komisiji državnega zbora prijavijo vse relevantne podatke. In v primerih ugotovljenih kršitev je predvideno ukrepanje, ki je v tem zakonu predpisano bistveno bolj konkretizirano, kot je to bilo doslej, in bo zato učinkovitost dela za razliko od sedanje ureditve lahko dejansko tudi uresničena. Zato bomo poslanci Slovenske demokratske stranke nov predlagani zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler, v imenu poslanske skupine LDS. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Danes je za demokracijo v Sloveniji pomemben dan. Pokazalo se bo, ali so stranke vladne koalicije mislile resno, ko so pred zadnjimi državnozborskimi volitvami volivce prepričevale, da bodo, ko pridejo na oblast, storile vse, da ustavijo in preprečijo razmak korupcije. Korupcija naj bi se bila pod prejšnjo oblastjo razpasla čez vse dopustne meje. Bolj verjetno pa se bo danes pokazalo, da je oblast, zaslepljena z lastno močjo in gluha za argumente, tako tiste, ki temeljijo na postulatih demokratične ustavne ureditve doma, kot tudi onih, ki prihajajo iz mednarodnih ustanov, pripravljena vse te argumente arogantno preslišati in obravnavani zakon uveljaviti. Ugovarjala je stroka, domača in mednarodna. Predlagani Jelinčičev zakon, oprostite, v resnici je to vladni predlog, pa vsemu na vkljub bo s premočjo oblasti in ne s prepričljivostjo argumentov, nedvomno arogantno izglasovan. Stranka mladih Slovenije je poskušala zbrati dovolj podpisov za izvedbo predhodnega zakonodajnega referenduma, pa ji žal to ni uspelo. Javnomnenjske ankete so ves čas, ko je bil predlog zakona v zakonodajni proceduri, kazale, da javno mnenje nasprotuje ukinitvi državne protikorupcijske komisije. Niso zalegla opozorila, da je nesprejemljivo in politično nehigienično, da politika sama sebe nadzoruje glede korupcije, da ni smiselno znova uveljaviti sistema, torej komisije v državnem zboru, kakršno smo v bistvu že imeli in smo jo odpravili prav zato, ker ni bila in tudi ni mogla biti učinkovita. Gre namreč za telo, ki je politično, ki deluje po političnih principih in preferencah, ki ne more biti nepristransko, pa čeprav jo vodi poslanec iz opozicije. Sicer pa, iz katere opozicije že, in ki ne more biti zadostno strokovno, pa četudi v njegovo delo pritegnemo dodatne strokovne sodelavce, po možnosti politično kompatibilne. Ne zaležejo opozorila, da zakon ni v skladu s konvencijami in drugimi akti Sveta Evrope, ki jih je Slovenija že sprejela. Ne zaležejo opozorila, da zakon ni v skladu s konvencijo Združenih narodov, ki jo Slovenija bojda namerava v kratkem ratificirati. Ne zaležejo opozorila o standardih, ki veljajo za OECD, kamor si Slovenija nemara še vedno prizadeva vstopiti. Ne. Iz vladnih logov prihajajo obrazložitve, da konvencija Združenih narodov, ki izrecno terja ustanovitev posebnega, samostojnega, strokovnega, nepristranskega in zlasti od politike neodvisnega telesa, tega pravzaprav ne terja dobesedno, pač pa, da je mogoče z nekakšnimi zakonodajnimi bravurami doseči in zatrjevati, da gre še vedno za spoštovanje te konvencije, pa čeprav naj bi bil en ud tega telesa ustoličen v državnem zboru, drugi, strokoven, pri ministrstvu za pravosodje, tretji naj bi navidezno zagotavljal spoštovanje načela delitve oblasti, namreč v tistem delu, ki ima opravka z nadzorom in odkrivanjem morebitne korupcije v pravosodju. Skratka, po načelu nič nas ne more ustaviti [[...]] [[nerazumljivo.]] [[..]]Vladajoča garnitura se je odločila, da bo ukinila sedanjo protikurupcijsko komisijo, sedanja politična oblast se je odločila, da je glede korupcije ne bo nadziral nihče drug kot sama sebe, da torej stvari ne bo prepustila naključju, ampak bo sama trdno držala vajeti v svojih rokah. Zdaj so močni, zdaj so na oblasti, zdaj si to lahko privoščijo, zdaj te priložnosti ne smejo zamuditi. Sicer pa, saj vladna koalicija samo podpira Jelinčičev zakon, saj si ga ni sama izmislila, pravzaprav je samo tenkočutna, ima posluh za dobre in konstruktivne predloge opozicije, ni govora, da bi nemara šlo za politično korupcijo. Nova protikurupcijska komisija državnega zbora, predsednica bo nemara iz opozicije, bo zagotovo takoj dala pod ostro lupo, denimo, neumestne govorice, da zbiranje podpisov za referendum v zvezi z preoblikovanjem Vzajemne ni bilo zastonj. Danes je za demokracijo v Sloveniji pomemben dan, zelo pomemben, če zakon ne bo potrjen in še bolj pomemben, če zakon bo potrjen. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima še gospod Dušan Kumer v imenu Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, državni sekretar, kolegice in kolegi! Najprej moram na začetku nekako demantirati eno dejstvo in eno laž, da smo korektni tudi za to govornico. Namreč, neštetokrat sem že slišal, da ta komisija letno porabi 1000 milijonov ali če prevedemo 1 milijardo. To je čista laž in je že večkrat bila demantirana in se še vedno ponavlja in je danes zopet bila izrečena za to govornico. In drugo je dejstvo, pet mesecev je minilo od dela te komisije in je že bil v tem državnem zboru predlog, da se komisija ukine. Tu gre za nek presedan v slovenskih politiki, v delovanju slovenske politike, ki se je zgodil v tem primeru, kakor se je zgodil. V poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je predlog zakona z vsemi premnogo številnimi popravki, za katere se je predvsem potrudila vlada, kar je unicum v dosedanjem več kot enoletnem delu v tem državnem zboru, velik korak nazaj v boj zoper korupcijo v Sloveniji. Tu gre za eno večjih napak vlade in vladne koalicije, ki ukinja komisijo kot samostojen državni organ, ki nadzoruje premoženjsko stanje vseh funkcionarjev, vseh treh vej oblasti. Gre ponovno za idejo, da politične elite ponovno skušajo vzpostaviti sistem, ko bodo nadzorovale same sebe, zato se nam v poslanski skupin Socialnih demokratov zdi prav paradoksalno, ko skušajo tisti politični akterji, torej sedanja večina v vladi in vladni koaliciji, ki so velik del svoje retorike in politične energije v obdobju, ko so bili v opoziciji, uporabili za vsakodnevno ponavljanje vrednostnih sodb v stilu "vsi so umazani, koruptivni in pokvarjeni, le mi nismo takšni, ukiniti neodvisen nadzor, za katerega so se v preteklosti tako krčevito zavzemali. Še celo več, sam predsednik vlade je z WD 40 v teh prostorih skušal odvijačiti težke in zarjavele vijake korupcije in koruptivnih dejanj tam nekje na Dolenjskem. In na tak način so si pridobili veliko zaupanje ljudi, zaupanje vseh tistih ljudi, da so to tisti pravi, ki bodo enkrat za vselej naredili konec tem grdobijam, ki se jim reče kraja, korupcija, klientelizem in podobno. Toda prav ti akterji danes ukinjajo, demontirajo že izpostavljene inštitucije, ki bi bile lahko uspešne pri tem. Še enkrat poudarjam, niti začele še ni so delovati. Delovale so samo, ali delovala je 5 mesecev. Seveda se samo po sebi zastavlja vprašanje, zakaj je temu tako. Tudi zato, ker je klientelizem kot sredstvo koncentracije politične in oblastne moči najučinkovitejše sredstvo za ohranitev te iste oblasti. In na ta fenomen še zdaleč ni imuna tudi sedanja politična večina v tej državi. Ravno nasprotno. Cele družine s sorodstvenimi podaljški obvladujejo posamezna področja, tako v gospodarstvu kot na ostalih področjih, ki pomenijo vpliv, denar in status. Namreč ekonomska in politična enovitost v Sloveniji se je v zadnjem letu kar precej okrepila. Pridružili so se novi elitneži. Se pač kadrovski mlini hitro vrtijo. Tudi danes ste imeli možnost videti v sredstvih javnega obveščanja, kako hitro se kadrovski milini vrtijo tudi v največjem državnem podjetju, ki se lastnini pri novi upravi. Tudi zato je po mnenju slovenske javnosti korupcija še vedno zaskrbljujoč in pogost pojav v Sloveniji. Poglejmo zadnja dva primera, Aktiva in Vzajemna. To je to. In seveda v takšnem kontekstu je neka neodvisna komisija tej politični in ekonomski eliti lahko le ovira. Zato je seveda težko sprejeti argumente in ocene, da ne gre za zavesno demontažo neodvisnih nadzornih inštitucij. Argumenti s finančnimi prihranki so več kot le megla, so prava polarna noč. Namreč, mi smo že imeli urad, ki je v preteklosti opravil veliko dela, toda vseskozi je bilo javnosti in tudi pri tedanji opoziciji, sedanji poziciji prisotno vprašanje neodvisnosti, saj je njegovo delo usmerjala vlada kot politični organ, so bili argumenti takrat. In prav zaradi tega je bila ustanovljena sedanja komisija, kot neodvisen, strokoven in samostojen državni organ. Sedaj gremo ponovno na izhodiščno točko, ko bi naj te stvari strateško načrtovala in izvajala vlada. Parlamentarna komisija bi bila le kulisa legalizacije takšnega početja. Po mnenju poslanske skupine Socialnih demokratov nikakršna parlamentarna komisija ne more in ne zmore opravljati takšnega obsega in vsebine dela. Ob tem se vsaka parlamentarna komisija, ki je 100% politično sestavljena, nikakor ne more znebiti in otresti strankarskih in političnih pritiskov, sklepanja kravjih kupčij - in ta kravja kupčija je tudi predlog tega zakona, ki ga imamo danes pred seboj. Na drugi strani pa se samo z represivnimi ukrepi korupcije ne da učinkovito zatirati. Zato v poslanski skupini Socialnih demokratov pritrjujemo oceni, da sta trenutno najbolj kritični točki pri zmanjševanju korupcije zagotovo slaba kvaliteta odkrivanja in pregona korupcijskih dejanj ter prevladujoča odsotnost etičnih standardov v javnem sektorju. In eden od teh najpomembnejših etičnih standardov, ki ga ukinja vlada Republike Slovenije, ob pomoči večine v tem državnem zboru, je neodvisnost takšne protikorupcijske komisije. Zato seveda v poslanski skupini Socialnih demokratov tega zakona ne bomo podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava o predlogu zakona v celoti. Besedo ima gospa mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, spoštovane poslanke in poslanci! Imam močne zadržke do tega zakona, na podlagi nekaj izkušenj v delovanju ali vodenju neke komisije in zaradi tega, kako je ta zakon bil posredovan v državni zbor, kaj se je med obravnavo z njim dogajalo in kaj se še zdaj plete okrog njega. Ker je predlagateljica Slovenska nacionalna stranka, dovolite, da začnem z reklom iz našega izročila, ljudje pravijo "gliha vkup štriha". In ni naključje, da se je talonska opozicijska stranka našla tu kot tista, ki je utrla pot zakonu, ki je nič drugega kot koalicijska želja po obvladovanju položaja, za katerega je, preden so bile karte na volitvah leta 2004 razdeljene, trdila, da bo šla z vsemi sredstvi v boj zoper korupcijo. No, ampak ko gledamo, kako se v tem boju vede, je težko verjeti, da ima resne namene, če je predlagan 3. člen zakona, v katerem je vpeljana komisija, ki naj bi bdela nad izvrševanjem določb tega zakona, ki jo naj, zaradi tega, da je ne bi po imenu zamenjevali s kakšnim drugim organom ali telesom, imenujemo državnozborska komisija. No, ta pa naj bi delovala po principu, ki ga tudi poznamo po reklu "vrana vrani ne izkljuje oči". Za kaj gre? Res, da naj bi bila komisija sedemčlanska, res, da naj bi jo vodil ali vodila opozicijska poslanka ali poslanec. Ampak tudi sama vodim kot opozicijska poslanka komisijo za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti in ne morem spraviti skozi komisijo najnedolžnejših sklepov, ki bi izboljševali besedila ali vsaj izrekali dvom o ustreznosti nekega zakonskega besedila s stališča varovanja človekovih pravic. Seveda govorim o zakonu o azilu, govorim o tem, da so koalicijski poslanci z lahkoto sprejeli sklep, da je zakon zelo dober, celo nobenega amandmaja po njihovem ne bi bilo treba sprejeti za izboljšavo tega zakonskega predloga. Zato mislim, da državnozborska komisija, ki naj bi uresničevala določila zakona, ne more nadomestiti neodvisnega organa, ki bi moral skrbeti za vse tisto, kar mu je z zakonom pa tudi z načrtom protikorupcijskega boja naloženo. Če ima kdo pomisleke o tem, da komisija nima dovolj pristojnosti, potem bi bilo treba zakon spremeniti v tej smeri in komisiji dati več pristojnosti. Kaj pa si ta koalicija misli o neodvisnih nadzornih organih, je pa najbolje pokazal nedavni odlok o plačah funkcionarjev in o tem, da država misli oziroma, oprostite, ne država, ampak vladna koalicija misli, da so to tisti ljudje, ki si ne zaslužijo svojega plačila in jim je zaradi tega treba plače znižati, sebi, izvršni oblasti pa kaj dodati. No, za tak predlog zakona seveda ne morem glasovati. Hvala.
Besedo ima gospod Miro Petek, SDS. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Mislim, da je treba jasno in glasno povedati, da se nič ne ukinja, le ena komisija se nadomešča z drugo. Tako je pač življenje, spreminjajo se sistemi, spreminjajo se države, čez določen čas bomo spremenili ponovno tudi valuto. Življenje pač gre naprej. Tendenca je, da gre na boljše in jaz mislim, da tudi ta zakon pomeni spremembo na boljše, vsaj teži k temu. S korupcijo je tako kot, bi rekli zdravniki, z rakom. Raka je na začetku lahko pozdraviti, vendar je to bolezen težko prepoznati. Toda, če bolezen s kraja ne prepoznaš, je raka težko pozdraviti in tako je tudi s fenomenom korupcije. Če korupcijo hitro zaznamo, jo je mogoče na nek način tudi odpraviti in ozdraviti. Če pa korupcije ne prepoznamo ali pa je nočemo prepoznati, kar se je dogajalo v preteklosti, pa se ta zelo razpase in jo je za tem težko ozdraviti, ker ni več prave pomoči. Pred dnevi smo govorili o zakonu o tožilstvu, ki nalaga skupini tožilcev za pregon organiziranega kriminala eksplicitno tudi pregon koruptivnih dejanj. Za boj proti korupciji je potrebna prevencija, toda potrebna je tudi kurativa. Treba je vzpostaviti učinkovite organe pregona, učinkovito sodstvo, čemur pa doslej ni bilo tako. Korupcija je tesno povezana z organiziranim kriminalom in tudi s pranjem denarja in ravno to so področja, na katerih je bilo v Sloveniji doslej zelo malo pravnomočnih sodb. Malo oziroma skoraj da nič. Ko pa se že zgodi v tej državi neka pravnomočna obsodba s področja tranzicijskega kriminala pa predsednik države obsojenca pomilosti. Tudi na ta akt pomilostitve bi v končni fazi lahko gledali tudi v luči korupcije, o kateri danes govorimo. Namreč, ali je ta pomilostitev lahko tudi plačilo za minulo delo, ali gre za vezano trgovino, ki je v kazenskem zakoniku označeno kot koruptivno dejanje. Veliko moramo v prihodnosti staviti tudi na civilno družbo, ta je na področju boja proti korupciji precej šibka, vendar je tudi tu zaznati določene spremembe, če boste pogledali na spletno stran, dosje korupcija, boste našli zelo zanimive primere slovenske koruptivne prakse, avtorji teh strani sicer niso znani, verjetno dobro vedo, zakaj. Obstaja pa tudi lepa možnost, da bo v letošnjem letu ustanovljen slovenski del organizacije transpers international. V Berlinu so podelili mandat uglednemu slovenskemu gospodarstveniku in mislim, da bo v letošnjem letu ta pisarna pričela delovati tudi v Sloveniji, kar bo na področju delovanja civilne družbe v boju proti korupciji zagotovo imelo velik pomen. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kristijan Janc. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Gospod minister, sekretar, kolegice in kolegi. Predlog zakona o nezdružljivosti v upravi javne funkcije s pridobitno dejavnostjo je pač v zadnjem času naletel na številne odpore predvsem v opoziciji, jaz pa moram reči, da sem februarja meseca lanskega leta vzpostavil poslansko vprašanje ministru glede občinskih svetnikov. Če se spomnite nazaj, je ta funkcionar, občinski svetnik, sodil v kategorijo seveda funkcionarja kot je seveda predsednik vlade, države, poslanca, itd., in da smo doživljali v tem letu dni, ki je za nami številne odstope odličnih svetnikov, ki so bili zraven tudi podjetniki, nezdružljivost funkcije, ki se mi je zdel po mojem globokem prepričanju kot župan in kjer smo izgubili odlične svetnike po tej, bi rekel, nerodnosti tega zakona, se mi iz tega zornega kota zdi ta popravek predloga zakona, ki ga bomo z amandmajem, jaz verjamem da koalicijskem [[?]] tudi podprli, da vendarle občinski svetnik v občini, kjer dela, ne more kandidirati, vendar izven te občine pa lahko, kar se mi zdi popolnoma jasno, logično in smiselno, da občinski svetnik v občini Sevnici za občino ne more, za občino Maribor pa "komot" lahko kandidira v malem in javnem naročanju. Zdi se mi popolnoma nesmiseln, predvsem zaradi tega, da vendarle nepoklicni funkcionar in zagotovo občinstvenik to je, nima nobenega vpliva na odločanje v občini Maribor, Ljubljana ali kjerkoli drugje. Tako da verjamem, da iz tega zornega kota se mi zdi za prihodnje lokalne volitve in seveda predvsem za dobre ljudi občinski svetnik po Sloveniji, ta popravek zakona iz tega zornega kota pozitiven, seveda ob dejstvu, da bomo ta amandma k 17. členu tudi popravili in ga bo tudi podprla koalicija in bomo vsi dobili tudi odprto pot za dobre kadre na lokalnih volitvah v jeseni. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Vam, nam in vsem, ki mogoče celo spremljajo današnjo razpravo naj povem, da govorimo o zakonu o nezdružljivosti upravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ki ima 24 členov, v katerih so definirani funkcionarji, kdo so, kaj smejo in kaj ne smejo in me čudi, da nihče od 90-ih kolegov ne govori o 1., 17., 23. ali 24. členu, saj je vseeno, vsi so se obesili na 3. člen, ki je sestavni del, ki je ena štiriindvajsetina tega zakona. Prvič. In ni pošteno popularizirati in sebe dvigovati na ta račun. Zakaj nihče ne pove, da se v tem zakonu jasno določa kaj funkcionarji ne smejo, da ne smejo prejemati daril, da ne smejo združevati dejavnosti, ki niso primerljive s svojo dejavnostjo, da ne smejo vključevati svojih sorodnikov in drugih ljudi v posle in tako naprej in tako naprej. Zakaj o tem nihče nič ne spregovori? Vsi se spravijo ali so se spravili na en člen, to je 3. člen, ki govori o protikorupcijski komisiji. Se bom tudi jaz. Najbolj me žalosti veste kolegice in kolegi, jaz mislim, da smo en kolektiv, ki po zadnjih izkušnjah preživljamo skupaj več ur, kot jih preživljamo vsi skupaj doma z družinami. Mislim, da smo ljudje, ki imamo pravico izražati različna mnenja, pravico in dolžnost, ampak najbolj žalosten sem, ko slišim izraz in obtožbo, kako lahko glede na predlog, da bi bila za nadzor korupcije ena sama komisija, državnozborska komisija, kako vsi govorite o tem. Lahko komisija nadzira samega sebe. Veste kaj, tega nisem pričakoval, da imamo vsi samega sebe za lopove. Ali ustanavljamo torej protikorupcijsko komisijo samo in zgolj za to, da bo nadzirala delo 90 poslancev? Jaz dam roko v ogenj za vas kolegice in kolegi, vse po vrsti, da svoje delo opravljate pošteno, da ste v svojem delu in življenju pošteni. In ne dovolim, da kdorkoli od vas reče posredno, da je ta komisija zato, oziroma ne more biti zato, da ne more nadzirati samega sebe. V življenju sem naredil ogromno napak, ker veliko delam. Dveh stvari ne počnem, ne lažem in ne kradem. In ne kradem, nimam ne hiše, ne čolna, ne avta, ne vikenda, ne zemlje, ničesar nimam. Pa ne jokam, pošteno živim in sem vesel, da nimam. In ne dovolim si, da kdorkoli zame in za moje kolege reče, da ne more komisija sama sebe nadzirati. Sami sebe delamo lopove pred javnostjo, sramota, da je ni takšne. Predstavnik ene od poslanskih skupin je v mnenju poslanske skupine dejal, da ena sama komisija ne more in ne zmore opravljati tega dela. Spoštovani kolegi, sprašujem, vas kako pa je lahko ena sama državnozborska komisija v času od 1992 do 2003 leta zmogla. Kako je ena sama komisija državnozborska 10 let neke druge vladavine, ne bom imenoval čigave, zmogla, nenadoma pa ena sama v nadaljevanju ne zmore. Oziroma naslednje vprašanje, ki se mi zastavlja je, ali se je nenadoma od leta 2004 pojavila v državnem zboru velika skupina ljudi, ki potrebuje posebno neodvisno zunanjo komisijo za nadzor svojega dela in svoje nepoštenosti? Ne pristanem na takšne trditve. Za nikogar med 90 ljudmi tule, vsaj v tem času in mandatu ne. Govorite, kdo in kako bo sestavljal to komisijo. Predvsem je bistvo, da je večina v tej komisiji opozicijska. Predsednik pa je lahko, kar se mene tiče - pa četudi je moja spoštovana kolegica ta trenutek predsednica ene komisije, za katero ne vem, kakšna pooblastila v tem trenutku, glede na stanje, ki je, sploh še ima -, kdorkoli. Ne očitati, ne iti tako nizko, da očitate celo moji spoštovani kolegici, češ, saj ona pa hoče biti, mora biti. Ni potrebno. Kdorkoli iz opozicijskih strank je lahko predsednik. Ampak zakaj ne bi bila? Ali obstaja kakšen sum ali dvom? Zakaj pa? Je dokazljiv? Čudi me - osebno sem doživel, ne jaz kot jaz, ampak videl, zato stojim za tem, govorim resnico -, da se neodvisna protikorupcijska komisija odzove na anonimno prijavo, ki jo lahko jaz ta trenutek napišem in si jo izmislim zoper kogarkoli, pa si ne bom tega privoščil. Ampak ne da bi jo preverila! Ne da bi jo prekontrolirala, ne da bi jo pregledala, ne da bi jo dala v predal in razmislila. Neposredno anonimno ovadbo prenese na ministrstvo za notranje zadeve, na oddelek za gospodarski kriminal - brez preverbe, anonimno! Anonimno, ki jo lahko napiše kdorkoli! Neuravnovešen človek, pijan človek, jezen človek, zloben človek, kdorkoli že. Ali je to delo neodvisne protikorupcijske komisije? Po drugi strani pa ima ista komisija z imeni in priimki dokazljivo korupcijsko dejanje pa se ga ne loti. Je to pošteno delo? Vam lahko vsem dokažem, javnosti, primere. Naj se razišče vsak sum kaznivega koruptivnega dejanja, vsak. Bom prvi, ki se mu bom izpostavil, pa se ne morem, ker nisem nič naredil. In mi bomo prvi, sem za - ne na tak način. Sicer pa, prepustil bom še kakšne minute tudi svojim kolegom. Vsak naj pove svoje mnenje in tisto, kar misli. Še enkrat pa prosim, ne žalimo sami sebe, ne imejmo sami sebe za lopove. In razmislite za štirinajst dni ali pa tri tedne nazaj ali pa pet let, kako je bilo. In ne govoriti, lepo vas prosim, da ne more in ne zmore nekaj, kar je prej, za čuda božja, dvanajst let zmogla. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Vili Rezman. Prosim.
Hvala lepa. No, vsi bi se najbrž lahko zaklinjali na to, da je v tem zakonu tudi kaj dobrega in tega nihče ni doslej oporekal. Vendar bi bilo najbrž neskončno ponavljanje tega, da je možno najti kaj dobrega, nesmiselno. Pametneje je osredotočiti se na to, kar pa morebiti ne sprejemamo vsi na enak način in nekateri se nismo pripravljeni kar potuhniti in zamolčati to, kar nam ni povšeči. V poslanski skupini DeSUS doslej in tudi v bodoče kanimo tako ravnati, nismo prilivali ognja v zvezi s tem zakonom, čeprav smo vedeli, da bodo silne polemike in da bodo tudi v javnosti različni odzivi. Skušali smo ravnati tako, kot smo se zavezali tudi v koalicijski pogodbi, da bomo odpirali predvsem tiste teme, ki naj bi ljudi združevale, ki naj bi reševale nekatere probleme, ne tako, da bi jih najprej skušali, ljudi namreč, razdvojiti, postaviti na različne bregove. No, prav posebej veliko tega v tem predlogu zakona ni moč najti, namreč tistega, kar bi združevalo. Kaže pa tudi na to, da imamo poslanke in poslanci zelo različen odnos do istih pojmov in da tudi pojmov ne razumemo tako, kot bi kakšna logična analiza pokazala, kaj nosijo po svoji vsebini, ampak tako, kakršno politično barvo imajo. To, zaradi česar mi nismo preveč navdušeni nad tem, da bi pritegovali predlaganemu zakonu je vsaj dvoje. Vemo, da je koruptivne prakse tudi v Sloveniji kar precej, ne da samo možnosti obstojajo, tudi je in vemo, da je treba kaj storiti v zvezi s tem, tako da bomo dali tistim, ki se ukvarjajo s preventivno dejavnostjo, z analizo, s spremljanjem, z oblikovanjem pobud več moči, kot so jo imeli doslej in da bomo hkrati zaostrili odgovornost tudi tistih, ki se jim reče organi pregona. Nismo pa bili nikoli za to, da bi en del tega pola, te dvopolnosti kar opustili, da bi pozabili na preventivo, ki je še kako nujna za oblikovanje kulture, v kateri se bo družbena stvarnost tako dogajala, da bo čim manj razlogov za to, da bodo organi pregona imeli veliko dela. Sledimo pri tem tudi resoluciji OZN, ki nas na to opozarja, tudi če je nismo podpisali. Torej, en del našega oporekanja gre v smer, ki zavrača to, da bi se opustila neodvisnost. V amandmaju, ki ga imamo danes v obravnavi pa je celo, domnevam, da je to neka benevolenca predlagatelja amandmaja, ta neodvisnost nekako opuščena in zamenjana s pojmom samostojnost, da ne bi tako bil v oči morebiti ta pojem. Torej, mi zavračamo opuščanje neodvisnosti in smo veseli, da je tudi v javnosti velika večina takšnega mnenja. Prav tako se ne moremo strinjati z načinom, s kakršnim je prišlo do te današnje obravnave. Namreč z načinom, ko je bila vpoklicana rezervna klop, da je pripravila nekaj, kar je potem koalicija skušala bojda popravljati, na vsak člen, tako rekoč, je bil dan amandma, ne oziraje s katere strani, koalicijske ali opozicijske. Mi sodimo v poslanski skupini DeSUS, da ne moremo pristajati na to, da bi takrat, kadar mi ne podpiramo vladnega predloga, vskočili namesto nas drugi. Torej tudi to zavračamo. In pri tem, ko zavračamo, ne zavračamo zakona kar tako pri sebi, češ zakon je slab. Ne, zakon je še zmeraj vreden razprave, zakon se lahko še zmeraj tudi popravi in temeljni popravek bi bil, če bi sprejeli tisti amandma in potem bi lahko tudi ostali sledili, tisti amandma, ki ne bi odpravljal komisije ali pa njene neodvisnosti. Torej zaradi teh razlogov, zaradi teh pomislekov, mi tega predloga zakona ne bomo podprli. Ne zgolj, da ga ne bomo podprli, tudi oporekali mu bomo. Naj mimogrede vržem pogled še na misel, ki je bila izrečena, kako da "gliha bojda skup štriha". Za vse to ne drži. Če je bilo mišljeno, da je koalicija kot celota podprla tisto, kar je predlagal en del opozicije, potem je treba zelo jasno povedati, da tisti, ki imamo rezervno klop torej ne štrihamo skupaj, tako kot je zdaj bilo rečeno.
Besedo ima gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Tudi jaz menim, da ni dobro, da sta se v skupnih interesih združila ena, tako imenovana opozicijska stranka, kar v tem primeru gotovo ni, lahko v kakšnem drugem, in vlada in vladna koalicija in da poskušata državni zbor kot celoto pa tudi javnost prepričati, da delata dobro za protikorupcijsko delovanje v Sloveniji. To prav gotovo ni res. Za protikorupcijsko delovanje delata škodo, morda je to njun namen. Za kaj gre? Dajmo enkrat povsem resnično pogledati in povedati gospodje, kaj je v obstoječih rešitvah zakona o preprečevanju korupcije in v novih rešitvah enako in kaj je različno, da se bo vedelo o čem govorimo. Enako kot doslej je, da smo imeli opredeljene funkcionarje, ki morajo prijavljati premoženje, enako je glede prepovedi daril, enako je glede nezdružljivosti opravljanja funkcije, enako je glede možnosti kaznovanja, to smo imeli urejeno tudi v dosedanjem zakonu. Če je bilo kaj slabše urejeno, bi lahko popravili. Toda sedanji zakon je imel še nekatere naloge, o katerih vi zavestno ves čas ne govorite in jih izpuščate. Gre enostavno za to, da so bila v tem poglavju, v tem obstoječem zakonu tudi nekatera poglavja, ki so na drug način urejala delovanje in boj proti korupciji. Prvič. Komisija, ki jo danes ukinjamo, je imela svoj nadzor, imela je nadzor v parlamentarni komisiji, ki jo vi povzdigujete kot edino objektivno. Že zdaj je ta nadzor bil in takšna komisija je delovala, zdaj pa menite, da bo parlamentarna komisija sama zase brez nadzora delovala boljše. Tega enostavno ne verjamem in ni dobra rešitev. Sedanja komisija, ki jo ukinjate, je imela nalogo, da spremlja stanje korupcije v državi. Po novem te pristojnosti nima nihče. Da sodeluje z državnimi organi pri pripravi in usklajevanju predpisov, ki preprečujejo korupcijo. Te pristojnosti nima nihče. Da sodeluje s podobnimi organi drugih držav pri oceni stanja in iskanju najboljših rešitev za boj proti korupciji. Te pristojnosti po novem nima nihče. Da daje načelna mnenja in pojasnila o nezdružljivosti, darilih in drugih vprašanjih, ki pomenijo lahko koruptivno ravnanje. Takšnih pristojnosti nima nihče. In to povejte, mi vrsto nalog in pristojnosti enostavno ukinjamo, ker menimo, da niso potrebne, so pa pomenile organizirano preventivno delovanje in ustvarjanje družbene klime za bolj proti korupciji in jaz, spoštovani kolega Barovič, s seboj globoko soglašam, da nima smisla celotno delovanje proti korupciji vezati na funkcionarje in na predpostavko, da so vsi funkcionarji pokvarjeni, barabe, kradejo in so podkupljivi. Točno, samo vi z vašim predlogom zakona to delate, ker zreducirate celotno vsebino protikorupcijskega delovanja na neko komisijo, ki bo preverjala premoženje funkcionarjev, plače funkcionarjev ali imajo, kot si rekel, hišo, čoln, vikend in podobne stvari, ne bo pa zagotavljala preventivnega protikorupcijskega delovanja in to je tisto, kar je slabo in to je treba poudariti. In naj ob tem rečem še naslednje, kar se neobjektivno in lažno govori v javnosti, da doslej ta komisija, ki jo ukinjamo, nič ni storila. Gospodje, 1. januarja 2004 je začel veljati zakon, pet mesecev je komisija delovala, dobro ali slabo, ampak pet mesecev in po petih mesecih, ko se je konstituirala in začela delovati, ste vi predlagali njeno ukinitev. Prav gotovo s ciljem, da ne sme več delati, ne pa s ciljem, da je delala v preteklosti slabo. Trdite, da je bila neodvisna, ker je bila postavljena pod vplivom prejšnje politike. Vsaj to povejte. Res je člane imenoval državni zbor, vendar enega je predlagal predsednik republike, enega sodni svet, enega mandatno-volilna komisija državnega zbora in enega vlada Republike Slovenije in vsem tem organom vi mirne duše pripišete, da pomenijo samo enostransko politično delovanje, in da je bila sestava komisije podvržena prejšnji koaliciji v novem mandatu pa tega ne bo. Kot naslednje. Ne želite priznati, da je ukinitev neodvisne, samostojne preiskovalne oziroma protikorupcijske komisije v nasprotju s stališči mednarodnih organizacij. Ne bom vam jih našteval, ker vem, da jih poznate, vendar ne želite tega povedati. Predvsem tega ne zamerim vam, zamerim vladi. Vladi zamerim, ki nima korajže, da pove, da vse mednarodne institucije, ki se ukvarjajo s protikorupcijo, nasprotujejo in opozarjajo in povedo, da bodo zahtevale podrobna poročila in da bo taka odločitev danes, če jo bo večina sprejela, slaba za protikorupcijsko delovanje v Sloveniji. In da končam, vse to so razlogi, o katerih ne želimo iskreno govoriti in ki kažejo na to, da je odločitev, ki bo danes sprejeta - jaz pa verjamem, da združeni Slovenska nacionalna stranka in vladna koalicija, ki imata tokrat skupne interese, da se ne odkriva protikorupcijsko delovanje, da se ne organizira preventiva, da boste imeli večino, bojim se pa, da v škodo Slovenije, ne pa njeno korist. Hvala.
Besedo ima gospod Srečko Hvauc. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V času tranzicije je nekaterim uspelo, da so pridobili ogromno bogastvo, ki nam, navadnim državljanom, verjetno ne bo dostopno, tudi če bi živeli več življenj skupaj. Nekaj od tega bogastva je prav gotovo bilo pridobljenega tudi celo na legalen način, ker so pač bili zakoni takšni, da je bilo to mogoče. Prav gotovo pa so nekateri do velikega premoženja prihajali tudi s pomočjo korupcije. In tisti, ki so tako stanje omogočali, to je bivša vladajoča koalicija, na čelu z LDS, so, da bi zakrili sledi, da bi se posuli s pepelom, ustanovili tako imenovano neodvisno Kosovo komisijo, ki bo preganjala domnevno korupcijo in vse tiste nepridiprave, ki so na račun slovenskih davkoplačevalk in davkoplačevalcev bogateli in si utrjevali svoj položaj. Poudarek je na neodvisni komisiji - komisiji, ki je bila imenovana na željo, po meri takratne vladajoče koalicije. In to je neodvisna komisija, ki bi naj preganjala domnevne, potencialne in tudi dejanske osebe, ki so se okoriščale s pomočjo korupcije. Kakršnakoli asociacija na že prej izrečen rek "vrana vrani ne izkljuje oči" je mogoče zgolj naključna. Če še enkrat pogledamo, kdo je koga imenoval v to komisijo in v kakšnem interesu, koga, kdo je sploh lahko sodeloval pri delu te komisije. Kakšni interesi so vodili tiste, ki so ustanovili to komisijo in jo imenovali, o tem lahko še enkrat uporabim že dvakrat izrečen rek, da "gliha vkup štriha". Nova komisija, ki je po mnenju nekaterih odvisna, ne neodvisna, tako kot prejšnja, ampak odvisna, pa ni dobra, ni dobra zato, ker bodo v njej sodelovali predstavniki vseh strank, ki so zastopani v tem parlamentu, kjer bo moč slišati glas kogarkoli, tudi opozicije, in kjer bo možno tudi javno preverjati delo te komisije. In ravno to prisotnost opozicije, javnost dela, to je najboljši nadzor, to, ne pa v nekem ozkem krogu izbrana komisija, ki deluje v interesu ne vem koga. Prej smo poslušali, da ni točno, da ta obstoječa, tako imenovana neodvisna Kosova komisija, porabi 1 milijardo letno, da to ni prava številka. Jaz mislim, da res ni prava, ampak tudi če je ta številka dosti manjša, se je potrebno vedno vprašati ali je denar, ki je bil uporabljen, upravičeno porabljen, ali je bil dosežen namen, za katerega se je financirala ta komisija, kakšni so bili rezultati, to je vprašanje. In tudi če bi neučinkovito, brez kakršnihkoli rezultatov porabili samo 1 tolar davkoplačevalskega denarja, je še to preveč. In v primeru te, tako imenovane neodvisne komisije, praktičnih rezultatov ni bilo in mislim, da vse, kar je bilo porabljeno, je bilo metanje denarja proč. Gospa Širca, prosim lepo, jaz imam besedo, če se ne motim in bom tudi vas pustil pri miru, ko boste vi imeli besedo. Zaradi tega jaz nimam nobenih pomislekov in nasprotovanj, kar se tiče tega zakona. Jaz mislim, da bomo dobili eno učinkovito, poceni institucijo, ki bo uspešno opravljala nalogo, za katero je bila ustanovljena. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Na nekatera dejstva je treba odgovoriti. Seveda pozdrav tudi našim obiskovalcem. Poglejte, šest zaposlenih funkcionarjev in šest administrativnih delavcev pa še verjetno nekaj več ob koncu lanskega leta se jih je zaposlilo v tako imenovani Kosovi komisiji, zato, če na hitro preračunamo stroške, zelo drage pošte, pa plače, gospod Kumer, niso zlagani podatki. Vrednostne sodbe dajati o tem, kdo je v bistvu bil pošten in kdo ni, malo si poglejmo nazaj pa bomo videli, ne želim pogrevati starih "minešter", ampak vendarle največja afere pa tudi danes aktualne, recimo mestna županja, Rdeči Križ, pa da ne bom omenjal preveč izplačanih plač nekaterih vaših, sedanjih tudi aktivnih politikov. Vse to so koruptivna dejanja, ki jih je v bistvu sistem dokazal in potrdil. Omejil sem se na vaše moralne predsodke in na vaše izjave "da gliha skup štriha". In rad bi povedal, da ravno to je namen tega, da se razišče tudi nekatere zadeve okoli posledičnih stanj, ki jih imamo danes, da je 100 tisoč nezaposlenih, Rdeči Križ, vemo da je to vaš funkcionar celo, kandidiral na vaši listi, Združene liste, takratne social demokratske, pa Elan, pa v bistvu SIB Banka, pa da ne govorim o Zbiljskem Gaju, pa o Zavarovalnici Triglav. Poslušajte, direktorica kupi delnice v bistvu, in jih da kot garancijo nekupljene delnice banki. Danes ima največji tržni delež v tej ustanovi. To je nezaslišano. Tako so tudi drugi kupovali in prišli do enormnega bogastva. Pa o tem, da v bistvu lahko govorimo tudi o Falconu pa o, dejansko Elanu, ki je tako rekoč naše glavno podjetje, ki je nosilo slovensko ime. Kdo je tukaj [[...]]
Gospod Prijatelj!
Ne, to je korupcija [[...]]
[[...]], vendar mi govorimo in razpravljamo o predlogu zakona. Prosim, da ostane v teh okvirih.
Hvala lepa. Ravno to hočem govoriti. To so neraziskani primeri in o tem ni nihče dejansko ničesar rekel. Ti ljudje se prosto sprehajajo po ulicah, pa vendar so ukradli slovensko družbo [[...]]
Gospod Prijatelj, še enkrat. Mi nismo komisija, ki raziskuje to. Mi razpravljamo sedaj o predlogu zakona.
[[...]]govorimo o komisiji, ki ni nič naredila na tem področju, spoštovani predsednik, trenutno predsedujoči. Seveda, nihče tudi ne razmišlja o tem, kakšne so posledice zaradi tega, ker se korupcija v Sloveniji ni odpravila. 100 tisoč nezaposlenih je v Sloveniji. Ali smo imeli prej tako številko? Nismo. Tam zunaj je parkirni prostor pa pojdite pogledati, koliko klošarjev je danes tam, ki prosijo za denar. Nikoli se ni to dogajalo. Prej govorim. Vi, ki tako zagovarjate poštenost. Danes so ljudje v uspešnih firmah, ki so danes zaklenjene, na cesti. In to je to. Take protikorupcijske komisije mi ne potrebujemo. Ja koliko uspešnih primerov pa je ta komisija pripeljala na sodišče, da bi bili te primeri pravnomočno obsojeni. O tem se prosim dajmo pogovarjati. Ali je smiselno dajati tak denar, proračunski, za tako komisijo, ki ni naredila nič? Po mojem globokem prepričanju, oprostite, je to dejanje metanje denarja skozi odprto okno. In res je, če pogledamo, poglejte dvoličnost. Prebral bom, nisem hotel prebrati, v Financah piše, kot glavni razlog za neuspeh pri zbiranju podpisov so navedli, v Stranki mladih, nenaklonjenost opozicijskih strank LDS in SD do njihove akcije. Obe stranki sta bili v parlamentu glasni nasprotnici ukinitve omenjene komisije, vendar pa Stranki mladih pri zbiranju podpisov nista dali podpore. To piše v Financah. In danes se širokoustite, kako bi vi želeli imeti to komisijo, ki ste jo ustanovili komaj konec leta 2004, še naprej. Do takrat pa samo še en izsek iz tega, kar je povedal takratni državni sekretar gospod Rop, ki je lepo rekel, da v bistvu korupcije v Sloveniji ni toliko, da bi potrebovali zakon o preprečevanju korupcije. To je izjavil takratni sekretar za privatizacijo gospod Tone Rop. To je bilo že večkrat povedano in še nekaj. Imamo tudi glasovalno listo, naše pobude izpred let nazaj, ko smo 31.5. 2004 sklicali izredno sejo, da bi v bistvu spregovorili o korupciji in klientalizmu. In kdo je nasprotoval? Združena lista in LDS. Na tej seji lepo, danes ste vsi moralni. Hvala lepa.
Gospod Kumer, prej sem vas spregledal, oprostite. Kaj ste želel? Prosim.
Zdaj imam tako podvojeno repliko, ker sem, ne, saj sem bil tudi zdaj imenovan, prej sem bil posredno, zdaj pa direktno s priimkom, tako da lahko repliciram. Za začetek bom tako povedal. Verjamem tukaj ministru Virantu in ta vsota, o kateri govorite, je seveda po mnenju in podatkih ministra Viranta štirikrat manjša, ko govorimo o letni vsoti. Zato preprosto ne drži ta številka. In drugo. Enkrat za vselej bom zdaj jaz navedel številke, kdo od teh v zadnjih petnajstih letih je koliko časa bil na oblasti, da se ne bo govorilo samo o eni stranki ali o eni koaliciji. LDS in SLS 11 in pol let, DeSUS 9 let, SKD, NSi, ZLSD, SD 7 in pol let in SD 5 let in SNS nič let. Tako, da vsi tisti, ki govorite vedno za nazaj o teh koalicijah, si zapomnite, da ste tako ali drugače razen SNS-ja bili več ali manj v koalicijah oziroma vladah oziroma na oblasti. In danes, ko govorite o korupciji, o obdobju preteklih 12 let, si najdite svoje obdobje v tem obdobju, kdaj ste bili na oblasti in kdaj je te korupcije tranzicijske bilo največ, od leta 1991 je to problem, s katerim se intenzivno soočamo. Pa si naj vsak najde ta svoj prostor in mesto.
Gospod Potrč, prosim. Želite?
Tudi jaz repliciram gospodu Prijatelju. Prvo kar bi rad rekel, trditev, da komisija ni storila nič, gospod Prijatelj, izhaja iz predpostavke, da ne poznate zakona, zaradi tega, ker komisija ni imela, morda bo celo to gospod Virant potrdil, čeprav potrjuje v glavnem tisto, kar mu odgovarja kot političen koncept, ni imela naloge, da vlaga v ovadbe. Imela je druge naloge gospod Virant, ne pa da vlaga ovadbe. In zato govoriti, koliko malo ovadb je vložila, je neumnost, ravno tako, kot če bi jaz vas vprašal, koliko ovadb je vložila parlamentarna komisija, ki je 12 let delala. Nobene. Ampak tudi to njena naloga ni bila, zato ne mešati megle tam, kjer se je ne da. In drugo. Očitali ste nam, moji stranki, da nismo dali podpise za referendum. Res je, posamezniki smo jih dali, kot stranka jih nismo organizirano zbirali. Zakaj ne? Zaradi tega, ker ne želimo, da bi imeli ponovno priložnost, da tako kot danes v parlamentu v javnosti širimo 2 meseca neresnice, laži, medsebojna obtoževanja, zavajamo ljudi in na tej podlagi poskušamo prevaliti odgovornost za ukinitev te komisije na državljanke in državljane, ki so že javno povedali, da je to za njih slaba odločitev. Delati referendum na tej temi, ki ne bo drugega kot sama neresnica in laž, nima nobenega smisla. Vlada se je pa skupaj z vašo stranko že odločila, da protikorupcijske komisije in preventivnega delovanja ne potrebuje, ker tožilstvo, policija in drugi vemo, da delajo nekaj drugega. Tudi če bi bil referendum uspešen, bo našla neko drugo pot, da bo to komisijo ukinila ali pa onemogočila delo, zato je za nas ta referendum nesmiseln.
Hvala. Besedo ima gospod Rudi Veršnik, SDS.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Slovenija je imela, protikorupcijsko komisijo in jo tudi od danes naprej bo imela, vendar v drugačni sestavi in drugače sestavljeno. Trdim, da bo politična, o tem ni govora, tako kot je tudi dosedanja bila. Tudi dosedanja je bila politična, čeprav so jo imenovali oziroma volili drugi organi in predstavniki oblasti. Vendar trditi, da ni bila politična, je po moje smešno. Ta komisija, ki bo državnozborska, bo sestavljena veliko bolj demokratično. Tu bodo predstavniki različnih strank in bodo drug drugemu jasno gledali pod prste. Obstoječa komisija je bila "papirnati tiger", o tem smo že govorili, če se prav spomnim tudi v tem državnem zboru, ki je prelagala papirje od svoje mize do miz občinskih županov, občinskih svetov. In ti so odgovarjali nazaj. Skratka, ti papirji so krožili sem ter tja brez kakršnihkoli efektov, ki bi pomenili zmanjšanje ali pa odkrivanje korupcije. Velik anahronizem, ki je bil storjen, je bil ta, da so občinski svetniki morali prijavljati svoje premoženje, tako kot, bom rekel, največji, najvišji organi ali ljudje ali mi, ki smo v parlamentu. Ker so prišli enkrat na mesec na občinsko sejo, pa mogoče še v kakšnem občinskem organu so sodelovali, pa so se tretirali enako kot vsi, ki bistveno več dobimo od sej, od zasedanja, in smo bistveno bolj vpleteni v sam sistem. Ta anahronizem je v nekaterih občinskih svetih povzročil celo velike probleme. Običajno so tisti, ki so bili najbolj sposobni in najbolj delavni in najbolj kompetentni svetniki, enostavni rekli: "Dovolj vas imamo." In so izstopili in povzročili probleme županov in občinskih svetov. To se je zgodilo v več občinah. Govorice so bile tudi danes tu v parlamentu, da javno mnenje ne podpira ukinitve tako imenovane Kosove komisije. Poglejte, če bi bilo to res, mislim in sem prepričan, da bi enostavno dobili dovolj podpisov in bi danes imeli razpis za referendum. Tako pa tega ni bilo in trdim, da ni bilo javno mnenje takšno, kot je bilo rečeno, da javno mnenje v celoti podpira. Ni podpiralo, ni res to. Javno mnenje, ki podpira neko stvar, povzroči to, da je enostavno pridobiti 40.000 glasov in zahtevati referendum. To mislim, da lahko vsi javno priznate. Državnozborska komisija bo opravljala tiste administrativne posle, trdim, da enako odgovorno in enako pravilno kot ta komisija. Tožilci in sodstvo pa naj opravijo svojo funkcijo. Prepustimo jim delo pri odkrivanju kriminala in mislim, da bo efekt bistveno boljši, kot pa je bil sedaj. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Aurelio Juri. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Bom nadaljeval, kjer je končal kolega Veršnik. Danes imamo dve komisiji, ena je parlamentarna, s svojimi pristojnostmi, ena je neodvisna, ki ima toliko povezave z nami, kolikor jo takrat imenujemo in nam sproti poroča. Nič več. Komisija, ki jo imamo v parlamentu, je od nas sestavljena, parlamentarne stranke jo oblikujejo in ima svoje naloge, ki jih poznamo že 12 let. In ko govorite, da je ena komisija preprosto dovolj, čemu bi imeli dve, sem slišal kolega Kovačiča, ko je to tezo navrgel. Naj mu sporočim, da bi z veseljem in lažje podprl spremembo poslovnika, po katerem bi ukinili našo komisijo, ki je ena od tistih komisij, ki kot mnoge druge, ki imajo nalogo preiskovati, nadzorovati in tako naprej, kaj veliko uspešne niso v tem, da bi razkrivali več koliko se tu v hiši kaj dogaja. Če bi šli po drugi poti, bi verjetno laže dosegli tudi mojo osebno podporo. Glejte, kljub naporom v pojasnjevanju, utemeljevanju, opravičevanju s strani predlagatelja te zakonske novele se ne da prikriti vonja po močnem političnem "dealu" med samim predlagateljem in koalicijo. In ta "deal", vsaj v politiki, se drugje imenuje, v gospodarstvu in sicer, tudi lahko korupcija. Gre za dogovor, dogovorili ste se, da ukinete neko komisijo, ki vam ni všeč, ki vam je nadležna, ki je tej oblasti že dala nekaj signalov o svoji moči odkrivanja in zaznavanja primerov korupcije. Ko poslušam enega od predlagateljev obtoževati komisijo, da bi naj bila kriva za to, da imamo 100.000 nezaposlenih, da so brezdomci tu zunaj, da so neke afere neodkrite, se sprašujem, ali bo parlamentarna komisija z novimi pooblastili našla delovna mesta za 100.000 ljudi, odkrivala neodkrite afere. Polagam jim na dušo in odgovornost, da bodo to počeli, kajti odločili ste se, da boste tako imenovano Kosovo komisijo ukinili. Danes nas je obiskal evropski komisar za širitev, gospod Ollie Rehn. Kot veste, je evropska komisija kar nekaj pozornosti posvetila v procesu širitve Evropske unije in kandidaturam na območju zahodnega Balkana prav boju proti korupciji. In gospod Rehn je jasno sporočil, da pričakujejo od kandidatk ustanovitev od vlade, politike, gospodarskih moči neodvisne komisije, kakršno imamo formalno še danes. To izrecno pričakujejo od vseh kandidatk, ki začenjajo pristopna pogajanja z Evropsko unijo. In se sprašujem, ali s tem, ko smo vstopili v Evropsko unijo, ne potrebujemo več te komisije. Skoraj bi ga o tem vprašal, ampak mi je bilo nerodno. Kot sem dejal, imate večino, odločili se boste ukiniti to komisijo, kljub nasprotnemu javnemu mnenju. Jaz sem takrat, ko so se zbirali podpisi za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma, dal tudi svoj podpis. Ne vem, ali ga bom še enkrat pri morebitni pobudi za zakonodajni referendum, kajti prej ko slej bomo to komisijo morali ustanoviti. Če jo bomo danes ukinili, bomo potem, ko bomo podpisali konvencijo, na pritisk drugih mednarodnih institucij bomo tako neodvisno, ponavljam, od vlade, od političnih, gospodarskih in drugih centrov moči neodvisno komisijo morali znova ustanoviti. Če je ne bo ta mandat, če je ne bo ta večina, seveda javnosti lahko sporočimo, da v če bo naša stranka naslednjič na oblasti in vodila vlado, bo tako komisijo ponovno oživela. Hvala.
Gospod Prijatelj, želite? [[Ne.]] Besedo ima gospod Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni! Svojemu predgovorniku samo en stavek. Ne sodite ljudi po sebi. Če govorite o "političnih dilih", imate z njimi izkušnje in pa prakso. To je vse. Ne nazadnje o korupciji se je največ govorilo v času, ko ste sedeli na enakem mestu, ampak v drugem položaju, položaju vladnega poslanca. Pa vam bom omenil samo dva, ki letita direktno na vašo stranko, Rdeči Križ in pa 100 tisoč delovnih mest. Dokazana korupcija. Vsaj medijsko. Težko boste ljudi prepričali, da v teh primerih ni šlo za korupcijo. V Slovenski nacionalni stranki nikakor nismo pristaši ustanavljanja komisij na komisijo. To je bila praksa prejšnjega mandata, ker ste z eno komisijo hoteli prekriti neke špekulacije, ki so se dogajale in si niste želeli, da se razkrije. Kar se tiče nepolitične dejavnosti sedanje Kosove komisije, o kateri je bilo toliko govora, moram povedati, da je bilo zelo zaskrbljujoče, ko je gospod Kos dirkal po parlamentu gor, dol, seveda samo do enih strank, ne do vseh, in se takrat na vse pretege trudil, da ta zakon sploh ne bi prišel v proceduro. In je celo skliceval tiskovne konference. Vprašanje, ali se je takrat bal za dobrobit države in za obstoj komisije, ki bi naj preprečevala korupcijo, ali se je bal za dobro plačano svoje predsedovanje tej komisiji. Kot sem že dejal, praksa in izkušnje prinesejo možnost govorjenja o korupciji. To sem slišal danes v nekaterih razpravah. Sam jih nimam in o korupciji bom zelo težko govoril. Nekdo je tudi omenil, da je komisija imela nalogo spremljati korupcijo v tej državi. Se strinjamo, korupcijo, bom rekel, po dolžnosti poslanca moramo spremljati tudi mi, mora spremljati vlada. Lahko se zmenimo, zaradi mene trije poslanci, pa bomo to delali, pa ne rabimo dobiti kakšnih takšnih nadomestil, kot jih je dobila ta komisija za svoje spremljanje korupcije v tej državi. Je pa res, roko na srce, začela je delovati leta 2004, ko je prišel čas, ko je bilo že bore malo stvari za spremljati, kajti glavne stvari so se dogajale do leta 2004. In takrat veste, da te komisije ni bilo in od leta 2004 ta komisija v bistvu ni imela kaj dosti spremljati, razen nekaj zelo veščih anonimk, ki so prihajale na to komisijo. To je pa več ali manj vse. Kar se tiče poskusa referenduma, kar je tudi nekdo že omenjal. Veste, po mojem prepričanju je bil to bolj lajež v meglo nekoč parlamentarne stranke ali pa satelita, da se malo pokaže v javnosti in mogoče skuša prodreti na politično prizorišče, ki pa se je izjalovil. Mislim, da ste vsi nasprotniki tega zakona takrat ugotovili, da javno mnenje ni na vaši strani, ampak na strani tistih, ki zakon predlagamo. Kajti zbrati 40 tisoč podpisov ob takšni stopnji javnomnenjske naklonjenosti, kot ste jo prikazovali, bi ja moral biti mačji kašelj, ne pa mučenje enega meseca in poskusa enega satelita, da se pojavi v dveh medijih, pa še takrat zaradi vaše nepodpore so vas ti sateliti bolj očrnili kot pohvalili. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi! Korupcija in gospodarski kriminal, če ga malo širše gledamo, zagotovo je eden najhujših problemov, ki se zajeda v slovensko družbo. Korupcija se je tudi v Sloveniji zelo razpasla v času tranzicije, kajti proti njej se ni borilo. Prejšnja oblast ni vzpostavila mehanizma boja zoper korupcijo, oddelek kriminalistične komisije za boj zoper gospodarski kriminal in korupcijo je bil praktično razformiran in v državi ni bilo politične volje. In boj zoper korupcijo je predvsem odvisen od politične volje v politiki, pa tudi v sami komisiji, ki je bila sedaj ustanovljena ob koncu mandata zgolj kot "blef" za ljudstvo, kot dimna zavesa, za katero so lahko tranzicijski veljaki delali naprej. In ker te politične volje ni bilo, se jaz globoko strinjam z enim predgovornikom, ki je govoril o skupnih interesih in moram ugotoviti, da res med tako imenovano Kosovo neodvisno komisijo in recimo vašo stranko obstaja izreden skupni interes po selektivnem preganjanju korupcije oziroma po navideznem preganjanju korupcije. In zaradi tega tak izrazit interes za ohranitev takšne komisije. Jaz sem trdno prepričan, da komisija, glede na to, kar smo poznali, je lahko v bodoče, ko bo v parlamentu bistveno bolj neodvisna. Vsaj to, vsakokratne volitve, ob vsakokratni sestavi demokratičnega parlamenta zagotavljamo bistveno bolj neodvisno komisijo. In glejte, ko govorite o neodvisnosti dosedanje komisije, moram reči, da je moje osebno mnenje, da je bila bolj ustanovljena v sinergiji s prejšnjo oblastjo kot komisija za pospeševanje korupcije in prikrivanje korupcije kot pa preganjanje korupcije. Tudi zaradi tega, zaradi preteklosti in funkcij nekaterih članov, ne rečem vseh, ampak nekaterih članov, v njihovih dejavnostih in siceršnjih možnostih za preganjanje korupcije na drugih funkcijah predhodno. Ampak ne, nekateri so se rajši ukvarjali s kršitvami človekovih pravic. In zopet govorjenje o neodvisnosti. Če to soočimo s sporočili prejšnjega tedna, ko je bila storjena razvpita pomilostitev, kar je strašen udarec boju zoper korupcijo in gospodarski kriminal, nezaslišan udarec temu. In govoriti tudi v tej povezavi, glejte, kakor je meni poznano, imam informacijo, med tistim dobro finančno podprtim odborom za zbiranje podpore za pomilostitev, gospod Ferrari, mislim, in članico te tako imenovane neodvisne komisije, ki je soproga. Vsaj toliko se bi naj potrudili, da bi se taki izločili in ne bili najbolj aktivni v teh prizadevanjih. Pa to niso bila slučajna kadrovanja. Tudi glede na povezave in lovke nekaterih ljudi iz predsednikove okolice, moram reči, da mi je jasno, da nekateri centri moči, ki so strašno močni v tej državi, ki so se tudi v preteklosti zelo trudili, da se korupcija in gospodarski kriminal ne bi preganjala, so tu odigrali izredno vlogo. Tudi glede na to, da smo se ta teden lahko na televiziji prepričali, da predsednik države ne ve, kaj podpiše, katero pomilostitev. To se je tudi izkazalo. Za eno pomilostitev se je jasno izkazalo, da ne ve. In da tako imenovani neodvisni ljudje, ki imajo bogate povezave tudi s preteklostjo, lahko pripravijo marsikakšne odločbe, marsikaj. Še enkrat pravim, to sporočilo preteklega tedna je pošastno za boj proti korupciji. In mislim, da sporočilo tega tedna, če bo ta zakon sprejet, je bistveno boljše. Zavedam se, da ne bo ne vem kakšnih briljantnih rezultatov čez noč možno doseči, ampak dobili bomo bolj neodvisno komisijo. Tudi ta dosedanja Kosova komisija, povejte mi, ko so že drugi druge primere navajali, kaj je pa glede funkcionarjev poizvedela za ta primer Lipa. Vsi se zavedamo, da 60 milijonov neplačanih kazni ni možno imeti, brez da to nekateri izdatno mažejo, da inšpektorji mižijo in vse to. Ali je ta Kosova komisija kaj ugotovila, zakaj je bilo to možno, zakaj so posledično odšla tri življenja mladih ljudi? Ni bila učinkovita, selektivno je delala, zelo politično je delovala in obstaja seveda skupen interes med tistimi, ki so jo ustanovili, ali pa širše politično, in njenim delovanjem. In strinjam se tudi z mnenjem gospe Potrate v zvezi s Kosovo komisijo, da vrana vrani ne izkljuje oči. S tem se strinjam, pa ne mislim osebno na te poslance, ampak na politično zaledje in centre politične moči, ki za tem stojijo. Tu je izrekla pravi izrek, pravzaprav sem ji hvaležen za to. Torej, še enkrat. S sprejemom tega zakona z ustanovitvijo parlamentarne bistveno bolj neodvisne komisije mislim, da lahko storimo bistveno več proti korupciji in tudi, da bo korupcija o parlamentarnih debatah vsakodnevno navzoča. S tem je možen najboljši boj zoper korupcijo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Žnidaršič. Prosim.
Hvala lepa. Jaz bi prosil diskutante, ki govorijo o korupciji oziroma o koruptivnosti bivše oblasti, da prenehajo s pavšalnimi obtožbami in nakladanjem o tem, ker se kot stranka, ki je participirala na prejšnji oblasti, počutimo povsem neprizadete v tem smislu. To velja najbrž še za kakšno stranko, ampak ne bi načenjal interesov drugih. V načelu pa soglašam s tem, da naša stranka globoko podpira sleherni poizkus borbe proti korupciji. Ampak v enem letu se ni zgodilo še nič. Če pri tem mislimo na protikorupcijsko komisijo, ki naj bi bila povsem neučinkovita, potem je treba ugotoviti, da je ob tem, da nekatere razpolagajo z ocenami o korupciji in očitno s podatki o tem in dokazi o tem, da bi lahko ocenili kot povsem neučinkovito tudi policijo in jo kot tako ukinili, kajti to bi bilo v skladu s koalicijsko pogodbo, kjer smo zapisali, da bomo neučinkovite institucije na področju boja proti korupciji ukinili. To je na zgornji polovici neke strani v koalicijski pogodbi zapisano. Zato mislim da se ta razprava v smislu neučinkoviti kogarkoli preveč lahkotno odvija in me po svoje zabava, če ne bi šlo za resno zadevo. Kar se same komisije tiče, ki naj bi jo sedaj oblikovali po tem zakonu v parlamentu, pa imamo prav v naši poslanski skupini še eno težavo. Mi smo že sedaj obremenjeni s 5, 6 komisijami in odbori, zmanjkuje nam časa za resno branje zakonodaje in pripravljanje na razpravo v zvezi z njo. Glede na to, da naj bi ta komisija bolj resno delala, mislim, da bi morali poslanci, ki bodo tam člani, opustiti vso drugo delo, in še takrat najbrž ne bi mogli učinkovito opravljati svoje funkcije pri delu te komisije, kar seveda pomeni, da skozi to prizmo ne vidim možnosti za učinkovito delo te komisije, ki bo znotraj parlamenta prevzela funkcijo obstoječe komisije. Pri tem se ne želim spuščati v področje vzrokov za ukinitev obstoječe komisije, kjer mislim, da je šlo bolj za to, da je bil v želodu predsednik marsikomu, ne pa komisija kot institucija. Težava naša je tudi v tem, da nikakor ne bi želeli in podpirali ukinitve institucije samo zaradi tega, ker ima za nekoga nesprejemljivo vodstvo. Tako mislim, da je v tem napaka. Seveda to se da popraviti s temi amandmaji. Če bodo sprejeti, bomo mi to stvar podprli, drugače žal ne bomo mogli. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Samo Bevk. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, spoštovani zbor. Bom zelo kratek. Ne vem, kaj ima 100 tisoč delovnih mest, ki je bilo eno izmed gesel v eni izmed predvolilnih kampanj, opraviti s korupcijo. To je skregano z zdravo pametjo. Demontaža neke ustanove, ki jo priporočajo mednarodne organizacije kot eno izmed oblik boja zoper korupcijo, je po mojem mnenju v nasprotju s temelji pravne države. Poleg tega sem bil včeraj priča posmehovanju nekaterih občinskih svetnikov na seji občinskega sveta, ko je bilo gradivu priloženo tudi pismo občinske uprave, da naj svetniki dajo svoje podatke, da bo lahko komisija, ki sicer še obstaja, imela vpogled v dohodninsko napoved. Prav posmehovali so se. S to demontažo neke zakonsko sicer do zdaj še priznane komisije ste v javnosti tudi med funkcionarji na lokalnem nivoju naredili prav obratni učinek. Mogoče se bodo posmehovali tudi, ko bo državnozborska komisija zahtevala od občinskih svetnikov, naj dajo svoje podatke, da bo lahko imela vpogled v dohodninsko napoved za preteklo leto. Očitno je, da je Slovenska nacionalna stranka napisala zakon po diktatu vladajoče koalicije, da si le ta ne bi umazala svojih rok. Vsekakor bo na njenih rokah ostal kar madež, ki ga bo težko izbrisati. To, kar je gospod Jerovšek povedal, ko nam je očital, Socialnim demokratom, da kršimo človekove pravice, pa je ob tem, ko je vladna koalicija sprejela takšno besedilo zakona o azilu, navadno sprenevedanje. Hvala lepa.
Prosim, gospod Bajc ima repliko.
Kolega Samo [[...]]
Repliko na kaj?
Na netočne navedbe kolega Bevka. Ni treba da je kogarkoli omenjal, ampak če preberemo 14. člen obravnavanega zakona in 20. člen, ne bo držalo to, kolega Samo, da se bodo občinski svetniki posmehovali, ko bodo dobili poziv s strani državnozborovske komisije, ki jo ustanavljamo, ampak bodo lahko kaznovani z globo od 50 tisoč do 300 tisoč. Ne vem, če se bodo smejali, ko bodo to videli in prebrali.
Besedo ima gospod Dimitrij Kovačič. Prosim. [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Prosim.
Imam besedo ali [[...]]?
Ne, ker nisem vedel, kaj hoče, ker je hodil okrog. Prosim, gospod Kovačič, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovana kolegica, opozicijska poslanka, je v uvodni predstavitvi mnenj poslanskih skupin vzneseno, kot nekakšna slovenska La Passionaria vzkliknila "Non pasaran!" S tem je verjetno želela izpričati skupno idejno pripadnost pravi La Passionariji Dolores Ibaruri, kar je na nek način tudi indikativno za njeno stališče. Dejstvo je, da je s tem želela povedati - oziroma njena poslanska skupina -, da bo z vsemi močmi poskušala zaustaviti prodor oziroma prehod tega zakona skozi parlamentarno proceduro in njegovo uveljavitev. Glavni motiv je verjetno komisija oziroma glavni motiv je verjetno ohranitev obstoječe komisije za boj proti korupciji. Zakaj je ta komisija tako potrebna z njenega oziroma s stališča poslanske skupine LDS? Jaz si to predstavljam lahko samo tako, ker je pač komisija, na katero je imela ta stranka, ki je bila v prejšnjem mandatu vladajoča stranka, nek političen vpliv. Kajti komisija je bila tudi s strani večine v prejšnjem mandatu imenovana, medtem ko je druga slaba polovica, torej manjšina, pa tej sestavi nasprotovala. Kar pomeni, da je ta komisija, o kateri se tako na široko govori, da je neodvisna, seveda bila še kako neodvisna, ampak vprašati se moramo, od koga je bila neodvisna. Prav gotovo je bila neodvisna do takratne opozicije. Takratna opozicija prav gotovo ni imela nobenega političnega vpliva. Ampak očitno zaradi načina imenovanja je imela takratna vladajoča koalicija še kako velik vpliv. In zato je treba z vsemi sredstvi, z vsemi močmi to komisijo poskušati ohraniti. Zato obstaja tudi tak strah pred parlamentarno komisijo, ki je prav gotovo politična in vsak posameznik bo na nek način tudi politično odvisen od določene politike, ampak komisija kot celota pa prav gotovo bo neodvisna do posamezne politike. In verjetno je v tem ta bojazen - torej, ohraniti komisijo, ki bo na nek način transmisija določene politike v tem parlamentu, ki je bila prej vladajoča politika. In seveda se želi tudi v tem mandatu ta vpliv ohraniti, da bo še vedno ta komisija transmisija določene politike, ki je pač sedaj v opoziciji, hkrati pa preprečiti parlamentarno komisijo, ki bi bila sestavljena tako, da bi vse politične stranke participirale v to komisijo in seveda ob tem, ko bi imela opozicija večino v tej komisiji in celo predsednika, bi se prav gotovo zagotavljala kar precejšnja mera neodvisnosti, vsekakor bistveno bolj kot do sedaj. To pove po mojem mnenju dovolj o tem, kaj je pravi namen tega odpora zoper predlagani zakon. Ravno to: ohranitev dosedanjega vpliva na obstoječo komisijo še naprej. Hvala lepa.
Prosim, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Prepričan sem, da se s kolegom Bevkom tako dobro 10 let že poznava, da ni možno, da ne bi razumel, kaj sem želel povedati, ampak da je bila ta njegova izjava, da sem jaz njihovo stranko oziroma te poslance obsodil, da so kršili človekove pravice, manipulacija. Seveda je bila manipulacija. Jaz sem govoril o tem, da je slabo sporočilo bilo prejšnje komisije in prejšnjih oblasti, da so na čelo komisije postavili človeka, ki je s sodnimi sklepi dokazano kršil človekove pravice v slučaju novinarja Ranca. In to je tudi slabo sporočilo bilo za boj proti korupciji, kajti tudi korupcija je napad na človekove pravice. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Zvonko Černač. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani kolegici, spoštovani kolegi. Neverjetno je, kar vse smo slišali ob obravnavi tega zakona v tem državnem zboru, še bolj neverjetno je, kaj vse smo v tej povezavi brali v medijih. Gotovo je to tudi odraz naše realnosti in našega unikuma, kajti ravno mediji so tisti, ki bi lahko ob tej točki predvsem preko drugačnega rumenega tiska odkrili bistveno več kot tako imenovana komisija, ki je bila za to pooblaščena in z zakonom zadolžena. Ampak mi v Sloveniji imamo pač specifično ureditev tudi na tem področju in verjetno bomo še nekaj časa priča temu unikumu, ko se bodo nekateri zgražali nad tem, da spreminjamo slabo ureditev. Kajti, spoštovani, pojdite malo iz te dvorane, predvsem tisti, ki ste mogoče že malo več časa v njej oziroma bi rekel predolgo, pa poslušajte, kaj pravijo ljudje. In če boste ugotovili, da so z bojem proti korupciji v naši državi zadovoljni, potem mislim, da imate prav. Ampak bojim se, da boste slišali v 99.9% nasprotno. Ljudje vam bodo povedali, da je bil ta poizkus, ki ga je prejšnja oblast naredila, samo zavajanje evropske in ostale javnosti. Bilo je pač treba pokazati pred Evropo, da se tudi v Sloveniji borimo proti korupciji in zaradi tega je bi bilo treba narediti neko komisiji, za katero se je že v štartu vedelo, da bo narejena tako, da ne bo mogla narediti popolnoma ničesar. In to je problem sistema, ki ga je treba rešiti. Zelo neprijetno je v tej povezavi govoriti "ad personam". In tudi ni prav, ker mislim, da ta tematika ni debata "ad personam", ampak "ad rem". In če govorimo o stvari, potem se bomo vsi strinjali, in trdno sem prepričan, da popolnoma vsi v tem državnem zboru, da ta ureditev ni dobra, ta ureditev, ki jo imamo sedaj, ni dobra. In vse to zganjanje pompa okrog referenduma in vseh teh stvari, ki so bile povezane, je navadna manipulacija na eni strani z javnim mnenjem, na drugi strani pa mogoče celo poskus ohranitve nekega slabega, izkrivljenega stanja. To je dejstvo. In če pogledamo globoko vase, bomo temu dejstvu tudi pritrdili. Jaz ne trdim, da bo rešitev za tisto, kar naj bi se s to spremembo rešilo, dana že s samim zakonom. Tega ne trdim. Ampak vse, kar bo boljše od tega, kar imamo sedaj, je korak k temu, da se bodo začeli procesi odvijati drugače. Bilo je že omenjeno vse sorte neumnosti, ki so se dogajale v povezavi s tem tako imenovanim antikorupcijskim zakonom. In vas vprašam, ali je normalno, da mora ne na desetine, ne na stotine, na tisoče občinskih svetnikov, ki so vsi nepoklicni, zbirati neke papirčke, neke obrazce, kar vse je neka listina, s katero uradni državni organi že razpolagajo in ki je vsakemu na vpogled, na drugi strani je izpuščen en cel segment tistih subjektov, ki dejansko imajo vpliv in možnost in ki so dejansko zaradi narave stvari in svojega delovanja lahko podvrženi takim ali drugačnim skušnjavam. Teh pa enostavno kot da jih ni oziroma jih ne želimo videti. Mislim, da je bilo tudi samo delovanje, tako kot je bilo postavljeno, postavljeno narobe. Mi ne potrebujemo organa, ki bo iskal podporo za svoje delovanje v javnosti in vsake toliko vrgel en primer, za katerega se bo ocenilo, da je mogoče medijsko malo bolj popularen. Potem se pa ugotovi, da vse skupaj nič ni, kot je bil ta primer v Radovljici, gospoda, mislim, da je bil Kapus, ki je bil 21% lastnik nekega podjetja, ki je poslovalo z občino na podlagi neke pogodbe že pred antikorupcijskim zakonom. To je narobe. Mislim, da potrebujemo organ, ki bo svojo potrditev iskal v realnem delu, da bo odkrival tiste stvari, ki so dejansko problematične in ne bo iskal neke cenene popularizacije, medijske podpore in tako naprej. Že zaradi tega mislim, da je treba sistem spremeniti. Jaz sem trdno prepričan, da karkoli bomo naredili, bo boljše od tega, kar imamo sedaj. Hvala lepa.
Gospod Rezman, replika.
Ko nekateri omenjajo odnos javnosti do te komisije, naj samo povem empirični podatek. Ena izmed razprav [[...]]
Replika prosim.
[[...]]je pokazala, da ima komisija 65% naklonjenost, torej 65% ljudi pri nas misli, da je koristna.
Besedo ima gospod Ivan Grill, SDS.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Gospod minister, kolegice in kolegi! Če kje velja pregovor, da v primeru, če ne želiš, da se karkoli razišče ali ugotovi, potem to zagotovo velja tudi za to tako imenovano Kosovo komisijo. Pripisovati tej komisiji tako imenovane preventivne učinke in tudi neke rezultate, kot jih je prej navajal kolega Potrč, je smešno, saj ravno nasprotno kažejo številni primeri iz prakse. V svojo poslansko pisarno sem sprejel že kar nekaj strank, ki so me skušale s papirnatimi dokazi prepričati, da gre za številne koruptivne primere. Smešno pri tem je to, da so vsi ti praktično te dokaze posredovali tudi komisiji za preprečevanje korupcije, pa se ni zgodilo ničesar. Pa me boste zdaj vprašali, kaj sem pa lahko tu jaz storil. Ravno tako nič drugega kot to, da sem stranki svetoval, naj se sama obrne na tožilstvo, kajti tožilstvo mora po svoji uradni funkciji ravno tako proučevati primere, brez da pri tem karkoli posreduje sama komisija. Sedaj se bom dotaknil še nekaj izkušenj, ki jih imam sam kot funkcionar s to komisijo. Te izkušnje zagotovo niso bile neprijetne, prijetne pa tudi ne. Imel sem, če ne drugega, kar nekaj izgubljenega in po nepotrebnem porabljenega časa v lanskem letu, ko sem moral izpolnjevati kar obsežne obrazce. In absurd vsega tega je v tem, da vsi tisti podatki, ki sem jih moral pridobiti in navesti, so praktično dostopni vsaki instituciji, ki je za to pristojna. Tako da je bilo tako zame kot tudi za številne občinske svetnike oziroma na tisoče takih je, ki so morali po nepotrebnem zbirati takšne podatke, sama komisija bi pa s temi podatki lahko operirala, brez da bi jim morali sami te podatke posredovati. Tudi v letošnjem letu moramo zopet posredovati komisiji spremembe, a jaz kot funkcionar oziroma poslanec in občinski svetnik drugih prihodkov kot plačo in sejnine nimam. To pomeni, da bo zopet na tisoče nepotrebnih izpolnjevanj in pošiljanj komisiji. Komisija te podatke potem zbira, jih obdeluje in vse to je jalovo delo. Sem pa trdno prepričan, da vsak, ki se kakorkoli ukvarja s korupcijo ali pa je v to vpleten, poišče načine, ki jih komisija po svojih pristojnostih zagotovo v nobenem primeru ne bo odkrila. Verjetno ima še celo policija oziroma tožilstvo kar veliko truda in raznih aktivnosti, da takšen primer lahko razišče. Nobena izmed tistih koruptivnih oseb ne bo prihodkov, ki jih je dobila s pomočjo korupcije, nakazala na svoj transakcijski račun ali s tem kupila neko premoženje v premični ali nepremični obliki. Tudi kar se tiče preventivnega delovanja te komisije, sem trdno prepričan, da tega preventivnega delovanja zagotovo ni. Verjamem, da najbolj preventivno lahko delujejo samo v javnosti objavljeni raziskani primeri, ki jih mora raziskati policija, tožilstvo in da dobijo na koncu sodni epilog. Pa ne takšnega, kot smo ga bili deležni s primerom Kovačiča, ki ga je gospod predsednik države pomilostil. Vemo, da je s korupcijo zagotovo povezana tudi politična korupcija, ki je bila prisotna in verjamem, da je danes še vedno, predvsem v strankah LDS in Socialnih demokratov. Ko bomo enkrat tudi to presegli, bo tako policija kot tožilstvo ter sodstvo lahko svoje delo opravljalo tako, kot si ga državljanke in državljani Slovenije zaslužijo. Trdno verjamem, da je neučinkovitost teh institucij bila povezana predvsem zaradi prisotnosti politične korupcije. Ta vlada si je po moji oceni in prepričanju zastavila pot, ki bo sledila k ukrepom, ki bodo preprečili ali pa omejili politično korupcijo na minimum, in s tem povečala učinkovitost tistih institucij, ki bodo praktično zagotavljale pravno državo in tudi nekoruptivnost. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Dušan Kumer. Prosim.
Hvala lepa. O problemih, o katerih govorite, je dvanajst let funkcionirala parlamentarna komisija, katere rezultati in učinki so bili nič. Zato tudi sedaj ne verjamem, da bo nova parlamentarna komisija naenkrat začela drugače gledati na temo sodobnega klientelizma: oče fakulteto [[opozorilni znak za konec]] , sin kinoteko, mama del državne uprave, hči pa televizijo. Ali: ata veliko državno podjetje, mama pa lastnini državno premoženje. Ne verjamem, da bo ta komisija [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Seznam prijavljenih poslank in poslancev za razpravo je izčrpan. 5 minut ima na voljo še predlagatelj ali predstavnik vlade. Če ni prijav, zaključujem razpravo o predlogu [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Prosim? Nisem vedel, oprostite, gospod Prijatelj, ali si oblačite suknjič ali dvigujete roko. Prosim, da prihodnjič dvignete roko, in dobili boste besedo. Ponoviva. Izvolite.
Hvala lepa. Škoda, da niste zahtevali, da se še slečem ponovno in ponovno oblečem. Spoštovani! Zanimivo je poslušati te diskusije v tej dvorani, ko nekateri odgovarjajo samo na neka obrobna dejstva, ne odgovorijo pa na obremenilna. Zakaj v Socialni demokraciji še zdaj podpirate korupcijo, je bilo moje vprašanje. Glejte, županja je označena kot notorična lažnivka, marsikaj je narobe naredila, pa jo še vedno podpirate in je županja glavnega mesta Republike Slovenije. Nadalje, ena komisija ni dovolj, rabimo dve, je bilo rečeno z vaše strani. Kdaj pa ste ustanovili drugo komisijo? Leta 2004, ko je bilo že vse privatizirano oziroma Balkanci bi rekli "prihvatizirano", ko že nič več ni mogel nihče odtujiti. In takrat so bila vsa dobra podjetja v privatni lastni in nekateri pred desetletjem in pol povprečneži enormno bogati danes. Pa vendarle je evropska norma tudi ta, da v bistvu se v denarnice pogleda tistim, ki so v bistvu nezakonito obogateli na lep, preprost način, da dokažejo izvor svojega premoženja. Koliko Slovencev je bilo pred tem dejstvom, da je moralo dokazovati danes, včeraj, predvčerajšnjim izvor svojega premoženja. Jaz ne poznam niti enega. Pa vendar so, ne nekateri, kar nekaj jih je, postali v bistvu v tem obdobju tranzicije zelo bogati državljani Republike Slovenije na račun državljank in državljanov, ki so danes brezposelni. To je dejstvo. 100 tisoč delovnih mest je posledica, v bistvu 100 tisoč nezaposlenih ali 100 tisoč delovnih mest, ki ste jih obljubljali in nikoli v bistvu dali Slovenkam in Slovencem, 100 tisoč delovnih mest danes nezaposlenih na zavodu, je pa posledica korupcije. To je pa dejstvo. In če bomo imeli še naprej tako komisijo, ki se ukvarja zgolj z obrobnimi zadevami, z zbiranjem podatkov, kako je nekdo iz Zgornje Kungote v bistvu oddal ali ne oddal poročila o premoženju in če ga ni oddal seveda bomo zganjali vik in krik, kot znamo, ali pa Spodnji Leskovec, bo ta komisija seveda sama sebi v namen. Jaz ne poznam nobene pravnomočne obsodbe tistega, ki se je okoristil z družbenim premoženjem do sedaj. Se opravičujem, če se motim, dajte me popraviti. Zato mislim, da ta komisija resnično ne dela drugega kot to, da reagira na anonimne prijave in preganja invalide. To se je dokazalo. In zato tudi tožbe romajo s strani v bistvu prizadetih na predsednika komisije in sam se bo verjetno moral zagovarjati še potem, ko bo ta komisija že razrešena, za neresnična dejstva, ki jih je v javnosti navajal. Želel bi poudariti tudi to, da v bistvu od leta 2004 do danes vi ocenjujete, da je ta komisija naredila nekaj strašno dobrega. Nihče v tej dvorani ni povedal, katera so ta dejstva, katere so ti dogodki, ki bi lahko zabeležili tako uspešno delo te komisije. Razen tistih, ki smo prebrali poročilo, ki smo ga imeli letos v sprejemu, razen tistih, ki ga niste seveda, lahko mirne duše razberemo iz tega poročila, da se je komisija ukvarjala bolj ali manj sama s sabo: z zagotavljanjem administrativno-tehničnih pogojev, o tem, kako imajo premalo zaposlenih, o tem, kako imajo premalo denarja za svoje delo, o tem, kako v bistvu nimajo zadostnih pooblastil, da bi lahko kvalitetno ukrepali. In ne nazadnje, to je bistveno, ustavno sodišče je ugotovilo, da komisija ne deluje skladno z ustavnim zakonom. To je tisto bistvo, na katerega niti eden danes tukaj ni opozoril in na njega ni podal v bistvu kvalitetne pripombe. Zakaj pa potem imamo ustavno sodišče, če so pa odločbe ustavnega sodišča za vas, gospe in gospodje, nične? Ustavno sodišče je opozorilo, da ta Kosova komisija ne deluje skladno z ustavo in ustavnim zakonom. To so dejstva, ki narekujejo, da je potrebno spremeniti oziroma ukiniti to komisijo in dati pristojnosti tako imenovani državnozborski komisiji.
Hvala lepa. Opozarjam vas, da ste porabili čas kot predlagatelji in da tudi v naprej nimate več možnosti. Zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 9.2.2006. Prehajamo naprej k 3. členu. V razpravo dajem 3. člen ter amandma poslanske skupine LDS ter povezani amandma iste poslanske skupine k 21. členu. Kdo želi besedo? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 17. člen in amandma poslanske skupine LDS ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Kdo želi besedo? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 21. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. O amandmaju poslanske skupine LDS k temu členu smo opravili razpravo v okviru povezanega amandmaja k 3. členu oziroma je bilo to omenjeno. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Želite besedo, gospod minister? Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sedaj moram vprašati čisto proceduralno, jaz sem se prijavil za razpravo o amandmaju k 3. členu?
Prav, izvolite.
Hvala lepa. Torej, gre za amandma, ki [[..]]
Samo trenutek, gospod minister. Prosim. Res je, mi smo zaključili razpravo o 3. členu. Res ste se prijavili?
Absolutno.
Izvolite.
Hvala lepa. Dobro, v redu.
Res se je prijavil in če imate pripombe, res se je prijavil, vendar smo rekli, da bomo na željo, da bo lahko na koncu, vendar gospod minister, da bo vse v redu, vas prosim, da odstopite od vaše razprave. Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo. Glasovanje o amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po končani 27. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 15.55 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZA SPREJEM AVTENTIČNE RAZLAGE DRUGEGA ODSTAVKA 187. ČLENA IN DRUGEGA ODSTAVKA 188. ČLENA ZAKONA O VARSTVU OKOLJA. Predlog za sprejem avtentične razlage v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga. Ugotavljam, da ministra oziroma predstavnikov vlade ni, vendar sem obveščen, da je minister na poti. Glede na to, da je pravilno, da bi predstavnik vlade obrazložil svoj predlog, predlagam 5 minut pavze in počakamo ministra. Hvala.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujem s prekinjeno sejo 27. točke dnevnega reda. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga za sprejem avtentične razlage drugega odstavka 187. in drugega odstavka 188. člena zakona o varstvu okolja. Pozdravljeni, gospod minister. Prosim, imate besedo.
Dober dan, spoštovani gospod podpredsednik, poslanke in poslanci. Nekoliko ste me presenetili in ker je zunaj tudi prometni problem, se vam opravičujem za to zamudo. Dovolite, da na kratko predstavnim razloge vlade, da predlaga predlagano obvezno razlago. Zakon o varstvu okolja, ki je začel veljati dne 7. maja 2004, je določil, da se dimnikarska javna služba ne izvaja več kot lokalna javna služba, pač pa je postala z uveljavitvijo tega zakona obvezna državna javna služba. Zakon o varstvu okolja je v dveh členih, to sta člena 187 in 188, uredil način prehoda koncesijskih in drugih pogodbenih razmerij občin z izvajalci te javne službe na državo. Po tej ureditvi se prva koncesija podeli brez javnega razpisa osebi, ki ima na dan uveljavitve uredbe o načinu izvajanja dimnikarske javne službe, to je 18. december 2004, z občino sklenjeno veljavno koncesijsko pogodbo ali drugo pogodbo za izvrševanje dimnikarske službe, če ta oseba izkaže interes. Na podlagi teh predpisov je ministrstvo za okolje in prostor decembra 2004, poudarjam, decembra 2004 objavilo javni poziv za vložitev vlog o zainteresiranosti za izvajanje dimnikarske javne službe. Po proučitvi vlog je v mesecu juniju 2005 ministrstvo za okolje in prostor pripravilo predlog za podelitev prvih koncesij za izvajanje dimnikarske javne službe za tista dimnikarska območja, za katera so posamezni vlagatelji vlog o zainteresiranosti podali pravočasne in popolne vloge. Vlada Republike Slovenije je to gradivo obravnavala 23. junija 2005 in je sprejela predlog odločb za 94 dimnikarskih območij, s tem da je naložila ministrstvu za okolje in prostor, da odločbe ustrezno popravi tako, da skrajša obdobje, za katero se podeljujejo prve koncesije. O tej temi pa je Vlada Republike Slovenije kasneje sprejela še dva sklepa, s katerima je najprej določila obdobje, za katero naj bi se podeljevale prve koncesije za izvajanje dimnikarske javne službe. Kasneje je sprejela tudi sklep, s katerim pa je zadržala izvajanje citiranih sklepov z dne 23. junija 2005 do sprejetja sprememb in dopolnitev zakona o varstvu okolja, ki bi celovito uredil način izvajanja dimnikarske javne službe. To je bila sedaj kratka kronologija. Ker se je v tem relativno kompliciranem postopku pokazalo, da je treba natančneje določiti pomen pojma veljavne pogodbe, zato vlada predlaga sprejetje avtentične razlage tako, da je v smislu drugega odstavka 187. člena in drugega odstavka 188. člena zakona o varstvu okolja veljavna le tista pogodba, ki je bila sklenjena v skladu s 36. členom zakona o gospodarskih javnih službah. In ta člen določa, da mora občina koncesionarje izbirati na javnem razpisu, razen če odlok občine iz 3. in 7. člena tega zakona določa, da se koncesija podeli brez javnega razpisa. To naj velja tako za tiste pogodbe, ki so izrecno imenovane koncesijska pogodba in jih zakon o varstvu okolja obravnava v 187. členu, kot za kakršnekoli druge pogodbe, katerih predmet je izvajanje javne službe. Tudi take pogodbe so, ne glede na svoje poimenovanje, namreč med občino in izvajalcem dimnikarske službe vzpostavile po vsebini koncesijsko razmerje, zato je treba tudi za njihovo sklenitev upoštevati pravila omenjenega člena zakona o gospodarskih javnih službah. To pa seveda ne pomeni, da te pogodbe ne veljajo v obligacijskem smislu, torej med občino in drugo pogodbeno stranko, zlasti če gre za pogodbeno odškodninsko odgovornost. Spoštovane poslanke in poslanci, na podlagi tega, torej tudi kratke kronologije in same relativno zapletene zgodbe, vlada predlaga, da državni zbor po razpravi danes predlagano avtentično razlago zakona tudi sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog za sprejem avtentične razlage je obravnaval odbor za okolje in prostor kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora, gospodu Rudolfu Petanu, za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister, predstavnice vlade, kolegice in kolegi! Odbor za okolje in prostor je obravnaval predlog za sprejem avtentične razlage drugega odstavka 187. in drugega odstavka 188. člena zakona o varstvu okolja, ki ga je državnemu zboru podala vlada Republike Slovenije. Na seji odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja predloga, predsednik komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj državnega sveta, zastopnica sekcije dimnikarjev v okviru združenja za varstvo okolja pri gospodarski zbornici Slovenije in predstavnica zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Predstavnik predlagatelja, minister za okolje in prostor, gospod Janez Podobnik, je v uvodni obrazložitvi predloga za sprejem avtentične razlage razložil, da je namen sprejetja avtentične razlage opredeliti pomen izraza "veljavna koncesijska pogodba" v drugem odstavku 187. člena in izraza "veljavna pogodba" v drugem odstavku 188. člena zakona o varstvu okolja pri odločanju o prvi podelitvi koncesije za izvajanje gospodarske javne službe iz 5. točke 148. člena zakona. To je tista pogodba, ki je bila ne glede na njeno poimenovanje sklenjena v skladu s 36. členom zakona o gospodarski javni službi, kar pomeni, da je bila sklenjena na podlagi predhodnega javnega razpisa in na podlagi odloka občine o načinu izvajanja gospodarskih javnih služb. Nato je predstavnica zakonodajno-pravne službe razložila, da je iz pisnega mnenja službe razbrati, da avtentična razlaga 187. in 188. člena zakona ni potrebna oziroma celo pomeni določitev dodatnih kriterijev, ki pa bi jih bilo mogoče v zakon vgraditi le z novelo zakona. Pri tem pa služba opozarja, da so na podlagi veljavnih določb zainteresirane osebe že pridobile določene pravice, zato bi lahko sprememba v smeri avtentične razlage pomenila poseg v že pridobljene pravice in kršitev ustavnega načela zaupanja v pravo. Pojasnila je, da je iz določb 187. in 188. člena dejansko izhaja, da sta se tako predlagatelj zakona, ki je tudi predlagatelj obravnave avtentične razlage kot tudi zakonodajalec zavedala, da so se dimnikarske dejavnosti, ki so bile do uveljavitve zakona obvezne lokalne gospodarske javne službe, opravljale na podlagi pogodb, ki so bile sklenjene na različne načine, zato so ta različna razmerja tudi ustrezno zakonsko urejena. Takšen namen predlagatelja zakona in zakonodajalca izhajata tudi iz obrazložitve, podane k obema členoma. V razpravi je bilo postavljeno vprašanje, kaj pomeni spremembe razlage obravnavanih členov zakona o varstvu okolja za občine, ki so sklenile pogodbe za opravljanje dimnikarske službe na njihovem območju šele pred kratkim z osebo, ki je to dejavnost opravljala že več let. S temi pogodbami se je uredilo zatečeno stanje in so veljavne. Predstavnica ministrstva za okolje in prostor je pojasnila, da so na ministrstvo naslovljene številne pritožbe zaradi nekonkurenčnosti in nelojalnosti in slabo opravljene dimnikarske službe, tako s strani občanov kot s strani dimnikarjev. Strinjala se je, da je izvajanje lokalnih javnih služb varstva okolja na podlagi zakona o varstvu okolja in zakona o gospodarskih javnih službah z reformo lokalne samouprave ni bilo ustrezno kontrolirano s strani države. Zato so se na ministrstvu zavzeli za stališče, da je potrebno poleg uredbe o načinu predmetu in pogojih izvajanja obvezne državne gospodarske javne službe urediti tudi tarifni pravilnik, ki bo določal zgornjo mejo cene storitev, sprejem avtentični razlage pa omogočil tudi, da se bo s pogodbo preverilo, ali so sklenjene v skladu s statutom občine, z zakonom o gospodarskih javnih službah in z zakonom o varstvu okolja ter ne nazadnje z zakonom o dimnikarski dejavnosti, ki je veljal še do leta 2004, torej do sprejetja novega zakona o varstvu okolja. Po zaključeni razpravi je odbor sprejel naslednji sklep: "Odbor državnega zbora Republike Slovenije za okolje in prostor predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da predlog za sprejem avtentične razlage drugega odstavka 187. in drugega odstavka 188. člena zakona o varstvu okolja sprejme skupaj s predlaganim amandmajem odbora." Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod - ga ni - gospod Bogdan Barovič, Slovenska nacionalna stranka. Prosim.
Hvala lepa. Predsedujoči, kolegice, kolegi, minister, predstavniki vlade. Predlog za sprejem avtentične razlage drugega odstavka 187. in drugega odstavka 188. člena zakona o varstvu okolja je pomembna vsebina današnjega zasedanja. To ugotavljam tudi zaradi tega, ker sem na pobudo občank in občanov in državljank in državljanov Republike Slovenije, za katere sem dolžan posredovati vprašanja, ki so name naslovili kar nekaj vprašanj, ki sem jih seveda preko instituta pisnega poslanskega vprašanja posredoval tudi pristojnemu ministrstvu in ministru, ki je danes z nami, in nanje tudi dobil odgovor. Vsekakor je verjetno že avtentična razlaga najkrajša in najhitrejša rešitev trenutnih zagat, glede na vse pripombe, ki smo jih slišali tudi s stani gospoda Petana, ki so bile dane na matičnem delovne telesu. Pa vendarle se v Slovenski nacionalni stranki že spet in ponovno sprašujemo, nedolgo tega smo bili ravno tam, ko smo govorili o avtentični razlagi in je bil pojem avtentične razlage dvorezen meč, in malce smo zaskrbljeni in upam, da bom dobil odgovor, okrog mnenja zakonodajno-pravne službe, da v tem primeru ne gre za avtentično razlago, temveč da gre, govorim posredno, za novelo zakona. Seveda je to pomembno, če zaradi drugega ne, zato ker avtentična razlaga, če je sprejeta, velja za nazaj, dočim novela zakona - glede na to, kako to določa poslovnik - pa velja od tistega dne, ko je ta zakon sprejet, naprej. Tako, gospod minister, malo kasneje pričakujem odgovor, ali je to usklajeno z zakonodajno-pravno službo, ali je to avtentična razlaga, ali je pravzaprav govor že o noveli zakona. Kar pa se vsebine tiče, moram priznati, da je zapletena in številne pripombe na odboru za okolje in prostor so bile upravičene. Eno od vprašanj, ki so mi ga zastavili Slovenke in Slovenci, ki sem ga vprašal, je to, da so bile koncesije obljubljene oziroma tudi že podeljene za 15 let, nenadoma pa so vsi tisti, ki opravljajo to dejavnost, prejeli odločbe, da je koncesija - to se je zgodilo po seji vlade Republike Slovenije, in sicer julijski - da se jim podeli koncesija zgolj za šest mescev. Odgovor, ki sem ga prejel od vlade, je sicer zelo obširen, na nekaj straneh, moram pa priznati, da mi ni natančno odgovoril, kaj in kako. Po eni strani naj bi bile koncesije upravičene za dobo 15 let, po drugi stani pa je upravičenost za šest mesecev, kolikor sem razumel, utemeljena s tem, da je ministrstvo ugotovilo, da je potrebno dodobra prevetriti vsebino in pripraviti novo ustrezno zakonodajo. Glede na to, da je od današnje odločitve o sprejemu avtentične razlage, o katerih govorimo, verjetno že odvisna dobra in slaba volja in veliko število ljudi, ki opravljajo dimnikarsko dejavnost, smo v Slovenski nacionalni stranki sklenili, da bomo poslušali mnenja stroke, poslušali bomo mnenja tudi ostalih in da avtentični razlagi v primeru, da ne gre za kršitev, torej da ne gre za to, da to ni avtentična razlaga, ampak novela zakona, da bomo tudi to avtentično razlago podprli z enim samim ciljem, da z njo, kolikor sem sam uspel razumeti, dejansko omogočimo vsem oziroma skoraj da vsem prizadetim, da opravljajo to dejavnost, seveda ob pričakovanju, da bo glede na prenos z lokalne skupnosti na državo ta koncesija zakonsko v najkrajšem možnem času urejena in zelo natančna. Še enkrat pa prosim, če se bo dalo izvedeti tudi odgovor na vprašanje, kakšen naj bi bil odgovor zakonodajno-pravne službe, ki ocenjuje v svojem mnenju, da gre v bistvu za novelo zakona, ne pa za avtentično razlago. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman, poslanska skupina DeSUS. Prosim.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini DeSUS smo odločeni dati podporo predlogu, ki ga je vlada predlagala za sprejem avtentične razlage zakona o varstvu okolja oziroma posamičnih členov. Prej je bila ta dimnikarska služba obvezna služba in sedaj bo obvezna služba. Poprej je bila to gospodarska javna služba in tudi sedaj bo to gospodarska javna služba in tista bistvena razlika je, da je prej bila to lokalna, sedaj je pa državna služba. Domnevamo, da ne bo velikih pomislekov s strani občin, županj in županov, ki so na ta način odložili en del problemov s svojih ramen, prevzela jih je država in ti problemi so bili zelo pogosto tudi takšni, da so vodili v spore, v oponiranje in prav je, da to država prevzame in po vsej Sloveniji enotno to uredi. Da se to enotno ureja, je najbrž zadosten razlog tudi v tem, da so te službe zelo pomembne, tudi kar zadeva varovanja našega okolja, in vplivi, ki jih mi kot individuumi povzročamo s svojimi kurilnimi napravami, seveda niso omejeni ne samo na naše lastno kurišče, ne samo na našo vas, na naše mesto ali občino, ampak so to globalni vplivi, potem ko se kumulirajo, zato je tudi prav, da se celotno to ureja. Doslej je bilo to področje dokaj neenotno urejeno, po tistih podatkih, ki so bili meni dostopni, izvirajo pa iz poročila, ki so jih dajale posamične službe, ki so kandidirale za prvo koncesijo, je bilo tako, da so na primer tam, kjer so bile te službe s koncesijo oddane - gre pretežno za Štajersko in za Pomursko - kjer je menda to bistveno bolje kot drugod urejeno, pokritost tega varovanja je dosegla že kar 80% ozemelj. Tam, kjer so te službe bile na kakšen način oddane s posamičnimi pogodbami, pa je menda pokritost dosegla komaj polovico. To se pravi, da je velik del teh izpustov, kurišč in tako naprej nekontroliran. In takšnega stanja, torej tako neenotnega, tudi slabega bi lahko rekli, si najbrž ne moremo privoščiti na dolgi rok. Zato mi podpiramo, da zlasti tisti, ki so doslej s koncesijskimi pogodbami opravljali te službe, imajo to možnost, da jih opravljajo tudi v bodoče, mnogim sploh še niso potekle koncesijske pogodbe, če bi pa svoje delo opravljali slabo, bi pa koncedent, občina itak imela možnost, da te koncesijske pogodbe tudi razdre. Hkrati bodo pa imeli tisti, ki bodo na novo kandidirali možnost, da kandidirajo pod enakimi pogoji; torej ne bo več cena tista, ki bi bila prvi predpogoj za podpis neke koncesije, ampak bodo, tako vsaj mi upamo, ob enotnih cenah sedaj imeli prednost tisti, ki bodo boljše kadrovsko opremljeni, tisti, ki bodo imeli boljšo tehnologijo, tisti, ki bodo imeli boljšo opremo. To bi posledično lahko pomenilo, da bomo imeli torej tudi boljše ali pa manjše negativne vplive na okolje. Tudi vplivi na področju energetske izrabe bi se naj na ta način izboljšali. Torej, če si lahko obetamo te izboljšave, to poenotenost po državi in to relativno dobro pokritost našega ozemlja s temi službami, potem je najbrž upravičena tudi podpora vladnemu predlogu za avtentično razloga tega 187. člena in 188. člena. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Franc Jazbec, ki bo govoril v imenu Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi. Zakon o varstvu okolja je v 148. členu določil, da je gospodarska javna služba izvajanje meritev, pregledovanje in čiščenje kurilnih naprav, dimnih vodov in zračnikov zaradi varstva okolja in učinkovite rabe energije, varstva človekovega zdravja in ne nazadnje varstva pred požarom, ta, tako imenovana dimnikarska služba, obvezna državna gospodarska javna služba, ki pa je bila do uveljavitve te odločbe, torej do 18.12.2004, o tem govori 185. člen zakona o varstvu okolja, lokalna gospodarska javna služba. Zakon o varstvu okolja je v svojem 187. členu in 188. členu uredil način prehoda koncesijskih in drugih pogodbenih razmerij občin z izvajalci te javne službe na državo. Po tem uredbi se prva koncesija podeli brez javnega razpisa osebi, ki ima na dan uveljavitve, to je 18.12.2004, uredbe o načinu, predmetu in pogojih izvajanja obvezne državne gospodarske in javne službe, izvajanja meritev, pregledovanje in čiščenje kurilnih naprav, dimnih vodov in zračnikov, zaradi varstva okolja in učinkovite rabe energije, varstva zdravja in varstva pred požarom z občino sklenjeno veljavno koncesijsko pogodbo ali drugo veljavno pogodbo za izvrševanje dimnikarske službe, seveda če ta oseba izkazuje interes. Bistvo te uredbe in oddaje koncesije brez javnega razpisa je v tem, da ima vlagatelj, ki je zainteresiran za koncesijo, na dan uveljavitve pogodbe z občino sklenjeno veljavno koncesijo pogodbo ali drugo pogodbo, katere predmet je opravljanje dimnikarske službe. Za ta pogoj brez javnega razpisa pa mora biti podpisana in veljavna pogodba med občino in izvajalcem dimnikarske javne službe pred datumom 18.12.2004. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo predlog avtentične razlage drugega odstavka 187. in drugega odstavka 188. člena zakona o varstvu okolja. Hvala.
Hvala gospodu Jazbecu. Gospa Breda Pečan bo predstavila stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Dober dan in hvala za besedo, gospod predsednik. Poslanska skupina Socialnih demokratov avtentične razlage drugega odstavka 187. in drugega odstavka 188. člena zakona o varstvu okolja ne bo podprla. Ne zaradi vsebinskih razlogov, ampak zaradi čisto formalnih razlogov, ker ta avtentična razlaga presega tisto, kar naj bi avtentična razlaga predstavljala, namreč, samo razlago tega, kar je državni zbor in predlagatelj zakona ob sprejemanju zakona menil, mislil, kakšen je imel namen, temveč spreminja vsebino zakona. Mislimo, da je posebej opozorilo zakonodajno-pravne službe državnega zbora dovolj resno in tehtno, da bi moral tako razmišljati cel državni zbor in avtentične razlage sploh ne bi uvrstil na dnevni red te seje, temveč bi jo že na odboru zavrnil. Menimo, da je še posebej nenavadno to, da na isti seji sprejemamo spremembe in dopolnitve zakona o varstvu okolja, ki so bile že sprejete, in da na tej seji, namesto da bi tisto, kar ta avtentična razlaga pravzaprav počne, spreminja zakon o varstvu okolja, da bi to opravili v istih spremembah in dopolnitvah, ki jih je državni zbor že sprejel. Še posebej zato, ker del teh sprememb posebej govori tudi o tematiki emisij v ozračje, se pravi, to, kar je pravzaprav ena glavnih nalog dimnikarskih služb, namreč, da z rednim nadzorom, meritvami in preverjanjem delovanja kurilnih naprav tudi skrbijo za to, da so emisije v ozračje vedno manjše in manjše. Torej, drugi namen dimnikarske službe pa vemo, da je tudi preprečevanje požarov, dimniških požarov, seveda. Zaradi vsega tega, ker je tudi v sami obrazložitvi posameznih prisotnih na odboru za okolje in prostor, kjer je bilo posebej povedano, da ministrstvo za okolje in prostor kot pristojen organ za nadzor nad izvajanjem zakonodaje, se pravi, pripravo odlokov o koncesiji za dimnikarsko službo, ki bi morali biti sprejeti v vseh 193 občinah, potem ko je zakon o varstvu okolja uvedel dimnikarsko službo kot obvezno gospodarsko javno službo na lokalni ravni, pa je rezultat tega bil neopravljanje nadzora nad delom samih občin kot tudi nad delom dimnikarskih služb in se je zgodilo to, da so v Sloveniji od 193 občin koncesijske souprave, pravilne koncesijske pogodbe v bistveno manjšem številu sklenjene kot pa kakršnekoli druge ali pa sploh nobene. 60 občin ima vsega skupaj pravo koncesijsko pogodbo, ki je osnovana na sprejetem koncesijskem aktu in na izvedenem javnem razpisu. Se pravi, da kaže na to, da je vlada Republike Slovenije, ministrstvo za okolje in prostor, zlasti pa uradniki na ministrstvu za okolje in prostor - tisti, ki so bili na ministrstvu zaposleni takrat, ko je bila ta gospodarska služba prenesena na lokalno raven oziroma uvedena kot obvezna gospodarska javna služba v občinah, in ta ista uradniška struktura, ki je delala na ministrstvu za okolje in prostor, ko je bil zakon leta 2004 spremenjen, in ta ista uradniška struktura, ki ni poskrbela za to, da bi bil odnos oziroma koncesijsko razmerje z izvajalci dimnikarske službe v Sloveniji - glede na to, da je bila obvezna gospodarska javna služba prenesena na državno raven - urejen tako, kot se spodobi. Se pravi, če občine niso izvedle in naredile tistega, kar bi morale v preteklih letih, potem je bilo leto dni časa za državo, za državni nivo, z vsem aparatom, ki ga ministrstvo za okolje in prostor ima, bi lahko bila stvar urejena, kot je potrebno. Ne pa, da delamo ovinke in neke obvode namesto spremembe zakona, če vidimo, da zakon, takšen kot je, ne odgovarja dejanskemu stanju oziroma ne ureja stanja tako, da bi bilo zadovoljivo za vse ravni, zlasti pa seveda za uporabnike na lokalnem nivoju, potem seveda je treba povedati jasno in glasno, da se z obvezno razlago ne ureja takih reči, ampak da je treba s spremembo zakona popraviti napake, ki so bile storjene ob sprejemanju zakona, popraviti napake, ki so bile, kot slišim od mnogih lobistov, tako z ene kot z druge strani, da je 187. člen prišel v zakon na osnovi zelo močnega povezovanja dela izvajalcev dimnikarske službe na lokalni ravni leta 2004 in da so drugi, ki imajo "baje" bistveno bolje urejene pogoje za opravljanje te dejavnosti, s tem nezadovoljni in iščejo pot za rešitev problema skozi obvezno razlago. Tukaj je dejansko potreba izreči vso kritiko odgovornim, ki niso pripravljeni priznati dejstva, da v preteklosti niso znali pripraviti zakona takega, kot je potrebno, ampak so popustili pred različnimi pritiski, in sedaj, ko je situacija prišla do vrelišča, ko se vrstijo grožnje s tožbami ne samo na ustavnem, ampak tudi na upravnem in na civilnih sodiščih tako z ene in druge strani, popustiti in iti z nezakonitim postopkom v državni zbor ter s tem seveda prenesti vso odgovornost na poslance. Mi bomo prevzeli odgovornost za to, da bomo sprejeli nezakonit akt, ki sem mu reče avtentična razlaga, zaradi tega, da bomo zadostili pritisku nekaterih skupin v tej državi. Menim, da je nesmiselno, kolegice in kolegi, da prevzemamo mi odgovornost namesto tistih, ki so stvar, če bi rekla bolj po domače, "zamočili". Zato naša poslanska skupina, kot že rečeno, ne bo podprla te avtentične razlage, istočasno pa pozivamo ministrstvo za okolje in prostor in vlado Republike Slovenije, da čim prej - ker dejstvo je, da ta avtentična razlaga po presoji mnogih pravnih strokovnjakov ne bo prenesla presoje oziroma preverjanja pred ustavnim sodiščem -, da takoj pripravi spremembe zakona, ki bodo omogočile, da bo že enkrat izvedeno tisto, kar je bilo s samim sprejetjem zakona o varstvu okolja zamišljeno, namreč, da bodo koncesije za izvajanje dimnikarske službe podeljene z ravni države. Če sta državni zbor in vlada Republike Slovenije menila, da se dimnikarsko službo lahko opravlja bistveno boljše, če je centralizirana, potem lepo prosim, naj to tudi dokaže. Samo še en majhen komentar k obrazložitvi, ki je bila na odboru. Je že res, drži, da je dimnikarska služba bistveno bolje urejena v severovzhodni Sloveniji kot drugod po Sloveniji, predvsem zaradi tega, ker je edina dimnikarska šola v Mariboru, in še ta je slabo obiskana oziroma je v njej slab vpis, medtem ko piše izrecno, da je na Primorskem katastrofalno. Torej, na Primorskem smo občine izvedle, sprejele koncesijske odloke, smo podelile koncesije, smo sklenile koncesijske pogodbe in tudi lahko rečem, da je, odkar so te koncesijske pogodbe bile sklenjene, ob vseh težavah, ki smo jih imeli in ki zdaj jih imamo še mnogo več kot prej, je število dimniških požarov, kar je sicer morda stranski učinek, pa vendarle zelo pomemben, začel bistveno upadati, odkar smo znova prišli v to kaotično stanje zadnje leto dni, je število dimniških požarov v letu 2004 in 2005 začelo znova rasti. To lahko samo to pove, da neurejena dimnikarska služba nima samo posledic na onesnaževanju zraka, ampak tudi v splošni varnosti premoženja in življenja ljudi. In zato mislim, da bi moralo ministrstvo za okolje in prostor in vlada, ki ga vodi, resno vzeti stvar v roke in se lotiti zakona, kot je treba. Hvala lepa.
Hvala gospe Pečanovi. Gospod Drago Koren bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala, gospod predsednik, lep pozdrav kolegicam poslankam in poslancem in gospodu ministru s sodelavkama. V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščanske ljudske stranke smo prepričani, da je dimnikarsko javno službo potrebno urediti, in to urediti enotno v celi državi. To nam omogoča zakon o varstvu okolja, ki je to službo prenesel na državno raven. Očitno pa je, da je bila ta služba, dokler je bila to lokalna gospodarsko javna služba, zelo različno urejena po območju Slovenije. In tudi zaradi te različne ureditve, lahko bi rekli, tudi verjetno slabe ureditve v marsikateri občini je sedaj ministrstvo v eni zagati, kako izpeljati ta prehod oziroma kako podeliti to prvo koncesijo tem dimnikarskim javnim službam. Predlagana avtentična razlaga samo jasno določa pomen izraza veljavna koncesijska pogodba oziroma veljavna pogodba, tako da je v smislu navedenih določb zakona o varstvu okolja veljavna le tista pogodba, ki je bila sklenjena v skladu s 37. členom zakona o gospodarskih javnih službah, kar pomeni, da je bila sklenjena na podlagi predhodno objavljenega javnega razpisa ali na podlagi določb v odloku občine. V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščanske ljudske stranke smo najprej menili, da avtentična razlagala ni potrebna. Po ugotovitvi, da je pravna stroka glede tega razdvojena, tako rekoč na dveh nasprotnih bregovih, pa ugotavljamo, da je avtentična razlaga zelo potrebna, zato bomo poslanci Nove Slovenije - Krščanske ljudske stranke to avtentično razlago tudi podprli.
Hvala gospodu Korenu. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev k predlogu za sprejem avtentične razlage k amandmaju odbora za okolje in prostor ter besedilo avtentične razlage. Najprej pa se je k besedi javil minister za okolje in prostor, gospod Podobnik. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanske in poslanci. Dovolite mi, da bi že po nastopu poslanskih skupin na kratko odgovoril na nekatera vprašanja, ki so bila v vaši razpravi izpostavljena. Bom zelo odkrit. To, kar je na koncu povedal gospod Koren, drži. Vlada se je znašla tukaj v zagati, znašli smo se v zagati. Jaz sem bil tudi v svojem uvodu, v svoji kronologiji povsem, bi rekel, odprt. Povedal sem vse, katere postopke je v lanskem letu vlada na to temo sprejela. Jaz sem šel trikrat na vlado lansko leto na to temo, trikrat. Redkokdaj da za eno temo greš ponovno na vlado. Moram tudi povedati, da je bila tudi dilema, ali je instrument obvezne razlage pravi ali ne - in smo se posvetovali s pravnimi strokovnjaki in priznati moram tukaj, da mnenja niso bila enotna, ampak povedati moram, da sem potem sam po večih posvetih sprejel rešitev, ki se mi zdi vendarle korektna. Kot minister menim, da sta današnja, bi rekel, pot in akt zakonita ob dejstvu, da izkoriščamo institut in preciziramo posamezne določbe zakona zaradi premalo jasnega zapisana zakonodajalca. Tu je naš argument. Po našem mnenju je to prava pot, da preko instrumenta obvezne razlage določimo pomen pojma veljavne pogodbe. Moram povedati še nekaj, tukaj tudi odgovarjam gospodu Baroviču na njegovo vprašanje. Tudi vladna služba za zakonodajo je tehtala in na koncu nam je nekako podprla to pot. Sedaj je še eno vprašanje: zakaj nismo šli po poti, ki je bila na tej seji, zakon o varstvu okolja. Stvar je res komplicirana. Namreč, če bi šli po tej poti, bi se nam zgodil pa drug paradoks - da bi pa s to spremembo zakona postavili v različen položaj stranke, ki so se na ta javni razpis prijavile. In zato so nam pravniki to pot odsvetovali. In smo se res znašli v težki situaciji: na isti seji državnega zbora imamo zakon, ki ureja to področje, in obvezno razlago. Moram pa povedati, da sem se zelo resno angažiral na tem področju in imamo še eno obveznost, ki bo po mojem mnenju vendarle tudi pravni okvir, da bomo to zapleteno situacijo korektno rešili. Imamo obveznost prenosa direktive o energetski učinkovitosti v slovenski pravni red in se odločamo, da bi celovito uredili to vprašanje - ne nazadnje je to tudi tema, o kateri je govoril gospod Rezman -, da bi to področje poskušali urediti v enem samem predpisu, vse, kar je vezano na to vprašanje, in bi to temo izvzeli iz zakona o varstvu okolja ter nekaterih drugih zakonov in bi kmalu prišli v državni zbor s samostojnim zakonskim tekstom. Morda bo to na koncu še najbolj korektna in čista evropska pot. Sedaj mi pa dovolite še nekaj odgovorov na vaša vprašanja oziroma vaše pomisleke. Najprej bi vam rad povedal, da je stanje na terenu zelo različno; ne bi rad uporabil besede kaotično, je pa zaskrbljujoče na tem področju. Vsaka občina ima svoja merila in kriterije. In ta merila in kriteriji so včasih v opreki ali pa nimajo več formalne podlage v vsebinskem smislu v predpisih, ki urejajo javno dimnikarsko službo. Imamo tudi veliko pritožb naših državljanov. Govorijo o nekvalitetno opravljenem delu, včasih govorijo o neprofesionalnem izvajanju meritev dimnih plinov, govorijo tudi o izsiljevanju s prepogostim izvajanjem javne službe. Veliko pritožb je na visoke cene. Govorijo tudi o arogantnem odnosu do uporabnikov storitev, pa tudi druge pritožbe so. Toda, da ne bo nesporazuma, obstajajo pa tudi nekateri dimnikarski sistemi, praviloma so to manjši, lahko pa tudi večji, ki zelo korektno, v okviru veljavnih pogojev opravljajo svoje delo. Dejstvo pa je, da morajo trenutni izvajalci javne službe izvajati delo skladno s pogodbami, ki so jih sklenili v preteklosti, in to z občinami, in po programu in ceniku, ki ga je potrdila občina, podpisnica pogodbe. V času postopka, ko smo podeljevali prve koncesije, pa se je izkazalo, da so bila pogodbena razmerja z občinami in izvajalci zelo različna, v večini primerov pomanjkljivo definirana. In tu vidimo torej v avtentični razlagi pravzaprav v dani situaciji najbolj korektno pravno podlago za podelitev prvih koncesij, res samo tistim izvajalcem javne službe, ki so pred uveljavitvijo zakona o varstvu okolja imeli sklenjeno koncesijsko pogodbo skladno z zakonom o gospodarskih javnih službah oziroma na način, da je bila podeljena, kot je določal zakon. Moram pa povedati še nekaj. Pripravljamo, tudi na podlagi te obvezne razlage [[pričakujemo, da bo kljub pomislekom vendarle sprejeta]] , spremembo uredbe in tarifni pravilnik za izvajanje obvezne javne službe. Še posebej je pa pomembna vsebina novega pravilnika o izvajanju javne službe, kajti sedanji pravilnik ni več skladen z veljavno uredbo, še posebej ne z direktivo o energetski učinkovitosti stavb. Jaz sem se kot minister srečal tudi z nekaterimi kolegi v drugih državah, še posebej smo proučili izkušnje Avstrije in Nemčije na tem področju. Na podlagi izračunov iz osnutka tarifnega pravilnika in ob upoštevanju noveliranih prepisov bo po naši oceni, kajti vprašanje stroška je pomembno za občanke in občane, državljanke in državljane, za gospodinjstva, po naši tej prvi oceni bo letni strošek za povprečno enostanovanjsko hišo, ki za ogrevanje še vedno, recimo, rečemo uporablja kurilno olje v kombinaciji s trdimi gorivi, če je to povprečno slovensko gospodinjstvo, naj bi bilo to okoli 10 tisoč slovenskih tolarjev. To je naša ta prva ocena. V Sloveniji so trenutno razmere zelo različno na področju vprašanja cen. Moram seveda povedati še eno zadevo, o tem smo se veliko pogovarjali za okolje in prostor. Ko bomo šli v javni razpis, torej govorimo za tiste, ki bodo potem kandidirali na novem javnem razpisu bi rad poudaril naslednje: upoštevali bomo take kriterije in merila za podelitev teh tako imenovanih novih koncesij, ki bodo uravnoteženo upoštevali tudi kriteriji dosedanjega opravljanja dejavnosti z ostalimi kriteriji. Torej tudi to bo eden od kriterijev. To se mi zdi življenjski, korekten pristop in preko te poti se ne bo zgodilo, da bi kogarkoli nekako izvzeli. In še nekaj bi rad povedal. Ko smo šli v instrument obvezne razlage in ko smo poskušali temeljiti pojem veljavne pogodbe, smo izhajali tudi iz načela konkurenčnosti, to je evropsko načelo. Danes je bilo omenjeno tudi eventualno vprašanje odškodnin zaradi protipravnega ravnanja. Seveda, najprej mora nekdo tako protipravno ravnanje v postopku dokazati in sedaj lahko povem dve potencialni situaciji. Ena je situacija pred sprejemom, recimo, da bo danes sprejeta obvezna razlaga, ali po sprejetju avtentične razlage. Če bi šli v ta postopek v zvezi s plačevanjem odškodnin pred sprejetjem avtentične razlage, potem veljavno načelo konkurence in pravo Evropske unije terjata, da se ne upoštevajo rešitve iz zakona, ki ne dopuščajo konkurence. In bodimo odkriti, veljavni zakon je tukaj zelo problematičen. Če gremo sedaj v pot, da bo danes državni zbor kljub vsemu podprl ob vsej zapletenosti obvezno razlago, pa velja, da imajo na njeni podlagi pravico do koncesije samo tisti izvajalci, ki imajo sklenjene veljavne pogodbe po postopku, ki ustreza načelu konkurence. Vsi ostali bodo kandidirali na novem javnem razpisu. Poudaril sem tudi pomemben element, ki ga bomo upoštevali pri novem javnem razpisu. V tem primeru po našem mnenju tudi ne bo škode in ne bo argumentacije za vlaganje vlog za izplačevanje odškodnin. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Besedo ima gospod Kristijan Janc, pripravi naj se gospod Ziherl.
Hvala lepa gospod predsednik, spoštovani minister s sodelavkama, kolegice in kolegi. Končno, bi rekel, da bo ta zgodba tudi na tem mestu danes, verjamem, da s to obvezno razlago, tudi presekana, kajti traja že kar predolgo. Vzrok je zagotovo različen. Mnoge lokalne skupnosti smo imele to zgodbo kar lepo urejeno, na lokalnem nivoju s koncesijsko pogodbo, ko je koncendent, koncesionar dobil ta posel in zadeva je uspešno tekla in ni bilo nobenih težav. Vem pa, da so mnoge lokalne skupnosti imele to področje neurejeno, prepuščeno, bolj kot ne prosto in mislim, da posledica verjetno tudi tega je bila odločitev, da se ta zgodba prenese z lokalnega nivoja na državo. Država se je s tem soočila, zagotovo naletela na številne probleme, tako dimnikarjev kot izvajalcev te službe, verjetno pa še kaj drugega zraven, in ta čas, ki ga je sam minister razlagal: veliko težav, dilem na vladi, resničnih mnenj, pravniških, dimnikarskih, če hočete itn. In verjamem, da bomo s to zgodbo na enem mestu poskušali poenotiti za celo Slovenijo in da bo vendarle ta služba, ki je po moji oceni zelo pomembna v okviru varstva okolja, dobila eno transparentnost, dobila eno preglednost dela, da bo lahko vsaka lokalna skupnost in ne nazadnje vsako gospodinjstvo, ki mora to službo imeti, tudi lahko izvrševala. Seveda vsaka centralna zgodba tudi ni vedno najboljša. Mi, lokalci smo od tega imeli tudi nekaj koncesnine, kot se reče, za občinski proračun. Tega danes ne bo več in smo na račun tistih slabih neorganiziranih lokalnih skupnosti tudi to izgubili. Dobro, takšna odločitev je. Sedaj tukaj je ta stvar, vem, da o tem je bilo veliko razprave vodenih na različnih nivojih, tako z dimnikarji te službe kot z ministrstvom in z ostalimi. Tako upam, da je ta razlaga s tem pravniškim mnenjem potrjena in da bo vendarle to presekalo eno stanje, letno in več, in da bo končno omogočila, da se bo to poenotilo na nivoju vseh lokalnih skupnosti v Sloveniji in da bomo vendarle imeli vsi to službo urejeno tako, kot si želimo, da bo tudi v vsaki lokalni skupnosti delovala. S tem tiste občine, ki so bile urejene že prej in je to delovalo, bomo nekaj izgubile, ampak dobro, tudi to zavoljo drugih občin bomo nekako lahko "pojedli". Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Ziherl, pripravi naj se gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav gospodu ministru s sodelavkama! Sam bom avtentično razlago drugega odstavka 187. in drugega odstavka 180. člena zakona o varstvu okolja, podprl. Predvsem me na to navajajo vsa ta dogajanja, ki so pripeljala do tega, predvsem pa tudi to, da na terenu so do sedaj v velikih primerih na celih področjih vladale neurejene razmere. Na našem področju sam poznam, recimo, drage storitve merjenja dimnih plinov. Na to bi lahko odreagiral, kajti tudi sam sem se v tovarni, v Termu ukvarjal z merjenjem dimnih plinov in vem, kako zadeva lahko strokovno poteče, kako pa lahko na hitro nekaj skupaj zmečemo in postavimo velik račun. Na to je treba vsekakor odreagirati, kajti nepravilnosti, slabe nastavitve dimnikov so nevarne, lahko povzročajo požare in s stališča varnosti je vsekakor treba na to področje vnesti večji red, disciplino. Konkurenčnost, da bodo storitve vedno bolj kakovostne, da se ne bo dogajalo to, kar se je v preteklosti, ko so na nekaterih področjih, kot je bilo že rečeno, slabe storitve bile drago zaračunane, nič pa ni bilo narejenega v smislu varnosti, v smislu boljših nastavitev kurišč, dimnikov in v glavnem na velikih področjih Slovenije je bilo tudi pri ljudeh opaziti veliko nezadovoljstvo, ker so za veliko denarja dobili v bistvu nič. Zato bom seveda, kot sem že rekel, zadevo podprl. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Petan se je odpovedal. Besedo ima gospod Rugelj.
Hvala lepa. Bom kratek, čeprav bi lahko razlagal kar dolgo pa govoril tudi, pa mislim, da ni potrebno, da večina v tem državnem zboru ve, kako je to. Na kratko bom pa vseeno povedal svoje misli, ki sem jih strnil, bi rekel, kar po enem letu raznoraznih pripetij. Precej je bilo že danes povedanega tukaj v zvezi z urejenostjo in z urejanjem dimnikarske službe, kateri uslužbenci naj bi prinašali tudi srečo ne samo kakšne visoke račune za svoje storitve. Lahko rečem, da po enem letu že kar dobro poznam razmere v tej službi tako, da imam v pisarni polni predal dokumentacije, ki se je v tem času nabrala, danes pa smo tukaj pred enim samim stavkom: kaj je veljavna pogodba. In tako se začne, zakon o varstvu okolja, zakon o gospodarskih javnih službah, obligacijski zakonik, razlaga ministrstva, razlaga fakultete za podiplomske študije, razlaga dr. Pirnata, mnenje vladnih zakonodajnih služb, mnenje zakonodajne službe državnega zbora in nazadnje še mnenje nas, posameznikov, ki tudi odločamo in prav je tako. Spoštovani, včasih se resnično sprašujem, ali ima pravo kaj skupnega s pravico. Veste, če bi na primer jaz podpisal pogodbo tukaj z gospodom Lovrom Lončarjem, da kupim ta državni zbor, mislim, da brez nas tu notri ne bi šlo. Tako je nastal en kup podobnih pogodb, ki jih je nekdo podpisoval brez upoštevanja zakonov, občinskih odlokov, zakona in drugih predpisov. Danes bomo zato tukaj odločili, ali bodo take pogodbe še podlaga za dodelitev koncesij za 15 let naprej. Seveda, če bo kdo prikrajšan, kar se tudi lahko zgodi, bo še vedno lahko iskal pravico na sodišču, vendar pa mislim, da takšnih ne bo veliko. Veliko več pa jih bo, če danes te razlage tukaj ne bomo sprejeli, verjemite mi. Jasno je, da ne sme in ne more biti nobenih drugih veljavnih pogodb za opravljanje dimnikarske službe, kot so le pogodbe, ki so narejene v skladu z zakonom, občinskimi odloki in drugimi predpisi. Jaz mislim, da je to jasno, to so prisilni predpisi, ki določajo zadeve, ne more nekdo po svoje delati, v tej državi ne, če hočemo biti resnično pravna država. Primer. Če je občinski odlok za podelitev te dimnikarske službe zahteval javni razpis, mora javni razpis biti tudi izveden, ne pa, da se pogodbe podpišejo s posamezniki, medtem ko so drugi, ki so tudi želeli opravljati to službo in se javiti na razpis, ostali z dolgim nosom. Mislim, da to ni prav in takšne pogodbe ne morejo na ministrstvo "požegniti". Žal ne, ker so slaba popotnica za naprej. Tako da mislim, da bo v Sloveniji dosti prostora za vse dimnikarje na razpisu, še premalo jih imamo, še se bodo morali izobraziti, ker je premalo kvalificiranih dimnikarjev, in ni nobenega strahu, da bi kdo od teh dimnikarjev ostal v Sloveniji brez dela. Prav pa je, da gredo zadeve na javni razpis; tam pač dobijo najugodnejši delo in to je dobro tudi za vse nas. Če želimo, da se res enkrat uredi stanje na tem področju, vas res prosim, da ta predlog, ki ga je ministrstvo za okolje in prostor po resnično dolgotrajnih pripravah in dobri proučitvi poslalo sem v državni zbor, danes tudi potrdimo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Pečanova.
Moram reči, da je nenavadno to, da se pri tej avtentični razlagi - moram reči, da je meni dosti bolj všeč slovenski izraz obvezna razlaga, ne glede na to, kaj pravzaprav eno ali drugo pomeni -, da se pri tej obvezni razlagi spuščamo vsi skupaj predvsem v vsebino, pozabljamo pa na to, da je vendarle treba paziti, da kadar se državni zbor o nečem odloča, da se odloča v skladu z ustavo in zakonodajo; v tem primeru gre pač za zakon, ki je nadrejen tej obvezni razlagi. Ampak ker že o tem govorimo, bi spomnila samo še na to, da je med mnogimi različnimi mnenji, pobudami, zlasti pa lobističnimi posegi [[zelo nežen izraz]] bilo tudi mnenje dr. Jambreka - pardon, Jerovška -, ki vodi evropsko pravno fakulteto. In kot vse kaže, evropska pravna fakulteta razlaga stvari tako, da v Evropi pač ni dopustno sprejemati nezakonitih odločitev, kar sprejem te obvezne razlage danes bo. Ne dvomim v to, da bo sprejeta, laže mi bo pa pri srcu, ker bom vedela, da sama pri takih nezakonitih odločitvah ne bom sodelovala. Pa še nekaj bi rada povedala. Če je bilo vladi in ministrstvu težko izpeljati zakon - torej tisti, ki vemo, kaj se je dogajalo proč od javnosti, izven soja žarometov javnosti, vemo, da je bilo, odkar je že prejšnja vlada oziroma ministrstvo za okolje in prostor - zato tako poudarjam vlogo uradnikov v tem ministrstvu. Uradniki v tem ministrstvu so pripravili uredbo, uradniki v tem ministrstvu so pripravili pravilnik, uradniki v tem ministrstvu so pripravili razpis oziroma poziv, naj se javijo tisti, ki izvajajo z veljavnimi pogodbami, pa naj bodo to koncesijske ali druge, da naj se javijo za izvajanje dimnikarske službe v posameznih območjih v Sloveniji. Že takoj na začetku je bil pritisk s strani dimnikarjev, tako iz gospodarske zbornice kot iz obrtne zbornice, pa tudi tistih dimnikarjev, ki niso prek teh dveh institucij sodelovali, ampak so želeli sodelovati pri oblikovanju uredbe, ki je tako ali tako osnovni izvedbeni akt zakona, da bi lahko dosegli ali eno ali drugo smer. Dejstvo je, da v Sloveniji dimnikarjev strahovito manjka, ne da jih je malo premalo, ne da jih bo še treba izobraziti. Mi nimamo izobraženih, kvalificiranih dimnikarjev, ki bi lahko normalno pokrili celotno Slovenijo, nimamo jih. In tukaj, recimo, je sodelovanje med ministrstvom za okolje in prostor, ministrstvom za gospodarstvo in ministrstvom za šolstvo zatajilo. Mi neprestano slišimo o tem, kako tehničnih poklicev ne izobražujemo, da se ne prijavljajo, da otroci se ne vpisujejo v poklicne šole, imamo pa poklic, ki bistveno vpliva na varnost ljudi in premoženja v naši državi, ki je popolnoma zanemarjen, kar se tiče promocije za vpis in za usposabljanje za ta poklic. Dejstvo je, da na terenu v Sloveniji opravljajo dimnikarsko službo ljudje, ki so opravili neke "šnelzider" tečaje in ki delajo kot delajo. Ministrstvo, ki je prevzelo odgovornost za to področje, mislim, da bi moralo se tudi z ministrstvom za obrambo pri tem povezati zaradi požarne varnosti, ni naredilo svojih nalog in sedaj obeša nam obvezno razlago, ki je nezakonita.
Hvala. Besedo ima še predstavnik vlade. Gospod minister, želite? Izvolite.
Hvala lepa. Najprej glede zadnjega bi rad povedal, da sem kot minister imel kar nekaj formalnih in neformalnih srečanj na temo obveznega izobraževanja dimnikarjev. Rad bi povedal, da sem stopil v stik s srednjo gradbeno šolo v Mariboru, ki ima eno posebno smer, je pa res, da je zelo majhno zanimanje za vpis. Istočasno, ko sem predlagal uredbo o spremembah in dopolnitvah uredbe o načinih, predmetu in pogojih izvajanja obvezne državne gospodarske javne službe za izvajanje meritev - dolg naslov je -, pregledovanja in čiščenja kurilnih naprav, dimnih vodov in zračnikov zaradi varstva okolja in učinkovite rabe energije, varstva človekovega zdravja in varstva pred požarom. Vse teme sem pokril, ki ste jih prej v razpravi omenili, bi rad povedal, da sem dobil zelo pozitiven odziv s strani dr. Jureta Zupana prav z vidika izobraževanja in strokovnega pristopa na to temo. Jaz sem se zavedal vprašanja, ki je vezano na strokovni vidik, in ob dejstvu, da v slovenski populaciji je bistveno premajhno zanimanje za to dejavnost. Sedaj bi pa na drugi izziv spoštovane gospe Pečanove vendarle odgovoril. Gre za vprašanje interegnuma. Jaz sem v svojem nastopu, če ste bili pozorni, poudaril, kdaj je bil dan javni poziv, decembra 2004. Kdaj je ta vlada prisegla? V prvih dneh decembra 2004. Kdaj je bil torej dan javni poziv? Mislim, da en dan, preden je vlada tukaj prisegla pred državnim zborom. Pa tudi nekatere druge poteze so bile narejene v tistem času, ko po mojem mnenju že iz nekega načela korektne, politične in sicerjšnje postopkovne prakse to ni čas, ko vlada, ki se poslavlja tako občutljive zadeve daje v postopke. In tudi zato smo se znašli v zagati, ker smo dediči teh rešitev, ki so bile premalo domišljene. Tukaj sedimo trije, ki nismo imeli s tem postopkom nič. Tudi na simbolni ravni sem povabil tiste, ki smo tukaj, nov list papirja obrnili na tem področju. In jaz hočem tukaj narediti več reda. In zato mislim, da je - tukaj imam pa drugačno mnenje kot gospa Pečanova - ta obvezna razlaga, izraz "avtentičen", v prevodu sicer ni "obvezen", ampak v tem primeru pravniki rečete "obvezna razlaga", je zakonit akt državnega zbora in bo meni kot ministru omogočil, da bom nekatere postopke izpeljal na tak način, da boste lahko v bližnji prihodnosti morda ob odgovoru na kakšno poslansko vprašanje rekli, da je minister izpolnil vse naloge, ki jih ima na tem področju. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. S tem zaključujem razpravo. O predlogu za sprejem avtentične razlage, o amandmaju ter o avtentični razlagi v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj čez pol ure, to je ob 14.15 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 14.15 uri.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Ugotavljam, da glasovalne naprave delujejo. Nadaljujemo s prekinjeno 25. točko dnevnega reda. To je s tretjo obravnavo predloga zakona o nezdružljivosti opravlja javne funkcije s pridobitne dejavnostjo. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 3. členu zakona. Najprej obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Cvikl.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Predlagamo, da podprete amandma k 3. členu, ker ta amandma zagotavlja to, kar je v okviru držav Evropske unije normalna in običajna praksa. Nekaj poslancev je bilo danes zjutraj na sestanku z gospodom Ollijem Rehnom, evropskim komisarjem za širitev, ki je povedal, da za sosednjo Hrvaško, Bosno in Hercegovino, Srbijo, Črno goro, Albanijo, Makedonijo, Romunijo in Bolgarijo velja, da je neodvisnost samostojne protikorupcijske komisije kritičen pogoj za njihovo članstvo. To je bil tudi pogoj za članstvo Slovenije v Evropski uniji. Z amandmajem k 3. členu zagotavljamo, da bo Slovenija še vedno spadala med tiste evropske države, v katerih s samostojno, neodvisno protikorupcijsko komisijo zagotavljamo izpolnjevanje evropskih norm. Vse drugo, kar se skuša narediti danes, ni skladno z evropsko prakso. Mi seveda obžalujemo, da predlagatelji zakona niso znali v pripravi zakona napisati "skladno z evropskimi direktivami", zato predlagamo ta amandma, ki bi zagotovil, da bi v Sloveniji zagotavljali nezdružljivost opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo in da bi zato seveda imeli neodvisno in samostojno protikorupcijsko komisijo. V imenu poslanske skupine vas zato naprošam, da podprete predlagani amandma.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske? [[Ne.]] Kdo v imenu, v sojem osebnem imenu? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. In sicer, v kolikor amandma ne bo sprejet, postane amandma k 21. členu istega predlagatelja, brezpredmeten. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 25, proti 49. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. S tem tudi ugotavljam, da amandma k 21. členu iste poslanske skupine je brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 17. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 26, proti 49. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju k istemu členu, ki ga predlagajo poslanske skupine SDS, NSi, SLS in DeSUS. Želi kdo obrazložiti glas? Ne. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 51, proti 13. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]] Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 21. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Gospod Tanko, izvolite. Ne. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 53, proti 10. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmajih. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Prehajamo torej na odločanje o predlogu zakona v celoti. Najprej obrazložitve v imenu poslanskih skupin. Gospod Portč, izvolite.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov bomo glasovali proti zakonu. Prepričani smo, da bi sprejem zakona, kakor je predlagan, pomenil pomemben korak nazaj v prizadevanjih Slovenije za boj proti korupciji. Pomenil bi ne samo ukinitev samostojne in neodvisne protikorupcijske komisije, ukinil bi tudi vrsto dejavnosti, ki so v preventivnem smislu nujne in potrebne za to, da se v sleherni državi ustvarja protikorupcijsko razpoloženje, ki je pogoj, da se oblikuje manj koruptivnih dejanj in da se tista, do katerih pride, potem tudi uspešneje preganjajo pred pravosodnimi organi in organi pregona. Nikoli ni bil smisel zakona o preprečevanju korupcije, da bi morala komisija za preprečevanje korupcije biti odgovorna za pisanje kazenskih ovadb ali morda celo za neposreden pregon in odkrivanje tovrstnih kaznivih dejanj. Za to so pooblaščeni in zadolženi drugi organi, policija, tožilstva in pravosodje. Toda protikorupcijska komisija s svojim delovanjem, z vplivanjem in opozarjanjem na vsebino zakonov, z dejstvom, da bi naj v slehernem državnem organu bili pripravljeni ukrepi, ki bi preprečevali možnost nastajanja korupcije, s tem da sodeluje z mednarodnimi organizacijami in organi, ki so podobne narave, ustvarja potrebno protikorupcijsko razpoloženje. Vlada se je ob sodelovanju z nacionalno stranko odločila, da naša država takšne samostojne in neodvisne protikorupcijske komisije in preventivnega protikorupcijskega delovanja ne potrebuje. To je neodgovorna odločitev in zoper njo se bomo zavzemali z našim glasovanjem. Hvala.
Hvala. Gospa Lavtižar Bebler.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. V imenu poslanskega kluba LDS želim sporočiti naslednje. Iz tega, kar smo povedali že dopoldne v uvodni predstavitvi stališč poslanskega kluba LDS, tudi iz tega, kar je ravnokar predgovornik povedal, napovedujem, da poslanski klub LDS, poslanci LDS ne bomo in ne moremo glasovati za tak zakon. Zato, ker smo prepričani, da je sramota za našo državo. Zato, ker smo prepričani, da je neprimeren, nesprejemljiv in škodljiv, za Slovenijo, za demokracijo v Sloveniji in za ugled Slovenije v mednarodni javnosti. Torej, ne in ne, kar se tiče poslanskega kluba LDS. Hvala.
Hvala. Želi še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] V svojem osebnem imenu? Gospod Juri, izvolite.
Hvala, predsednik. Samo dve stvari v utemeljitev mojega odločnega ne temu zakonu. Kot prvo, dajmo javnosti jasno povedati, da ukinjamo edino komisijo, ki je kolikor toliko kos nalogi, ki jo ima. To, kar smo s tem zakonom prenesli na našo parlamentarno komisijo, kljub najboljši volji in najboljšim namenom seveda ta komisija odkrivanja in preganjanja korupcije ne bo sposobna. Vemo, kaj zmorejo naše komisije in kaj zmoremo mi poslanci, nekaj amandmajev, nekaj pobud, nekaj razprav, nekaj vprašanj, nimamo pa toliko znanja, da bi se spopadli s tem fenomenom, tako da javnosti naj bo jasno, kaj bo zmogla parlamentarna komisija ob obremenitvah, ki jih imamo tudi pri drugih organih. Drugo pa. Prej je kolega Cvikl omenil gospoda Ollia Rehna, komisarja za širitev, on odhaja danes, izrazil je na našem odboru zunanje politike željo, da bi Slovenija seveda pomagala s svojim vzorom k procesu širitve. Jaz mislim, da sporočilo, ki ga danes pošiljamo kandidatkam, katerim je pa naloženo, da ustanovijo neodvisne, ponavljam od vlade in političnih ter gospodarskih centrov moči neodvisne komisije, je slabo. Mi prav tako komisijo, ki jo danes še imamo, v tem trenutku je še v funkciji, ukinjamo. Ne vem, ali bo to sporočilo lahko komisarju za širitev in evropski komisiji pomagala. Hvala.
Hvala. Gospod Rupar.
Hvala, gospod predsednik. Posebno sem zadovoljen, da bom s potrditvijo tega zakona končno pripomogel, da se na področju korupcije v tej državi nekaj zgodi. Sedeti v nekem gnezdu in čakati, da se kaj pripeti na tem, je pravzaprav res preseglo vse meje. Kos bo svojo komisijo in z gnezdom odletel v druge kraje. Sam pa samo toliko. Če kdo misli, da je Slovenija postala enakopravna članica EU zaradi tega, se moti. Nisem slišal, da bi danes bila panika v Bruslju, da bi sklicevali parlament in Slovenijo vrgli iz EU, ven, zato ker od tega dne nima več komisije. Torej strah, ki ga želite sedaj drugim narodom preko te seje vpeljati je pravzaprav nesmiseln. Z zagovarjanjem takšnega vedenja in ob takšni komisiji, kot smo jo sedaj imeli, pa pričakujte, da bo gospod Drnovšek morda na svojo stran iz LDS še koga povabil oziroma bo dobil veliko več prostovoljcev, kot pa jih je v prvi rundi, zato mi je vsak tak nastop kot sem ga slišal prej pravzaprav dobrodošel, ker tisti, ki se mu pridružuje pravzaprav v tej državi končno nekaj želijo premakniti na bolje. Hvala.
Gospod Gulič.
Spoštovani in cenjeni. Spoštovani gospod predsedujoči! Glasoval bom proti temu zakonu, zaradi tega, ker se je tudi v današnji razpravi seveda pokazalo, da je pomešano vse, od tistega, čemur rečemo kraja do podkupovanja do običajnega plačila, se pravi, vse je bilo očitno narobe. Ta komisija je bila onemogočena, to je jasno. Po mesecu dni delovanja se je morala začeti pravzaprav boriti s tem in dokazovati smiselnost svojega obstoja tako, da je vse, kar je naredila, da so vsi rezultati pravzaprav presežek, ker je večina časa šla pravzaprav samo za to, da bi povedala, da je. Da bi organi pregona lahko nadomeščali preventivo, je nesmisel. Celo v prometu imamo komisijo za preventivo in vemo, da veliko bolje deluje, kot vsa tista kurativa tam po cestah. Pa še kje drugje je preventivna dejavnost veliko bolj učinkovita in pomembna. Samo povsod se je dalo več kot mesec, dva časa. Verjamem, da bo ta zakon izglasovan, tako kot je v navadi, da se bo dvignil prst, pa ne zato, da bi se obrazlagal glas, ampak zato, da se bo vedelo, kako je treba glasovati. Je pa tudi nekaj drugega res. Izglasovanje tega zakona bo velik korak naprej, naprej v korupcijo.
Hvala. Gospod Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Žal v tej državi do sedaj pravzaprav nismo imeli instituta, ki bi resnično bdel nad korupcijo. Imeli smo od osamosvojitve naprej klientalizem in krajo družbenega premoženja. Kolegice in kolegi! Do danes zaradi vsega tega ne sedi niti eden človek. So pa tisti, ki so bili obsojeni, so oproščeni, so pa obsojeni takšni, ki so na to opozarjali. Ivo Hvalica recimo. Obsojen zato, ker je opozarjal na klientalizem in korupcijo. Spomnite se leta 1994, ko ste v tem parlamentu - mene še ni bilo zraven - spreminjali kazenski zakonik in zakon o kazenskem postopku. Takrat ste nekatera kazniva dejanja, ki so bila hujše narave in za katera so bile zagrožene 10-letne kazni itd., so potem zastarale kar naslednji dan, leta 1995. S tem so se pogrobniki Elana lepo izmazali. Predsednik preiskovalne komisije, ki jo je vodil, je bil obsojen in plačal milijon in pol kazni zato, ker je opozarjal na nepravilnosti. Spomnite se, kolegice in kolegi, ko je ta preiskovalna komisija vložila obtožbo proti sodniku Šubicu in je tožilec Bicl iz Novega mesta napisal, da tega ne bo obravnaval, ker bi prišel na tanek led. Torej, kurje tatove občinski svetniki bi lovili, seveda nič drugega pa se ni zgodilo. Zato bom ta zakon podprl in upam, da bo ta parlamentarna komisija nekaj na tem področju naredila.
Hvala. Gospod Grims.
Hvala za besedo. Poglejte, glasoval bom za, kajti to je edini način, da se konča ena največjih in najdlje obstoječih fars v tem državnem zboru. Prav v istem obdobju, ko smo s strani nekaterih poslancev poslušali zelo velike besede o novinarski neodvisnosti, o pomenu varovanja človekovih pravic, zlasti takrat, ko gre za novinarstvo, so točno ti isti poslanci do konca zagovarjali obstoj neke komisije, ki je brez dejanskih pristojnosti, zato pa so prav spet ti isti poslanci na njeno čelo postavili človeka, ki je celo po ugotovitvah sodišča s svojimi dejanji edini v tej državi zares kršil neodvisnost novinarjev, konkretno kršil človekove pravice novinarja Tomaža Ranca s Televizije Slovenija, primer vsi zelo dobro poznate in ko gre za tega konkretnega človeka, za res dobrega novinarja, ki ni delal nič slabega, ampak je branil vrednote slovenske neodvisnosti in svojega kolega novinarja Petka, ki je skoraj z življenjem plačal svoj lastni boj za svobodo novinarske besede, takrat se ta velika načelnost konča, oziroma se še huje sprevrže v svoje nasprotje. Takrat se na vse kriplje brani tistega, ki je krivico storil, ne pa žrtev. Hvala lepa kolegi. Take komisije, ki ste jo sami nekoč vzpostavili in za katero ste sami vedeli, da je že v osnovi njen namen, da ne stori ničesar učinkovitega, seveda Slovenija ne potrebuje. Dajmo ta denar nameniti za kaj drugega in seveda glasujmo za. Hvala.
Hvala. Gospod Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Danes je bilo govora o evropskih normah, po katerih pač ne bi smeli ukiniti zelo, zelo politično ustanovljene komisije. In bili so primeri, češ, kako bodo gledale Romunija, Bolgarija in ostale članice oziroma kandidatke za vstop v Evropsko unijo, kako bodo gledali na nas kot na nek vzor, če bomo mi to komisijo, kot ste rekli, ukinili. Romunija gleda bistveno drugače, glede tako, kot bi morali pri nas gledati na vse skupaj, sčistiti in spucati najprej tožilstvo in potem sodstvo, kajti Romuni so jih vrgli na cesto tisoč dvesto, eno tretjino svojih tistih nedotakljivih svetnikov, ki jih imamo pri nas, ki imajo dosmrtni mandat in ki imajo absolutno imuniteto in ki imajo bistveno boljše plače kot katerikoli poslanec tukaj notri, vključno s predsednikom. In vi bi ohranjali to svetišče rdeče ideologije, ki ni bilo nič drugega, kot ravno to, kar sem rekel. Zato pravzaprav sem zelo vesel, da bo ta zakon sprejet in kot kaže bomo dobili v Sloveniji prvo žrtev ptičje gripe, Kosa.
Hvala. Gospod Ziherl.
Hvala za besedo. Tudi sam bom podprl predlog zakona in sicer predvsem me je tudi ravno zdajle vzpodbudila ta razprava v okviru evropskih standardov. Namreč, če je komisar za širitev Olli Rehn postavil neke, oziroma cela Evropska komisija postavila neke določene zahteve za nove pristopnice Romunijo, Bolgarijo, države jugovzhodne Evrope oziroma zahodnega Balkana, potem lahko ugotavljamo, da bi tudi pri, nas če bi takrat gledali, merili z enakimi "vatli" in pogledali učinkovitost obstoječe komisije, ki je v bistvu vzela v precep nekaj občinskih svetnikov, da tudi Slovenija po teh merilih takrat ne bi izpolnjevala zahtev in pričakovanj Evropske unije. Kajti obstoječa komisija mrtvouden organ, ki ni uspel, ki je namerno spregledal, zamižal pri aferah Rdeči križ, Elan in še podobnih zadevah, pri kršenju človekovih pravic novinarju Rancu, in po evropskih kriterijih tega ne bi dosegli in zato bom predlog zakona vsekakor podprl. Hvala.
Hvala. Gospod Moge.
Predsednik, hvala lepa. Pred časom smo razpravljali o tem, da bi bilo treba sprejeti nek etični kodeks obnašanja poslancev. Tega imamo danes tu, v vsakdanjem življenju. Vsi vemo in tudi javnost, da komisije, ki so bile v preteklosti, niso ničesar naredile, tudi mogoče zaradi tega, ker so nadzirale same sebe, niti niso bile kvalificirane, niti niso imele časa se resno ukvarjati s tem problemom. Zato smo bili priče stanju, v kakršnem smo bili. In če kdo, potem je v sistemu tržne ekonomije politik najbolj izpostavljen korupciji. In dobro je, da zakonsko uredimo te mehanizme, s katerimi bi te stvari preprečili. Zdi se mi, da je prejšnja komisija oziroma komisija, za katero danes pišemo rekviem, dobro opravljala svoje delo. Začela je zbirati podatke, in veliko ljudi mi je reklo, pretežno funkcionarjev, hvala bogu, da se je znebimo, vsaj ne bo treba pisati več tistih tečnih obrazcev. Nekateri pa, ki so mogoče tudi bolj globoko povezani s kakšnimi pojavi, ki so za to družbo škodljivi, si pa z veseljem manejo roke, da bomo na tem področju tudi neko stvar speljali v vode, kjer ne bo več določene kontrole. Vsi poznamo knjigo Kdo se boji Virginie Woolf - današnje glasovanje bo pa pokazalo, kdo se boji protikorupcijske komisije.
Hvala. Gospod Cvikl.
Če bi Slovenija danes bila kandidatka, potem bi nam tisti, ki so nas danes obiskali, rekli, da je treba preveriti, ali današnji dogodek pomeni, da Slovenija ne izpolnjuje več ustreznih demokratičnih standardov. To so danes rekli za Hrvaško, Bosno, Srbijo, Črno goro, Albanijo in Makedonijo. Te države morajo zagotoviti ustanovitev neodvisnih, samostojnih protikorupcijskih komisij, kot ključnih pogojev za članstvo. Zato je to, kar boste danes naredili, korak naprej v ustvarjanju pogojev za korupcijo in korak nazaj v demokraciji.
Hvala. Gospod Gantar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam bom seveda glasoval proti temu zakonu, ki ukinja pomembno institucijo, ne edino, ampak eno od institucij, ki bi se morale boriti proti korupciji. Vse je bilo že povedano in tudi to, da bo ta vlada in ta državni zbor moral čez nekaj časa ustanoviti novo takšno telo, ker to zahtevajo mednarodne konvencije ter pravila in predpisi. Pomembno je, da se ukine ta komisija, ker drugače se ni bilo mogoče znebiti predsednika te komisije, ker ni v domeni imenovanja vlade oziroma predlaganja in odpoklica vlade ter posledično parlamenta. Kar zadeva vse ostalo, je pravzaprav bolj vprašanje obžalovanja vredno. Namreč, vsa ta goreča protikorupcijska retorika, ki je spremljala razloge za ukinitev te komisije, ne bo mogla prikriti slabe vesti, s katero boste marsikateri pritisnili na gumb za. Hkrati bi rekel tudi to, da toliko smo slišali o tem, kako se je goljufalo, kradlo, podkupovalo v prejšnjih desetih, dvanajstih letih, ko ste poleg LDS-a vsi na tak ali drugačen način v določenih obdobjih sodelovali v tej oblasti in sprašujem se, kje je sedaj, kako to, da je vsa ta zadeva, vse to, kar je bilo nakradeno, kot pravite, prigoljufano, opeharnjeno, opetnajsteno, da je kar nekako pristalo v rokah tako imenovanih desnih tajkunov. Kako to, da so kradli levi, bogastvo se je pa znašlo na desni strani. In to je zelo zanimivo vprašanje, kdo in kako je v Sloveniji s čem in kako obogatel in kakšna so bila ta pravila in načela in kdo je itn. O tem se bo še veliko govorilo in tudi o motivih za naprej in za nazaj predlagateljev tega zakona in njihovega nečastnega početja. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Potrata.
Hvala. Ne bom podprla tega zakona zaradi tega, ker me niti predlagatelji niti vlada niti koalicijske poslanke in poslanci niso prepričali, da je zakon, ki ga imamo v tretjem glasovanju, primerna pot za spopadanje s korupcijo. Govora je bilo o tem, da je bila sedanja korupcijska komisija brezzobi tiger. To, kar sedaj dobivamo, ne bo niti brezzoba mucka. Sicer se mi pa zdi, da bo s tem zakonom tako, kot se dogaja v tovarnah, kjer morajo poskrbeti za zaprt sistem čiščenja odpadnih voda. Pa ker imajo nekateri v tem državnem zboru tako zelo radi živali, naj še rečem, ta zakon je tak kot tisti pes, ki lovi svoj rep. Hvala.
Hvala. Gospod Džuban.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne bom podprl predloga zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ker so me ravno tisti, ki zagovarjajo ta zakon, prepričali, da ga ne smem podpreti. Razlogi so naslednji. Če veljavni zakon, ki ureja protikorupcijsko komisijo ni dober, v manjših delih bi se ga z malo dobre volje dalo popraviti. Ampak, ker ni bistvo neprimernega zakona, bistvo je to, kar so kolegi ravno malo prej priznali, da je treba ukiniti predsednika komisije in s tem seveda tudi institucijo, mislim, da tak način ni dober in je nesprejemljiv. Druga je bila zanimiva obrazložitev, da želimo našo ureditev čim bolj približati romunski ureditvi. Zanimiva zadeva in zanimiva težnja, da se približujemo ureditvi, načinu, kot ga ima Romunija. Pomikamo se v čudni smeri. Govorimo o zakonu, o nezdružljivosti, istočasno govorimo o tem, da hočemo dobiti sedaj ureditev, ki ne bo nadzirala funkcionarjev na občinah in vsekakor tudi ne vas poslancev, ker bo način nadzora v tej komisiji takšen, da sami sebe pa prav gotovo ne bi želeli pretirano nadzirati. Zaradi tega ne bom podprl predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Tečon.
Hvala, gospod predsednik. Torej tudi sam mislim, da je ta zakon posledica predvsem tega, da poravnajo nekateri iz vlade, iz najvišjih vrhov vlade, račun s predsednikom komisije. Moram reči, da vidimo neko kontradiktornost v tem dejanju. Namreč, vi s sprejetjem tega zakona vračate zadeve nazaj na ureditev, ki je veljala takrat, ko so se vse te zadeve, o katerih pravite, dogajale, ko je bil Elan, SIB in ne vem kaj ste vse naštevali, je bila komisija, ki jo zdaj ponovno uvajate, parlamentarna. Potem je večina sprejela seveda Kosovo komisijo kot nevtralno komisijo in ta je začela delovati nekako takrat kot ta vladajoča koalicija. Zdaj, ko je ta vladajoča koalicija, se ne krade več, vse je v redu, ker imamo to Kosovo komisijo. Ampak vi niste zadovoljni z njo in pravite, da ni v redu in je treba zadevo ponovno vrniti v tisto obdobje, ko se je kradlo. Jaz drugače ne morem razumeti te zadeve. Ker dajete nazaj ureditev, ko je parlamentarna komisija vse skupaj nadzorovala. Zdaj mogoče ste vi izvirno bolj pošteni, od boga vam je to dano in se tega ne bo počelo. Jaz v to dvomim, ampak empirično gledano, je to točno tako. Zdaj je bilo vse v redu, ker ste vi bili na oblasti in ker je Kos to nadzoroval, ker Kos ni po volji nekaterim, ga je treba ukiniti, posledica bo, da se bomo vrnili na staro stanje, ko se je kradlo. Jaz vam za to vsekakor čestitam, skupaj z predlagatelji, z znanimi borci proti korupciji, z SNS. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Pečanova.
Hvala lepa za besedo gospod predsednik. Verjetno ni skrivnost, da tega zakona ne bom podprla, ampak zaredi forme moram to povedati. Podprla ga ne bom zaradi tega, ker je zelo slabo nadomestilo za zakon o preprečevanju korupcije, ki zajema s svojim sistemom nadzora in preprečevanja korupcije celotno sfero javnih delavcev, javnih uslužbencev in funkcionarjev, medtem, ko zakon o nezdružljivosti funkcij zajema samo funkcionarje. To pomeni, da korupcija, ki je razširjena, če je razširjena ne zajema samo funkcionarjev, ampak daleč širši krog možnih, lahko rečemo ogroženih delovnih mest v tem smislu, da so delavci, ki delajo na posameznih delovnih mestih, ogroženi zaradi tega, ker se lahko pride do tega, da jim kdo ponudi podkupnino, tako ali drugačno. In menim, da je nevzdržno, da se je ta koalicija, ki je trdila, da se bo borila proti korupciji, da je edini in glavni razlog za to, da je treba zamenjati oblast, ljudi ki so na oblasti bili do leta 2004, to, da so bili popolnoma skorumpirani, sedaj, ko so oni prišli na oblast pa so tako zelo čisti, kot da bi jih pral pralni prašek in zaradi tega ni treba, da imajo nadzor. Jaz mislim da, če drugega ne, nadzirajte vsaj tiste, ki ne pripadajo vaši veji, pa da zaradi tega lahko pridemo do kvalitetnega nadzora. Parlamentarna komisija tega ne bo počela, zato sem seveda proti.
Hvala. Gospod Černač.
Jaz upam, da se bo z današnjim glasovanjem, spoštovane kolegice in kolegi, končala farsa, ki smo ji v zadnjih mesecih priča v tem državnem zboru in širše okrog tega problema, ko govorimo o vsem tistem kar ni problem, namesto da bi problem v izvoru odpravljali. Lahko še ne vem koliko briljanten zakon napišemo in ne vem kakšne rešitve vanj vnesemo, če ne bomo na izvoru preprečili teh dejanj, ne bomo naredili nič, to pa pomeni sprejem ustrezne zakonodaje, ki je leglo takih ali podobnih ekscecov. Ne vem, česa se bojite, spoštovane gospe in gospodje. Ali se bojite mogoče komisije, v kateri boste imeli kot opozicija večino? Ali se bojite mogoče 9. člena, kjer mora vsak poklicni funkcionar pa tudi vsi nepoklicni župani in podžupani javno obelodaniti svoje premoženje, a se mogoče tega bojite, a je za vas to neka nesprejemljiva novost, pred katero trepetate, ni treba, saj za nazaj ne bo nihče gledal in ne bo gledal raznoraznih parcel z lepimi razgledi, ki so bile čisto po pošteni poti pridobljene, itd. Če se pa bojite tega, da bomo končno začeli postopek, ki bi ga morali začeti že davno, potem pa razmislite, kako boste pritisnili na tipko, jaz bom vsekakor glasoval za ta zakon. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Štebe.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi. Ponavadi so se komisije ustanavljale za to, da se ni nič zgodilo, ustanovimo komisijo in se ne bo nič zgodilo. V tem primeru je šlo verjetno tudi za to, da naj bi komisija, ki se imenuje protikorupcijska, nekaterim olajšala vest, češ sedaj pa ni več korupcije v tej državi. Sploh je pa ta komisija zbirala podatke, ki jih vsi organi odkrivanja in pregona pravzaprav imajo in bistvo borbe proti korupciji in nezakonitostim je to, da deluje policija, kriminalisti, tožilci in sodišča pa seveda, da potem, ko je nekdo kaznovan morda celo samo zato, da si zopet nekdo opere vest, češ smo ga kaznovali, na koncu pa ga nekdo celo pomilosti. S tem še nismo dosegli nič. Ta komisija je pravzaprav bila sama sebi namen, naredila pa je kar precej zmede tam, kjer pravzaprav ni potrebna. Občinski svetniki so bili prestrašeni in so izstopali iz občinskih svetov zato, ker so poslovneži, obrtniki, zasebniki, bili so na neki način okarakterizirani, ne da bi imeli sporne posle z občinami, v katerih občinskih svetov so sedeli. Naredila je ogromno zmede in mislim, da lahko državnozborski odbor enostavno domisli to, kar je delala ta komisija oziroma ni delala in da bodo morali predvsem organi, ki upam, da se vzpostavljajo pa tudi mediji odkrivati tisto, kar je bil v bistvu osnovni namen te komisije. Komisija ni potrebna, zato bom glasoval za to, da se jo ukine. Hvala.
Hvala. Gospod Kovačič.
Hvala lepa za besedo. Sam bom podprl predlagani zakon, kajti menim, da gre pri tem zakonu za bolj pregledno vsebino, in sicer pregledno vsebino, ki se nanaša na nezdružljivost opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, za bolj pregledno vsebino, ki se nanaša na sprejemanje daril funkcionarjev, povezanih z njihovo dejavnostjo, prav tako pa tudi zato, ker gre za nadomestitev sedanje politično odvisne komisije - odvisne od enega dela politike, verjetno pa vsekakor neodvisno od samo enega dela politike -, torej, ta komisija, ki je odvisna, se nadomešča s parlamentarno komisijo, ki pa je kot celota prav gotovo bistveno bolj neodvisna od katerekoli politike, od vseh politik, zastopanih v tem državnem zboru. Glede na to, da so se pojavljale tudi besede, ki so poudarjale, da bo sedanja parlamentarna komisija s pristojnostmi nadaljevala delo po novem zakonu, naj povem, da gre za novo parlamentarno komisijo, ki ne bo prevzela pristojnosti dosedanje parlamentarne komisije, ampak bo imela svoje pristojnosti, zapisane v tem zakonu. In tisti, ki to zamenjujejo, si naj preberejo zakon, da bodo tudi sami dojeli to dejstvo. Zato seveda ni nobenega razloga, da bi dvomil v pozitivno sporočilo tega zakona in ga bom podprl. Hvala.
Hvala. Gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glasoval bom proti sprejemu tega zakona. Nemogoče je namreč pristati na to, da se boriš proti korupciji, samo dokler si v opoziciji. Prepričan sem, da bi komisija, če bi ostala, samo krepila boj proti korupciji. Nič se ne bojimo parlamentarne komisije, ki bi to počela, le želeli smo si, da bi bila poleg te komisije še neodvisna komisija, poleg seveda te parlamentarne, kot sem dejal. Ugotavljam tudi, da imamo v naši lokalni skupnosti pogumne svetnike, zgleda, da tudi povsem neskorumpirane, kajti pri nas ni nihče odstopil. In praksa na način, da predsednika zamenjaš tako, da ukineš komisijo, vsekakor ni dobra. Danes sem slišal že kar nekaj pripomb na predsednika države, pa me je kar malo strah, da se boste odločili, da je tudi njega treba zamenjati. In če boste ubrali podobno pot in podobne metode, se zna slabo končati. V tej razpravi sem tudi slišal, da so rdeči vse pokradli. In ko ste govorili o mačkah, o brezzobih tigrih, naj povem, da je kos prav prisrčna črna ptica, samo z rumenim kljunom. Boste zdaj nadaljevali s črnimi, so torej črni na vrsti?
Hvala. Gospod Peče.
Oprostite, moj nastop, ki sem ga maloprej načrtoval, je globoka misel govornika pred mano, kar malo pretresla. Tako da, se opravičujem, če ne bom ravno v kontekstu vsega tega, ampak dovolite, da poskusim. Rečeno je bilo, da bomo s tem, ko uničimo oziroma povzročimo, da komisije več ne bo, pristopili k temu, da bomo tudi element preventive uničili v boju zoper korupcijo. Ampak veste, po drugi strani, vsaj za razmisliti bi bilo, ali ni bolj škodljiva preventiva, preventiva ki samo obljublja, da bo do nekega učinka prišlo, v resnici pa do tega učinka, in to vemo vsi mi, sploh ne more priti. Ali ni to bolj škodljivo, da se ljudje in pa seveda funkcionarji, zanašamo na nekaj, do česar vemo, pa ne more priti. Prvi del. V drugem delu pa bi le rad izpostavil prav tako zanimivost, vsaj po moji oceni, da danes nasprotujete predlogu zakona, ki bo imel pozitivne posledice, vsi tisti poslanci, ki ste pred letom in še nekaj sploh govorili o tem, da korupcije v naši državi ni. Prej je bil govor okoli razprave, okoli izredne seje o pranju denarja in o korupciji, ampak naj vas spomnim, da ste pred letom dni ravno v združeni listi in pa liberalni demokraciji socialnih demokratov na velik zvon obešali, da v tej državi korupcije v ničemer sploh ni. In pa dovolite, da se ozrem oziroma dotaknem še opazke poslanke Potrata o ljubiteljih živali. Hvala vsem tistim 61. poslankam in poslancem, ki ste mi dali podpis k temu, da k treznosti pozovemo mariborskega župana. Hvala.
Hvala. Gospod Bevk.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Če me spomin ne vara, se že vnaprej opravičujem; je kolega Jelinčič na enem srečanju pred volitvami leta 2000 takole dejal: "Volite sedanjo oblast, ti so že vse pokradli. Novi bodo začeli od začetka." Zdi se, da so se te slutnje kolega Jelinčiča, seveda ob njegovi asistenci, uresničile. V ta kontekst seveda sodi tudi ta zakon in ukinitev protikorupcijske komisije, zato bom glasoval proti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Lahovnik.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci! Navajeni smo že, da poskuša nova oblast zavzeti vse institucije. Najprej so zavzeli tožilstvo, kamor so imenovali tako imenovano neodvisno gospo Barbaro Brezigar, nepolitično njihovo kandidatko na celi vrsti volitev. Potem so zavzeli policijo, potem so zavzeli medije, javno radiotelevizijo in celo vrsto drugih institucij, vključno z upravami, podjetji, v nadzorne svete ste imenovali spet tako imenovane neodvisne politično-kompatibilne nadzornike, ki nadzirajo to novo oblast, tako da me ne preseneča, da ste se odločili za ukinitev samostojne neodvisne protikorupcijske komisije. Ta vas moti in dejstvo je, poskušate zavzeti institucijo. Če je ne uspete zavzeti, jo pač ukinete. In Kosa veste, ni odnesla ptičja gripa, pač pa strah nove vladajoče oblasti pred tem, da bo čivkal okoli po Sloveniji o vseh nepravilnostih in klientelizmu, ki se dogaja v tej deželi. Seveda takšnega zakona, ki ukinja samostojno neodvisno protikorupcijsko komisijo, ne morem podpreti in bom glasoval proti.
Hvala. Želi še kdo v svojem imenu obrazložiti glas? Gospod Žnidaršič.
Lepa hvala. Kot vodja poslanske skupine se nisem oglasil zato, da bi prihranili na času, ampak ker so potem skoraj vsi hoteli, povem, da delim prepričanje mojih kolegov, da tega ne bomo podprli in v tem smislu želim povedati vsem, ki so govorili o tej koaliciji, da nam delajo krivico. Mi ne želimo podpreti tega zakona, ker ni doživel potrebnih izboljšav, čeprav smo se trudili podpreti vse amandmaje, da bi to bilo, ker ni, sem pač prej napovedal, da tega ne bomo podprli in takšna je tudi naša sedanja odločitev. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Prijatelj.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospodu Bevku. Spomnim vas vara, to je normalno, je pa res, da je fino za tistega, ki nima spomina, ker vsakih pet minut nekaj novega izve.
Gospod Prijatelj, in kako boste glasovali?
To se pa ve.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? Ne. Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 45, proti 26. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 27. točko dnevnega reda - obravnava predloga za sprejem avtentične razlage drugega odstavka 187. in drugega odstavka 188. člena zakona o varstvu okolja. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa, ki se glasi: predlog za sprejem avtentične razlage drugega odstavka 187. in drugega odstavka 188. člena zakona o varstvu okolja se sprejme. Najprej v imenu poslanske skupine, gospod Gantar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Poslanski klub LDS ni aktivno sodeloval v tej razpravi in zato bi želel obrazložiti stališče poslanske skupine. Poslanski klub LDS bo glasoval proti sklepu, ki govori o tem, da naj bi sprejel to obvezno razlago zakona o varstvu okolja. Zadeva je povsem nedvoumna. Takšne avtentične razlage ni mogoče sprejeti, je nezakonita in je neustavna. Za posledico bo imela številne tožbe, zmedo in kaos in to je slabo. Preprosto jo ni mogoče sprejeti zato, ker nečesa, česar ni v zakonu ali je drugače urejeno v zakonu, ni mogoče popraviti ali urediti z obvezno razlago, pač pa samo s spremembo zakona, kar je tudi nedvoumno stališče zakonodajno-pravne službe. Seveda menimo, vsaj sam osebno menim, da niso dobro znani razlogi, o tem bi lahko razpravljali, zakaj se je obvezna gospodarska javna služba, dimnikarska, prenesla na državo in postala državna gospodarska javna služba. So tudi druge rešitve, vsaj po mojem mnenju. Ni tudi jasno zakaj, ko se je to naredilo, so tako močno zavarovali pravice dosedanjih izvajalcev, mogoče bi bilo po mojem mnenju smiselno zavarovati manj. O vsem tem je možno razpravljati, o vsem tem je možno seveda tudi sprejeti ustrezne drugačne zakonske rešitve, vendar to je mogoče urediti, kot sem rekel, samo z zakonom. Danes bo ta obvezna razlaga povzročila kaos in ta obvezna razlaga bo lahko povzročila tudi degradacijo te javne službe, rezultat bo seveda lahko zmanjšan in oslabljen in manj kvaliteten nadzor nad kurilnimi napravami in manjšimi kurilnimi napravami. CO2, CO pardon, ne CO2, ogljikov monoksid mori. Danes leto dni je 16 mladih ljudi umrlo v neki španski koči na smučanju, pred tudi slabim letom dni sta za posledicami ogljikovega monoksida zastrupitve umrla, čeprav sta se javila na zdravstveni postaji, dva človeka v Sloveniji. Zadeva ni banalna. Zadeva je daleč od tega, da je banalna in zadeva je daleč bolj pomembna kot prestižni boji različnih dimnikarskih zbornic, novih in starih podjetnikov, priučenih in kvalificiranih dimnikarjev in zares bi se morali tega lotiti, če se ministrstvo ne zna drugače tudi z novo zakonsko ali dodatno zakonsko ureditvijo. Zato poslanski klub LDS te obvezne razlage ne more sprejeti in zato bo glasoval proti sklepu. Hvala.
Hvala. Dovolite eno obrazložitev, da bo stvar jasna. O avtentični razlagi imamo tri glasovanja. Najprej bomo glasovali o sklepu odbora, potem o amandmaju tega odbora in nazadnje bomo glasovali o avtentični razlagi v celoti. Sedaj smo torej v fazi prvega glasovanja. O sklepu matičnega delovnega telesa. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. V času od naše uvodne predstavitve do zdaj smo v Slovenski nacionalni stranki še poiskali mnenje o avtentičnosti oziroma neavtentičnosti te razlage. Dobili smo zagotovila, seveda s strani strokovno usposobljenih ljudi, da avtentična razlaga drugega odstavka 187. in 188. člena pomeni določitev dodatnih kriterijev in zaradi tega se lahko ti vgradijo le v novelo zakona, nikakor pa ne skozi avtentično razlago. In drugič, dobili smo strokovno oceno, da gre za poseg v že pridobljene pravice in zaradi tega za kršitev ustavnega načela. Seveda takšna pravna zagotovila v Slovenski nacionalni stranki spoštujemo in bomo v celoti torej glasovali proti sklepu in kasneje tudi proti avtentični razlagi.
Hvala. Še kdo v imenu poslanske skupine? Gospa Pečanova.
Hvala lepa. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo glasovala proti vsem trem predlogom, tako sklepu odbora kot amandmaju, čeprav pri amandmaju pravzaprav gre samo bolj za redakcijski popravek in je zato nenavadno, da se o tem sploh glasuje, kot tudi o sami avtentični razlagi, da bom konsistentna. Menimo in ponovno ponavljamo, da avtentična razlaga ne more nadomestiti spremembe zakona, da je državnemu zboru ponujena, ponujen v odločanje nezakonit predlog, da bomo kot državni zbor lahko zelo kmalu dobili klofuto s strani ustavnega sodišča, ki bo presodilo, da smo presegli meje avtentične razlage in menim, da bomo takrat potem se vprašali, zakaj nismo poslušali glasov, ki so že na samem odboru opozarjali, ne samo zakonodajno-pravna služba, ampak tudi posamezni člani odbora za okolje in prostor, naj ne presegamo tistega, kar dovoljuje avtentična razlaga. Sprememba zakona ali novi zakon, kot smo danes slišali, ki bo usklajen z evropsko direktivo o energetski varčnosti je zagotovo rešitev, ki bi hitro, lahko celo po nujnem postopku, glede na to, da gre za interese države, ker gre za varnost življenj in premoženja ljudi, ker gre za to, da zmanjšujemo onesnaženost zraka, da preprečujemo požare, da preprečujemo zastrupitve prebivalstva zaradi emisij strupenih plinov pri nepopolnem izgorevanju v slabo oskrbovanih in vzdrževalnih kurilnih napravah. Tako da menimo, da je nujno potrebno, da premislimo preden pritisnemo na gumb za tako avtentično razlago, bolj razsodno, boljše bi bilo, če državni zbor z negativnim glasovanjem, z zavrnitvijo te avtentične razlage naloži vladi, da po hitrem postopku pripravi in nam ponudi v sprejem spremembe zakona.
Hvala. Še kdo v imenu poslanske? V svojem osebnem imenu? Gospod Rugelj.
Hvala lepa. Jaz bom tako povedal. Ne bom nič sedaj razmišljal, v bistvu sem imel eno leto časa razmišljati in gledati, kaj se je dogajalo s tem ubogim podeljevanjem tako imenovanih prvih koncesij. Resnično vam povem, ogromno nepravilnosti. Jaz sem že prej povedal, da se ne da dimnikarske službe urejati na tak način. Če danes ne bomo sprejeli te avtentične razlage, ki ni nič drugega, kot samo razlaga obstoječega zakona, ne prinaša nič novega, samo tisto, kar normalno piše v zakonu in v zakonu piše: "Veljavne koncesijske pogodbe ali druge veljavne pogodbe". Ja to je to, katere pa so te druge veljavne pogodbe. Prej, že v razlagi, zakon o gospodarskih javnih službah seveda v tistem 36. členu predvideva javni razpis za takšno službo kot je dimnikarska služba, ali pa so to urejali občinski odloki. Če v občinskem odloku piše javni razpis, mora javni razpis biti, ne more župan podpisati pogodbe z nekom brez javnega razpisa, ob tem, da je to isto službo v isti občini želelo delati še pet izvajalcev pa niso imeli te možnosti. To je nepravično. Resnično je nepravično do tistih ljudi. Takšna pogodba v bistvu ni veljavna, čeprav v obligacijskem smislu je in za to bo imel vsak tisti, ki misli, da mu je bilo karkoli prikrajšano ali odvzeto, možnost se še zmeraj pritožiti na sodišče in se bo tam srečal s tistim županom, ki je podpisal takšne pogodbe. Zato bom jaz seveda podprl to avtentično razlago, ki res ne prinaša nič novega, ampak samo razlaga tisto, kar bi morali že vsi vedeti in tudi tako delati. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Glasujemo o sklepu matičnega delovnega telesa. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 28. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo k besedilu avtentične razlage. Najprej bomo odločali o amandmaju odbora za okolje in prostor k predlogu besedila avtentične razlage. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 24. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je amandma k besedilu avtentične razlage sprejet. Sedaj prehajamo na odločanje o predlogu besedila avtentične razlage v celoti. Gospod Štebe, v imenu poslanske skupine? [[Ne, v svojem.]] Najprej, ali želi kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Gospod Štebe, v svojem imenu, izvolite.
Hvala lepa. Avtentično razlago bom podprl. To je samo pravna finesa, ki rešuje zatečeno stanje, ki ga je ta vlada prevzela od prejšnje vlade. Pričakujem pa, da bo ministrstvo delovalo v smeri liberalizacije trga izvajanja dimnikarskih storitev, na način, da ne bo treba, tako kot je sedaj, gospodarskim družbam, pa tudi lastnikom objektov izbirati oziroma imeti izbranega izvajalca te storitve. Zakaj ne bi izvajalcev teh storitev izbirali na trgu, kot za vsake druge podobne storitve? Pričakujem, da se bo zadeva liberalizirala na način, da to ne bo obvezna javna gospodarska služba. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo v svojem imenu? [[Nihče.]] Glasujemo o avtentični razlagi v celoti. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 28. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 28]] Ugotavljam, da je avtentična razlaga v celoti sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 30. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ZDRUŽENIH DRŽAV AMERIKE O INŠTRUMENTU IZ TRETJEGA ODSTAVKA 3. ČLENA SPORAZUMA O MEDSEBOJNI PRAVNI POMOČI MED EVROPSKO UNIJO IN ZDRUŽENIMI DRŽAVAMI AMERIKE, PODPISANEGA 25. JUNIJA 2003 V WASHINGTONU. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni. Zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 5. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 31. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ZDRUŽENIH DRŽAV AMERIKE O INSTRUMENTU IZ DRUGEGA ODSTAVKA 3. ČLENA SPORAZUMA O IZROČITVI MED EVROPSKO UNIJO IN ZDRUŽENIMI DRŽAVAMI AMERIKE, PODPISANEGA 25. JUNIJA 2003 O UPORABI KONVENCIJE O IZROČITVI MED KRALJEVINO SRBIJO IN ZDRUŽENIMI DRŽAVAMI AMERIKE, PODPISANE 25. OKTOBRA 1901. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 4. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 32. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI AKTOV SVETOVNE POŠTNE ZVEZE. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 1. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. In s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 33. TOČKO DNEVENGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O EVROPSKEM INSTITUTU ZA GOZDOVE. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. In s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 34. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O PRIPRAVLJENOSTI ODZIVANJA IN O SODELOVANJU PRI DOGODKIH ONESNAŽENJA Z NEVARNIMI IN ŠKODLJIVIMI SNOVNI 2000. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da zakon sprejet. In s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 35. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA POTRDITEV URADNIH PREČIŠČENIH BESEDIL ZAKONOV. Uradna prečiščena besedila je pripravila zakonodajno-pravna služba zbora in jih zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o varnosti cestnega prometa. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o davku na dodano vrednost. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 54, proti 1. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o davčnem postopku. Glasujem. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o dohodnini. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o davku na izplačane plače. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o davku od dobička pravnih oseb. Glasujemo. Prekinjam. Imate obrazložitev glasu? Po glasovanju. Obrazložitev glasu, izvolite.
Jaz seveda ne poznam zakona o davku od dobička pravnih oseb, poznam pa zakon od dohodka pravnih oseb, tako da ne morem glasovati o prečiščenem besedilu zakona, ker ima napačen naslov.
Še enkrat, sklep se glasi: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o davku od dobička pravnih oseb. Prosim zakonodajno-pravno službo, da to preveri. Mi pa gremo na sedmi sklep. Prekinjam glasovanje o šestem sklepu in prehajamo na sedmi sklep. Medtem pa prosim zakonodajno-pravno službo, da opombo prouči. Prehajamo torej na predlog sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, proti 1. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o lokalnih volitvah. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, proti 1. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o splošnem upravnem postopku. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo zakona o trajnem prenehanju izkoriščanja uranove rude in preprečevanju posledic rudarjenja v rudniku urana Žirovski vrh. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prekinjam to točko in čakamo na obrazložitev zakonodajno pravne službe. Prehajamo na 36. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO VOLILNE ZADEVE. Sodni svet je državnemu zboru predložil tri predloge o izvolitvi v sodniško funkcijo na sodniška mesta okrajnih sodnic na okrajnem sodišču v Kamniku in Brežicah. Predloge je obravnavala mandatno volilna komisija kot matično delovno telo ter zboru predložila predloge sklepov. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o posameznih predlogih sklepov. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Helene Mejač na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Kamniku. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Milene Novak na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Brežicah. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 55, proti 1. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Barbare Kodela Kolar na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Kamniku. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 53, proti 1. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Vračamo se na 35. točko dnevnega reda, in sicer na predlog sklepa, da se potrdi uradno prečiščeno besedilo zakona o davku od dobička pravnih oseb. Glede na to, da vprašanje ni razčiščeno, predlagam, da to točko oziroma ta sklep sprejemamo na eni od naslednjih sej. Dajem torej na glasovanje predlog, ki sem ga ravnokar povedal, da o tem sklepu odločamo na eni od naslednjih sej. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 3. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je proceduralni predlog sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem 13. sejo državnega zbora Republike Slovenije. Lep vikend!