Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje, dobro jutro, dober dan! Pričenjam 25. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi drugega odstavka 58. člena poslovnika državnega zbora. Ali lahko prosim dvorano, da se umiri, da kolegice in kolegi zasedejo svoja mesta? Hvala lepa. Obveščen sem, da so zadržani in da se današnje seje državnega zbora zaradi drugih obveznosti ne morejo udeležiti naslednje kolegice in kolegi: kolega Avšič med 14. in 20. uro, po 16. uri žal ne bo kolega Cimpermana, kolega Čeligoj in Janša bosta manjkala ves dan prav tako kolega Rupar, med 15. uro in naprej kolega Kontič, od 17. ure naprej kolega Kopušar, kolega Maršič od 14. ure dalje, od 16.30 dalje kolega Tanko, kolega Vizjak bo manjkal po 15. uri in trideset minut ter kolegica Cvetka Zalokar Oražem po 17. uri. Spoštovane kolegice in kolegi! Na 25. izredno sejo sem povabil predsednika vlade Republike Slovenije mag. Antona Ropa in kandidatke ter kandidate za ministrice in ministre v njegovi vladi. Vse prisotne bom, ko bodo vstopili v dvorano, prav lepo pozdravil. Pred tem bomo določili dnevni red 25. izredne seje. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 58. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem dne 18. decembra letos. Predloga za umik posameznih točk nisem prejel. Prehajamo pa na predloge za širitev. V zvezi z 2 točko dnevnega reda je skupina osemnajstih kolegic in kolegov, s prvopodpisanim kolegom dr. Bajukom, predložila zahtevo, da glasujemo o odločitvi kolegija, da se predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi obravnava po nujnem postopku. Zato zboru predlagam, da z obravnavo te zahteve razširi dnevni red. To zahtevo naših kolegic in kolegov ste prejeli na klop. Kot ste morda nekateri, ki ste bolj pedantni, ugotovili, se je kolega Cimperman dvakrat podpisal. To v tem primeru ne bi zadoščalo kvorumu, tako je kolega mag. Vizjak nadomestil njegov podpis, izpolnil kvorum osemnajstih, kar je pogoj za zahtevo, ta je torej poslovniško veljavna in lahko o njej tudi odločamo. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin v zvezi s to zahtevo? Da. Kolega Cukjati za poslansko skupino Socialdemokratske stranke. Tri minute, kolega Cukjati, za obrazložitev te zahteve. Prosim.
Hvala za besedo. Skupina poslancev, spoštovani, predlagamo, da se sprememba zakona o zdravniški službi sprejema po rednem postopku. Naj to utemeljimo. In sicer, niti šest mesecev ni od tega, ko je ta državni zbor na vrat na nos po hitrem postopku sprejel prve spremembe zakona o zdravniški službi. Zastonj so bila opozorila zdravnikov, direktorjev bolnišnic, da bo to povzročilo nepotrebne in težke zaplete pri zagotavljanju neprekinjenega zdravstvenega varstva. Zastonj je bil soglasen poziv vseh treh zdravniških organizacij, da je treba to reševati na drugačen način. Zastonj so bila opozorila naše zakonodajne službe, da je novela v nasprotju ne le z direktivami Evropske unije, ampak tudi z zakonom o delovnih razmerjih in da se take stvari rešujejo z internimi akti delodajalca, s kolektivno pogodbo in pogodbo o zaposlitvi. Slabih šest mesecev kasneje, ko smo sprejeli sporni zakon, pa od istega predlagatelja dobimo predlog sprememb tako sprejete novele z utemeljitvijo, da se preprečijo težke, nepopravljive posledice pri organiziranju neprekinjenega zdravstvenega varstva. In zopet naj bi na vrat na nos sprejemali spremembe, brez dogovora z izvajalci in brez upoštevanja zakonodaje. Gospod minister je na odboru sicer zagotavljal, da še nikoli zdravniki niso tako tesno sodelovali z ministrstvom kot sedaj in da so zdravniške organizacije imele možnost posredovati svoje mnenje. Res je. 10. decembra so zdravniške organizacije prejele po dve različni verziji novele, s pripombo, da v 24 urah lahko podajo svoje mnenje. In res so ga, v 24 urah. A na vlado in nato v državni zbor je predlagatelj posredoval neko tretjo verzijo novele. Tak za zdravništvo skrajno žaljiv odnos ne more obroditi dobrih sadov, kaj šele socialni sporazum, ki je predpogoj uspešnega delovanja zdravstvene službe v težkih razmerah. Že če gledamo samo čakalne dobe, so razmere v zdravstvu zares težke. Predsednik vrhovnega sodišča, gospod Mitja Deisinger, bi lahko povedal, kako in koliko pogovorov ter usklajevanj je potrebnih, da so sodniki podprli ukrepe, ki naj bi pripomogli k zmanjševanju sodnih zaostankov. Podobno je tudi na področju zdravstva potreben dialog, da se zmanjšajo čakalne dobe in da se celotna stroka, vse zdravništvo in zdravstvo vključi v reševanje problemov, v katere je naše zdravstvo zašlo. Zato skupina poslancev predlaga državnemu zboru, da ne podpre nujnosti postopka in da s tem damo ministru čas za vzpostavitev prepotrebnega dialoga. Tudi pritisk roka, 1.1.2003, ni neobvladljiv, saj bomo na primer šele v januarju začeli obravnavo sprememb zakona o varnosti in zdravju pri delu, pri čemer naj bi prestavili rok z 31.12.2002 na 2003. Pa tudi, če bi bolnišnice svoje dežurne službe za kak mesec organizirale po že sprejeti noveli, se ne bi svet podrl. Pokazale bi se vsaj tudi druge nerodnosti julija sprejete novele, nerodnosti, ki smo jih na vrat na nos sprejeli, pa jih ta novela ne odpravlja.
Hvala lepa, kolega Cukjati. Ali želi še kdo izmed predstavnikov poslanskih skupin besedo? Želi kolega Brenčič za poslansko skupino Slovenske ljudske stranke. Bi želel potem še kdo besedo? [[Ne.]] Kolega Brenčič bo zadnji. Prosim.
Hvala lepa za besedo. No, seveda se s predlagatelji v marsičem strinjamo, tudi z uvodno obrazložitvijo predlagateljev. In tudi sami ugotavljamo, če je kje potrebno vzpostaviti ustrezen partnerski dialog, je potrebno vzpostaviti ta dialog v tistem resorju ali na tistem področju, na katerega se nanaša ta točka zdajle, in tudi pričakujemo, da se bo to zgodilo. Dejstvo je, da je zakon predložen po nujnem postopku kot spremembe zakona v teh dveh odprtih členih. In dejstvo je tudi, če mi odločimo drugače, da gremo s predlogom tega zakona v redni postopek, ne moremo nič drugega napraviti, kot opraviti samo razpravo in odločanje na osnovi teh dveh odprtih členov. Ne moremo posegati širše v področje zadnje novele ali v celotni zakon o zdravniški službi, kar bi bilo potrebno. Zato praktično ne moremo vsebinsko storiti nič kaj posebno več, kar lahko storimo po nujnem postopku. Dejstvo pa je, da če noben drug, da bodo s 1.1.2003 dodatno izpostavljeni več ali manj vsi predstojniki oziroma direktorji zdravstvenih ustanov. In če nobenemu drugemu, njim v potrebo bi morali nekaj napraviti. Zaradi tega bomo mi v poslanski skupini glasovali proti temu predlogu, ker vemo, da vsebinsko ne moremo izboljšati namena predlagatelja, če gremo po rednem postopku, časovno pa prav gotovo lahko nekaj postorimo, v kolikor gremo po nujnem postopku. Mi bomo tudi predlagali, da ta točka ostane kot 2. točka na prvotnem sklicu dnevnega reda, predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi, takoj za imenovanjem vlade. Ker po tajmingu, ki smo ga dobili, je ta točka povsem na koncu, jutri popoldan oziroma jutri, na delovni dan v petek in s tem tudi ne moremo zaključiti vsebinskega namena tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Zdaj bom dal besedo kolegu Drobniču, ki bo pojasnil stališča poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Glede na to, da bom kratek, bom kar s svojega sedeža v imenu poslanske skupine povedal mnenje in naš predlog. Torej, mi se pridružujemo poslanskemu kolegu gospodu Cukjatiju, ki je v imenu poslanske skupine predlagal redni postopek urejanja. Zakon o zdravniški službi je potrebno spremeniti, čeprav smo ga že spreminjali letos. To kaže na dejstvo, da pač ministrstvo za zdravje hoče urejati brez primernega sodelovanja s tistimi, ki še kako vplivajo na zdravstveno politiko in izvajanje zdravstvene službe v tej državi, torej zdravniki. Premalo je torej to upoštevano in konec koncev bodo žrtve pravzaprav bolniki. Seveda pa tudi v celoti državljani, ker bo šlo za zdravstveno službo več, učinki bodo pa manjši. Zakon je torej na hitro bil pripravljen, te spremembe, ta novela. Zato predlagamo, da se po rednem postopku s premišljenim ravnanjem stvar oziroma zakon spremeni.V času, ko začnemo naslednjo obravnavo, pa se bodo socialni partnerji in tisti, ki so odgovorni za to področje, imeli čas dogovoriti. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega mag. Drobnič. Ali želi še katera od kolegic in kolegov besedo za stališče poslanske skupine? Nihče? Kolega Anderlič, prosim, poslanska skupina LDS.
Seveda je ta predlog nekako kontradiktoren s tistim, kar je bilo v obrazložitvah povedano. Torej, da je potrebno nekatere stvari spremeniti, pogledati ali pa drugače, da je mogoče ta vprašanja reševati po rednem postopku. Tudi ta zakon predvideva spremembo samo enega člena. In če se uvršča na dnevni red, potem je smiselno po nujnem postopku. In tako je odločil tudi kolegij. In zato seveda menim, da takega predloga, kot je bil podan s strani 18 poslancev, ni mogoče sprejeti. Kar pa ne pomeni, da sta rešitev in način urejanja tega vprašanja prava. Konec koncev je odbor za zdravstvo, družino in socialne zadeve že oblikoval stališče. In seveda to bomo takrat,ko bo točka na dnevnem redu, tudi obravnavali. Zato menim, da tega predloga ni mogoče sprejeti, ampak se ob vsebinski točki, ki pa po dogovoru na kolegiju bo takrat, kot je v časovnem poteku predvidena, tudi na dnevnem redu. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Anderlič. Kolega Peče iz poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani navzoči! V Slovenski nacionalni stranki bomo podprli predlog, predlog po spremembi postopka. Čeprav je resnično, da gre za količinsko majhno spremembo, pa smo oziroma ocenjujemo, da gre za vsebinsko veliko spremembo, ki je nastala kot posledica nepriznavanja oziroma neločevanja primarne od sekundarne oziroma terciarne zdravstvene dejavnosti oziroma zdravstvenih storitev. In ravno zaradi pomembnosti oziroma vsebinske velikosti sprememb predlagamo, da se zadeva odvije v skladu z normalnim postopkom. Kajti že sama obrazložitev v okviru poročila, kjer se govori, da bi se s tem preprečile težko popravljive posledice pri organiziranju neprekinjenega zdravstvenega varstva, so dobršen oziroma zadosten argument za temeljit premislek. In če bo državni zbor, seveda brez proceduralnih zapletov, našel posluh za reševanje oziroma ločitev primarnega od sekundarnega zdravstvenega delovanja, potem ocenjujemo, da bomo lahko tudi v normalni fazi zelo hitro in pa zelo korenito rešili to napako ministrstva za zdravje, ki je nastala izključno zaradi neposluha zdravnikov na terenu. Hvala.
Želi še katera od poslanskih skupin besedo? Ugotavljam, da ne in da lahko preidemo na glasovanje. Glasovali bomo o predlogu za razširitev dnevnega reda. Glasujemo. 67 navzočih, 40 za in 22 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 22.]] O tej zadevi smo odločili njej v prid. Se pravi, da jo bomo uvrstili na dnevni red. Obravnavali jo bomo kot A1 točko dnevnega reda. Sedaj pa bomo prešli na odločanje o določitvi dnevnega reda v celoti. S tem, da bomo 2. točko obravnavali kot zadnjo. Zboru torej predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in s sprejeto dopolnitvijo. Kolega Brenčič, vi boste bržkone predlagali, da bi po sprejetem dnevnem redu predlagano zadnjo točko dali kot drugo. O tem bo državni zbor odločal. Jaz bom pojasnil [[...]]
Hvala lepa. A to potem, ko bo sprejet dnevni red?
Da.
Hvala lepa.
Najprej bomo torej odločali o predlogu dnevnega reda. Ker so različna stališča glede tega, kdaj naj obravnavamo predvideno točko 2, bom to dal na glasovanje. Najprej bom dal na glasovanje predlog dnevnega reda. Ali lahko prosim kolegice in kolege za zbranost. Glasujemo o dnevnem redu, potem pa bomo odločili še o času, v katerem bomo razpravljali o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi. 60 navzočih, 51 za in eden proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red sprejet. Državni zbor mora sedaj odločiti, kdaj bomo obravnavali predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi. Moj predlog je - prosim kolegice in kolege za pozornost - in ta predlog bom dal na glasovanje, da obravnavamo to točko kot zadnjo. To nam omogoči, da v skladu s predvidenim načrtom državni zbor odloča o številnih točkah na dnevnem redu, predvsem in najprej o sestavi nove vlade, in da na koncu obravnava tudi predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona. Če bo ta predlog sprejet, bo torej točka uvrščena na zadnje mesto; če bi državni zbor pri mojem predlogu glasoval drugače, pa jo bomoobravnavali kot 2. točko. Je torej odločitev jasna? Prosim, glasujemo o tem, da točko obravnavamo kot zadnjo. Prosim. 70 navzočih, 46 za in 22 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je državni zbor odločil, da bomo torej to točko, predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi, obravnavali kot zadnjo točko dnevnega reda. Najprej bomo prešli na TOČKO A1 - OBRAVNAVO ZAHTEVE SKUPINE POSLANCEV, DA O ODLOČITVI KOLEGIJA PREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, DA SE PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVNIŠKI SLUŽBI OBRAVNAVA PO NUJNEM POSTOPKU, da torej o tem odloči državni zbor. Kot veste, je to sklenil kolegij 13. tega meseca. V poslovniškem roku petih dni je zoper odločitev kolegija skupina osemnajstih kolegic in kolegov s prvopodpisanim kolegom Bajukom vložila zahtevo, da o tem odloči zdaj državni zbor. Sprašujem predlagatelja, ali želi pet minut za obrazložitev? [[Ne želi.]] Potem bomo glasovali o sklepu: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravniški službi se obravnava po nujnem postopku." Glasujemo. 74 navzočih, 48 za in 23 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je državni zbor sprejel odločitev, da bomo o navedenem zakonu odločali po nujnem postopku. Smo pri 1. TOČKI DNEVNEGA REDA, PREDLOGU LISTE KANDIDATOV ZA IMENOVANJE MINISTROV V VLADI REPUBLIKE SLOVENIJE. Preden jo bom začel, bom dal minuto odmora, da se nam pridružijo kandidatke in kandidati za ministrice in ministre ter predsednik vlade, mag. Anton Rop. Čez minuto pa bom sejo nadaljeval. Prosim predstavnike vlade, kandidate za ministrice in ministre, predsednika vlade, da vstopijo v dvorano. Gospod predsednik vlade, gospe kandidatke in gospodje kandidati za ministre dovolite, da vas v imenu državnega zbora lepo pozdravim. Preden bomo prešli na 1. točko, vidim, da želi kolega Jerovšek proceduralni predlog - ali vprašanje? Prosim, kolega Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani kandidati za ministre v novi slovenski vladi! Gospod predsedujoči, na podlagi določil 67. člena poslovnika državnega zbora predlagam, da se poslanskim skupinam pri razpravi o tako pomembni točki dnevnega reda, kot je imenovanje ministrov nove vlade, omogoči dvojni čas za razprave. Namreč, to utemeljujem s sledečim. V poslanski skupini SDS namreč menimo, da je imenovanje vlade absolutno tako pomembno, kot je obravnava državnega proračuna, rebalansa in interpelacije. Namreč na "hearingih", ki so potekali pod sicer časovno presuro v zelo ozko določenem času za obravnavo, se je pokazalo, da imamo pred sabo ekipo, ki je skrajno razglašena, katere program je izredno konfuzen in ki Slovencem na noben način ne zagotavlja, da bi brez temeljite razprave, brez temeljitega pregleda lahko zaupali da bo sposobna uresničevati te pomembne cilje, ki so pred Slovenci in ki so pred vsakim državljanom. Seveda svoj predlog utemeljujemo s tem, da je predvideno v slučaju interpelacije, da se razprava podaljša na dvojni čas in interpelacija je razrešitev ministra, razrešitev in imenovanje ministra [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]pa morata vedno potekati v formalno enakem postopku. Zato je popolnoma jasno, da za imenovanje šestnajstih ministrov poslanci oziroma poslanske skupine ne morejo imeti na razpolago polovico manj časa, kot za razrešitev enega poslanca. To bi bil očitni nesmisel. Poleg tega je celo poslanec iz LDS, vladajoče stranke [[...]]
Kolega Jerovšek, čas vam je potekal. Prosim, če lahko zaključite misel.
[[...]]že predlagal, napovedal interpelacijo zoper enega kandidata, tako da formalno obravnavamo in interpelacijo in imenovanje ministrov. Mislim, da je ta utemeljitev popolnoma utemeljena. Hvala lepa.
Kolega Jerovšek, tako kot sem jaz poslušal, zelo pozorno, vaš predlog, bi vas prosil za enako pozornost pri moji obrazložitvi, zakaj ga zavračam. Ni mi vseeno, če bi kdo danes dobil vtis, da državni zbor s proceduro komurkoli krati pravico, da bi v času, ki si ga želi, povedal stališča o predmetu današnje diskusije, o imenovanju nove vlade. Zakaj? Na zadnjem kolegiju sem vodje poslanskih skupin vprašal, koliko časa potrebujejo, da bi lahko svoja stališča v miru in brez slehernih omejitev povedali. Vodje poslanskih skupin so mi svoje želje sporočili in jaz sem jih upošteval pri načrtu dela. Kolikor je tudi vaša poslanska skupina želela časa, ga ima. Kolega Jerovšek! Če bi bilo sporno, da bi jaz kot predsednik omejil vašo zahtevo, potem bi se moral zdaj državni zbor v okviru člena, ki ga omenjate, odločiti. Jaz tega nisem storil. Dal sem toliko časa, kolikor ste ga zahtevali. Državni zbor bo približno v petih urah razprave imel verjetno dovolj časa, da odloči o argumentu predsednika vlade, da imenuje ali pa zavrne njegov kabinet. Zato bom vašo prošnjo ali predlog zavrnil in se skliceval na poslovnik ter na dogovor. Tako, da predlagam, da nadaljujemo s točko dnevnega reda, to je s predlogom liste kandidatov za imenovanje ministrov v vladi Republike Slovenije. Na podlagi prvega odstavka 229. člena poslovnika državnega zbora mora predsednik vlade Republike Slovenije v 15 dneh po svoji izvolitvi poslati predsedniku državnega zbora predlog za imenovanje ministrov. Predsednik vlade mi je zbor ministrov predložil v pismu 12. decembra letos. V njem predlaga dr. Vlada Dimovskega za ministra za delo, družino in socialne zadeve, dr. Dušana Mramorja za ministra za finance, dr. Teo Petrin za ministrico za gospodarstvo, dr. Pavla Gantarja za ministra za informacijsko družbo, mag. Francija Buta za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospo Andrejo Rihter za ministrico za kulturo, dr. Rada Bohinca za ministra za notranje zadeve, dr. Antona Grizolda za ministra za obrambo, mag. Janeza Kopača za ministra za okolje, prostor in energijo, mag. Ivana Bizjaka za ministra za pravosodje, gospoda Jakoba Presečnika za ministra za promet, dr. Slavka Gabra za ministra za šolstvo, znanost in šport, dr. Dušana Kebra za ministra za zdravje, dr. Dimitrija Rupla za ministra za zunanje zadeve, dr. Janeza Potočnika za ministra brez resorja, zadolženega za evropske zadeve, in mag. Zdenko Kovač za ministrico brez resorja, zadolženo za regionalni razvoj. Sprašujem predsednika vlade, mag. Antona Ropa, ali želi dodatno utemeljiti svoj predlog? [[Želi.]] Imate besedo, gospod predsednik vlade.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod predsednik! Ob predstavitvi kandidatov za ministre in ministrice ste se še dodatno seznanili s programom dela vlade v prihodnjem dvoletnem obdobju. Menim, da je lista kandidatov za ministre, ki sem jo predlagal, kvalitetna, kar kaže tudi to, da so kandidati ob predstavitvi na odborih v državnem zboru dobili ustrezno podporo, nekateri tudi brez glasu proti. Na listi, ki sem jo predlagal, so imena, ki so bila že v dosedanjivladi Republike Slovenije, imena, ki so znana in katerih delo dobro poznamo. So pa med njimi tudi nova imena, imena, ki nedvomno pomenijo okrepitev dela vlade, tako na finančnem, regionalnem kot tudi na šolskem področju. Spoštovani! Nalog, ciljev in izzivov, ki so pred nami, je veliko. Marsikdo se najbrž sprašuje, ali ni premalo časa za izvedbo vseh ciljev, ki smo si jih zastavili. Odgovor na to je jasen: z voljo, znanjem, s skupnim in koordiniranim delom bomo to zmogli. Spoštovani, dovolite mi, da na tem mestu še enkrat poudarim samo nekatere ključne naloge, ki jim bo vlada v naslednjem obdobju posvetila posebno pozornost. Nedvomno je to spopad z inflacijo, regionalni razvoj in regionalizacija, stabilna gospodarska rast, stabilne javne finance, zaposlovanje, socialna varnost, znanost, izobraževanje, kultura, učinkovita vključitev v Evropsko unijo in Nato in ne nazadnje boljše, kvalitetnejše življenje vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. Menim, da je lista, ki sem jo predložil, ustrezna, dobra in zagotavlja, da bomo dobili moderno, fleksibilno in še bolj učinkovito vlado. Zato, spoštovane poslanke in poslanci, predlagam, da predlagano listo podprete. Hvala.
Hvala lepa vam, gospod predsednik vlade. V skladu z 230. členom poslovnika zbora so se kandidatke in kandidati predstavili našim pristojnim delovnim telesom ter odgovarjali na naša vprašanja. Iz mnenj pristojnih teles izhaja, da so bile vse predstavitve kandidatov ustrezne. Mnenja odborov in komisij ste prejeli. Nekateri predsedniki delovnih teles želijo dodatno obrazložiti stališča svojih komisij oziroma odborov. Najprej predsednik odbora za zunanjo politiko, kolega Jelko Kacin.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod predsednik vlade, kandidatke in kandidati za ministre! V ponedeljek je odbor za zunanjo politiko zaslišal kandidata za ministra za zunanje zadeve, ki je predstavil svoje delovanje in odgovoril na vsa zastavljena vprašanja. Potem pa je odbor glasoval in s 13 glasovi za in enim proti sprejel sklep, da odbor za zunanjo politiko meni, da je bila predstavitev pogledov in stališč kandidata za ministra za zunanje zadeve dr. Dimitrija Rupla ustrezna. Ker sem pri besedi, bi rad rekel še stavek ali dva o drugem zaslišanju, ki smo ga imeli v torek, ko smo imeli priložnost poslušati kandidata za ministra za evropske zadeve. Po razpravi smo z 18 glasovi za in nobenim proti sprejeli sklep, da odbor za zunanjo politiko meni, da je bila predstavitev pogledov in stališč kandidata za ministra brez resorja, odgovornega za evropske zadeve, dr. Janeza Potočnika ustrezna. To je vse. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, gospod predsednik odbora. Predsednik odbora za gospodarstvo želi besedo? [[Ne.]] Predsednik odbora za finance? [[Tudi ne.]] Predsednik odbora za zdravstvo? [[Ne.]] Želi kateri drug od predsednikov oziroma predsednic komisij ali odborov besedo? [[Nihče.]] Potem bomo v skladu s časovnim okvirom, ki so ga vodje poslanskih skupin zahtevali za razpravo njihovih kolegic in kolegov, vodili razpravo o imenovanju nove vlade. Najprej bom dal besedo predstavnikom poslanskih skupin. Kolega Ivan Kebrič bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS, za njim pa bom dal besedo kolegu dr. Bajuku. Najprej kolega Kebrič. Prosim.
Hvala za besedo. Gospod predsednik, spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani predsednik vlade in vaša ekipa! V poslanski skupini smo pozorno poslušali, ko ste nam še kot mandatar predstavljali vaš program in naloge, katere bi naj do konca mandata ta vaša vlada izvršila. Danes nam predstavljate po zaslišanjih v matičnih delovnih telesih svoj ministrski sestav, člane, ki bodo odgovarjali za posamezna ministrska področja, resorje in menimo v poslanski skupini, da ste izbrali ekipo, ki nam vliva zaupanje, da bo to nalogo vsak za svoj resor in vi, kot predsednik vlade, boste ustrezno koordinirali te resorje in skupno delo in zaupanje državnega zbora, da boste kot vlada, izvršilna oblast izvrševali tiste zakone tako, kot jih bo zakonodajno telo, naš državni zbor sprejel. Zato menimo, da je prav, da ste nam predstavili tako ekipo, ki nam vliva zaupanje, da ste nam predstavili resorje in njihove naloge, katere bomo skrbno, ne samo opazovali, ampak tudi kontrolirali, da jih boste izvrševali tako, kot ste nam to tu svečano obljubili. V poslanski skupini menimo, da je ta vaša ekipa, da je ta vaš izbor ustrezen in zato bo naša poslanska skupina glasovala za tak predlog, kot ste nam ga predstavili. Želimo si dobro sodelovanje. Želimo odkritost, želimo boljše komunikacije na relacijah, ne samo državni zbor, ampak tudi poslanske skupine. Zato vam želimo uspešno, vendar zavedajte se, da smo mi zakonodajna oblast in da ste vi izvršilna oblast, ki morate to izvrševati, kar bomo mi v državnem zboru sklenili in uzakonili. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa, kolega Kebrič. Zdaj bo dobil besedo kolega mag. Drobnič. Predstavil bo stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Za njim kolega Potrč. Najprej kolega Drobnič. Prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi, mandatar za sestavo vlade, kandidati za ministre in ostali! Predsednik vlade Republike Slovenije je predložil listo kandidatov za imenovanje ministrov vlade Republike Slovenije, ki so se predstavili državnemu zboru. Predstavitev je potekala v nasprotju s poslovnikom, saj sta istočasno potekali več kot dve seji odbora, kar je oteževalo delo manj številno zastopane opozicije. Postavlja se tudi vprašanje zaradi tega regularnosti glasovanja. Poslanci vladnih strank so v večini sodelovali le v zaključku sej, torej pri glasovanju, kar je znak, da je bilo očitno že vnaprej vse dogovorjeno. LDS in njegovi sateliti so razumeli predstavitve le kot odvečni ritual in izgubo časa, ki se ga mora opraviti le zaradi oči javnosti ali kamer, sicer pa je vse potekalo po vnaprej dogovorjenem scenariju, v katerem smo bili poslanci in ljudstvo zamišljeni le kot statisti. V bodočo vladno ekipo je mandatar za sestavo vlade postavil pravzaprav stara imena, z izjemo ministrov za šolstvo, finance ter dodatno ministrstvo za regionalni razvoj, zato ni pričakovati kaj svežega vetra. Primerjalno z drugimi državami v Evropi, ki so mnogo večje, bomo imeli v Sloveniji s prihajajočo vlado največ ministrstev in tudi največ ministrov. Vsaka vladna garnitura pod vodstvom LDS je bolj zapravljiva in razkošna, saj vsakič pridela nekaj novih ministrskih mest z listnicami ali brez. Sicer pa so tako eni kot drugi zelo velik strošek za davkoplačevalce, kar kaže, kako LDS razume oblast - kot nameščanje sebi lojalnih ljudi, ne glede na to, ali kaj hočejo, znajo in imajo voljo do odgovornega ravnanja. Poleg ministrov smo dobili z zadnjo Drnovškovo vlado še par ministrskih svetnikov, ki z izjemno visoko plačo nimajo nikakršne pristojnosti in niso odgovorni nikomur. Naredili pa tudi niso kaj, saj jih ljudstvo sploh ne pozna. Sedaj prihaja dodatno k naštetemu še minister za regionalni razvoj, iz katerega bi utegnil nastati kakšen urad, agencija in seveda novi državni uslužbenci. Učinki tega vladanja ne vodijo v napredek naše države. Vse večje zadolževanje, finančnih lukenj ni možno več spremljati, nastajajo monopoliza bogatenje ozkega sloja ljudi na račun visokih cen, inflacija se ne zniža, proračunski primanjkljaj narašča, socialno razslojevanje se širi in brezizhodni položaj vse večjega dela prebivalstva tudi. Zato ni čudno, da statistike ugotavljajo v zadnjem letu zmanjšanje porabe kruha za več kot 20%. Državljani tudi v uradno statistiko ne verjamemo več, da so se življenjski stroški dvignili v enem letu za 7%. Glede na navedeno se Sloveniji ne obeta nič novega. Pričakujemo nadaljevanje korakanja kontinuitete, ki bo delala še naprej za utrjevanje položajev nosilcev prejšnjega režima, za zabrisanje sledi "tajkunske" privatizacije in poglabljanje razlik med bogato elito, ki grabi brez sramu, in obubožano večino. Nadaljevala se bo druga stopnja kumulacije kapitala, to je notranjega lastninjenja, po vzorcu menedžerjev Elana, ki na račun milijard vloženih državnih sredstev, odpisa terjatev ter opeharjenih upnikov postaja lastnica ogromnega nekdaj državnega premoženja, ne da bi dali tolar iz lastnega žepa. Pri tem se s spretnimi manevri izogiba plačilu davkov, le-te pa obeša obubožanemu ljudstvu. Našteti vladni uradi za zatiranje kriminalitete so samo pesek v oči. Ministrica, ki kandidira, pa si pilatovsko umije roke in prevali odgovornost na sedanjega mandatarja vlade. Kako bo ta vladna ekipa nadzirala in preprečevala nadaljevanje divjega lastninjenja in kriminala, če ga že 10 let samo gleda in nič ne vidi ter naredi!? Kako naj državljani pričakujemo boljši šolski sistem, če kandidat za ministra ne odgovori na vprašanje kako misli naprej z devetletko v občinah, kjer za to ni pogojev? Kako uvajati pluralno šolo? Ne nazadnje tudi privatne šole, na kar nas opozarja tudi ustavno sodišče, pač pa ga zanima ideološko nadziranje vladne ekipe in nadaljevanje razdvajanja slovenske družbe. Kako naj verjamemo ministru za delo, ki govori o prihodnji družbi znanja, vključenih brezposelnih v programe usposabljanja in izobraževanja pa je letos zmanjšal za več kot 60 procentov? Univerza v Ljubljani je pred dvema ali tremi leti še zagotavljala za investicije 2 milijardi tolarjev. Letos samo še 780 milijonov. Gospodje, saj v Evropi ne bomo tekmovali z lahko dosegljivimi ali lažnimi diplomami, pač pa z znanjem. Naša univerza tone. Na področju kulture pa ta vladna ekipa daje poudarek alternativni sceni. Kako naj verjamemo kandidatki za ministrico za gospodarstvo, ki v svoji predstavitvi navaja, da je uspela zmanjšati razlike med regijami? Ob tem pa UMAR jasno navaja v svojem poročilu o izvrševanju regionalne politike, da so se razlike povečale. Kar seveda vsak državljan ve in čuti. Zaman pričakujemo pravno državo, če se grmada 550 tisoč nerazrešenih zadev na sodiščih ne zmanjšuje. In če naši oškodovanci že 12 let zaman čakajo na vrnitev svojega premoženja, medtem, ko se na mednarodnih sodiščih kopičijo tožbe razlaščencev proti naši državi. Mandatar za sestavo vlade si je na slovenski televiziji dovolil cinično izjavo, da je imela opozicija odlične možnosti postavljati vprašanja, če pa jih ni izkoristila, je sama kriva. Ta izjava mandatarja govori o njegovi demokratični kulturi. Govorite, da se zavzemate za nekakšen finski model. To ni noben finski model, pač pa je v 21. stoletju klonirani model SZDL, ki ga uveljavljate v LDS preobleki nekdanje avantgardne stranke. Gospod mandatar, naj vam povemo, da so vaši kandidati za ministre odgovarjali na vprašanja posplošeno, z nekaterimi izjemami, na nekatera pa sploh niso odgovorili. Zato ponovno navajamo nekatera od tistih vprašanj, na katera nismo dobili odgovorov. Pa poglejmo nekatera. Kaj boste ukrenili, da se ne bodo sklepale menedžerske pogodbe s pravnimi osebami, pač pa s posamezniki, da bi se zagotovilo plačilo davkov in osebna odgovornost? Kaj boste naredili z davčnimi dolgovi? Saj to je elementarni pogoj enakosti pred zakonom. Plačilna nedisciplina uničuje gospodarstvo. Kako se mislite lotiti tega problema? Iz katerih sredstev ste zagotovili nakup aviona? Koliko tega je že bilo plačanega in iz katerega naslova, proračunske postavke? Kako se boste lotili kaosa v zdravstvu, ki ste ga povzročili z nepremišljenimi dejanji, in začeli urejati konflikte? Kako se boste lotili urejanja mreže izvajalcev v zdravstvu? Kako se mislite lotiti umirjanja cen zdravil? Obstaja neki zaprti krog ponudbe, saj so se v zadnjih nekaj letih povečale za 100%, število receptov pa ni večje. Kako se opredeljujete glede slovenskih zaselkov na levem bregu Dragonje? Ali boste pripravili nov sporazum o meji s Hrvaško? Kako komentirate ureditev meje na Prevlaki med Hrvaško in Črno goro in kaj bi lahko iz tega uporabili pri določanju meje Slovenije s Hrvaško? Kakoboste oživili maloobmejni sporazum, zlasti v Piranskem zalivu, kjer je uveljavljen neki drugi režim mimo tega sporazuma, ki ga je na lastno pest postavil oziroma dogovoril prejšnji premier Drnovšek in s tem prekršil zakonska pooblastila? Zakaj se je tako močno zmanjšalo vključevanje v programe usposabljanja in priprave na zaposlitev za brezposelne osebe? Kako boste zaustavili hitro naraščanje brezposelnosti invalidov, kje imate pripravljene ukrepe? Zakaj niste vzeli statusa invalidskega podjetja tistim subjektom, ki ne izpolnjujejo zakonskih pogojev? Kdaj in kako nameravate uveljaviti sodoben sistem ugotavljanja invalidnosti ter pogoje za socialne transferje in učinkovito in dobro rehabilitacijo? Naštel sem samo nekaj vprašanj, na katera bi bilo vredno odgovoriti. Sicer pa ne verjamemo, da bodo odgovori na vprašanja kaj vplivali na odločitev LDS in vaših koalicijskih partnerjev. In ker je dosedanje delo ministrske ekipe prej kot ne negativno in ni nobenih znakov, da bi se stanje v prihodnje spremenilo, še več, problemi slovenskega gospodarstva, financ in socialne politike se bodo še zaostrovali, zato vaših kandidatur za ministre, gospod mandatar, ne bomo podprli.
To je bilo stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Zdaj bo stališče Združene liste socialnih demokratov predstavil kolega Potrč. Za njim pa kolega Anderlič. Prosim za mir v dvorani!
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik vlade, spoštovane kandidatke in kandidati za ministrice in ministre! Gospod predsednik državnega zbora, kolegice in kolegi! V Združeni listi socialnih demokratov podpiramo predlog za sestavo vlade, kakor ga je predlagal predsednik. Predlog o sestavi ministric in ministrov je kvaliteten, izobrazbena raven zavidna, saj več kot polovica ministric in ministrov ima doktorat znanosti. Vsi imajo bogate in uspešne delovne in življenjske izkušnje, razen enega vsi tudi v izvršilnih organih oblasti. Še sprejemljiva, čeprav še neustrezna je tudi spolna sestava. Predsednik vlade je tudi ob predlagani zamenjavi upošteval ta vidik, kar mu štejemo v plus. Predstavitve kandidatk in kandidatov za ministrice in ministre so bile uspešne. Ne ocenjujemo tako zaradi glasovanja, saj je normalno, da smo jih koalicijske poslanke in poslanci podprli in da so poslanci opozicije praviloma glasovali proti. To je tudi naloga ene in druge skupine v parlamentu, kakor je tudi naloga in pričakovanje, da koalicija podpira in verjame v programe svoje vlade in da opozicija tega ne podpira in ne verjame. Vprašanje je samo kulture, na kakšen način se posamezne ocene in ravnanja oblikujejo. Torej ocenjujemo za dobro predstavitev ministric in ministrov, torej ne zaradi glasovanja, ampak zaradi vsebine. V njih so namreč pokazali poglobljeno poznavanje vprašanj in nalog ministrstev, za katera kandidirajo, uspešno dosedanje delo, če so že bili na funkciji, in jasne prioritete in naloge za nadaljnje delo. Zato imajo prav vsi tisti, ki trdijo - tudi iz opozicijskih vrst je bilo to kar pogosto slišati - da bi si želeli predvsem, da bi bile dobro opredeljene naloge in prioritete v čim večji meri uresničene. Prav zaradi tega menimo, da moramo koalicijske poslanke in poslanci, ki morda le nekaj bliže spremljamo in poznamo delovanje vlade in ministrstev, poudariti, da je kljub dobremu delu doslej še kar nekaj možnosti za izboljšanje delovanja vlade in odnosov vlada-državni zbor. In o tem nekaj besed. Prvič. Kvaliteta zakonov, ki jih vlada posreduje v sprejemanje državnemu zboru, včasih ni ustrezna. Najočitnejši dokaz za tako trditev so pogoste in obsežne spremembe in dopolnitve, ki jih ti predlogi doživljajo v postopku sprejemanja, v velikem delu in obsegu prav na predlog vlade in pristojnih ministrstev. Še huje pa je, da mnogi ministri, samo da bi bil zakon sprejet, pristajajo tudi na sporne predloge in rešitve ali pa obratno, z enako vehemenco in nekritično v zelo kratkem času zagovarjajo povsem diametralno nasprotne predloge. To je tudi razlog, da niso tako redki primeri, ko se za pred kratkim sprejete zakone predlagajo spremembe in dopolnitve, pogosto prav tistih členov, o katerih je tekla razprava pred tem, pa takim opozorilom in predlogom nismo bili pripravljeni prisluhniti. To vse je pomembno sedaj, v novi zakonodajni proceduri. Zato predlagam, da o tem opozorilu kandidatke in kandidati za ministrice in ministre razmislite, saj ne morete pričakovati, da bomo koalicijski poslanci za vas in namesto vas po vaših predlogih in pričakovanjih kar prek noči in lastnega premisleka spreminjali in dopolnjevali premalo domišljene projekte v teku zakonodajnega postopka. Drugič. Za odnose med vlado in državnim zborom, morda še bolj za koalicijske poslance kot za opozicijo, je izjemnega pomena, da so pripravljeni predlogi dobro obrazloženi. Da so nesporni razlogi, zakaj je treba sprejeti ali spremeniti zakon, da so nesporni cilji in predlagane rešitve, da so proučene alternative in da so jasno ocenjeni tudi učinki oziroma posledice. Ni tako redko, da tak pristop ni zagotovljen. Tudi doslej smo mnogokrat slišali in imeli zapisano sklicevanje vlade, da že zahteve Evropske zveze pomenijo zadostno nujnost za sprejem nekega zakona. To so potrebe, vendar ta dejstva ne smejo biti alibi za zakonske projekte, sploh pa ne za njihovo sprejemanje po nujnem postopku. Zelo pogosto so namreč nujni postopki zahtevani zaradi tega, ker ministrstvo ali vlada nista pravočasno spoznala problema in predlagal rešitve, ko pa ga, zahtevajo soglasje državnega zbora preko noči. In tretjič, tudi koordinacija v vladi, tudi večje sodelovanje med ministrstvi, tudi manj razmišljanja le o lastnih nalogah in odgovornostih in več skupne odgovornosti za delovanje vlade kot celote je za večjo kvaliteto in učinkovitost dela vlade še kako pomembno. Čutimo, da tudi tega ni dovolj. Spoštovane kandidatke in kandidati za ministrice in ministre, spoštovani gospod predsednik vlade! Politika je umetnost možnega. To velja tudi za oblikovanje koalicije in njene programe, to velja končno tudi za izbor ministric in ministrov. Z vsakim dosedanjim ravnanjem, z vsakim mnenjem in stališčem posamezne ministrice ali ministra ne soglašamo. Tudi poslanke in poslanci Združene liste socialnih demokratov z ravnanji ali nekaterimi ravnanji posameznih ministric in ministrov doslej nismo bili zadovoljni. Toda to ne pomeni, da bi zaradi tega glasovali proti tem ministricam ali ministrom, še manj seveda proti vladi kot celoti. Ne, bomo si pa, tako kot doslej, še bolj prizadevali, da za nas sporna stališča ali ravnanja teh ministric ali ministrov spremenimo, da najdemo skupni jezik. Prav iskanje soglasij, usklajevanje stališč, iskanje skupnih rešitev, pripravljenost za sodelovanje in tudi kompromise, ki so nujni, bi sploh in v mnogo večji meri moralo postati naša skupna usmeritev in naše prizadevanje, ne pa, kar se nam dogaja kar pogosto, ne le v politiki, ne le tukaj v državnem zboru, tudi v javnem življenju nasploh, tudi v novinarstvu, tudi v komuniciranju med interesnimi skupinami, da vse bolj prevladujejo ekstremi, skrajna stališča, konfrontacije in potvarjanje objektivnih dejstev. Storimo torej več, tudi z našim zgledom, tudi z ravnanjem v državnem zboru, vlade, da se bo še izboljšala in poglobila kvaliteta dialoga, strpnost in prizadevanje za argumentirano soočanje mnenj in za sodelovanje. Naj bo tudi to eno od vodil in ciljev delovanja nove vlade. Po svojih močeh bomo k temu prispevali tudi v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Potrč. Zdaj dajem besedo kolegu Anderliču. Predstavil bo stališče poslanske skupine Liberalne demokracije. Prosim.
Poslanke in poslanci Liberalne demokracije bomo vlado podprli, ker menimo, da je tisto, kar je bilo predstavljeno na posameznih predstavitvah in pa v uvodnem nastopu predsednika vlade, zadostna garancija, da bo slovenska vlada lahko v drugem polčasu tega mandatnega obdobja uspešno opravljala naloge, ki so pred njo, dokončala procese, ki so bili zastavljeni za to mandatno obdobje, in konec koncev se bodo vzpostavile možnosti, da se bomo lahko ukvarjali z zakoni in z drugimi problemi, ki so pred državnim zborom, in seveda verjamem, da bodo v celem še preostanku mandata seveda pod kritično presojo svojih ravnanj. In zato jim lahko zaupamo in glasujemo za vlado. Hvala.
Hvala lepa, kolega Anderlič. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil kolega Peče, za njim bom dal besedo kolegu Štembergerju iz skupine SMS. Najprej pa kolega Peče. Imate besedo.
Spoštovani navzoči. Kar nekaj govornikov pred mano je začelo z zaslišanji in pa odnosi mandatarja do zaslišanj.
Mir v dvorani.
Po naši oceni torej ti pogovori z ministri, ki jih nekateri ocenjujete kot "hearinge" ali pa zaslišanja ali pa kvalitetni razgovori, seveda niso dosegli učinka. Potekali so po vnaprej predvidenem scenariju. Kar pomeni, da je celotna slovenska politika vedela za rezultat teh zaslišanj, da rezultat niti pod točko razno ni bil odvisen od odgovorov posameznih ministrov. Da na teh tako imenovanih "hearingih", ki so bili časovno omejeni, ki so poslance priganjali k temu,da bi čim prej opravili, da bi zastavili čim manj vprašanj in čim manj vsebinskih sklopov pokrili, je pač rezultat tak, kot je bil. Rezultat je primeren sestavi slovenske vlade. Po naši oceni, neprimerna. Po naši oceni škodljivo za naš skupni bodoči razvoj oziroma za razvoj Republike Slovenije. Danes predlagana vlada, ki je v bistvu stara nova vlada, ker če pogledamo, so samo tri nova imena, je postavila prioriteto, vsaj v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, v treh osnovnih točkah: to je približevanje EU, Natu in pa povzročanje odvisnosti. Povzročanje odvisnosti od močnejšega. Izguba lastne suverenosti v dobršnem delu. Toda dovolite, da grem po sklopih. V teh trenutkih, ko se Slovenija vključuje v evropske integracije, različne vojaške integracije, ko vlada Republike Slovenije to jemlje kot dejstvo, kljub temu, da se državljani Republike Slovenije o tem še niso odločili in da ob temu dejstvu, ki ga ima vlada Republike Slovenije, spreminjamo celotno zakonodajo, prilagajam slovenski proračun in pa tempo življenja, pa se nikjer ne najde prostora za tako imenovano zaščito. Zaščito slovenskih ljudi ali kakorkoli lahko tudi rečemo, zaščito slovenskih interesov. V Slovenski nacionalni stranki smo pred časom predlagali s področja gospodarstva dva zakona: zakon o prevzemih in zakon o preprečevanju omejevanja konkurence. Odgovor vlade Republike Slovenije na ta dva zakona, ki sta imela en in osnovni namen, to je ustvariti močna slovenska podjetja, ki bodo konkurenčna na novem evropskem trgu, odgovor vlade je bil enostaven: Ne, tega Slovenija ne potrebuje. V Sloveniji ne smemo imeti konkurenčnih podjetij, ki bodo lahko samostojno preživela brez tujega kapitala. Celo več. Vlada Republike Slovenije izraža željo oziroma težnjo po novi davčni politiki, in sicer, kjerbodo davčne razbremenitve za tuje investitorje. Medtem ko pa je govora o davčnih olajšavah za slovenske gospodarske subjekte, ne. To je pa popolnoma skregano, pravi vlada Republike Slovenije. Vsi veste, da smo pred nekaj dnevi, mogoče tedni sprejeli še enega izmed kvazi zakonov v celotni plejadi zakonov, ki jih sprejemamo - zakon o pomoči podjetjem. Prav tako smo v okviru tega zakona, ki smo mu hoteli, vsaj na začetku smo v Slovenski nacionalni stranki vanj verjeli, verjeli tudi v idejo oziroma v čisto idejo vlade Republike Slovenije, da skuša s tem zakonom končno zaščititi domače gospodarstvo, predvsem tisto, ki je v težavah. Ne, predlagatelj, vlada Republike Slovenije, za ta zakon, za izvrševanje tega zakona zagotovi finančna sredstva, ki po naši ocenine predstavljajo niti 10% potrebnih finančnih sredstev. Ko pokažemo rešitev za ustrezna finančna sredstva, se naenkrat pojavi sekretarka z ministrstva za finance in pove, da je to popolnoma brezpredmetno; da si pač Slovenija ne more privoščiti, da bo pomagala podjetjem v težavah. Po drugi strani pa je treba povedati, da je struktura proračuna, torej tistega sklada denarja, ki ga v tej državi naberejo, v 95% sestavljena iz davčnih prihodkov. Torej, da v 95% vsega denarja, recimo, v višini 1.400 milijard, kolikor se ga letno nabere, prihaja s strani davkoplačevalcev, pa naj bodo fizične ali pravne osebe. Toda po drugi strani, ko je treba ta denar nameniti za nekaj koristnega, za nekaj slovenskega, vlada Republike Slovenije za to nima posluha. V Slovenski nacionalni stranki se nam zdi to popolnoma nesprejemljivo. Čudi pa nas, zakaj se to zdi sprejemljivo oziroma zakaj se takšne projektne naloge vlade Republike Slovenije zdijo sprejemljive slovenski politiki. Zakaj v državnem zboru vsi zakoni, ki jih predlaga vlada Republike Slovenije, vsi zakoni, ki bremenijo Slovenke in Slovence, najdejo podporo brez prave razprave? In če smo pri proračunu Republike Slovenije oziroma pri finančnih aktih, javne finance. Seveda, v Slovenski nacionalni stranki smo vedno govorili o tem, da je to področje številka ena, da je to področje, s katerim bi se morala vlada, tudi ta državni zbor, resneje ukvarjati, da ne bi bili v stanju, kot smo danes. Z gotovostjo lahko trdimo, da je na področju javnih financ kaotično stanje. Da je zadolževanje, najsi bo v obliki obveznic, postala inflacija; da je ministrstvo za finance še pod vodstvom sedanjega mandatarja, gospoda Ropa, poznalo en in edini ukrep za pokrivanje tekoče porabe - za pokrivanje tekoče porabe, in sicer izdajanje obveznic. Samo v tem letu je nekdanji finančni minister Tone Rop zadolžil vsakega Slovenca za prek 50.000 slovenskih tolarjev v obliki obveznic, samo v tem letu. Skupaj so državljani Republike Slovenije, vsak posameznik, tudi tisti, ki ni star 18 let, dolžni več kot 700.000 slovenskih tolarjev, zaradi politike finančnega ministra oziroma politike Liberalne demokracije. In ko se na zaslišanju vpraša kandidata za finance, ali se bo nadaljevalo s tem, pove, da se mu to zdi celo smiselno. Da se mu zdi smiselno z obveznicami pokrivati del tekoče porabe. V Slovenski nacionalni stranki bi pristali na izdajo obveznic izključno, če gre celotna njihova vrednost v investicije, toda ne kakršnekoli investicije, temveč samo tiste investicije, ki ustvarjajo neko novo vrednost. Kar pa vemo, žal, da v Sloveniji, kjerkoli ima politika roke zraven, investicije niso uspešne, žal. Kar se tiče naslednjega, zelo značilnega instrumenta dosedanje slovenske vlade, torej tiste vlade, ki nas bo peljala še naslednji dve leti, glede na to, da niso pristali v noben nov projekt, je seveda tudi razprodaja naše države. Razprodaja gospodarskih subjektov, tistih, v katerih ima država svoj delež in podobne stvari. Kot veste, smo protiustavno v Sloveniji prodali Novo Ljubljansko banko, na željo Belgijcev. To željo je pa izvedel minister za finance, Tone Rop, danes mandatar. Ne bo dolgo, leto, dve, tri, po naši oceni boste pristopili k enakemu sistemu prodaje tudi Kreditne banke Maribor. Danes pod pretvezo, da se ustvarja tako imenovani drugi finančni steber. Leta 1994 je ta državni zbor sprejel sklep ob sprejemanju ustavnega zakona, da se bo ob privatizaciji bank sprejel poseben privatizacijski zakon, ki bo upošteval udeležbo državljanov pri sanaciji. Sanacija je to državo stala več kot 400 milijard, ampak vlada Republike Slovenije v tem trenutku oziroma v trenutkih prodaje pozablja na vse to. Ustavno sodišče se izkaže, da deluje na telefonski poziv. Povedo, da so zadeve premalo argumentirane, skratka da nimajo časa, da je zadeva izven njihovega obsega rok. Toda seveda to ni edina prodaja. V tem letu je država Republika Slovenija na predlog vlade, Liberalne demokracije, prodala največ premoženja med vsemi državami, ki poskušajo vstopati v EU oziroma evropske integracije. Gospodje in gospe! To je en način, da se prodaja premoženje. Ampak to je najslabši način. Slovenija danes ni v položaju oziroma še ni v položaju, da bi se izključno oprijemala tega instrumenta. Je pa res, da je ta instrument najlažji. In je res, da se drugje po svetu tega instrumenta držijo tiste vlade, ki so nesposobne. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da kar se tiče slovenske vlade, ja, ta je nesposobna. Dovolite, da nadaljujem s fiskalno politiko. Torej v Sloveniji žal ni predvidena selektivna fiskalna politika za Slovence in Slovenke. To se zdi vladi Republike Slovenije popolnoma nesprejemljivo, kajti ob sprejemanju [[...]] [[Znak za konec.]] [[...]]Glede na to, da je čas potekel, je še kar nekaj zadev. Predlogov za ministre v Slovenski nacionalni stranki seveda ne bomo podprli. Verjamemo, da je škoda, da so ministri samo zaradi tega, ker so ministri, da niso pripravljeni pristopiti k nekim resnim projektom, ki bi se odražali v kvaliteti življenja. Mislim, da ne smemo in tudi vlada ne sme pozabiti, da je naš skupni namen samo boljše življenje vnaši državi. Vlade ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa vam, kolega Peče. Zdaj vabim kolega Štembergerja, da sporoči stališča poslanske skupine Stranke mladih. Za njimi bo kolegica Pozsonceva spregovorila v imenu poslanske skupnosti obeh narodnosti. Prosim.
Hvala za besedo. V Stranki mladih Slovenije tudi po predstavitvah kandidatov za ministre nove vlade ostaja stališče do podpore listi kandidatov za ministre isto, kot tudi podpore novega mandatarja. Ker ministrska ekipa ostaja skoraj enaka, od nje ne moremo pričakovati bistveno drugačnega pristopa k vladanju, kot ga je imela vlada do sedaj. Se pravi, da tudi od nove vlade lahko na podlagi izkušenj iz zadnjih dveh let pričakujemo prevelik razkorak med tem, kar koalicijske stranke obljubljate, in tem, kar in kako potem tudi realizirate. Kandidat za finančnega ministra nas s svojo predstavitvijo ni prepričal, da mu bo uspelo realizirati eno izmed najpomembnejših nalog s področja javnih financ, to je znižanje inflacije na evropsko primerljivo raven. Poleg tega pa se javno zavzema za uvajanje šolnin na rednem visokošolskem študiju. Sicer je kandidat za ministra za šolstvo, znanost in šport uvajanje šolnin odločno zanikal, zato od njega pričakujemo, da bo to obljubo tudi držal. Pa vendar daje popolnoma različno tolmačenje dveh ministrov iste vlade slutiti, da lahko v prihodnjih letih realno pričakujemo poskuse uvajanja šolnin na rednem visokošolskem študiju. Temu v Stranki mladih Slovenije odločno nasprotujemo in bomo storili tudi vse, kar je v naši moči, da bomo to tudi preprečili. Načrti kandidata za ministra za informacijsko družbo ostajajo isti kot pred dvema letoma. Na žalost pa je v zadnjih dveh letih ostala ista tudi stopnja razvoja informacijske družbe. Učinki ministrstva se žal kažejo le tako, da so državljani prisiljeni zbrati več kot 60.000 podpisov za razpis referenduma, da se ubranijo določb zakona, ki ga je predlagalo to ministrstvo. Ena izmed sicer redkih svetlih izjem je kandidatka za ministrico za regionalni razvoj. Njena predstavitev nam vzbuja upanje, da bodo na področju regionalnega razvoja vendarle storjeni potrebni koraki v smeri decentralizacije in skladnega gospodarskega razvoja naše države. Vprašanje, ki pa vendarle ostaja odprto, pa je, kolikoji bo to uspelo, predvsem glede na močno centralizacijsko politiko predlagane vlade. Pri njenih naporih ji zato želimo čimveč uspehov. Tudi kandidat za ministra za evropske zadeve je s svojim dosedanjim delom dokazal, da se precej razlikuje od svojih ministrskih kolegov, zato upamo, da bo svoje delo v prihodnje še naprej opravljal tako uspešno kot doslej. Na področju šolstva je predlagan nov minister, gospod Gaber. Nov človek naj bi prinesel novega vetra v šolsko reformo, vendar pa v to resnično dvomimo. Iz univerz in fakultet prihajajo zahteve po ureditvi financiranja univerz. Ve bolj pa se slišijo želje po plačljivem rednem študiju po letu 2005, saj dosedanji način ne zagotavlja osnovnih potrebnih sredstev za izvajanje programov. Pred nekaj leti je vlada poskušala z novim načinom kreditnega štipendiranja, ki je bil namenjen študentom, ki si študija brez dodatne finančne pomoči ne morejo privoščiti. Žal se sistem ni obnesel. Sedaj smo zopet na starem, brez celovitega sistema štipendiranja, brez jasne usmeritve, kaj s študijskimi programi na univerzah. Univerzi se sprašujeta, kako financirati študijske programe. Če se to področje ne bo kmalu uredilo, bodo slovenski študentje lahko izbirali le še med področji študija ekonomije in prava. Prav tako se krepko zamuja pri projektu izgradnje 5.000 novih študentskih postelj. Nove domove bi morali že graditi, pa kaj dlje od iskanja možnih lokacij zanje niste prišli. Na odboru za šolstvo, znanost, mladino in šport smo pri obravnavi amandmajev za proračun pri predloguza lokalne štipendijske sklade lahko slišali, da z našim predlogom rušimo koncept štipendijske politike. Zato sprašujem, kakšen koncept je to? Kadrovskih štipendij skoraj ni več. Ostajajo le še republiške štipendije, vlada je pa do sedaj na tem področju storila le to, da je ustanovila sklad Adfutura, ki pa je namenjen zelo ozkemu izboru študentov. Tudi prenova šolstva se v zadnjih dveh letih ni premaknila z mrtve točke. Naslednje leto naj bi devetletko vpeljali v vse osnovne šole; njen namen je bil predvsem v korist šolarjev, vendar jim zdaj ob pomanjkanju šolske infrastrukture grozi predvsem dvoizmenski pouk in slabši učni pogoji. Dvomimo, da bo predlagani kandidat za ministra uspel rešiti velike zaostanke na področju šolstva, vsekakor pa ga čaka ogromno dela. Enak problem se kaže tudi na področju zdravstva. Mandatar je ocenil ministra Kebra kot sposobnega, saj ga je ponovno predlagal. Žal se z njim ne moremo strinjati. Afere iz bolnišnic se kar vrstijo. Investicije v zdravstveno infrastrukturo so že več let na minimalni ravni. Pediatrične klinike in onkološkega inštituta raje niti ne omenjam. Na projektih se izvajajo številne revizije, namesto da bi spodbujali njihovo gradnjo. Ne mine dan, da ne bi slišali iz posameznih bolnišnic tarnanja o pomanjkanju sodobne opreme. In nakup se izvršuje le še z donacijami podjetij in dobrodelnimi prireditvami. V posameznih občinah pa zbirajo prostovoljne prispevke za nakup reševalnih vozil. Nikogar tudi ne presenečajo podatki o javnomnenjskih anketah, po katerih so zdravniki eni izmed najbolj podkupljivih javnih uslužbencev. Ljudje se počasi navajajo, da brez denarja ni zdravja. Sistem zdravstvenega zavarovanja, ki je bil v začetku dobro zastavljen, se je izjalovil. Vse več zdravil in zdravstvenih storitev je potrebno plačati. Kandidata za ministra za zdravje, ki mu v dveh letih ni uspelo vzpostaviti dialoga z zdravniki in zdravniško zbornico in je z njimi celo v nenehnih konfliktih, v Stranki mladih Slovenije, žal, ne moremo podpreti. Zavedamo se, da so posamezna področja, ki so jih predstavili posamezni kandidati za ministre, kompleksna in da je potrebno opraviti veliko nalog, zato opozarjamo, da je potrebna maksimalna koordinacija med resorji. Na "hearingih" se je večkrat pokazalo, da so bile dane obljube kandidatov za ministre nejasne, da slabo poznajo določena področja, da nekateri ne poznajo tudi koalicijske pogodbe, v nekaterih delih pa so si celo nasprotovale, te obljube namreč. V Stranki mladih Slovenije želimo še enkrat poudariti prioritetna področja, ki smo jih izpostavili že leta 2000 in jih vlada kljub obljubam ni izpolnila. Na primer, da bo mladim zagotovila možnost kvalitetnega izobraževanja, zaposlovanja, da bo uredila socialno področje, stanovanjsko politiko ter da se bo zavzemala za reševanje drugihproblemov mladih. Poleg tega pa ostajajo odprta še druga vprašanja, ki so s temi vprašanji povezana. Na primer vstop Slovenije v informacijsko družbo, odpiranje slovenske kulture v svet, lokalna samouprava in podobno. Ker je med predlaganimi kandidati za ministre veliko premalo svetlih izjem, predlagane liste kandidatov za ministre v Stranki mladih Slovenije ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa, kolega Štemberger. Kolegica Maria Pozsonec bo predstavila stališče madžarske narodne skupnosti oziroma poslanske skupine narodnosti. Imate besedo.
Spoštovani vsi prisotni! Dovolite mi, da vas vse ob tem za Slovenijo in za vse njene prebivalce pomembnem dogodku pozdravim. Postavitev nove vlade je vsekakor zgodovinskega pomena. Zame ne predstavlja nobene dileme, ali naj predlagane ministrice in ministre podprem ali ne. Njihovo dosedanje delo si zasluži zaupanje tudi v bodoče. Zato bom predlagano listo kandidatov za ministrice in ministre podprla. Ampak do te vlade in od vsakega, prav od vsakega od predlaganih ministrov imam vsekakor tudi določena pričakovanja naprej. In predvsem prosim ministra za zdravje ter ministra za okolje, prostor in energijo, da vzameta resno ogroženost zdravstvenega stanja prebivalcev ob Muri. Vaša dolžnost je, in to strokovna, etična in človeška dolžnost, da raziščete ter ugotovite vzroke za gosto obolelost in zgodnjo umrljivost tamkajšnjega prebivalstva. Za to vas prosim v imenu svetosti in neponovljivosti življenja. Ministra za promet prosim, da zaradi skladnejšega razvoja območja ob Muri in velikega mednarodnega pomena petega koridorja poskrbi za izgradnjo avtoceste. Ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano prosim, naj končno sprevidi pomen pomurskih njiv in kmetijstvu da možnost, da naravne danosti pokrajine izkoristi v celoti v dobrobit kmetov in celotnega slovenskega prebivalstva. Od ministrice za gospodarstvo pričakujem, da omogoči in podpre hitrejši gospodarski razvoj prej omenjenih krajev. Od gospe ministrice za regionalni razvoj pa pričakujem, da sklad reši razvoj, naj ne bo to le lep slogan, temveč učinkoviti ukrepi za odpravljanje zaostalosti. Pokrajina naj dobi možnost za razvoj, da bo nudila kruh in dom ter delo vsem njenim prebivalcem. Od ministra za delo, družino in socialne zadeve pričakujem nov aktivni pristop za odpravljanje nezaposlenosti, kajti 20% nezaposlenost si zasluži skrb in odgovornost celotne vlade. Od ministra za šolstvo, znanost in šport pričakujem, da tudi v dvojezični šoli nudi našim otrokom enake možnosti za razvoj, kot jih imajo otroci drugje po Sloveniji. Ministrica za kulturo naj pomaga pri ohranitvi stvarne in duhovne kulturne dediščine, kajti jezik in kultura sta ravno tista dejavnika, ki najbolj ohranjata narodnostno identiteto. Končno naj vas seznanim z alarmantnim podatkom, iz katerega boste videli, da so moja pričakovanja upravičena - v dvojezičnih vaseh je za 11% manj ljudi kot pred desetimi leti. Konkretno v Središču za 25% manj ljudi, v Radmožancih pa za 30% manj ljudi. Vladi želim in vam ministrom želim, da delate dobro, delate odgovorno, tako da bo Slovenija prijazna domovina, ki nudi socialno varnost, blaginjo in prijetno bivanje vsem svojim prebivalcem, torej tudi nam, pripadnikom narodnosti.
Hvala lepa, kolegica Pozsonceva. Zdaj ima besedo kolega dr. Miha Brejc. Predstavil bo stališča poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Za njim kolega Podobnik. Prosim.
Gospod predsednik, govoril bom iz klopi. Prvič zato, ker opozicija rada gleda vladi v oči, in drugič zato, ker take vlade ni dobro imeti za hrbtom. Spoštovane kandidatke, spoštovani kandidati! Veliko ste obljubljali, veliko ste obljubili, in ker ste pametni ljudje, jaz dobro vem, da dobro veste, da tega ni mogoče uresničiti v dveh letih, niti kasneje. Zakaj torej takšne obljube? Zaradi nas opozicije gotovo ne, ker je stvar jasna, koliko nas je. Dobili bi podporo v vsakem primeru, to je bilo znano že tisti hip, ko ste bili imenovani. Zaradi javnosti tudi ne. Javnost vas bo volila še dolgo časa. Ampak vprašanje je, zakaj. Javnost vas namreč voli, če počnete še take neumnosti ali pa nezakonitosti. Ampak formula vašega uspeha je ravno v tem, da ponujate obljube in iluzije. Ljudje pa resnice ne marajo. Ljudje imajo radi iluzije. V opoziciji smo pa seveda, izgleda, napačno ustvarjeni in želimo povedati to, kar pač mislimo, in skušamo biti realni pri tem. Ali je sploh mogoče, da bi obljube uresničili? Naš odgovor je jasen: ne, ni mogoče. Prvič, zaradi pretiravanja. Prebrali smo in poslušali magnetograme, vaše programe, mnogi so bili zelo dobri, obetajoči, zanimivi - ja, pri taki vladi pravzaprav opozicije sploh ne rabimo. Toda problem je v tem, da je bilo preveč pretiravanja. Problem je v tem, da so te vaše obljube nerealne. Ne bi zahajal zdaj v podrobnosti, ker bi bil predolg. Drugi razlog, zakaj dvomimo v vaš uspeh, je v tem, da nimate koncepta ali, po domače, levica ne ve, kaj dela desnica. Poglejmo recimo obljube vseh, skoraj vseh ministrov ali ministric oziroma kandidatk in kandidatov. Vsi obljubljajo večji delež, na vseh področjih tako rekoč, in državljani smo navdušeni - več za šolstvo, več za zdravje, več za to, več za ono. Odlično! Ampak potem pa poslušamo kandidata za ministra prof. Mramorja, on je bil pa nekako drugače nastrojen in je nastopil v drugi smeri. Se pravi, dve popolnoma nasprotujoči si tendenci že takoj na zaslišanjih. Večina napoveduje torej večjo javno porabo, minister za finance pa manjšo. Zdaj pa zložite to skupaj, če morete, sam tega nisem sposoben. Ampak vi ste v vladi, vi boste to že znali. Ali pa recimo regije. Ravno letos smo v tem državnem zboru sprejeli zakon o državni upravi in tam notri smo lepo zapisali, da so regije, torej to področje, če rečem krajše, v ministrstvu za gospodarstvo. In tam je državni sekretar in celotna ekipa. Vse lepo in prav. Ampak mandatar nenadoma razsvetli slovensko javnost s tem, da potrebujemo ministrsko svetnico oziroma, ne, ministrico brez listnice za področje regij. Kje bo zdaj ta gospa sedela, ker sedela bo zagotovo in jaz ji želim veliko uspeha pri tem? V ministrstvu za gospodarstvo gotovo ne. Kje torej? Jutri ali pa danes popoldan se bo morala nekam usesti. To pomeni, ustvariti bo treba neko novo službo, to je pa že vzporednost. Ali pa boste zakon o državni upravi spreminjali, ampak smo ga ravnokar sprejeli. Ali pa recimo zakon o javnih uslužbencih. Ravno smo letos lepo postavili sistem javnih uslužbencev. In potem vlada pride z zakonom o predsedniku republike in reče - oziroma koalicija, oblast, kaj naj rečem - tisti uradniki, ki bodo pri predsedniku republike kot svetovalci, so nekaj posebnega, so funkcionarji; tisti uradniki, ki so pa pri predsedniku vlade, so pa navadni svetovalci, to se pravi, nižje vrednoteni. Zanimivo je, kako se pravzaprav vsi vi, ki imate ob sebi veliko svetovalcev, s tem strinjate. Kako bodo vaši svetovalci gledali na to, če se ne boste za njih borili? Ali pa reforme v zdravstvu, ampak o tem je bilo že rečeno. Vsaka reforma se sprevrže v svoje nasprotje. Človek pričakuje nek rezultat, ampak potem nastane iz tega neka čudna situacija in potem bi najraje vrgli kar puško v koruzo. Ali pa, recimo, predsedniku vlade sem očital, da vlada nima nobene gospodarske strategije. V odgovoru je gospod predsednik vlade dejal, da jo ima na mizi. Toda ministrica za gospodarstvo v svoji predstavitvi ni govorila o strategijah, o tem, katere strategije so tiste, ki bodo za Slovenijo ključne v naslednjem obdobju. Očitno je, da - teh primerov je še več, ampak ne bi želel, da izgubite potrpljenje. Zakaj vas torej ne bomo podprli? Ker nimate dovolj sposobnih ljudi. To se je pokazalo, ko ste iskali finančnega ministra in ste končno uspeli prepričati eminentnega strokovnjaka, ki je seveda spet z univerze; tudi sam sem z univerze in tudi tu je veliko univerzitetnih profesorjev, ne bi želel tistega pregovora, nemškega, omenjati, o tem, kako - kako že gre? - "Drei Profesoren...", ker pač nočem v svojo skledo pljuvati. Ampak, prosim. Tudi seveda je treba reči, da napovedi sprememb v ministrstvih in tako naprej kažejo, da se bodo nadaljevali kadrovski ukrepi. Vi ste temu rekli tudi čistke svoj čas, ko smo bili mi v vladi. Tako da lahko pričakujemo politično kadrovanje, ki je itak neka stalna praksa zadnjih 10 let v vašem dometu. Pri tem vam bo pa vladna služba za kadre zvesto stala ob strani. In še vsako tako ideološko ali drugačno čistko pokrila z neko pravno podlago. Pri tem pa ta vladna služba za kadre nima pojma o človeških virih. Je zgolj birokratski aparat, ki služi nekim birokratskim interesom. Ne bomo vas podprli tudi zaradi vašega načina dela. Že zadnjič sem rekel, aroganca in ignoranca. Včeraj smo imeli tu predlog zakona, ki naj bi, sprememb zakona, ki naj bi urejal šolske prevoze. Se pravi, šlo je za mladino, ki se vozi v šolo. Ampak nobenega od vlade ni bilo na tej strani. Niti vlade v odstopu niti kandidata za šolskega ministra. To je neverjetno. Nadalje. Obnašanje na zaslišanjih. Ko je gospod minister Bohinc predlagal, prikazoval svoj program, je poleg predsednika odbora za notranjo politiko Lavrinca in gospoda Potrča in gospe Potrate sedela samo še opozicija. Potem so se počasi nakapljali, ampak tik pred glasovanjem je izgledalo pa kot na juriš. Tako da jaz vam moram reči, tu se zdaj jasno vidi, kakšen smisel imajo zaslišanja pri takem neravnovesju, kot je trenutno v Sloveniji. Političnem neravnovesju. Zapravljanje denarja, nesmotrna in nezakonita poraba proračunskih sredstev in tako naprej. Računsko sodišče je v teh letih ponudilo obilo, res veliko dokazov - prosim vas, da me ne bo spet kdo obsojal neke agresivnosti ali kaj rad reče predsednik vlade - samo to je treba pogledati, koliko je teh grehov. Ampak vinič. Nihče v svojem nastopu ni rekel, ja v preteklosti smo imeli pa tudi težave s porabo, nekaj smo ga lomili pri tem in tem, ampak zdaj vam pa zagotavljamo, da bomo spoštovali zakon in niti tolarju ne bomo več zapravili v nasprotju s predpisi. Niti besede. Ni se vam zdelo vredno, da bi to rekli. Ali to pomeni, da boste nadaljevali s to prakso? Ker računsko sodišče svoje pove, pa se nič ne zgodi, vam. Malemu človeku bi se že. Normativni idealizem. Večina ministrov napoveduje nove zakone ali podzakonske akte. Seveda obilo sprememb obstoječih zakonov. Jaz vem, da je potrebno spreminjati zakonodajo. Ampak prihajati kar naprej z enim in istim predpisom, je pa res že abotno. Jaz se vam čudim, zakaj si ne vzamete časa in temeljito premislite stvar. In te svoje silne kadrovske potenciale, s katerimi se kar naprej hvalite, uporabite za to, da bodo zakoni končno pripravljeni tako, da ne bi v istem letu enega in istega zakona trikrat, štirikrat obravnavali. Ampak tega ta vlada ni bila sposobna do zdaj in žal, ne verjamem, da bo sposobna tudi naprej. Ali pa informacijski idealizem. Vi pričakujete, e-uprava, to bo vse, samo pritisnili bomo na gumbe. Ljudje bodo dobili informacije in gor in dol. Oglejte si, kako vam deluje vaš portal, vladni oziroma kako se mu že reče, e-portal vlade. Milijarde so šle za to. A stvar ne deluje. Ali kdo odgovarja za to, ker so milijarde šle v nekaj, pa se ni nič zgodilo? Nihče. Ljudstvo pač sprejme, da informatizacija je pomembna. Kje je to razmerje med vloženim denarjem in rezultatom? O tem sploh niste govorili na svojih predstavitvah. Center vlade za informatiko je nekaj, kar bi morali takoj postaviti pod enega od ministrov, ali v informacijsko družbo ali ne vem kam. Ampak ta vladna služba ne more biti samostojna, ker je čisto navaden servis. In jim je treba povedati, kaj vi potrebujete, ne pa, da oni diktirajo, kaj bi delali in tako naprej. Da ne govorim o kakšnih drugih zadevah s tem v zvezi. Edina stvar, ki vam je v vseh teh letih uspela, je pri elektronskem poslovanju izpisek iz matične knjige, pa še ta sedaj ni več potreben, ker je to že tako ali tako uradna evidenca in jo je država dolžna občanu priskrbeti, ne pa da se občan zanjo trudi, ker smo spremenili zakon o upravnem postopku, kot mogoče veste. Že prej sem rekel, ne bomo vas podprli tudi zato, ker ne spoštujete zakonov, ki jih sami predlagate. Ampak poglejte, če je na državni ravni pravna kultura tako nizka, ja kakšna bo šele potem na lokalni ravni? Čeprav sem bil včeraj na občinski seji v Domžalah precej hud in mi je gospa županja to najbrž zamerila, ampak, jaz ji ne zamerim, da krši zakon in poslovnik in statut in z večino ureja, kar hoče, ker je to vaša praksa. Vi se ne spuščate v to, ali je kostitutivna seja, posebna seja ali čisto navadna seja. Ma ne, to bomo mi izglasovali, da je to tako. Ne more biti drugače. Ne bomo vas podprli tudi zato, ker preprosto ne mislite resno tistega, kar obljubljate in kar govorite. Jaz dvomim, da bo zakonodaja, za katero smo se vsi skupaj tako zelo trudili zaradi vključitve v Evropsko zvezo, spoštovana tako, kot se v Evropi pričakuje. Zakaj o tem dvomim? Zato, ker sem že toliko časa na svetu in poznam to obdobje desetih let Drnovškove vlade. Velik razkorak med normo in stvarnostjo. To je bilo značilno za jugoslovansko državo, to je značilno tudi za Slovenijo v teh desetih letih. Začeli smo z reformo javne uprave, pa jo že sedaj, na začetku podirate s temi posamičnimi zakoni, o katerih sem prej govoril. Minister Gaber je govoril o učeči družbi. Absolutno zelo pomembna zadeva. Ena najpomembnejših tem. Ne moreš biti zoper to, kar je predlagal. Cel kup pomembnih izhodišč. Kakšna je pa praksa? Kot črno in belo, bi rekli. Da tu ne govorim še o drugih stvareh, ki so povezane s to učečo družbo. Govorite o vseživljenjskem učenju. Ja, pa saj tega ni mogoče zagotoviti v tej državi, ker ni denarja. Govorite o visokošolskem izobraževanju. Odlično. Ampak roko na srce, poglejte, kako izgleda ta vpis na univerzo. Centraliziran. Na enem mestu se morajo zbrati vse prijave, študentje se točkujejo tako, kot da bi bili plemenska živina. Nihče se ne vpraša, ali je ta mladenič, ki ima povprečno oceno sicer 7, ampak ima pa v sebi nekaj, česar ne znam povedati, ampak je sigurno sposoben za ta poklic. Ne, dosegel je toliko točk, to se pravi je lahko samo šlosar. To je tisto, česar vi ne vidite. Vi ste v točkah in številkah in odstotkih, ne vidite pa ljudi. In to je tudi razlog, da rečem, ne bomo vas podprli, ker nimate dovolj občutka za malega človeka. Včeraj smo govorili o teh subvencijah. Je rekel kolega Tanko, vozovnica za otroka iz Loškega Potoka do Kočevja 25.000 tolarjev na mesec. Če gre še v Ljubljano, pa 60.000 tolarjev na mesec. Če imaš dva otroka, je to 120.000 na mesec. Popolnoma jasno je, da se ti otroci ne morejo šolati, ker ni denarja. Vsi smo to vedeli, argumenti so bili odlični, izid glasovanja je bil tesen. Potem, ko je imel gospod Anderlič temeljit pogovor, recimo z DeSUS-om, ki je prej glasoval za in tako naprej, se je pač stvar spremenila. Jaz obžalujem, da Stranke mladih - a, tu zdaj jih ni, no pač mladi imajo druge skrbi - ni bilo tukaj, da bi glasovali za, razen enega. Kdo vse je glasoval proti, je tudi zanimivo. Recimo, no, gospoda Anderliča sem že omenil. Recimo ljudje, ki živijo v krajih, od koder se je treba voziti v Ljubljano, gospod Bevk recimo ali pa recimo gospod Gaber kot bodoči šolski minister ali pa iz revirjev gospod Grošelj tudi, pa recimo gospod Kebrič tudi - jaz sem bil prepričan, da bo glasoval tako, kot je govoril, ampak se zgodi - predsednik odbora za šolstvo gospod Moge, gospod Tone Partljič recimo, podpredsednica Krebsova, gospod Potrč recimo, Školč, mislim, daj je vse jasno. Tega jaz ne razumem. Pa gre samo za 4 milijarde pa pol. Samo za štiri milijarde pa pol gre, pa poderemo to stvar oziroma poderete. Ko bo pa govora o tem, da je treba preproge zamenjati v ministrstvu, bo pa to "tolkle" trajalo. Podprli vas ne bomo tudi zato, ker delate razlike med ljudmi. Priznavam velike uspehe ministru Ruplu in ministru Potočniku pri vključevanju Slovenije v Evropsko zvezo in v Nato. Priznavam tudi ministru Butu velike zasluge, da je ta, kako naj rečem, kmetijski paket tako, kot zdaj kaže po teh papirjih, dober za Slovenijo. Prav je, da smo poskrbeli za prebivalstvo na podeželju. Odlično. A tisto, kar mene boli, je 100.000 brezposelnih, za katere pa nimamo rešitve. Vi nimate rešitve. Gospod predsednik vlade je zadnjič rekel, računalniški tečaj. Naslednji dan sem dobil pismo nekoga iz Konjic, ki pravi: "Tudi sam sem poleg tega, da sem prej že najmanj deset let delal na področju poslovne informatike v podjetju, šel še na dodatno računalniško opismenjevanje in tudi na znamenito kovnico znanja, kar naj bi baje pomagalo pri zaposlitvi. Pa saj ste tako sami ugotovili, kaj to pomeni za brezposelnega. Nič. Na koncu si še bolj žalosten, ko vidiš, da te vsi poneumljajo. Možnosti za zaposlitev pa tako ali tako ni." Jaz verjamem, da 25% ljudi pa vendarle dobi službo s pomočjo teh programov in dobro je tako in jaz to podpiram. Ampak še vedno nismo rešili težav, kako naj rečem, okrog 60.000 ljudi, ki so danes stari tako kot ta gospod, okrog petdeset let ali pa tudi manj in živijo človeka nedostojno življenje, ker nimajo sredstev za življenje. Mi pa o vseh mogočih načrtih govorimo. To je tisto, kar - še enkrat poudarjam, nič nimam proti temu, da smo za kmete dobro poskrbeli. Odlično! Ampak dajmo še za te, no. Ali pa za par stotisoč delavcev v industriji, ki imajo mizerne plače. O tem sploh nisem slišal niti besede, od nobenega ministra. Ja, pa kako naj se ljudje šolajo, kako naj se uresničuje program ministra Gabra, če bodo pa programi na področju plač v gospodarstvu taki, kot so zdaj? To ne gre skupaj. Moram vam reči, vi dajete prednost stvarem, ne pa ljudem. Recimo, gradimo ceste. Je prav tako, seveda je prav, potrebujemo ceste. A gradimo tudi kaj drugega, kar bi lahko počakalo. Seveda, ogromno denarja gre za funkcioniranje države, pa bi tu lahko naredili velike prihranke. Glejte, gospodarstveniki se srečujejo s temi problemi - znižati moramo ceno, če ne, ne bodo več kupovali pri nas, naši tuji partnerji. Vi kot vlada mirno rečete, povečali bomo javni dolg za toliko in toliko, ker mi to rabimo. Poglejte lastni strošek! Koliko država stane zaradi same sebe, koliko tega gre pa za investicije, za dejansko dobrobit ljudi. Tu bo Paretov sindrom 80% porabite zase, vse ostalo gre za nas, državljane. Ali ste se kdaj vprašali od leta 1992 naprej, kaj počne generacija, ki je bila takrat stara recimo 17, 18 let? Danes so to ljudje, stari 27, 28, 29 let. Par dni nazaj sem govoril z nekom, pravi: "Imeli smo obletnico mature. Trideset nas je bilo v razredu, samo dva sta poročena in vsi skupaj imamo, bi rekli, v tem razredu dva otroka." In jaz sem rekel, "ja, pa zakaj je tako, saj v zakonu ni tako slabo, kot se moški radi 'hvalimo', v zakonu je, kar se mene tiče, zelo fajn", ampak problem je drugje, so rekli. Problem je v tem, da nimamo perspektive. Mi pravi, "ukvarjate se tam v parlamentu z istospolneži pa onimi pa tretjimi, pa imate predloge za to pa za ono pa za tretje", pravi, "dajte se enkrat ukvarjati z nami, z mladimi". Zakaj hočemo iti v tujino? Zakaj komaj čakamo, da bo tale zadeva z Evropo nekako uresničena, da se bo trg odprl? Ker bomo imeli možnost svojo bodočnost iskati drugje. Ja, za koga bomo pa potem imeli te lepe hiše pa ceste, pa dvorane pa regionalni razvoj, če bodo pa regije prazne? Ste se že kdaj vprašali, kako živi več kot 50% slovenskih družin, ki ne morejo vzeti posojila, ker so že do vratu v dolgovih? Kako? Ja, o tem nismo nič slišali od vas. Gradili bomo objekte ob schengenski meji, ker jih moramo, jasno, da jih moramo. Ampak hkrati pa slišimo zdaj, ko carinski delavci pravijo, ni denarja za naše izobraževanje - ja, kako gre pa to skupaj? In še en razlog je, zaradi česar - saj jih je še več, ampak da ne bom predolg - še en razlog je, zakaj bomo glasovali proti, zakaj ne bomo podprli te vlade. Zato, ker ne verjamete v demokracijo. Demokratični deficit vsi razumete, ker gre za Evropo, doma ga ne vidite. Danes je bilo že večkrat rečeno, ta zaslišanja so bila čista farsa. Mi smo celo razmišljali, da se jih sploh ne bi udeležili, ker je škoda časa za to, ampak ker bi nas potem mediji prikazali, kot češ, zakaj pa plačo dobivamo, pa smo rekli dobro, pa dajmo. Ampak, stvar je nesmiselna. Stvar je res nesmiselna! Je zapravljanje denarja in časa. Pa še nedostojna je povrhu. Mediji pravijo, da so vsi kandidati dobili podporo. Ja, bravo! Če igra prva liga z drugo ligo, bo seveda prva liga vedno zmagala. Če igra vrhunski šahist z nekom, ki je malo slabši, je vnaprej znano, kdo bo. Seveda je ena razlika. V temprimeru ne gre za razlike v vrhunskosti, v izvedenosti, v znanju, ampak zgolj v moči. Vaši programi so polni idej. Polni organizacij, ukrepov, sistemskih rešitev, podzakonskih aktov, vsega mogočega. Ampak nič ni o človeku. Nič ni o ljudeh. Vaša vlada bo neke vrste tehnokratska, tehnična vlada, ampak ne v dobrem pomenu besede, ne v perspektivnem pomenu besede. Nič niste rekli o razvoju demokracije. Ampak, obljubili ste veliko, to je pa res. In obljuba dela dolg. Vsaka Drnovškova vlada je veliko obljubljala, tudi vaša vlada. Od obljub ni veliko ostalo. Ostali so pa veliki dolgovi. Ob prebiranju časopisov bi človek rekel, da smo v tem trenutku v fazi, ko se nam bosta cedila med in mleko. No, mleko se že. Kljub temu, da je v tej vladni skupini kar nekaj posameznikov, za katere menimo, da so zelo sposobni ljudje in bi, če bi bilo posamično glasovanje, glasovali za njih. Cele vlade ne moremo podpreti zaradi vsega tega, kar sem povedal. Skratka, Socialdemokratska stranka te vlade ne bo podprla.
Hvala lepa, kolega Brejc. Kolega Podobnik, ali si vi upate nastaviti hrbet vladi, ali ne? Prosim, izvolite. Imate besedo za predstavitev stališč poslanske skupine SLS. To je zadnja predstavitev.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predsednik vlade, kandidatke in kandidati za ministre in ministrice! Meni se je že zjutraj zdelo nenavadno, ker sem bil napisan kot zadnji, da bom kot zadnji predstavil stališča poslanske skupine. Ko se mi je to zgodilo, da sem nastopil, ko je pisalo, da je pred menoj socialdemokracija, sem vedel, da se bom znašel v neprijetni poziciji. Po tem atraktivnem nastopu kolega dr. Brejca sem postavljen situacijo, da povem jaz v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, zakaj pa bo Slovenska ljudska stranka podprla predlagano listo kandidatov in kandidatk za vlado mag. Antona Ropa. Gre za drugi polčas, ampak tekma se je začela oktobra pred dvema letoma. To se pravi, sedanja vladna koalicija je rezultat volje ljudi z oktobrskih volitev leta 2000. Tega ne smemo pozabiti. Je pač samo splet okoliščin prinesel pač "time out" in tudi novega dirigenta. Slovenska ljudska stranka je članica programsko zelo raznorodne koalicije. Slovenska ljudska stranka v svojem programu želi v sedanjo vladno koalicijo prinašati program evropskih ljudskih krščanskih strank. To ni enostavno. Ampak prepričani smo, da je za slovensko državo dobro, da je v času, ko Slovenija vstopa v Evropsko unijo, ko je pred občutljivim časom za vstop v zvezo Nato, da je v vladni koaliciji tudi stranka konzervativne usmeritve. Najprej zato, ker je ta usmeritev tista, ki je praktično najmočnejša v evropskih politikah. Nato zato, ker smo stranka naslednica nekdanjega Demosa, tiste politične grupacije in gibanja, ki je bilo zelo zaslužno za slovensko osamosvojitev. Odgovorno in častno je, da tudi kot vladna stranka zastopamo tudi duha Demosa, ko se pač približujemo vstopu v Evropsko unijo in zvezo Nato. In bodimo odkriti, nekateri ministri v sedanji vladi so tudi tisti, ki so že takrat imeli zelo pomembno vlogo pri takratnih projektih. Socialno-tržni model gospodarstva je tisti, ki se je izkazal za najboljši model do sedaj. Princip subsidiarnosti je pomemben. Zaupajmo ljudem na terenu, društvom, organizacijam, občinam, sindikatom. Naj ne dela vsega politika. Zaupajmo tudi tistim, ki znajo in zmorejo. Gradimo na principu osebe. Najnam ne bo nerodno govoriti o pomenu družine. Ko govorimo o šolstvu, znanosti, kulturi, naj nam ne bo nerodno govoriti o vrednotah. To so področja, kjer se sprosti duh. To so področja, kjer se rojevajo vrednote. Evropska ljudska usmeritev je tudi usmeritev, ki išče družbeni konsenz in dialog. Zato želi Slovenska ljudska stranka biti zraven v tej vladni koaliciji. V ekipi, kot je predlagana, je velika večina izkušenih ministrov in ministric. Dobro jih poznamo, zaupamo v njihovo delo, nad nekaterimi smo tudi razočarani. Bili smo korektni pri odločanju na delovnih telesih in smo jim dali zaupanje še za drugi polčas. Upamo, da ga bodo nekateri uresničili, kajti do sedaj ga niso v celoti. V novi ekipi je tudi nekaj novih imen. Po našem mnenju je ključno ime dr. Mramorja. "Zgradimo robustnost slovenskih javnih financ." Izkušeni profesor je povedal te besede in nato v svojem nastopu tudi povedal nekaj robustnih misli o stanju v slovenskih javnih financah. Cenimo njegovo govorico. Žal doslej na njegovem mestu finančni ministri niso bili tako neposredni, kot je bil on. Podpiramo ga v njegovih pogledih glede zmanjševanja inflacije. Podpiramo ga v njegovih stališčih, ko pravi, na kakšen način se bo soočil z nekaterimi zaskrbljujočimi trendi v slovenskih javnih financah. Res pa je, da se z vsemi njegovimi stališči ne strinjamo. Do sedaj nismo imeli možnosti, da bi o teh stvareh spregovorili z njim. Sem pa prepričan, da jih bomo našli. Dr. Mramor, kmalu se boste znašli v situaciji, ko bodo vaše profesorske izkušnje mnogo premalo. Minister je najprej politik in nato strokovnjak. Ko boste v težavah, se boste lahko obrnili na Slovensko ljudsko stranko. V programskih poudarkih bi želeli poudariti, da je bilo veliko pričakovanj izraženih glede regionalnega razvoja. Poteza mag. Ropa, ob sodelovanju s kolegi v DeSUS-u, je dobra, upamo pa, da bo nova rešitev glede koordinativne vloge mag. Kovačeve sprejeta na način, da bo imela tudi pristojnosti torej. Glede regionalnega razvoja bi želeli poudariti vlogo kmetijstva. Kmetijstvo ni domena Slovenske ljudske stranke, ampak je razvojno, politično in državno vprašanje slovenske države in slovenske vlade. Kmetijstvo je multiplikator. Če se da več za kmetijstvo, se s tem pomaga slovenskemu podeželju. Naš predsednik mag. But se je izkazal kot odličen pogajalec, eden najbolj vztrajnih je bil in je temu stanu v Sloveniji za prihodnje leto vendarle prinesel to, da lahko z večjim optimizmom pričakuje vstop Slovenije v Evropsko unijo. Pričakujemo več mladih gospodarjev na kmetijah. Pričakujemo, da se bodo na ta način lahko kmetije organizirale kot dobra podjetja. V tej vladi bi želeli podpirati vse tiste programe, ki bodo pomagali, da se Slovenija sooči z negativnimi demografskimi trendi. Res je, o teh vprašanjih je bilo na "hearingih" premalo govora. V vladni koaliciji bi želeli podpirati vse tiste rešitve, ki bi Slovenke in Slovence in slovenske državljane in državljanke spodbujale k aktivnemu delničarstvu. To je tisto področje, o katerem slovenska politika premalo govori. Skoraj vsi smo delničarji. Bodimo aktivni delničarji. V tej vladi bi želeli podpirati dejavno in prepričljivo zavzemanje in prepričevanje slovenskih državljank in državljanov, zakaj je pomemben vstop Slovenije v zvezo Nato. Upamo in prepričani smo, da bomo pri tem prepričljivi. V tej vladi bi želeli podpirati vse tiste usmeritve vlade, da bi bila slovenska zunanja politika še naprej uspešna. Podium vstopanja v Evropsko unijo je bil uspešen. Pred nami pa je še nekaj novih izzivov, za katere upamo in želimo, da bodo uspešni. Nanizal sem nekaj razlogov, na podlagi katerih bo poslanska skupina Slovenske ljudske stranke predlagano listo kandidatov in kandidatk podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam, kolega Podobnik. Kolegice in kolegi, gospod predsednik vlade in kandidatke in kandidati za ministrice in ministre! S tem smo izčrpali tisti del točke, v katerem predstavijo stališča poslanske skupine, sedaj pa bodo dobili besedo kolegice in kolegi. 24 jih je prijavljenih za besedo. Glasovali bomoob 14.45 uri. Tudi tokrat naj napovem, v imenu tistih, ki bomo razpravo vodili, da glede na točko dnevnega reda, na predmet razprave, imenovanje vlade, predsedujoči ne bomo posegli v razpravo, češ da gre kdo čez okvir razprave. To je pač specifična točka in predsedujoči težko ocenimo, da je kdo pri navajanju ilustracij ali drugih misli šel preko točke. Pričakujemo pa, da se bomo v razpravi izogibali kvalifikacijam, ki bi jih lahko nasprotniki imeli za žaljive. Potemtakem lahko začnemo z besedo poslank in poslancev. Prvi jo dobi kolega Pohorec. Prosim.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani predsednik vlade, mag. Tone Rop, spoštovane kandidatke in kandidati za ministrske resorje! Menjava vlade, v kateri so le manjše kadrovske spremembe in dopolnitve, nekako sredi mandata je vendarle tudi priložnost in velika odgovornost za dokončanje tistega projekta, ki smo si ga zastavili v letu 2000, ko smo imenovali vlado. V tem mandatu in ob tej priložnosti te programe nekoliko tudi dopolnjujete. Ne le vlada, tudi mi poslanci smo vstopili v ta že izrečeni drugi polčas tega mandata. Če smo pred dvema letoma podprli, vsaj koalicija, program vlade dr. Janeza Drnovška, bomo tudi danes, mislim da tudi samo koalicija, podprli program, ki ga postavljate vi za ta drugi del mandata, ki je še pred nami. Najboljši sodnik, ali ravnamo prav ali ne, ali se odločamo dobro ali slabo, bodo pa naslednje parlamentarne volitve. Tam nekje v pozni jeseni 2004 bomo videli, kaj bodo presodili naši volivci, naši državljani. Takrat bomo lahko rekli, ali smo se odločali res prav ali ne, ali je vse to, kar je bilo in kar bo danes izrečeno, prav ali ne. Sam sodim, da je Slovenija v tem zadnjem desetletju dosegla tako dobre rezultate, ki jih mnogi drugi priznavajo. To je vendarle vstop v Evropsko unijo, povabilo v Nato. Vseh teh povabil gotovo ne bi bilo tudi brez notranjih pozitivnih premikov. Da je Slovenija dosegla ta viden napredek, nam zunaj naših meja priznavajo tisti, ki so bolj razviti od nas, Evropa, svet, pa tudi tisti, ki so za nami. Če poznamo današnje stanje v nekaterih državah naše bivše skupne države Jugoslavije, pa tistih držav, ki so bile pod sovjetskim vplivom ali nekako v vzhodnem bloku, kje so oni danes, potem lahko vidimo, kje bi navsezadnje tudi lahko bili mi, če se ne biiz tega oklepa pred dvanajstimi leti izluščili. Ne dvomim in ne rečem, da tudi mi nimamo težav in problemov, potem bi bil gotovo slep. Da je mnogo odprtih nalog, ki jih je treba še opraviti, tako vlada, ki bo morala s temi predlogi priti, in tudi mi, ki jim bomo morali, ali pa ne, slediti. Tudi na državnem zboru je soodgovornost za to, kako bomo program vlade izvrševali skozi sprejemanje zakonov, skozi podporo tistim predlogom, ki jih bo vlada prinesla. Tudi sam bi se dotaknil nekaj vprašanj, da ne bi rekli, da samo opozicija vidi nerešena vprašanja, mi pa smo slepi in nočemo priznati, da je kaj tudi za postoriti. Ena od najpogostejših besed, izrečena v tej dvorani, je bila regionalni razvoj ali skladnejši razvoj te države, od Lendave do Kopra, od Jesenic do Brežic. Mislim, da s programom, ki ga mandatar in nova ministrica prinaša in ga bo skušala doseči, bodo doseženi premiki v tem. Slovenija ne nazadnje veliko sredstev namenja v različnih resorjih, nimamo pa usklajenega nastopa pri tem vprašanju. Dokončanje privatizacije družb, podjetij, ki so še v državni lasti, se velikokrat omenja. Mislim, da je potrebna vsa skrb in pozornost ter previdnost pri bankah in zavarovalnicah, da pa bi lahko bilo več prožnosti pri sprostitvi drugih podjetij, ki so še v državni lasti, v zasebno ali lastnino tudi tujcem, ki bi prinesli več osvežitve v ta podjetja. Veliko smo govorili o pomoči tistim panogam našega gospodarstva, ki so v razvojnih težavah, in temu je gotovo treba posvetiti v prihodnosti več ali pa veliko pozornosti. O nezaposlenosti je in bo govora, tudi sam jo vidim, ker živim v takem območju, kjer dosega stopnjo 20%, pa tudi čez. In to so problemi teh občin, teh regij obmejnega področja, ki jih bo treba vzeti v ospredje in skušati iskati najboljše rešitve. Mislim, da je treba narediti več reda in discipline pri plačevanju davkov in prispevkov. Naj ne bodo samo pošteni, bom rekel, tisti, ki plačujejo davke in prispevke, ostali pa so pametni. Več poudarka razvoju kadrov, izobraževanju mlade generacije, tudi prevozov, pomoči glede prevozov v šolo, kajti to je problem. Ampak treba bo najti pravi model, če včeraj nismo našli najustreznejše rešitve. Pa sem tudi sam še vedno mnenja, da je bil namen dober, mogoče pa predlog ni bil pravočasno narejen, da bi našel tudi mesto v proračunu 2003 2004. Treba ga bo razvijati naprej in na njem delati. Mislim, da bo treba naprej voditi vso pozornost socialnemu stanju prebivalstva, predvsem na tistih območjih, ki imajo razvojne stopnje nižje od osrednje Slovenije, kajti tam so ti problemi najbolj prisotni, tako mladih, tako delavcev v teh podjetjih, ki so približno v enakem stanju, tako starejše generacije na tem območju, ker izhajajo pač iz bivših, tudi nižjih plač in s tem nižjih pokojnin in tu je življenje drugačno, kot ga lahko vidimo v centru države ali pa v razvojnih regijah, z višjo stopnjo razvitosti. In treba je videti, kje in kako te zadeve reševati. Ne pa celo, kar se danes dogaja, stimulirati nedelo ali pa nepripravljenost za delo. Tudi to je lahko problem in destimulativnost, da nekdo se zadovolji samo s socialno pomočjo in pravi, zakaj bi pa šel delat, saj s tem lahko preživim. Menim torej, da je dovolj nalog, ki so odprte, ki ste si jih tudi sami zadali, jih povedali na teh predstavitvah, in da boste znali pristopiti k njihovim rešitvam. Sodim, da je predsednik vlade zbral dobro ekipo, da bo kos tem nalogam, da bo čez dve leti napredek še opaznejši in da bomo lahko smelo stopili pred svoje volivce tudi po dveh letih, ko bo ta mandat končan. Jaz vam, spoštovane kandidatke za ministrice in kandidati za ministre in predsednik vlade, želim veliko dobre volje, usklajenega dela in veliko dobrih rezultatov. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Pohorec. Preden bom dal besedo kolegu Soku, naj povem to, kar sem kolegom, ki so me vprašali, naglas. Vprašali so me, ali nameravam v skladu s 67. členom ob koncu razprave predlagati, da za eno uro podaljšamo, največ za eno uro razpravo. Tega ne nameravam predlagati državnemu zboru. Rekel sem že, glasovalinaj bi ob 14.45, to pa zato, ker so poslanske skupine imele možnost, da najavijo želeni obseg časa, in to sem upošteval pri načrtu dela in predlagam, da se držimo reda. Torej z moje strani predloga za podaljšanje torej ne bo. Ob 14.45 bomo glasovali. To sem povedal zato, ker so me kolegi vprašali zaradi drugih obveznosti, ki jih imajo zdaj s posvetovanji in drugim, kdaj bo glasovanje. Bo torej ob napovedani 14. uri 45. Kolega Sok, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana vlada, kolegice in kolegi! Torej, jaz se bom v tem kratkem času, ki ga imam na razpolago, nekoliko podrobneje dotaknil problematike kmetijstva in s kmetijstvom povezanega podeželja. Sicer je tukaj prej kolega Brejc rekel, da je za kmetijstvo bilo dobro poskrbljeno. Na žalost pa je tako, da v tem parlamentu slovenski kmetje nimajo svojega predstavnika in tako seveda iz prve roke o teh problemih ne moremo slišati, ampak nekako govorimo posredno, predvsem tisti poslanci, ki prihajamo s podeželskih področij. Poglejte, na predstavitvi je bilo s strani kmetijskega ministra veliko povedano, kaj vse smo storili na zakonodajnem področju, kaj vse smo storili na področju institucionalnega približevanja Evropski uniji. Veliko manj je seveda bilo povedanega, kakšna jeekonomska perspektiva slovenskih kmetov, kaj bomo storili na tem področju, na področju prestrukturiranja, kako bomo vendarle storili to, da bomo slovensko kmetijstvo ohranili pri življenju. Če pogledamo, kljub temu, da se kmetijski proračun za področje kmetijstva povečuje in da so ta neposredna plačila kmetom vedno večja, pa se v Sloveniji srečujemo z vedno več protesti slovenskih kmetov. Minister sicer na to dilemo odgovarja, češ da je to legitimna pravica in da gre za nekakšne vzorce, ki se iz Evrope prenašajo tudi v Slovenijo, sam pa nisem prepričan, da je temu tako. Torej gre verjetno za dva razloga. Ali je razlog, da so slovenski kmetje nepripravljeni se soočiti s problemi približevanja Evropski uniji, ali pa za tisto drugo, ki se mi zdi bolj verjetno da gre za nezmožnost. Nezmožnost, ki je seveda koncipirana v, bi rekel težkih predelovalnih pogojih, ki jih predstavlja Republika Slovenija, potem v slabi izobrazbeni strukturi, v samem podeželju, v starostni strukturi ali pa tudi v stroških kapitala, kibi jih kmetijstvo potrebovalo za nadaljnji razvoj. Če namreč pogledamo podatke, lahko vidimo, da se nam od leta 1999 naprej kmetijski del v bruto družbenem produktu nenehno zmanjšuje, pa vem, minister bo na to odgovoril, da je to tudi enako v vseh razvitih državah. Res je. Res pa je, da se v Sloveniji zmanjšuje tudi fizični obseg kmetijske proizvodnje in da Slovenija postaja vedno večji uvoznik hrane iz Evropske unije. Trenutno se ta del približuje približno 400 milijonom evroe. Če bo na takšen način ta uvoz naraščal, potem je seveda jasno, da bo kmetijstvo postajalo v sami Sloveniji vse manj perspektivno in se mladi s podeželja selijo v mesta in je vprašanje, kako bomo v prihodnje zagotovili to, čemur dajemo danes velik poudarek, ko pravimo, da kmetijstvo pomeni tudi ohranjanje kulturne krajine, da pomeni ohranjanje poseljenosti. Kmetijski minister odgovarja, da bomo s plačili zagotovili to, da bo to podeželje še naprej ostalo kultivirano, jaz se pa seveda sprašujem, kdo ga bo obdeloval, kdo ga bo kultiviral, če ne bo več ljudi. Tam, kjer si gradim hišo, v bližini Ormoža, v delu vasi ni niti ene mlade družine, ki bi imela kaj naraščaja. Zelo pozorno sem poslušal nastop kandidata za predsednika vlade. On niti z eno besedo ni omenil velikega problema slovenskega naroda, to je problem natalitete, ki nam seveda pada. In če ne bomo imeli več rojstev, če ne bomo imeli ljudi, potem spoštovani predstavniki vlade, ne bomo imeli komu plačevati, da bi to področje vzdrževal. Tudi ne bomo imeli koga pošiljati v šole. Nekaj časa bodo mogoče še res zaposleni zdravstveni zavodi pa domovi za upokojence, perspektiva pa bo seveda iz dneva v dan slabša. Naši predstavniki pogosto govorijo, kako smo se dobro izpogajali za področje kmetijstva glede kvot in neposrednih plačil. Temu ne želim oporekati in relativizirati, rad pa bi seveda povedal to, da so se v bistvu dobro izpogajale tudi ostale članice, vseh deset, niti ene vlade nisem slišal, da bi rekla, da se ni dobro izpogajala, kar je seveda jasno, saj je to bila želja vseh kandidatk na eni strani in tudi petnajsterice na drugi strani. Vsi smo torej v tej zgodbi nekaj dosegli in dobili. Če pa pogledamo te kvote, ki so bile na področju kmetijstva dosežene, potem pa seveda lahko ugotovim, da so daleč pod tistim, kar je naša vladaposlala v Bruselj kot izhodišče. Seveda, boste mi rekli, da so bila izhodišča višja zato, da bi več dosegli. Ampak sedaj prihaja med kmeti zaradi tega lažnega upanja, nekega upanja, do protestov in pa pač nekega občutka nelagodja in se to izraža v vseh teh nasprotovanjih. Tudi kar se tiče neposrednih vplačil - na koncu je seveda zadeva takšna, da je Evropska unija tudi ostalim članicam ponudila možnost neposrednih plačil, kar je seveda logično, še zlasti pa je logično za Slovenijo, ki ne predstavlja v agrarnem smislu nobenega ogrožanja skupnega evropskega kmetijskega trga. Bilo bi nelogično, da nam tega ne bi dovolili, konec koncev je to Evropska unija dovolila tudi Poljski. Če pa pogledam ukrepe, ki jih je kmetijsko ministrstvo, tudi s pomočjo ministrstva za okolje in prostor, izvajalo zadnji dve leti na tem področju, na tem pomembnem področju, pa naj omenim samo dva. Poglejte pojav BSE, bovino spondioforne encefalopatije. S temi rešitvami, ki jih je ministrstvo za okolje in prostor, in seveda celotna vlada, na tem področju storilo se osebno in pa tudi poslanci Nove Slovenije ne moremo strinjati. Danes imamo enega od najbolj absurdnih načinov odstranjevanja klavniških odpadkov, ki nas stanejo letno štiri milijarde. Že prej je kolega Brejc povedal, včeraj so tukaj, predvsem poslanci Liberalne demokracije gladko zavrnili možnost, da bi v višji meri subvencionirali prevoz otrok iz socialno šibkih družin. Šlo je za predlog, da bi se ta subvencija s 17% povečala na 50%. Glasovali ste proti. Je res! 35 vas je glasovalo proti in 34 nas je glasovalo za. Ocenjena vrednost bi naj bila tri pa pol milijarde tolarjev. Mi pa samo na enem takem segmentu, kot je neškodljivo odstranjevanje klavniških odpadkov, kjer vse odpadke uničujemo kot rizične, kot škodljive, kot kužni material. Poglejte, kakšna absurdnost je to! Po histološkem pregledu možganov v nacionalnem veterinarskem inštitutu, ki ni poceni in je ugotovljen izvid negativen, gre meso za prehrano ljudi. Drobovino, maščobe, kri, glavo, hrbtenjačo pa uničimo kot visoko rizičen in škodljiv odpadek in ga potem vozimo na sežig v termoelektrarno Šoštanj. Ja, za kaj gre pri tem? Pri tem gre za to, da se pač denar s področja kmetijstva preliva v področje energetike. In to sem tudi ministru Kopaču, ki mi je odgovoril o težavah termoelektrarne Šoštanj, na takšen način zaključil. Ali je to primerno? Ali ne bi vlada poskrbela, da bi dejansko samo tistih 15% klavničnega odpadka šel v eno - tri kafilerije imamo v Sloveniji in ni res, da ene od teh treh ne bi bilo možno usposobiti,da bi uničevala ta rizičen odpadek, kar je tudi direktiva Evropske unije. Ne pa, da danes delamo iz tega tako velik strošek in na tak način obremenjujemo naše potrošnike. Naj na hitro omenim še sušo. Torej, čeprav je bila suša v letu 2001 bolj katastrofalna kot v letu 2002, so tisti, ki so oškodovani, dobili bistveno manj, pa še to po izredno zapletenem birokratskem postopku. Se pravi, namesto da bi ta vlada zmanjševala birokracijo, jo dejansko povečuje. No, nismo si še opomogli od vseh teh škod v kmetijstvu, že je tu nova mlečna afera, ki dobiva, po moje, povsem gospodarsko škodljive razsežnosti. Namesto da bi to reševali na način, kot se razrešuje, delamo iz tega afero, zlivamo tisoče litrov mleka v gnojnico, kar je, upam si trditi, celo greh - greh ob dejstvu, da danes toliko ljudi na svetu nima kaj jesti, mi pa zlivamo tisoče litrov mleka v gnojevko in se norčujemo iz te, bi rekel, naravne danosti. Mogoče bi omenil za konec še to - pred koncem še to: mi očitamo tej vladi tudi, da je mimo javnih razpisov dala slovenske gozdove v koncesijo, v upravljanje, in je tako mimo javnega razpisa odločala o milijardnih zneskih, ki bi morali biti kot koncesijska dajatev plačani. Preden zaključim, bi mogoče dal samo še eno pripombo na delo ministra Gantarja. Njemu se bo očitno zgodil referendum. Ko govorimo o skladnem regionalnem razvoju, je ena od komponent tega skladnega regionalnega razvoja tudi ta, da bi vi kot minister, pristojen za področje telekomunikacij, pristali na to, da se vložki fizičnih oseb, ki so zgradile slovenski telefonski sistem, tudi na pravičen način povrnejo. Ker tega niste bili pripravljeni, se je seveda združenje organiziralo. Takrat so vam ponujali roko in so zahtevali 80%, danes bo zaradi vašega vztrajanja država morala dati 100%, če boste, seveda, upoštevali referendumski izid, za katerega pa se nadejam, da bo v prid tistim, ki so to vlagali. Vendar tu upam, da je narod toliko pošten in pravičen, da bo priznal, da se ti vložki vrnejo upravičencem, ne pa tako, kot ste najverjetneje planirali nekateri, da bi se to privatiziralo na drugačen način. Ker na žalost nimam več časa, moram tu zaključiti. Tudi sam vlade ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Sok. Zdaj dajem besedo kolegu Bogdanu Baroviču, za njim jo bo dobil kolega Čebulj. Najprej kolega Barovič, in on je edini, ki ima besedo. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kandidati za ministrice in ministre! Res je, da ima ta državni zbor pravila, da ima oblikovana matična delovna telesa in da ta matična delovna telesa z vso pravico po napisanih pravilih opravljajo poslušanje ali zaslišanje ali, če hočete s tujko "hearing".
Kolega Barovič, če dovolite, da vas prekinem. Tukaj so me opozorili, da je vaša poslanska skupina napovedani čas že potrošila, tako da vam, žal, moram vzeti besedo oziroma, vam pustim samo, da sklenete misel. Prosim, kolega Barovič, če lahko zaključite misel. Prosim.
NO, saj potem bi bil genij! Skratka, želim povedati to. Niso vsi ministri slabi, niso pa vsi dobri. Poudarjam, glasoval bi za dr. Potočnika, za nekatere pa ne. Ker te možnosti nimamo, da bi glasovali posamično in ocenili delo teh gospodov ministrov, bom tudi jaz, tako kot kolegi iz Slovenske nacionalne stranke, glasoval proti imenovanju ministrov in te vlade. Hvala.
Hvala lepa, kolega Barovič. Kolega Čebulj. Ni navzoč v dvorani. Tako vabim k besedi kolega Rokavca. Kolega Rokavec, beseda je vaša.
Hvala za besedo. Gospod predsednik, spoštovane kandidatke in kandidati za ministre v novi slovenski vladi, spoštovane poslanke in poslanci! Imenovanje nove vlade je vedno čas tudi za to, da se poskuša predvsem v tem obdobju, ko smo dejansko v polčasu, da se pregleda dosedanje delo in da se tudi dajo usmeritve za prihodnje. Predvsem mislim, da je polčas mogoče dober čas za temeljit razmislek o tem, kaj bi bilo smiselno popraviti v drugem polčasu. Če pogledamo s te zorne plati, kaj je slabo in kaj bi bilo treba popraviti, je treba najprej ugotoviti, da ima vlada v parlamentu zelo veliko večino in da je to lahko po eni strani zelo enostavno in lagodno za vlado, po drugi strani pa tudi past. Past tako za koalicijo kot tudi za opozicijo. Namreč - in tudi dolžnost koalicije, da ima večji občutek za probleme v državi, kakor tudi opozicije, da poskuša iz svoje manjše vloge doseči večjo vlogo v parlamentu. Če gledamo s tega zornega kota, potem lahko ugotovimo, da je dejansko čedalje večje število referendumov v tej državi eden od zelo pomembnih kazalcev, da je občutek in posluh za konkretne pripombe in pa argumente tako manjšine v parlamentu kot tudi državljanov premajhen. To je edini institut v parlamentarni demokraciji, kjer dejansko lahko bolj neposredno prek referendumov državljani izrazijo svoje mnenje. Mislim, da naraščajoče število referendumov ni znak tega, da imamo v zakonodajnem smislu preohlapno dikcijo. Ampak prav nasprotno: rezultat tega, da je treba v prihodnje imeti bistveno večji občutek za pripombe, ki prihajajo tako iz civilne družbe kot tudi iz opozicije ali pa tudi od poslank in poslancev pozicije. Prav tako sem prepričan, da je ta polčas po eni strani mogoče polčas v evforiji, ko smo uspešno zaključili pogajanja z Evropsko unijo, dobili povabilo v zvezo Nato. Po drugi strani pa smo pred zelo pomembnim izzivom, ali bomo dejansko pripravljeni, da bomo vse tisto, kar smo v dosedanjem času pogajanj z Evropsko unijo uspeli, znali tudi uspešno vnovčiti in realizirati. Tu se moramo vprašati, ali so naše institucijeod vrha navzdol v tem trenutku postavljene tako, da bodo sposobne čez leta dejansko izpogajano tudi uresničiti in zagotoviti našim državljankam in državljanom boljše življenje. Po drugi strani pa je gotovo sedaj tudi čas, ko je treba bolj jasno definiratiin opredeliti nacionalni interes slovenskega naroda in naše države. Na vseh področjih se je treba jasno zavedati, da ko bomo postali del večje evropske družine, kako bomo znali takrat odgovoriti na nove izzive, ki bodo pred nami. In danes je bilo o tem ženekaj rečenega v tej razpravi - namreč, treba je preiti k človeku, k ljudem. Tega je v razmišljanju slovenske vlade bilo do sedaj premalo. Glede tega vprašanja bo treba v prihodnje narediti bistveno več. Namreč, zavedati se je treba, da če prisluhnemo pripombam naših volivk in volivcev, potem smo v poslanskih pisarnah mnogokrat deležni kritik v tem, da se naša administracija širi, da se tudi pogoji s strani države do državljanov zaostrujejo oziroma da se država na tem segmentu nevarno odmika oziroma zapira v svoje, bi rekel, bolj nepropustne prostore. In drugo, da se tudi področje storitev države iz leta v leto bolj centralizira, da se odmika od baze oziroma da se poskušajo razne izpostave in tudi naloge teh izpostav, institucij posameznih ministrstev, prenašati oziroma centralizirati. Na to je treba biti še kako občutljiv v prihodnosti. Namreč mislim, da so to tiste temeljne naloge vlade, kako bo vlada dejansko vladala ljudem in predvsem državljankam in državljanom zagotavljala, da se obseg uveljavljanja njihovih pravic kot dolžnosti ne bo na tem segmentu ožil, temveč prej krepil. S tega vidika pričakujem v tem drugem polčasu, da bo vlada tudi temu segmentu posvetila bistveno večjo pozornost. Ker sem prepričan, da tudi od tega je še kako odvisno, ali bo dejansko v celoti tudi vlada uspešna. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Franci Rokavec. Kolega dr. Jožef Bernik, zdaj imate vi besedo. Za vami pa jo bo dobil kolega Pukšič. Prosim, kolega dr. Bernik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dame in gospodje kolegi, ministri v imenovanju, gospod predsednik vlade, lepo pozdravljeni. Gotovo se že nekoliko dolgočasite pri vseh dobrih nasvetih, ki jih dobivate, jaz bom pa še nekatere dodal, če dovolite. Namreč, govoril bom o kulturi vašega vladanja pa o vsebini vašega vladanja. Mene že ves čas, odkar sem v Sloveniji, preseneča neverjetna neobčutljivost vas, oblasti, za vsebinsko izvajanje zakonov, za potrebe državljanov in podobno. Poglejte, samo vzemimo primer Elana. Ja, naša stranka je bila, ki je to sprožila. In če ne bi - kaj bi se bilo zgodilo? Vlada bi mimo mirno sprejela to zadevo in državljani bi bili oškodovani in zelo slab primer vladanja bi se s tem ustanovil oziroma nadaljeval. Kaj šele druge stvari, ki jih je gospod Sok omenil, kaj se godi. Vendar bi se morali o tej stvari zamisliti. Bom pa rekel to, da me to pravzaprav ne preseneča. Zakaj ne? Kajti cela naša generacija je rasla v klimi moralne indiferentnosti. Ko je morala biti, morala v javnosti pogojena s koristmi nedemokratične vladne strukture. Vsa zadnja leta govorim o zgodbi o uspehu. Vendar bi rekel, da ta zgodba o uspehu gre precej bolj nazaj, in sicer do 1941. Ta popkovina se vleče ves čas in jo imamo tudi danes. Zato nimamo cest, zato ni urejen šolski sistem tako, kot bi moral biti, zato ni urejeno delovno področje oziroma gospodarsko področje in tako dalje. Dajmo se vprašati, od kod to prihaja. Nismo slučajno padli z lune dol in začeli na novo graditi, saj smo živeli v republiki oziroma Socialistični republiki Sloveniji. Dobro. Poglejte, gre za to. Prepričan sem, da je vsak od vas pokončna osebnost - osebno -, vendar, ko pride do skupnega delovanja v vašem klubu, se čisto vse spremeni. Večkrat sem se vprašal, kaj se zgodi ministrom ali državnim uradnikom, ki so čisto drugačni, kot so bili osebno prej. Ob tem bi se morali mi zamisliti! Naj povem to, da bi želel, da stopite, vsak od vas, en korak ali pa dva nazaj, pozabite, da ste minister, pogledate našo sceno in kaj naši ljudje resnično potrebujejo. To mora vsak pameten poslovnež ali politik narediti od časa do časa, ker drugače je zaverovan v svojo oblast, v svojo funkcijo in gre po pravilih tega ekskluzivnega kluba. Vi ne verjamete, da imate klub, ampak vsi ostali vidimo ta klub, se ne da penetrirati, se ne da ne tukaj penetrirati nobenega pluralizma v tem smislu, da bi rekli, zdaj pa stopimo skupaj in bomo nekaj za naše ljudi naredili. Tega na žalost ni. Kaj vam predlagam? Vladne službe so številne, že preveč številne in ne vem, kdo jih lahko obvladuje, ampak kar bi vi rabili, je nek laičen kaplan - če smem tako reč, da vas opozarja na gotove stvari, kaj je dejansko javna morala in kaj bi bilo treba za naše ljudi narediti. Eno stvar, eno področje bom omenil, in to je konflikt interesov. Nihče v tej celotni zgodbi uspeha se ni spomnil, da bi bilo treba urediti to področje. Je bila naša stranka, ki je nekako prisilila, da je to prišlo - mislim, da iz zakona o javnih uslužbencih - a se izvaja [[...]]Recimo - Elan. Kaj je Elan? Tipični primer koruptivnosti in konfliktov interesov in teh je na vseh področjih nešteto. Dajte samo malo pogledat to. Če mi pa imeli morebiti kakšnega takega laičnega kaplana, bi vas pa lahko na te stvari opozoril, ampak ne bi smel biti v uradu za predsednika vlade, tako kot je ta urad za preprečevanje korupcije. To je povsem neskladno! Bom končal: želim vam veliko sreče. Nova vlada obeta novo dobo; sedaj imate priliko, če boste pa ostali klub, kot ste bili doslej, bo šlo po istih tirnicah zgodbe o uspehu, ki gre nazaj do leta 1941. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Franc Pukšič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospod ministrski predsednik, kandidati za ministre, kolegice in kolegi! Danes ne bom govoril o velikih temah: o prodaji Ljubljanske banke, o prodaji Mariborske banke, o zapravljenem holdingu, ki ste nam ga odpeljali iz Maribora in tako dalje, ampak bom posebej opozoril na nekatere socialne probleme in na problematiko lokalnih skupnosti. Nekajkrat sem že slišal v teh dveh letih: vlada je sestavljena v skladu z voljo in ljudi. Jasno in glasno vam povem, da ni. Volja ljudi je bila, seveda, drugačna. Liberalna demokracija zagotovo tu nosi največjo odgovornost in je dobila tudi največ glasov na volitvah, toje dejstvo. Druga največja parlamentarna stranka so socialdemokrati, ki pa niso v vladni koaliciji in potem vlada ni takšna, kot je bila volja ljudi. Daleč neka najmanjša stranka s štirimi poslanci je pa tista, ki danes kroji vladno politiko. To pomeni: ni res, da je to v skladu z voljo ljudi. Pa vendar! Novega ministra prof. dr. Mramorja bom povprašal, ko se bo seznanil, žal, s predlogom proračuna, ki so vam ga pripravili in menda bo danes vladajoča koalicija takšen proračun sprejela - torej drugega: kako se boste lotili že precej perečega problema izvajanja zakonskih in ustavnih nalog na lokalni ravni. Namreč, dejstvo je, da prek 120 občin dobiva tako imenovano finančno izravnavo do te tako imenovane primerne porabe. Nekaj občin je, seveda, ki to primerno porabo presegajo, in to z velikim odstotkom, ampak seveda one ali te občine to imajo. Dejstvo je, da se v strukturi občinskih proračunov povečujejo stroški, kot so šolski prevozi otrok v šolo. V manjših občinah, kjer je - govorim o območju, iz katerega prihajam, to je tam, kamor pridete z gumijastimi škornji do kolen: ilovnate Slovenske gorice, pa velikokrat tudi neprehodne Haloze - torej z velikih območij, kjer se prevaža majhno število otrok, pa vendar hvala bogu, da na teh območjih ljudje še živijo, jeokoli 10% že strošek celotnega proračuna občine za prevoz otrok v šolo. Potem velik strošek, ki se še povečuje - in za ta problem mora vedeti minister za delo, družino in socialne zadeve dr. Dimovski - je zavarovanje brezposelnih. Ker na tem področju število brezposelnih ponovno narašča ali pa precej narašča, je ta problem toliko večji. Dejstvo je, da se nam vedno poveča, ob vsakem zaključku šolskega leta, še za toliko, ker toliko mladih pride in potem lep čas ne najdejo zaposlitve v kakšnih urbanih naseljih ali kje drugje. Dejstvo je, da nam je ministrica za kulturo, čeprav imajo mestne občine in čeprav imajo občine z upravnimi središči - neke štiri, druge - 8% več sredstev, nam je s spremembo zakona o kulturi naložila obremenitev občinskih proračunov, ki jih enostavno ne zmoremo - 3% ni možno dati iz občinskega proračuna za eno knjižnico regionalnega pomena. Ni možno. Od tu seveda še ni niti enega tolarja za kulturo, ki se odvija v občini: od pevskih zborov, folklore, godbe in tako dalje. Skratka, če vsega tega nimaš, potem se pač ti mladi nimajo s čim ukvarjati in gredo - saj veste, kam: gostilna, trava in tako dalje. Vse delamo na tem, da se poskušajo ukvarjati s čim drugim. No, potem seveda ostane problem - tisto, za kar pravzaprav lokalna skupnost je - to je za infrastrukturo, ceste, vodovode, kanalizacijo in tako dalje. Gospa ministrica Tea Petrinova dobro ve, da lansko leto ena izmed občin v Slovenskih goricah, ki je naredila idejno študijo za izdelavo kanalizacijskega projekta, ne more dobiti sredstev za izdelavo projektov. Namreč, seveda če je izdelava projektov v takšnih občinah približno 40% celotnega proračuna, je to jasno, da tega občina ne more financirati. Potem pa, ko se seveda pojavijo v teh občinah - namreč, če hočete, da se bo tam številodelovnih mest povečalo, potem morajo imeti to možnost. Torej, prvo industrijske cone. Torej, povejte mi, od kod bodo ta sredstva zagotovljena: namreč, da se bo lahko vlagalo, če se že pride do zemljišč, da se bo lahko to odkupilo na teh področjih. Govorili ste, vsi ste govorili od "hearingov" do predstavitve tu - vesel sem, da je o tem tokrat veliko govoril tudi predsednik vlade, o tej demografiji, da bo torej na tem področju vendar kaj narejeno. In seveda zato vas bomo držali - ne glede na to, kako imate sestavljen proračun, boste morali najti nekaj tu notri. Če mene vprašate, je v drugem polčasu povečevanje ministrstev, širjenja neupravičeno, neutemeljeno in nepotrebno. Pa nimam nič proti, najbolj sem še pravzaprav vesel, da bomo imeli ministrstvo za lokalno samoupravo oziroma za skladni regionalni razvoj, ampak seveda to se bi dalo združiti in kakšne zadeve zreducirati. Spomnili se boste, da je bilo govora nekoč - vsaj nekateri so o tem govorili - o devetih ministrih. No, če bi bilo tako, bi bilo, verjamem, tudi bolje. Veste, zadnje dni se iz časopisja tudi s tega področja kaj prebere. Mar država zares laže o revnih - državna sekretarka gospa Lidija Apohal je dala podatek, da je bilo prej 35.000 upravičencev do socialne pomoči, sedaj 44.000 - to pomeni, da se povečuje - povedala je tudi, da prihajajo na Rdeči križ in tako dalje, seveda tudi na občine, na te institucije, ki so v lokalni skupnosti - Karitas, Rdeči križ in tako dalje - prihajajo ljudje in tudi takšni. Torej, v glavnem - s strani zakona popolnoma nesprejemljivo: lansko leto je bil oče zaposlen in letos je ostal brez službe, so presegali cenzus v tem letu, otroci ne morejo iti v šolo zato, ker nimajo denarja. Letos ne morejo preživeti in ni možnosti izobraževanja. Sam osebno sem že interveniral ker sva pač s teh območij, kaj drugega ne moreš, kot da takšnim tudi tako pomagaš, da dobijo v določenem letu, ko se pač to zgodi, pomoč - takšno ali drugačno. V glavnem gre takrat za to, da bi dobili kako štipendijo. Ampak seveda administrativno mi je bilo povedano, kaj lahko in česa ne. Po uradnih podatkih - 14% revščine; torej, 14% gospodinjstev je revnih, po drugih podatkih 60%. Mislim, da niti eno niti drugo ne drži. Resnica pa bo tu nekje vmes: 30% gospodinjstev v Sloveniji je revnih. In gospodje ministri, zavedajte se tega, to je resen problem. Resen problem je - če ste prebrali: Zmrznil je v lastni hiši. Zmrznil v Slovenskih goricah! Ne prvi, bojim se, žal, da ne zadnji. In veste, ni si zagotovil zdravstvenega zavarovanja, tako da ni mogel niti k zdravniku. Ko so ga nedavno z rešilnim vozilom odpeljali v bolnišnico, so mu sicer pomagali, toda brez zavarovanja ni mogel ostati na zdravljenju. In so ga poslali domov in doma je zmrznil. Bog mu daj večni mir in pokoj! To je žalostno. Takšnih primerov je veliko. Rekli boste, da je lokalna skupnost za to odgovorna. Ja! Samo, lepo vas prosim, s tem minimumom, ki je sedaj odmerjen za lokalne skupnosti, se ne da. To je preveč. Obveznosti so prevelike. In treba se je usesti in o tem resno razmisliti in na tem področju nekaj narediti. Bodoča ministrica, prilika in skrajni čas je, da razmislite o tem, katere zadeve boste prenesli, kar je seveda možno, z državne ravni na lokalno. Na ta način seveda pridejo resnično nekatere stvari bolj k ljudem in tam bistveno bolj znajo, in ker so v neposrednem stiku z ljudmi, odločiti in se opredeliti, kdo je resnično potreben - da se nam takšne stvari ne dogajajo. Žal, ker je čas hudičevo omejen in preveč omejen, prav pa bi bilo, ministri, da bi o tem spregovorili bolj resno in več časa imeli - žal je vodstvo reklo, da nam tega ne bo dovolilo - moram pač končati. Sprašujem pa se seveda, kje je ta sociala, če je v tej koaliciji že dve leti in se ima za stranko socialdemokratov, združena lista; torej, dajte o tem nekoliko bolj resno razmisliti in se spoprijeti s takšnimi problemi - ne samo Elan in tisti veliki milijoni evrov v privatne žepe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Kangler. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik vlade, spoštovane kandidatke, spoštovani kandidati za ministra! Slovenija potrebuje v danem trenutku trdno, stabilno in učinkovito vlado. Zakaj? Glede na mojega predhodnega govornika, ki je govoril, mislim vodjo poslanske skupine, da je čas drugega polčasa. Ta čas drugega polčasa bo glede na to, da za leto 2003 pričakujem, da bo trdo delo, glede na to, da leta 2004 državnozborske volitve, bo manj trdno delo in malo bolj previdno delo. Ta druga polovica te vlade je zaznamovana s tem, da smo dobili novega predsednika vlade. Upam in glede na nekatere pomisleke in nekatera vprašanja, ki sem jih predsedniku vlade takrat zastavil pred samim imenovanjem, da se ni zamenjal samo dirigent te vlade, da se je zamenjala tudi dirigentska palica. Zakaj? Če primerjate nastop gospoda Ropa kot kandidata za predsednika vlade in nastop bivšega predsednika vlade leta 2000 ob nastopu takratne funkcije, lahko ugotovim, da ta kandidat, če bo uporabil drugačno dirigentsko palico kot prejšnji predsednik vlade, lahko nekoliko zmanjša to centralizacijo, ki se v danem trenutku krepi v tej naši državi. Z njegovimi besedami - in predsednik vlade, vi se morate zavedati, da v tej državi ni več nekoga, ki je nad vami. Vi ste prvi, ki odgovarjate za delo vlade. Samo bog še je nad vami. Nekomu se zdi to smešno, ampak biti predsednik vlade, ni mala odgovornost: s takšno ekipo, ki se bistveno ni spremenila. V tej ekipi pa so posamezniki, ki so strokovno podkovani, vendar z dosedanjim delom dveletnega mandata so pokazali s svojimi političnimi dejanji in odločitvami, da si želijo krepiti centralizem. Sam zaupam predsedniku vlade - glede na podporo, ki jo je dobil v državnem zboru, zelo veliko podporo, malokateri predsednik vlade je dobil tako veliko podporo -, da bo njegova dirigentska palica nekoliko drugače diktirala tempo in glasbo te vlade. Predvsem ko govorimo o skladnejšem regionalnem razvoju, ko govorimo o decentralizaciji, ki je pereč problem in pojav te naše mlade države. V nastopu pri izvolitvi predsednika vlade sem dejal: "Maribor ni gradil v prejšnjem sistemu samo Ljubljane. Maribor je gradil celotno Jugoslavijo. Maribor je bil eno izmed največjih gospodarskih mest, z vso težko industrijo je krepil vso državo. In odgovornost, da se gospodarstvo v tistih delih in tistih regijah, ki po statističnih podatkih bistveno zaostaja, bistveno spremeni, je odgovornost vseh nas, ne glede na politične stranke, iz katerih prihajamo." In ne pozabiti tistega dela, tistih dejanj, ki so bila, in tistih ljudi, ki so ustvarjali in kiso delali za to državo v tistem koncu Slovenije! Seveda, centralizacija je prisotna tudi predvsem na kadrovskem področju. Upam si trditi, da ne glede na politične stranke in na nas, poslance, ki sedimo v tem državnem zboru - veliko tarnamo zaradi teh pojavov slovenske politike. Priložnost, spoštovani predsednik vlade, s svojo ekipo imate - glede na to, da ste težko ob polčasu zamenjali del ekipe v globalo, imate pa priložnost, da skozi državne sekretarje, nekatere druge funkcionarje in skozi svoj oseben političen vpliv, s svojim delom in aktivnostjo krepite decentralizacijo v tej državi, tudi s pomočjo kadrovske politike, ki je nujno potrebna. Dobili smo ministrstvo brez listnice za skladnejši regionalni razvoj - vse lepo in prav. Pri čemer bo ta kandidatka oziroma ministrica za skladnejši regionalni razvoj morala krepko napeti vse moči, vse sposobnosti, ki jih ima, ob že vnaprej predlaganem državnem proračunu za leto 2003 in 2004. Ona osebno s svojim znanjem in s svojim vplivom ter s svojimi pogledi in strokovnostjo, ki jo ima, ne bo mogla vplivati na spremembe proračuna, ki ga bomo danes in jutri sprejeli. Vprašam se, ali je odgovornost samo Evropske unije, da skozi njihove programe in projekte za decentralizacijo, za skladnejši regionalni razvoj začnemov Sloveniji skrbeti, da se razlike med eno in drugo regijo zmanjšajo. Ne, odgovornost je najprej na nas samih v tej slovenski državi, šele nato prihaja Evropska unija s svojimi programi! To je zelo pomembno vprašanje, ki se pojavlja. Najprej moramo sami poskrbeti, da se bo Slovenija začela skladneje, enakomerneje regionalno razvijati, nato lahko zaprosimo za pomoč Evropsko unijo. Tudi iz njenega nastopa je bilo razvidno, da obstajajo nekateri projekti v Evropski uniji za skladnejši regionalni razvoj in da tudi mi sami pri nekaterih projektih pešamo. In zelo bom vesel, če bodo ti projekti z njeno aktivnostjo nekoliko hitreje stekli in zagledali na koncu črnega tunela svetlo luč in prišli do realizacije. Vendar se bojim, da bo takrat mandat te vlade, ki je pred mano, že potekel. Pomembno pa je, ne glede na to, kdo bo prišel za nami, da so pa nekateri programi in projekti tako nastavljeni, da bodo lahko tisti, ki bodo nas in vas kot predstavnike vlade v naslednjem mandatu zamenjali, te projekte lahko izpeljali in poskušali zagotoviti enakomernejši, skladnejši regionalni razvoj. Spoštovani predsednik vlade, tudi ob vašem nastopu kot kandidata za predsednika vlade sem omenil pomen in vpliv generalnega sekretarja vlade. Zelo pomembno je, kakšna bo taktirka med predsednikom vlade, generalnim sekretarjem vlade in posameznimi člani vlade. Upam- Zaenkrat bom podprl to vlado, zato ker sem prepričan, da je to dirigent z novo palico, ki bo imel posluh za skladnejši regionalni razvoj. Če ga ne bo s strani vlade, se bom osebno ostro temu uprl in s svojo politično aktivnostjo, kolikor bo v moji moči, vsem tistim projektom, ki bodo še naprej krepili centralizacijo tako na političnem, ekonomskem in gospodarskem področju, tudi sam nasprotoval. Dovolite mi, da vam zaželim srečno, veselo v tej drugi polovici, vesel božič in da bi ne glede na to, katere besede so bile rečene iz koalicije ali od opozicijskih kolegov, bile uslišane in da bi vsi skupaj tako z nami, z vami - poskušali narediti vse najboljše za dobrobit jutri vseh nas,državljanov Republike Slovenije. Vseh nas, državljanov Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Ker se je gospod Drobnič odpovedal svoji razpravi, dajem besedo gospodu Branku Kelemini. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Na začetku bi rad opozoril na to in spomnil vse skupaj, da ves ta cirkus, s katerim se danes ukvarjamo, prav gotovo veliko stane. Vendar o tem nihče noče nič govoriti, seveda ustvarjamo nova ministrstva, nove zaposlitve in tako naprej. Tudi ves ta čas, ki ga porabljamo po nepotrebnem in smo ga že porabili in ga še bomo porabili, veliko stane. Vse to mogoče ne bi bilo potrebno, če bi glavna stranka ali pa glavni protagonisti te države stvari urejali nekoliko drugače, bolj po pameti. Ampak dobro. Zato to za vas ni pomembno, kajti denarja imate očitno dovolj, če ne, boste pa vzeli kredite, da boste to plačali. Rad bi opozoril na nekaj drugega. Namreč, gospod mandatar je bolj na koncu, če se spomnim prav, povedal naslednje besede. "Boljše in kvalitetnejše življenje vseh državljank in državljanov." Lepo. Lepo se sliši, vendar, spoštovani mandatar, to je nemogoče. To je enostavno nemogoče. Kako lahko na tak lahek način pridete s tako floskulo pred slovensko javnost in jim zagotavljate boljše in kvalitetnejše življenje vsem? Zdaj ne vem, ali zavajate namerno ali kje so razlogi za takšno vašo izjavo. Namreč, če samo malo pogledamo nazaj, v zadnjih desetih letih, ko ste vi bili eden glavnih akterjev vseh dogodkov v tej državi, ki so se zgodili, ste delali namreč popolnoma obratno. Zdaj naj vam na podlagi tega, ker ste pa postavili premier, verjamemo, da boste zdaj v prihodnosti v naslednjih dveh letih ustvarili boljše življenje in kvalitetnejše življenje vsem državljanom. Ne boste! Ne bom se zdaj sprehodil po tem, kaj ste naredili zadnjih deset let. Ampak, če samo omenim eno stvar - lastninjenje. Poglejte, vaš kandidat za finančnega ministra je med drugim o lastninjenju leta 1996 povedal to: "Naš privatizacijski model je čudežen, in sicer zato, ker daje ljudem občutek, da so nekaj dobili, hkrati pa omogoča krasno prerazporeditev premoženja enih k drugim." Njegova čudežnost je torej v tem, da nekomu nekaj vzameš, s tem pa je celo zadovoljen. Točno to se je zgodilo! Točno to se je zgodilo, spoštovani moji. In zakaj vse se je to zgodilo? Zgodilo pa se je zaradi tega, ker ste uničili sistem nadzora v državi na vseh nivojih. Prvič ste z vsemi sredstvi, ki jih imate na razpolago - kapitalom, prevladovanjem, mediji - uničili opozicijo,na drugi strani pa ste z zakonodajnim sistemom, takšnega, kot ste si postavili na tak način, da delate vse v okvirih zakonitosti. V bistvu pa delate proti slovenskim državljanom in državljankam. To je bistvo vsega. In vse institute nadzora v tej državi ste uničili. Samo poglejmo institut računskega sodišča, požvižgate se na njihova poročila. Če vam ugotovijo nepravilnosti, minimizirate do kraja vse to, kar ste naredili, ali pa vršite neverjeten pritisk na sodnike računskega sodišča kot neodvisno institucijo v tej državi, da svoja poročila potem morajo prirediti tistim vašim interesom, ki jih vi želite. Poglejte samo en primer, upam, da ste si prebrali to, kar piše v nekem časopisu: "Mali goljufi v zapor, veliki po denar na banko." To je živa resnica in tega si nisem izmislil jaz, ampak to so si izmislili ljudje tudi iz vaših vrst, iz vrst LDS-a. Poglejte, kaj pravi tudi: "Priti v krog visoko izobraženih ljudi, ki se ukvarjajo z gospodarskim kriminalom, je še bistveno težje, kot priti v kriminalno združbo trgovcev z mamili." To so povedali vaši ljudje. Si lahko predstavljate? Ste si prebrali te članke, vi? To si preberite. To je vredno razmisleka te nove oblasti, ki se postavlja. Me prav zanima, če boste to upoštevali. In zdaj se sprašujem, na kakšen način boste zagotovili boljše življenje vsem. Ali mogoče s socialnimi pomočmi, za katere ta država daje ogromna sredstva, namesto da bi seveda v procesu tranzicije, ki smo jo imeli v desetih letih, dala tja, kjer bi bilo potrebno, da bi danes imeli produktivna delovna mesta. S socialnimi pomočmi boste vi danes ustvarili kvalitetno življenje ali z miloščino, da bodo vsi klečali pred vami in prosili vas za milost. Zgrešena politika, resnično vam povem! Povprečja so sicer čudovita. Če imam sam na primer dva, tri milijone plače, moj sosed, moji prijatelji v občini, ki je ena najbolj zaostalih v državi, pa imajo 60, 70, 80.000 plače. Povprečje je čudovito. Samo, kakšna je pa kvaliteta življenja teh ljudi, pa se vi ne vprašate. Jaz samo vem, da sem ob neki priložnosti postavil vladi celo ironično, nesramno poslansko vprašanje, naj povedo, na kakšen način naj ljudje preživijo s 60, 70, 80.000 tolarji plače, pa če v družini, recimo, samo eden dela. Naj povedo, kaj naj ti ljudje kupujejo, kaj naj jedo, katere račune naj plačajo, katere položnice. Seveda, niti z eno besedo ni bilo odgovora, ker ga ne morete dati, ker ga ne znate dati, ker ga ni, ker tega odgovora ni, ker ti ljudje ne morejo preživeti. Ampak preživijo, ne vem - s čudežem. Samo čudeži se v tej državi dogajajo, očitno. Brez nekih normalnih postopkov prav gotovo ne morejo preživeti. In kaj dejansko povprečen Slovenec sploh potrebuje? Popolnoma nič drugega ne potrebuje kot samo delo. Vi ste pa s sistemom tranzicije uničili to glavno kvaliteto naših ljudi. Ne samo to da se nizko izobraženi delavci danes ne morejo zaposlovati - in izgubljajo zaradi prehoda naše skupne lastnine v privatne roke - ne samo, da se nizko izobraženi delavci ne morejo zaposliti; tudi visoko izobraženi, diplomirani ljudje se ne morejo zaposliti. In mladi se ne morejo zaposliti. Poglejte razpise, ko se prijavljajo posamezniki na delovna mesta - za navadnega skladiščnika nekje se prijavljajo visoko izobraženi kadri, po 60, 70 prijav! Pa vi čutite pritisk in težave ljudi v teh primerih? Očitno ne.Vam je to deseta briga in se za te ljudi seveda ne zanimate. In kako ustvariti kvaliteto življenja tem ljudem? Vi, birokrati in ministri tega prav gotovo ne boste uspeli. Ne boste, nikdar! To lahko samo naredimo mi, ljudje, ki živimo na zemlji, ki živimo v občinah in ki vemo, kako je treba ljudem pomagati, kako naj ljudje preživijo. Vendar, vi delate točno obratno. Vi ves kapital centralizirate v Ljubljano, vse se dogaja tu pri vas, mi pa životarimo. Samo poglejte mojo občino Sevnica, na primer, kje je kvaliteta življenja teh ljudi? Kje? Pridite pogledat kvaliteto življenja! Kjer v podjetju, kjer je 200 zaposlenih, niti 5% ljudi nima povprečne slovenske povprečne plače. Niti 5%! In to je kvaliteta življenja? Kdaj bomo to spremenili? Kdaj boste to spremenili Ko pa zahtevamo - ker mi vemo, kako je treba te stvari urediti v lokalnih skupnostih, vemo, to smo že dokazali - in ko zahtevamo boljše, pravičnejše financiranje občin, ki bodo urejale ta vprašanja in težave, pravite: nimamo kje vzeti, povejte, kje naj vzamemo. Ja, kje pa naj vzamemo, lepo vas prosim, drugje - tisto nam dajte, kar nam pripada, in popolnoma nič drugega. To, kar je naša pravica, in to, kar nam po ustavi pripada. To nam vrnite nazaj, kar smo vložili v državni proračun, popolnoma nič drugega ne zahtevamo. In nehajte z vsemi pomočmi in vsemi oblikami neke miloščine, ki jo delite na različnih nivojih - na primer podjetjem in tako naprej, neka nepovratna sredstva. To je absurd! Polovico denarja, preden pride v podjetje, se ga na poti izgubi. Polovico denarja porabite za svoje birokratske postopke ali pa še več. Ali je to racionalno? Spremenite sistem financiranja občin, da bomo mi lahko sami s tem razpolagali in učinki bodo vidni kmalu. Vendar vi tega nočete storiti, ker hočete obvladati celoten sistem, ker hočete obvladati vsako delovno mesto, do potankosti. In seveda to vam zagotavlja potem tudi dominacijo v nedogled. Skratka, ker moram končati, ker nimam več na razpolago časa, samo to: želim povedati seveda spoštovanim državljankam, državljanom, če boste imeli ali pa že imate nizko pokojnino ali pa jo sploh več ne boste imeli, vedite, da je in bo veliki krivec za to gospod, ki je že desetletja dejansko te stvari urejal na tem področju - naš bodoči mandatar. Če ste in boste brez dela, tudi mizerno slabo plačanega, vedite, da je in da bo to veliki krivec za to gospod mandatar in seveda njegova ekipa in oblastna struktura, ki vas izkorišča. In če boste lačni in vas bo zeblo, boste namesto božične večerje imeli prazno mizo in obup doma, pač vedite, da so za to krivi tisti, ki sedijo danes tukaj pred nami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja ima besedo gospa Marija Ana Tisovic. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane gospe in gospodje, kandidati za novo slovensko vlado. Bila sem na nekaj vaših predstavitev in lahko sem se o nečem prepričala. Predvsem me je zelo prizadelo oziroma ker sem čutila pomanjkanje vaše strategije in nekega vrstnega reda reševanja problemov, ki jih vidite na svojih ministrstvih. Tako me dr. Gaber kot kandidat za ministrstva za šolstvo, znanost in šport ni prepričal. Kot prvo me moti njegova nejasnost pri zavzemanju za integralno financiranje visokega šolstva in tudi srednjega šolstva. Ali se zavzema za ukinitev šolskega tolarja? V taki negotovosti nas, gospod bodoči minister, ne sme pustiti. Prav tako dr. Gaber ni predstavil jasnega stališča do ustanavljanja medicinske fakultete v Mariboru, niti ni nakazal, da se bo o reševanju te problematike poskušal dogovarjati z zdravniško stroko. Naše glavno pričakovanje na področju srednjega šolstva je, da se pregleda mreža srednjih šol in tam, kjer je to potrebno, mreža prilagodi potrebam tako, da se srednja šola približa vsem zainteresiranim dijakom. Na podeželju namreč marsikateri otrok ne more v oddaljeno srednjo šolo, ker starši morda za enega otroka še zmorejo plačati prevoz, medtem ko za drugega ali tretjega pa ne več. Vemo, kakšne težave so pri financiranju univerz. Na obeh univerzah in raziskovalnih institutih se porablja veliko večji odstotek vseh predvidenih sredstev samo za plače, katerih izplačevanje je zagotovljeno z zakonom. Zato so sredstva za materialne stroške in investicije do skrajnosti zmanjšane. Tako obe univerzi kot tudi ostali javni raziskovalni zavodi sov krizi, saj se morajo vsi načrtovani programi krčiti prav zaradi pomanjkanja sredstev, ki so namenjena za materialne potrebe pedagoškega in raziskovalnega dela. Dr. Gaber se vseh teh težav verjetno dobro zaveda, saj je rekel, da bo njihovo reševanje trg oreh, vendar za to ni nakazal nobenih smernic, kako bo to reševal. Na vprašanje, ki se je nanašalo na funkcijo šole, ki naj ne samo izobražuje, ampak tudi vzgaja, je kandidat za ministra odgovoril, da seveda mora šola določene vrednote posredovati, vemo pa, da se sam v praksi ne zavzema preveč za takšno šolo. Menim, da laična šola vstopa v dialog s kulturnim okoljem, medtem ko lacistična šola ta dialog ignorira. Manjko vrednot pri človeku pelje v neurejene medsebojne odnose, v svet zasvojenosti z drogami, z alkoholom in do negativnega odnosa do samega sebe, posledično lahko celo tudi samomorom. Ker si vseh teh naštetih posledic gotovo ne želimo, vztrajamo pri tem, da se to naše stališče upošteva. Šola bi morala vzgajati otroke tudi v zavedne državljane, zato bi bilo treba v šole uvesti tudi domovinsko vzgojo. Nekaj je bilo o tem že govora, samo ne na šolskem ministrstvu. Drugače bomo Slovenci težje obdržali svojo narodno identiteto, še posebej v času vstopanja v mednarodne povezave. Občutek imamo, da dr. Gaber ne bo posegel na področju vzgoje v šolah in da bo to prepustil subtilnosti učiteljev in profesorjev. Tak pristop pa je vsekakor preohlapen. Prav tako se je elegantno izognil vprašanju uvajanja šolnin in reševanja te problematike. Kratko malo je potisnil vse skupaj v leto 2005. Vemo pa, da je pred morebitno uvedbo šolnin treba uvediti še sistem štipendiranja in oblikovati politiko kreditiranja. O tem seveda ni bilo govora. Žal me gospod dr. Gaber ni prepričal, da je dober kandidat za ministra za šolstvo. Imam še pripombe na drugega ministra, to je gospoda dr. Kebra. Program, ki ga je predstavil minister dr. Keber pred nastopom svojega prvega mandata pred dvema letoma, je bil za našo stranko sprejemljiv. V času njegovega ministrovanja pa se je pokazalo, da je gospod minister odprl vrsto problemov na področju zdravja, organizacije zdravstva in zdravstvenega zavarovanja, s čimer je zaenkrat naredil zelo veliko nezadovoljstvo, tako med zdravstvenimi delavci kot tudi med bolniki. Državnemu zboru je vlada oziroma njegovo ministrstvo predložilo v sprejem vrsto novel, ki pa več ali manj niso bile življenjske in niso izboljševale ničesar, temveč so le zapletale situacijo, ki že tako ni bila rožnata. Zelo pogrešamo pri delu dr. Kebra poznavanje primarnega zdravstva. Minister se pri svojem delu ne zaveda, do kakšnih razlik prihaja med pacienti na podeželju in v mestih. Žal svojo energijo porablja v nepravilnem vrstnem redu in na napačni strategiji. Želim, da se postavi trdna strategija in rešuje probleme v zdravstvu od osnovnega zdravstva navzgor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi, spoštovani kandidati za ministre! Pred nami je predlog kandidatov za ministre, za novo vlado, na katero ljudje, normalno, gledajo s pričakovanji. Še posebej, ker so mandatar in ministri trosili demagoške, populistične obljube, napihnjene obljube, kaj vse bo zanje naredila nova vlada. Politični projekt propagande o prihodnji vladi ste izpeljali dobro, briljantno, na način agitpropa, tudi s pomočjo pritiskov na novinarje, s katerimi sem solidaren, prek lastnikov, da je v časopise prišlo več vaše propagande kot pa resnih vprašanj ministrom. V medije so prišle skoraj vse te lažne, napihnjene, nestvarne obljube mandatarja in kandidatov za ministre. Na primer obljuba, da bo ministrstvo za regionalni razvoj ustanovljeno zato, da se bo končno začelo gledati tudi na Prekmurje, Koroško, Soško dolino, Brkine in tako naprej. Ja, pa poslušajte, to je političen projekt, ki naj zamaskira izrazito centralizacijo, ki je osnovni projekt te vlade - bivših in tudi sedanje. Zakaj gre dejansko za centralizacijo? Glejte, rošada na šolskem ministrstvu. Zamenjali so ministrico Čokovo, ki se zavzema za primorsko univerzo, in primorska univerza je s tem na ledu. Postavljen je minister za finance, ki se je deklarativno zavzel proti primorski univerzi. Popolnoma jasno! Log pod Mangartom - ne uresničuje se zakona o Logu pod Mangartom. Tisti denar se vlači drugod, ti obrobni ljudje ne pridejo na vrsto. Šikaniranje kmetov skozi mlečno afero - to je projekt centralizacije in maltretiranja. Poleg tega gospa kandidatka za ministrico pravi, da bo naredila preobrat v proračunu za leto 2004, za 2003 seveda ne bo imela sredstev za regionalni razvoj, v letu 2004, ki ga bomo danes sprejemali, pa mogoče da. Ja, pa kako, če je pa ravno izvoljeni mandatar za predsednika hotel posiliti parlament, da bi v času nepravnomočne vlade sprejeli ta isti proračun za leto 2004, da bi vlada potem lahko delala netransparentno, kot je v preteklosti s proračunom, da bi se sredstva uporabljala za povsem druge stvari. Teh primerov je bilo ogromno. Na takšne obljube naj bi se lepili ljudje in na takšne obljube prihajajo tu skozi! Potem, ali niso referendumi ravno posledica strašne centralizacije? Tu je kup ministrov, ki s svojimi nestvarnimi protiljudskimi pobudami in zakoni ustvarjajo nove referendume. To je krik ljudi po neki pravičnosti. Ampak ministra niti plebiscitarna volja ljudi na referendumih ne prepriča, da je nek minister nekaj delal proti ljudem, proti ljudski volji. Zaradi tega je ta projekt o regionalnem ministrstvu politično fiktiven projekt, kot je bilo fiktivno ministrstvo, nekdanje Desosevo ministrstvo, za koordinacijo socialnih programov. Ko smo po dveh letih vprašali takratnega Desosevega ministra, kaj počne, pa smo ga spravili v strašno zadrego, ker ni imel kaj pokazati. In ministrica brez denarja bo ravno tako v zadregi, ker to je centralizacija, ne regionalizacija. Zato tudi ni sprememb v vladi. Kajti v tem slučaju bi končno pričakovali, da bo tudi kdo iz Maribora minister, pa da bo vsaj malo bolj gledal na tisti konec Slovenije. Če bi to resno mislili, bi ste to zgodilo. Drugo lažno obljubo oziroma celo zavajanje javnosti, sem zasledil v nastopu, mandatarja, ministra, gospoda Ropa na televiziji: da vlada pripravlja izboljšave zakona, ki so ga vložili poslanci komisije za nadzor. Razvedelo se pa je, kaj so pripravili. Popolno onemogočanje parlamentarnega nadzora nad obveščevalnimi službami. Popolno. Govoril je o nemškem modelu kontra nemškemu modelu, popolnoma. In kdaj se oblast boji parlamentarnega nadzora in sploh nadzora? Kadar ima v mislih nedemokratične metode. Totalitarne metode In očitno je to na pohodu. S takšnimi zadevami. Popolnoma nazadnje bi pričakoval, da boste šli totalno proti parlamentarnemu nadzoru obveščevalnih služb. Zakaj sprašujem? Pove naj mandatar, za kaj bodo uporabljali obveščevalne službe. Kje so tisti skriti nameni? Potem, po mojem nestvarna obljuba v bančnem stebru - v Sloveniji. Nova Kreditna banka + Poštna banka. Ko pa slišimo, da so najbolj vplivni poslanci Liberalne demokracije, ki -mimogrede - jih sploh tukaj ni, naj tako delajo izrazito proti temu projektu za jasne privatne, zasebne cilje nekaterih vplivnih mogočnežev v Sloveniji. In videli smo, da so nekateri ministri popolnoma ravnodušni do negativnih mnenj Računskega sodišča. Kaj se dogaja na, recimo - ne vem - na Pošti Slovenije, 500 milijonov nezakonito porabljenega denarja. To jih ne muči. Glejte, problem objektivne in subjektivne odgovornosti je ključni problem v tej državi za to oblast. To je sicer temeljni postulat odgovornosti in demokratičnosti evropskih držav, vendar naši ministri imajo negativno mnenje, jasno ga izražajo, do objektivne odgovornosti in tudi do subjektivne, saj sicer bi ta zloglasna afera v Celjski bolnišnici, ko je šlo za male ljudi; 1400 milijonov razdeljenega denarja za nagrade za Elanove menedžerje, za katere pravi ministrica Petrinova, da je krivo finančno ministrstvo, torej mandatar, ali pa mlečna afera, te katastrofalne posledice, bi bile pravi vzrok za odstop, ne pa za kandidaturo za ministre. Hvala lepa, ker me čas preganja. Naredili ste tako, da se o problemih Slovenije ne more govoriti. Ni dovoljeno, s tem poslovnikom ste nas onemogočili. Bilo bi pa potrebno o takšnih programskih ciljih vlade govoriti še nekaj ur. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Gospod predsednik državnega zbora, ki je bil predsedujoči temu zboru pred mano, je pojasnil, da je vaša poslanska skupina dobila na voljo časa, kolikor ga je želela za razpravo. Hvala lepa. Tako očitki niso na mestu. Naslednja ima besedo gospa Majda Zupan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kandidatke, kandidati za ministre! Ker imam samo nekaj minut časa, bom zelo hitra. Sama sem doživljala zaslišanje v stilu "prišel, videl, zmagal". Nikakršnega dvoma ni bilo, da boste novi stari kandidati za ministre dobili večinsko podporo. Vsa zaslišanja kandidatov so bila tempirana na kratek čas in praktično opravljena v dnevu in pol. Zato pripomba mandatarja, da so imeli opozicijski poslanci krasno priložnost, pa je niso znali izkoristiti, kaže na neverjetno posmehljivost. Tudi, če bi kandidate besedno raztrgali, ne bi ostali brez podpore. Na to ste računali in tudi vsi vaši prispevki niso bili najboljši. Predstavitve so bila hvalnica preteklemu delu in slika spet svetle prihodnosti. Za odgovore na vprašanja pa je skoraj zmanjkalo časa ali pa so bila v mnogočem prezrta in odgovori pavšalni. Velike besede, veliki projekti, malo o človeku, o državljankah, o državljanih. Takšno hitenje, da bi vse opravili pred ustoličenjem novega predsednika republike, je neverjetno. Časain volje je zmanjkalo tudi za prenovo koalicijske pogodbe in nova stara garnitura, razen nekaj popravkov, je nared. Videli pa bomo, ali boste, spoštovani kandidatje, očitke, ki smo jih izrekli poslanci, vsaj nekateri, razumeli kot spodbude za nadaljnje delo. Veliko uspeha, gospe in gospodje, v korist vseh nas, vendar žal brez moje podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji bi imel besedo gospod Franc Sušnik, ki ga ni med nami. Besedo dajem gospodu Alojzu Soku. Izvolite. [[Ne želi.]]
Hvala za besedo. Spoštovani! Danes ocenjujemo vlado kot celoto. Ker je večina predlaganih ministrov istih in vladno politiko vodi ista liberalna stranka kot pretekli dve leti, lahko to vlado ocenjujemo ne po programih in leporečnih obljubah, ampak tudi po njenih sadovih. Ti sadovi pa niso blesteči in med njimi je toliko plevela in toliko napak, da bi res potrebovali dvojni čas, kot je predlagal kolega Jerovšek, če bi hoteli vsaj našteti. Dovolite, da vam v teh minutah omenim le eno vašo napako, ki ji ni videti konca. Vse pogosteje namreč pošiljate v državni zbor take zakonske predloge, ki so v nasprotju z načeli pravičnosti in javnega interesa. Najprej ste v zakonu o umetnem oplojevanju hoteli izsiliti tudi take določbe, ki jih je nato zavrnilo tričetrt udeležencev referenduma. Hoteli ste privatizirati Slovenske železnice na tak način, da bi razprodali le profitni del, v katerega sodi na primer tudi 240 počitniških apartmajev na Hrvaškem; kako, komu in po kakšni ceni se bo to prodajalo, pa bo vedel vaš generalni sekretar, ki je tudi član nadzornega odbora železnic. In zopet se je zganila javnost, zbrala preko 62.000 podpisov in zahtevala referendum, za katerega ne dvomim, da bo uspel. V zakonu o telekomunikacijah ste določili, da bi upnikom povrnili le kakšnih 20% prekomernih vlaganj v telekomunikacijsko omrežje. So namreč ljudje, ki niso plačali le stroškov telefonskega priključka, ampak so tudi po šest, osem tisoč mark vložili v telefonske centrale in lokalno omrežje. In sedaj naj bi vlada te vlagatelje oropala njihovega deleža, Telekom pa dobro prodala; podobno, kot smo Elanove upnike prepeljale žejne preko vode, v sam Elan vložili kar nekaj milijard davkoplačevalskega denarja, da bi si izbranci lahko delili vrtoglave nagrade za uspešno poslovanje tako saniranega podjetja. In zopet je protestirala javnost in zbrala 69.000 podpisov za razpis referenduma. Dalje ste v zakonu o trgovinah sprostili nedeljski delovni čas. Namesto da bi zaščitili malega človeka, ste ga tudi tu izročili delodajalcu na milost in nemilost. Katera trgovka pa si bo upala kapitalistu dati nesoglasje za nedeljsko delo, tudi če ima družino in je mati treh otrok? Taka se bo še posebno bala za službo. Pop tv je v času oddaje Trenja prejel 87.000 telefonskih klicev, od katerih je bilo kar 85% proti nedeljskemu delu trgovk. Očitno bo tudi tu potreben referendum za zaščito malega človeka. Zdi se, da je to še edini način, da se javnost lahko upre aroganci liberalne politike; tisti aroganci, ki se ne kaže le v tem da so posamezni ministri slepi in gluhi za pobude civilne družbe in za stiske malega človeka, ampak se kaže tudi v ignoriranju opozoril in predlogov opozicije. Politika, ki ni sposobna samorefleksije, kaj šele samokritike in ignorira vsako zunanjo kritiko, postane prej ali slej žrtev kadrovskih monopolov in razbohotene korupcije - vlada in z njo celotna država. No, spoštovani, kot kristjan vam vseeno želim blagoslovljen božič, ali bo ta vlada pomenila tudi blagoslov za Slovenijo, bomo pa še videli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa. Sodeloval sem tudi na "hearingu" [[...]]predstavitvi kandidata za ministra, gospoda Dušana Mramorja. Predvsem sem ob tem želel na eni strani ugotoviti, ali so neki realni pokazatelji in znaki, da se bo na eni strani kritična situacija na področju javnih financ in ne nazadnje tudi napovedi, ki jih pozdravljam in jih je v predstavitvi kandidat po moje zelo dobro povzel,predstavil in opozoril na ključne stvari, ali se bodo te stvari tudi v realnosti lahko zgodile ali pa bo ostalo zgolj pri napovedih oziroma pri dobrih željah. Sam osebno mislim, da bo kljub dobrim namenom, v katere ne dvomim, in kljub ogromnemu znanju, o katerem tudi ne dvomim, zelo zelo težko naredil nekaj ključnega, in to je to, da nekako normalizira sistem javnih financ v Sloveniji in naredi ta sistem transparentnejši in ne nazadnje, da poskrbi skupaj z drugimi, z drugo ekipo v vladi in ne nazadnje Banko Slovenije za ključni problem Slovenije, to je inflacijo v prihajajočem obdobju. Žal sem pesimist glede uspešnosti izvedbe napovedanega. Zakaj? Zaradi tega, kot je že tudi v imenu poslanske skupine predstavil dr. Brejc, ker so številni kandidati za ministre nakazali povečevanje proračunskih odhodkov na njihovih posebnih področjih. Po drugi strani pa vsi skupaj ugotavljamo, da so odhodki javne porabe nad cilji, ki si jih je ta ista vlada zastavila na začetku mandata, ko smo govorili, če sem pravilno razumel, o 42%, sedaj gremo že prek 44% bruto domačega proizvoda. In mislim, da bo to zelo težko uravnotežiti, na eni strani vse te napovedi, vse te obljube, in na drugi strani kruto realnost, ki nas pač spremlja potem vsak dan. Skratka, zelo zelo velik razkorak je med tem, kar na eni strani govorimo, in bo seveda služilo opoziciji tudi v prihajajočem obdobju, da bo zopet dala te papirje, te obljube na mizo in jih bomo zopet analizirali, ko bomo tako ali podobno sestavo ministrov v prihodnje podpirali ali ne podpirali. Skratka, opozarjam na enega ključnih problemov sedanje vlade in prihajajoče vlade, ki je pač bolj ali manj ista prejšnji. V tem razkoraku med izgovorjeno besedo v tem parlamentu in seveda potem med temi rezultati, ki jih ne povzemamo iz nekih naših političnih zapiskov, ampak iz analiz, ki jih dela ta državni zbor ali pa jih delajo druge službe, tudi lahko vlade. To se mi zdi ključen pomen in to se mi zdi ključen problem, kako verjeti še naprej. To je podobno, kot če nam nekdo enkrat v življenju nekaj obljubi, to ne izpolne - mu zelo težko verjamemo ob drugi obljubi. Poudaril bi pa še en pomemben segment, to je institut objektivne odgovornosti. To se v slovenski vladi ni uspelo uveljaviti, marsikje za malenkosti odstopajo ministri zaradi objektivne odgovornosti. Pri nas se pa zgodi Elan, zgodi se mlečna afera, zgodi se še katerakoli druga afera; instituta objektivne odgovornosti, spoštovani predstavniki slovenske vlade, v Sloveniji pravzaprav ne poznamo in ga tudi, žal, nismo uspešno uveljavili. Zato bi apeliral tu na spoštovanega gospoda predsednika vlade, da le poudari bolj to objektivno odgovornost predstavnikov vlade, ministrov, ko stvari dejansko gredo narobe. Ni važno, ali je tisti konkretni minister za tisto zadevo subjektivno odgovoren. Je prav, da se s tem naredi neka sprememba, nek prostor in neka objektivna odgovornost. Hvala lepa.
Hvala lepa. In kot zadnji priglašen v okviru priglašenega časa, gospod Ivan Mamić. Izvolite.
Hvala lepa. Zadnja vlada je ministrstvo za promet in zveze razdelila na dva dela: na ministrstvo za informacijsko družbo in na ministrstvo za promet. Ne vem, kakšne cilje je vlada s tem zasledovala, vem pa, da se je zaradi tega število ministrstev, in posledično ministrov, povečalo. Vlada, o kateri odločamo danes, se namerava razširiti še z enim ministrstvom, tokrat ministrstvom za regionalni razvoj oziroma ministrico. In to kljub izjavam o nujnosti racionalnega obnašanja države! Ali ni takšno ravnanje nekoliko kontradiktorno? Tudi glede na to, da smo majhna država, so večje države, pa, recimo, ministrstvo za promet in zveze obvladuje en minister. Torej, zakaj je zadnja vlada ustanovila ministrstvo za promet in zakaj ministrstvo za informacijsko družbo? Ministrstvo za promet najbrž zato, da so bile zadovoljene želje koalicijske Slovenske ljudske stranke, ki je zahtevala najmanj tri ministrstva, ministrstvo za informacijsko družbo pa verjetno zato, ker je bila pričakovana prodaja Telekoma. In takšen projekt bi moral biti izpeljan pod budnim očesom ministrstva iz LDS-a, torej gospoda ministra Gantarja. To pomeni, da ministrstvu gospoda Presečnika vlada ni mogla zaupati celotnega ministrstva za promet in zveze. Sam gospod minister Presečnik v svojem resorju nima nobene moči. To je vidno. In njegova stranka prav tako ne. Dokaz za to je, da je v času ministrove odsotnosti, ki je bila zaradi težjih zdravstvenih razlogov nekoliko daljša, njegovo delo začasno prevzel minister Gantar in ne nekdo iz njegove stranke SLS-a. Ministrstvo za promet lahko brez težav porabi denar, ki mu ga nameni vlada. Res je, da državni zbor potrdi program izgradnje slovenskih avtocest, toda predlaga ga vlada in program je vedno izglasovan, saj ga podprejo poslanci koalicije, ki so številčno zastopani v veliki večini. Zakaj imam v mislih le avtoceste? Muči me namreč poraba bencinskega tolarja, čeprav se je o tem toliko do zdaj govorilo. Z namensko porabo samo tega denarja in obresti, ki jih dajemo za najete kredite, bi naredili bistveno več avtocest. Upam, da bo tej izjavi prisluhnil tudi novi minister za finance in da ne bo podlegel ukazom strogim ukazom vlade oziroma mandatarja. Zdaj, če povem še o drugih dejavnostih, kot je, recimo, slovensko letalstvo, kakor tudi pomorstvo. To je tako majhnega obsega, da ministrstvu ne more povzročati velikih skrbi. Za železniško infrastrukturo pa tako ali tako vemo, da se ne razvija, ampak s pomočjo poroštev za kredite, ki omogočajo preživetje zaposlenih na železnici in nujno vzdrževanje infrastrukture, le životari.Gospod Presečnik bi se moral ob teh dejstvih krepko zamisliti in z blagoslovom vlade nekaj ukreniti. Zaradi nezdrave politike glede železnic bomo imeli celo referendum. Ali bomo o naši državi odločali z referendumi? Imeli smo že Kebrov referendum, pa bomoimeli še Presečnikovega, pa Gantarjev, pa ne vem. Ali bomo imeli same referendume v tej državi? Vse navedeno potrjuje našo odločitev, da predlaganega kandidata za ministra za promet ne bomo podprli. Bi še dodal še nekaj v zvezi z drugim tirom. Do zdaj se dosti govorilo o drugem tiru iz Kopra do Divače. Zdaj je vse zamrlo. Baje, da niti ni več rentabilen ta drugi tir, da se je tovorov toliko zmanjšalo, da je vprašanje, ali se bo sploh splačalo delati drugi tir ali ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izčrpali smo del razprave, ko smo šli po vrstnem redu, tako kot so se poslanke in poslanci priglasili k besedi. Zdaj sprašujem predsednika vlade kot predlagatelja liste kandidatov za imenovanje ministrov, ali želi besedo? Izvolite, mag. Anton Rop.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Najprej naj se zahvalim za podporo vsem tistim poslanskim skupinam ter poslankam in poslancem, ki so nam jo dali. Trudili se bomo, da bi izpolnili vaša pričakovanja, seveda pa zlasti pričakovanja državljank in državljanov. Hkrati pa bi rad poudaril, da bomo resno vzeli vse pripombe, ki so bile danes tu dane, da bomo resno proučili vse pripombe, ki jih je opozicija in vsi poslanci, ki so bili kritični, dali tako na zaslišanjih oziroma "hearingih" kandidatov za ministre kot tudi danes. Strinjam se, da je treba še izboljšati sodelovanje med vlado in parlamentom, da se da veliko storiti na področju boljše priprave zakonov, boljše kvalitete zakonov in celotne zakonodajne procedure. Poskušali bomo pri našem delovanju upoštevati pozicijo, pa seveda tudi opozicijo pri vseh tistih predlogih, ki bodo smiselni in ki bodo šli v smer hitrejšega in boljšega izpolnjevanja naših programov. Posebej bi rad poudaril, ker je bilo danes tu posebej izpostavljeno, občutljivost vlade, občutljivost predsednika vlade in tudi članov vlade na življenje, ki se dogaja, in na realnost. Trudili se bomo, da bi bili vlada, ki bi bila občutljiva, ki bi zaznavala realne probleme posameznic in posameznikov. Na nekatere probleme ste danes opozorili in prav je, da se opozarja tudi na konkretne in realne probleme. Strinjam se tudi z vami, da je bilo danih veliko obljub, da je program, ki smo ga tu predstavili, ambiciozen, da bomo morali v nadaljevanju ta program soočiti z realnostjo, z realnimi javnofinančnimi viri, z realnimi možnostmi, da posamezne projekte v relativno kratkem času tudi izpostavimo. In kot ste pravilno ugotovili, obljuba dela dolg, in obljuba dela dolg in zavezo vseh nas, mene in mojih kolegov, da tisto, kar smo obljubljali, tisto, kar smo zagotavljali, v nadaljevanju tudi izpeljemo. Prepričan sem, da bomo vsi skupaj storili res vse, kar je v naši moči, kar je v naši sposobnosti, da te obljube izpolnimo in da seveda na koncu tega našega mandata le-tega končamo s čim manj dolga. In na koncu sem prepričan, da bodo volivke in volivci tisti, ki bodo presodili, ali je bilo naše delo dobro ali slabo. Mi bomo storili vse, kar je v naši moči, da bi bilo naše delo dobro. Hvala.
Gospod predsednik vlade, hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Ob 14.45 je bil najavljen čas, se pravi, 14.45 je tista ura, ko bomo glasovali. Zato v skladu z 71. členom poslovnika sprašujem poslanke in poslance, ker imamo še pred sabo 60 minut časa, ali želi še kdo razpravljati. Lepo vas prosim, da ob tem vprašanju vsi, ki bi želeli razpravljati v nadaljevanju, torej v preostalih 60 minutah, dvignete roko, da vas preštejemo in potem ta čas lahko porazdelimo med vas. Še trenutek, če so lahko roke v zraku, lepo prosim. Če dovolite, bi prebrala imena poslank in poslancev, ki so se javili k razpravi, da morebiti koga nismo spregledali: gospod Kelemina, gospod Sušnik, gospod Jerovšek, gospod Peče, gospod Kebrič, gospod Cukjati. Še kdo? Gospod Drobnič, dr. Bernik. Ali je to vse? Hvala lepa. Vsak ima na voljo 6 minut, da potem ostane še predlagatelju, če bi želel besedo. Po sledečem vrstnem redu boste dobili besedo: Kelemina, Sušnik, Jerovšek, Peče, Kebrič, Cukjati, Drobnič, Bernik. Najprej ima besedo gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Rad bi samo opozoril na en problem, ki ga zaradi pomanjkanja časa nisem uspel povedati, in sicer zato, da bi ga mogoče potem tudi v nadaljevanju vladanja ta oblast poskušala upoštevati in uresničiti na nek način ali rešiti ta pereč problem. Namreč, tudi državljani oziroma občani me, recimo, o določenih stvareh obveščajo, pa tudi sam poznam te stvari, ker sem bil tudi podjetnik, obrtnik in vem, da to resnično obstaja oziroma tudi na splošno to poznamo. Namreč, gre za to, da je sistem kot takšen v celoti glede podjetništva in obrtništva zelo nepravičen, predvsem v tistih delih, kjer ne zaščiti malih podjetnikov in malih obrtnikov tako, kot je to v drugih razvitih državah Evropske skupnosti, da se jim zagotovi normalno obratovanje na podlagi plačevanja njihovih storjenih uslug in njihovih opravljenih del. Poglejte, kaj se dogaja. Velikokrat se zgodi, da iz različnih razlogov mali podjetniki, obrtniki svojih opravljenih del, storitev sploh nikdar ne dobijo plačanih zaradi stečaja velikega podjetja ali zaradi vrste drugih razlogov. In kaj se zgodi? Obrtniki, podjetniki morajo predhodno, preden so sploh karkoli "pokasirali", plačati DDV. Morajo. To je zakonska obveznost, ker smo pač šli na plačevanje DDV na fakturirano realizacijo. Potem morajo plačati vse prispevke iz plač in druge davke, ki iz tega sledijo, plačajo tudi material, plačajo tudi delavce, ki so delali, svojih plačil pa nikdar ne dobijo plačanih ali pa z zelo velikim zamikom, tudi nekaj let - posebno, če gre stvar na sodišče, če pa gre za poravnavo, pa vemo, v kakšnih procentih ti ljudje dobijo ta svoja sredstva nazaj. Nekaj je treba narediti, da te male obrtnike, podjetnike zaščitimo. To je ogromen potencial slovenskih ljudi, ustvarjalnosti naših ljudi, vendar na tak način, če jim bomo z vsakim poskusom poskušali z davčno politiko dati zanko okoli vratu in to zanko zategovati, ne bo šlo. Zakaj ni razumevanja za takšne zadeve, če plačila niso izvršena, da se od teh ljudi ne zahteva DDV in da se ne zahtevajo drugi vložki, ki jih morajo obrtniki vložiti zato, da pač zadostijo zakonskim določilom, ki jih ta država postavlja. In sporočajo mi tudi, da je to ropanje, pravijo, privatnega premoženja in da so obresti na te zadeve potem tudi včasih več kot 100 - ne, 300, 400%, če lahko tako govorim, oziroma če so zamudne obresti neke glavnice, 400.000 recimo, čez nekaj let je to nekaj milijonov. In tega ne morejo plačati, ne morejo! Ker gre za ogromne zamudne obresti, za oderuške zamudne obresti, mogoče celo protiustavne zamudne obresti. Mi smo poskušali te zmanjšati in smo jih zmanjšali tukaj v državnem zboru minimalno, ker si niste dali dopovedati. Vse obresti v celotni državi, v celotnem svetu se zmanjšujejo kot takšne, mi pa imamo zamudne obresti resnično previsoke. In tukaj na tem področju bo še treba nekaj storiti in še te zamudne obresti nekoliko znižati, predvsem tam, kjer gre za take zadeve, kot sem vam jih zdaj sporočil. Samo toliko. Dajte tudi to poskušajte v nadaljevanju upoštevati, če hočemo omogočiti vsaj tistim preprostim ubogim ljudem, ki si s svojim delom, s svojimi rokami služijo kruh, da bodo to na približno dostojen način lahko uresničili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sušnik, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik vlade, spoštovane gospe in gospodje! V uvodnem nagovoru ste podali primerno oziroma osrednjo težo regionalnemu razvoju in regionalizaciji. Sam mislim, da je na tem področju pričakovanje več kot preveliko oziroma upam si reči, da je večje, kot je realno možno narediti, tudi glede na to, kakšna sredstva ste namenili v letu 2003, 2004 neposrednim spodbudam v skladu z zakonom o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. Mislim in bojim se, da se bo na tem področju nadaljevala politika iz preteklih let, da se bo nadaljeval negativen odnos do skladnega regionalnega razvoja, ki smo mu bili priča vse od sprejetja zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja v drugi polovici leta 1999. Če dovolite, bi to utemeljil. Odnos se kaže že v tem, da vlada v nasprotju z 9. členom zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja ni pripravila niti enega poročila, ki bi ga v skladu s tem členom morala predložiti vsako leto državnemu zboru in v tem poročilu poročati, kako se izvaja in uresničuje zakon ter strategija regionalnega razvoja Slovenije. Niti enega poročila po mojem vedenju niste pripravili na to temo. Po 19. členu omenjenega zakona bi morali že v letu 2000 nameniti 0,5% bruto družbenega proizvoda za neposredne spodbude v tiste predele Slovenije, ki več kot 20% zaostajajo po bruto družbenem proizvodu, po kupni moči ali po nezaposlenosti, vendar se na žalost to ni zgodilo. Trdim, da se je v teh letih vsega skupaj v ta območja v obliki neposrednih spodbud usmerilo komaj dober procent bruto družbenega proizvoda, pa še ta trditev je lahko oziroma je zelo smela. Mislim, da bi bilo pošteno do vseh, ki pričakujejo izvajanje tega zakona, ki pričakujejo in gradijo svoj razvoj na regionalnih spodbudah, da enostavno ne moremo nameniti temu področju tega, kar smo v zakon zapisali. To pa je: za leto 2003 bi bilo treba realizirati neposrednih spodbud 55 milijard, kar je 1% bruto družbenega proizvoda, če sem prav prebral. Iz besed kandidatke za ministrico brez listnice za regionalni razvoj, ki sem jo slišal na zaslišanju, je temu namenjenih 7 do 8 milijard. Bodite toliko pošteni, ne zavajajte ljudi, ki čakajo na te regionalne spodbude, pa dajte vložiti v državni zbor spremembo tega zakona, v katerem boste napisali, da se za regionalni razvoj namenja 0,15% bruto družbenega proizvoda, da bo stvar taka, kot mora biti. Glede na to, da se mi zelo hitro izteka čas, bi rekel slednje. Zanimivo je, gospod mag. Rop, da v svojem uvodnem nagovoru niste omenili kmetijstva. To kaže tudi na odnos te vlade do kmetijstva. Niste omenili kmetijstva, brez katerega ni skladnega regionalnega razvoja. Bojim se, in na žalost ne verjamem besedam mag. Buta, ki je obljubil izboljšanje ekonomskega položaja kmetijstva v letu2004. Ne verjamem zato, ker se negativni trendi na področju kmetijstva nadaljujejo. Samooskrba v Sloveniji pada. Ekonomski položaj v kmetijstvu, zaraščanje, brezizhodnost, ki je na tem področju prisotna vse skupaj ne daje dobrih obetov našemu kmetijstvu, našemu kmetu ne daje dobrih obetov podeželju in ne daje dobrih obetov skladnemu regionalnemu razvoju, ki ga brez podeželja ni. Tu bi rad rekel samo še nekaj. Zapomnil sem si, gospod kandidat But, vaše besede, ko ste rekli, da se boste zavzeli za to, da se močno usposobi veterinarsko upravo Republike Slovenije, da bo delovala skladno z zahtevami pravnega reda. To je bil proces, ki ste mu namenili vso pozornost v zadnjih dveh letih. Poglejte, afera s kloramfenikolom vas tu v celoti negira; če bi bila ta uprava res tako usposobljena in sposobna, se ne bi dogajalo to, kar se v tem trenutku dogaja, da ne bi vedeli, kako in na kakšen način prihaja do okužb mleka s tem antibiotikom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani, cenjeni gospod mandatar! Zelo sem vesel vašega odgovora, sedaj zadnjega. Namreč, na podlagi tega vašega odgovora se je slovenska javnost pred televizorji in pred vrati lahko prepričala, na kakšen način bi naj bila lahko opozicija izkoristila priložnosti na "hearingih". Vaš odgovor je bil na konkretna vprašanja ravno takšen, kot so nam jih dajali na najbolj konkretna vprašanja kandidati. In to ste vi posmehljivo izrabili pred javnostjo, da nismo tega izrabili. Vendar tudi danes ste odgovorili na konkretna vprašanja s "še bomo izboljšali" - nič konkretnega odgovora. Seveda morate izboljšati, saj če ne boste izboljšali, ta ekipa, potem nas čaka Argentina, bankrot; večjega primanjkljaja v državni blagajni, večjih lukenj si ne moremo več privoščiti. Ampak sprašujemo pa, zakaj se nadaljuje ta "tajfunska" privatizacija, danes je bila omenjena. Pri nas je bolj "tajfunska" kot na Hrvaškem, kamor ta oblast pokaže, tam imajo pa "tajfunsko" privatizacijo. Gospod minister Mramor, ki je bil v devetdesetih letih vrhovni cenilec naših podjetij in je izdajal licence, bo verjetno več odgovoril, zakaj se je to zgodilo - ta "tajfunska" privatizacija. Zakaj imamo peščico finančne olagarhije, ki odloča o tem, ki vodi tudi vas. Zakaj nimamo - tolikokrat zastavljeno vprašanje - posluha ta vlada, ta oblast za izobraževanje mladih ljudi s periferije, iz odročnih krajev, kjer so se nekateri otroci že prekalili v trdih razmerah in bi iz njih lahko nastali boljši strokovnjaki, na katerih bi lahko marsikaj temeljilo v prihodnost v slovenskem narodu. Teh, na račun privilegijev drugih, ki se lahko včasih vozijo tudi v limuzinah - nočete jim dati. Odgovor bi moral biti tu nujno, ko nas gleda cela Slovenija. Zakaj, kdo povzroča te sabotaže pri mleku? Gre gotovo za sabotaže in za organizirano gonjo proti kmetom. Kajti, kot kemik vem, da bi drugače, če ne bi šlo za sabotaže, že bilo vse raziskano. Bi lahko bilo. In če teh odgovorov ne bo - in bojim se, da dejansko niste pripravljeni spremeniti - potem ne vem, kaj nas čaka. Potem bomo poleg certifikatskih lukenj, lukenj v pokojninski reformi, primanjkljaja, ki ogroža "penzije" v prihodnosti naših upokojencev, poleg proračunske luknje - te luknje, vsi ti primanjkljaji so bili pridelani v časih, ko ste bili ministri - potem nas čakajo nove luknje, nove primanjkljaji. Mislim, da je tu pravo mesto, da tu daste odgovore javnosti. Ne v ozkih studijih televizijskih, ko opozicija ne more postavljati vprašanj! Spoštovani kandidati, res pričakujem, da boste v obdobju, ko boste izvoljeni za ministre, kajti scenarij je natanko izdelan, predvidljiv in možnosti opozicije, da bi dejansko lahko izrabila priložnosti, so s tem poslovnikom izničene do neverjetnih malih možnosti, da tu opozicije res nemore storiti več, kot je storila. Res pa bi pričakoval te konkretne odgovore. In recimo, to kar je že bilo povedano: ta odgovor za zadevo Elan. Ne sporočilo z vlade, da bo zdaj vlada - dve leti se zdaj ta zadeva "rola", tu se je prikrivalo te ogromne milijone, milijarde. Tu je pravo mesto za konkreten odgovor. Kdo je odgovoren? Na tem pravem mestu pa pravih odgovorov ne želite dati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peče. Izvolite.
Gospod Rop! V vašem govoru ste rekli "obljuba dela dolg". Žal, v politiki obljuba ne dela dolga, kajti, če bi ga, bi bila Liberalna demokracija, stranka, ki je deset let na oblasti in ki ji pripadate, v stečaju že kar nekaj časa. V uvodnem govoru podajanje misli Slovenske nacionalne stranke o projektih vlade smo omenili gospodarstvo in pa finance. Rad bi se pa dotaknil še dveh, in sicer davčne oziroma fiskalne politike in pa pravosodja. Kot veste, sem že prej začel: 95% državnega proračuna je sestavljenega iz tako imenovanih davčnih prihodkov. V kratkem, vsaj po napovedih strokovnjakov in politikov s strani vlade, se nam bo v Sloveniji obetalo še nekaj novih davkov. Predvsem na tisto, v čemer smo Slovenci pridni, to je na zadolževanje. V preteklem obdobju, veste, da smo ravno na vaš predlog oziroma so poslanci, ki vam slepo sledijo, povzdignili odstotne točke DDV-ja in nekaterih drugih storitev tudi na področju zdravstva in podobnih stvari. Hočem pa vam povedati, da verjetno premorete v vaši ekipi tudi ekonomiste, ki vam znajo povedati, da seveda povečevanje davčnih stopenj prek določene meje pomeni tudi upad prihodka. To je s tako imenovane Lafferjeve krivulje. Bojim se, da je Slovenija že šla prek te meje, zato vas prosim, da v svojem načrtovanju proračuna oziroma v končnem pozitivnem glasu k proračunu upoštevate tudi to dejstvo, da smo Slovenci že preveč davčno obremenjeni. Kar se tiče drugega poglavja, za katerega mislim, da je ena najpomembnejših, in sicer sodstvo, ministrstvo za pravosodje, ki je seveda pod vašim okriljem, je pa zadeva povezana s kredibilnostjo vlade. Kot veste, je državni zbor zadnjega maja lanskega leta sprejel sklep o omejevanju sodniškega mandata. Državni zbor je sprejel sklep. Vlada Republike Slovenije navkljub sklepu državnega zbora poda ustavne spremembe, ki potekajo v popolnoma drugačnem kontekstu, kot je bila izražena volja v tej dvorani. In to navkljub znanemu dejstvu iz tako imenovanega "twinning projekta" o modernizaciji sodstva, kjer se ugotavlja, da je slovensko sodstvo po številu zaposlenih mnogo boljše kot v primerljivi evropski regiji, da je pa učinkovitost mnogo slabša, da so plače slovenskih sodnikov mnogo boljše in podobni kriteriji. Tudi opremljenost računalniška in pa prostorska. Skratka, trdim, da je za neučinkovitost sodstva, kiv naši državi je seveda izjemna in pa velika, kriv predvsem trajni mandat. In ko ta državni zbor ponudi rešitev v obliki sklepa, za katerega si jaz predstavljam, da bi ga vsaka kredibilna vlada morala sprejeti in upoštevati v svojih aktih - ne, vlada Republike Slovenije, takrat pod vodstvom gospoda Drnovška, naredi ravno kontra potezo. In te stvari se mi zdijo škodljive za našo državo. In če se bo nadaljevala ta tradicija delovanja ignorance ali kateregakoli drugega negativnega pojma s strani vlade Republike Slovenije do ostalih subjektov v tej družbi, toliko časa ta država enostavno ne bo mogla napredovati. In pa za zaključek mogoče želja ali pa napotek. Seveda moja želja. Gospod Rop, ocenjujem, da bi bilo zelo smiselno, če bi prenesli posamezne državne institucije tudi izven mesta Ljubljane. Kot veste, je stacionirano več kot 90% državnih institucij, ki za sabo nosijo velike količine kapitala, ki za sabo nosijo celotno logistiko, vezanih na mesto Ljubljana. Prav tako bo mesto Ljubljana z novim zakonom o glavnem mestu pridobilo nekaj dodatnih finančnih sredstev. Verjetno pa, oziroma prepričan sem, v vladi Republike Slovenije veste, da so tu tudi druga mesta. Mesto Maribor celo drugo najmočnejše, je v tem pogledu v primerjavi z Ljubljano na nuli. Kaj se bo zgodilo z ostalimi regijami, če se bo nadaljeval ta pristop, pa mislim, da najboljše kaže primer Trbovlje. Po drugi svetovni vojni je to mesto bilo četrto najmočnejše - in kje je danes? V tem položaju, kot so danes Trbovlje, se lahko čez deset let znajdejo vsa ostala slovenska mesta, če vlada Republike Slovenije ne bo spremenila svojega načina razmišljanja in če se ne bomo začeli zavedati, da je tudi za pogajanja za Evropsko unijo premalo, če se pogaja samo s strani Ljubljane. Rad pa bi dal še eno opombo vsem tistim poslancem, ki toliko čestitate ob vstopu oziroma ob zaključku pogajanj. Veste, denarna sredstva, tista denarna sredstva, za katere ste vsi tako veseli, da smo jih v Slovenijo dobili in pa da bo jasno in pa glasno prikazana razlika, selektivnost ki jo dela Bruselj do posameznih, najsi bo članic kandidatk ali stalnih članic, da iz njihove blagajne - v Grčiji prejemajo prek 450 funtov, Slovenija jih bo - žal - prejela samo 41, desetkrat manj. In če je to uspeh vlade Republike Slovenije, potem je uspeh tudi, da imamo samo toliko brezposelnih, kot jih imamo. Mislim pa, da to ne bi smel biti cilj te vlade. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kebrič. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani navzoči! Ker govorim v svojem imenu, govorim iz izkušenj, ki sem si jih pridobil v preteklem in sedanjem mandatu. Menimo, da je v globalu bilo, kot sem tudi povedal v imenu poslanske skupine, ocenjeno z naše strani, da je bilo delo v začetku, v tem prvem delu mandata dobro. Ni pa nič tako dobro, da ne bi moglo biti še boljše. In to je gospod predsednik prihodnje vlade tudi napovedal. Osebno pa menim, da bodo tisti ministri, ki nadaljujejo drugi del svojega mandata, izkoristili ne samo izkušnje, ampak tudi analize, ki jim bodo dale, kje bi se dalo marsikaj izboljšati. Na drugi strani bo pa analiza pokazala tudi tistim, ki na novo stopate v ta drugi del mandata v vlado, bo ne samo nujno, ampak skrajno potrebno, da boste pogledali na delo predhodnikov, da boste našli tisto, česar morda, ampak ne samo morda, česar tudi dejansko določeni niso postorili, da boste to postorili vi. Ko gledamo na izkušnje, mi narekujejo, vsaj s tistih področij, na katerih delujem v matičnih delovnih telesih državnega zbora, ker so mi ta področja zelo blizu in na drugi strani se tem področjem tudi podrobneje posvečam. Gospod predsednik vlade, vaša stvar bo - z ozirom na izkušnje, ki ste si jih pridobili na dveh preteklih ministrstvih - da boste ne samo ti dve ministrstvi s svojimi izkušnjami dopolnjevali, ampak vaša glavna naloga bo koordinirati delo. Sam sem pristaš timskega dela, sam sem pristaš razdelitve dela, vendar ravno timsko delo in razdelitev dela potrebuje koordinatorja, potrebuje glavo, ki bo povezala vse tiste želje in potrebe. Kaj pričakujejo državljani, vsaj tisti poslanci, ki smo veliko med volivci, ne samo vsak ponedeljek v svojih poslanskih pisarnah, ampak tudi ob sobotah in nedeljah, ko se srečujemo ob takih ali drugačnih priložnostih, nam napovedujejo in želijo od nas določeneodgovore. Želijo videti neko vizijo. Ta vizija oziroma njihova pričakovanja so naslednja: ne samo individualni standard, za katerega vsi želijo, da bi se izboljšal, želijo tudi splošni standard, kajti ta dva morata nujno biti sinhronizirana, saj niti edenniti drug naj ne bi enega ali drugega prehiteval. Tu so pričakovanja državljanov zelo, zelo konkretna. Menim pa, da bo treba razdeliti sredstva, kajti danes dopoldan ste lahko slišali, vsi bi želeli od družbenega bruto proizvoda za svoj resor večji delež. Toda dogovorite se, kako bomo razdelili, ali po tej plati, da bo imela sociala ugledno - oprostite, ugledno ni najbolj primeren izraz, zato ga popravljam - da bo imela ustrezno mesto, če imamo v ustavi zapisano, da smo socialna in pravna država. Ta problem revščine - in tu je tudi velik del upokojencev z najnižjimi pokojninami, pa kljub temu da so imeli polno delovno dobo, da dobivajo še zaradi tega, ker so bili v podjetjih, kjer so imeli relativno nizke plače in zaradi tozadevnih nizkih plač tudi nižje prispevke, in jim je sedaj potreben za vsaj osnovni standard varstveni dodatek. Menim pa, da ni prav, da govorimo, da morajo najnižje plače tudi socialne podpore zagotavljati preživetje. Trdim in postavljam vam na srce, da je nujno, da vse te dajatve tistim, ki niso bili zmožni ali drugače niso bili pridobitno toliko sposobni, da jim zagotovimo dostojno preživetje. S tem apelom končujem na vas kot predsednika vlade in na vse ministre, da boste to imeli pred očmi. Hvala, da ste me poslušali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Cukjati. Izvolite.
Še enkrat hvala za besedo. Ker je gospod mandatar omenil, da bo naše pripombe proučil, bi izkoristil te minute in nanj naslovil nekaj misli. Namreč, zdravstvo zadeva vse državljane, to verjetno smo si edini, in tudi vsa ministrstva, ne le ministra za zdravje, tudi to verjetno smo si edini, da odgovoren ni le minister za zdravje, ampak celotna vlada. Če je temu tako, potem se sprašujem, kako lahko minister za zdravje napoveduje prenos dodatnega zavarovanja v obvezno zavarovanje in s tem dvig skupne prispevne stopnje za zdravstvo za kake 4 odstotne točke, kako, ne da bi minister za finance ali pa mandatar to komentiral. Kako lahko minister za zdravje glede delovnega časa stopi v neposreden frontalni spor z izvajalci, z zdravniki, ne da bi se pri tem oglasil minister za delo, če želi svojo politiko graditi na socialnem dialogu? Ali ima vlada kakšno metodologijo ugotavljanja dejanskih problemov, ki jih imajo državljani z zdravstveno službo? Problemi, kako se menjavajo zdravniki v dežurstvu, kdaj eden konča, kdaj drugi začne, to niso problemi pacientov. Pacienti imajo probleme, koliko časa bodo čakali na preiskavo, na operacijo, ali bo to en teden, ali bo to dve leti in, ali bo ta oskrba kvalitetna, pravočasna, zanesljiva in podobno. Pacienti imajo problem, ali bodo v starih propadajočih stavbah pokale cevi centralne kurjave. To so problemi, ki bi jih bilo treba reševati, če seveda hočemo reševati probleme pacientov. Ali ima vlada kakšno metodologijo, ne samo odkrivanja teh problemov, ampak tudi vplivanja na politiko posameznega ministrstva? Rekli smo, mandatar postavlja ministra in tudi zanj odgovarja. Je že res. Treba pa se je zavedati in vi, kot politik, se boste dobro zavedali in mandatar, ki naj bi deloval državotvorno, se tega dobro zaveda, da se ni težko skregati z delavci, s sindikati, z zdravniki. To ni težko. Tudi ni težko naščuvati javnosti proti policajem, proti učiteljem, proti zdravnikom, proti sodnikom. To ni težko. Ni težko. Zelo težko in zelo naporno pa je delovati povezovalno, se dogovarjati, pritegniti vse te poklice, kot sem rekel, k nekemu državotvornemu delovanju. To pa je težko. In mi vas ne bomo ocenjevali, gospod mandatar, po vašem delu, vi nimate svojega ministrstva, mi vas bomo ocenjevali po ministrih in njihovem delu. In zdravstvo vas bo ocenjevalo, vas in vaš uspeh, po delu našega ministra. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim v dvorani! Gospod mandatar, upam, da ste prisluhnili vprašanjem in komentarjem. Še bolj upam, da ste prisluhnili, kaj so ministri na "hearingih" oziroma predstavitvah povedali, da ne boste potem presenečeni nad njihovo morda separatno politiko. Nekaj teh detajlov sem že omenil v imenu poslanske skupine, nekaj pa bi jih rad še dodal. Verjetno se zavedate, da na ministrstvu za zdravje stvari ne tečejo dobro. Sam sem ministru za zdravje že pred časom svetoval, naj zamenja svetovalce, zato ker so zanič, ker mu stvari slabo pripravljajo. Seveda je pa tudi nek drug problem pri tem ministrstvu, da je pač minister izbral metodologijo razreševanja problemov po principu kaosa - najprej vzpostavljanje kaosa in potem neko reševanje. To se zagotovo nebo dobro razpletlo. Lahko je to neka metoda na nekem drugem področju, zagotovo pa ne s strani ministra. Deficit v blagajni se povečuje. Usmeritev ministra iz njegove prezentacije, več kot enourne - tako da lahko tudi povem, zakaj je opozicija imela nekoliko manj časa za svoja vprašanja, pač nekateri ministri so bili zelo ekstenzivni - je pač povedal, da bo šel v smeri podržavljenja tako storitev kot načinov plačil. Ne vem, ali sta se vidva to dogovorila, ali to veste ali ne, ali je to princip bodoče vlade. Sprejeli smo nekaj zakonov, dva ali tri iz tega resorja, in smo jih po dveh ali treh mesecih popolnoma spremenili, zakon o zdravstvenem varstvu je pač šel popolnoma v isto smer. Z ministrom Dimovskim sva imela na začetku nastopa dokaj, ne bom rekel povsem enake, ampak podobne poglede na reševanje zaposlovanja, usposabljanja, rehabilitacije invalidov. Žal na tem področju imamo, s tujko rečeno, implementacijski deficit - razliko med dejanji in besedami oziroma med teorijo in prakso. Brezposelnost. Ti programi, ki bi veljali za osebe, da bi se lažje vključile v zaposlitev, se radikalno zmanjšujejo. Če je to politika ali je sila razmer, potem se morate zmeniti v vladi, kaj to je. Mi ocenjujemo primernost ministrov skozi to, kaj so do zdaj počeli, tisti, ki so do zdaj to počeli; pri drugih bomo pa še preverjali, njihove nastope, njihove poglede, koliko so tudi skladni z neko politiko, ki ste jo vi predstavili. Zmanjšanje sredstev za izobraževanje in usposabljanje oziroma zmanjšanje vključevanja - to ni bodoča družba znanja, zagotovo ne. Potem 2% vključitev delovnih invalidov v poklicno rehabilitacijo - to ne more biti družba bodočnosti. S tem se ne da priti v gospodarski sektor, tistega, ki ga pokriva gospa dr. Petrinova. 20.000 brezposelnih invalidov, vsako leto se jih zaposli 1.000, to pomeni, da potrebujemo 20 let, da bi vse te zaposlili. To povejte državljanom, to je stvarnost. Potem imate v bodoči vladi tudi gospoda Mramorja. Upam, da bo, kar se tiče plačevanja dajatev, davkov, veljalo tudi za vse državljane in za vse subjekte, da ne bodo iz tega izvzete neke menedžerske pogodbe skozi pravne družbe, pri katerih pomagajo celo državni uslužbenci, zato da se izognejo plačevanju davkov. Ali pa takšnega razumevanjadržave jaz ne razumem, kjer si njeni državni uradniki prizadevajo in svetujejo ljudem, ki jih tudi sami nastavljajo, kako se bodo izogibali plačevanju davkov. Ostali državljani, ki imajo pa navadne plače, pa seveda udari po njih. Enakost se zagotavlja tudi skozi enakost plačila davkov. Distribucija državnega denarja, to velja tudi za dr. Petrinovo. Jaz sem poudaril, da mene ne zanima količina distribucije denarja. Zanima me, ali to je takšen način, da spodbuja tržno obnašanje. Drugo je pa, kakšne cilje si bo ta vlada zastavila, v smislu strategije gospodarskega razvoja in dovoljenih pomoči za gospodarski sektor. Tiste, ki ne rušijo tega tržnega reda. Obstajajo monopoli, vse večji monopoli. Skozi monopole bi radi sporočili državljanom, da je to nacionalni interes. Figa! Če so lastniki Slovenci nekega monopola, ki pleni državljane z visokimi cenami, to ni noben državni interes. Gospod Gaber je tudi v vaši ekipi. Jaz upam, da na področju šolstva ne bo prostorskega, časovnega in še ne vem kakšnega razlikovanja pri pouku. Zaradi tega, ker so nekateri pač, ne vem, ali so verni ali niso verni. Upam, da bo na tak način teklo. [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]] Še gospodu Butu. Čas me preganja. Veliko ste iztržili iz Evropske unije, ampak kljub temu poglejte, tudi gospod mandatar, kaj se dogaja v konkretnem okolju, tam okrog vas, kjer stanujete, kjer so njivice tri krat sedemnajst metrov, kjer s traktorjem ne moreš iti skozi, ne da bi stopil z enim kolesom še na drugo zemljišče. Verjamem, to je proces, to si je potrebno vzeti čas, po drugi strani je pa to tudi neka dediščina preteklosti. Za ostale mi je seveda zmanjkalo časa, ampak nič hudega, saj minister oziroma mandatar je vešč mož pa bo preveril, kaj so si zastavili njegovi kandidati za ministre. Vsekakor zagotovo boste izvoljeni, ne glede na voljo opozicije, želim vam pa uspešno delo.
Hvala lepa. In še dr. Bernik, izvolite. Odstopite gospodu Soku? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Bom jaz toliko krajši, da opravičim to, kar je presegel moj poslanski kolega Drobnič. Vlada priznava, da ima ta država finančne težave, da imamo vse večji deficit in da je inflacija eden od glavnih problemov, ki se ga bo morala vlada v teh naslednjih dveh letih lotiti. Kljub temu pa preseneča dejstvo, da se pa ta država oziroma ta vlada ne obnaša kot dober gospodar. Ne obnaša se, kot bi se obnašalo neko podjetje, ki bi prišlo v finančne težave. Namreč, vsakič, ko sestavljamo vlado, se ta vladna ekipa nekoliko poveča. Torej pred dvema letoma, ko ste sestavili vlado, sem globoko prepričan, da ne zaradi potreb državljanov, ampak zaradi potreb vladajoče koalicije, se je povečalo in se je ustanovilo eno ministrstvo za informacijsko družbo, ki ne vem, jaz se nisem mogel prepričati, kaj je dejansko to ministrstvo v teh dveh letih naredilo, razen da je posredovalo parlamentu sporen zakon o vračanju vlaganj za razvoj telekomunikacij, ki bo sedaj doživel referendumsko presojo. Ampak skrbi pa me to, da nam, recimo, minister Gantar na eni strani ponuja nek model informacijske družbe, ki naj bi komunicirala na sodobnih načelih elektronike in vse tehnike, ki jo svet premore, če pa malo posežemo nazaj, pa bi vas rad spomnil na razpravo v tem parlamentu, kako krčevito ste bili proti, da bi v proračunu zagotovili nekaj sredstev za pluralizacijo medija v tej državi. To moram povedati, ker kot član ali pa poslanec opozicije nenehno čutim, kako je ta medijski prostor v tej državi neuravnotežen. Pa ni treba poseči daleč nazaj, samo malo v čas pred letošnje volitve. Lahko bi vam prinesel vse ankete, ki so bile objavljene v naših dnevnih medijih in bom omenil samo podatke za tri stranke. V nobeni od anket, recimo, Liberalna demokracija ni bila prikazana kot stranka, ki bi dobila manj kot 24% glasov na lokalni ravni, medtem ko Nova Slovenija in pa Slovenska ljudska stranka nista bili v nobeni anketi prikazani kot stranki, ki bi dobili več kot 4,5%. Če zdaj primerjate dejanski rezultat, lahko vidite, kako ti mediji pomagajo graditi to moč liberalne demokracije v Republiki Sloveniji. Dejansko ni dobila 24%, dobila je manj. Slovenska ljudska stranka in Nova Slovenija pa enkrat več, kot so ji mediji prikazovali. To je seveda način dela in način pomoči in to vam bomo vedno lahko očitali, dokler ne boste naredili nekaj, da se ta pluralizacija v tem našem slovenskem prostoru nekako bolj uravnoteži in dokler nam boste ponujali neko fantastičnoinformacijsko družbo, ne boste pa izvršili tistega osnovnega. Dovolj je, da zagotovite, kot je v večini parlamentarnih demokracij, da lahko ljudje spremljajo seje parlamenta. Mogoče bi takrat tudi izboljšali prisotnost na samih sejah, da se ne bi dogajalo, da se o poročilu varuha človekovih pravic debatira pred prazno dvorano in podobno. Sedaj, ko je prišlo do te ponovne vzpostavitve vlade, pa se seveda spet uveljavljajo ti strankarski apetiti in interesi Tokrat se zadovoljuje Demokratično stranko upokojencev in se spet vzpostavlja eno novo ministrstvo, za katerega že vnaprej vemo, da zaradi tega, ker pač ne bo imelo finančnih sredstev, bo verjetno nameni samemu sebi, samo da bo apetit te koalicijske stranke zadovoljen in da bo predsednik Rons v svojih napovedih, da bo vztrajal do konca, potešen in pa zadovoljen. Ali je to v interesu te države, da se na takšen način, gospod mandatar, vzpostavljajo nove strukture, da se predvideva v zakonu, da boste imeli funkcionarje, kot predsednik vlade, to vztraja vladajoča koalicija, o tem je danes dr. Brejc že govoril, kako se gre mimo zakona o delavcih v državni upravi. "Nebroj" uradov imamo v tej naši Republiki Slovenije, za katere verjetno niti vlada ne ve, ali pa mandatar ne ve kaj vse ti uradi počnejo. Mogoče bi vam za konec, ker sem rekel, da bom tisto minuto, kolikor je kolega Drobnič porabil, prišparal, mogoče bi vam svetoval, da na koncu razmislite in mogoče ustanovite še kakšen urad, ki bi se imenoval urad za pobijanje uradov in bi ga nagradili po njegovi učinkovitosti in na takšen način dejansko začeli izvrševati antibirokratski program, ki ste si ga zapisali v koalicijsko pogodbo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zaključujem razpravo. Ob 14.45, kot je bilo že zjutraj napovedano, bomo opravili glasovanj o listi kandidatov za ministre v celoti. Do takrat prekinjam zasedanje. Torej, ob 14.45 prehajamo na glasovanje. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi, gospod predsednik vlade, kandidatke za ministrice in kandidati za ministre! V skladu z 232. členom poslovnika državnega zbora se o imenovanju ministrov glasuje tako, da se glasuje o listi kandidatov za ministre kot celoti. Zato dajem na glasovanje naslednji predlog sklepa, o katerem bo mogoče obrazložiti svoj glas, in sicer tri minute v imenu poslanske skupine in dve minuti kot poslanka ali poslanec. Na glasovanje bom dal naslednji predlog sklepa: Državni zbor imenuje: Dr. Vlada Dimovskega za ministra za delo, družino in socialne zadeve. Dr. Dušana Mramorja za ministra za finance. Dr. Teo Petrin za ministrico za gospodarstvo. Dr. Pavla Gantarja za ministra za informacijsko družbo. Mag. Francija Buta za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Gospo Andrejo Rihter za ministrico za kulturo. Dr. Rada Bohinca za ministra za notranje zadeve. Dr. Antona Grizolda za ministra za obrambo. Mag. Janeza Kopača za ministra za okolje, prostor in energijo. Mag. Ivana Bizjaka za ministra za pravosodje. Gospoda Jakoba Presečnika za ministra za promet. Dr. Slavka Gabra za ministra za šolstvo, znanost in šport. Dr. Dušana Kebra za ministra za zdravje. Dr. Dimitrija Rupla za ministra za zunanje zadeve. Dr. Janeza Potočnika za ministra brez resorja, zadolženega za evropske zadeve. Mag. Zdenko Kovač za ministrico brez resorja, zadolženo za regionalni razvoj. Preden dam predlog sklepa na glasovanje, sprašujem, ali želi kdo besedo za obrazložitev glasu? Nihče? Prosim. Najprej kolega Peče, za vami kolega Jelinčič, v imenu poslanske skupine ali osebnem imenu? Kolega Peče?
Jaz imam v imenu poslanske skupine, kolega Jelinčič v svojem lastnem imenu.
Tri minute imate na voljo. Prosim.
V Slovenski nacionalni stranki predloga za ministre ne bomo podprli. Ocenjujemo, da so vsi razgovori v obliki hearingov potekali v negativni obliki, to pomeni, da poslancem in pa poslankam niso bili predstavljeni programi, ni bila predstavljena uresničljiva vizija. Posebej pa gre zameriti za položaj ministra za finance, in sicer ocenjujemo, da projekt zmanjšanja inflacije, kot projekt, s katerim se bo ta državni zbor in pa slovenska država srečevala v naslednjih dveh letih, ni nastavljen tako, da bi lahko realno zmanjšal to stopnjo. Bojimo se celo več. Če bo ostajalo pri takih pripravah proračuna, kot smo jih zaenkrat bili vajeni v tej isti ministrski ekipi, ne bo Slovenija izpolnjevala nobenega od petih konvergenčnih kriterijev, o katerih danes toliko govorimo. Ocenjujemo, da bi bilo smiselno imeti ministrsko ekipo, ki bi bila sposobna izvesti take načrte, ki bi predvsem in v osnovi dvignila standard Republike Slovenije in ne toliko, kar je pa poudarek pri obstoječi vladi, da bomo všečni zgolj in pa le Evropi. Zato ne bomo podprli predloga ministrov. Hvala.
Hvala lepa, kolega Peče. Kolega Jelinčič, dve minuti.
Hvala lepa, gospod predsednik. Mislim, da čaka to vlado, ki bo danes izvoljena, čeprav brez naših glasov, hudo delo. Morala bo počistiti in "popucati" vse tisto, kar je prejšnja vlada pod vodstvom gospoda Drnovška naredila slabega. In naredila je marsikaj slabega. Morda bo nova metla v vladi, v osebi gospodaRopa, naredila tisto, česar gospod Drnovšek ni naredil. V naši stranki pričakujemo tudi zamenjavo še kar nekaterih ministrov v naslednji, recimo, prvi tretjini leta. In prav bo tako, da se bodo zamenjali nekateri ministri. Kar nekaj naj bi jih bilo, kajti nekateri delajo izredno slabo. Urediti boste morali tudi razmerja znotraj koalicije, ko vam lastni poslanci skačejo v hrbet s čudnimi amandmaji, ki rušijo vaš koncept. Takih zadev od Slovenske nacionalne stranke ne boste nikoli doživeli. Doživeli boste kritiko, konstruktivno sodelovanje, predvsem pa veliko pomilovanja, kajti delo, ki ga bo treba opraviti, da se bo ščistilo vse, kar je bilo naloženega slabega, bo enormno. V veliki meri tudi Sizofovo. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Jelinčič. Kolega Moge.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovani kandidati za ministra, lep pozdrav. Simbolika današnjega glasovanja je nekako zajeta v simboliki stave - moje z gospodom Cukjatijem, o ustanovitvi medicinske fakultete v Mariboru. Oba si želiva, da bi medicinska fakulteta bila, vendar on pravi, da je vlada nesposobna, da bi naredila. Jaz pa moji vladi zaupam, da bo naredila. Spoštovane ministrice in ministri, jaz zaupam v lepe programe, ki ste jih tukaj predstavili, moj glas bo za vas. Ob tem, ko boste čez nekaj trenutkov ovenčani z naslovom ministra, sprejmite to kot čast in vendar kot dolžnost, da bomo poslanci, ki odločamo v imenu vseh ljudi, ko vam bomo dali tudi to čast, pač zahtevali kdaj pa kdaj od vas, da to, kar ste obljubili, tudi naredite. Jaz vam že v naprej prisrčno čestitam. Sem prepričan, da boste izvoljeni. Želim vam uspešno delo v obeh letih, 2003 in 2004, tako proračunskih kot osebnih.
Hvala lepa, kolega Moge. Kolega Barovič, prosim.
Hvala lepa. Bom izkoristil dve minuti za tisto, kar prej nisem imel možnosti. Želel bi povedati, da je res, da so matična delovna telesa opravila poslušanja, da je razmerje predstavnikov oblikovano na osnovni politične moči, da ni bilo poslušanja zaradi kvalitete dela ali zaradi programov. Res je tudi, da niso vsi ministri slabi, pa tudi ne dobri. In res je to, še enkrat poudarjam, ni dobro, da sprejemamo vlado v paketu. To je pravzaprav prisila, da se oblikujejo in imenujejo tudi tisti ministri, ki zaradi rezultatov, med drugim naj povem, da je po zadnjih podatkih, recimo, 8 tisoč ljudi v Sloveniji, ki imajo dohodek nad 2 milijona, govorim neto, 300 tisoč pa jih živi v merilih revščine. Torej to so pokazatelji dela te vlade in teh nihče ne gleda. Žal mi je zaradi tistih redkih, ki niso slabi, da bom tudi jaz, še enkrat poudarjam, kot moji kolegi v Slovenski nacionalni stranki, proti sprejetju današnje vlade. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, ali želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Spoštovane kolegice in kolegi, na glasovanje dajem predlog sklepa o imenovanju ministric in ministrov v vladi Republike Slovenije. Glasujemo. Slovenija je dobila novo vlado. 54 za, 25 proti od 82 navzočih. [[Aplavz.]] [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 25.]] Vsem ministricam in ministrom vlade Republike Slovenije čestitam k imenovanju in jim seveda želim uspešno opravljanje te zahtevne dolžnosti. Zdaj bom prosil ministrice in ministre, da bodo pred državnim zborom Republike Slovenije tudi prisegli. Kolegice in kolegi, ministrice in ministri, predsednik vlade! Prisegel bo dr. Vlado Dimovski, minister za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam! Za njim bo prisegel dr. Dušan Mramor, minister za finance.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister! Prisegla bo ministrica za gospodarstvo dr. Tea Petrin.
Prisegam, da bom spoštovala ustavni red, da bom ravnala po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi delovala za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospa ministrica! Prisegel bo dr. Pavel Gantar, minister za informacijsko družbo.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister! Prisegel bo mag. Franci But, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister! Prisegla bo gospa Andreja Rihter, ministrica za kulturo.
Prisegam, da bom spoštovala ustavni red, da bom ravnala po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi delovala za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospa ministrica! Prisegel bo dr. Rado Bohinc, minister za notranje zadeve.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za dobro Slovenije.
Čestitam, gospod minister! Prisegel bo dr. Anton Grizold, minister za obrambo.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister. Prisegel bo mag. Janez Kopač, minister za okolje, prostor in energijo.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister. Zdaj bo prisegel mag. Ivan Bizjak, minister za pravosodje.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister. Zdaj bo prisegel gospod Jakob Presečnik, minister za promet.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister. Prisegel bo dr. Slavko Gaber, minister za šolstvo, znanost in šport.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister. Prisegel bo dr. Dušan Keber, minister za zdravje.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister. prisegel bo dr. Dimitrij Rupel, ministra za zunanje zadeve.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenijo.
Čestitam, gospod minister. Prisegel bo dr. Janez Potočnik, minister brez resorja, zadolžen za evropske zadeve.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospod minister. Prisegla bo mag. Zdenka Kovač, ministrica brez resorja, zadolžena za regionalni razvoj.
Prisegam, da bom spoštovala ustavni red, da bom ravnala po svoji vesti in da bom z vsemi svojimi močmi delovala za blaginjo Slovenije.
Čestitam, gospa ministrica. Spoštovane ministrice in ministri, ali želi kdo od vas ob tem trenutku spregovoriti ali morda predsednik vlade v vašem skupnem imenu? Predsednik vlade, prosim.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite, da se vam še enkrat zahvalim za podporo, ki ste nam jo dali in seveda tudi zaveza, da delujemo dobro, da delujemo učinkovito in da izpolnimo tisto, kar smo tukaj obljubili. Naj rečem, da je konec časa za besede. Čas je za dejanja in po tem se bomo ravnali. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Vas in ministrice in ministre vljudno prosim, da skupaj z nami končajo, zaključijo to točko dnevnega reda. Imamo še nekaj obvestil, potem pa vas vabimo v preddverje, kjer boste po tradiciji naredili skupinsko sliko nove vlade. Ker je bil poslanec dr. Slavko Gaber imenovan za ministra, v skladu s 14. členom zakona o poslancih začasno ne more več opravljati poslanske funkcije. O tem bom takoj obvestil republiško volilno komisijo in jo zaprosil, da zboru sporoči, kateri kandidat bo v skladu s 14. členom zakona o poslancih nadomestil dr. Gabra. Na podlagi obvestila republiške volilne komisije bo mandatno-volilna komisija državnega zbora pripravila poročilo in predlagala potrditev mandata ter o svojih ugotovitvah poročala zboru. Drugič. Ker je bila imenovana nova vlada, z današnjim dnem v skladu s 14. členom zakona o poslancih ponovno opravljata funkcijo poslanca oziroma poslanke dr. Lucija Čok in dr. Janez Drnovšek. S tem v zvezi v skladu s 14. členom zakona o poslancih prenehata opravljati funkcijo poslanca Mario Gasparini, ki je opravljal namesto poslanke dr. Lucije Čok funkcija v času, ko je ta opravljala funkcijo ministrice, in kolega Jaša Zlobec Lukič, ki je opravljal namesto poslanca dr. Janeza Drnovška funkcijo v času, ko je ta opravljal funkcijo predsednika vlade Republike Slovenije. Kolegice in kolegi! Dr. Janez Drnovšek je obvestil državni zbor, da zaradi skorajšnjega prevzema nove funkcije, ki ni združljiva s funkcijo poslanca, odstopa s te funkcije. Odstopno izjavo dr. Janeza Drnovška ste danes prejeli na klop, zato mu z današnjim dnem na podlagi drugega odstavka 9. člena zakona o poslancih tudi preneha mandat poslanca. O tem bom takoj obvestil republiško volilno komisijo in jo zaprosil, da zboru sporoči, kateri kandidat bo v skladu s 17. členom zakona o volitvah v državni zbor postal poslanec za preostanek mandatne dobe namesto poslanca, ki mu je prenehal mandat. Na podlagi obvestila republiške volilne komisije bo mandatno-volilna komisija državnega zbora pripravila poročilo in predlagala potrditev mandata ter o svojih ugotovitvah poročala zboru. S tem smo, kolegice in kolegi, predsednik vlade, ministrice in ministri, zaključili to točko dnevnega reda. Še enkrat ob koncu čestitke v imenu državnega zbora, z željo po uspešnem delu in predvsem po plodnem sodelovanju z našo hišo. Do nadaljnjega prekinjam s sejo. Nadaljevali bomo ob 15.30 uri.
Kolegice in kolegi, nadaljujemo sejo. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA SPREMEMB PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2003. Predlog sprememb proračuna je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Zbor je na 23. nujni seji že opravil uvodne predstavitve, stališča poslanskih skupin in razpravo o splošnem delu proračuna ter obravnavo prekinil pred glasovanjem o prvem delu državnega proračuna. Zato bomo sedaj šli na glasovanje, na odločanje o splošnem delu predloga sprememb proračuna za leto 2003. Pozivam vse poslanke in poslance, da se pridružijo, ker bomo odločali. Gospod Brejc, izvolite.
Gospod predsedujoči, meni je zelo žal, ampak mi tu sedimo in bi radi opravili svoje delo in prosim, da zagotovite to možnost, da mi lahko odločamo.
Hvala. Prehajamo na glasovanje. Gospod Moge, prosim.
Če je možno deset minut, da se posvetujemo.
Poslanska skupina LDS želi deset minut odmora za posvet o glasovanju. Odrejam deset minut odmora za posvet poslanske skupine LDS. Nadaljujemo ob 15.48 uri.
Nadaljujemo z delom. 10 minut je minilo. Prosim, da zasedete svoja mesta. Kot veste, v skladu s časovnim potekom te seje, bi danes morali končati točko 3 in točko 4. To se pravi, proračun leto 2003 in 2004. Čaka nas veliko dela. Pozivam vas k dobremu sodelovanju in pozornosti, da ne bi izgubljali časa. Prehajamo torej na odločanje o splošnem delu predloga proračuna za 2003.
Spoštovani predsedujoči, verjetno je korektno, da daste poslanskemu klubu Liberalne demokracije možnost, da obrazloži sklepe, ki so jih medtem oblikovali, ko so zahtevali odmor.
Hvala.
Odmor je bil koristen. Mi bomo te sklepe podprli.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Prosim za pozornost, ker glasujemo. Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 40, proti 5. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je splošni del predloga sprememb proračuna za leto 2003 sprejet. Prehajamo na obravnavo osrednjega dela predloga sprememb proračuna za leto 2003. Želi kdo besedo? Gospod Božič, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. O tem proračuna bi lahko veliko govorili, ampak omejil se bomo samo na majhno ugotovitev. Iz memoranduma smo lahko prebrali, da bo bruto domači produkt v letu 2003 5 tisoč 45 milijard tolarjev, odhodek pa 1 tisoč 449 milijard 652 milijonov in še nekaj tisočakov, lahko rečemo tisoč petsto milijard. To pa samo kot uvod, kajti rad bi posebej poudaril pri ministrstvu za gospodarstvo poglavje socialno varstvo in zlasti to kot dokup zavarovalne dobe in odškodnine po zakonu o prepovedi proizvodnje in prodaje azbestnih izdelkov. Sprememba proračuna za leto 2003 je črtanje tega proračuna za 100 milijonov tolarjev: iz 813 milijonov 225 tisoč na 713 milijonov 225. Že preden je bil popravljen predlog proračuna, sem prosil ministrstvo za gospodarstvo, da mi je dalo nekaj podatkov, zakaj ljudje, ki so zboleli za azbestozo, dobili poklicno bolezen in pričakujejo odškodnine po zakonu, ki smo ga sprejeli v tem parlamentu. Stanje je zelo žalostno. V teh letih, kar zakon velja, je bilo do sedaj sklenjenih 700 poravnav, še vedno pa ostane 509 poravnav v letošnjem letu in v naslednjih letih. Prejel sem tudi razlago proračuna. Vsako leto se v proračunu namenskemu delu za ta zakon črtajo sredstva in konec leta 2004, ko naj bi zakon nehal veljati, bomo dobili za ta namen manj za milijardo 233 milijonov 720 tisoč 10 tolarjev. Sprašujem se in sprašujem tudi vas, kolegice in kolegi, ki smo sprejemali zakonodajo, ali je to prav. Sprejeli smo zakon, da bomo dali in plačali odškodnino tistim, ki so zboleli, ker so delali v azbestni proizvodnji in počasi umirajo. V moji poslanski pisarni so se nekajkrat oglasili ljudje, ki čakajo na rešitev prošnje za izplačilo odškodnine. Pred mesecem dni mi je umrl sosed, star 51 let. In ko sva se pogovarjala, je rekel, "škoda, Ivan, da ne moreš prav nič narediti". Pa sprašujem vas, kolegice in kolegi, če smo sprejeli zakon, zakaj potem ni dovolj denarja, da bi to odškodnino, ki smo jo obljubili, ljudem tudi plačali. Zakaj še 509 prosilcev čaka na rešitev? Pri tem ne krivim samo ministrstva za gospodarstvo, krivim nas vse. Mislim, da če pri 1.500 milijardah ne moremo dobiti denarja, da bi plačali ljudi, ki imajo poklicno bolezen in smo jim obljubili, če bodo zdravniki ugotovili, da imajo poklicno bolezen, bodo dobili izplačano odškodnino, pa ni narejeno. Ker se je gospod Bajuk oglasil, bom tudi takole končal: ali bo predsednik komisije za nadzor proračuna protestiral, če bo ministrstvo za gospodarstvo to postavko preseglo? Hvala lepa.
Hvala. Prosim, če se prijavite k razpravi. Kdo želi naslednji besedo? Gospod Kelemina in nato gospod Battelli.
Hvala lepa. Če se ne motim, smo zdajle pri posebnem delu predloga proračuna, kajne?
Govorimo o posebnem delu, splošna razprava o posebnem delu.
Tako, ja. Tu bi kar pri 1. točki postavil vprašanje, in sicer imamo predvidena sredstva za predsednika republike Slovenije. Imeli smo s prvim sprejetim proračunom za leto 2003 predvidenih 513 milijonov tolarjev, s to spremembo pa mislim, da smo zraven dodali, če pravilno gledam te dokumente, ker se sicer težko znajdem iz njih, ker so malo čudni, da bo 60 milijonov več porabljenega denarja za predsednika republike Slovenije, kot je bilo predvideno prvotno. Zdaj sprašujem, ali je teh 60 milijonov povečanja stroškov za preoblikovanje nove vlade oziroma nove vlade in s tem tudi postavitev novega predsednika države oziroma kateri stroški so zdaj tisti, ki so toliko pomembno vplivali na to, da smo morali za 60 milijonov stroške povečati. Sicer je tukaj v nadaljevanju vse to opisano, ampak jaz temu opisu ne verjamem preveč in bi vseeno hotel slišati, ali je tukaj notri všteto tudi teh 60 milijonov oziroma ti stroški preoblikovanja oblasti. Ali ti stroški dodatno pridejo in kje bodo potem vzeti, da se bo to poravnavalo, če ni tako. Prosim, da se na to vprašanje odgovori. Hvala.
Hvala, kolega Kelemina. Gospod Battelli.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Na posebni del proračuna sem vložil dva amandmaja. En amandma omogoča [[...]]
Gospod Battelli, pri amandmajih se lahko razpravlja, ko bomo prišli do njih. Če imate splošno razpravo k posebnemu delu, pa izvolite.
Zdaj sem mislil razpravljati, pa ne bi potem. Bi govoril o tem [[...]]
O vsakem amandmaju bo dana beseda, da bomo lahko o njem spregovorili.
V redu. Hvala.
Hvala. Še kdo? Gospod Sok.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Tole prekinjanje nas je verjetno malo zmedlo in ne vemo, kje začeti to razpravo. Če sem prav razumel, smo sedaj pri posebnem delu proračuna. Ali je tako?
Tako je.
Tukaj ima Nova Slovenija časa 20 minut. Rad bi izkoristil ta čas in bi opozoril na dve zadevi. V teh dneh, ko smo govorili o vladi na teh tako imenovanih hearingih, pa potem pri vseh posameznih točkah dnevnega reda, je bilo veliko govora o gradnji slovenskega avtocestnega programa. Če sem prav poslušal nastop mandatarja, je tukaj v parlamentu zagotavljal, da bo v bodoče v letu 2003 in pa v letu 2004 več denarja za izgradnjo slovenskih avtocest. Če gledam ta rebalans proračuna, lahko iz njega vidim, da se praktično sredstva za investicijsko vzdrževanje cestzmanjšujejo in to kar občutno, za 1,8 milijard tolarjev. Rad bi opozoril, ko smo sprejemali proračun za leto 2003 je opozicija imela veliko pripomb na višino sredstev, določenih za izvajanje slovenskega cestnega programa. Že takrat je gospod Rop, kot takratni finančni minister, potem v dopolnjenem predlogu proračuna sredstva za izgradnjo in vzdrževanje avtocest povišal. Sedaj pri rebalansu pa jih ponovno zmanjšuje. Se pravi, jaz to razumem kot nek razkorak med besedami in pa med dejanji. Takrat je bilo rečeno, da je s tem pozicija prisluhnila opoziciji, da so s tem upoštevani vsi napovedani amandmaji in pa pripombe opozicije. Sedaj pa vidim, da se z rebalansom ponovno sredstva za investicijsko vzdrževanje slovenskih cest zmanjšujejo. Res bi želel odgovor,zakaj takšno početje. Zelo veliko smo razpravljali o slovenskih cestah. Tu je bila obljuba, da bomo dobili v prihodnjih mesecih, pomladanskih mesecih leta 2003 poslanci ponovno v odločanje rebalans nacionalnega programa. Vsi smo razpravljali o tem, kako močno zaostaja gradnja cest za tem nacionalnim programom. Po drugi strani pa lahko vidimo, da vlada dejansko z rebalansom sredstva za leto 2003 zmanjšuje. Kdo naj potem verjame, da se bodo realizirala tista sredstva, ki so danes napovedana v proračunu za leto 2004? Praktično nihče. Če bomo sprejeli danes proračun za leto 2004, še preden se bo leto 2004 začelo, boste prišli v parlament z rebalansom, verjetno tudi če bo potrebno dvakrat, in potem spet ta sredstva znižali. To so lažne obljube in kot opozicijski poslanec na takšno početje ne morem pristati. Druga zadeva, na katero bi rad opozoril in o kateri je tudi že danes pa v teh dneh bilo veliko govora, je padec kmetijske proizvodnje in pa vse večji uvoz kmetijskih proizvodov iz držav Evropske unije. Če tukaj pogledam na strani 87 tega posebnega dela proračuna, lahko ugotovim, da se program podpor za prestrukturiranje kmetijske proizvodnje iz 2 milijard zmanjšuje na 500 milijonov. Če bi kaj pričakoval, potem bi pravzaprav od ministra oziroma od vlade in pa seveda posledično od ministrstva za kmetijstvo pričakoval, da bi pravzaprav denarna sredstva za prestrukturiranje povečali, ne pa da jih zmanjšamo. Da ne bi, recimo, viškov mleka reševali na način kloramfenikolske afere, ampak bi viške mleka reševalina takšen način, da bi se del te mlečne proizvodnje enostavno preusmeril v neko drugo proizvodnjo. Slovenija je velik uvoznik sadja. Slovenija postaja tudi vse večji uvoznik mesa iz držav Evropske unije. Praktično bi potem bilo treba program na področju kmetijstva peljati v tej smeri, da bi tam, kjer imamo manjke, poskušali te naše kmete, ki seveda ne bodo mogli parirati kmetom v Evropski uniji, preusmeriti na kakšne druge kmetijske proizvodnje. Boste rekli, katere. Jaz mislim, da je možnosti v Sloveniji zelo veliko. Naj omenim samo eno. Prebral sem podatek, da imamo v Sloveniji, ki je dejansko v celoti primerna za proizvodnjo jagod, imamo manj kot, ne vem, po nekaterih podatkih okoli 100 hektarjev imamo posejanih površin in zasajenih z jagodami. Na drugi strani pa te iste jagode na veliko uvažamo iz Italije, Španije in tako naprej. Torej, to je samo en primer. Lahko bi nadaljeval v tej smeri. Kaj vse bi se dalo narediti, da bi recimo zmanjšali in pa določen delež proizvodnje mleka preusmerili na neko drugo proizvodnjo. Če pa to želimo, pa moramo za to imeti denar. In ne razumem, zakaj dejansko zmanjševanje denarja za te programe. Mogoče nisem pravilno prebral, ampak če pogledate na strani, kot sem omenil 87, se pravi, program podpor prestrukturiranju se zmanjša iz 2 milijard na vsega 500 milijonov. Mogoče mi boste lahko odgovorili na ti dve vprašanji, če pa ne, sem pa pač podal svoje videnje in pa svoje razmišljanje k temu rebalansu, ki je pred nami. Hvala lepa.
Hvala, kolega Sok. Vmes bi samo opozoril, da je najavljen čas razprave vseh poslanskih skupin za celotno točko dnevnega reda, tudi za amandmaje, da ne bi potem kdo iskal dodatnega časa, da bodite racionalni s svojim časom. Prepuščam pa to vam. Kolega Drobnič.
Ob tej razpravi glede proračunskih sredstev in namenov za posamezne programe se je vedno treba tudi vprašati, kako bo s proračunom, ali bo to vse zdržal. Enaka skrb porabi bi bila po mojem mišljenju potrebna tudi, kako prihajajo v proračun sredstva. Če vlada in državne službe ne skrbijo v zadostni meri za to, da bi se davki, prispevki vplačevali v blagajno, potem je seveda težko zagotoviti izravnan proračun. Že prej sem omenil, pri prejšnji točki, da se je pojavila pri nas določena navada, kako se izogibati davkom in da pri tem seveda pomagajo tudi nekateri funkcionarji ali pa državne službe, da tisti, ki bi bili dolžni plačati prispevke, da tega ne storijo in to potem ponujajo kot najboljšo inovacijo. Pravičnost je tudi v tem, da tisti, ki so v enakem položaju, tudi enako plačujejo, ne pa da tisti, ki so v enakem položaju, plačujejo različno. Izpadli so seveda prihodki od DDV-ja, izplačani so prihodki od davkov. Če sklepajo menedžerji pogodbe preko pravnih oseb, potem seveda ne pride v državni proračun nič in ostane njim vse za osebno porabo skozi podjetje. O tem vlada vodi premalo računa. Zato pa se potem sprašujemo, kako zagotoviti potrebna sredstva. Vlada seveda, ker ne postori tistega na prihodkovni strani, ne more izpolniti osnovnih poslanstev, katere tudi vsak dan razlaga ali pa na začetku proračunskega odbobja. Kot vidimo, se znižujejo sredstva z rebalansom za regionalni razvoj, pospeševanje zaposlovanja invalidnih oseb. Omenil sem, da je brezposelnost invalidov strahotno narasla. Vlada, minister predlaga zmanjšanje sredstev. To je podoba te vlade in ministra tukaj ni notri, da bi to poslušal. Sicer se ga pa tako ali tako ne bo dotaknilo. Izobraževanje odraslih, bodoča učeča se družba, isto zmanjšanje. Pomoč družini, socialno varstvo starejših. Družba se stara, sredstva se zmanjšujejo. Tudi posebni socialnovarstveni programi in vzdrževanje zavodov se zmanjšuje. Ne vem, kako bodo zavodi to zdržali, kajti večina zavodov je v državnih rokah. Ali se ne bodo več strehe popravljale, da bo teklo v prostore, pa bodo podlagali kante, zato da ne bo poplave? Tako se pač loteva vlada tega rebalansa. Rebalans pa delamo za neko obdobje, ki ga sploh še nismo nastopili, kar je nonsens. Novinarji so takrat ob sprejemanju govorili, kakšen dosežek je to, da smo sprejeli proračunza leto 2003, za 2004, pa delamo rebalanse. Hvala bogu, da je tega leta skorajda konec, ker sicer bi nas verjetno zadel še kakšen rebalans v letošnjem letu, za leto, ki ga še nismo začeli. Hvala lepa za takšno načrtovanje, lahko sem samo zgrožen. Hvala.
Hvala. Gospa Majda Širca.
Hvala lepa. Vredno se mi zdi oglasiti se, ker se mi zdi, da je treba včasih razpršiti neko navidezno, pa tudi vladno zadovoljstvo, da je s skrbstvom, torej tudi materialnim za kulturo, vse v najlepšem redu. To zadovoljstvo je očitno obče, saj beremo, da je delež proračunskih sredstev za kulturo bistveno porasel, in sicer z 22 milijard v letu 2000 na 28 milijard v letu 2002. A vendarle so - in zato moram nekako izkristalizirati to napačno branje - ti komentarji zanemarili podatek, da je delež sredstev za kulturo v državnem proračunu Republike Slovenije padel z 2,14% v letu 2000 na 2,11% v letu 2002. Padel je ne glede na to, da so se sredstva za delovanje občinskih javnih zavodov s področja kulture leta 2000 prenesla na državo, in to kar za veliko vsoto, ne glede na to, je delež v državnem proračunu manjši kot recimo leta 1997, ko je znašal kar 2,24% oziroma 0,57% znotraj domačega proizvoda, danes, se pravi pet let kasneje, pa je ta manjši. In tudi ne glede na to, da je leta 1999 začel veljati zakon o tako imenovanem kulturnem tolarju, ki ga vlada izvaja v vedno manjšem odstotku, njegova realizacija je padla iz leta 1999, ko se je izvajal skoraj 46%, na 29% v letu 2001 in dobrih 33% v letu 2002. Delež je padel tudi ne glede na to, da se obseg delovanja na področju kulture in ambicij veča. Bistvenih prestrukturacij, zmanjšanj ali pa celo radikalnih in novih definicij javnega interesa pa na tem področju ni ali pa celo ne more biti, kar je logično. Pri podrobni analizi strukture državnega proračuna za kulturo v zadnjih letih pa zaskrbljuje še eno dejstvo, in sicer to, da upada delež sredstev na skoraj vseh programskih področjih, ne glede na že prej omenjeni prenos sredstev financiranja občinskih javnih zavodov na državo, je, glede na prejšnja leta, upad deleža sredstev za uprizoritvene umetnosti, glasbeno dejavnost, drastično za založništvo, za Slovence zunaj Republike Slovenije za mednarodno dejavnost, in to v času pred vstopom v EU, za štipendije, narodnosti v Republiki Sloveniji. Opazno pa se je povečal, in kar je zaskrbljujoče, odstotek za upravne organe ministrstva, tudi za nove zaposlitve, ki znaša skoraj toliko, kot vsi samostojni ustvarjalci na področju kulture, presega odstotek celotnega mednarodnega sodelovanja in izdatke za ljubiteljsko dejavnost, in tako naprej in tako naprej. Ampak vendarle, hotela sem opozoriti, da amandmaji, ki so se zdeli predstavnikom odbora za finance bremenilni, mogoče tudi zato, ker niso bili dovolj utemeljeni ali niso dobili prave razlage, so bili vloženi z dvema ambicijama. Prvič so posegali samo v tista sredstva, ki so pomenila tisto razliko, ki se je zgodila z upadom sredstev za kulturo, na že sprejetem v državnem zboru za leto 2003 potrjenim proračunom Torej gre za 374 milijonov tolarjev. Amandmaji pa sploh niso bili narejeni na način, ki bi pomenil, da končno izvajamo 100-odstotni delež zakonskih sredstev, ker bi potem morali segati nad več kot par milijard vrednosti sredstev. Je pa jasno, da ujetost vseh nas in vas v želje in možnosti je očitna, zato niso bili tako ambiciozni. Ampak tudi tisti, ki niso bili tako ambiciozni, so padli.
Hvala. Kolega Kebrič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, kolegice, kolegi. V mnenju, da je predlog rebalansa proračuna potreben, so lahko ta mnenja seveda različna. V naši poslanski skupini ocenjujemo ta predlog kot potreben. Zakaj? Pogoji, predvidevanja za prihodnje leto, ki se približujemo, so bolj znani, kot so pa biliznani takrat, ko smo sprejemali proračun. Tudi v družini se zadeva spreminja tako rekoč iz meseca v mesec, planiraš nekaj, zaslužek ali dohodek je nižji, kot si predvideval, in seveda so potrebni varčevalni ukrepi. Ko smo pregledovali amandmaje, smo videli, da vsi želijo pravzaprav nekaj več, vendar ob upoštevanju poslovnika, kar so kolegice, kolegi storili, se je zgodilo to, da iz določene postavke, če bi vse amandmaje upoštevali in njihov seštevek, bi presegel celo tisto postavko, ki je v proračunu prvotno bila predvidena. Zato menimo, da je prav, da se vsi varčno, skrbno ravnamo in zato je tudi prav, da je vlada predložila ta predlog rebalansa proračuna, za katerega že danes vemo, da ob teh pogojih, kakršni so danes na razpolago in predvidljivi, bi ta rebalansirani plan bilo mogoče, kot državni proračun, tudi dejansko realizirati. Zato pa posebej menimo, da je pravi čas, da se sedaj opozorijo ministrstva, katerim se z rebalansiranim planom določene postavke zmanjšujejo, da ne bodo trošila, da ne bodo sklepala pogodb za naprej in seveda v okviru tistih postavk, ki so bile postavljene v načrtu proračuna za leto 2003. Zato je sedaj skrajni čas, da tak rebalans sprejmemo, da se vsi zavedamo spremenjenih okoliščin in začnemo varčevati na vseh koncih in krajih Zato menimo v naši poslanski skupini, da bomo podrobno še v okviru časa, ki bo na razpolago za posamezne amandmaje, lahko izrazili svoje mnenje, ali jih podpiramo ali ne. Tudi sam se priključujem določenemu mnenju, zakaj smo v rebalansu določene postavke - govorim tudi o pokojninski blagajni, pravilno se glasi zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje - znižali. Na drugi strani smo pa včeraj dobili tudi finančni načrt ZPIZ-a, ki je prav tako rebalansiral svoj prvotni načrt za prihodnje leto, pa sene bom spuščal v podrobnosti, ki se tičejo tudi državnega proračuna, posameznih postavk, transfera v pokojninsko blagajno, saj vemo, da prihodki iz naslova prispevkov ne zadovoljujejo niti za izplačilo vseh pokojnin tistih, ki so bile zaslužene, po drugi strani pa tudi transfer ne zadovoljuje tistih postavk, za katere je odgovorna vlada z ozirom na postavke predčasnega upokojevanja takih in drugačnih postavk, saj je naštetih kar preko 30, za katere je vlada prevzela odgovornost in smo mi določene zakone sprejeli, ki jih mora sedaj vlada izvrševati, zato mora tudi iz državnega proračuna transferirati oziroma dotirati pokojninski blagajni. Hvala za vaše poslušanje.
Hvala. Besedo ima še kolega Pukšič. Prosim.
Hvala lepa. Ob pregledu predloga sprememb proračuna za leto 2003 pri tem posebnem delu nisem nikjer zasledil namere ministrstva za notranje zadeve, kaj bo pravzaprav naredilo. Vedno opozarjam na problematiko deleža financiranja lokalnih skupnosti. Po drugi strani pa ministrstvo za notranje zadeve preko upravnih enot izpostavlja tako imenovane informacijske pisarne izven mest, kar je dobro, absolutno, in se s tem strinjam in je to potrebno. Na ta način se določena opravila, od registracije osebnih, potnih listov in tako dalje, prinesejo bližje ljudem. Ni pa dobro, da gre to na račun lokalnih skupnosti. Ministrstvo za notranje zadeve ne pokriva najetih vodov pri Telekomu, kar seveda ni poceni. To je preko 1 milijona samo za en najeti vod. Ministrstvo ne pokriva najemnin za prostore, kar je pa še bolj neracionalno, če so ti prostori trikrat tedensko uporabljeni, dvakrat tedensko pa ne. Lokalna skupnost seveda ima s tem stroške. Ne reči, potem se pa temu odpovejte. Ne gre za lokalno skupnost, gre za prebivalstvo na tem področju. Nujno je, da ministrstvo za ta del poskrbi in z lokalnimi skupnostmi podpiše takšno ali drugačno pogodbo in zadevo uredi. Dejstvo je, da je to v nasprotju s poslovanjem in da ob pregledu računskega sodišča bo lokalna skupnost in ministrstvo za notranje zadeve v prekrških. Zakaj lokalna skupnost? Zato, ker jo je pač ministrstvo v to dobesedno prisililo, ker nima druge možnosti. Drugo pa, v zvezi s kadrovsko politiko, predvsem na ministrstvo za notranje zadeve bi rad posebej opozoril. V nekaterih, poznam konkretne primere, v nekaterih upravnih enotah je več kadra, ki je bil prenešen iz bivših velikih komunalnih, tistih 64 občin, in je ta kader končal na upravnih enotah. Sedaj imajo nekateri načelniki resnične probleme, kar nekaj ali pa veliko tega kadra dela štiri ure in tako dalje. Kot število ostaja, dejansko pa ni možno zaposliti novega kadra, usposobljenega, in zapolnjevati ta dela, ki so. Zato se pa seveda potem na določenih področjih pojavljajo, ne samo ob menjavi potnih listov in takodalje, ampak vedno, vedno problemi, vrste, številke. Glejte, ni normalno, da katerikoli dan v tednu je za registracijo vozil potrebno stati v vrsti oziroma priti do devete ure, dvigniti številke, če nisi do takrat, potem do 15. ure tako ali tako več ne prideš na vrsto. V tem posebnem delu, tudi komisija za Slovence v zamejstvu in po svetu je opozorila ministrstvo za zunanje zadeve, ker se ne strinjamo in ni sprejemljivo, da je 40 milijonov tolarjev bilo odvzeto uradu za Slovence v zamejstvu in po svetu prav za izobraževanje, za to, da se ohranja slovenski jezik v zamejstvu in po svetu. Jaz sem o tem govoril ob sprejemanju tega proračuna, da od leta 1996 pa do leta 2003 se je na tem področju relativno zmanjšalo za polovico sredstev, v primerjavi s proračunom v celoti. In seveda ni sprejemljivo, da se še na tej postavki pobere tisti minimum, da seveda uradu na koncu ne ostane to, kar je pravzaprav že bilo dogovorjeno za financiranje.
Hvala. In še enkrat kolega Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj. Ob sprejemanju državnega proračuna oziroma rebalansa proračuna za leto 2003, glede na to, da gre za manj pomemben dokument, sklepam po udeležbi maloštevilnih ministrov, bi vseeno bilo prav, po moji oceni, da bi bili tukaj nekateri ministri oziroma bi jih bilo več in da bi spremljali to razpravo in tudi mogoče dobili kakšno idejo, kako in kajtudi te notranje razporeditve narediti, ker niso vse, prav gotovo, takšne, ki bi bile najbolj ustrezne, glede na njihova poznavanja oziroma njihova gledanja, reševanja posameznih vprašanj, ki se v državi pojavljajo. Poslanci prav gotovo to vemo, kaj se dogaja, ker nismo taki birokrati. Žal vidim, da ni interesa s strani vlade. Niti ni novega finančnega ministra, ki bi poslušal to, kar mi danes govorimo tukaj, niti ni iz zelo pomembnega novega resorja za regionalni razvoj nobenega tukaj. Kako je to mogoče? Mi imamo marsikaj povedati in bi bilo prav, da to nekdo sliši. Gospod predsedujoči, kako boste zagotovili kompetentno, suvereno obravnavanje tako pomembne tematike, pa čeprav gre samo za rebalans, da bi nekdo tukaj te stvari poslušal. Gospa Petrinova, vsaka čast, da je tukaj, ampak ona z regionalnim razvojem nima več, tako rekoč, skoraj nič. Te stvari so zdaj drugače urejeno. Imamo še mogoče kadre v njeni službi, ampak ti kadri morajo zdaj nekam iti. Ne vem, to bi bilo treba tudi povedati, kam bo to šlo zdaj. Ne vem nič. In ravno o regionalnem razvoju hočem nekaj govoriti v tej razpravi. Rad bi podatke, koliko različnih regionalnih pomoči iz posameznih resorjev je letos neposredno namenjeno za te izvedbene regionalne programe, ki so jih naše razvojne agencije pripravile za leto 2003. Kolikor mi je znano, glede na pregled teh izdelanih izvedbenih projektov za regionalne razvojne agencije oziroma za statistične regije, je teh projektov za nekaj milijard, 10 milijard. Vseh sredstev, ki bodo pa verjetno na nek način namenjena - lepo pozdravljam novo ministrico, sem zelo navdušen, da je prišla - pa je bistveno manj oziroma, kar je najhuje, je to, da mi nikdar, pa čeprav smo na to leta in leta opozarjali, predvsem pa tudi s predlogom oziroma z rebalansom proračuna za leto 2003, ne vidimo, nimamo pregleda, kako so ta sredstva po posameznih ministrstvih, resorjih razporejena za neposredne regionalne spodbude, da bi imeli nek pregled, da bi vedeli, koliko sredstev na posameznem resorju je predvidenih in bi potem lahko sledili strategiji regionalnega razvoja, da bi lahko sledili strategiji gospodarskega razvoja, o kateri vi vedno govorite, da bi potem tudi lahko sledili vsem programom razvoja od leta 2002 do leta 2006. Če se ne motim, smo zdaj sprejeli neke dokumente. To so obsežni temeljni dokumenti, ki jih mi moramo seveda poznati kot poslanci, pa jih seveda ne poznamo oziroma večina jih ne, predvsem pa jih mora poznati vlada, predvsem jih morajo poznati izvajalci, kite projekte uresničujejo na terenu, da se potem tudi iz strukture predloga proračuna vidi, da vedo, kaj je dejansko bilo upoštevano in kaj ni bilo upoštevamo. Zdaj vsi iščemo, listamo te papirje in tega pregleda ni. Trdno sem prepričan, da bo novo ministrstvo za regionalni razvoj poskrbelo, ne glede na to, da bomo danes verjetno sprejeli rebalans proračuna za leto 2003, pa da tega pregleda ni po posameznih resorjih, da bo to pripravilo in da bomo imeli potem poslanci v nadaljevanju, pa ne samo mi, ampak tudi tiste institucije, ki to potrebujejo, pregled nad strukturo, obliko in vrsto ter količino teh regionalnih pomoči. Zdaj bi pa nekaj drugega v zvezi s tem povedal. Upam, da bo nova ministrica, ki je zelo kritična - to moram povedati, na svoji predstavitvi je ocenila dosedanje stanje na tem področju, pa tudi sam sem najmanj pol leta zelo vpil, da to področje ni urejeno, in si morda lahko vsaj delček pripisujem, da je moja zasluga, da smo ustanovili oziroma da ste ustanovili novo ministrstvo, ker dejansko tako naprej ni več šlo. Če je bil tudi moj prispevek k temu, si pač štejem lahko v čast, ne morem pa reči, da je to ravno samo zaradi mene, ampak vsi so potem začeli to za mano ponavljati, čeprav so vedeli, ampak niso se tako izpostavljali, kot sem se sam od vsega začetka. Poglejte, v dokumentu je zapisano, da agencija za regionalni razvoj oziroma zaposleni v tej agenciji so se v zadnjih letih ustrezno izobraževali, tudi v državah članicah EU, ter pridobili potrebno znanje. To pomeni, naj bi pomenil ta stavek, da so se dejansko zaposleni v agenciji za regionalni razvoj do neke faze usposobili za te evropske sklade, strukturne sklade in kohezijski sklad in da bi potem morali znati, tudi tam, kjer bi bilo potrebno, na regionalnem nivoju, pomagati pripraviti določene dokumente, da bi potem ti izvedbeni projekti vsaj približno oziroma prav bi bilo, v celoti zadostili vsem potrebam, česar v tem trenutku ni, na kar je nova ministrica opozorila. Ampak, poglejte, kaj se je zgodilo potem. Nekaj drugega, zelo pomembnega. To je pa zdaj pomembno in bi bilo prav, da vsi poslušate, kajne, gospod Anderlič? Glejte, tu nam je za leto 2003 za izvajanje zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja poslalo ministrstvo za gospodarstvo neko poročilo, kako se bo to uresničevalo v letu 2003 in tako naprej, in poglejte, kaj so potem v dokumentu zapisali - in to mi počnemo - bom prebral, poglejte: "Zavedajoč se potrebnosti objektivne ocene izvajanja regionalne politike, ki bi omogočila ovrednotenje ciljev zastavljene strategije regionalnega razvoja Slovenije ter njegovo dopolnitev in posodobitev, je ministrstvo za gospodarstvo skupaj z ministrstvom za šolstvo, znanost in šport podprlo ciljni raziskovalni projekt," ciljni raziskovalni projekt sta obe ministrstvi podprli, in sicer naslov projekta: reforma reforme regionalne politike. Tako se dela pri nas, vidite. Katera reforma reforme regionalne politike - in to si upate v teh dokumentih napisati in predložiti državnemu zboru in slovenski javnosti, in obrazlagate potem seveda te stvari, da so stvari zastarele, da niso več sodobne in tako naprej in je potrebna reforma reforme. To se točno vidi, da oblast ni pripravljena, kljub sprejetim dokumentom, strategiji regionalnega razvoja, strategiji gospodarskega razvoja, kot sem povedal, kljub vsem planom razvoja od leta 2002 do 2006, vseh teh temeljnih dokumentov nočete upoštevati, ker niste sposobni zagotoviti sredstev za to, ker niste usposobljeni na državni ravni uresničevati te politike in zagotavljati sredstev, na podlagi katerih bi resnično oblikovali neko strukturo, finančno strukturo, ki bi naj na regionalnem nivoju poskušala te velike razlike med regijami, ki se dogajajo, nekako sanirati. Poglejte, naši kadri iz nerazvitih regij odhajajo. Jaz se pogovarjam s celo vrsto izobraženih, visoko izobraženimi ljudmi, ko ne vedo, kam bi se dali in tavajo malo tukaj, malo tam, nekaj honorarno in tako naprej. Pravijo, to je absurd v tej državi, saj če nisi v LDS, ne moreš danes službe dobiti, pa četudi si, včasih ne moreš dobiti, in tako naprej. Skratka, groza. Podjetja smo uničili, razvojnih nekih komponent oziroma tistih sektorjev, kjer so nekateri v prejšnjih časih, ko so bila podjetja še nekoliko večja, pa močnejša, imeli tudi svoje razvojne sektorje, teh razvojnih sektorjev ni, ker smo jih ukinili zaradi lastninjenja, ker je bilo potrebno zmanjšati vrednost podjetja na minimum, da se potem lahko olastninijo in z notranjim odkupom odkupijo in prevzemi in tako naprej, saj poznate te finte, tega vam ne bom razlagal. In danes je priložnost za to, da mi te mlade kadre in vse te visoko izobražene kadre zaposlimo na lokalnem nivoju in jim pomagamo, da bodo zaposleni pomagali pa bomo tudi gospodarstvu, ker bomo s tehnološkimi in drugimi inovacijskimi parki - ali kakorkoli se bodo že imenovali - podjetjem nudili nek servis za razvoj, za bodočnost izdelkov, tehnologij in tako naprej. Imamo kadre na razpolago, čakajo, nimajo kaj delati, mi pa ne ustvarimo te finančne strukture, da bi lahko to na tem nivoju naredili. To je treba v vseh zaostalih regijah v Sloveniji narediti. To je ključ, motor vsega, kar lahko sploh naredimo. In kako si lahko mi predstavljamo, ki vedno govorimo o nekem partnerstvu, in jaz ga podpiram, absolutno, resnično, partnerstvu, se pravi nosilcev projektov, kdorkoli že so podjetja, posamezniki, investitorji, skupina investitorjev, holdingi, kdorkoli hočete, potem lokalne skupnosti, kot soudeleženi, naš državni denar iz državnega proračuna, kohezijski skladi oziroma skladi Evropske skupnosti, vsi ti skupki finančnih sredstev, finančna konstrukcija, ki bi naj zaživela v najkrajšem času, če hočemo Slovenijo potegniti, predvsem pa te zaostale regije, iz zaostalosti, ne funkcionirajo. Gospa ministrica, jaz vam toplo polagam na srce, dajte napraviti nekaj na tem področju, da mi zaposlimo najprej visoko usposobljene kadre, ki jih imamo na terenu. Tehnološki parki, razvojne agencije oziroma institucije, ki bodo dejansko omogočile, da pomagamo podjetjem, da ustvarjamo tudi, da mogoče iščemo neke programe in ponudimo potencialnim investitorjem projekte, ki bodo dejansko potem, ko bodo enkrat v nekem okolju zaživeli, kjerkoli že, prav gotovo dajali rezultate. Možnosti je nešteto. To vsi vemo, da jih je. Potrebno jih je samo izkoristiti. Zato bi vas prosil, če se le da, reforma regionalne politike, dajte minimizirati na nek način, če jo že morate narediti, ne vem, koliko denarja bo za to šlo. Dajte napraviti na tem nivoju pregled, najprej vseh teh spodbud, ki so in pa dejansko najprej narediti te tehnološke razvojne parke in jaz sem trdno prepričan, da uspeh ne bo izostal. Toliko glede regionalne politike. Ostalo pa seveda v nadaljevanju, za leto 2004 se bomo pa še verjetno pogovarjali. Hvala lepa. Samo to me je najbolj težilo in to sem želel povedati. Hvala lepa.
Hvala, kolega Kelemina. Želi še kdo pri tem delu besedo? Če ne, bi ta del razprave zaključili. Vmes so se nam pridružili novi ministri in ministrice, državni sekretarji in sekretarke. Vse vas lepo pozdravljam, ker vas v uvodu, ko sem začel točko, še ni bilo. Zdaj bi vprašal, ali želi vlada na nekaj teh vprašanj, ki so bila postavljena, odgovoriti. Tudi vas bi pa spomnil na to, da ste planirali 20 minut za skupni čas razprave oziroma za te odgovore in kako ga boste porabili, prepuščam vam. Minister But, prosim.
Hvala lepa. Jaz bi samo dal odgovor oziroma pojasnilo gospodu poslancu Soku. Mislim, da gre verjetno za malo, kako naj rečem, nerazumevanje, verjetno je bilo malo nepregledno po papirjih, ampak zelo jasno je, da programi podpor za prestrukturiranje in prenovo kmetijske proizvodnje so bili letos 2 milijardi, v letu 2003 2 milijardi in 141,888, se opravičujem, 2,141 milijarde, to pomeni nekaj več, in v letu 2004 je potem pa 3,54 milijarde. K temu je treba dodati pa še dve tretjini iz virov evropskih sredstev. V letu 2004 je torej izjemen skok predviden. Tistih 533 milijonov ste pa verjetno gledali kot enega od številnih podprogramov znotraj tega programa, prestrukturiranje in prenova kmetijske proizvodnje, ki se nanaša na investicijske podpore zadrugam. Potem so še druge, tretje, četrte kmetije. To je nacionalni program. Ob tem je pa še Sapard program, ki pa je čisto ločen od tega. Samo še to, čeprav ne spada v proračun, ampak ker ste omenili. Žal je pač tako. Mleko, za katerega je ugotovljena onesnaženost s kloramfenikolom, se pač ne more drugo, kot uničiti. Žal. Ne more biti predmet prehrane ljudi, ker ga imamo v izločanju samo zato, ker ga preprosto v mleku ne sme biti. Žal. Dokler bo v kakršnemkoli mleku kloramfenikol, ga bo treba uničiti. Zato ga pa zdaj individualno pregledujemo. Če ga bo kateri od rejcev imel, ga pač ne bo mogel, dokler ga bo imel, oddati. To je vsa umetnost. Na žalost je zelo preprosto. Tako pač je. Kot ga vsako leto mnogo, mnogo uničijo eni zaradi tega,ker notri penicilin, drugi, če je karkoli drugega. To so prepovedane substance, ki jih v mleku ne sme biti. Da jih v njih ni, odgovarjajo rejci oziroma na osnovi pogodbe zadruge, ki so njihovi poslovni predstavniki. Stvar je zelo jasna.
Hvala. Še želi kdo od predstavnikov vlade besedo? [[Ne.]] Potem smatram, da smo zaključili ta del razprave. Bodo pa še amandmaji, ki konkretno govorijo o teh zadevah. Prej se niste javili, dr. Bajuk. Imate možnost, da še.
Ali moram poslati po avionski pošti?
Ne. Vam dam besedo.
Prav. Veste, mene zelo skrbi, da na to, kar je kolega Kelemina vprašal, nimamo nobenega odgovora. Kaj je ta študija o reformi, reforma reforme regionalne politike, ki pa navaja, očitno 3. decembra, pred enim tednom smo to dobili, navaja, da gre za ponovni izračun indeksa, ponovno določitvijo prve faze, enkrat v marcu, pa potem ena ocena v drugem kvartalu 2003. Ali bi lahko dobili odgovor na to? Še eno vprašanje bi dodal. Ali kdo na vladi ve, koliko to stane? Kaj pa bomo od tega imeli poleg tega, da bomo čakali na te reforme? Hvala lepa.
Hvala. Rad na nekaj spomnil. Govorimo o predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2003. Proračun smo sprejemali lansko leto, zdaj ga samo delno spreminjamo, tako da se osredotočimo na te spremembe. Nihče več ne želi [[...]]Mag. Strmšnik.
Hvala lepa, gospod poslanec. Na vaše neposredno vprašanje je seveda potreben odgovor. Vlada je pripravila poročilo o izvajanju regionalne politike v letu 2001 in takrat na odboru za gospodarstvo dobila zavezo ali pa naročilo, da pripravi celovito poročilo o izvajanju o regionalnem razvoju in da ob tem celovitem poročilu, ki naj bi ga pripravila v parlamentu, premisli tudi o tem, da morda spremeni sam zakon ali dopolni zakon, če bi bilo potrebno. V pripravi tega celovitega poročila smo mi dejansko naročili dve študiji, eno pri konzorciji ljubljanskih institutov, drugo pri konzorciju mariborskih institutov. Prve rezultate teh raziskovanj pričakujemo v februarju. Zakaj so bile te študije potrebne? Zaradi tega, ker so vmes prišli podatki o popisu. Popis je bil izveden, podatki so dostopni in potrebno je ponovno ovrednotiti vse te kazalce in podatke, na osnovi katerih so bila izračunana območja s posebnimi razvojnimi problemi in regije s posebnimi razvojnimi problemi. Torej, to je tisto, česar smo se lotili s pripravo raziskovalnih podlag. To je raziskovalno delo. Tega nemore državna uprava sama vrednotiti s svojimi službami, ampak je pač naročila raziskovalno študijo, ki bi bila podlaga za tako resno stvar, kot je morebitna odločitev o spremembah zakona.
Hvala. Še kdo želi? Dajem vam besedo.
Hvala lepa. Ali lahko tudi gospod državni sekretar odgovori na vprašanje, koliko je to stalo, če je bilo narejeno na javnem razpisu, kako je ta stvar potekala? Hvala lepa.
Seveda. To se je tudi časovno nekoliko zamaknilo, ker smo šli skozi ciljni raziskovalni program ministrstva za znanost, kjer ministrstvo za znanost dodaja 50% sredstev na sredstva posameznih ministrstev. Tako je bil izveden javni razpis za celotni ciljni raziskovalni program, ne samo za te študije, ampak tudi za druge študije, ki jih vlada potrebuje. Mi smo pač ocenili, da je na področju regionalnega razvoja to potrebno. Koliko konkretno je vrednost te raziskave? Mislim, da dva človeka, približno nekaj takega, leto, človek, agencija za regionalni razvoj je naročnik te raziskave in natančne podatke vam lahko posredujemo kasneje s tem v zvezi.
Jaz sem že enkrat zaključil razpravo, ampak [[...]]Kolega Sok.
Predsedujoči, če dovolite [[...]]Najbrž se res z ministrom za kmetijstvo nisva povsem razumela. Verjetno sem bil nedosleden v svoji razpravi in to jemljem na sebe. Se pravi, program reform kmetijstva in živilstva, na strani 87, se zmanjšuje z rebalansom za 1 milijardo 336 milijonov 855 tisoč. To je točno, ne če imamo enakega Poročevalca. To sem hotel poudariti, se pravi, da s tem rebalansom zmanjšujemo sredstva za prepotrebne reforme na področju kmetijstva. No, potem pa na strani 97 še enkrat program reform kmetijstva in živilstva, kjer gre za prestrukturiranje kmetijstva in živilstva. Tu sem pa hotel poudariti to, da smo v letu 2002 namenili 2 milijardi, v letu 2003 pa bistveno manj, samo 500 milijonov tolarjev. Kar se pa tiče mleka in kloramfenikola, da ne bo nesporazuma, gospod minister, zavedam se, da mleko, v katerem se nahaja ta antibiotik ali pa tudi kakšen drug, naj bo penicilin ali pa še kateri drug, tako mleko je treba uničiti. Vendar smo mi uničevali mleko z vseh prog, se pravi tudi tistega, v katerem ni bilo kloramfenikola. Toliko za razumevanje.Se pravi, da je povsem jasno in vem, da je mleko, ki je okuženo z antibiotikom ali pa s kakšno drugo zaviralno substanco, je pa treba uničiti, tu se pa strinjam z vami. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Podobnik, ste želeli razpravljati? [[Ne.]] Mag. But, minister za kmetijstvo.
Vi govorite o celotnem paketu - zdaj pa vidim - ki je za 1,336 milijarde znižan, v smislu rebalansa. Tu gre za celoten paket, ki zajema ogromno število ukrepov različnega tipa. V bistvu gre pa za to, da je prihodnje leto na osnovi dogovora prevzet sistem predvsem in prvenstveno pri neposrednih plačilih Evropske unije tudi v tem delu, da prehajamo na avans in poračun. Potem ta avans in poračun v bistvu omogočata tudi nek spodoben likvidnosti prehod, ker prihodnje leto neposredna plačila najprej dvigujemo s 54% na 75% Evropske unije in hkrati prehajamo na sistem evropskih izplačil, kot jih ima Avstrija. To pomeni, avans meseca septembra, poračun meseca februarja, s čimer potem tudi likvidnostno v letu 2004 in 2005, ko še dodatno dvigujemo, na nek način prispevamo k možnosti sploh izplačil, glede na to da se pač takrat in takrat ob vstopu tudi pričakujejo plačila oziroma možnost koriščenja. Kar se pa tiče onega, pa še vedno trdim, da program prestrukturiranja v smislu investicijskih podpor znaša 2,1 in še nekaj milijarde tolarjev v letu 2003 in ne 500 milijonov. Čeprav, kot rečeno, ta tema ni kloramfenikolska, pa si bom vseeno drznil še enkrat odgovoriti. Dokler smo imeli evropski model, to je monitoring, ki ga imajo vse države Evropske unije, ugotavljaš testno prisotnost na mlečnih progah. Če ugotoviš na mlečni progi, ne moreš od tiste mlečne proge odkupovati mleka, dokler ne ugotoviš individualnega kršitelja znotraj vseh v tisti mlečni progi.V nasprotnem primeru bi ničesar ne storil za potrošnike, ker bi jim kar naprej dajal tisto mleko, v katerem je na celotni progi bilo ugotovljeno, da je pač na žalost onesnaženo. Zato smo prešli, za razliko od Evropske unije, ki dela monitoring, na nadstandard, ta pa se imenuje obvezno testiranje vsakega zasebnega proizvajalca. Torej, od zdaj naprej se proge ne morejo več zapirati. To je dražje, ampak očitno potrebno vsaj za nekaj mesecev, dokler ne pridemo zadevi do dna.
Hvala. Še kolega Kramberger.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz bi prosil, preden začnemo odločati o samih amandmajih, oziroma vprašanje je tudi proceduralne narave. Ko sem pregledal te amandmaje, sem opazil, da so amandmaji, ki smo jih sprejeli na odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, da so bili na matičnem delovnem telesu vsi zavrnjeni. Ampak to me toliko ne moti. To je pač politična odločitev odbora. Moti pa me drugo, ko čitam poslovnik, tale 166. člen, 5. točko, ko govori - amandmaji se lahko nanašajo samo na tiste posamezne dele posebnega dela državnega proračuna, ki so zajeti v predlogu rebalansa državnega proračuna. In ko gledam te amandmaje, že sam prvi amandma v pregledu, ki je bil sprejet s strani matičnega delovnega telesa, vidimo, da to sploh ni bil predlog spremembe. Potem vidimo naslednji amandma, ki je na drugi strani, Urad za slovenski jezik, uporabnik. Tukaj se uvaja nova postavka. Jaz bi prosil, gospod podpredsednik, če lahko, preden bomo o teh stvareh odločali, da to razčistimo. Nimam nič proti, če se to sprejme. Ampak potem moramo vedeti, o čem govorimo in kako se bomo odločali. Toliko v izogib tega. Ker mi smo naše predloge, ki smo jih sprejeli na odboru za kmetijstvo, smo jih uskladili z matičnim ministrstvom in je praktično to njihov predlog, mi smo ga povzeli. In potem enostavno ne morem razumeti, da pač tukaj tako postopamo. Prosim, če lahko to razčistimo. Hvala.
Besedo želi Tone Anderlič, če sem prav razumel, prosim
Jaz sicer ne razumem, zakaj je ta opomba pod prvim amandmajem napisana, kajti na odboru je bilo nesporno jasno ugotovljeno, da je. Tako tudi ni res, ali je kakšen amandma naslovljen na področje, ki mora zajemati tako vire, od kod se jemlje, kot vire, kamor se daje, in zagotovo je politični sistem v okviru generalnega sekretariata vlade bil amandmiran. To pomeni, da se v okviru tega lahko opravijo tudi druge prerazporeditve, predvsem zaradi tega, ker se ne zmanjšuje nobena druga postavka Zato seveda pričakujem, da boste ugotovili, da je ta prvi amandma vložen v skladu s poslovnikom in da ga boste dali tudi na glasovanje. To nima nobene zveze z amandmaji, o katerih govori gospod Kramberger. Takrat, ko bo tisti amandma na vrsti, se bom oglasil.
Hvala. Jaz imam pregled amandmajev, datum 10.12.2002 tisto pa je menda bilo pregled amandmajev za delovno telo in tu nimam nobene pripombe take zapisane. Minister But je želel besedo, da bi še to pojasnil.
Jaz se zelo opravičujem. Zdaj pa mislim, da bom prav odgovoril, tudi glede tistih 500 milijonov, gospodu Sok. Prav je imel, ampak vsebina je druga. Govorimo o B bilanci. Govorimo o B bilanci, kjer je bila res v letu 2002 2 milijardi, v letu 2003 je predvidenih pa pol milijarde, ker pač ni bilo prodaje nekega podjetja iz Vrhnike, iz kupnine česar bi se financirala B bilanca za investicijske podpore v tem delu. Upam, da se bo dalo tudi, kolikor mi je znano, se vlada namerava o tem še posebej pogovarjati, mogoče tudi kdaj v prihodnjem letu spremeniti.
Hvala. Jaz moram še enkrat povedati naslednje. Amandmaje, ki jih imamo za današnje vodenje razprave, imamo z dne 10.12. Do njih se je matično delovno telo opredelilo in tudi vlada. Pri vsakem amandmaju bom to tudi povedal: predlagatelj, mnenje vlade in matičnega delovnega telesa. Tako bomo lahko temu sledili. Matično delovno telo je pač ocenilo, da so amandmaji sprejemljivi in korektni. Še kolega Podobnik, prosim.
Hvala lepa. Jaz sem že v nastopu v imenu poslanske skupine, žal je potem se zgodila vmes prekinitev in nova seja, postavil zelo jasno vprašanje dr. Grizoldu. Jaz sem rekel, da bi želeli v okviru splošne razprave dobiti od njega nedvoumen odgovor. Ali so nekateri amandmaji, v katerih se jemlje resorju, ki ga vodi, take narave, da bi lahko to imelo vpliv na priprave Slovenije za vstop v zvezo Nato? Jaz sem pričakoval, da bomo ta odgovor dobili.
Minister za obrambo, dr. Grizold.
Torej hvala lepa za vprašanje. Moj odgovor je sledeč. Zmanjšanje sredstev, ki se predlaga z amandmajem skupine poslancev s prvopodpisanim gospodom Germičem in drugimi amandmaji za približno 250 milijonov v generalštabu slovenske vojske, v podprogramu usposabljanje in obrambni sistem, ter še 300 milijonov na podprogramu urejanje skupnih funkcij v upravnem delu ministrstva za obrambo pomeni izjemno velik poseg v izvajanje, rad bi rekel zelo racionalno načrtovanih prednostnih nalog v slovenski vojski in obrambnem sistemu. Sprejetje takšnih amandmajev, bi imelo nedvomno negativne posledice za izvajanje obrambnih reform, katere ste vi tukaj potrdili. Lani in letos ste namreč sprejeli ključne razvojne, strateške in normativne in druge dokumente, s katerimi se določajo temeljne rešitve reform v obrabnem sistemu, ki vključujejo tudi prehod na poklicno vojsko s prostovoljno rezervo. Nedavno povabilo v zvezo Nato je neposredna potrditev, da so te reforme pravilno in jasno naravnane ter da so natančno določene prednostne naloge. V tej funkciji so tudi vsi obrambni izdatki, katerih sestavni del je tudi proračun oziroma rebalans proračuna za 2003 in predlog proračuna za 2004. Po najnujnejši projekciji rasti bi morali prihodnje leto doseči 1,61 odstotkov BDP, če želimo zagotoviti uresničevanje ključnih nalog pri reformah, še posebej, poudarjam, pri prehodu na poklicno vojsko. Zato smo, moram reči, zelo natančno, skrbno in racionalno načrtovali naloge za leto 2003 in posebej natančno so določene prioritete, katerih temeljni cilj je omogočanje prehoda na poklicno vojsko. Poseg v izvajanje teh nalog bi bil zelo hud, tako za upravni del ministrstva, kjer ni drugih postavk, ki bi jih lahko znižali, in bi dejansko v upravnem delu omogočilo oziroma povzročilo določeno blokado same dejavnosti, kar se bo nedvomno odrazilo zlasti pri izvajanju vojaških zadev, pridobivanju, recimo čisto konkretno, kandidatov za delo v vojski, pridobivanje prostovoljcev in podobno. Takšen pristop, posebej v tem obdobju, ko začenjamo pristopne pogovore za polnopravno članstvo v Natu, prav gotovo ni dober. Ponovno se nam dogaja to, da govorimo eno, delamo drugo. In te, da rečem, neverodostojnosti je bilo v preteklosti precej in s tako prakso seveda ne smemo nadaljevati. Zato predlagam spoštovanemu zboru, da tega oziroma teh amandmajev, ki na nek način jemljejo sredstva obrambnemu resorju in znotraj tega še posebej slovenski vojski, ne podprete. Sprejem tega in drugih amandmajev bi, kot sem že povedal, pomenil zmanjšanje uresničevanja najnujnejših prednostnih nalog, torej prioritet, in, končno, tudi znižanje obrambnih izdatkov pod tisto ravnjo, ki smo jo načrtovali. S temi številkami smo seveda operirali tudi znotraj zavezništva. Zlasti prednostne naloge, povezane s prehodom na poklicno vojsko, se bi tako znatno podaljšale. Hvala lepa.
Hvala, minister. Lahko zdaj sklenem ali še [[...]]Janez Podobnik, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Menim, da je bil nastop dr. Grizolda prepričljiv. In če najprej govorim v svojem imenu, kljub temu, da so nekateri amandmaji take narave, da bi jih z veseljem podprl, ne bom podpiral amandmajev, ki bi dajali nekaterim pomembnim segmentom v slovenski družbi in državi in jemali resorju za obrambo. Tega ne bom podprl. Bi pa prosil predstavnike vlade, če imate mandat, da vendarle, preden gremo na odločanje, izkoristimo še eno možnost, ki nam jo daje poslovnik: matično delovno telo bi se lahko na hitro še enkrat sestalo in pri tistih področjih, o katerih je zdaj bilo govora s strani dr. Grizolda, se lahko morda najdejo drugi viri, in bi istočasno bilo področje pokrito, ne bi pa bil prizadet resor za obrambo. Gospod podpredsednik, če bi lahko predstavnik vlade na to pobudo odgovoril, ali vidi možnost takih virov. Mislim, da se lahko delovno telo, če večina izglasuje, še enkrat sestane ob teh novih dejstvih. Hvala lepa.
Mislim, da ta možnost tako ali tako obstoja, ko bomo prišli do posameznega amandmaja. Vsak amandma bom dal posebej v razpravo in tudi v odločanje, in takrat se bomo konkretno pri tistem amandmaju lahko še ustavili. Gospa državna sekretarka.
Hvala lepa za besedo. Saj imam besedo, ali ne?
Prosim.
Hvala. Vlada je proučila te amandmaje. V tem času od seje odbora za finance do danes, ko vlada zopet dela s polnimi pooblastili, je predlagala, da se amandmaji nekoliko modificirajo, spremenijo v tem delu, da se obseg dodatnih sredstev za šolstvo nekoliko zniža in da se hkrati spremenijo viri za financiranje. Seveda vlada ne more tega predlagati, ker teh pooblastil nima. Predlagamo pa, da to opravi odbor za finance, če se vam zdi to sprejemljivo.
Hvala lepa. Bomo prišli do teh vprašanj. Prehajam na razpravo in na odločanje o amandmajih k posebnem delu predloga sprememb proračuna. Zapisani so v pregledu amandmajev z dne 10.12.2002. Razpravo bomo vodili po posameznih podprogramih v okviru posameznega proračunskega uporabnika, h kateremu so vloženi amandmaji. Najprej bomo glasovali o amandmajih poslanskih skupin in skupin poslancev ter nato o amandmajih matičnega delovnega telesa, kadar so predlogi obojni. Proceduralno kolega Podobnik in nato dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz bi sedaj ponovil svoj proceduralni predlog in bi prosil, da ga daste na glasovanje, da se sestane matično delovno telo in na podlagi razprave, ki je bila slišana, in novih dejstev, ki smo jih slišali, se opredeli do nekaterih amandmajev in pripravi gradivo za sejo državnega zbora. Jaz sem prepričan, da se to lahko zgodi v relativno kratkem času. Hvala.
Hvala. Ta predlog, ker je to proceduralni predlog, dajem na odločanje vam, kolegice in kolegi. Predlog se glasi, da se seja za kratek čas prekine, da se sestane matično delovno telo, odbor za finance in monetarno politiko sprejme svoje stališče do teh odprtih vprašanj pri teh amandmajih in nato nadaljujemo sejo. [[Glas iz ozadja.]] Lahko o tem odločamo. Bil je proceduralni predlog, o katerem lahko državni zbor odloča.
Dobro. Kje je pa vlada?
Dajem ta predlog na glasovanje, da sejo prekinemo [[...]]
Obrazložitev glasu.
Tu ni obrazložitve glasu. Predlog, da sejo prekinemo za 15 minut [[...]] [[Glas iz ozadja.]] Prosim, če poslušate, o čem bomo glasovali, da sejo prekinemo za 15 minut, da se v velikem salonu takoj sestane matično delovno telo, odbor za finance in monetarno politiko, in nato prinese na sejo zbora stališče matičnega delovnega telesa. O tem bomo glasovali. Prosim, da glasujemo.
Pred odločanjem hočem 5 minut odmora.
Tokrat nismo bili uspešni. Najprej dajem 5 minut odmora zaradi posvetovanja v poslanski skupini pred odločanjem na zahtevo gospoda Battellija. 5 minut. Nadaljujemo ob 17.11, ko bomo ponovno glasovali o tem predlogu za prekinitev seje matičnega delovnega telesa.
Spoštovane kolegice in kolegi, preteklo je pet minut, na zahtevo kolega Battellija. Prosim za mir v dvorani. Prosim za mir v dvorani. Dajem besedo kolegu Batteliju. Kolega Battelli, želite pojasniti svojo odločitev? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje, da začasno prekinemo sejo. Po kratkem posvetu s predsednikom smatramo, da je petnajst minut premalo, da je potrebnih trideset minut, zato dajem ta proceduralni predlog, da sejo prekinemo za trideset minut, da se takoj na nujni seji sestane matično delovno telo, odbor za finance in monetarno politiko, in da nato, čez 30 minut, nadaljujemo sejo. Ta proceduralni predlog dajem zdaj na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za predlog je glasovalo 42, proti 8. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 8.]] Prekinjam sejo za trideset minut. Nadaljujemo z delom ob 17. uri in 44 minut. Seja odbora je v velikem salonu.
Najprej bi vas obvestil, da je matično delovno telo, odbor za finance in monetarno politiko, imelo nujno sejo in je obravnavalo vprašanja teh dveh amandmajev, ki so v pregledu. Sprejelo je sklep o spremembi dveh amandmajev. V tem času, dokler ne bomo prišli do strani 23 in 26, kjer se ti amandmaji nahajajo, bodo amandmaji napisani in nam dani na poslanske klopi. Tako bomo se lahko takrat o njih tudi odločali in bomo vedeli, kaj odločamo. Sedaj bi šli torej na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih. Še enkrat prosim, da imate pred seboj pravi pregled amandmajev, to je z dne 10.12.2002. V razpravo in odločanje dajem amandma pri uporabniku 1.5.1.1., generalni sekretar vlade, podprogram 0.1.0.1.1.5.02 dejavnost generalnega sekretarja vlade. Predlagatelj je poslanski klub LDS, vlada amandma podpira in prav tako matično delovno telo. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in preidemo na glasovanje. Glasujemo, prosim Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 42, proti 1. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. V razpravo dajem amandma pri uporabniku urad za narodnosti in podprogram podpora narodnostnim skupnostim, da ne berem vseh številk, ker imate pregled pred sabo in lahko spremljate. Želi kdo besedo? Kolega Battelli. Predlagatelj amandmaja je Battelli Roberto, vlada ga ne podpira, prav tako matično delovno telo. Kolega Roberto, imate besedo.
Hvala lepa. Tu v pregledu jaz nimam stališča vlade. Jaz sem predlagal dva amandmaja na predlog sprememb proračuna za 2003. To je prvi. Namen tega amandmaja je omogočanje ohranjanja sofinanciranja RTV programov za obe narodni skupnosti, realno na nivoju realizacije leta 2002. Na ta amandma je vezano [[...]]
Prosim za pozornost in ne motimo razpravljavca.
[[...]]normalno funkcioniranje narodnostnih programov, ki bi brez teh sredstev bili prisiljeni krčiti obseg ali pa celo odpovedati delovna mesta. Zato prosim za podporo temu amandmaju. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Geza Džuban se je javil in nato kolega Aurelio Juri.
Hvala lepa. Jaz bi želel samo toliko opozoriti oziroma najprej moje mnenje, da se strinjam sicer z namenom, ki ga zasleduje kolega Battelli, vendar vir, v obeh primerih je delovanje služb javnih zavodov, bi vas informiral toliko, da te službe že dva meseca plače ne dobivajo zaradi dosedanjega načina financiranja in če jim zdaj še odvzamemo sredstva,ki so namenjena približno istemu obsegu kot v prejšnjem letu, je praktično vprašljiv obstoj teh služb. Zato tukaj ne bi smeli vzeti, čeprav je njegov namen v redu, ampak predlagam, da ne podpremo tega zaradi razlogov, o katerih govorimo. Hvala.
Hvala. Kolega Aureio Juri, prosim.
Hvala podpredsednik. Jaz bom tega in tudi drugi amandma, ki ga je dal kolega Battelli, podprl, in to iz preprostega razloga, ker že vsa leta opozarjam, kolikor mi je seveda dano, da je zelo pomembno, da ne zmanjšujemo realnega obsega sredstev za narodne skupnosti in tudi za našo slovensko manjšino v tujini. Žal iz leta v leto se realno to zmanjšuje. Za mali finančni učinek, kajti to so skromni uporabniki, mi odpiramo velike probleme. Jaz sem na to že opozoril tudi na odboru za zunanjo politiko. Glejte, sami se zgražamo in pravilno, ko se slovenski manjšini v Italiji ali drugje znižujejo sredstva. Ni mogoče, da mi enkrat za vselej, ko delamo in oblikujemo proračun, ugotovimo, da za narodne skupnosti, za njihove potrebe - ponavljam, so relativno mali uporabnik proračunskih sredstev - določimo indeksirano kvoto in potem se lotimo ostalih zadev. Znova vsakič seveda morajo poslanci oziroma kolegi iz manjšinskih vrst nekako sanirati stanje, pa ne povečevati sredstev, ampak ohranjati realno minulo vsoto z amandmaji, ki včasih dobijo neko podporo, včasih tudi ne, kot tokrat. Zato jaz, kolikor se da, pozivam vse vas, da ta dva amandmaja podprete.
Nisem mislil vas prekiniti, opozoril sem samo na to, da imate pravico v miru razpravljati. Mag. Kramberger, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Čutim nekako dolžnost, da opozorim pri tem amandmaju. Spoštujem mnenje kolega Roberta Battellija, verjetno je ta amandma upravičen in so sredstva potrebna, vendar iz teh virov - ni najbolj posrečen vir, ki si ga je kolega Battelli izbral. Popolnoma podpiram tudi mnenje podpredsednika odbora za kmetijstvo in predlagam zboru, da pač tega ne podpremo. Hvala lepa.
Hvala. Še enkrat, kolega Battelli.
Hvala lepa. Ta postavka je verjetno, relativno gledano, največja v proračunu, če izključimo obrambo. V trenutku, ko nas poslovnik prisili v to, da od nekod jemljemo, potem je treba razmisliti, kje jemati. In to je 40 milijonov na škodo milijardnih - številke, ki je večmilijardna. Zaradi tega pa verjetno imamo tako vlado kot tudi odbor za finance, da potem v proceduri sprejemanja proračuna ugotovi, kje seda določene zadeve urejati. Zdaj smo tu, kjer smo. Ampak vendarle, znotraj resorja za kmetijstvo, tudi glede na izid pogajanj z Evropsko unijo, verjetno ni, ne vem, kakšnih razlogov za absolutno paniko zaradi tega, ker bo 40 milijonov manj. Hvala.
Hvala. Še enkrat, mag. Kramberger.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolega Roberto Battelli, ne nasprotujem tvojim argumentom, ampak argument, da bomo iz Evropske unije nekaj dobili, to ni argument. V našem amandmaju odbora dajemo prav tej službi za gozdarstvo, ker je podhranjena, če tako rečem, zdaj pa še s tem tvojim predlogom tu jemljemo. To enostavno ne gre. Hvala.
Hvala. Nihče več ne želi razpravljati. Prehajamo na odločanje. Glasujemo, prosim. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 29, proti 18. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Prehajamo k uporabniku, Urad za slovenski jezik, podprogram Ohranjanje slovenskega jezika. Predlagatelj je Nova Slovenija, vlada amandma podpira, prav tako matično delovno telo. Želi kdo besedo? Kolega Podobnik.
Hvala lepa. Preden bomo odločali o naslednjem amandmaju, bi prosil, da se, na podlagi dejstva, da se mora poslanska skupina posvetovati o odločanju o danih amandmajih, da 15 minut odmora.
Na zahtevo poslanske skupine Slovenske ljudske stranke [[...]]Bomo pred glasovanjem - prosim vas, kolega Podobnik, ali lahko dokončamo še razpravo, pa pred glasovanjem [[...]]15 minut je zaprosil. Želi še kdo besedo pri tem amandmaju? Gospa Majda Širca.
Amandma, ki ga imamo pred sabo, pravzaprav ne bo nobenega zabolel, ker ne odpira nič novih postavk, nikomur ne jemlje, nekomu pa daje. Gre pravzaprav za razporeditev vesti in boleče roke ob odločanju ob tem amandmaju zagotovo ne bo. Vendarle bi veljalo opozoriti, ali pa se vsaj vprašati, kaj počne urad za slovenski jezik, kateremu se s tem amandmajem samo spreminjajo postavke oziroma odpirajo nove za subvencije, če ne zna znotraj svojega delokroga niti planirati svojega dela, kaj pa šele postavk, ki so posledice odločitev o tem, kaj bo delalo. Še posebej pa me vznemirja ob obrazložitvi, kot je bil vložen, češ, da bi na ta način presegli njegovo pasivno spremljanje in poročanje o neuresničevanju zakonskih predpisov, zaradi katerih pravzaprav že toliko časa živijo, od sebe pa nič ne dajo. Kot pravim, nobenemu ne bo težko tega amandmaja podpreti. Sprašujem pa se, zakaj in kako niso zmožni, da se znotraj vladnih planiranj sami ne odločijo, kaj želijo delati.
Hvala lepa. Gospa Tisovic in nato gospod Bernik.
Hvala lepa za besedo. Rada bi povedala, da je res mogoče malo nerazumljivo. Oni so že prej prerazporejali, samo so vsakokrat imeli velike težave, da so to prerazporejali. Zato so zdaj dali notri amandma, da bi se to že tu prerazporedilo in bi imeli oni manj komedij. Čisto zaradi nič drugega ni. Oni bi si že znali prerazporediti, brez skrbi. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bernik.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. To je tema, ki bi jo lahko kar precej obravnavali. Jaz se ne morem strinjati z mojo kolegico, kajti sam sem pogledal v celo zadevo, ko so na odboru o tej stvari govorili in pa tudi potem, ko mi je razložila, zakaj je ona proti. To so precej hude obtožbe, ki so, bi rekel, skoraj brez podlage, da ne vedo, kaj delajo in tako dalje. Ta urad ima zvezane roke, če sprostimo ta denar z enega računa na drugega, bomo samo povečali njihovo efektivnost, tako da bodo gotovim stvarem lahko sledili. Ne samo, da bodo sledili, ampak tudi opozarjali in svetovali zadeve. Sicer je tako, ker izgleda, ljudje na tem uradu niso všeč nekaterim, potem jasno, so stvari, ki potem zgledajo, da so neefiktivni in tako dalje. Dajmo se sprijazniti s tem, da je tukaj en urad, ki je edini, ki ga imamo, ki skrbi za to, da bi se slovenski jezik okrepil, da bi se promoviral, tudi zakon, ki zahteva gotove stvari o slovenščini, da se na to opozarja. Če smo tako ravnodušni, potem je pa vseeno, kaj se s tem uradom zgodi. Jaz napovedujem, če bo ta stvar ostala taka, kot je, tega urada ne bo dosti. Saj veste, ta urad, ko je bil ustanovljen, je že bil v proračunu in sem tukaj moral gospoda Bandlja spraševati, kaj je s tem uradom, pa ni bil ne ustanovljen, samo notri v proračunu je bil. Po približno šestih mesecih se je urad ustanovil, ampak ni imel ne ljudi, ne pohištva, nič. To je zgodba tega urada. Zadnjič na odboru smo se vsi strinjali, da je ta razporeditev smotrna in bi kazalo, da to stvar podpremo. Če pa imate boljši predlog in boljše ljudi, pa to povejte, pa bomo potem drugače obravnavali. Hvala.
Hvala, dr. Bernik. Mislim, da smo izčrpali razpravo prijavljenih razpravljavcev. Prekinjam sejo za 13 minut, ker poslanska skupina je med tem že šla. Sejo nadaljujemo ob 18.17 uri. Za ta čas je prekinitev.
Nadaljujemo z delom. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke je zahtevala 15 minut odmora za posvet pred glasovanjem. Želite besedo? Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Hvala lepa tudi za možnost, da smo se lahko v poslanski skupini posvetovali. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo pri glasovanjih o amandmajih k vloženemu predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2003 sledila stališčem vlade. Pred nekaj urami smo jo potrdili in pričakujemo, da tisti, ki so jo potrdili, bodo ravnali tako tudi pri glasovanju o amandmajih. Istočasno pa tudi povem, da bomo tudi pri amandmaju, ob katerem smo zahtevali kratek odmor, glasovali torej v skladu z mnenjem vlade. Vlada mu ne nasprotuje in tudi naše glasovanje bo tako. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko preidemo na odločanje? Prosim za pozornost v dvorani. Glasujemo. Nismo bili vsi zbrani. Še enkrat vas pozivam k zbranosti. Ponovili bomo glasovanje. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 47, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Na strani 3 imamo proračunskega uporabnika ministrstvo za finance, podprogram, investicije in razvojni programi občinam. Predlagatelj je Roberto Battelli. Vlada amandmaja ne podpira, matično delovno telo tudi ne. Želi kdo besedo? Kolega Battelli.
Prosim za podporo temu amandmaju. Naj ministrstvo za finance najde sredstva, ki bodo odvzeta javnim zavodom, pri svojih rezervah ali kje drugje.
Hvala. Želi še kdo besedo? Kolega mag. Kramberger.
Hvala, gospod podpredsednik. Tu je pravzaprav enaka situacija, kot je bila pri prejšnjem amandmaju kolege Roberta Battellija. Prosil bi, če lahko predstavniki vlade odgovorijo na to dilemo, ker zdaj smo mi prav na to postavko v okviru odbora za kmetijstvo dajali 175 milijonov, kot smo predlagali, znotraj prerazporeditve, znotraj kmetijskega proračuna, uskladili z ministrstvom. Zdaj pa izgleda, da je tu najbrž spet usklajeno, da bomo tudi teh 30 milijonov še od tu pobrali. Ne vem, tako najbrž ni mogoče sprejemati sprememb proračuna. Ali se lahko potem to uredi z uskladitvenim amandmajem ali iz rezerve ali kako, ne vem. Hvala.
Hvala lepa. Besedo želi državni sekretar, gospod Simončič, pa potem še Roberto Battelli.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani gospodje poslanci! Seveda je to podoben primer, kot je bil že tudi pri enem amandmaju prej.Predvideno je jemanje s postavk na javni gozdarski službi, kjer imamo povečane potrebe in je tudi že manjko sredstev, zato so tudi že drugi predlogi za povečanje teh postavk. Torej se ne moremo strinjati z zmanjševanjem na tem, kajti to pomeni krnitev obsega služb, ki so določene z zakonom in tudi ne moremo posegati v organizacijo oziroma tudi v stroškovnik služb. Zato se s tem ne moremo strinjati.
Hvala. Še kolega Battelli.
Hvala lepa. Gospod Kramberger, vi ste rekli, da ste se uskladili in da je dogovorjeno in da je usklajeno znotraj ministrstva za kmetijstvo oziroma znotraj teh postavk in tako naprej. Seveda, tako se dela. Ampak s kom naj jaz usklajujem? Jaz nisem vključen niti kot poslanska skupina v izdelavo proračuna, niti v vaše usklajevanje. In niti na komisiji za narodni skupnosti se to ne zgodi, ker dostikrat predstavniki vlade še pridejo ne. Kaj šele, da bi se kdo pogovarjal z nami ob izdelavi proračuna. Še prej, predhodno.
Hvala lepa. Še mag. Kramberger.
Kolega Roberto Battelli! Najbrž jaz zdaj ne morem odgovoriti na to dilemo oziroma na ta problem, zakaj ti nisi vključen v to pripravo proračuna. Jaz kot predsednik odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano pač nekako pokrivam ta del problematike. Jaz se toliko tudi ne spoznam na to tvojo problematiko. Ampak enostavno ne morem sprejeti tega, da bi se tu, ko je že tako ali tako manjko denarja, ko službe opozarjajo, ministrstvo je to potrdilo,da dejansko je tako, ne morem pristati na to, da bi iz tega še vzeli denar, to, kar seveda ti želiš. Po nesreči si pač iz te postavke vzel. Verjetno pa so poti, imamo poslanske skupine. Poslanska skupina narodnosti, jaz ne vem, če je tako zapostavljena v tem državnem zboru, da bi bila odrinjena od odločanja. Ne vem, če lahko to sprejmemo. Prosim, da tega amandmaja ne podpremo. Hvala.
Hvala. Še kolega Alojz Sok.
Jaz bi samo to dopolnil, da gospod Battelli ni vzel. On samo predlaga. Vzeli bodo tisti, ki bodo za ta amandma glasovali. Res pa je, da vsi poslanci dobivamo dopise iz zavoda za gozdove in smo vsi seznanjeni s težkim položajem v tem zavodu. Razen, če seveda tega ne spremljate. Vsi smo te dopise dobili, tudi mediji to objavljajo. Res je, da ne vem, kako je to mogoče, da jemljemo tej javni službi denar. Drugače pa se strinjam, da je na teh postavkah, ki jih vi predlagate, premalo. Ampak s tem bomo spravili to službo še samo v večje težave. Ne vem, če je to namen, potem ste verjetno zato prej glasovali za. Hvala.
Hvala. Še kolega Sušnik.
Hvala lepa. Nehote se mi vsiljuje mnenje, da nekdo načrtno krči obseg poslovanja zavoda za gozdove, in to s ciljem, da bi ta zavod ne kontroliral več gozdov, ki so v upravljanju 14 gozdnih gospodarstev, da bi se še naprej z večjo lahkoto, brez manjšega občutka krivde, ropalo slovenske gozdove. To mislim, da je ključni problem pri tej zadevi. Že v predlogu proračuna smo se soočali s tem, da ni bilo temu sektorju namenjenega dosti denarja. In uresničuje se tisto, na kar so me nazadnje opozarjali tudi gozdarji že pred dvema letoma, kakšen je scenarij. Omogočiti 14 gozdnim gospodarstvom, ki gospodarijo z najboljšimi slovenskimigozdovi, da brez vsakršnega nadzora oziroma da se njim poveri istočasno nadzor in izvajanje vseh del v več kot četrtini najgospodarnejših slovenskih gozdov, da bi na tak način uspešneje prikrivali obseg sečnje, se uspešneje izmikali plačevanjem koncesij, kot se že zdaj zelo uspešno izmikajo. Gre za to, tudi ocene so bile tukaj dane, da se zaradi tega ne nateče v proračun od 3,5 do 4 milijarde tolarjev. Zelo dobro. Ve se pa tudi, pod čigavim patronatom in pod zaščito katere od strank se to izvaja.
Hvala. Ali gremo lahko na odločanje? Glasujemo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 14, proti 34. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Prehajamo na proračunskega uporabnika, Urad Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu, podprogram Podpora Slovencem v zamejstvu in tujini. Na strani 3, amandma številka 1. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Lahko gremo na odločanje. Vlada tega ne podpira, matično delovno telo tudi ne podpira. Predlagatelj je komisija za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu. Prehajamo na odločanje. Glasujemo! Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 15, proti 34. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Prehajamo na proračunskega uporabnika, Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje, podprogram Usposabljanje in delovanje sistema za posredovanje ob izrednih dogodkih. Predlagatelj je poslanski klub LDS, vlada ga podpira, prav tako matično delovno telo. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Glasujemo! Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 41, proti 4. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da amandma je dobil podporo. Prehajamo k uporabniku ministrstvo za pravosodje, podprogram Splošne storitve za pravosodne organe. Imamo amandma na strani 4 in 5. Predlagatelj je poslanski klub LDS, vlada ga podpira, matično delovno telo tudi. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 42, proti 6. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Nadaljujemo s proračunskim uporabnikom ministrstvo za gospodarstvo, podprogram Posebni ukrepi regionalne politike, predlagatelj Ivan Božič; vlada amandmaja ne podpira, matično delovno telo ga podpira. Želi kdo besedo? Ne vidim želje po razpravi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 54, za je glasovalo 33, proti 11. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Podprogram pri istem proračunskem uporabniku, Socialno varstvo in odškodnine zaradi prestrukturiranja proizvodnje. Tu imamo tri amandmaje, predlagatelj prvega je poslanska skupina Socialdemokratov Slovenije, drugega Nova Slovenija in tretjega prav tako Nove Slovenije. Vlada ne podpira nobenega. Matično delovno telo prav tako nobenega. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih 57, za je glasovalo 21, proti 35. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Glasovali bomo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih 55, za je glasovalo 16, proti 37. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. In še amandma pod številko 3 na strani 7. Glasujemo. Navzočih 56, za je glasovalo 15, proti 37. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Pri istem proračunskem uporabniku, podprogram Prestrukturiranje podjetij, imamo en amandma predlagatelja odbora za finance, ki ga vlada podpira. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih 54, za je glasovalo 48, nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Prehajamo na proračunskega uporabnika ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, podprogram Zmanjšanje škod v kmetijstvu. Predlagatelj amandmaja je gospod Sašo Peče, vlada ga ne podpira, matično delovno telo tudi ne. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 57, za je glasovalo 12, proti 40. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Podprogram delovanje služb in javnih zavodov, predlagatelj je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Vlada amandmaja ne podpira, prav tako ne matično delovno telo. Želi kdo besedo? Tone Anderlič, prosim.
Tega amandmaja eksplicitno ne podpiram in želim to posebej poudariti, kajti izraža ves absurd, ki ga ni mogoče odobravati. Ni razumljivo, da nosilci aktivnosti na področju kmetijstva, oblikovanja politike, vključno z ministrstvom in gospodom predsednikom odbora za kmetijstvo, jemljejo - predlagajo, da se vzame direktna plačila kmetom in se da za funkcioniranje birokracije in služb v zavodih. To je nezaslišano in je licemerje nad licemerjem, pa ne bom ponavljal včerajšnjih primerov, kako se je govorilo o tem, komu je treba pomagati. Gospodje v ministrstvu za kmetijstvo in gospod predsednik odbora, predlagajte, da se reorganizira zavod za gozdove - prevelika birokracija, preveč ljudi za premalo efekta, preveliki stroški. Absolutno podpiram, da znotraj prerazporeditev v ministrstvu zagotovite sredstva za funkcioniranje javne gozdarske službe, absolutno! In to naredite, gospodje! Ne pa se skrivati za tem, da na neki postavki - in je namerno niste planirali - na neki postavki, kot je javno gozdarska služba, ker ste tako ali tako računali, da jo bomo vsi podprli, ker to mora funkcionirati. Ne, znotraj prerazporeditev, ki jih imate na voljo, usposobite, da bo ta služba funkcionirala. Sam sem proti temu, da jemljete direktnaplačila kmetom in dajete tja - sredstev je v okviru tega ministrstva in v okviru rezerv vlade dovolj, tako kot jih je bilo tudi med letošnjim letom, ko se je sredi leta kar naenkrat pojavilo 80.000 glav živali, ki jih prej ni bilo. Kje, za boga, le so bile? Ob vsem silnem VURS-u, ob vseh silnih privatnih veterinarjih, ob vseh evidencah in tako naprej! Plač ni bilo, ničesar ni bilo, ampak verjemite, da danes to vse funkcionira, denar se je našel. Proti temu sem tudi zaradi tega, ker za letošnje leto in prejšnje leto niste poskrbeli, da bi kmetje dobili tista direktna plačila. Seveda, gospod Brejc, ne mi reči, da sem tudi sam kriv - tudi sam sem kriv, ampak zaradi tega, ker nisem vedel - vem, ker mi boste potem replicirali, da bi moral to urediti - nisem vedel, da se to dogaja. Ampak ker hodim med ljudi in ker poskušam te stvari reševati, sem prišel do teh zaključkov popolnoma samostojno in bom odločno nasprotoval tej prerazporeditvi na ta način. Kajti zgodila se je - računajoč, zakaj tega niso planirali na ministrstvu za kmetijstvo takrat, ko so proračun sestavljali, ne vem, ampak hipotetično ali pa simptomatično, kakorkoli se pa lahko predvidi, da, češ, saj bodo na koncu za javno službo poslanci vsi glasovali. Da, ampak za prerazporeditve od drugod, ne s te postavke. Hvala.
Hvala. Besedo ima mag. Kramberger.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Moram biti kratek, ker časa najbrž ni na voljo. Kolega Anderlič, to je pa zdaj bil tak zelo všečen nastop - jemljete kmetom in dajete za službe. Pa prav te službe, javnogozdarska služba skrbi za te kmete. Več kot pol Slovenije je zaraščene! In vaš sekretar je v tem ministrstvu. Kdo ga je potem "povozil"? Saj on za to skrbi, on je to predlagal med drugim. In na taknačin ne moremo, na tak način ne moremo mi - dobro, mogoče jih je res kaj preveč ali pa je treba racionalizirati, ampak da imajo univerzitetni diplomirani inženirji gozdarstva 100 tisoč plače v tej državi, to je pa tudi sramota. Zdaj jim bomo vzeli še - tam smo jim vzeli 40 milijonov, tu smo jim pobrali 300 milijonov, mi jim zdaj sicer s tem amandmajem dajemo 175 nazaj - ja, potem enostavno me je mogoče celo kolega Sušnik prepričal s prejšnjo razpravo, ko je govoril, ampak sam res ne mislim tako. Hvala.
Hvala. Po vrsti, državni sekretar Simončič, nato pa še enkrat Tone Anderlič, potem Sušnik.
Hvala za besedo. Že prej je bilo govora o sredstvih javne gozdarske službe. Bilo je tudi govora o možnem preoblikovanju te službe. To terja določen čas in to terja tudi spremembo ustrezne zakonodaje, tako da te spremembe tudi niso možne v tako kratkem času. Dejstvo pa je, da je sredstev za to službo v tem času premalo, zato je tudi predlog za povečanje sredstev za zagotovitev ustrezne višine dohodkov in pa tudi za opravljanje potrebnih nalog, ki jih prinaša tudi nova zakonodaja na področju gozdarstva. Hvala.
Hvala. Še enkrat Anton Anderlič.
Jaz mislim, da je narobe, gospod Kramberger, repliciram, da govorite, naš in vaš. Naš sekretar, vaš minister in tako naprej - jaz nisem o tem govoril. Jaz sem govoril o tistih, ki planirajo sredstva za kmetijstvo. Zakaj torej, če ste vedeli, da je toliko in toliko zaposlenih, toliko in toliko stroškov, zakaj niste to planirali na začetku? Zakaj ste pravzaprav mislili, da pač bo že nekako, ali se je med letom toliko ljudi povečalo, ali se je obseg dela povečal, ali so se materialni stroški povečali? Zakaj? Torej, nekaj je narobe. Nekaj je narobe. Jaz verjamem, da tako, kot se je našlo v letošnjem letu za veterinarsko službo znotraj sredstev, ki so v okviru nekega resorja, da se bo našlo tudi za to. In lepo prosim, vsaj jaz tudi ne mislim več razpravljati, da se tam, kjer se je še včeraj govorilo, kako je najbolj potrebno pomagati, danes jemlje in se iz neopravičljivih razlogov daje nekam, kamor po mojem mnenju na ta način ne sodi.
Hvala. Za razpravo še Franc Sušnik, nato dr. Brejc in še enkrat mag. Kramberger.
Točno. Jaz bom pritrdil mnenju gospoda Anderliča. Narobe je, defekt je pri tistih, ko so planirali tako malo. Amandma je rezultat razprave na odboru. Planirali so pa tako malo zaradi znanega scenarija, ki sem ga že prej omenil, ki ga bom mogoče zdaj malo bolj surovo obelodanil. Prikaže se, da se poseka 1 milijon kubikov na 300.000 ha gozdov, dejansko se pa poseka 2 milijona kubikov. Za 1 kubik država iztrži od gozdnih gospodarstev na osnovi podpisanih koncesijskih pogodb iz lanskega leta v povprečju 500 tolarjev po kubiku, ista gozdna gospodarstva pa lahko ljubljanski škofiji plačajo 3.500 tolarjev od kubika na štoru. In zdaj bi z raznimi takimi ukrepi sesuli javno gozdarsko službo, da ne bi več nadzirali sečnje in gospodarjenja na300.000 ha najboljših slovenskih gozdov. Reakcija odbora za kmetijstvo je bil ta amandma. Zato jaz prosim, da ga tudi podprete, če nočete, da se bo kraja v slovenskih državnih gozdovih nadaljevala naprej v še večjem obsegu, kot se nadaljuje, kot se izvajaže deset let. Mi pa tule v bistvu ugotavljamo, da smo nemočni, da je to zatečeno stanje, da se ne da nič narediti in gospod minister But je na osnovi takega zatečenega stanja in pa na osnovi podatkov, ki smo jih dobili, ko smo poslušali letna poročila sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, ugotavljal, da se nič ne da iztržiti. Evidentno je, da smo slab gospodar in da tako slabo gospodarjenje podpiramo. Nelojalna konkurenca, ki se na osnovi tega ustvarja, ker teh 14 gozdnih gospodarstev prihaja do lesne mase za "džabe", zastonj, se pa odraža v tem, da kmetje ne morejo plasirati svojega lesa, da propadajo gozdarske zadruge, ki so jih ustanavljali kmetje, se pa odraža v tem, da se nam "sesipa" gospodarstvo, gozdarstvo v tistem delu kmetijske proizvodnje, ki bimoral biti opora, ki bi moral biti v pomoč kmetijstvu v teh težkih časih. Zdaj pa razmislite, kako boste naredili.
Hvala. Besedo ima dr. Brejc.
Ta razprava kaže, da v ministrstvu za kmetijstvo nimajo urejenih stvari tako, kot bi jih morali. Kar se mene tiče, da mi ne bo kdo kaj očital, jaz sem prej pohvalil ministra Buta izključno za njegova pogajanja v Bruslju. Ker se rado potem to posploši. Ampak to je pa kaotično, to, kar je rekel državni sekretar, to kar pripoveduje kolega Sušnik, kaže, da je tu en velik kaos. In ne moremo guljifij, ki nastajajo na tem področju, pri sečnji, reševati s tem, da jemljemo denar z neke postavke, s katere sicer dobivajo ljudje na okoljih s težjimi razmerami. To je narobe svet. Mi tako ne bomo nikdar sistemsko rešili teh zadev, o katerih govorite in ki so zagotovo nujne za reševanje. Vzeti nekje, da bomo gozdarjem malo več dali, mislim, to je izrazito defektna rešitev. Ampak defekt je nekje drugje, ne zgolj v tem amandmaju. Jaz mislim, da ta amandma s tega sistemskega vidika ne funkcionira. Ne bo rešil tega problema, o katerem kolegi govorijo. Hvala.
Hvala. Besedo ima mag. Kramberger. Mag. Kramberger, imate besedo.
Ja, hvala, gospod podpredsednik. Jaz sem želel samo povedati, da je odgovornost državnega zbora, da reši to problematiko. Očitno je, da sredstva niso bila planirana, tako kot bi morala biti. In smo jih potem skupaj, ko smo to ugotovili, ministrstvo in odbor, popravili. Jaz predlagam, da izglasujemo ta amandma in še tudi naslednja dva, ki ju je odbor predlagal. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem Antonu Butolenu.
Hvala lepa. Bilo bi pošteno tudi povedati, da sredstva 5.8.5.0., ostajajo zato, ker še ni izdelanih meril, da bi na teh področjih za območja s težjimi razmerami lahko ta sredstva tudi plasirali. In na žalost je to tako, da je bilo v teh dneh polno lepih besed. Jaz nimam nič proti temu, da gre zavodu za gozdove, da se tam zadeve rešijo. So res akutne. Tu so pa tudi akutne. Žalostno je, da v bistvu, boste me popravili, če bom narobe povedal, da 40 procentov sredstev, ki so bila planirana za območje s težjimi razmerami, ni bilo izkoriščenih, ker ustrezne službe tega niso pripravile. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Drobnič ima besedo.
Hvala za besedo. Jaz želim dobiti pojasnilo s strani vlade. Ali je odvzem sredstevneposredno na transferih res takšno, da proračunska postavka ne bo porabljena, ker ni zakonskih obveznosti in pač ni potrebno toliko planirati, ker samo planiranje še ne pomeni, da bo tudi poraba takšna. Če pa mislite na ta način zmanjšati porabo sredstev, ki po zakonu pripadajo državljanom in kmetom, pa jih boste stisnili na tak način, da boste izplačevali namesto v letu 2003 v letu 2004, je pa to nezakonito početje in dvolično početje. To morate odgovoriti, za kaj gre v tem primeru. Jaz se tudi večkrat sprašujem, "ja, poiskali smo sredstva znotraj ministrstva". Jaz takih pojasnil ne morem sprejemati in dostikrat jih državni sekretar ali ministri podajajo. Nismo jih nekje poiskali. Kako ste jih pa poiskali? Kje pa so bila skrita? To ni odgovorno dejanje. Zahtevam pojasnilo.
Hvala. Še prej dajem besedo gospe Lidiji Majnik.
Hvala lepa. Rada bi samo opozorila, da smo na odboru za kmetijstvo imeli kar nekaj amandmajev, ki bi naj pomenili povečanje celotnega proračuna ministrstva za kmetijstvo. Po zelo dolgi razpravi, na kateri je sodelovalo tudi ministrstvo za finance, je gospa Kamnarjeva posredovala podatke, v kakšnem procentu se izkoriščajo sredstva za okoljske programe od eko nič, do eko tri. Po skupni odločitvi je prišlo do oblikovanja teh treh amandmajev iz razloga, da se ti programi povečujejo, in sicer, če bi vzeli Poročevalca, bi ugotovili, da je bila realizacija programov reforme kmetijstva v letu 2001 25 milijard in da se planira v letu 2003 32 milijard. Tu je bila rast planiranih sredstev zelo visoka, ocenjevalo pa se je [[...]]
Prosim za pozornost!
[[...]]da sredstva na teh postavkah ne bodo porabljena. In ker so ostajale tu rezerve, smo znotraj ministrstva za kmetijstvo, v soglasju vseh prizadetih, oblikovali te amandmaje za prerazporejanje sredstev. Če se bo Helena Kamnarjeva vrnila, bo lahko posredovala tudi podatke o višini izkoriščenih sredstev na posameznih programih eko, kjer se ugotavlja, da ne bodo mogla biti porabljena v takih višini, kot so bila planirana. Zato bom, tudi glede na to, da sem članica odbora za kmetijstvo, te amandmaje podprla. Hvala.
Hvala. In še besedo državnemu sekretarju gospodu Simončiču.
Hvala za besedo. Glede območij z omenjenimi dejavniki, torej metodologija je sprejeta in se tudi izvajajo subvencije po tej metodologiji. V letu 2003 gremo na metodologijo po sistemu Evropske unije, torej bo še povečano število ozemlja oziroma območja pod temi dejavniki. Poraba sredstev na tej postavki je povsem v skladu s pričakovanji in tudi sedaj se izvršuje ta poraba preko odredb in tudi izplačil. Tako se poraba na teh področjih normalno odvija. Tukaj je bil problem pri zagotovitvi sredstev za službo in tudi za dodatne naloge, ki jih mora ta služba tudi opraviti na podlagi zakonodaje. Hvala.
Hvala. Ali gremo lahko zdaj na odločanje? Glasujemo! Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 28, proti 20. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Proračunski uporabnik Veterinarska uprava Republike Slovenije, podprogram Urejanje kmetijstva, gozdarstva in ribištva. Imam dva amandmaja. Prvega predloga odbor za kmetijstvo, gospodarstvo in prehrano, vlada ga ne podpira. Drugega prav tako predlaga odbor. Kdo želi besedo? Mag. Kramberger, prosim. Prosim za pozornost.
Hvala lepa. Danes sem že ob prejšnjih nastopih opozarjal tudi na ta dva amandmaja, ker ti trije amandmaji so odbora za kmetijstvo. Tu gre prav tako za prerazporejanje znotraj ministrstva za kmetijstvo. Konkretno ta amandma, prvi, urejanje kmetijstva, gozdarstva in ribištva, ko se za 50 milijonov povečajo sredstva, tukaj so ta sredstva namenjena za avtomobile za odvoz kadavrov, za veterinarsko higiensko službo. Tukaj je avtopark, mislim, da so avtomobili stari več kot 10 let. Ta sredstva so nujna, da jih namenimo za te investicije. Prosim, da ta amandma in tudi naslednjega, ki je namenjen za materialne stroške, prav tako podprete. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo želi besedo? Ciril Pucko, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Zanima me, gospod Kramberger, kot predsednik odbora, ali je v tej spremembi tudi nabava avtomobila za direktorja Vursa, da ne bi bilo toliko potnih stroškov.
Hvala. Gospod Kramberger, še enkrat.
Kolega Ciril Pucko, najbrž nisem jaz primeren, da bom dal odgovor na to vprašanje. To bo mogoče lahko dr. Bajuk, ki ima tisto postavko o nadzoru proračuna. Ampak jaz sem bil zelo jasen. Gre za avtomobile za odvoz kadavrov. Kolega Ciril Pucko, če boš imel čas, se zapelji do Murske Sobote, kjer se gradi nova kafilerija in ti naj pokažejo avtomobile, s kakšnimi odvažajo kadavre po Prekmurju in po severovzhodni Sloveniji, torej po celi Sloveniji.
Hvala. Dr. Bajuk ima besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolega Lavrinc lahko potrdi, da nisem koncesionar nobene firme avtomobilov v Sloveniji, ne nikjer drugod po svetu. Hvala lepa.
Hvala. Še enkrat, kolega Ciril Pucko.
Jaz sem 100% prepričan, da bi z zmanjšanjem potnih stroškov za direktorja in drugo administracijo na Vursu bilo možno že kakšen avto za odvoz kadavrov nabaviti. Hvala.
Hvala. Še mag. Kramberger. Prosim.
Kolega Ciril Pucko, tudi v mojem interesu je, če je kaj na tem, naj se reši. Takšno natolcevanje, kot ti govoriš, si predsednik odbora za finance, član koalicije, dajmo zadevo razčistiti, kdo ima prav. Ali so poti direktorja Veterinarske uprave upravičene, ali je preveč sredstev potrošil za to? Dajmo to razčistiti. Ne govoriti na pol. Dajmo razčistiti, jaz sem takoj za to.
Hvala lepa. Ali gremo lahko na odločanje? Glasujemo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 20, proti 30. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Odločamo o amandmaju na strani 10 pod številko 2. Glasujemo! Navzočih 53. Za je glasovalo 18, proti 30. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da tudi ta amandma ni dobil podpore. Sledi proračunski uporabnik Uprava Republike Slovenije za civilno letalstvo, podprogram Vodenje zračnega prometa. En amandma poslanskega kluba LDS, Združene liste, SLS, DeSUS. Vlada ga podpira, matično delovno telo tudi. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo!Navzočih 49, za je glasovalo 38, proti 3. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Proračunski uporabnik direkcija Republike Slovenije za ceste, upravljanje in tekoče vzdrževanje državnih cest. Imamo en amandma poslanskih skupin LDS, Združene liste, DeSUS in SLS, ki ga vlada ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] O tem odločamo. Glasujemo. Premalo nas je bilo pozornih. Ponovili bomo glasovanje. Lepo prosim za pozornost. Glasujemo drugič. Navzočih 49, za je glasovalo 29, proti 9. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Pri istem proračunskem uporabniku, Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest, imamo zajeten kup amandmajev, in sicer 12. Šli bomo po vrsti. Pod številko 1 predlagatelji Marko Diaci in Jurij Malovrh, pod številko 2 ista dva predlagatelja, pod številko 3 enako, številka 4 Franci Rokavec, številka 5 Franci Rokavec, številka 6 ravno tako, številka 7 ravno tako, številka 8 gospod Sašo Peče, številka 9 Sonja Areh Lavrič, številka 10 Samo Bevk, številka 11 Nova Slovenija. Amandmaji nimajo podpore matičnega delovnega telesa, ravno tako ne vlade. Se opravičujem, še amandma pod številko 12 NoveSlovenije, velja enako. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Stran 12, točka 1. Glasujemo. Navzočih 56, za je glasovalo 15, proti 36. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Amandma pod številko 2. Glasujemo. Navzočih 56, za je glasovalo 14, proti 37. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Amandma pod številko 3 na strani 13. Glasujemo. Navzočih Za je glasovalo 16, proti 37. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 37.]] Amandma ni dobil podpore. Številka 4 na isti strani. Glasujemo. Navzočih 56. Za je glasovalo 6, proti 39. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 39.]] Amandma ni dobil podpore. Številka 5, na strani 14. Glasujemo. Navzočih 52. Za je glasovalo 7, proti 37. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 37.]] Amandma ni dobil podpore. Številka 6 na isti strani. Prekinjam glasovanje, naj gre črta do konca, da ne bo kakih motenj. Obrazložitev glasu, Franci Rokavec. Bomo ponovili potem glasovanje. Franci Rokavec, imate besedo.
Hvala za besedo. Jaz bi prosil državni zbor in tudi sam bom podprl ta amandma. Namreč gre za to, da se pripravi in zaključi potrebna projektno-tehnična dokumentacija, izdelava PGD in PZI za izvedbo del na glavni cesti drugega reda med Šentjakobom, Litijo in v nadaljevanju Zidanim Mostom, na enem najbolj kritičnih odsekov, na relaciji Hotič-Zgornji Log. Kjer gre za dejansko malenkostna sredstva, v višini 28 milijonov. Če ne bodo zagotovljena ta sredstva v letu 2003, se bo dejansko pričetek oziroma nadaljevanje gradnje na tej cesti ustavilo, najmanj za dve leti. Vemo pa, da je to območje Litije, Zasavja eno od redkih območij v Sloveniji, ki je odrezano od avtocestnega programa. In sem prepričan, da je še kako umestno, da bi ta amandma podprli. Sam ga bom podprl in tudi apeliram na ostale poslanke, poslance, da mi sledijo. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Butolen.
Hvala lepa. Teorija in praksa se res razlikujeta. Te dni smo poslušali o regionalnem razvoju, z amandmajem pa jemljemo ravno neposredne spodbude občinam. Hvala lepa za takšen amandma.
Hvala. Še kdo? [[Nihče.]] Gremo na odločanje. Glasujemo. Glasujemo, prosim. Navzočih 52, za je glasovalo 8, proti 34. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 34.]] Amandma ni dobil podpore. Gremo na stran 15, amandma pod številko sedem. Glasujemo. Navzočih 49, za je glasovalo 8, proti 33. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 33.]] Amandma ni dobil podpore. Na strani 15, amandma pod točko osem. Glasujemo. Navzočih 52, za je glasovalo 9, proti 34. [[Za je glasovalo 9. (Proti 34.]] Amandma ni dobil podpore. Na strani 15 in nato 16 je pod točko devet amandma, o katerem bomo zdaj odločali. Obrazložitev glasu, gospa Sonja Areh.
Hvala, gospod predsedujoči. Rada bi obrazložila. Prosila bi gospe poslanke in gospode poslance, da podprejo ta amandma. Projekt cestnega odseka Mislinjski klanec je bil uvrščen v državni proračun Republike Slovenije leta 2003. Zaradi nujnosti projekta je potrebno odsek čimprej sanirati in obnoviti, saj je cestni odsek kritična točka v cestni povezavi Arja vas - Slovenj Gradec. Zato je potrebno projekt ponovno uvrstiti v proračun za leto 2003. Celotna koroška regija je odvisna od tega projekta in povezave, ki je v vedno slabšem položaju. Hvala lepa.
Hvala vam. Še kdo za obrazložitev glasu? [[Nihče.]] Zaključujem. Gremo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 52, za je glasovalo 18, proti 27. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 27.]] Amandma ni dobil podpore. Točka deset na strani 16. Ali kdo besedo za obrazložitev glasu? [[Nihče.]] Glasujemo. Glasujemo. Navzočih 49, za je glasovalo 9, proti 38. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 38.]] Amandma ni dobil podpore. Amandma pod točko enajst na strani 16 in nadaljevanje na strani 17. Moram opomniti, da je tu ena tiskarska napaka. Jaz mislim, da boste razumeli, če se na eni strani zviša, da se lahko na drugi strani samo zmanjša, ne tudi poveča. Sprejmete to obrazložitev? Obrazložitev glasu, gospa Tisovic.
Tu je res nastala tiskovna napaka, zato se opravičujem. Rada bi pa nekaj povedala. Kot smo zdajle videli, en kup amandmajev je, ki se nanašajo na državne ceste. Državne ceste, ki so vzporednice avtocestam, so v tako slabem stanju na določenih odsekih, da so nevarne.
Samo obrazložitev glasu.
Saj gre se za obrazložitev, saj je moj amandma. Saj je.
Izvolite, se opravičujem.
Lahko nadaljujem? Saj mislim, obrazložitev. Avtocesta Maribor-Ljubljana je supercesta, samo dosti gre tovornjakov po vzporedni državni cesti in so ljudje, ki so pa sploh vezani na državno cesto, prisiljeni voziti po zelo slabih cestah, celo nevarni odseki so. To se vidi tudi iz številnih amandmajev, po mojem, ker to opazujemo na terenu. Torej mislim, da nekje morate najti denar tudi za te državne ceste, vsaj za nujna popravila. Hvala lepa.
Hvala vam. Še kdo želi obrazložiti glas? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 47, za je glasovalo 14, proti 31. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. In še amandma pod številko 12 na strani 17. Lahko odločamo? Glasujemo. Navzočih 52, za je glasovalo 11, proti 39. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da tudi ta amandma ni dobil podpore. Smo pri naslednjem proračunskem uporabniku, Ministrstvu za okolje, prostor in energijo, podprogram Programi podpor na področju predelave in distribucije nafte in zemeljskega plina. Imamo en amandma, predlagatelj je poslanski klub LDS, vlada in matično delovno telo amandma podpirata. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 53, za je glasovalo 37, proti 11. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma dobil podporo. Proračunski uporabnik Uprava Republike Slovenije za vodarstvo, podprogram Oblikovanje strategije na področju vodarstva. Predlagatelj Ciril Pucko - na seji odbora in tudi sedaj umik, o tem amandmaju torej ne bomo glasovali. Hvala lepa. Naslednji proračunski uporabnik, Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram centri za socialno delo. Predlagatelj amandmaja je poslanski klub LDS, matično delovno telo in vlada ga podpirata. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 51, za je glasovalo 37, proti 4. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Podprogram spodbude za ohranjanje in odpiranje novih delovnih mest, en amandma, predlagateljica Nova Slovenija. Odbor se ni opredelil, vlada ga ne podpira. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 53, za je glasovalo 18, proti 28. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Podprogram Programi veterinarskih organizacij. En amandma, predlagateljica Nova Slovenija. Vlada in odbor ne podpirata amandmaja. Želi kdo besedo? Dr. Bernik.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Dame in gospodje! Oglašam se samo zaradi tega, da registriram, da sem danes že šestič vprašal glede tega amandmaja. Dobil pa nisem nikdar še odgovora. To se pravi, to je danes šestič. Spraševal bom, dokler odgovora ne dobim. Drugače bom moral po kakšnih drugih sredstvih poseči. Je pa tako. Če poslanci ne moremo dobiti odgovora na stvari, kako pa narod, pa ljudje? Prosim vas. Rekel sem, da ne bom danes gospe državni sekretarki nagajal ali je spraševal. Zato ne sprašujem nje, ampak bi rad to vprašanje zastavil ministrstvu [[...]]
Prosim zaključite, ker vam je zmanjkalo časa.
Ministrstvu za delo. Hvala.
Hvala. Želi kdo odgovor mogoče? [[Ne.]] Želi še kdo razpravo? [[Tudi ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 14, proti 36. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Podprogram Socialno varstvo starih, predlagateljica je Nova Slovenija. Vlada in matični odbor ne podpirata amandmaja. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Malo še zdržite. Navzočih 48, za je glasovalo 16, proti 30. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Sledi proračunski uporabnik Ministrstvo za zdravje, podprogram Investicijsko vlaganje v bolnišnice. Imamo amandma pod točko 1 predlagateljice Nove Slovenije. Vlada in odbor ne podpirata amandmaja. Stran 22. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Smo sredi glasovanja. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 10, proti 30. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Trak je že tekel, rezultat pa tudi pove voljo državnega zbora. Jaz sem posebej, mislim, da jasno pozval "glasujemo". Nadaljujemo, proračunski uporabnik Ministrstvo za šolstvo, znanost in šport, podprogram Informacijsko-komunikacijski sistem. Imamo dva amandmaja. Prvega, predlagatelj je gospod Sašo Peče, vlada in odbor ne podpirata. Drugega predlagata odbor za finance in monetarno politiko ter skupina poslancev, Ljubo Germič prvopodpisani. Vlada ne podpira. Želi kdo besedo? Minister za obrambo.
Spoštovane poslanke in poslanci! Predlagam, da drugega amandmaja v tem kontekstu ne podprete. Vlada ga ne podpira in tudi sam sem prej navedel zadosti razlogov za to, da se ne sprejme, prosim. Hvala.
Želi še kdo besedo? Kolega Jelinčič Zmago Plemeniti, se opravičujem.
Hvala. Govoril bom o drugem amandmaju, ki ga je vložil gospod Germič kot prvopodpisani, s skupino poslancev. Namreč ravno danes je prišla iz Washingtona depeša od gospoda Kračuna, kjer piše, da Washington ne bo izključeval držav iz vključevanja v Nato, ampak, da se bodo te države izključile same z nedoslednimi dejanji. Stališče naše stranke v zvezi z Natom poznate. Vendar pa nam gre v Slovenski nacionalni stranki izredno močno na smeh, ko izgleda, da v Liberalni demokraciji ne veste, kaj delate. Po eni strani bi radi na vsak način v Nato pakt, potem pa vojski zmanjšujete in jemljete finančna sredstva. Konec koncev, človeka to spominja na nekaj, kot da ne razumete osnov tistih, ki jih vi sami postavljate. Če že morate jemati, potem vzemite pri predsedniku države, ki mu zdaj dajete vse mogoče zadeve in še celo kopico dodatnih funkcionarjev, ali pa morda vzemite pri dodatkih za duhovnike, ki ste jih povečali za 14 odstotkov. Mislim, človeka navdaja vse skupaj z enim žalostnim občutkom rahlega slaboumja, ko gleda, da dragi kolegi niti sami ne veste, kaj delate. Hvala lepa.
Hvala, kolega Zmago Jelinčič Plemeniti. Rudolf Petan.
Hvala za besedo. Želel bi se oglasiti pri tem amandmaju gospoda Germiča. Namreč jaz sem poslanec opozicije in konec koncev vi v poziciji oblikujete proračun in jaz pač to akceptiram. Tako da tu nimam nobenih pripomb. Oglasil sem se pa zato, ker se neka stvar tiče tudi mene. Namreč en del tega je gospod Jelinčič povedal. Slovenija, slovenska vlada se je opredelila, da bo za oborožene sile v naslednjih letih dajala toliko in toliko sredstev. Nihče nas ni prisilil. Nihče ni prisilil vlade in tudi k tistem, kar smo sprejeli v parlamentu, nas nihče ni prisilil, ne glede na to, ali se bomo kam vključili ali ne. Druga resnica je pa ta, da v tem primeru vključevanja v Nato smo pa seveda vsem bodočim partnerjem razložili, kolikšna sredstva bomo mi, ki smo se sami odločili, dajali za oborožene sile. In seveda jaz kot predsednik odbora za obrambo sem imel priložnost se sestati z veliko predstavniki držav Nata in pa same organizacije Nato in jaz sem seveda verjel v tisto, kar je naša vlada rekla in pripravila tudi program, koliko sredstev bo namenila. In glede na to, da sedaj jaz sam izpadem tudi bedak, ker sem verjel vladi, da je namenila takšna sredstva, zato sem se oglasil, ker menim, da ni korektno, da smo tudi zunanjim partnerjem nekaj obljubili, ampak ne zaradi vključevanja v Nato, zato, ker smo se sami za to odločili. Sedaj pa se v bistvu tega ne držimo, ne držimo dane besede. Zato sem se oglasil. Odločili se boste pa seveda tako, kot se boste pač odločili. Meni se ne zdi korektno zato, ker sem tudi sam "farbal" predstavnike tujih držav, kaj smo se odločili in kaj smo tudi v parlamentu sprejeli. Toliko. Hvala.
Hvala, Rudolf Petan. Še želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo po teh dveh amandmajih. Na glasovanje bom dal amandma pod točko ena, na strani 22, predlagatelja Saša Pečeta. Glasujemo. Premalo nas je pritisnilo na gumbek. Ponovili bomo glasovanje. Glasujemo drugič. Glasujemo drugič. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 10, proti 37. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 37.]] Amandma ni dobil podpore. In na odločanje dajem amandma pod številko 2 pri istem proračunskem uporabniku. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 9, proti 35. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 35.]] Tudi ta amandma ni dobil podpore. Sedaj smo pri amandmaju, ki je doživel v začetku veliko razprave in se je zaradi tega sestal matični odbor za finance in monetarno politiko in sprejel spremembo tega amandmaja, pa potem še enega, ko bomo prišli do njega. Imate v današnjem gradivu, z datumom 19.12. pod točko tri, obrazložitev in tudi spremenjen predlog amandmaja odbora. Želi kdo besedo mogoče? Kolega Jožef Školč, prosim.
Predvsem se zastavlja vprašanje, ali je tak postopek sploh mogoč, tega dodatnega spreminjanja amandmajev. Ker če bi bilo to mogoče, potem obstaja volja, da se tudi na marsikaterem drugem področju dogovori za marsikatero zadevo. Tak primer, kjer so bili poslanci soglasni je bil primer amandmaja gospoda Battellija, ki je reševal nek akuten problem, vzel pa na mestu, ki je zrevoltiral del te dvorane; oboje razumem. Če gremo v tem primeru po takem postopku naprej in je o tem možno glasovati, potreboval bi pa jasno stališče vodstva državnega zbora, potem se mi zdi, da lahko se kar dogovorimo, da zaustavimo glasovanje še na drugih točkah in poskušamo pripraviti amandmaje, ki bi potešili tega ali onega poslanca ali pa novopečene ministre. Menim, da to ni dobro. Druga stvar, ki se pa tiče virov, bi pa rekel, da ne glede na obrazložitev, ki jo tu seveda sprejemam, se mi zdi vir, ki je sedaj načet, še bolj problematičen. Če jemljemo ministrstvu za finance v tistem delu, kjer servisira svoje obveznosti do bank, bodisi iz naslova zadolžitev, domačih ali tujih, zmanjšujemo, bom rekel, kredibilnost v nekem zamiku pravzaprav celega finančnega sistema. In to se mi zdi bolj nevarno od teh premikov znotraj postavk, če ogrozimo v bistvu postavke, ki direktno servisirajo obveznosti iz proračuna, in se mi zdi ta vir še bistveno bolj napačen, in odbora za finance in monetarno politiko v tej njegovi potezi ne morem razumeti.
Hvala lepa. Spoštovani kolega Jožef Školč, postopek za sprejem državnega proračuna, člen 161, točka 4, določa točno to, kar je bilo v tem primeru narejeno - druge razlage ne morem dati. Proceduralno, kolega dr. Bajuk.
Hvala lepa. Kot poslanska skupina nimamo več časa, zato bi proceduralno prosil, da gospod predsednik odbora razloži, kaj so se zmenili, od kod jemlje denar in kako bo to funkcioniralo. Hvala lepa.
V poročilu, ki ga imamo pred sabo, mislim, ker ni tako dolgo, je vse zapisano, kam dati, kje vzeti, in tudi kratka obrazložitev. Če želi predsednik odbora vendarle besedo, izvolite, kolega Pucko.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani kolega Bajuk! Odbor je svoj amandma spremenil v skladu s četrtim odstavkom 161. člena poslovnika. S tem odgovarjam deloma tudi kolegu Jožefu Školču. Kar se pa tiče vprašanja vira in znižanja prvotnega zneska 100 milijonov tolarjev na 75 milijonov tolarjev, je ta amandma pripravljen na priporočilo vlade Republike Slovenije, da je to edina možnost oziroma da je tu neka možnost, da se deloma zadosti namenu podprograma Programi športa, da se poveča ta postavka za 75 milijonov. Kaj več tu ni dodati, iz poročila je razvidno približno to, kar sem tudi povedal. Hvala. [[Oglašanje iz klopi.]] Lahko, gospod podpredsednik? Na vprašanje spoštovanega kolega Školča, ali je postavka "obresti" pravi vir, predlagam, da poda odgovor predstavnik ali predstavnica vlade. Hvala.
Hvala lepa. Prej bi dal še besedo gospodu Leu Kremžarju.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bom ta amandma podprl, ker mislim, da je procedura, tako kot je bilo zdaj povedano, očitno ustrezna in očitno tudi na odboru usklajena vsebina tega, zato bom amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še želi kdo besedo? Zmago Jelinčič Plemeniti, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Mi tega amandmaja ne bomo podprli, iz tega razloga, ker se nam ne zdi smiselno, da se vojski jemlje za usposabljanje in obrambni sistem toliko finančnih sredstev, daje se ga pa nekim nevladnim organizacijam. Jaz mislim, da ravno nevladne organizacije v tem segmentu bi lahko prispevale kaj več k vojski oziroma k športu v vojski, ne pa da bomo recimo tam v Metelkovi učili tiste, kako naj tečejo naravnost, da se ne bodo zaletavali v zid, pod vplivom kakšnih drog.
Hvala lepa. Ali gremo lahko na odločanje? Odločamo torej o amandmaju, ki ga je danes spremenil odbor [[...]]Mag. Helena Kamnar, državna sekretarka, dajem vam besedo, ker ste želeli.
Hvala lepa. Poskušala bom podati odgovor na vprašanje, zakaj in ali je vir, ki je tu predlagan, ustrezen oziroma ali omogoča normalno odplačevanje državnih dolgov. Kot vidite, je vlada tu predlagala zmanjšanje postavke, ki se nanaša na obresti iz domačega zadolževanja. Razlog za to je v ponovni oceni, ki smo jo pravzaprav napravili na ministrstvu za finance v zadnjih dneh in pri tem upoštevali učinke delovanja enotnega zakladnega računa, ki je v zadnjem času pokazal izjemno pocenitev likvidnostnega zadolževanja, torej kratkoročnega likvidnostnega zadolževanja. In seveda, posledica tega je tudi zahteva po nižjih obrestih. Drugi razlog je pa tudi ta, da na podlagi kupnine Nove Ljubljanske banke ministrstvo za finance na podlagi že sprejetega programa restrukturiranja manj ugodnega z bolj ugodnim dolgom in predčasnega odplačila nekaterih dolgov ocenjuje, da bodo iz teh razlogov obveznosti za odplačilo obresti nižje in da takšno zmanjšanje sredstev za te namene lahko izvedemo.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, prosim, da se prijavite k razpravi. Amandma je torej nadomeščen z novim besedilom, ki ga je danes sprejel odbor za finance in monetarno politiko. O njem bomo odločal. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 40, proti 10. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Nadaljujemo na strani 24, podprogram Vrtci, predlagateljica Maria Pozsonec. Vlada in odbor ne podpirata predlaganega amandmaja. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem bomo odločali. Glasujemo, prosim. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 12, proti 25. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 25.]] Amandma ni dobil podpore. Podprogram Osnovno šolstvo na strani 24. Predlagatelja Marko Diaci in Jurij Malovrh. Vlada ne podpira. Odbor, matično delovno telo podpira amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Preidemo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 11, proti 28. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 28.]] Amandma ni dobil podpore. Podprogram Splošno srednje in poklicno šolstvo. Predlagatelji amandmajev, dveh amandmajev, prvega Sašo Peče, drugega poslanska skupina Socialdemokratov Slovenije. Odbor in vlada ne podpirata teh dveh amandmajev. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Gremo na odločanje. Glasujemo o prvem amandmaju. Navzočih 52, za je glasovalo 15, proti 31. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 31.]] Amandma, prvi amandma ni dobil podpore. Odločamo še o drugem amandmaju na strani 25. Glasujemo. Navzočih 51, za je glasovalo 16, proti 31. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 31.]] Amandma pod številko 2 ni dobil podpore. Na strani 26, amandma pod številko 1 je bil prav tako obravnavan v začetku razprave. Odbor je tudi ta amandma ponovno obravnaval in ga spremenil. Spremenjeno besedilo imate v poročilu odbora današnje izredne seje. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Odločamo o spremenjenem amandmaju v tem dodatnem gradivu z današnje izredne seje. Glasujemo. Navzočih 52, za je glasovalo 42, proti 5. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 5.]] Tudi ta amandma je dobil podporo. Nadaljujemo po pregledu amandmajev. Na strani 26, podprogram Visokošolsko izobraževanje in višješolsko izobraževanje. Predlagateljica amandmaja skupina poslancev z Ljubom Germičem kot prvopodpisanim. Vlada in odbor, matično delovno telo, ne podpirata amandmaja. Želi kdo besedo? Rudolf Petan.
Hvala za besedo. Torej podobna diskusija, kot sem jo imel prej, bi veljala tu, zato vsega ne bom ponavljal. To je še eden od amandmajev, ki bi mogoče moral biti uvrščen v skupino teh, ki jih je odbor za finance danes spreminjal, tako da jaz tudi tega amandmaja iz vzrokov, ki sem jih tudi prej navedel, ne bom podprl. Hvala.
Še želi kdo besedo? Nihče. Gremo na odločanje. Glasujemo. Navzočih 47, za so glasovali 4, proti 39. [[Za so glasovali 4.]] [[Proti 39.]] Amandma ni dobil podpore. Gremo na podprogram Izobraževanja odraslih. Amandma skupine poslancev z Ljubom Germičem. Vlada in odbor ne podpirata amandmaja. Želi kdo besedo? Mag. Kramberger.
Hvala, podpredsednik. Ali boste proti glasovali? Potem pa ne bom razpravljal. Hvala.
Nihče več ne želi besede? Kolega Sok, prosim.
Jaz bom tudi proti temu amandmaju, bi pa sedaj spomnil na -
Nimate pa več časa.
Obrazložitev glasu.
Obrazložitev glasu pa lahko.
Gospod predsednik, ali vodite to sejo, da nas vedno prekinjate? Torej držite se poslovnika.
Nisem dal amandmaja na glasovanje, zato še ni obrazložitve glasu. Za razpravo pa ste čas uporabili. Prosim, da to upoštevate. Hvala lepa. Nihče ne želi več razpravljati, tisti, ki še imate čas, zato dajem amandma na glasovanje. Želi kdo obrazložitev glasu? Kolega Alojz Sok.
Hvala lepa. Torej jaz bom proti temu amandmaju, bi pa rad sedaj kolege poslance spomnil na razpravo gospoda Anderliča, ko se je pritoževal glede amandmaja, ki je bil podobne vsebine in se je jemalo [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]in dajalo za gozdarsko službo. Hvala lepa.
Hvala. Gremo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 6, proti 42. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 42.]] Amandma ni dobil podpore. Pri podprogramu Študijske pomoči imamo en amandma, predlagateljica poslanska skupina Stranke mladih. Vlada in odbor ne podpirata amandmaja. Ja, Marko Diaci.
Hvala za besedo. Gre dejansko za vračanje sredstev, ki so bila že v osnovnem predlogu proračuna namenjena za izgradnjo študentskih domov. Zato vas prosimo, da dejansko ta amandma podprete. Hvala.
Hvala. Nihče več? Sašo Peče.
Jaz bi prosil predlagateljico, poslansko skupino Stranke mladih, če malo konkretnejše razloži vsebino tega amandmaja. Hvala.
Poslanska skupina Stranka mladih nima časa za razpravo, ker ga ni prijavila. Zato, ja, Zmago Jelinčič, vi pa še imate čas za razpravo.
Hvala lepa. Jaz bi pa, ker poslanska skupina nima časa, bi pa prosil gospoda Diacija, da razloži isto zadevo.
Ne more. Ne, ne more. Držimo se poslovnika, čas je, ko bom dal na glasovanje, praviloma tudi to ne [[...]] [[Glas iz dvorane.]] [[...]]Barovič, imate besedo.
Hvala lepa. Potem pa prosim, če lahko gospod kolega Diaci vsaj kot obrazložitev glasu obrazloži. Hvala lepa.
Jaz bi želel, da spoštujemo vsi skupaj poslovnik in gremo na glasovanje. Glasujemo. Zdaj smo sredi glasovanja. [[...]] [[Glas iz dvorane.]] [[...]]Ko bomo odglasovali. Premalo nas je glasovalo. Zdaj pa imate [[...]]
Hvala lepa. Gospod podpredsednik! Jaz bi rad prosil, če je mogoče, če mi razložite po poslovniku, če lahko vzamemo 10 minut odmora, da nam bo gospod Diaci razložil, če poslovnik pač to omogoča. Ali je to mogoče, gospod predsedujoči?
Ker sem enkrat že dal na glasovanje in te zahteve pri prvem glasovanju ni bilo, dajem samo ponovitev glasovanja. Glasujemo, prosim! Tudi drugič nismo glasovali. 10 minut odmora. Sejo bomo nadaljevali ob 19.51 uri.
Nadaljujemo sejo. Odmor se je iztekel. Vljudno prosim, ker poziv nekako ne deluje v avli, da dokončamo delo. Lepo prosim, da se umirimo in nadaljujemo delo. Prosim, da zasedete svoja mesta. Tretjič bomo glasovali, in veste, kaj pomeni, če tretjič ne bomo sklepčni. Glasujemo torej tretjič o amandmaju. Glasujemo. Navzočih 55, za je glasovalo 24, proti 24. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil potrebne podpore. Proračunski uporabnik Ministrstvo za kulturo, podprogram Knjižničarstvo in založništvo. Pri tem podprogramu imamo amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Jašo Zlobcem. Vlada in odbor ga ne podpirata. Gospa Lidija Majnik ima besedo. Prosim.
Hvala lepa. Kolegice in kolege bi rada opozorila samo na to, da je te amandmaje spremljala nesrečna usoda, in sicer, da so kolegi, ki so v odboru za kulturo, šolstvo, znanost in šport manj srčno se zavzeli za amandmaje v kulturi kot za amandmaje za šolstvo. Zato bi rada apelirala na tiste, ki spoštujejo odločitve državnega zbora, da smo nekatere zakone sprejeli, vendar jih ne izvajamo. Konkretno gre za zakon o knjižničarstvu, kulturni tolar in podobno. Rada bi vas spomnila tudi na razpravo, ki jo je imela kolegica Majda Širca na začetku, saj s tem amandmajem vračamo tisto, kar je bilo najprej predvideno v proračunu ministrstva za kulturo, vračamo tisti znesek in vsaj delno s podporo tem amandmajem zagotavljamo izvajanje zakonov, ki smo jih sami sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] O tem bomo odločali. Glasujemo. Navzočih 51, za je glasovalo 22, proti 17. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma dobil potrebno podporo. Podprogram Drugi programi v kulturi, skupina poslancev s prvopodpisanim Jašom Zlobcem, vlada in odbor ga ne podpirata. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] O tem bomo odločali. Glasujemo, prosim. Navzočih 53, za je glasovalo 19, proti 28. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Pri proračunskem uporabniku Uprava Republike Slovenije za kulturno dediščino, podprogram Nepremična kulturna dediščina, imamo dva amandmaja. Prvega predlaga skupina poslancev s prvopodpisanim Dorijanom Maršičem, drugega predlaga Jaša Zlobec. Obeh amandmajev vlada ne podpira, prav tako ne matično delovno telo,odbor za finance. Želi kdo besedo? Dorijan Maršič, prosim. Prosim za pozornost.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! V obrazložitvi smo zapisali, da je gradnja spomenika na Cerju v nacionalnem interesu, da gre za spomin na upornike, borce in padle v prizadevanjih za narodno osvoboditev ter branjenje etične meje med prvo svetovno vojno, v času fašizma, pred drugo svetovno, med njo in med osamosvojitvijo Slovenije. Državni zbor je sprejel amandma k proračunu Republike Slovenije že za leto 2000 v višini 20 milijonov tolarjev za pripravo projektne dokumentacije in pripravljalnih del. In menim, da se je s tem [[...]]
Prosim, da ne motimo razpravljavca.
[[...]]menim, da je s tem potrdil interes države za izgradnjo tega spomenika, v deležih 50 odstotkov država in 50 odstotkov primorske občine, veteranske organizacije, domoljubna društva in primorsko gospodarstvo. Žal je država tukaj umanjkala. In jaz vas prosim, glede na to, da je projekt že kar v izpeljavi, da ne bo ta projekt, kljub obljubam, ki jih je dala država, ostal na ramenih lokalnih skupnosti in tistih, ki sem jih prej naštel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še želi kdo besedo? [[Nihče.]] Pardon, Zmago Jelinčič Plemeniti in Aurelio Juri, pa Davorin Terčon.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz bom absolutno podprl ta amandma in moram priznati, da je to eden od boljših amandmajev, ne samo v tem mandatu, ampak v vseh treh mandatih, kar sem jaz tu. Kajti vendarle so se nekateri, tudi drugi ljudje, ne samo iz Slovenske nacionalne stranke, spomnili, da imamo tukaj v tej stavbi, v okviru našega delovanja tudi nekakšen državni svet, ki je slepo črevo slovenskega parlamentarizma, troši pa strahotne denarje. In je prav, da gre ta denar za nekaj koristnega. In še enkrat pravim, z veseljem bom podprl ta amandma.
Hvala lepa. Aurelio Juri ima besedo.
Hvala, podpredsednik. No, jaz sem med podpisniki tega amandmaja. Rad bi vas spomnil, seveda da pred leti, ko se je zgodba s tem spomenikom začela, je bilo tudi v državnem zboru veliko navdušenje, velika podpora temu, ne nazadnje je tudi država s predsednikom republike postavila temeljni kamen. In iz tega naslova seveda je prav, da danes omogočimo, skladno s takrat zarisanim potekom, to gradnjo. Da to, kar je bilo zgrajeno, prevzamemo, naš državni del. Zato pozivam k podpori tega amandmaja.
Hvala. In še kolega Davorin Terčon, nato pa Ivan Božič in še naprej.
Hvala, gospod podpredsednik. Jaz se obračam tudi z apelom, da bi ta amandma [[...]]
Lepo prosim za več pozornosti in spoštovanja do razpravljavcev!
[[...]]da bi ta amandma podprli. Jaz moram povedati, da dejansko spomenik je že postavljen, da pa ga je treba dokončati. Vso opremo in ves program. Ker so bili neki pomisleki tudi glede programskega dela spomenika, moram reči, da so ministrstvo za kulturo in lokalne skupnosti na Primorskem, ki tudi sofinancirajo skupaj z gospodarstvom v dogovoru, da pride do takega programske zasnove v delovanju tega spomenika, da bo imel neko, bi rekel bolj sodobno podobo. Država je v letu 2000 že namenila 20 milijonov, kot je bilo rečeno, je pa iz naslova leta 2001 in 2002 namenjenih še 40 milijonov in ta amandma bi omogočil dokončno dokončanje in funkcioniranje tega spomenika, ki bi sicer, če ta amandma ne bi uspel, torej bilo pod vprašanjem, kaj s spomenikom, ki že stoji, kaj početi.
Hvala lepa. Še Ivan Božič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Normalno, da bom ta amandma podprl, vendar gre za spomenik Tigru. Tigr - Trst, Istra, Gorica, Reka. Tako so naši predniki zahtevali, ko je propadla bivša Avstrija in je te kraje zasedla Italija. Danes nimamo nobenega teh krajev več. Vsi so v drugih državah, vsaj na spomeniku in na spomeniku slovenskega naroda naj bodo napisana ta imena, ki smo jih v zgodovini izgubili.
Hvala. Še kolega Janez Podobnik, nato pa Jožef Školč.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Pred šestimi leti sem bil prvi pobudnik za amandma, da se je takrat začela investicija za izgradnjo spomenika Tigru. Takrat je bil minister za kulturo sedanji kolega Školč. Moram pa reči, kolegice in kolegi, da ste imeli silno nerodno roko, ko ste iskali vir. Ni v maniri korektnosti, da en državni organ, ki ima ustavno podlago, jemlje sredstva drugemu, ki ima prav tako ustavno podlago. Vzeti državnemu svetu 130 milijonov, veste, to pa ni dobro. Zelo zelo nepremišljeno smo poiskali vir. Amandma bo sprejet. Odnos državni svet-državni zbor bo pa še bolj skaljen, kot že sedaj je. Hvala lepa.
Hvala. Najprej kolega Jožef Školč, nato pa Jožef Jerovšek. Imate besedo.
Hvala lepa. Jaz se bom pri tem amandmaju vzdržal, ne zaradi tega, ker bi imel karkoli proti Tigru ali pa temu spomeniku. Ne nazadnje si upam reči, da sem med tistimi, ki je tudi privatno nabiral denar za različne spomenike Tigru, na Primorskem za različna srečanja, posvečena temu, za različne publikacije in tako naprej. Obljuba, ki so jo dali v primorskih občinah, ni bila, bom rekel obljuba, ki bi jo tudi držali. Projekt je precej problematično voden in tudi ni narejen na način, kot se predvideva za vse javne projekte, sploh če hočejo imeti naziv nacionalnega spomenika. Jaz razumem čustva, ki jih pač ljudje imajo, ko razdeljujejo proračunski denar. Toda, pričakujem seveda, da tudi v spomin na te ljudi skrbno ravnamo s tistim, kar danes imamo. Način, na kakršen se to počne, da se reče, da država ni dala nič, hkrati pa ni poročila o participaciji teh 50%, hkrati ni bilo javnega razpisa in tako naprej [[...]]
Prosim, zaključite besedo.
Se opravičujem - mi ne dovoljuje, da bi dal glas za to.
Hvala lepa. S tem je vaš čas uporabljen. Ne morem več Davorinu Terčonu dati besede. Se je pa javil gospod Jožef Jerovšek, ki še ima na razpolago čas.
Hvala lepa. Podprl bom ta amandma, kajti po sedemdesetih letih ali pa še več, odkar je organizacija Tigr začela svoj upor proti fašizmu in bila potem tako kruto in po drugi svetovni vojni utišana oziroma tudi likvidirana na neki način, je čas, da se tem najsvetlejšim trenutkom v slovenski zgodovini oddolžimo. Pred kratkim smo gledali nadaljevanko oziroma oddajo na televiziji in dosti premajhna vednost je Slovencev, kaj je pomenil Tigr, za kaj so se borili in kako so bili tudi, zato, ker so se prvi uprli fašizmu in prvi Tigrovec je padel kot borec proti okupaciji, kar dolgih štirideset let ne priznani. Pač to je bil njihov greh, da so se prvi uprli proti fašizmu in te napake moramo popraviti. In tudi s spomeniki bomo mlado generacijo lahko poučili, kaj se je dogajalo v naši zgodovini, kje so bile napake potem in kako bi morali biti hvaležni tem borcem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še želi kdo besedo, kdor še ima na razpolago čas? Nihče. Dajem predlog amandmaja na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 35, 2 proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. In še zadnji amandma pod točko dva, na strani 30. Želi kdo besedo? Ne. Zaključujem in dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih 49, za je glasovalo 12, proti 28. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 28.]] Ta amandma ni dobil podpore. Kolegice in kolegi, zaključili smo odločanje po amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga sprememb proračuna v celoti. Posebni del predloga sprememb proračuna dajem na odločanje. O njem bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 36, proti 17. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 17.]] Posebni del sprememb proračuna je sprejet. Prehajamo na obravnavo načrta razvojnih programov. Želi tu kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov. Bom prekinil, se opravičujem, naj gre do konca, nato pa obrazložitev glasu. Kolega Božič, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Podprl bom program načrta razvojnih programov, čeravno sem na začetku govoril o zakonu o prepovedi proizvodnje in prodaje azbestnih izdelkov in o bolnikih, ki so zaradi te proizvodnje. Želim pa, da bosta minister za finance in ministrica za gospodarstvo pri zakonu o izvajanju proračuna za leti 2003 in 2004 povedala, ali bomo drugo leto, se pravi 2003, odobrili odškodnine tem 509 ljudem, ki čakajo iz letošnjega in lanskega leta na odškodnine. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo? [[Nihče.]] V odločanje dajem načrt razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih 57, za je glasovalo 40, proti 11. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo odločanje o posameznih delih predloga sprememb proračuna. Sprašujem predstavnike vlade, ali je nastala neusklajenost proračuna, ali pa predstavnika odbora za finance. Državna sekretarka, prosim.
Rada bi vas opozorila, da proračun ni usklajen in da je treba sprejeti uskladitveni amandma, in sicer na splošni del proračuna, da ga uskladimo s posebnim, in na načrt razvojnih programov, ki glede na sprejete amandmaje tudi ni usklajen. Za pripravo uskladitvenega amandmaja rabimo približno pol ure časa, potem ga mora sprejeti odbor za finance in o tem podati mnenje vlada.
Hvala. Kolega Podobnik.
Hvala za besedo. Danes je državni zbor sprejel tudi rešitev, da je instituciji, ki se ji reče državni svet, vzel več kot 25% sredstev za svoje delovanje.
Ni več razprave, kolega Podobnik.
Zato bi proceduralno predlagal, da se razmisli, da se preprosto ta škandalozna odločitev državnega zbora popravi. To bo šlo v zgodovino, da smo na tak način pristopili k delovanju državne institucije. Vzeli smo ji polovico denarja za plače. Predlagam, da tisti, ki znate ustvarjalno tolmačiti poslovnik, najdete način, da bi to škandalozno odločitev popravili. To je škandalozna odločitev državnega zbora.
Kolegice in kolegi, z ozirom na to, da proračun ni usklajen - dovolite! - prekinjam sejo državnega zbora in to točko dnevnega reda. Jutri zjutraj se bo sestalo matično delovno telo [[...]]Bom dal besedo, kolega Pucko.
Hvala lepa. Seja odbora bo ob 9.30 uri.
Da, samo to pojasnilo. Jutri ob 9.30 uri ima sejo matično delovno telo, odbor za finance in monetarno politiko. Nadaljevali bomo jutri ob 10.00 uri. Hvala lepa za današnje sodelovanje in lahko noč!