Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Pričenjamo 4. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi drugega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da je zadržan in se današnje seje ne more udeležiti poslanec gospod Feri Horvat. Na sejo sem vabil predsednika vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janšo ter kandidatko in kandidate za ministrico in ministre vlade Republike Slovenije. Vse prisotne vabljene prav lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 4. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z drugim odstavkom 58. člena poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje. Predlogov za umik ali širitev dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na določitev dnevnega reda. Prosim, da preverite kartice, ali so vložene. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti 1. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red 4. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG LISTE KANDIDATOV ZA IMENOVANJE MINISTROV V VLADI REPUBLIKE SLOVENIJE. Na podlagi prvega odstavka 229. člena poslovnika državnega zbora je predsednik vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša, predlagal državnemu zboru imenovanje ministrov vlade. Listo kandidatov za ministre je predsedniku državnega zbora predložil 23. novembra 2004. 1. decembra 2004 je predsednik vlade obvestil državni zbor, da s predloga liste umika predlog za imenovanje gospe Darinke Mravljak za ministrico brez listnice za področje regionalnega razvoja in lokalne samouprave. Predsednik vlade državnemu zboru tako predlaga, da imenuje: dr. Andreja Bajuka za ministra za finance, mag. Janeza Božiča za ministra za promet, specialista akademske stopnje Andreja Bručana za ministra za zdravje, mag. Janeza Drobniča za ministra za delo, družino in socialne zadeve, gospoda Karla Erjavca za ministra za obrambo, gospo Marijo Lukačič za ministrico za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospoda Dragutina Mateja za ministra za notranje zadeve, gospoda Janeza Podobnika za ministra za okolje in prostor, dr. Dimitrija Rupla za ministra za zunanje zadeve, dr. Vaska Simonitija za ministra za kulturo, dr. Lovra Šturma za ministra za pravosodje, dr. Gregorja Viranta za ministra za javno upravo, mag. Andreja Bizjaka za ministra za gospodarstvo, dr. Jureta Zupana za ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, dr. Milana Zvera za ministra za šolstvo in šport. Besedo dajem predsedniku vlade gospodu Janezu Janši za dodatno obrazložitev predloga. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, cenjeni visoki zbor. Pred nami je zadnje dejanje pri oblikovanju izvršilne oblasti po oktobrskih parlamentarnih volitvah. Procedura je bila, po mojem mnenju, nepotrebno dolga. Trajalo je kot običajno dva meseca, preden lahko ta visoki zbor odloča o predlogu vlade. Ekipa, ki jo predlagam, je po podrobnejših predstavitvah na matičnih delovnih telesih do zadnjega dobila pozitivno mnenje in je po mojem mnenju sposobna prevzeti odgovornost za dobro in pošteno upravljanje z državo. Cilje, ki jih bomo uresničevali, sem podrobneje predstavil že v svojem nastopu, preden ste glasovali o predsedniku vlade, vendar mi dovolite, da glede na to, da je bila vmes podpisana koalicijska pogodba, ki je nekatere cilje izostrila in predstavlja vsebinski temelj delovanja vlade, o kateri boste danes odločali, da na kratko nekatere temeljne usmeritve strnem tudi danes. Vlada bo delovala za blaginjo Slovenijo. Zato bo zavezana načelom trajnostnega razvoja, ki v ospredje postavlja človeka in varovanje zdravega življenjskega okolja. Vlada bo sooblikovala pogoje za pospešitev gospodarske rasti, ki jo bomo tekom mandata dosegali z izboljšanjem davčnega in administrativnega okolja, dvigom kakovosti izobraževanja, izboljšanjem finančne discipline, povečanjem in zagotovitvijo večje učinkovitosti vlaganj v znanost in tehnološki razvoj, umikom države iz gospodarstva ter oblikovanjem ugodnega okolja za tuje naložbe. Vlada bo zagotavljala pogoje za kulturno rast ter krepitev nacionalne in evropske identitete. Vlada bo oblikovala okolje za gospodarnejšo javno porabo in učinkovito izkoriščanje sredstev iz skladov Evropske unije, za doseganje maastrichtskih kriterijev za vstop v evropsko monetarno unijo, za decentralizacijo države s poudarkom na izboljšanju položajev občin in na spodbujanju skladnejšega regionalnega razvoja. Vlada se bo trudila za stabilen sistem pokojninskega in zdravstvenega varstva, za izboljšanje pogojev za oblikovanje in razvoj družin ter povečanje rodnosti, za varno, prijazno in zdravo življenjsko okolje, za boljše delovanje države in višjo pravno varnost, za učinkovit boj proti klientelizmu in korupciji v javnem sektorju in za kakovostno, učinkovito in pošteno opravljanje z državo po načelu, da država in vse institucije javnega sektorja služijo državljanom in podjetjem, s ciljem ustvarjanja blaginje in celovite kakovosti življenja. Pri načrtovanju proračunov bo vlada izhajala iz navedenih strateških ciljev, pri čemer bo okvir vseh javnih politik določen z doslednim upoštevanjem nominalnih konvergentnčnih kriterijev za vstop v evropsko monetarno unijo. Temu cilju bo podrejena tudi realizacija vseh programskih točk iz koalicijske pogodbe, ki imajo finančne posledice. Ker gre za eno najtežjih nalog vlade v naslednjih dveh letih, mi dovolite o njej nekaj več besed. Slovenija se je z odločitvijo za Evropsko unijo odločila tudi za vstop v evropsko monetarno unijo oziroma za prevzem skupne valute Evropske unije. Druge alternative ni. Vprašanje torej ni: da ali ne, temveč samo kdaj. Že prejšnja vlada se je odločila, da je v interesu Slovenije, da je to čim prej. Po oceni, ki sta jo skupaj pripravila Banka Slovenije in dosedanja vlada konec leta 2003, vstop v evropsko monetarno unijo podpirajo tako politični kot mikro - in makroekonomski razlogi. S to oceno se v glavnem strinjamo. Za vstop v evropsko monetarno unijo je potrebno izpolniti formalne in neformalne pogoje, tako imenovane nominalne in realne konvergenčne kriterije, ki pa so med seboj močno povezani. Nominalni konvergenčni kriteriji ali merljivi pogoji za vstop v evropsko monetarno unijo, po domače rečeno maastrichtski kriteriji, so: Prvič. Nizka inflacija, ki ne presega povprečna inflacije v treh državah Evropske unije z najnižjo rastjo cen za več kot 1,5% točke. Drugič. Uravnotežen javni primanjkljaj, ki ne presega 3% v bruto domačem proizvodu; javni dolg, ki ne presega 60% bruto domačega proizvoda; nizke dolgoročne obrestne mere, ki ne presegajo povprečja dolgoročne obrestne mere treh držav evropske monetarne unije z najnižjimi stopnjami rasti cen za več kot za 2% točki. Stabilen tečaj, ki se vrednoti z dvema letoma sodelovanje v ERM 2 mehanizmu. Če pogledamo izpolnjevanje teh kriterijev danes, potem lahko ugotovimo: prvič, da Slovenija še ne izpolnjuje kriterija nizke inflacije. Konec letošnjega leta bomo po zadnjih napovedi odstopali za nekaj manj kot za 2%. Natančno je nemogoče reči, ker je to odvisno od decembrske inflacije. Stanje javnih financ naj bi bilo po uradnih podatkih ustrezno, vendar pa je po drugih informacijah gibanje proračunskega primanjkljaja po ESA95 metodologiji zelo blizu meje 3% BDP. Ocena dosedanje vlade je, da bo proračunski primanjkljaj konec leta znašal približno 2,1% BDP. Po podatkih, ki jih Slovenija pošilja v EU, naj bi se stanje javnega dolga, po katerem se meri skladnost z maastrichtitskimi kriteriji, nahajala na ravni okoli 30% in je torej pod maastrichtsko mejo 60%. Že od začetka leta 2003 Slovenija izpolnjuje kriterije obrestne mere s tolarskimi obveznicami s fiksno obrestno mero. Ključen neformalni kriterij za vstop v evropsko monetarno unijo je ekonomska in socialna kohezija, sicer pa ti kriteriji niso podrobneje kvantificirani. Gre za tako imenovano realno konvergenco, tako dohodkovno kot strukturno, ali proces dolgoročnega dohitevanja produktivnosti, dosežene v najrazvitejših državah. Dohodkovna konvergenca se nanaša predvsem na raven bruto domačega proizvoda na prebivalca in na raven cen. Strukturna konvergenca pa zajema institucionalni okvir, v katerem posluje gospodarstvo. Pri tem je zelo pomembna sama kakovost državne uprave, predvsem učinkovitost državne uprave in kakovost pravne ureditve. Že po anketi svetovne banke iz leta 2001 je Slovenija pri večini teh kazalcev nekoliko zaostajala za povprečjem EU, deloma pa je bila primerljiva z Italijo, Grčijo in Portugalsko. Mednarodne primerjave, kot na primer znana letna analiza inštituta AMD in mnoge druge, vsaka po svoje, pa skupaj žal kažejo, da se je relativni položaj Slovenije v zadnjih štirih letih slabšal, namesto da bi napredovali. Ustvarjanje podjetništvu bolj prijaznega okolja in učinkovitejše lokacije finančnih sredstev je delo strateškega pomena za našo prihodnost. Za to, da v drugi polovici leta 2005 in 2006, torej v času, ki bo ključen za ugotavljanja, ali Slovenija izpolnjuje nominalne konvergenčne kriterije za vstop v evropsko monetarno unijo, znižamo inflacijo, obdržimo ustreznost javnofinančnega položaja ter močno okrepimo sposobnosti gospodarstva, centralne banke in vlade pri absorbciji morebitnih asimetričnih šokov, bo potrebno ohranjanje temeljnih makroekonomskih ravnotežij, usklajeno delovanje vlade in Banke Slovenije pri uresničevanju fiskalne in ostalih politik v pristojnosti obeh institucij, povečanje mobilnosti dela in fleksibilnosti plač pri zaposlovanje, sodelovanje socialnih partnerjev pri nadaljnji deindeksaciji, kar ob predpostavki zniževanja inflacije, kar je tako ali tako treba doseči, ne bi smel biti prevelik problem, amortizirati morebitne vplive sproščene tolarske in devizne likvidnosti instrumentov Banke Slovenije, ki jih nudi upravljanje z javnim dolgom brez rasti višine in stroškov slednjega, sodelovanje med vlado in Banko Slovenije pri upravljanju kupnin od prodaje kapitalskih naložb države in rezidentov. Spoštovani! V zadnjih dneh in v tem zadnjem postopku oblikovanja nove izvršilne oblasti se vrstijo tudi tiskovne konference dosedanje vlade, na katerih predstavniki dosedanje izvršilne oblasti poudarjajo, da zapuščajo dobro dediščino novi vladi. Deloma to seveda drži. Slovenija je v zadnjem mandatu postala članica Evropske unije in Nata, na ta način si je dolgoročno zavarovala svojo prihodnost, smo blizu povprečja razvitosti Evropske unije po širitvi EU 25, imamo solidno delujoče institucije, razen nadzornih in deloma pravosodnih, imamo relativno podobno ekonomsko strukturo, kot jo imajo države evropske monetarne unije, imamo približno 70% kupne moči povprečja evropska monetarne unije, imamo sloves dokaj uspešne tranzicijske države, ki je sposobna v mednarodnem okolju prevzemati svoj del odgovornosti, zato bo Slovenija v prihodnjih letih tudi predsedovala Organizaciji za varnost in sodelovanje v Evropi in tudi Evropski uniji kot prva od novih članic. Vendar pa to splošno lepo sliko kvarijo nekatera dejstva, ki jih je potrebno ob primopredaji uprave, države odkrito navesti. Dediščina, ki jo prevzemamo, vsebuje namreč tudi: nedokončano liberalizacijo gospodarstva in šolstva, slabšajočo se demografsko sliko, padanje rodnosti, kar je dolgoročno eden od ključnih problemov te države, bolj kot ne zapostavljeno znanost, še posebej njen tehnični del, proračunsko porabo, neprilagojeno za črpanje evropskih sredstev, nizko dodano vrednost zaradi nedokončanih reform v dejavnosti finančne storitve, kjer za polovico zaostajamo za državami evropske monetarne unije, veliko obetajočo se luknjo v letošnjem proračunu, velik izpad prihodkov procentualno kaže enak kot v proračunu mestne občine Ljubljana, vnaprej porabljen oziroma rezerviran velika del proračuna za leto 2005, že sprejeti proračun za leto 2005, ki temelji na predpostavki spremenjene zakonodaje, ki pa jo dosedanja vlada iz predvolilnih razlogov ni pravočasno vložila v proceduro, neenotne evidence na področju socialnih transferjev, ki omogočajo tudi velike neracionalnosti, izpad priliva znatnih sredstev iz evropskih skladov, neurejen sistem plač v javnem sektorju, relativen tok trga dela, neprestrukturirana tekstilna in usnjarska industrija, kjer se stečaj, prisilne poravnave in krize vrstijo praktično vsak dan po volitvah, nerešeno vprašanje skladiščenja jedrskih odpadkov, slabo upravljanje v zdravstvu, zaradi katerega resno trpijo tudi najtežji bolniki, nesprejete izravnalne sheme v zdravstvenem zavarovanju, zakasnele priprave na novo davčno zakonodajo, strateške zamude pri pripravi podzakonskih predpisov, nesprejemljivo visoke plače v paradržavnem, delno še vedno monopolnem gospodarstvu. Tudi ko smo se v zadnjem času pogovarjali s kandidati za vlado, se je izkazalo, da tisti, ki so na solidnih položajih, nekako za te položaje niso zainteresirani, vsi bi bili direktorji zavarovalnice Triglav ali Nove Ljubljanske banke ali Nove kreditne banke Maribor, ali paradržavnih skladov ali pa vsaj kakšne delavske univerze ali lekarne, kajti tam so plače do trikrat večje, odgovornost pa seveda do desetkrat manjša. Poleg tega pa je tukaj še pravi kaos pri izplačevanju visokih odpravnin in te zadeve rušijo vsaka normalna razmerja v javnem sektorju. Vse našteto kaže ne samo to, da moramo biti pri samohvali o dobri dediščini bolj zmerni, temveč tudi na resne težave, s katerimi se bo morala spopasti nova vlada, in to že takoj, na samem začetku mandata, če hočemo izpolniti nominalne konvergenčne kriterije za vstop v evropsko monetarno unijo in postati sposobni za črpanje vseh razpoložljivih sredstev iz evropskih skladov. Ob vsem tem je jasno, da potrebnega prestrukturiranja proračuna v naših razmerah ne bo možno doseči drugače kot z varčevanjem pri javni porabi ter z namensko porabo kupnine od prodaje lastniških deležev države za zmanjšanje naše zadolženosti. Odplačevanje domačega in tujega dolga je samo lani obremenilo proračun za prek 200 milijard tolarjev. V nadaljevanju bi se rad nekoliko podrobneje dotaknil še nekaterih ključnih zunanjepolitičnih izzivov, na katere bo morala vlada odgovarjati v prihajajočem mandatu, na nekatere praktično že jutri. Kaj najbolj določa slovensko zunanjo politiko? Zagotovo slovenski nacionalni interes, tisto, zaradi česar smo šli v Nato in Evropsko unijo, potem obstoječe članstvo, ki je zdaj dejstvo, v Evropski uniji in v Natu in odnosi s sosednjimi in bližnjimi državami. In katere so prednostne naloge slovenske zunanje politike v prihajajočem mandatu? Prva je zagotovo uveljavljanje Slovenije kot nove članice v Evropski uniji, potem že od začetka prihodnjega leta predsedovanje Organizaciji za varnost in sodelovanje v Evropi, predsedovanje Evropski uniji v obdobju 2007-2008, s tem da se je treba pripraviti tudi na možnost, da evropska ustava ne bo ratificirana v vseh članicah in da bo to bistveno težje delo kot v primeru, če bo ustava sprejeta; potem gospodarska in kulturna promocija Slovenije, regionalno povezovanje, krepitev dobrih odnosov s sosednjimi državami in krepitev odnosov z Združenimi državami Amerike. Najprej čaka Slovenijo predsedovanje Organizaciji za varnost in sodelovanje v Evropi. To je del odgovornosti, naše odgovornosti, ki jo delimo za mir in stabilnost regij in v svetu. Tukaj se bomo takoj soočili z nekaterimi zaostritvami, ki jih poznamo, vendar upamo v naslednjem letu tudi z urejanjem razmer in stabilizacijo, so reševali oziroma v pomembnem deležu bomo morali sodelovati pri reševanju problemov državne skupnosti Srbije in Črne gore, Kosova in ostalih napetosti v jugovzhodni Evropi. Odpirajo se po Ukrajini tudi nekatere druge realne možnosti za izbruh znotrajdržavnih sporov v vzhodni Evropi in Zakavkazju. Tako da bo to delo izjemno zahtevno. Ko govorim o znanju politiki, imam vedno v mislih tudi tisti del znanja politike, ki predstavlja promocijo države navzven. Slovenija to promocijo potrebuje, Slovenija mora postati privlačna destinacija za zdrava tuja vlaganja. Spodbudili bomo ta in druge namene, ustanovitev akademskih in raziskovalnih centrov z mednarodno vsebino in udeležbo. Trudili se bomo, da Slovenija, slovenski simboli, podatki postanejo vpisani v svetovnem zemljevide, vozne rede, turistične brošure, vremenske karte in tako naprej, kar je bolj pomembno, kot izgleda na prvi pogled. Vlada bo spodbujala tudi izdajanje klasičnih in elektronskih publikacij o Sloveniji za tujino. Slovenija je kot članica Evropske unije prevzela nase odgovornost soodločanja tudi o mnogih pomembnih vprašanjih, kakršne prej ni imela. Že sredi decembra bo, recimo, evropski vrh 25-erice odločal o širitvi Evropske unije. V zvezi s tem je še posebej odprto vprašanje začetka pogajanj s Turčijo. V zvezi s tem je bilo v Sloveniji zelo malo javne razprave. Težko je tudi reči, kakšno je javno mnenje, glede na to, da mislim, da neke resne razprave dejansko ni bilo, ker imamo načelna stališča Slovenija, seveda načelno soglasnost, nadaljevanje širitve Evropske unije, to prinaša večjo stabilnost, ne samo našo bližnjo soseščino, ampak tudi na sploh Slovenija podpira politiko medkulturnega dialoga, Slovenija odklanja kulturni boj in medcivilizacijske spore, Slovenija podpira demokratizacijo in evropsko perspektivo Turčije, vendar pa po našem mnenju je možno začeti pogajanje o vstopu v Evropsko unijo pod določenimi pogoji - mnoga vprašanja so odprta. Turčija, recimo, še vedno ni priznala Cipra, ki pa je že član Evropske unije in si je nemogoče predstavljati pogajanja z nekom, ki ne prizna vseh obstoječih članic Evropske unije; to vprašanje je tudi formalne narave in je odprto. Turčija zaenkrat še zdaleč ne izpolnjuje političnih pogojev za vstop v Evropsko unijo, ko gre za urejanje odnosov med vojaško in civilno sfero. Zahteva, da bi se ti kriteriji dosledno uveljavili takoj, predstavlja takojšnjo nevarnost za to, da tam zmagajo sile, ki niso proevropske, ki ne zagovarjajo ločenost cerkve od države v teh pogojih. Tukaj so številni pomisleki tudi glede na spoštovanje človekovih pravic v tej državi. V obstoječih članicah Evropske unije je, ne nekaj, ampak nekaj tisoč, po nekaterih podatkih nekaj deset tisoč prosilcev za azil iz političnih razlogov iz te države, ki kandidira za članstvo v Evropski uniji. Se pravi, tukaj je dilema, ki je pred Evropo, izjemno težka in zagotovo bo potrebno sodelovati pri iskanju ustrezne rešitve, ki pa je lahko samo kompromisna. Pomembno je tudi, kakšni naj bodo oziroma to vprašanje je bilo bolj kot tisto prejšnje, izpostavljeno v teh javnih razpravah, kakšni naj bodo odnosi med Slovenijo in Združenimi državami Amerike. Tukaj se mora po našem mnenju Slovenija priključiti državam in organizacijam, ki bodo v prihodnjih letih izboljševale odnose med obema stranema Atlantika. Pravzaprav se je možno strinjati s francoskim predsednikom Chiracom, ki je pred kakšnimi desetimi dnevi dejal, da je zavezništvo med Evropsko unijo in Združenimi državami strateško in dolgoročno in da je od tega zavezništva in dobrega sodelovanja v veliki meri odvisna tudi dobra prihodnost planeta. Tako Slovenija ne sme pristajati na poglabljanje delitev med obema stranema Atlantika in se hkrati zavedati, da je enakopravna vloga Evrope v tem partnerstvu v veliki meri odvisno od tega ali bodo v vsaj večji meri uresničeni cilji lizbonske strategije, kajti če Evropa ne bo napredovala hitreje v svojem tehnološkem in gospodarskem razvoju, potem bo tudi v zunanji politiki šibkejša in ne močnejša. In menimo, da je treba Združene države tudi motivirati za več vlaganj v Slovenijo. Spoštovani visoki zbor! Ob koncu tega uvoda in predstavitve nove ekipe ter njenega programa želim ponovno poudariti naše zavedanje, da je za pozitivno ozračje in trajen napredek v družbi zelo pomembna pripravljenost državljanov, da presežejo stare delitve in da je zelo pomembna tudi pripravljenost politike, da temu cilju sledi. V ekipi, ki jo danes predlagam, se tega dejstva zavedamo, zato bo poleg tega, da se bo ekipa trudila za dobro in pošteno opravljanje z državo, v ospredje postavljala vse tisto, kar nas v Sloveniji združuje in povezuje ter zagovarjala sodelovanje na podlagi pripravljenosti delati za skupno dobro. Najlepša hvala.
Hvala gospodu Janezu Janši za dodatno obrazložitev predloga. V skladu s 230. členom poslovnika zbora so se kandidati predstavili matičnim delovnim telesom ter odgovarjali na vprašanja članov odborov. Iz mnenj matičnih delovnih teles izhaja, da so bile predstavitve vseh kandidatov ustrezne. Mnenje odborov ste prejeli. Besedo dajem predstavnikom odborov, da povedo dodatno mnenje. Prosim, mnenje odbora za zdravstvo bo predstavil gospod Ljubo Germič.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade in spoštovane kolegice in kolegi! Kandidat za ministra za zdravje gospod Andrej Bručan se je v skladu s 112. členom ustave Republike Slovenije ter prvim in drugim odstavkom 230. člena poslovnika državnega zbora Republike Slovenije dne 29.11.2004 predstavil odboru za zdravstvo in pri tem odgovarjal na vprašanja njegovih članov. V svoji uvodni predstavitvi je kandidat za ministra najprej izrazil svojo oceno, da je problem odsotnosti primerne zdravstvene politike pripeljal do destabilizacije finančnega sistema v zdravstvu. Trenutno stanje na tem področju zdravstva je po mnenju kandidata posledica nepravilne politike vodenja zdravstva, pomanjkanje vizije, nezaupanje v izvajalce zdravstvenih storitev, neučinkovite in neracionalne porabe sredstev, neurejenega področja delovanja zbornic, zastarele opreme, neopredeljenih odgovornosti do bolnika in naštel je še nekaj dejavnosti, za katere je podal nekako celoviti oceno v analizi stanja. Kandidat za ministra je nadalje poudaril, da sveti javnih zavodih zaradi svoje oblikovanosti ne morejo ustrezno rešiti nadzora nad vodenjem zavodov. Svojo predstavitev je kandidat za ministra zaključil z dejstvom, da trenutno stanje v zdravstvu ni kritično, narejeno pa je bilo tudi kar precej dobrih premikov, predvsem zmanjšanje čakalnih vrst na določene operacije, sredstva za investicije so se zelo povečala, sistem zamenljivih zdravil se je izkazal za koristnega in uvedba skupin primerljivih primerov kaže na pozitivne rezultate. V primeru njegovega vodenja ministrstva pa je kandidat za ministra izrazil željo po čim boljšem sodelovanju z vsemi akterji, ki sodelujejo v zdravstvenem sistemu. Po uvodni predstavitvi so vsi člani odbora kandidatu za ministra postavili vrsto vprašanj. Vprašanja so se nanašala predvsem na začetek zdravstvene reforme, čakalne dobe, podeljevanje koncesij zasebnikom, problematiko obsega pravic iz naslova zdravstvenega zavarovanja, pomanjkanja število zdravnikov, področju delovanja pediatrije in ginekologije v prihodnosti, problem staranja prebivalstva, potrebno ureditev pravne podlage za ustanavljanje centrov za dolgotrajno nego, problem izpada DDV in finančnega primanjkljaja v zdravstvu, politiko do zdravilstva in še vrsto drugih tem. Na vsa postavljena vprašanja je kandidat za ministra po svojih močeh in znanju podal odgovore in dodatne obrazložitve. Po končani predstavitvi kandidata za ministra je odbor za zdravstvo z večino glasov sprejel sklep, s katerim je menil, da je bila predstavitev Andreja Bručana, kandidata za ministra z delovnega področja ministrstva za zdravje, ustrezna. Hvala lepa.
Hvala gospodu Germiču. Mnenje odbora za obrambo bo predstavil gospod Anton Anderlič. Prosim.
V uvodno prebranem govoru je kandidat odgovarjal na nekatera vprašanja zadovoljivo, na druga pač ne. Odbor je z večino glasov sprejel sklep, da je bila predstavitev ustrezna. Hvala.
Hvala gospodu Anderliču. Mnenje odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo predstavil gospod Alojz Sok. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani predsednik vlade, kolegice poslanke in poslanci. Gospa Marija Lukačič, ki je predlagana za ministrico za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, se je predstavila na prvi izredni seji 30.11. pred odborom za kmetijstvo. Predstavitev kandidatke je potekala v treh sklopih, uvodoma je podrobneje opisala svoje dosedanje strokovno delo na področju kmetijstva, nato je podala oceno stanja v slovenskem kmetijstvu, zaključila pa je s prikazom ključnih poudarkov za obdobje 2005-2006 ter predstavitvijo nujnih nalog in drugih aktivnosti ministrstva za kmetijstvo v naslednjem mandatnem obdobju, to je v obdobju 2007-2013. Glede trenutnega stanja v slovenskem kmetijstvu je povedala, da smo slovensko zakonodajo že uskladili z zakonodajo Evropske unije, izvajamo vse tržne rede primerljive z Evropsko unijo, imamo akreditirano plačilno agencijo, ki izvaja ukrepe vseh tržnih redov, nimamo pa še dodeljen mlečnih kvot in pa kvot za sladkor. V praksi še nismo izvajali večino ukrepov intervencij na trgu, saj za to še ni bilo potrebe. Imamo sprejet predlog izvajanja reforme tržnih redov, ki določa, da bo Slovenije tako imenovani kombinirani model reforme začela izvajati z začetkom leta 2007. Ključni poudarki za obdobje 2005-2006: v Sloveniji bomo nadaljevali standardne sheme neposrednih plačil še v letu 2005, in sicer v višini 90% in prišli na 100% izplačilo v letu 2007. Za ta namen je treba v proračunu zagotoviti ustrezna sredstva za razliko med sredstvi Evropske unije in pa višino izplačil. Natančno bo potrebno izdelati prehod iz sedanje standardne sheme v kombinirano regionalno plačilo. V letih 2005 do 2006 bo treba v ta namen doakreditirati plačilno agencijo, postaviti mrežo na terenu in o obveznosti ter nalogah ustrezno seznanjati slovenske kmete. V letu 2005 bo verjetno poskusna uvedba kvot za mleko in v letu 2006 dokončan razdelitev teh kvot. Končati bo treba pogajanja z Brusljem za področje tržnega reda za sladkor. Najpomembnejše bo zagotoviti ustrezno absorbcijsko sposobnost Slovenije z namenom, da se bodo v pogajanjih pridobljena sredstva za razvoj podeželja v celoti namensko in kvalitetno porabila. Poleg reforme kmetijske politike bo potrebno izvesti revizijo območja z omejenimi dejavniki gospodarjenja, reformo o ukrepu razvoja podeželja, pripraviti se bo potrebno na implementacijo ključnih direktiv, do septembra 2005 sprejeti nacionalno strategijo razvoja podeželja ter opraviti program razvoja podeželja v obdobju 2007-2013. V nadaljevanju je ministrska kandidatka podala podroben pregled reforme politike razvoja podeželja, saj so na tem področju predvidene korenite spremembe. Reforma bo uveljavljena z uredbo, ki bo opredelila ukrepe drugega stebra kmetijske politike, ki se bo financirala iz evropskega sklada za razvoj podeželja. Nova uredba predvideva, da bodo ukrepi razvoja podeželja opredeljeni v treh smereh, in sicer izboljšanje konkurenčnosti kmetijstva in gozdarskega sektorja, varstvo okolja in učinkovito upravljanje z zemljišči, diverzifikacija podeželskega gospodarstva in kakovost življenja na podeželju. Glede nujnih nalog in drugih aktivnosti ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano v naslednjem mandatnem obdobju je bodoča ministrica navedla več nalog. Naj navedem le nekatere; izpostavila je ukrep zemljiške politike. Med najpomembnejše ukrepe zemljišče politike po mnenju kandidatke sodi izboljšanje posestne in parcelne strukture kmetijskih zemljišč, ki se lahko učinkovito izvaja z usmerjanjem prometa s kmetijskimi zemljišči. Izpostavila je ekonomsko varnost kmetij pred naravnimi nesrečami. Po mnenju kandidatke je v letu 2003 sprejet sistemski zakon o naravnih nesrečah neučinkovit in si ga bo prizadevala spremeniti. Izpostavila je izobraževanje mladih kmetov in gozdarjev. Kandidatka si bo prizadevala, da bi se določen del proračunskih sredstev namenjal za štipendiranje mladih kmetovalcev. Nadalje je izpostavila pravno pomoč kmetijskim pridelovalcem, ker misli, da je ta pravna pomoč velikokrat kmetom nedostopna in jo tudi velikokrat ne razumejo. Po obširni uvodni predstavitvi je kandidatka podrobneje odgovarjala na vprašanja. In odbor je na koncu s 7:3 sprejel sklep, da je kandidatka primerna za ministrico. Hvala lepa.
Hvala gospodu Soku. Mnenje odbora za notranjo politiko bo predstavila gospa Mojca Kucler Dolinar. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik vlade, predsednik državnega zbora, spoštovani in spoštovane kolegice in kolegi poslanci in vsi, ki spremljate to sejo. Odboru za notranje zadeve, javno upravo in pravosodje so se dne 29.11. predstavili: kandidat za ministra za notranje zadeve, gospod Dragutin Mate, kandidat za ministra za javno upravo, gospod doktor Gregor Virant, in kandidat za ministra za pravosodje, gospod doktor Lovro Šturm. Gospod Dragutin Mate, ki je predlagan za ministra za notranje zadeve, je v uvodni predstavitvi predstavil temeljna izhodišča za svoje delo na področju notranjih zadev v obdobju 2004-2008. Na področju policije in drugih varnostnih nalog je kandidat izpostavil predvsem naslednje naloge: razvijanje partnerskega odnosa s posamezniki in skupnostmi, predvsem v smislu preprečevanja družbi nevarnih pojavov, preden ti nastanejo. Omejevanje kriminala - pri tem je poudaril, da bo za omejevanje najhujših oblik gospodarskega kriminala potrebno postopno okrepiti kriminalistično policijo s strokovno usposobljenimi kadri. Na področju zagotavljanja javnega reda in splošne varnosti ljudi in premoženja bo cilj zagotoviti približno enako raven varnosti ljudi tudi s kadrovskim prerazporejanjem policistov, njihovim dodatnim usposabljanjem in zmanjševanjem razlik obremenjenosti policistov. Na področju varnosti v cestnem prometu bo policija povečala število preventivnih ukrepov ob hkratnem učinkovitem sankcioniranju najtežjih prekrškov, s katerimi se ogroža življenje in varnost udeležencev v prometu. Do leta 2007 je treba zagotoviti izvajanje vseh obveznosti naše države, ki izhajajo iz pridružitvenih pogajanj, pri čemer pa bo treba preveriti možnost spremembe že sprejetega načrta zaposlovanja policije, saj bi bilo zmanjševanje zaposlovanja mogoče le ob soglasju in dogovorih z Evropsko unijo. Posebno pozornost bo treba nameniti izobraževanju, usposabljanju in izpopolnjevanju policistov in kriminalistov na vseh ravneh, pa tudi raziskovalni dejavnosti. Na področju pravno-notranjih zadev je kandidat izpostavil, da bo treba posebno pozornost nameniti zakonodajnemu delu na področju orožja, eksplozivov, homogenizaciji predpisov s področja tehničnih pregledov, registracije vozil, urediti status društev in drugih oblik združevanja, pa tudi projektu centralnega registra prebivalstva, ki je sicer že v teku. Nadalje pa tudi povezovanje javnopravnih evidenc in vzpostavitev sprejemno-informacijske pisarne na direktoratu za upravne in notranje zadeve, kjer bodo ves poslovni čas strankam na voljo informacije o vseh upravnih postopkih in storitvah na tem področju. Na področju migracij in naturalizacije so glavni programski cilji povečanje učinkovitosti upravljanja in nadzora nad migracijskimi tokovi, zmanjševanje števila zlorab azilnih postopkov in njihova pocenitev; rešitev vprašanja tako imenovanih izbrisanih s sprejetjem ustavnega zakona, pri čemer bo potrebna dvotretjinska podpora v parlamentu; uskladitev zakona o tujcih s pravnim redom Evropske unije. Poudaril je, da si bo prizadeval za vzpostavitev visoko strokovne in profesionalne institucije, ki bo usmerjena k ljudem, ob zavedanju, da gre za enega od zahtevnejših in občutljivejših resorjev, ki je neprestano na očeh javnosti, politike in tudi medijev. Kandidat za ministra za pravosodje je odgovoril na zastavljena vprašanja in pri tem podal zlasti naslednje poudarke, ki so bili tudi sicer izraženi v javnosti. Glede tako imenovane "sarajevske afere" je zagotovil, da pri izvajanju nalog ni kršil mednarodnih dokumentov in ustave Republike Slovenije. Pri reševanju vprašanja tako imenovanih izbrisanih nikakor ne bo deloval po svoji lastni presoji, ampak bo preučil vse možnosti, da se problematika uredi v ustavnem zakonu na način, ki bo sprejemljiv za večino v parlamentu, s poudarkom na individualni obravnavi oseb, ki jim je bila storjena krivica. V zvezi z zakonom o varnosti v cestnem prometu je povedal, da je po njegovem mnenju prinesel nekatere zelo dobre rešitve, vendar bo po njegovi natančnejši proučitvi in posvetovanju s strokovnjaki razmišljal o njegovih izboljšavah, vsekakor pa si bo prizadeval za uveljavitev zakona s 1.1.2005. Po končani predstavitvi kandidata gospoda Dragutina Mateja je odbor z večino glasov sprejel sklep, da je bila predstavitev njegovih pogledov in stališč ustrezna. V nadaljevanju se je odboru predstavil gospod dr. Gregor Virant, ki je predlagan za ministra za javno upravo. Uvodno predstavitev je začel z osebno predstavitvijo in navzoče seznanil s svojimi dosedanjimi kariernimi dosežki, pogledi in motivi. V nadaljevanju pa je predstavil svoj program na področju delovanja vlade, javne uprave in plačnega sistema v javnem sektorju. Pri tem je poudaril, da je njegova uresničitev močno odvisna tudi od predsednik vlade in sodelovanja ostalih ministrstev. Poudaril je, da je cilj ustanovitve ministrstva za javno upravo predvsem povezati tisto, kar se nanaša na isto vsebino oziroma skupen cilj, s tem pa je povezana tudi večja in javna politična odgovornost. Izpostavil je predvsem naslednje cilje. Usmerjenost javne uprave k uporabnikom oziroma javna uprava kot servis za državljane in podjetja. Ob tem je poudaril, da bo nadaljeval delo, ki se je na tem področju že začela v smeri čim boljšega zagotavljanja kvalitetnih informacij o vseh upravnih storitvah, s katerimi se srečujejo državljani in podjetja. Nadalje odprava administrativnih ovir, to je projekt, ki absolutno posega na vse resorje, zato bo ministrstvo za javno upravo v tej smeri uspešno le, če bo vzpostavilo dobro mrežo in partnerstvo z drugimi ministrstvi; potem boj proti birokratizmu in birokratski aroganci, pri čemer je poudaril, da je potrebno spodbujati fleksibilnost in partnerski odnos do stranke, kar pa se ne da doseči le s predpisi, temveč le s postopnim spreminjanjem kulture in miselnosti oziroma z ustrezno kadrovsko politiko. Potem odprtost in transparentnost javne uprave. Potrebno je nadaljevati delo in dosledno izvajati zakon o praksi ter sistematično odpraviti in opraviti pregled o tem, do kolikšne mere se le-ta izvaja, v tistem segmentu, ki zahteva aktivno ravnanje - s tem je mislil na zakon o dostopu do informacij javnega značaja. V zvezi z e-upravo je izpostavil, da je že v prvi polovici mandata potrebno zagotoviti vse pomembnejše storitve po elektronski poti za vse tiste, ki želijo uporabljati ta medij. In kandidat je povedal, da bo pri tem zagovarjal svobodo izbire. Nadalje se je zavzel za zmanjševanje števila zaposlenih v civilnem delu državne uprave, pri čemer pa si je pridržal pravico, da kadrovske potrebe za predsedovanje Evropske unije izvzame iz strategije minus en odstotek. Varčna državna uprava, zlasti na področju logistike, prevzem skupnih javnih naročil, potem profesionalizacija javne uprave, nadaljnje uvajanje kakovosti in poslovne odličnosti v javni upravi ter vzpostavitev modela merjenja uspešnosti. Kot eno težjih področij v javni upravi, ki ga bo potrebno pozorno pregledati, je izpostavil področje plač v javnem sektorju. V minulem mandatu je sicer prišlo do sprejetja zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ta pa ni zaživel v praksi, kajti manjka mu ključni dokument, to je kolektivna pogodba. Ob zaključku je kandidat podal tudi nadzoren prikaz predvidene organizacije novega ministrstva za javno upravo in odgovoril na številna zastavljena vprašanja. Po končani predstavitvi pa je odbor tudi pri glasovanju o ustreznosti mnenj in pa stališč kandidata dr. Gregorja Viranta sprejel sklep, da je ta ustrezna. Dr. Lovno Šturm, ki je predlagan za ministra za pravosodje, je v svoji predstavitvi pogleda in programa za področje pravosodja povedal, da se bo pri vodenju ministrstva oprl na izhodišča slovenske ustave: načela pravne države, sorazmernosti, varstva zaupanja v pravno jasnost in določenost predpisov, delitev oblasti, enakost, pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja, pravico do pravnega sredstva. Posebno pozornost bo namenil tudi procesnim kavtelam, kjer je potrebno na eni strani zagotoviti procesne garancije obtožencev, po drugi strani tudi učinkovito sojenje. Glede sodnih zaostankov je povedal, da bo pripravo programa za odpravo le-teh koordiniralo ministrstvo za pravosodje v sodelovanju s predsedniki sodišč, pri posameznih postopkih pa bi bilo po njegovem mnenju potrebno spremeniti naslednje: v kazenskem postopku dati poudarek na odnosu tožilec - policija; v pravdnem postopku zagotoviti učinkovito sojenje, predvsem z zmanjšanjem števila narokov, ki naj bi bili dobro pripravljeni, osredotočeni in bi sledili v čim krajših časovnih presledkih; zagotoviti racionalizaciji izvršilnega postopka, tako da se izboljša položaj upnika v razmerju do dolžnika. Kot zelo pomembno nalogo je izpostavil informatizacijo sodišč in zagotovitev tehnične opremljenosti za izvajanje dokazov ter varnost in opremljenost sodišč. Ministrstvo si bo v mejah možnosti, ki jih daje delitev oblasti, in v sodelovanju s sodno vejo oblasti prizadevalo za uvajanje menedžerskih principov v sodno vejo oblasti, tako da bi bili predsedniki sodišč predvsem menedžerji, sodniki bi naj v svojem procesu svojega dela sprejemali pa predvsem sodne odločitve. Strokovni sodelavci pa bi sodnika razbremenili rutinskega dela ter mu pomagali tudi pri reševanju manj zahtevnih sodnih zadev. Po mnenju kandidata je potrebno odpreti konkurenco na področju notariata in spodbujati odvetniške pisarne k povezovanju in združevanju. Naloge na področju Evropske unije pa se nanašajo predvsem na pravosodno sodelovanje. Predlagani kandidat za ministra je izpostavil, da trenutno ne vidi razloga, da se zakon o prekrških ne bi uveljavil z začetkom prihodnjega lega, da lahko dotok sodnikov za prekrške na sodišča pomeni tudi kadrovsko okrepitev sodišč, da dopušča možnost selektivne abolicije za tiste prekrške, ki pomenijo sorazmerno nizko stopnjo protipravnosti, pa možnost, da bi slovenskim tožnikom pred evropskim sodiščem za človekove pravice ustrezno odškodnino za zadoščenje prisodili v okviru Slovenije, za kar pa bi bilo sicer potrebno ustrezno razdelati 26. člen ustave; da bi v praksi morali čim prej zaživeti institut "ekscepcijo ilegalis", ki pomeni, da sodnik pri odločanju ne bi uporabil podzakonskega akta za katerega bi menil, da je v nasprotju z ustavo ali zakonom. Potrebna bo sprememba zakona o kazenskem postopku v smeri že omenjene razbremenitve sodnikov in sodišč. Zaupanje v delo sodišč je po mnenju kandidata okrnjeno tudi zaradi posameznih neprepričljivih sodb, zaradi česar je predlagal, da bi naša pravna doktrina v strokovni literaturi pričela tudi s kritično presojo sodnih odločb, kar je v tujini običajna praksa. Po končani predstavitvi kandidata za ministra je odbor za notranjo politiko prav tako z večino glasov sprejel sklep, da je bila predstavitev doktorja Lovra Šturma, kandidata za ministra za pravosodje, z delovnega področja ministrstva za pravosodje, ustrezna.
Hvala gospe Mojci Kucler Dolinar. Mnenje odbora za okolje in prostor bo predstavil gospod Rudi Petan. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade, kandidati za ministre, spoštovani zbor! Predsednik vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša je poslal predsedniku državnega zbora Republike Slovenije listo kandidatov za ministre vlade Republike Slovenije. Gospod Janez Podobnik, ki je predlagan za ministra za okolje in prostor, se je predstavil odboru državnega zbora Republike Slovenije za okolje in prostor in odgovarjal na vprašanja njegovih članov. Predlagani kandidat za ministra je v uvodni predstavitvi članom odbora predstavil vizijo in okvirni program dela ministrstva za okolje in prostor s posebnim poudarkom na strateške usmeritve ministrstva in operativna vprašanja, katerim bo posvečena posebna skrb. Temeljni cilj delovanja ministrstva je zagotovitev varnega, prijaznega in zdravega življenjskega okolja v okviru trajnostno naravnanega prostorskega razvoja. Osnovni dokumenti s področja delovanja ministrstva so sprejeti, potrebna pa bo njihova dograditev s podzakonskimi akti in implementacijo v vsakodnevno prakso, nekatere od teh pa bo po potrebi potrebno tudi dopolniti in spremeniti. Slovenija kot članica Evropske unije prevzema pravo Evropske unije in konvencije Združenih narodov. Posebej pa velja omeniti konvencijo Združenih narodov o spremembi podnebja in njenega kjotskega protokola o biološki raznovrstnosti in o boju proti dezertifikaciji. Pri pristopu Slovenije v Evropsko unijo je Slovenija izpogojevala odlog pri reševanju odpadnih voda, embalaži in industrijskem onesnaževanju. Reševanju teh vprašanj pa bo posvečena posebna pozornost. Predlog resolucije o nacionalnem programu varstva okolja daje poudarek štirim področjem, in sicer podnebnim spremembam, naravi in biotski raznovrstnosti, kakovosti življenja ter odpadkom in industrijskemu onesnaževanju. Na področju ravnanja s komunalnimi odpadki bo posebno skrb namenil regionalnemu reševanju zbiranja teh odpadkov, vključevanju tujega in domačega privatnega kapitala ter ustrezni spremembi zakonodaje, ki ureja gospodarske javne službe in oblikovanja cen komunalnih storitev. Na področju upravljanja z vodami bo prioriteta zagotavljanje zdrave pitne vode in v zvezi s tem varovanje vodnih potencialov v smislu upoštevanja nitratne direktive. Predstavljena so bila tudi druga področja, kar je bila dobra podlaga za razpravo članov odbora. Člani odbora so kandidatu za ministra postavili veliko vprašanj, ki so se nanašala na sledeča področja: upoštevanje in izvajanje določil kjotskega protokola in direktiv EU, reševanje odlaganja nizko in srednjeradioaktivnih odpadkov, o problematiki sežiganja komunalnih odpadkov, zagotavljanja odlagališč komunalnih odpadkov po letu 2008, sanacija starih odlagališč odpadkov in njihovega financiranja, gradnjo zadostnih kapacitet čistilnih naprav in vključevanje privatnega kapitala, možnost zajema pitne vode iz površinskih vodotokov, dinamiko priprave in sprejemanja prostorskih aktov lokalnih skupnosti kot osnove za zagotavljanje razvoja naselij, sodelovanje javnosti in upoštevanje omejitev iz Nature 2000; pripravo kriterijev za dodelitev sredstev pri odpravi posledic naravnih nesreč, kot so potresi, poplave, neurja s točo in podobno. Dejstvo je, da smo s sanacijo Posočja morali sprejeti nov zakon, medtem ko za financiranje sanacije posledic katastrofalnega neurja s točo v Slovenskih Konjicah sploh ni kriterijev. Vprašanja so se nanašala na združevanje evidenc katastra stavb in zemljiške knjige, problematiko Romov in njihovega vključevanja v urejena bivalna okolja. Kandidat za ministra je odgovoril še na druga zastavljena vprašanja in pri tem še podrobneje obrazložil poglede in stališča do posameznih tematik s področja dela ministrstva za okolje in prostor. Po končani predstavitvi kandidata gospoda Janeza Podobnika je odbor za okolje in prostor z večino glasov sprejel sklep, da je bila predstavitev pogledov in stališč gospoda Janeza Podobnika, kandidata za ministra za okolje in prostor, z delovnega področja ministrstva za okolje in prostor, ustrezna. Hvala lepa.
Hvala gospodu Petanu. Mnenje odbora za zunanjo politiko bo predstavil gospod Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade! Spoštovana kandidatka za ministrico in kandidati za ministre! Spoštovane kolegice in kolegi! Kandidat dr. Dimitrij Rupel se je predstavil odboru za zunanjo politiko in odgovarjal na vprašanja članov odbora. Kandidat za ministra za zunanje zadeve je poudaril, da je za uspešno zunanjo politiko nujno sodelovanje z državnim zborom, ki usmerja vladno politiko in prinaša zaslombo in široko legitimnost. Zunanja politika izraža in predstavlja državni nacionalni interes, ne le vladnega, zato je važno, da vzdržuje stik s poslanci, strokovno javnostjo in civilno družbo. Kandidat za ministra je poudaril, da je Slovenija danes članica najpomembnejših mednarodnih povezav, zato bo morala v okviru svojih možnosti in pristojnosti skrbeti tudi za druge države. Kot članica EU in Nata mora prevzeti svoj del odgovornosti tudi za odnose med EU in Združenimi državami Amerike za bližnjevzhodni mirovni proces, za Afganistan, Afriko, Balkan, Iran in tako dalje. Moderna in v prihodnost usmerjena zunanja politika daje po njegovem mnenju prednost politični stabilnosti pred ozemeljskimi vprašanji. Kar zadeva predsedovanja OVSE, ki predstavlja okvir za ameriško-evropske in zahodno-vzhodne odnose, katerih vsebina se osredotoča na vojaška, politična in gospodarska vprašanja ter vprašanja človekovih pravic, demokracije, demokratičnih volitev in medijev, je dr. Rupel poudaril, da bo Slovenija nastopala kot dejavnik zbliževanja različnih stališč, prizadevala si bo za doseganje soglasja, ki je edini način odločanja v OVSE, ter zavzeto izvajala tako doseženo politiko. Slovenija bo predsedovanje prevzela v času, ko se OVSE nahaja v dokaj nezavidljivem položaju. Glede članstva Slovenije v Evropski uniji je kandidat dejal, da le-to pomeni uresničitev prve slovenske narodnopolitične zahteve, zahteve po zedinjeni Sloveniji. Prvič v novejši zgodovini živi slovenski narod z izjemo delov na Hrvaškem in v izseljenstvu znotraj meja enotne politične in gospodarske entitete v Evropski uniji. Poudaril je, da v Evropski uniji potekajo intenzivni pogovori o novi finančni perspektivi za obdobje 2007-2013. Položaj Slovenije je tu občutljiv, saj se glede na to, da bo prekoračila mejo 75% povprečnega bruto domačega proizvoda na prebivalca, utegne uvrstiti v skupino bogatejših prejemnic sredstev strukturne politike. Kar zadeva Slovenijo, je zaželeno, da ostane neto prejemnica sredstev iz EU, obenem pa je treba zagotoviti pogoje za uspešno vključitev Slovenije v doseganje ciljev lizbonske strategije. V obdobju, ki prihaja, bo v EU prišlo do odločitve glede uveljavitve pogodbe o ustavi za Evropo in nadaljnje širitve EU. Glede začetka pogajanj s Turčijo je tako dr. Rupel dejal, da koalicija podpira stališče evropske komisije do tega vprašanja. Glede odnosov med Slovenijo in Združenimi državami Amerike je dr. Rupel dejal, da si bo prizadeval za njihovo izboljšanje. Zavzemal se bo za konstruktiven transatlantski dialog ter poglobitev partnerstva med Združenimi državami Amerike in Evropsko unijo, kjer je treba okrepiti sodelovanje na vseh področjih, odkrito razpravljati o morebitnih razlikah, pogledih, interesih ter se držati dogovorjenih obveznosti. Glede slovensko-hrvaških odnosov je dejal, da so le-ti v nekaterih točkah zapleteni, vendar niso slabi. Treba je ustvariti sproščeno razpoloženje, se izogibati incidentom in razelektriti odnose. Glede odprtih mejnih vprašanj je poudaril, da koalicijski partnerji upoštevajo stanje med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško na dan 25. junija 1991, kar pomeni, da do dokončnega sporazuma načelno upoštevajo zaselke na levem bregu Dragonje kot slovensko ozemlje, da upoštevajo celovitost Piranskega zaliva in ohranitev slovenskih ozemeljskih voda v obsegu, kot so ga 25. junija 1991 nadzirala slovenska policija in drugi slovenski organi. Sporazum Drnovšek-Račan iz leta 2003 je za Slovenijo komaj sprejemljiv. Bil je minimum minimuma. V nadaljevanju so poslanci postavljali vprašanja, ki so se v glavnem dotikala slovensko-hrvaških odnosov, odnosa Slovenije do vojne v Iraku in pa odnosov z Združenimi državami Amerike. Kandidat za ministra je izčrpno odgovoril na vsa vprašanja. Na koncu je odbor sprejel sklep, da je bila predstavitev pogledov in stališč kandidata za ministra za zunanje zadeve dr. Dimitrija Rupla z delovnega področja ministrstva za zunanje zadeve ustrezna. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Jerovšku. Mnenje odbora za kulturo, šolstvo in šport bo predstavil gospod Jože Tanko.
Hvala za besedo, gospod predsednik vlade. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani predsednik vlade, kolegice in kolegi! Odbor za kulturo, šolstvo in šport je 30. novembra opravil predstavitev dveh kandidatov in sicer kandidata za ministra za kulturo dr. Simonitija in pa kandidata za ministra za šolstvo in šport dr. Milana Zvera. Kandidat za ministra za kulturo dr. Simoniti je v uvodni predstavitvi članom odbora predstavil videnje področja, ki naj bi ga vodil kot minister. Slovenska država naj bi po njegovem mnenju zagotovila dinamično ravnotežje med ohranjanjem dediščine na vseh področjih in moderno, inovativno ustvarjalnostjo. Ministrstvo za kulturo mora kot izvajalec kulturne politike poskrbeti za demokratizacijo kulture in omogočiti, da bo kulturna ponudba povsod v Sloveniji dostopna vsem. V svoji predstavitvi se je dotaknil tudi nacionalnega kulturnega programa in se zavzel, da bi se resolucija o nacionalnem kulturnem programu dopolnila z vsebinami, ki jih je vseboval program, ki ga je pripravil nekdanji minister dr. Rudi Šeligo, z nekaterimi novimi pobudami, in da bi se na osnovi tega pripravil kakovosten dokument moderne slovenske kulturne politike. Poudaril je, da je naloga ministrstva, da podpre najboljše, zato pa mora uporabljati jasna, strokovna merila, ki jih prek strokovnih komisija lahko kadarkoli predstavi tudi širši javnosti v javnih debatah, pa tudi preveri njihovo verodostojnost. To pomeni, da mora ministrstvo ves čas delovati javno, jasno in pregledno. Ker je v slovenskem jeziku shranjena vsa naša preteklost, naša zavest o sebi in svetu, jezik najbolj odraža našo individualnost in država mora zato položaj slovenščine, ki je določen z ustavo, zaščititi, hkrati pa spodbujati jezikovni razvoja. V nadaljevanju se je dotaknil tudi položaja slovenske knjige, ki je nosilka znanja, informacij, inteligenc in domišljije, in se je zavzel za to, da bi se postopoma zmanjševal davek na knjigo. Poudaril je, da je velik pomen slovenskega založništva in pa tudi velik pomen dobro razvite in informacijske mreže splošnih knjižnic. Poseben problem pa, je problem Narodne univerzitetne knjižnice v Ljubljani, kajti zavlačevanje gradnje po tej ustanovi postaja že prava nacionalna sramota. Slovenska kultura je po svoji vitalnosti in izpovedi moči povsem enakovredna drugim nacionalnim kulturam in lahko prispeva dragocen delež bogastev evropskih kultur. Z našim vstopom v Evropsko unijo je napočil skrajni čas, da se Slovenija bolj smelo in prepoznavno vključi v evropsko kulturno dogajanje in da postane v Evropi in svetu bolj prepoznavna tudi po svoji kulturi. Zato se je zavzel, da bi se ustanovila vladna agencija, ki bi v sodelovanju z resorji in kulturnimi centri v tujini načrtovala in oblikovala posamezne akcije, ki se bodo tekoče izvajale skozi vse leto. Prav tako se je zavzel za ustanovitev sveta ali odbora, sestavljenega s predstavniki osrednjih kulturnih institucij, v katerega bi bile vključene tudi pomembne slovenske kulturne osebnosti, ki bi ocenilo predlagane rešitve slovenske promociji v tujini. K temu bi veliko pripomogla tudi ustanovitev oziroma postavitev stalne razstave o slovenski zgodovini v Narodnem muzeju v Ljubljani. Ta razstava bi natančno, odmerjeno in premišljeno pokazala ne le Slovencem, ampak tudi tujcem strnjen pogled slovenske zgodovine od začetka do današnjih dni. Prav tako se je zavzel za to, da bi se v kulturno ustvarjalnost vključila tudi ustvarjalnost slovenskih manjšin v Italiji, Avstriji in na Madžarskem, zato bi bilo te manjšine bolj potrebno povezati z matično domovino. In ta pretok ne sme biti samo formalen, potrebne so nove ideje in pobude o tem, kako povezati kulturo v matični domovini in zamejstvu ter zagotoviti prepletanje ustvarjalcev in programov. Dotaknil se je tudi problema pluralizacije informacij, kar je nujen pogoj za vzpostavitev demokracije in jamstva za vzdrževanje demokratične družbe. V tem delu se je zavzel tudi za vzpostavitev sklada za medije, kajti potrebno je omogočiti, da se to področje demonopolizira omogočiti tudi druge možnosti. Po končani uvodni predstavitvi, so bila kandidatu postavljena številna vprašanja, na katera so dobili poslanci sprotne in pa izčrpne odgovore. Odbor je z večino glasov sklenil, da je bila predstavitev kandidata dr. Simonitija ustrezna. V nadaljevanju je odbor opravil še predstavitev kandidata za ministra za šolstvo dr. Milana Zvera. Predlagani kandidat je v uvodni predstavitvi članicam in članom odbora predstavil svoje poglede na področje, ki naj bi ga vodil kot minister. Poudaril je ob tem, da se je na svoji poklicni poti srečeval in ukvarjal s politološkimi, zgodovinskimi, sociološkimi temami, predvsem s področja demokracije in človekovih pravic in svoboščin, in da bo te izkušnje učinkovito uporabil pri vodenju ministrstva za šolstvo in šport. Prepričan je, da je sistem vzgoje in izobraževanja eden temeljnih družbenih podsistemov, ki oblikuje človeka in njegovo osebnost ter tako vpliva na družbo kot celoto. Pri svojem delu radikalnih sprememb na tem področju ne načrtuje, saj zagovarja politiko majhnih korakov, ki bodo sledili skupni evropski politiki, seveda z upoštevanjem slovenskih posebnosti, nadaljeval pa nadaljeval bo tudi z začetimi reformami. Posebej se je dotaknil oziroma opredelil naslednje cilje, in sicer povečevanje avtonomije šol in učiteljev, zmanjšanje preobremenjenosti in utrujenosti učencev, izboljšanje razmerij med učenci in učitelji, starši in šolo ter šolo in širšim okoljem, zavzel se je za spodbujanje samostojnosti učencev in izboljšanje njihove samopodobe, za enakost, ne glede na narodnost, raso, spol, kulturo in druge okoliščine, na spodbujanje vseživljenjskega učenja. V nadaljevanju je podal oceno stanja na posameznih področjih. Na področju vrtcev je ugotovil, da je relativno velika vključenost otrok v vrtce, že preko 60%, vendar pa se na tem področju pojavljajo predvsem težave oziroma demografski problemi in upadanje rojstev, in pa seveda področje regulative države, ki prizadene predvsem lokalne skupnosti. Na področju osnovnega šolstva se je zgodila korenita sprememba s prehodom iz osemletke v devetletko. Zavzel se je, da se bodo spremenila razmerja med učenci in učitelji. Še bolj celovito bo pristopil k problemu reševanja nasilja v šoli. Skušal pa bo preoblikovati tudi sistem zunanjega preverjanja znanja učencev z ustreznejšimi metodami. Tudi na področju srednješolskega in poklicnega izobraževanja je potrebno nekaj korenito spremeniti, saj je predvsem poklicno izobraževanje v upadanju, zato si bo prizadeval za njegovo povečanje, spodbujal bo ponovno zanimanje za deficitarne poklice. Prav tako si bo prizadeval za izboljšanje stanja na področju discipline in nasilja ter na področju preobremenjenosti dijakov. Podpiral bo izobraževanje odraslih, saj je v duhu vseživljenjskega učenja. Zaveda se, da je tega izobraževanja potreben prav vsak državljan. Za zelo pomembno ocenjuje tudi višje šolstvo, ki je pomemben del sekundarnega izobraževanja, predvsem pa velikega pomena za gospodarstvo. Področje športa pa prav tako vpliva na posameznika kot tudi na vsestransko [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]države, zato bo spodbujal uspešne projekte. V nadaljevanju je odgovoril tudi na številna vprašanja, je izčrpno odgovoril. Odbor je na koncu z večino glasov sklenil, da je bila predstavitev doktorja Zvera za ministra za šolstvo in šport ustrezna. Hvala lepa.
Hvala gospodu Jožetu Tanku. Mnenje odbora za gospodarstvo bo predstavil gospod Vili Rezman. Prosim.
Hvala lepa, gospoda predsednika, kolegice in kolegi, za besedo in pozornost, ki jo namenjate govorcem. Jaz jo bom pa tako, kot se mi zdi, da je v skladu s politično kulturo, namenil tudi nekaj več kot en odstavek kandidatom za ministre. Prav se mi zdi tako. Gospod Andrej Vizjak se je predstavil na odboru za gospodarstvo, kjer je s svojimi odgovori, s stališči in z usmeritvami, ki jih je predstavil, požel večinsko zaupanje. Takšen je bil potem tudi sklep tega odbora. Ker je to ministrstvo bilo preoblikovano, je moral predstavljati seveda na treh različnih področjih, tako je skušal svoje poglede osredotočiti tako na elektronske komunikacije, kakor na energetiko in na klasično področje gospodarstva, pri čemer se mi zdi, je pomembno tudi to, da je predstavil sebe osebno, način dela, kakršnega misli vpeljati, in na ta način je zaokrožil svojo predstavitev. Ravni, ki jih je predstavljal, so bile različne. Naj omenim vsaj dve. Ena raven je bila predstavljena koalicijska pogodba, kar je bilo deloma tudi predlog zamere, ampak zdi se nam prav, vsaj večini v tem odboru, da se to, kar je zapisano kot zasnutek vladnega programa, tudi izpostavlja. In druga raven je bila raven osebnih poudarkov, raven, ki govori o načinu dela, ki ga misli vpeljati, in komuniciranja z drugimi, kar je seveda potrebno zaradi kompleksnosti področja, ki ga bo vodil. Umeščal je vse skupaj v mednarodno vpetost Slovenije, v tisto, kar pričakujemo v naslednjih letih in skušal zagotoviti, da bo storil vse potrebno, da bi te cilje, ki smo si jih zastavili, tudi dosegli. Pomembno se mi zdi, da je omenjal nekatere dimenzije v načinu dela, ki morebiti niso eksplicitno zapisani v mnenju in v koalicijski pogodbi, pa jih je vredno še enkrat poudariti. Ena izmed takšnih značilnosti je, da se ni zavzemal za kakršen koli radikalizem, kajti pogosta so bila razmišljanja o tem, kakšna bo hitrost privatizacije, hitrost deregulacije, hitrost spreminjanja trga delovne sile in tako naprej. To je ena izmed njegovih zavez, za katero sem prepričan, da jo bo skušal tudi uresničevati, torej zaveza, da ne bo pretresov, ki bi vznemirjali po nepotrebnem brez temeljitih analitičnih podlag in brez ocen posledic ukrepov, ki bodo sprejeti. Druga, razen te postopnosti, pomembna značilnost se mi zdi značilnost, ki je bila ves čas tudi v ospredju. Ta socialna senzibilnost, kar najbrž z ozirom na dejstvo, da je na tem področju gospod kandidat tudi nekaj čas opravljal pomembne funkcije, razumljivo. Za nas, za Slovence, za tiste, ki pričakujemo, kaj vse se bo spremenilo v naslednjih letih, v katerih si zelo ambiciozne cilje zastavljamo, pa je, da imamo zagotovila, da se socialna, zdravstvena in druga varnost z ukrepi, ki bodo povzročeni na področju gospodarstva, ne bo zniževala. Sam sem bil vesel, da je omenjal tudi to, da ima posluh za specifike. Nekateri se vsakodnevno s temi specifikami srečujemo. In na primer na področju energetike je zagotovo tako, da ne moremo z istim vatlom meriti potrošnika, ki popoldan prižge lučko, in tistega, ki troši velike količine energije takrat, kadar druga industrija dela, pa tudi takrat, kadar bi sicer ne vedeli, kam s to električno energijo. Način dela, ki ga je omenjal, je bil seveda prežet s spoznanjem, da sam ne more obvladati strokovno z vsemi kompetencami področij, ki jih bo moral pokrivati, zato se nadejamo, da bo tako s kadrovskimi predlogi kot s sicerjšnjim delom čutiti timsko delo, nadejamo se, da bo čutiti takšno timsko delo, kar je obljubljal tudi v okviru vlade, in nadejamo se, da bo okvir, kakor je predstavil, za njegovo in siceršnje delovanje koalicijska pogodba. Najbrž je v vsem drugem, kar je bilo predstavljeno tudi to pripomoglo k temu, da je kandidat za ministra požel večinsko podporo. Mi smo prepričani, če bo delo takšno, kakršnega je predstavljal, bodo učinki ne samo seštevek faktorja, ampak bodo sinergijski.
Hvala gospodu Rezmanu. Mnenje odbora za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj bo predstavil gospod Rudolf Moge. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, poslanke in poslanci ter premier! Lep pozdrav vsem! Kandidat za ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospod dr. Jure Zupan se je odboru za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj predstavil 29.11.2004. Po krajši osebni predstavitvi in predstavitvi svoje dosedanje poklicne in strokovne poti, iz katere je razvidno, da je bil med svojo poklicno kariero tesno povezan s področjem visokega šolstva in znanosti, je kandidat za ministra članom odbora predstavil svoje videnje področja, ki naj bi ga vodil kot minister. Pojasnil je razloge bodoče Vlade Republike Slovenije glede razdelitve sedanjega ministrstva za šolstvo, znanost in šport na dve ministrstvi, ki naj bi bili pristojni za ta področja. Podprl je prioritete nacionalnega programa na področju visokega šolstva, ki ga je leta 2002 sprejel državni zbor. V bodoče bi bilo potrebno izboljšati sistem preverjanja kakovosti univerz in visokošolskih zavodov. Zaradi močno povečanega števila študentov, ne da bi se pri tem bistveno povečalo število profesorjev, ter tudi zaradi tehnične in strokovne posodobitve univerz pa bi morali po njegovem mnenju sredstva za visokošolsko dejavnost letno za 5% realno povečevati. V svoji predstavitvi je dr. Jure Zupan obrazložil tud svoje poglede glede prilagajanja bolonjski deklaraciji in opozoril na glavne dileme in probleme, ki nastajajo z njeno realizacijo pri nas ter nakazal tudi nekatere rešitve, o katerih bo pa potrebno še razpravljati in se ustrezno uskladiti. Velik poudarek je namenil tudi pretoku znanja iz univerz in inštitutov v industrijo in gospodarstvo ter obratno, ki po njegovem mnenju še zdaleč ni zadovoljiv, če hoče država uspešno tekmovati s tujo konkurenco. Na področju znanosti bo v bodoče potrebno bolje izkoriščati evropske fonde raziskovalnih in razvojnih projektov ter pri tem pritegniti k sodelovanju čim več vrhunskih strokovnjakov iz Evrope. Slovenija se mora zavzemati za povezovanje raziskovalnih potencialov desetih novih držav, ki so pristopile k Evropski uniji s ciljem, da bi lahko pri takšnem projektu imela vodilno vlogo. K takšnemu povezovanju lahko pomembno prispeva tudi slovenski komisar za znanost, ki je v evropski komisiji Dr. Janez Potočnik. Predstavil je tudi nekatere naloge, ki naj bi jih namesto dosedanjega ministrstva za informacijsko družbo prevzelo ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Med najvažnejše naloge novega ministrstva pa je uvrstil koordiniranje med vlado, državnim zborom, resornimi ministrstvi in evropskim parlamentom. V triurni predstaviti so člani odbora kandidatu za ministra postavili številna vprašanja predvsem glede izvajanja bolonjske deklaracije in lizbonske strategije, predvidenega povečanja sredstev za visoko šolstvo in znanost, izboljšanja bivalnih, materialnih in študijskih pogojev študentk in študentov, povečanja vpisa na naravoslovne smeri študija, večje prisotnosti univerz in institutov v podjetjih, načina razdeljevanja sredstev znotraj univerz in v zvezi s tem poslovno avtonomijo univerz, zmanjšanja nesorazmerja med številom študentov in profesorjev glede na povečan vpis študentov, ustanavljanja novih univerz, vprašanja prioritet in razmerij med posameznimi vedami ter določanja razmerij pri njihovem financiranju in nadaljnjega razvoja informacijskega sistema Arnesa, na katera je kandidat za ministra seveda odgovarjal. Glede na njegove odgovore, je po končani predstavitvi odbor z 8 glasovi za in 2 proti sprejel sklep, da je bila predstavitve pogleda dr. Jureta Zupana, kandidata za ministra z delovnega področja ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, ustrezna. Hvala lepa za pozornost.
Hvala gospodu Mogetu. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Najprej ima besedo gospodična Eva Irgl, ki bo govorila v imenu Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predsednik vlade, kandidatka za ministrico in kandidati za ministre, poslanke in poslanci! Glede na to, da sem novinka v državnem zboru, moram reči, da sem s toliko večjim zanimanjem spremljala zaslišanja kandidatov za ministre. Toda danes v imenu poslanske skupine ne bom govorila o tem, kakšen se mi je zdel posamezen kandidat in kakšen vtis je naredil name, ampak čisto o neki drugi zadevi; svoje kvalitete in sposobnosti bodo namreč morali pokazati z delom in dejanji, ki jih še čakajo v prihodnosti. Rada bi povedala naslednje. Tisto, kar se mi zdi kot eden pomembnejših oziroma zanesljivejših pokazateljev, da bomo imeli dobro vlado, je etični kodeks, ki so ga podpisali vsi kandidati za ministre. To dejanje bi v bistvu morali doživeti že prej, pa ga nismo. Zakaj, v to se ne bom spuščala, to verjetno vedo tisti, ki so bili do sedaj na oblasti. Sem pa prepričana, da bomo tudi zaradi tega dejanja dobili končno bolj pošteno, solidarnejšo, pravičnejšo in ne nazadnje prizadevnejšo vlado, ki bo delala za dobrobit vseh državljanov Slovenije in ne samo nekaterih. Etični kodeks, ki med drugim poudarja, da bodo ministri delovali v skladu s temeljnimi vrednotami spoštovanja človekovega življenja in dostojanstva, svobode, poštenja, pravičnosti, solidarnosti in domoljubja, lahko rečem, da pomeni tudi nekakšen korak naprej v pojmovanju politike v Sloveniji, kajti zdi se, da pri nas velja prepričanje, da se s politiko ukvarjajo predvsem tisti, ki so ali malo čudni ali pa imajo kakšne slabe namene. To govorim predvsem zaradi tega, ker ko so me v enem izmed intervjujev vprašali, kaj menim o tem, ali je politika zares umazan posel, sem se najprej zamislila nad tem vprašanjem, nato pa dejala, da je politika v prvi vrsti kupčkanje z vrednotami, žal, in to ne glede na to, kateri politični opciji pripadaš. Zato se mi zdi ta etični kodeks še toliko bolj pametna in odgovorna poteza vlade, ki daje slutiti, da bomo državljani zdaj lahko na politiko gledali tudi z drugačnimi očmi, predvsem pa imeli večje zaupanje v tiste, ki to državo vodijo. Ko sem se sama odločala za politiko, sem se zavedala, da ne denar ne oblast nista vrednoti. Vrednote pa je seveda lažje upoštevati, če se jih zavedaš in si jim zavezan. Zato bo naša poslanska skupina z velikim veseljem podprla vlado, ki se zaveda odgovornosti svojih dejanj. Hvala.
Hvala gospodični Evi Irgl. Besedo ima gospod mag. Anton Rop, ki bo govoril v imenu poslanskega kluba Liberalnih demokratov Slovenije. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci, gospod predsednik vlade, kandidatka in kandidati za ministre! Danes bo izvoljena nova slovenska vlada. V svoje roke prevzemate odgovornost za vodenje slovenske države in razvoj slovenske družbe. Prevzemate državo članico Evropske unije, ki velja za najbolj uspešno med novimi članicami. Vodili boste državo, ki ji bo kot prvi med novimi članicami pripadla čast, da predseduje Uniji. Slovenija se je v minulem obdobju izoblikovala v demokratično, socialno državo, ki temelji na tržnem gospodarstvu in vladavini prava. V danes iztekajočem mandatu smo Slovenke in Slovenci ter vsi slovenski državljani uresničili nekatere zgodovinske cilje. Postali smo članica Evropske unije in Nato. To nam je uspelo brez velikih neravnotežij in pretresov, brez novih zgodovinskih sporov. Soglasni smo z vami tudi glede uravnoteženega trajnostnega razvoja, ekonomskega, socialnega in okoljskega. Strinjam se s predsednikom vlade, da imamo v Sloveniji nedvomno tudi probleme, s katerimi se moramo spopasti. Novi vladi želim veliko uspehov pri spopadanju z njimi. Za začetek delovanja nove vlade je zelo pomembno, da ga spremlja relativno visoka, uravnotežena gospodarska rast. Letos bo gospodarska rast okoli 4%, in bo ena višjih v Evropski uniji. Pa nizka stopnja brezposelnosti, ki je tudi ena od nižjih v Evropski uniji. Inflacija je relativno nizka in pada. Visoka investicijska aktivnost narašča. In relativno uravnotežene javne finance. Leta 2000, ko smo prevzemali to vlado, je javnofinančni primanjkljaj znašal 3,4% bruto domačega proizvoda. Danes znaša okoli 2%, kot je bilo že povedano. To je relativno manj, je manj, pa vendarle še vedno ne dovolj nizko. In pomembno je, da se vlada tega zaveda. Nova vlada ima torej po našem iskrenem prepričanju dobro izhodiščno pozicijo. Na vas je sedaj, da skušate doseči razvojne izboljšave, da zagotovite napredek Slovenije, da poskrbite za dvig blaginje vseh državljank in državljanov. V dobro Slovenije upam, da boste pri tem uspešni. Sodim, da bo pri tem najtežje izbirati med prioritetami. Realno dejstvo je namreč, da ni mogoče vseh ciljev in želja doseči hkrati, pa naj so ti še tako dobro mišljeni in lepo povedani. Temeljni dokument, ki predstavlja pravni in programski temelj oblikovanja nove vlade, koalicijska pogodba o sodelovanju v vladi Republike Slovenije, nam žal tovrstnih zagotovil ne daje. Pogodba je programsko nedosledna in praktično neuresničljiva. Posamezni programski sklopi so namreč v nasprotju z nekaterimi temeljnimi načeli in cilji pogodbe. Zato težko govorimo o prioritetah delovanja nove vlade, temveč prej o seznamu želja koalicijskih partnerjev. Dejstvo je, da pogodba ne vsebuje ocene javnofinančnih posledic, izvedbe v njej opredeljenih ukrepov. Zato preprosto ni mogoče oceniti, kateri ukrepi in cilji pogodbe se sploh lahko izvedejo, še zlasti, ker hkrati posebej poudarja, in to je bilo tudi danes poudarjeno, podrejenost vseh ciljev in ukrepov, ki imajo finančne posledice, kriterijem vstopanja v Evropsko unijo. Ko govori o ukrepih s finančnimi posledicami, pogodba praktično ne vsebuje področja, za katerega ne bi predvidevala bistvenega, poudarjam, bistvenega povečanja izdatkov in javnofinančnih obremenitev. Hkrati pa v zelo omejenem obsegu predvideva povečanje virov sredstev. Kaj torej velja? Splošni cilji, temeljni ukrepi, to, kar je bilo danes povedano, ali posamezni ukrepi po posameznih področjih? Med seboj so v bistvenem nasprotju in konfliktu. Naša ocena je, ki jo bomo v nadaljevanju podrobneje obrazložili, da bi slovenski davkoplačevalci morali za izvajanje te pogodbe, ki je osnova za sestavo te vlade, letno zagotavljati dodatno med 106 in 370 dodatnih milijard slovenskih tolarjev, odvisno pač od velikosti povečanja posameznih izdatkov. To pomeni, da bo zelo težko ob tolikšnem povečanju javnofinančnih izdatkov doseči tisto, kar je bilo danes povedano, da je cilj, to je pa izpolnitev maastrichtskih kriterijev. Neizpolnitev maastrichtskih kriterijev pa seveda pomeni, da ni mogoče uresničiti temeljnega cilja, o katerem je bilo danes govora. To je seveda prevzem evra v Sloveniji. Povsem možno je, da če bi uresničili vse predvidene ukrepe iz pogodbe, jaz upam, da se to ne bo zgodilo, da bi morali prevzemanje evra v Sloveniji za mnogo let odložiti, da bi se za ta znesek morala povečati letna zadolžitev ali pa davčne obremenitve, da bi se znižala konkurenčnost, zmanjšale investicije in s tem razvoj Slovenije. Ob tem se postavljajo vprašanja. Kako je mogoče znižati javno porabo, če se predvideva v naslednjih štirih letih, da se bo ta povečala za več kot 500 milijard? Ni jasno. Kako je ob tem lahko mogoče znižati obremenitve dela? Kako je mogoče pomagati tekstilnim podjetjem, ki so v težavah, objektivno, na to je bilo danes opozorjeno, če ne bo prišlo do razbremenitve dela in če se bo povečala javna poraba za več kot 500 milijard slovenskih tolarjev. Kako bo mogoče spodbuditi podjetništvo in povečati konkurenčnost, če se bo javna poraba povečala. In kako se bo znižala inflacija in kako se bodo znižali sicer davki na drugih področjih, kot se predvideva v pogodbi. Predvsem pa je temeljno vprašanje, kdo bo vse to plačal. Te generacije, bodoče generacije: Kdo? V tem kontekstu je zato verjetno bolje, bolj realno in z vidika razvoja Slovenije celo bolje, da se koalicijska pogodba v vseh svojih delih ne bi izvajala. Upam, da bo nova vlada zmogla modrost priznati, da zapisanega programa ni mogoče uresničiti brez resnih posledic za uravnotežen razvoj Slovenije, da boste torej zmogli v naslednjih 100-ih dneh pripraviti realnejši program, ki bo ujel ravnovesje med cilji, prioritetami in javnofinančnimi posledicami. Dokaz, da je to možno storiti v konstruktivnem duhu, že imamo. In prav je, da ga povemo državljanom. Ko smo kot opozicija opozorili na izjemne finančne posledice, ki jih vsebujejo spremembe pokojninske zakonodaje, je nova koalicija ta opozorila deloma upoštevala in obravnavo preložila. Jaz menim, da je to dobro. Naj ob tem poudarim, da v Liberalni demokraciji Slovenije ne nasprotujemo višjim pokojninam, podpiramo višje pokojnine. Menimo pa, da jih smemo povečevati le glede na realne možnosti, nikakor pa ne na račun mlajših generacij, na račun dodatnega zadolževanja, na račun nove pokojninske reforme ali na račun poslabšanja položaja zaposlenih. Prav nobenega razloga ni, da bi Slovenija bila edina evropska država, ki bi izvedla pokojninsko anti reformo. To se še ni zgodilo v Evropi. V zadnjih letih pokojninske reforme zaradi staranja prebivalstva sprejemajo povsod po Evropi: v Italiji, v Franciji, v Nemčiji, na Madžarskem. Lansko leto smo spremljali, kako težko je bilo izvesti pokojninsko reformo v Avstriji, zato upamo, da si tudi v Sloveniji ne bomo privoščili koraka nazaj in omajali stabilnost pokojninske in javnofinančne blagajne, na kar je sicer posebej opozoril predsednik vlade, ko je povedal, da se koalicija zavzema za stabilnost pokojninske in javnofinančne blagajne. Spoštovani! Slovenija želi biti med najboljšimi v Evropski uniji, zato je nujno, da se z njo, z Evropsko unijo, še bolj učinkovito povežemo, po drugi strani pa notranje okrepimo in izboljšamo. To je najboljša pot za povečanje skupne blaginje in kvalitete življenja vsakega človeka. Pri tem nameravamo kot konstruktivna opozicija sodelovati po svojih najboljših močeh. Katere so torej tiste ključne prioritete, pri katerih lahko vlada in pozicija računata, ne le na našo razumevanje, ampak tudi na polno podporo pri njihovem uresničevanju. Na gospodarskem področju iz tega, kar sem povedal, je to nedvomno učinkovit prevzem evra. Popolnoma se strinjamo in strinjam z besedami, da pravzaprav za Slovenijo ni alternative. Evro moramo prevzeti. Torej lahko računate na našo podporo pri vseh tistih prizadevanjih, posebej tudi nov minister za finance, ki bodo peljale v to, da bomo izpolnili vse tiste kriterije, o katerih je bilo govora, na področju deficita, na področju javnega dolga, na področju obrestnih mer, na področju cen. Na vseh teh področjih boste seveda deležni naše polne podpore. Visoka naklonjenost ljudi v Sloveniji priča o tem, da smo Slovenci zelo dobro in hitro razumeli, kaj nam prevzem evra prinaša; makro ekonomske okvire za polno veljavo znanja, konkurenčnosti, podjetništva in s tem dolgoročne gospodarske rasti in zaposlenosti. Ključna naloga na področju proračunske politike v naslednjem mandatu, ki jo bomo podprli, je povezana z uskladitvijo programov slovenskega proračuna, s strukturo in prednostnimi programi, dogovorjenimi v okviru nove finančne perspektive. Ena od najpomembnejših, ena od ključnih nalog, težkih nalog, ki je pred novo vlado. Samo učinkovita prilagoditev našega proračuna evropskemu nam lahko zagotovi, da bomo polno izkoristili naše članstvo v Evropski uniji. Naloga je, kot sem rekel, izjemno zahtevna. Najnovejši izračuni namreč kažejo, da bomo v letu 2007, samo v letu 2007 morali prestrukturirati za 247 milijard slovenskih tolarjev proračuna oziroma za 4% bruto domačega proizvoda. To pomeni, da bomo morali za toliko znižati nekatere izdatke, ne povečati. Znižati nekatere izdatke, da bi lahko zagotovili sofinanciranje evropskih programov. Samo to nam bo zagotovilo sofinanciranje in seveda predvsem priliv evropskih sredstev, pozitivno neto finančno pozicijo ter posledično tisto, kar si skupaj vsi želimo. To je seveda izpolnjevanje ciljev lizbonske strategije in pozitiven vpliv evropskega proračuna, evropskih sredstev na gospodarsko rast in zaposlenost v Sloveniji. Naj bo dejstvo, da ima Slovenija evropskega komisarja za razvoj in znanost, simbolična zaveza tudi doma. Med vsemi prioritetami je namreč v vašem mandatu, in to bomo podpirali, še posebno pozornost treba nameniti vlaganju v znanje, raziskave in razvoj. Dvig javnih in privatnih izdatkov, večja učinkovitost in povezanost z gospodarstvom so temeljne naloge na tem področju. Nova vlada naj ve, da vedno, kadar se bo zavzemala za učinkovito pravno državo in ljudem prijazno javno upravo ter za nedotakljivost človekovih pravic, lahko računa na našo polno podporo. Še več. Pozorno bomo pazili, da pri tem kogarkoli ne bo zaneslo. V preteklih letih je naša vlada predlagala kar nekaj ustavnih sprememb, in sicer na področju regionalizacije, ustanavljanja oziroma formiranja oblikovanja vlada, izvajanja referendumov, tudi volilnega sistema. Morda, morda, to je vprašanje za vas, morda je prišel čas, da pozicija in opozicija ponovno premislita in skupaj oblikujeta nekatera stališča za spremembo ustave. Mi smo odprti za to diskusijo. Prepričani smo namreč, da bi bilo to dobro in bi prispevalo k večji učinkovitosti delovanja našega demokratičnega političnega sistema, decentralizacije države, in bi prispevalo tudi k hitrejšemu in bolj enakomernemu regionalnemu razvoju. Nedvomno eno od pomembnih področij, na katerem lahko sodelujemo. Spoštovani! Temeljni zadržek poslanskega kluba LDS je torej dejstvo, da med programski cilji koalicijske pogodbe nove vlade in sredstvi, viri za njihovo doseganje, ostajata dve temeljni nesorazmerji, nekonsistentnost in nedorečenost. Ob tem pa je tudi dejstvo, to je naša ocena, da kadrovska sestava predlagane nove vlade ni najboljša, saj je očitno, da je pri sestavi kriterij politične pripadnosti prevladal nad strokovno kompetentnostjo kandidatov. Liberalna demokracija Slovenija bo glasovala proti predlaganemu ministrskemu zboru. Hvala.
Hvala gospodu Ropu. Besedo ima gospod Miran Potrč, ki bo govoril v imenu Združene liste socialnih demokratov. Prosim.
Gospod predsednik državnega zbora! Gospod predsednik vlade, kandidati za ministrico in ministre, kolegice in kolegi! Slovenija je na prelomnici. Potem ko je uspešno vstopila v Nato in EU ter s tem izpolnila dva glavna cilja nove samostojne slovenske države, mora sedaj zbrati znanje in pogum za nov razvojni zagon, za strmo in zahtevno pot v krog najrazvitejših držav EU. Naš cilj je boljše življenje ljudi v Sloveniji, zato je temeljni razvojni cilj Slovenije v naslednjih letih doseči povprečno raven gospodarske razvitosti in najrazvitejših držav članic EU. Tako bomo lahko ohranili in izboljšali doseženo raven socialne varnosti, pospešili razvoj vseh regij ter ohranili okolje. Nasledek bo večja kakovost življenja in celovit človeški razvoj. Te cilje bomo dosegli s spodbujanjem večje konkurenčnosti in prilagodljivosti ter inovativnosti in ohranjanjem solidarnosti celotne družbe. Za Združeno listo socialnih demokratov je bistveno, da se nov razvojni zagon doseže s soglasjem socialnih partnerjev ob upoštevanju evropskega socialnega modela, ki pomeni dinamično ravnovesje med ekonomsko, zaposlitveno in socialno politiko. Združena lista socialnih demokratov poudarja, da je dolgoročno mogoče zasnovati uspešen gospodarski razvoj le, če prevelike socialne razlike ne bodo ogrozile družbenega ravnovesja in zmanjševale zaupanja ljudi v demokratične institucije. Naš cilj je ustvariti družbo priložnosti za vse in najkasneje do konca leta 2010 doseči družbo polne zaposlenosti in močne, v svet odprte kulturne istovetnosti Slovenije. To so temeljni cilji, za katere se s svojo socialdemokratsko politiko zavzema Združena lista socialnih demokratov. Skozi te cilje tudi ocenjujemo program vlade in bomo ocenjevali kasnejše njeno konkretno ukrepanje. Spoštovani gospod predsednik vlade, kandidatka in kandidati za ministre! V pripravah na odločanje o imenovanju ministrov smo ocenjevali dosedanje delo strank vladne koalicije, njihove predvolilne programe in nastope, govor predsednika vlade Janeza Janše na seji 9. novembra letos, kadrovske kriterije za predlaganje ministrov, koalicijsko pogodbo, življenjepise in dosedanje delo predlaganih kandidatov za ministre, kolikor je bilo poznano in dostopno javnosti, ter predvsem tudi njihove predstavitve v matičnih delovnih telesih. Naj pri tem poudarim, da so bile predstavitve v mnogih delovnih telesih organizirane tako, da je primanjkovalo časa za konkretno obravnavo in da konkretna obravnava mnogokrat ni bila zaželena. Bolj je bil želen formalen pristop. Tudi večina današnjih poročil delovnih teles, menim, da ni korektna. Pripoveduje samo o tem, kaj so povedali ministri, ne pa tudi, kakšni so bili odzivi poslank in poslancev opozicije, ki ji odgovori niso bili dosledni. Takšne prakse doslej nismo poznali. Zaradi vsega navedenega je skupna ocena gradiv in razgovorov, da ne omogoča pozitivnega mnenja na pripravljen koalicijski sporazum in vsebinske cilje vlade, tako v vsebinskem kot kadrovskem pogledu. Soglašamo, da je predsednikova gesta, da od kandidatov za ministre zahteva podpis etičnega kodeksa, nekaj novega in za javnost brez dvoma dopadljivega. Čeprav zaveze v glavnem sledijo ustavnim in zakonskim obveznostim in ne prinašajo veliko novega; tudi to je treba vedeti. Ker pa so zbrane na enem mestu, pa bodo javnosti in opoziciji omogočale sprotno preverjanje in ocenjevanje, in prav zato je posebej zaskrbljujoče, da so določila etičnega kodeksa z ravnanji predsednika vlade, kandidatov za ministre ter tudi njihovih strank v mnogočem že kršena. Predsednik sam, recimo, ni spoštoval kadrovskih kriterijev, ki si jih je postavil; nihče ga ni silil, da morajo biti takšni, kot so bili. Med predlaganimi kandidati so bili in so še takšni, glede katerih je upravičen dvom, ali so pri svojem dosedanjem delu res spoštovali vsa določila kodeksa, predvsem pa spoštovali poštenje in pravičnost, zavračali zaradi funkcije ponujene privilegije, odkrito, jasno, nedvoumno pojasnjevali svoja stališča. Ker jih je predsednik vlade kljub temu predlagal za ministre, je prav dvomiti v iskrenost uresničevanja etičnega kodeksa v celoti. Mi bomo poskrbeli, da bomo to spremljali. Koalicijska pogodba je obsežna. V njej so tudi posamični sprejemljivi cilji, vendar je glede celote mogoče reči naslednje. Glede mnogih ciljev ostaja na ravni splošnosti, saj obljublja le preučitve, prizadevanja, zavzemanja, ne pove pa konkretneje, kako bodo ti cilji uresničeni. Hkrati vključuje pomembne nove materialne obveznosti za proračun in širšo javno porabo, ki pa niso kvantificirane in so v določenem smislu tudi protislovne z drugimi določili, ki predvidevajo zmanjšane prihodke proračuna in hkrati zmanjševanje deleža splošne porabe v bruto družbenem proizvodu. Glede materialnih ciljev in možnosti je torej koalicijska pogodba nekonsistentna, zato ni mogoče vedeti, katerim od spiska nalog, ki vse ne morejo biti uresničene, bo koalicija zares dajala prednost. In končno, da je glede vseh nalog in ciljev materialno omejena z izpolnjevanjem kriterijev za vstop v evropsko monetarno unijo, in z zagotavljanjem razmer za uspešno in učinkovito izkoriščanje evropskih sredstev, kar je razumljivo in pozitivno. Toda če k temu dodamo še prioritetne obveznosti za uspešno predsedovanje EU in mnoge druge obveznosti, potem gotovo lahko rečemo, da vse napovedi v koalicijski pogodbi ne morejo biti uresničene, in da so v mnogočem prazne obljube. Prioritet pa ne poznamo. Množica neusklajenih, materialno nevrednotenih, in mnogokrat protislovnih ciljev in nalog ne dopušča, da bi lahko cilje koalicije realno in odgovorno ocenjevali. Ravno obratno. Toliko je odprtega in nejasnega, da bo lahko koalicija oceno svojega dela in izpolnjevanja koalicijske pogodbe vedno prilagajala nekim interesom in govorila, da je uresničila nekaj, drugo pa ne bo uresničeno. Te ocene ne spreminja niti današnji uvod gospoda predsednika. Njegova značilnost so namreč opozorila, ki naj bi še dodatno relativizirala jasnost koalicijskih ciljev in programa, pa tudi prioritete so, kolikor je bilo mogoče slediti, postavljene nekoliko drugače, kot so v sami koalicijski pogodbi. Ocene o nekonkretnosti in protislovnosti ciljev in nalog koalicije so torej tudi po tem uvodu utemeljene. Toda v koalicijski pogodbi so, na žalost, kar zadeva Združeno listo socialnih demokratov, tudi naloge in opredelitve, ki so za nas vprašljive. Naj navedem nekatere. Med temeljnimi ukrepi za uresničevanje uspešne razvojne strategije so predvsem liberalizacija trga in prodaja lastniških deležev v nekaterih družbah, bankah in podjetjih. Torej, na račun zmanjševanja pravne in ekonomske varnosti zaposlenih in s prodajo lastniških deležev države, ne pa z vlaganji v razvoj, znanje in tehnologijo, naj bi prvenstveno pospeševali razvoj. Predvidene so spremembe davčne zakonodaje, ki so brez jasnega koncepta in ciljev. Uveljavitev zakona o dohodnini, ki prinaša manjšo obdavčitev ljudi z manjšimi dohodki, je za koalicijo še vedno vprašljiva. Napovedana je med drugim tudi posebna linearna in enkratna obdavčitev dohodkov od kapitala, dividend, obresti, kapitalskih dobičkov, najemnin od nepremičnin in podobno, nikjer pa ni določb o obdavčenju premoženja. Skratka, kdor ima veliko, bo plačal manj, plače pa bodo ostale progresivno obdavčene. Napoveduje se sistem doplačil za nekatere zdravstvene storitve. V obračun prispevkov zavezancev bodo vključene vse vrste dohodkov. Pospešen bo razvoj zasebnega šolstva na vseh stopnjah, med izbirne predmete se uvrščajo tudi zunajšolske dejavnosti, izobraževalne, športne in tudi vzgojne, koalicijska pogodba pa pri tem ne izključuje verouka v župniščih, sicer pa bo šola sploh postala bolj vzgojna in ideološka. Predvideno je ustanavljanje novih občin in oblikovanje razvojnih regij, ustanavljanje pokrajin ni politika te vlade. Raje mnogo občin, ki jih bo še naprej mogoče obvladovati in financirati po strankarskih interesih, saj je predvidena le ocena sistema financiranja, kar za enkrat še ne vemo kaj pomeni. Stanovanjski program nima nobenih kvantifikacij, zelo majhen je poudarek reševanju najemnih stanovanj, krivice najemnikov v denacionaliziranih stanovanjih in poslovnih prostorih niso niti omenjene, prav tako ne ogromne obveznosti slovenske odškodninske družbe in javnih financ na račun bodoče ali pa že opravljene denacionalizacije. Plačni sistem v javni upravi bo preverjen. To lahko tudi pomeni, da bodo zaradi interesov nekaterih elitnih skupin v okviru javnega sektorja zavržena vsa dosedanja prizadevanja in da bomo v plačnem sistemu začeli govoriti na novo. Predvideno je povečanje kmečkih, državljanskih in vdovskih pokojnin ter le minimalni in nejasni popravki v sistemu usklajevanja pokojnin šele po enem letu. Ureditev pravic do pokojnin slovenskim državljanom, ki imajo pokojninsko dobo v drugih republikah, kar je predsednik vlade obljubljal urediti še v svojem nastopnem govoru, pa niso več omenjeni. Predvideva so nov zakon o RTV, ki bo zagotavljal objektivno in nepristransko obveščanje. Tega doslej ni bilo in ga je treba urediti po vzoru in razmišljanjih koalicije. Še mnogo je določb, ki porajajo resne dvome, še mnogo je določb, ki tudi ne dajejo zagotovila, da se bodo uresničevale samo stvari, ki so v interesu večine državljank in državljanov. In končno, slovenska desnica ima zadnje čase izdatno slabo vest, ker v Združeni listi socialnih demokratov poudarjamo uveljavljanje človekovih pravic, pravic vseh manjšin in enake možnosti moških in žensk. Očitajo nam, da prav mi tega ne bi smeli in da naša prizadevanja niso iskrena. Toda uresničevanje človekovih pravic in pravic vseh vrst manjšin je ena od ločnic med desno in levo usmerjenimi političnimi strankami v Evropi. Zaradi teh vprašanj je svojo sestavo morala spreminjati tudi evropska komisija. V Sloveniji pa so se dosedanje koalicijske stranke, žal, ne samo one, do človekovih pravic obnašale tako nepozorno, mnogokrat zaničevalno in celo sovražno, da je razumljiva taka naša pozornost kot tudi njihova slaba vest. In tako neodgovorna politika do človekovih pravic in pravic vseh vrst manjšin se kaže tudi v koalicijski pogodbi. Na navedem zakaj. Pojem človekove pravice je na 75-ih straneh koalicijske pogodbe omenjen samo šestkrat, petkrat v zvezi z mednarodnimi odnosi in le enkrat, da je tudi zdravje človekova pravica. Enake možnosti žensk in moških pa v koalicijski pogodbi niso omenjene niti enkrat. Italijanski in madžarski narodni skupnosti je posvečeno 11. poglavje z obljubo podpisa posebnega sporazuma in sprejema posebne resolucije. To je prav in dobro, vsebine še ne poznamo. Pravicam romske skupnosti in nalogam občin, v katerih te pretežno živijo, ni posvečena niti ena beseda. Povečana pa bo policijska zaščita na teh področjih. Predsednik vlade je v svojem nastopnem govoru opozoril, da pri nas žive tudi druge narodne skupnosti, imenoval jih je neavtohtone. Obljubil jim je vsaj možnost negovanja lastne kulturne tradicije, čeprav to še zdaleč ne more biti dovolj, v koalicijski pogodbi o tem vprašanju ni več nobene besede. Čeprav je vladni zakon o istospolnih partnerskih skupnostih pred drugo obravnavo, če ga bo vlada priznala in posvojila v 30-ih dneh, vendar v koalicijski pogodbi o tem ni nič. V prejšnjem mandatu smo dopolnili 43. člen ustave in zapisali, da bomo z zakonom določili ukrepe za oblikovanje enakih možnosti moških in žensk pri kandidiranju na volitvah v državne organe in organe lokalnih skupnosti. Ta naloga, čeprav ustavna in jasna, v koalicijski pogodbi ni predvidena. In končno, poprava krivic izbrisanim je odpravljena z najavo ustavnega zakona. Kdor ga pozna, ve, da ni namenjen reševanju pravic izbrisanim, temveč ignoriranju odločitev ustavnega sodišča. Človekovim pravicam torej res ni posvečena nikakršna pozornost in potem začudenje, da jim pozornost posvečamo mi. Naj zaključim. Ni dvoma, da tudi predsednik vlade že pri sestavi ministrske ekipe ni upošteval kriterijev, ki jih je sam postavil. Ali res lahko verjamemo, da vsi predlagani ministri dobro poznajo svoj resor in imajo strokovne reference? Ali imajo vizijo in smo jo slišali? Ali imajo integriteto, ali lahko preverjamo njihove voditeljske lastnosti in sposobnosti, če doslej niso opravljali nalog, na katerih bi jih lahko dokazali, nekateri pa so bili tudi manj uspešni? Vsi ti kriteriji pri večini kandidatov niso bili upoštevani. Če smo bili ob predlaganju kandidatov še v dvomih o njihovi primernosti, smo po opravljenih predstavitvah glede mnogih zaskrbljeni. Le zelo redki poznajo svoj resor, imajo lastno vizijo, strokovne kompetence in voditeljske sposobnosti. Večina od teh takšnih lastnosti nima. Poskušali so jih prikriti ali z dolgoveznim splošnim govorjenjem ali pa z branjem koalicijske pogodbe. Žal, gospod predsednik, predlagani program in predlagana ekipa so pod vašimi načelnimi obljubami in tudi pod našimi pričakovanji. Sprejem odstopa od kandidature ene kandidatke, ki je tudi predlagana, po našem mnenju ne bi smela biti, te slike ne more spremeniti. Zaradi vsega navedenega je poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov po skrbni presoji koalicijske pogodbe in opravljenih predstavitvah prepričana, da bi bilo tako ekipo ministrov neodgovorno podpreti. Zato bomo poslanke in poslanci Združene liste socialnih demokratov glasovali proti predlogu za imenovanje ministrov. Izražamo pa pripravljenost, da v skladu s svojo politiko in uskladitvami sodelujemo pri določanju in izvajanju rešitev, ki so nacionalnega pomena in glede katerih bo koalicija pripravljena iskati soglasje tudi preko okvirov vladnih strank. Vsaka stran, vlada in opozicija, mora sedaj odgovorno za Slovenijo opraviti svoje naloge. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Potrč. K besedi vabim predstavnika poslanske skupine Nove Slovenije Alojzija Soka.
Spoštovani predsedujoči, predsednik vlade, kolegice poslanke in poslanci, vsi, ki sledite tej razpravi na balkonu! Danes je velik dan za napredovanje demokracije v Sloveniji. Nesporno dejstvo je, da se je večina slovenskih državljank in državljanov 3. oktobra letos odločila za spremembe. V Novi Sloveniji smo se že znatno pred volitvami odločili, da bomo, ne glede na izid volitev, z vsemi močmi sodelovali v okviru koalicije Slovenija. Koalicija Slovenija je za mnoge demokratično čuteče Slovence bila v preteklih štirih letih edino upanje, da ima politika in politično delovanje kot skrb za skupno dobro še sploh svoj smisel. Zelo smo veseli, da se je za to usmeritev zavzela tudi Slovenska ljudska stranka, in da so se tako v Republiki Sloveniji združile vse tiste politične sile, ki tudi znotraj Evropske unije nastopajo enotno. Prav tako pa smo veseli, da je pravilnost te usmeritve bila prepoznavna tudi v stranki DeSUS, ki se je kljub nekaterim notranjim težavam pravilno odločila in se nam pridružila. Pred štirimi leti smo v tej stavbi poslušali, da je stanje po nekaj mesecih vlade Andreja Bajuka v državi alarmantno, katastrofalno. Magnetogrami, ki so zapisani, pričajo o tem, kaj vse se je takrat govorilo o postavljanju tiste vlade. Toda če danes pogledamo realno stanje, ne mine dan, ko nam sredstva obveščanja ne bi sporočala neke neverjetno destruktivne novice. Če se samo ozrem na novice, ki smo jih lahko poslušali ta teden, da ne grem veliko nazaj, nam en dan mediji poročajo o katastrofalnem finančnem stanju v ljubljanski mestni občini, verjetno še marsikateri, če bi bila pod pregledom javnosti oziroma medijev, drugi dan po ekskluzivni pogodbi med predsednikom stanovanjskega sklada in pa notarjem, ki je po naključju sosed tega direktorja oziroma predsednika slada, potem tretji dan o uničevanju dokumentov na fakulteti v Kranju, sinoči o nezakoniti, pa že prej razpisi na Slovenski železnicah, za katere smo v tem državnem zboru namenili ogromna sredstva. Skoraj vsak dan v teh zadnjih dnevih nam mediji poročajo o stečajih podjetij Jutranjka, Prebold, Planika. Gre za izgubo več kot 1000 delovnih mest. Skratka, lahko bi rekel, afera za afero. Pa ne trdim tukaj, da je za vse to kriva sedanja vlada, ki odhaja. Rad bi opozoril na neko težko stanje, ki ga imamo v tej državi v trenutku, ko po 12 letih vodenja vlad pod vodstvom Liberalne demokracije Slovenije to vlado oblikuje neka nova politična opcija. Ne bo lahko. Tej vladi, predvidevam, tudi ne bodo naklonjeni mediji, ne bodo naklonjeni sindikati, najverjetneje tudi ne mnoge inštitucije civilnih družb, vsaj izkušnje iz preteklosti kažejo na to, bomo pa zelo veseli v Novi Sloveniji, če se motimo. Toda spoštovani ministri in ministrica, kakorkoli že bo situacija težka, ne pozabite obljube, da se boste zavzemali za vladavino prava, za uresničevanje bistvenega načela pravne države, to je enakost vseh pred zakoni. To je danes rak rana v našem slovenskem prostoru. Ne pozabite na malega človeka, na slovenske družine, ki se težko prebijajo iz dneva v dan, saj mnogi ne zaslužijo dovolj, da bi preživeli. Ne pozabite na ogrožen obstoj slovenskega naroda, ki se ga poskuša uničiti skozi različne oblike moralne erozije. Če omenim poskuse legalizacije prostitucije, legalizacije mehkih drog, istospolnih partnerskih porok, umetnega oplojevanja zdravih žensk in kar je še temu podobnih poskusov. Ne pozabite na dosledno uveljavitev sodobnega tržnega gospodarstva in jasnih pravil igre, ki morajo biti za vse enake. In tu je velika finančna rezerva, o kateri je govoril pred menoj vodja poslanske skupine LDS gospod Rop. Ne pozabite na socialno državo, ki mora delovati na podlagi solidarnosti, osebne odgovornosti in ovrednotenja dela. Ne pozabite na skladen regionalni razvoj, ki bo po principih enakih možnosti ohranil poseljenost slovenskega podeželja. Brez malih kmetov Slovenija ne bo ohranjala kulturne krajine. Ne pozabite na državno upravo, ki mora biti prijazna ljudem in državljanom, da jim omogoči hitro in enostavno upravljanje vseh potrebnih administrativnih zadev. Konec koncev ne pozabite prisluhniti vsem, prav vsem državljanom, predvsem nemočnim in zapostavljenim, ki so najbolj ranljivi del naše družbe. Ker pa je slovenska država naša skupna skrb in dolžnost, bo pri vsm našem delu posebno pomembna vloga vloga parlamentarne opozicije. Brez opozicije ni demokracije. V tem smislu se bomo v Novi Sloveniji zavzeli, da bo opoziciji omogočeno učinkovito delo v tem državnem zboru. Nikakor ne smemo priti v skušnjavo, da bi bili argumenti moči nad močjo argumentov, kar smo v tem prostoru doživljali pretekla štiri leta. Vendar hkrati opravičeno pričakujemo, da bo opozicija konstruktivna, da bo podprla vse tiste projekte, ki so nacionalnega pomena za državo, in te obljube gospoda Ropa smo zelo veseli. V zvezi z delom opozicije pa naj opozorim tudi na to, da ima država posebno odgovornost, da zagotovi pogoje za oblikovanje medijsko pluralnega prostora. Izkušnja Nove Slovenije iz preteklosti je na tem področju zelo boleča. Če omenim samo javnomnenjske raziskave, ki jih je plačevala vlada, in vsi vemo, kakšne so bile. Prepričan sem, da je pred nami dobra vladna ekipa, in tako mislimo v Novi Sloveniji, ne glede na kritike, ki jih bodo danes tukaj že po naravi logike izrekali opozicijski poslanci. V njej so ljudje z različnih strokovnih področij, z veliko izkušnjami. Nekateri so že imeli tudi najbolj odgovorne funkcije v vladi, na ustavnem sodišču, v akademski sferi, v gospodarstvu. Skratka, vsi imajo za sabo bogate strokovne izkušnje. Od vas, spoštovana vlada, pa pričakujemo tako mi v državnem zboru kot tudi slovenska javnost ne samo kvalitetno, ampak tudi pošteno delo. Verjetno ni treba poudarjati, da vas bomo danes kot koalicijska Nova Slovenija podprli. Pri tem pa pričakujemo sodelovanje, ki si ga predstavljamo kot pomoč pri vašem delu, pa tudi kritiko vašega dela, ko bo to potrebno. Pričakujemo vašo pripravljenost prisluhniti predlogom, idejam, pobudam, ki bodo dane tukaj in izven tega prostora. Vsi skupaj si moramo prizadevati za dobre odnose, pri čemer bo zelo pomemben vaš odnos in spoštovanje do državnega zbora, do poslovnika državnega zbora. Želimo si, da bi sodelovanje obrodilo uspešno delo in kar največ dobrega za Slovenijo. Večina vašega dela je sicer zapisana, v Novi Sloveniji smo prepričani, da v dobri koalicijski pogodbi, po kateri se boste ravnali, toda realno življenje ljudi se velikokrat odvija nekoliko drugače, kot je zapisano v tej ali oni listini, in predvsem boste kot vlada morali pogosto prisluhniti in se videti v koži navadnih državljanov, kajti le tako jih boste lahko razumeli in jim pomagali. Naj za konec preberem citat, ki ga je zapisal Thomas Jefferson, ki pravi: "Skrb za človeško življenje in srečo in ne njuno uničevanje je edini zakonit namen dobre vlade." V imenu Nove Slovenije vam želim, da boste dobra vlada, in izražam pripravljenost Nove Slovenije, da vam pri tem pomagamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik poslanske skupine SLS, gospod Jakob Presečnik.
Gospod predsedujoči, gospod predsednik vlade, kandidatka za ministrico in kandidati za ministre, kolegice in kolegi! Slovenska ljudska stranka je že pred volitvami jasno nakazala, da želi po volitvah sodelovati s podobno mislečimi strankami desne sredine, strankami, ki tudi aktivno sodelujejo v evropski ljudski stranki. Tudi po volitvah smo ves čas delovali v tej smeri. Slovenska ljudska stranka je šla na volitve z dobro izdelanim programom, programom, ki je zajemal vsa področja, pomembna za razvoj države Slovenije. Po volitvah smo aktivno sodelovali pri pripravi in usklajevanju skupnega programa v koalicijski pogodbi. V pripravo koalicijske pogodbe smo vložili veliko volje, truda in znanja, aktivirali smo posamezne programske skupine, ki so se s programskimi skupinami ostalih koalicijskih strank prizadevale za usklajen program, ki bo osnova za takšno delovanje koalicije, tako na nivoju vlade kot državnega zbora, ki bo zagotavljal nadaljnji razvoj države Slovenije kot članice Evropske unije. Zadovoljni smo, da je marsikatera naša usmeritev vnesena v ta program. Z vsemi našimi ministri in poslanci v državnem zboru si bomo prizadevali za izvrševanje tega programa iz koalicijske pogodbe, seveda ne samo v tistih resorjih, ki jih bomo pokrivali in za katere bomo še posebej odgovorni, pač pa celotnega programa, seveda v okviru realno možnega in prioritet. Že ves čas smo si še posebno prizadevali in si bomo tudi pri delovanju vlade za celovito in usklajeno decentralizacijo države in zmanjševanje razlik v razvojni stopnji posameznih slovenskih regij, za zagotovitev varnega, prijaznega in zdravega življenjskega okolja v okviru trajnostnega naravnega prostorskega razvoja, za takšno družinsko politiko, ki bo zagotavljala človeka vredno življenje v osnovni družinski skupnosti, tudi s ciljem za stimulativni odnos do večje rodnosti oziroma izboljšanje demografskih trendov, za takšen sistem vzgoje in izobraževanja, v katerem bomo uresničili sanje o prihodnosti naših otrok in mladostnikom zagotovili odličnost na vseh ravneh izobraževalne poti, s takšno kmetijsko politiko, ki bo zagotavljala prihodnost slovenskega kmetijstva in podeželja v povezavi z ohranjanjem, varovanjem narave in pridelovanjem ter predelovanjem zdrave hrane, kmetijstva kot steber trajnostnega razvoja podeželja. Slovenija kot država z ugodnim srednje-evropskim položajem, kot država z dobrimi naravnimi in drugimi danostmi za razvoj številnih gospodarskih panog, kot država z dokazano delovnimi in sposobnimi ljudmi ima vse možnosti in pogoje za hitrejši in vsestransko uspešen razvoj, če bomo odpravili temeljno oviro, zaradi katere tudi sposobni in inovativni gospodarstveniki, obrtniki in podjetniki, svojemu delu zvesti kmetje in delavci v prihodnosti in k novim spoznanjem usmerjeni zdravniki, znanstveniki, učitelji, moški in ženske, mladi in starejši ne morejo doseči s svojim prizadevanjem ustreznih rezultatov, večje dodane vrednosti evropsko primerljivih plač. Kolegice in kolegi! Ministri, tako kot poslanci Slovenske ljudske stranke želimo biti aktivni soustvarjalci slovenske prihodnosti. Za to imamo ustrezno znanje in voljo. Naši ministri v vladi Republike Slovenije bodo temu dali ustrezni doprinos. Zagotavljamo, da delovanje ministrov SLS v vladi Republike Slovenije ne bo podobno najšibkejšemu členu in se bodo aktivno prizadevali za izvajanje zavez iz koalicijske pogodbe in za enotno in usklajeno delovanje vlade. Ne bomo razdiralci koalicije, kot želijo nekateri prikazati, pač pa aktivni soustvarjalci njene politike. Spoštovani! Poslanci poslanske skupine SLS bomo predlagano vlado Republike Slovenije podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik poslanske skupine SNS, gospod Sašo Peče.
Spoštovani prisotni! Spoštovani predsednik vlade, gospod Janša, na letošnjih volitvah ste dobili volitve. Treba je dodati, da ste z zmago na volitvah dobili tudi tisto potrebno zaupanje državljank in državljanov. To potrebno zaupanje ste dobili tudi s strani predsednika Republike Slovenije, gospoda Drnovška, ko vas je predlagal za mandatarja, in s strani potrebnega števila poslancev, ki so vas podprli za predsednika vlade. Lahko bi rekli, da je na letošnjih volitvah dobil program SDS-a, nikakor pa ne moremo reči, da je na letošnjih volitvah dobil program vladajoče koalicije tisto podporo, ki bi ji morali slediti, če bi hoteli upoštevati voljo državljank in državljanov. Zato koalicijska pogodba, ki je pred nami oziroma ki so jo podpisale štiri politične stranke in v njej uskladile svoje interese in svoja videnja za prihodnja štiri leta, ne moremo šteti kot dokument, ki ga je treba podpreti v smislu izvajanja odločitev državljank in državljanov. In če ob tem upoštevamo besede predsednika vlade ob njegovem uvodnem nastopu danes, ko je povedal, da je koalicijska pogodba vsebinski temelj delovanja nove vlade in s tem delovanja izvršilne politike v naslednjih štirih letih, je prav, da se v uvodu dotaknem koalicijske pogodbe. Po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke je koalicijska pogodba po eni strani napisana zelo togo, zelo usmerjajoče za posamezne ministre in bojimo se, da ministri, ne glede na to, kateri bodo poimensko, ne bodo imeli prostih rok, da bi se pravočasno odzivali na posamezne zadeve. Po drugi strani pa je treba povedati, da ta ozkost koalicijske pogodbe, torej tistega alfa in omega bodočega delovanja slovenske vlade vsaj po oceni Slovenske nacionalne stranke nosi v svoji vsebini kar nekaj, uporabil bom besedo, škodljivih elementov za kvaliteten razvoj naše države. In glede na to, da se v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke zavedamo te togosti, te vnaprej določene, začrtane poti bodočim ministrom, dovolite, da izpostavim tiste stvari, ki so za nacionalno stranko v dokumentu koalicijske pogodbe popolnoma nesprejemljive. Začel bom pri uvodu in nadaljeval skozi posamezne vsebine. Bodoča koalicija, torej posamezni resorni ministri in vlada v celoti, naj bi se ukvarjala tudi s prednostnimi cilji na področju gospodarstva, kjer nam že v začetku povedo, da ne načrtujejo spreminjati zborničnega sistema v taki obliki, kot bi bil za Slovensko nacionalno stranko sprejemljiv. Po naši oceni je zbornični sistem z obveznim članstvom in seveda s tem z obvezno članarino eden izmed redkih preživelih negativnih elementov nekdanjega sistema, ki se je imenoval SFRJ. Po naši oceni je zbornični sistem tisti sistem, ki zavira svobodo podjetništva, je tisti sistem, ki je v nasprotju z osnovno idejo Evrope v tem tisočletju. In po naši oceni celo Evrope v prejšnjem tisočletju. V nadaljevanju koalicijske pogodbe je po naši oceni zelo pomemben poudarek predvsem postopka in pregleda umika države iz gospodarstva. Princip, kot ga navajajo oziroma predvidevajo v vladajočih strankah, in s tem ga bodo izvajali seveda ministri, je po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke zgrešen. Njegova zgrešenost se bo odzivala oziroma odražala v razvoju naše države za naslednja štiri leta. Citiram del koalicijske pogodbe, ki kot ekskluzivo navaja, da bodo pomoč pri prodaji našega slovenskega premoženja izvajale različne mednarodne inštitucije, kot da v Sloveniji nimamo dovolj lastnih podjetij, ki bi bili sposobna izvajati in napovedovati, organizirati posamezno prodajo. Ne, ampak že v koalicijski pogodbi se postavlja tisti temelj, kjer se pove, da bodo pač tujci tudi v prihodnosti več vredni, ne vem zakaj, kot državljani Republike Slovenije. V nadaljevanju pod isto točko v koalicijski pogodbi sledi, da, poleg tega, da se bo koalicija zavzemala za prodajo državnih deležev, tudi tistih, ki imajo že po naravi svojega bita neke vrste naravni monopol, tudi to se nam zdi v Nacionalni stranki popolnoma zgrešeno. Ampak zakaj je zgrešeno? Naravni monopol po drugi strani pomeni, da konkurence na tem področju ni, da bo država iz svojih rok dala tisto, kar je na trgu edinstveno in na podlagi česar naj bi zadovoljevala javni interes. Poleg javnega interesa pa ne bi smela skrbeti izključno za pridobivanje finančnih sredstev. Navsezadnje o tem govori zakon o javnih gospodarskih družbah, ki v svoji prvi vsebini govori, da država na področju monopola, kjer ni konkurence, mora izvajati storitve ali pa kar koli z namenom zadovoljevanja interesa državljank in državljanov, ampak s prodajo tega, gospodje in gospe, bodoči ministri, predstavniki vlade, ne bomo mogli oziroma ne boste mogli izpolnjevati te prve faze, tega prvega načela, to je zadovoljevanje javnega interesa oziroma z drugimi besedami prodali boste zadevo, jo povrgli kapitalu in bo postala to kapitalska dobrina, ki bo podvržena kupni moči. Seveda kupna moč Slovencev ni enaka, je razlika. Z drugimi besedami, po moji oceni oziroma po oceni poslanske skupine Nacionalne stranke boste s tovrstnim pristopom prodaje državnega premoženja, ki ga predvidevate v koalicijski pogodbi, za katero ste sami rekli, da je alfa in omega delovanja bodoče vlade, pripomogli k temu, da bodo razlike med sloji, bogati - revni, še veliko večje, kot so bile. V nadaljevanju, prav tako s področja gospodarstva, je po oceni poslanske skupine še veliko pomanjkljivosti oziroma celo več škodljivih stvari. Predvsem pa ena bode v oči, in sicer, citiram: "Koalicija bo spodbujala neposredne tuje naložbe." To se mogoče sliši, če površno poslušamo, celo v redu, ampak zakaj ne piše, koalicija bo spodbujala domače naložbe, zakaj, če že država pomaga, recimo, prek davčne politike, subvencij, česar koli, zakaj se mora v koalicijsko pogodbo zapisati, da bodo tega deležni samo tuji investitorji, kot da slovenska podjetja niso dovolj dobra, da bi jih slovenska vlada nagradila. Ne, ampak koalicija si je postavila za svojo smernico, bodoči program, da bo spodbujala neposredne tuje naložbe z davčno in drugačno politiko. V Nacionalni stranki tovrstni pristopi niso bili nikoli dobrodošli, vedno smo jim nasprotovali in jim bomo nasprotovali tudi sedaj. Mi se pač ne sramujemo ne slovenskega podjetja, ne slovenskih državljanov in državljank. Lahko pa je razumljeno iz naslova te koalicijske pogodbe, da nekdo pač hoče postaviti Slovence in Slovenke v tisti sekundarni položaj. V nadaljevanju proračunske oziroma celotne javne porabe in pa državnega premoženja moram izpostaviti nestrinjanje poslanske skupine nacionalne stranke do predloga, kako se bo odvijalo oziroma razpolagalo z javnimi financami. Nikjer v koalicijski pogodbi ni zapisana po naši oceni edina sprejemljiva javnofinančna politika, to je zasledovanje sistema zmanjšanja davčnih prihodkov v naši državi in spodbujanje tistega deleža prihodkov, ki se imenujejo nedavčni prihodki. Torej, da bi razbremenili že v tistem osnovnem javnofinančnem aktu, proračunu, in pa vsako leto seveda tudi rebalansu državljane in državljanke. V nacionalni stranki se bojimo, da bo tudi ta vlada, temu dokaz je ta koalicijska pogodba, nadaljevala s tisto teorijo, najlažje je pač pridobivati finančna sredstva skozi davke. Ljudje jih pač morajo plačati, drugače so podvrženi kaznim. Ampak po naši oceni je to napačen pristop. Vlada Republike Slovenije, pa katerakoli, ali prejšnja ali sedanja, bi pač morala izkoristiti tisto, čemur pravimo menedžment, podjetništvo. Slovenija ima lasten kapital. Zakaj skozi ta lastni kapital ne zasledujemo prvega cilja, to je zadovoljevanje javnega interesa, in po drugi strani, kjer je kapital Republike Slovenije v obliki, recimo delniške družbe, pridobivati finančna sredstva. Kar se tiče proračuna oziroma javnih financ je za okvir nacionalne stranke tudi nepojmljivo, da v sami koalicijski pogodbi niso opredeljene naloge glede globalnih transferov svetovnih dohodkov, vprašanje, ki bo zelo aktualno v prihodnjem letu, in to posebej na podlagi direktive Evropske unije. V nadaljevanju tudi nikjer ni napisano oziroma dovolj natančno, in tu se pa bojimo, da je za razliko od ostalega dela koalicijske pogodbe preveč manevrskega prostora, kaj bo z obdavčitvami kapitalskih naložb. V določenem delu koalicijska pogodba seveda pušča oziroma namiguje na neke morebitne spremembe, v določenem delu pa koalicijska pogodba preveč togo usmerja delo bodočih ministrov. Kar se nadaljevanja tiče, in če seveda izpostavljam koalicijsko pogodbo, tudi v nacionalni stranki izpostavljamo neke vrste nenačelnost same vsebine koalicijske pogodbe. Po eni strani oziroma v določenem delu te pogodbe se predvideva prodaja bank tujcem. Po drugi strani pa v sami koalicijski pogodbi vladna ekipa navaja, da bo naredila vse, da bodo banke, citiram: "da bo spodbujala varčevanje v bančnem sistemu". Ali ne bi bilo potem bolj smiselno, da del bančništva, pa recimo 50 plus 1, vlada zadrži v rokah državljank in državljanov oziroma naše države in na ta način oziroma v tem primeru spodbuja povečevanje naložb državljank in državljanov v tem bančnem sistemu. Ne pa, da odprodamo banke tujcem, po vsej verjetnosti, glede na to, da nikjer ni govora o kapitalski moči Republike Slovenije pri nakupu in prodaji bank, da ni izračunane oziroma ni predvidenih niti individualnih niti institucionalnih vlagateljev. Po naši oceni pač te stvari ne gredo skupaj oziroma se bodo odvijale v škodo naši državi, Republiki Sloveniji. Ko sem ravno pri področju bančništva. Za nacionalno stranko je sprejemljivo izključno samo eno: banke morajo ostati v lasti oziroma večinski lasti naše države. Tega se zavedajo vse evropske države. Poznamo primere iz Portugalske in Španije, ko so celo razveljavili prodajo in nakup posameznih bank, ker so vlade držav ocenile, da je to nesmiselno. Zakaj? Banka predstavlja servis finančnih storitev in zakaj bi oddali tovrstno zadevo, ki smo jo deset in nekaj let nazaj celo sanirali prek obveznic Republike Slovenije - jih bomo zdaj šli prodajat? Ob vsem tem pa se izpostavlja drugo vprašanje, vprašanje načelnosti bodoče vlade. Še leta 1999 je gospod Janša, torej današnji mandatar, bil sopodpisnik zakona o privatizaciji bank, ki je predvideval drugačno rešitev, kot jo predvideva danes v okviru te koalicijske pogodbe. To je zanimiv način razmišljanja. Po moji oceni je to škodljiv način razmišljanja - torej, da v nekaj letih človek tako zelo radikalno spremeni stališče glede enega najpomembnejših stebrov v naši državi. In v Slovenski nacionalni stranki ne bomo podprli nobenega zakona, ki bo utemeljeval ali pa spodbujal tovrstno privatizacijo slovenskega bančništva. Glede bank je bilo v preteklosti veliko rečenega, vendar se bojimo, da ko se posamezna politična opcija prelevi iz opozicijske v vladajočo, s tem spremeni tudi svoje osnovno stališče. In to je slaba popotnica za to vlado. Ta vlada je v koalicijski pogodbi dovolj jasno nakazala, komu bodo šle slovenske banke. Še enkrat pa poudarjam, sanirali smo banke, Novo Ljubljansko banko, Novo Kreditno banko, izključno skozi slovenski kapital. Leta 1996 je bil sklep Banke Slovenije, da je bila sanacija uspešno opravljena in da je ta sanacija državo stala 400 milijard slovenskih tolarjev. Ampak način, kot ga predvidevate, torej v tej prodaji, nakazuje na možnost oziroma nakazuje na naslednjo potezo, da ne bomo dobili povrnjene niti sanacijske vrednosti, kaj šele povrnjenega, recimo, deleža, ki ga imajo banke danes doma in na območju nekdanje Jugoslavije, navsezadnje pa tudi v svetu. Po naši oceni tovrstne zadeve ne bi smele biti prioriteta oziroma sploh ne bi smele biti elementi koalicijske pogodbe. Kar se tiče področja žrtev vojnega nasilja, moram povedati, da smo v okviru poslanske skupine nacionalne stranke prepričani in bomo vedno stali za tem, da nobena vlada, najsi bo ta ali ona, nima pravice spreminjati zgodovine, in tudi tu ne vidimo možnosti nobenega sodelovanja. Po naši oceni je zgodovina zato, da nas nekaj nauči, da se iz njenih napak ta država nekaj nauči. Ne pa, da se poskuša zgodovino prilagajati vladi ali posameznim političnim interesom. Tudi področje lokalne samouprave po naši oceni v bistvenih elementih nakazuje na bodoči negativni trend tovrstnega razvoja. Prvič, kar se tiče interesa po ustanavljanju novih občin, je le-ta v nasprotju z interesom nacionalne stranke. V nacionalni stranki smo prepričani, da je število občin v naši državi že danes preveliko. 192 oziroma 194 občin jasno nakazuje potrebo po finančnih sredstvih, nesposobnost lastnega preživetja in materijo nerazvojnih programov. Toda v koalicijski pogodbi pa še dodatno dopuščate možnost, da če se bo našel neke vrste političen interes oziroma v skladu z interesi prebivalstva, ob upoštevanju zakonskih pogojev in podobnih stvari [[čeprav vsi vemo, kaj je zadaj]] , se bo število občin še povečalo. To so stvari, ki so za nacionalno stranko nesprejemljive. Prav posebej pa je potrebno izpostaviti neke vrste lahko kvalificiramo mednarodno dejavnost bodoče vlade. Predvsem kar se tiče odnosov z Združenimi državami Amerike, kjer se po naši oceni sedanja oziroma nova vlada ne zna odločiti, kakšno stališče bo imela po eni strani do EU, po drugi strani do ZDA, komu bo poskušala bolj ugajati. Iz koalicijske pogodbe je razvidno tisto, kar ne bi smelo biti. To je, da se skuša ugajati tistemu, za katerega se ocenjuje, da je močen. Po naši oceni bi v prvi vrsti morala biti oziroma koalicijska pogodba bi morala izkazovati slovensko bit, ne pa to, da se notri napiše, da bomo poskušali ugajati ZDA. Medtem ko smo pred nekaj meseci vstopili v okviru EU, si že najdemo drugega partnerja. Po naši oceni so to stvari nenačelnosti. Prav zanimivo poglavje pa je seveda odnos Republike Slovenije s sosednjo Republiko Hrvaško, kjer je prav zanimivo, da si nova slovenska vlada prizadeva, da bi Hrvaška, v narekovajih berem zaradi tega, ker tako piše, "ujela vlak med letom 2007 in 2009", po drugi strani pa smo slišali enega od predstavnikov vladajočih strank, da bo težil k temu, da bo Slovenija neto prejemnica finančnih sredstev. Ko pa točno vemo, da v tem trenutku Slovenija več ne bo mogla biti prejemnica, ampak bo neto dajalka sredstev. Ampak ne, nova vlada predvideva, da je to nacionalni interes oziroma celo več, ne da je to nacionalni interes, ampak citiram: "Slovenija v zvezi z vprašanji meje s Hrvaško ne nastopa neposredno v imenu svojega nacionalnega interesa", pozorno poslušajte prosim, ampak piše, "ampak v interesu EU." Oprostite, ampak to je nepojmljivo, da Slovenija v odnosu do Republike Hrvaške ne bo zastopala svojega nacionalnega interesa, ampak bo zastopala evropski interes. Pa kaj, se sramujete, da ste Slovenci? Kar je osnova, braniti je treba naš interes. V Nacionalni stranki ne moremo dati podpore tovrstni ekipi, ki napiše take stvari v koalicijsko pogodbo. V nadaljevanju je še veliko, zelo veliko kritik [[...]]Ja, gospod Rupar, verjamem, da se smejete, da je vam čisto smešno in pa vseeno za slovenski nacionalni interes. Ampak to je vaša stvar. Prosim, ne obremenjujte države Republike Slovenije s tem. In kar se tiče novega poglavja, kjer nastopa velika količina nestrinjanja, je seveda pravosodje. V smislu iskanja rešitev za zmanjševanje sodnih zaostankov tudi ta vlada predvideva ukrepe, ki ne bodo imeli nobene posledice. Mi smo vam včeraj in nekajkrat nazaj nakazali, po naši oceni, tisto najkvalitetnejšo rešitev, to je omejitev sodniškega mandata. Če bi vlada Republike Slovenije sprejela in nakazala možnost omejitve trajnega sodniškega mandata, bi jasno nakazala, da je pripravljena sprejeti tudi ukrepe, in sicer tiste malo bolj energične ukrepe. Tako pa se bojimo, da bo posledica te vlade čez štiri leta sila bedna oziroma se opravičujem, da bo posledica to, da bomo izgubili tisti del lastnega ponosa in pa tisti del slovenskega premoženja v taki ali drugačni obliki, da bomo še bolj poskušali ugajati tujcem in drugim. Za zaključek dovolite še besedo. Glede na to, da je predstavitev stališča poslanske skupine Nacionalne stranke potekala v izogibanju imen posameznih ministrov in ministrice, kajti ocenjujemo, da je koalicijska pogodba, še enkrat poudarjam, žal, napisana tako togo, tako usmerjujoče, da je skoraj brezpredmetno, kdo bo vodil posamezen resor, ker je že tu notri napisano vse. V Nacionalni stranki seveda predloga ministrov ne bomo podprli. Ob vsem tem pa si seveda želimo, glede na to, da vemo, da bodo izvoljeni, mogoče samo napotek novim ministrom. Čim manj poskusite upoštevati koalicijsko pogodbo in čim več za Republiko Slovenijo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik poslanske skupine DeSUS, gospod mag. Žnidaršič.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod mandatar, spoštovani kandidati za ministre in ministrico, spoštovane poslanke in poslanci! Demokratična stranka upokojencev je nastala zato, da bi si kot politična stranka zagotovila možnost neposredno vplivati na življenje v tej državi. Tako je DeSUS na volitvah leta 1996 prišla v parlament s petimi poslanci, leta 2000 štirimi in letos v 2004 ponovno s štirimi poslanci. Čeprav se je stranka vsa leta svojega delovanja upirala na pol milijonsko volilno bazo upokojencev, so slednji na vseh volitvah državnega zbora večinsko podpirali predvsem druge politične stranke, odgovornost za svojo usodo in položaj v družbi pa praviloma neopravičeno nalagali naši stranki. Pri tem ni mogoče mimo dejstva, da je bil stranki program vsa leta prvenstveno naravnan v zaščito pridobljenih pravic upokojencev, kar se je nesporno pokazalo pri oblikovanju rešitev znotraj izvedene reforme pokojninskega in invalidskega zavarovanja v letu 1999. Zagotavljanje in ohranitev socialne države, ko gre za socialno varstvo, zdravstvene pravice, položaj invalidov, varstvo starejših in pomoči potrebnih je centralna vsebinska opredelitev, ki ji stranka ves čas posveča potrebno količino pozornosti. Formalno odprta za vse odrasle državljane je v njenem programu mogoče najti dovolj dobrih vsebin tudi za mlajše generacije, ki jim je potrebno zagotoviti dostopno izobraževanje, nato pa zaposlitev in druge pogoje za ustvarjanje družine. Za vse našteto je potrebna sredstva mogoče dolgoročno zagotavljati le ob uspešnem razvoju gospodarstva, ki naj ob ustrezni gospodarski rasti ustvarja novo vrednost, ki je potrebna za boljše življenje vseh na podlagi medgenaracijskega sporazuma in solidarnosti. Podpora naše stranke gre tudi skladnejšemu regionalnemu razvoju, nujni decentralizaciji in učinkovitejši lokalni samoupravi. Podpiramo pravno državo uveljavljenih človekovih pravic in enakih možnosti za vse generacije. Kot ideološko nevezana in samostojna stranka smo se v prejšnjih mandatih vedno odločali za vstop v vladno koalicijo z namenom uresničevati naš program v interesu naših volivcev in vseh drugih državljanov. Tako smo se tudi po letošnjih volitvah znašli pred novim tovrstnim izzivom, povabljeni smo bili k sodelovanju in dobili osnutek koalicijske pogodbe, v kateri smo iskali stične točke programskih usmeritev in začeli pogajanja s ciljem v koalicijsko pogodbo zapisati vsaj v glavnem vsebino tako, da bo sprejemljiva za temeljne cilje tudi našega programa. Zaradi številnih podtikanj, očitkov in celo groženj je prav, da javnosti, predvsem pa tudi upokojencem, povemo, kaj je tisto v tej pogodbi, kar je pripomoglo, da smo se odločili sodelovati tudi v tej koaliciji. Zapisali smo med drugim; da bo do 30.6.2005 sprejet nov zakon s spremembami in dopolnitvami zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju tako, da bo rast pokojnin dosledno sledila rasti plač od 1.10.2005 dalje, da bo postopno uvedena vdovska pokojnina za vse upokojence najmanj v višini 10% od 1.1.2006 dalje, da bo regres za rekreacijo v prihodnjem letu višji za 10 tisoč tolarjev, sicer pa naj bi postopno dosegel 75% tistega, ki ga prejemajo zaposleni v javnem sektorju. Ob pogajanjih na področju socialne varnosti, pravic in položaja upokojencev, smo se ves čas zavedali, da upokojenci, čeprav zelo številni, niso edini v tej državi, zato nismo mogli uresničiti v pogajanjih, in tudi nismo želeli, vseh pričakovanj. Ta pričakovanja pa so realna in so zgolj obliž na položaj in standard upokojenskega življa, ne predstavljajo pa rušenja ekonomske moči države, kajti gre za tako majhne popravke, da ti ne morejo pomembno vplivati na vse drugo. Vnesli smo poglavje o varstvu starejših, katerih je vsak dan več, in katerih problematika se bo zagotovo vedno bolj zgostila v nerešljive probleme, če na to ne bomo že prej pozorni. Koalicija ne bo zniževala ravni socialne zaščite. Ne verjamem, da je kdo v tej dvorani tisti, ki bi rekel, da lahko ukinemo socialne podpore ali doseženo raven le-te. Obseg pravic do zdravstvenih storitev se ne sme zmanjšati. Pri tem bo delovanje koalicije usmerjeno na tem področju v zmanjšanje čakalnih dob in v lažjo dostopnost. Potrebna sredstva za obvezni del obsega zdravstvenih pravic se bodo zagotavljala na podlagi popolne solidarnosti. Sprejeli bomo zakon o izravnalnih shemah, da bi preprečili selektivno zviševanje premij starejšim in bolnim zavarovancem na področju prostovoljnega zavarovanja. Že v letu 2005 bo treba preučiti možnost za zakonodajno ureditev uvedbe zavarovanja za dolgotrajno nego, ki predstavlja enega izmed zelo težkih problemov zdravstvene in socialne nege. Koalicija bo zagotovila ustanovitev in delovanje varuha bolnikovih pravic. Koalicija bo preučila možnosti za ustvarjanje pogojev za nastanek in razvoj mladih družin in postopnega uvajanja pravic iz naslova dela v družini. Koalicija bo podpirala decentralizacijo in krepitev lokalne samouprave. Koalicija bo zagotovila razumno uporabo prostora in nadaljevanje vzpostavljanja regijskih in naravnih parkov. Dosledno bo upoštevala evropske standarde pri varstvu okolja, voda in zemlje, naprej bo uresničevala nacionalni program varstva okolja. Pri umiku države iz gospodarstva smo zapisali postopnost, kar razumemo tudi smotrnost in premišljenost. Premoženje KAD-a bo podlaga za zagotavljanje dolgoročne stabilnosti pokojninskega sistema. Uspeli smo izboljšati predlog koalicijske pogodbe tudi v številnih drugih določbah, med katere sodi tudi ta, da se lahko koalicijska pogodba spreminja ali dopolni le v soglasju z vsemi podpisnicami. Vse povedano je bil temelj, ki je na svetu stranke odločil, da vstopimo v novo vladno koalicijo. Štirje poslanci DESUS-a smo glede tega enotni v nameri uresničevati dogovor v koalicijski pogodbi zapisanih ciljev odgovorno, ne da bi se pustili pri tem ustrahovati s strani tistih, ki tej odločitvi bolj iz ideoloških kot pa iz vsebinskih razlogov nasprotujejo. Glede na ustavnopravno ureditev je mogoče braniti in zagotavljati socialno državo v vsaki koaliciji, ne glede na njen ideološki predznak, še posebej zato, ker smo se dogovorili, da ideološke razlike ne smejo ogroziti delovanja koalicije pri uresničevanju dogovorjenih ciljev. Iz naštetih razlogov bo naša poslanska skupina predlog mandatarja za sestavo nove vlade podprla, kljub temu, da je mogoče že sedaj napovedati, da se morda koalicijska pogodba ne bo uresničila v celoti in v vseh točkah, vendar tudi vse prejšnje se niso. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali predstavitve stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo dajem gospodu Rudolfu Petanu, SDS.
Hvala za besedo. Spoštovani! V teh dneh poslušamo mnenja o sestavi nove vlade, o sposobnosti posameznih ministrov, o njihovih zmožnostih, se pravi, o sposobnosti celotne vlade. Pri tem slišimo tudi dobre želje, pa tudi pomisleke in dvome. Tisto, kar je pa tu malce čudno, bi pa ti dvomi posameznikov naj bili že zadosten "out" razlog za posameznega kandidata. Zanimivo je poslušati tudi mnenja nekaterih dosedanjih članov vlade, pravim nekaterih, ne vseh. Namreč, "koalicijska pogodba je neuresničljiva". To pomeni, da so jo pripravljali ljudje, ki pojma nimajo, ki so sestavili pač nek spisek želja. Poslušamo lahko tudi, da so posamezni kandidati premalo znani, da jih ne poznamo s podobnimi izkušnjami in da niso strokovnjaki z določenih področij. Ali na kratko, nestrokovnost, neizkušenost in pomanjkanje menedžerskih sposobnosti. Pri tem ne bom očital tega, da je bila do sedaj tako rekoč neprestano na oblasti ena in ista politična opcija, zadevo bi želel predstaviti tudi z druge strani. Pri tem se lahko takoj vprašamo, po kakšnih kriterijih ali pa čigavih pa ste kandidata ocenili. Dejstvo je, da smo vsi študirali na istih šolah, po istem ali v istem šolskem sistemu, istih programih, razlika glede ocene strokovnosti je lahko samo v politični preferenci. Skoraj je postala navada, da ne rečem kar praksa, da če je pod predlogom kakšnega kandidata podpisana stranka tako imenovane leve opcije, je bil kandidat avtomatsko a priori apolitičen, neodvisen in visoko strokoven strokovnjak, v katerega se sploh ne sme dvomiti. Ko je šlo za drugo politično opcijo, pa je ravno obratno. Da je to tako, dokazuje tudi - ni to edini zveličaven primer in bi pojasnil vse, ampak kot drobec je primer Šimenc, ki je bil strokovnjak, ker ga je predlagala prava politična opcija, ne glede na to, da sploh nima diplome, ampak jo je celo ponaredil in je zmagal na natečaju, kakršenkoli je že bil, pred drugimi kandidati, ki so verjetno imeli diplomo. Očitno pa je še vedno strokovnjak, ker še nisem zasledil dvoma, kako je lahko opravljal delo, če ni imel diplome. Se pravi, je še vedno strokovnjak, ker za njim stoji očitno neka prava politična opcija. Da je nekaj narobe za našo predstavo in našo percepcijo o strokovnosti dokazujejo tudi, temu bom rekel, stranpoti. Če je dosedanja vladajoča struktura bila res tako visoko strokovna - je bila, tudi to je treba priznati, vendar če je bila res tako strahovito visoko strokovna, če je bila res edina sposobna voditi državo, se lahko upravičeno vprašamo, kako da niso zaznali, ker preprečiti verjetno se ni dalo, ampak pravočasno zaznati pa, recimo dogajanja okoli SIB banke. Tako dolgo je to trajalo, pa je niso zaznali. In kljub ovadbi, ki je bila dana z naše strani, jo še vedno niso zaznali. To bi želel poudariti, da tu verjetno ni bil samo v igri en človek, da je lahko to skrival pred drugimi, ampak je moralo biti več ljudi, ki so izpeljali takšno akcijo pri tako veliki vrednosti. Kako se lahko tako dolgo ne zazna pri taki strokovnosti Orion, pa Zbiljski gaj, pa zaprašeni spisi v omarah tožilcev. Preprečiti tega ni bilo mogoče, ampak zaznati pa, če je sodna veja neodvisna. Zaznati je bilo pa možno. Kako je možno tako dolgo nezaznavanje posojanja milijarde SIT stečajnih upraviteljev v Mariboru, in namesto da bi ta denar dobili delavci, so ga bili deležni direktorji nekih čudnih firm, ki ne vemo, ali bodo sedaj denar sploh lahko povrnili ali pa ne. Da ne omenjam poceni prodaje dobrih firm. Še in še bi lahko našteval. Vendar časa bo zmanjkalo, in bodo še kolegi verjetno povedali svoje. Ko gre pa za novo strukturo, za novo vlado, pa naenkrat tako strahoviti dvomi o strokovnosti in usposobljenosti. Sedaj pri tej strahoviti strokovnosti smo pa vse to doživeli. Vse to dokazuje, da tudi ta silna strokovnost po meri ene politične opcije očitno ni dovolj in da mora biti še kaj drugega, še kaj več. Pri tem bi želel poudariti, da prav gotovo so naše šolske institucije izobrazile večje število strokovnjakov in da niso vsi v eni politični opciji, to se pravi v dosedanji koaliciji. Če pa bi to bilo res tako, bi se pa morali vprašati o naši stroki. Vendar jaz imam precej mirno vest. Takšnih vprašanj ne bom postavljal, ker mi je odgovor jasen. To so ne nazadnje spoznali tudi Slovenke in Slovenci, in so se na volitvah odločili drugače. Očitno je dovolj te arogance in določanja, kdo je strokovnjak in kdo ne, po političnih merilih. Očitno so se naveličali prepričevanja, da je stroka samo na eni strani, in samo pri eni politični opciji, in da drugih ni, in da je v Sloveniji samo nekaj 100 ljudi, ki lahko vodijo državo. To je žalitev, to je samohvala brez primere, in aroganca brez primere. Slovenci in Slovenke smo prepričani, da je slovenski šolski sistem kljub marsikateri zablodi, uporabniki pa smo bili vsi, vsi smo šli skozi ta šolski sistem, ustvaril kader, ki je tudi politično razpršen, in da ima tudi politična opcija, ki je 3. oktobra zmagala na volitvah, dovolj strokovnjakov, ne bom rekel v izobilju, ampak dovolj za vodenje države. Če je tako menila večina volivk in volivcev 3. oktobra, tudi sam nimam strahu, da ta vlada tega ne bi zmogla, da ne bi zmogla te zahtevne naloge voditi državo. Sam bom seveda zato podprl takšen predlog, glasoval bom za. Predsedniku vlade in pa celotni vladi pa seveda želim uspešno delo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Majda Širca, LDS. Prosim.
Spoštovani predsednik vlade Janez Janša, če me mogoče poslušate izven teh prostorov. Ko ste predstavili svojo listo kandidatk in kandidatov, ste jo pospremili s komentarjem, da gre za dobro ponudbo, a zraven ste dodali, dobro znotraj danih razmer. S tem sklicevanjem na dane razmere ste nam nakazali, vsaj tako jaz razumem, pomanjkljivosti kandidatov, kar so nedvomno v nadaljevanju potrdili tudi hearingi. Najbrž ste hoteli tudi sporočiti s temi danimi razmerami, da ste bili determinirani s koalicijskimi partnericami in njihovo ponudbo, ki vam je ponudila to, kar vam je ponudila. Kakorkoli že, niste pretirano in v meri, kot ste napovedovali izkoristili tistega nabora 500 sanjskih pred volitvami obljubljenih strokovnjakov, ki naj bi jih imeli v čakalnici. Spoštovani odsotni mandatar, tudi kasneje ste potrdili rahel dvom v ekipo, ki ste jo predlagali. Nad njo oziroma ob njo menda nameravate postaviti vladni razvojni svet, ki bi s svojo strokovno avtoriteto skrbel za dobre odločitve vlad. Tak svet modrecev, ki lahko prepreči kakšno ne modro odločitev ministrov seveda pozdravljamo, še posebej, ker naj bi bdel nad razvojnimi in ekonomskimi vprašanji, ki so v koalicijski pogodbi v marsičem zamegljena. Res pa je, da bo njegov predvideni voditelj, ekonomist gospod Mičo Mrkaič, kmalu v konfliktnem položaju. Nedavno tega je namreč v Financah trdil, da kultura ubija, dobesedno. Znesel se je nad neinstitucionalno kulturo na Metelkovi, kjer naj bi bilo, citiram "leglo levičarstva" in kjer naj bi se "razmetavalo z denarjem za kulturo, od katere ni nobene koristi", konec citata. Gospod Janez Janša, vprašam vas, komu boste takrat prisluhnili? Kulturnemu ministru, ki meni, vsaj tako na hearingu, da temu ni tako in da nas kultura oživlja, celo vzpostavlja, ali tistemu, ki pravi, da nas ubija? Spoštovani predsednik, da ste danes mandatar, gre zasluga tudi obljubljam, s katerimi ste dobili zaupanje ljudi. Vaši ministri teh obljub na hearingih niso več znali zagovarjati. Minister, pristojen za velik del plačne politike, delo in socialno varstvo, danes zagovarja model večje fleksibilnosti v zaposlovanju, kar pomeni tudi lažje odpuščanje delavcev. Če so bile včeraj socialne pravice še primarne, so danes relativne, češ, da stimulirajo k napredku, je bilo rečeno. Večina obljub je sicer ostalo, a kar nekaj se jih je zmehčalo. Kaj boste rekli tistim volivcem, ki so pričakovali verouk v šolah, danes pa ga ni več? Predvsem pa se danes sploh ne ve, koliko bo vse skupaj stalo. Zame je bilo sporočilo hearingov le eno, prodajali mogoče razprodajali bomo državno premoženje. Vaš tim prinaša, spoštovani mandatar, krnitev nekaterih pomembnih demokratičnih pridobitev. Minister za delo na primer meni, bodoči minister za delo, recimo meni, da civilnodružbene organizacije ni dobro, da jih vzdržuje država, soplačuje država, saj postajajo tako, kot pravi, korporativne državne institucije, češ, da tisti, ki plačuje, ima tudi vpliv na plačanega. Kako bo po tej logiki, spoštovani predsednik, lahko zaživel sklad za pluralizacijo medijev. Bo lahko neodvisen, če ga bo napajal proračun. In napajal naj bi le določen, za politiko zelo pomemben, segment medijskih vsebin, zgolj informativni program elektronskih in tiskanih medijev, politični program. Ali niso minili časi, ko je bilo možno regulirati medije. Pa ne gre le za tiste medije, ki so na trgu. Koalicijska pogodba zelo jasno izrazi veliko dvomov v objektivnost in nepristranskost programov javne televizije. Ali niso minili časi, ko je politika delala sezname primernih in neprimernih vsebin v šolskih programih? Danes slišimo, da niso. Ali niso minili tudi časi, ko se je verjelo, da je mogoče učiteljevo avtoriteto krepiti s povečanjem represije oziroma kaznovanje v šoli? Danes slišimo, da niso. Ali niso minili časi, ko se je ženske pošiljalo v kuhinjo? Danes slišimo, da niso. Tudi osebna stališča glede splava so danes drugačna, kot smo jih pridobili še v bivši državi. Gospod mandatar! Vaši kandidati so dobili nagrado. Ni nujno, da ste z njimi nagradili tudi slovensko ljudstvo, saj je vodenje politike nedvomno zelo odgovorno strokovno delo. Noben kodeks ne more zabrisati težav nekaterih kandidatov, ki smo jim bili priča na hearingih, nobeno sklicevanje na etičnost ne pomaga, če ni razumljeno, kaj pravzaprav etika je. Vaš kandidat za ministra recimo trdi, da zakon o istospolnih partnerskih skupnostih spada k zdravstvu, ergo, homoseksualci so bolniki in medicinska motnja. Tudi trdi, da je prostitucija stvar policije. Tudi, hm, drugi kandidat meni, da so tako imenovani izbrisani problem migracijske politike. To trdi tudi koalicijska pogodba. In na koncu, gospod mandatar, vas vprašam: Kaj pa izbrisani? Boste sedaj, kot je bilo zagroženo takrat, ko ste sedeli še tukaj na tej strani, uvedli kazenske postopke zoper uradnike, ki so izdajali odločbe izbrisanim, sicer skladno z odločitvijo ustavnega sodišča? Gospod mandatar! Danes je prešeren dan, ne samo zaradi tega, ker je 3. december, je dobesedno rojstni dan Franceta Prešerna, danes je tudi dan, ko so v kulturnih institucijah odprta vrata za vse obiskovalce. V politični instituciji so odprta vrata za novo vlado. Jaz jim želim, da se ta vrata ne bi zatikala v dobro vseh Slovenk in Slovencev in v korekturah tega, kar beremo v vašem programu, ki se ji reče koalicijska pogodba. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Janko Veber, Združena lista socialnih demokratov.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. Ob postopku imenovanja ministrov v vladi Republike Slovenije, ki ga seveda neposredno lahko vežemo tako na koalicijsko pogodbo kot tudi predstavitev kandidatk in kandidatov v državnem zboru, me navdaja občutek, da vstopamo v Slovenijo, ki bo izredno centralistično urejena. Zakaj tak občutek? Gre za to, da skozi ta področja, ki sem jih sam spremljal v teh postopkih, torej promet, okolje in kmetijstvo, da je na področju prometa zagotovo eden od najsposobnejših kandidatov za bodočega ministra, ki bo zagotovo uveljavil tako evropsko prometno politiko za izgradnjo evropskih koridorjev, kar je tudi ob vstopu Slovenije v EU zagotovo ena največjih pridobitev, sicer bi ti koridorji zagotovo potekali izven našega ozemlja. Torej gre za izjemno razvojno priložnost in pomembno vlogo Slovenije znotraj EU skozi prometno politiko. Vendar vsa ostala področja, ki so bila predstavljena, mi kažejo usmeritev, ki pa ni najbolj ugodna. Če se dotaknem okoljske politike, gre za dejstvo, da naj bi dosledno spoštovali Naturo 2000, kar pomeni, da bomo 35% slovenskega ozemlja prepustili pravzaprav potrebam ptičev, ki so neposredno vključeni v to naturo in seveda tudi redkim živalskim vrstam ter tudi rastlinskim vrstam. Velik del Slovenije bo namenjen temu življu. To ni najbolj dobra usmeritev, že zaradi tega ne, ker Natura 2000 niti ni še dorečena, ni izpogajana v dovolj natančni vsebini v Bruslju, tako da bi se vlada morala zavzemati, da poskuša Naturo spraviti na čim bolj realna tla, ki bodo omogočala predvsem tudi obstoj ljudi na podeželju, in ne to območje prepuščati zgolj Naturi 2000. Naslednji problem, ki ga vidim pri okolju, je ta, da skozi predstavitev je bilo nakazanih zelo malo možnosti, da bi v obdobju te vlade, če bo štiriletni mandat, prišlo do realizacije rešitve jedrskega odlagališča, do realizacije rešitve obvladovanja komunalnih odpadkov, verjetno skozi sistem sežiganja. In če se v tem obdobju to ne realizira, bo morala Slovenija reševati ta problem zunaj svojih meja. To pomeni, da bomo imeli zelo majhen vpliv tudi na vsakodnevne probleme, ki jih pač komunalni odpadki povzročajo, hkrati pa to seveda pomeni odliv domačega kapitala izven Slovenije, kar pomeni, da se zmanjšuje vpliv nekega možnega regionalnega razvoja in da se s tem spodbuja pravzaprav centralizem in prevelik vpliv prek drugih zunanjih mednarodnih ustanov na razvoj Slovenije. Če za hip preskočim potem še na kmetijsko politiko, ravno tako lahko zasledimo, da bo šlo pri kmetijski politiki za izjemno povečanje posestne strukture. In glede na to, da v Sloveniji nimamo zemljiškega maksimuma, pomeni, da bomo imeli zelo velike možnosti za to v tem štiriletnem obdobju, da bodo postali posamezniki izjemno veliki, ali zakupniki ali pa lastniki zemljišč. Kar pomeni na drugi strani zopet praznjenje podeželja oziroma to je možno doseči samo, če vmes propade toliko in toliko majhnih kmetij. In da je temu tako, lahko zasledimo tudi iz koalicijske pogodbe, ki zelo jasno govori o tem, da bomo skupno kmetijsko politiko, ki je sicer po mojem mnenju izjemno primerna za slovensko področje, začeli uvajati šele po letu 2007 oziroma od leta 2007 do leta 2013 naj bi pravzaprav zastavili tisto regionalno politiko oziroma regionalni pomen skupne kmetijske politike. V obdobju te vlade se torej s tem ne bomo preveč obremenjevali. Če k temu dodam še dejstvo, da bo pri tem imel zelo pomembno vlogo tudi sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ki že danes razpolaga z daleč največjim nepremičninskim premoženjem v Sloveniji, ki pa je ves čas svojega delovanja izjemno neprijazen do lokalnega okolja in do regionalizma, saj se ves kapital iz tega okolja koncentrira v Ljubljani in ne ostaja na območjih, kjer se ta kapital skozi te naravne danosti ustvarja, pomeni, da tudi to kaže na izjemno centralistično usmerjenost upravljanja države. In če k temu dodam še zmanjšanje vpliva stanovanjskega sklada Republike Slovenije, ki se naj ne bi več ukvarjal z nepremičninskim poslovanjem oziroma naj ne bi več vplival na nepremičninski trg, pomeni, da se slabi regionalna politika, kajti ravno stanovanjski sklad je imel izjemno dober občutek za to, da se je veliko kapitala prenašalo tudi na oddaljenejše kraje in s tem ohranjalo tudi možnost skladnega regionalnega razvoja. Z ukinjanjem te pristojnosti stanovanjskega sklada pomeni, da gremo v centralizacijo ravnanja z nepremičninami, kar pa ne bo imelo takšnih učinkov na razvoj države, kot jih je imel ta sklad do sedaj. Samo upam, da bo vlada resnično uspešna pri vseh aktivnostih, ki se bodo navezovale na možnost pridobivanja sredstev iz evropskih skladov. Če tega ne bo, bo ta moj občutek centralizma zagotovo doživel realizacijo v največji možni meri. Ta sposobnost črpanja evropskih sredstev bo pa zagotovo zelo majhna, če se bodo upoštevali ozki strankarski interesi, ki običajno ne prispevajo k temu, da se gre v širino, ampak se poskuša izpolniti in realizirati nek ozek interes, ki običajno ne pomeni velike pridobitve za širše množice. Upam, da se bo tudi uveljavila obljuba, ki je bila dana tako s strani predsednika vlade, da bo opozicija sodelovala tudi v organih upravljanja skladov in tudi v podjetjih, ki bodo ključni za usmeritev kapitala v Sloveniji oziroma razvoj tudi posameznih območij. In če to ne bo realizirano, bo ta občutek centralizma res, ponavljam, prevelik. Želim si, da bi Slovenija peljala svoj razvoj na način, ki jo tudi nekako loči od drugih članic Evropske unije, namreč, bolj smo poseljeni, bolj je razpršena poseljenost v Sloveniji kot v drugih državah Evropske unije, in mislim, da je treba to tudi na naši nadaljnji poti uspešno zagovarjati in uveljavljati. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Robert Hrovat, SDS.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog liste kandidatov, katero je v obravnavo oziroma potrditev posredoval gospod mandatar, in glede na to, kako so kandidati opravili zaslišanje pred matičnimi delovnimi telesi, lahko rečem, da je zelo primerna in strokovno dobro podkovana. Ob spremljanju njihovih nastopov sem se prepričal, da so si kandidati in kandidatka za ministre zadali veliko pomembnih nalog, ki jih je potrebno opraviti. Seveda bo za vse to potrebno tudi veliko usklajevanja in koordinacije med posameznimi resorji. V koalicijski pogodbi so jasno določene prioritete bodoče vlade, zato je v tem trenutku najpomembnejše, da vlada preide k izvrševanju nalog oziroma da čim prej začne z delom. Kandidati, katere sem imel priložnost poslušati, so me s svojimi nastopi prepričali. Menim, da je v tem trenutku najpomembnejše spoznanje, da so programska izhodišča za delovanje vlade v naslednjih štirih letih dobro zastavljena. Predvsem mu kot velikega zagovornika zdravega življenjskega okolja, veseli nekaj novosti na okoljskem področju, predvsem na področju ravnanja s komunalnimi odpadki, kjer bo država končno prevzela aktivno vlogo pri določanju lokacij deponij. Priložnost sem imel spremljati tudi izvajanje bodočega zunanjega ministra in kandidata za ministra za obrambo. O gospodu Ruplu, mislim, da nima smisla izgubljati besed, saj se je z dosedanjim delom dokazal, kako zelo je vešč tega posla. Prav gotovo pa je pozitivno presenetil kandidat za ministra za obrambo gospod Erjavec, saj je iz njegovega programa zaznati kar nekaj novosti, ki bodo v prid tudi dejavnosti, iz katere prihajam sam. Nimam se namena spuščati v detajle programov posameznih kandidatov, bi pa rad predstavil še nek drug vidik vsega dogajanja v zadnjem času, ki me je precej motil. Namreč, o ministrskih kandidatih je bilo v medijih zaslediti vse preveč negativizma. Nizale so se sence dvoma, veliko se je špekuliralo in prav vesel sem, da so vse te namige kandidati s svojimi argumentiranimi nastopi tudi demantirali. Pomembno se mi zdi, da končno začnemo gledati v prihodnost in končno skupaj poskušamo delati dobro in bolje, v dobrobit vseh Slovenk in Slovencev. Časa za ocene dela ministrov bo še veliko, ampak mislim, da bo uspešnost države kot celote v veliki meri odvisna tudi od nas, poslank in poslancev, saj bo na nekaterih področjih potrebno končno tudi preseči razdeljenost v politiki ter sprejeti odločitve, ki bodo resnično v prid vsem državljanom. Seveda bom z veseljem predlagano listo kandidatov za ministre podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic, LDS. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovani predsednik vlade, kandidatka, kandidati za ministre, poslanke in poslanci, vsem skupaj lep prijazen dober dan. Razpravljati želim o področju, ki ga najbolj poznam, to je kmetijstvo, ki je vsekakor eno od najpomembnejših področij in pa problemov, s katerimi se ukvarja Evropska unija, nič drugače pa tudi ni v Sloveniji, pri nas je na to življenjsko vezano številno prebivalstvo. Kandidatki za ministrico za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospe Mariji Lukačič po njeni predstavitvi na matičnem delovnem telesu ne moremo očitati nepoznavanja področja kmetijstva. Res pa je, da v številnih kmetijskih zgodbah iz bližnje preteklosti tako dobrih, žal pa tudi slabih, ki so slovenski javnosti zelo dobro poznane, nastopa v glavnih vlogah. Na osnovi njene predstavitve lahko sklepamo, da celotno področje kmetijstva, gozdarstva in prehrane ne bo deležno enake skrbi in pa pozornosti - to mislim, da ni prav - , temveč bodo poudarki njenega ministrovanja spodbujanje povečevanja posesti na velikih kmetijah in s tem povezana zakonska ureditev in reorganizacija tako sklada kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije ter projekta priprave pravnih podlag za ureditev vzajemnega zavarovanja za primer naravnih nesreč v kmetijstvu. Dobro, zelo potrebno, toda za celovit pregled izjemno občutljivega in za Slovenijo nadvse pomembnega področja, žal, precej premalo. Kandidatka je bila v odgovorih na čisto konkretna vprašanja, ki se nanašajo na trdo vsakdanje življenje naših pridnih kmetov in gozdarjev, preveč splošna, medla in neprepričljiva. Na nekatera vprašanja pa poslanci Liberalne demokracije Slovenije sploh nismo dobili odgovora. Tako, recimo, nam kandidatka za ministrico tudi po dvakratnem dodatnem zaprosilu ni hotela ali zmogla, bog ne daj, pa ne znala zagotoviti, da bosta ministrstvo ter agencija v mandatu 2004-2008 delovala in funkcionirala tako, da bo Slovenija lahko počrpala ves evropski denar, ki je oziroma bo namenjen slovenskemu kmetijstvu in slovenskemu kmetu, da ne bo prihajalo do vračanja teh težko prigaranih sredstev v evropski proračun. To pa je za danes in jutri ključno vprašanje slovenskega kmetijstva. Nasploh pa se je v večin vprašanj, ki so zahtevale odgovore v zvezi s konkretnimi finančnimi posledicami, na primer višje pokojnine kmetov, zgodnejše upokojevanje kmetov, brezplačna, še kako potrebna pravna pomoč kmetov, izognila s pojasnilom, da je za to potrebno narediti analize. Ob tem moramo opozoriti na dejstvo, da kandidatka tudi ni pojasnila, kako namerava izvesti doakreditacijo agencije, ki bo v letu 2005 imela pomembne naloge pri črpanju denarja iz številnih evropskih skladov. Povedala je, da 160 zaposlenih na agenciji zadošča za izvajanje tudi novih ukrepov, le da se agencija mora drugače organizirati, da bo obvladovala vse to področje. Poznam delovanje agencije, danes teh 160 ljudi ni kos tem nalogam in pa problemom, s katerimi se v Sloveniji ukvarjamo danes, zato poudarjam: agencijo je potrebno strokovno in pa še dodatno kadrovsko okrepiti. Kot sem že omenil, je gospa kandidatka veliko pozornost namenila zemljiški politiki oziroma načrtom za spodbujanje povečevanja posesti velikih kmetij. Res velikih, žal, pomeni propad malih kmetij, ki pa so z vidikov za slovenski prostor še kako dragocene. Prav zato nas je glede na dejstvo, da je med kratkoročnimi nalogami ministrstva tudi priprava uredb in pa drugih podlag za izvedbo subvencij, zanimalo, kakšen je njen odnos do teh razpisov, ki so sedaj prilagojeni bolj velikim kmetom. Zanimal nas je tudi njen odnos do preživetja številnih malih kmetij, kar je tesno povezano s problematiko trajnostnega razvoja podeželja in pa poseljenosti te naše lepe domovine. Ob stališču gospe kandidatke, da je v Sloveniji potrebno obdržati vsaj 40 tisoč malih kmetij, smo pričakovali, žal pa ne tudi dobili, njena konkretna zagotovila, da bo kot ministrica spremenila ustrezne uredbe tako, da bi sami razpisi bili bolj usmerjeni v ohranitev malih kmetij ter bolj namenjeni demografsko ogroženim področjem oziroma območjem, ki imajo omejene možnosti za kmetijsko delovanje. In takih je v Sloveniji veliko. Naj navedem samo primer, da je na področju zelenjadarstva sedaj pogoj za pridobitev podpore najmanj en hektar velik vrt. Kot že rečeno, teh konkretnih zagotovil za ohranitev malih kmetij od gospe kandidatke nismo dobili. Gospo kandidatko Marijo Lukačič, smo poslanci Liberalne demokracije Slovenije vprašali tudi, kako se bo kot ministrica lotila zmanjševanja zaostankov pri reševanju pritožb. Na prvi stopnji je to agencija, na drugi stopnji je to ministrstvo za kmetijstvo. Tudi tega konkretnega odgovora nismo dobili. Je pa seveda kasneje, ko je gospa kandidatka zaznala težavo, izpostavila pomembnost povečanja brezplačnega pravnega svetovanja kmetom, s čimer se močno strinjamo tudi v Liberalni demokraciji. Obenem pa izražamo bojazen, da tudi v tem mandatu ne bo ostalo vse pri zgolj prestrogem nadzoru. Pri tako velikem številu pritožb, morate vedeti, da teh pritožb je v Sloveniji skoraj 6000, je jasno, da je treba preveriti sistem v celoti. S sistemom je nekaj narobe. Ob velikem številu nerešenih pritožb pa v Liberalni demokraciji Slovenije poudarjamo tudi potencialno velike finančne obveznosti iz naslova zamudnih obresti. Prav je in pošteno bi bilo, da je palica zamud enako dolga za državo, za kmeta, gozdarja in pa tudi ostale državljane. Ob dodatnem, brezplačnem pravnem svetovanju, ki naj bi se po besedah gospe kandidatke izvajalo kar prek kmetijsko-gozdarske zbornice, opozarjamo tudi na potrebo, da se ta razmerja med kmetijsko-gozdarsko zbornico, kmetijskim institutom in javnimi zavodi ponovno preverijo in pa uredijo. Posebnih zagotovil za to s strani gospe kandidatke nismo dobili. Se pa strinjamo z njenim stališčem, da je potrebno dvigniti prag za obvezno članstvo v kmetijsko-gozdarski zbornici, ali pa bi bilo še bolje to urediti tako, da se to članstvo opravi na prostovoljni osnovi. Če povzamem. Iz predstavitve gospe Marije Lukačič izhaja, da bo storila vse potrebno, da se bodo slovenske kmetije povečale. Žal pa se pozablja na tiste drobne, še kako pomembne obdelovalce krajine, ki bodo s tem nedvomno življenjsko prizadeti. Očitno bodo šle v tej smeri tudi spremembe in dopolnitve strategije razvoja kmetijstva in podeželja, kar bo eden pomembnih projektov ministrstva v tem mandatu. Žal pa nas kandidatka ni zadovoljivo prepričala, da bo v resnici ustvarila tudi pogoje za razvoj malih kmetij na območjih z omejenimi možnostmi. S svojimi splošnimi odgovori na konkretna vprašanja ter tudi z neodgovarjanjem na postavljena vprašanja nas ni prepričala niti v svojo kompetentnost, da je sposobna spopadati se s številnimi izzivi, ki jih pred slovensko kmetijsko in gozdarstvo predstavlja članstvo Slovenije v EU. Nezanemarljivo je tudi dejstvo, da ni bilo odgovora na vprašanje, kako bo sama osebno na diplomatskem parketu EU uveljavljala interese slovenskega kmetijstva. Menimo tudi, da je gospa kandidatka v svoji predstavitvi neupravičeno zaobšla obširno in pa za zdravje slovenskih potrošnikov izredno pomembno področje varstva zdravja oziroma pridelave varne hrane. In nenazadnje, čudi nas tudi dejstvo, da je predsednik vlada za vodenje resorja, kjer proračunski izdatki znašajo skoraj 190 milijonov evrov, predlagal gospo Marijo Lukačič, katere vloga pri nepravilnostih delovanju sklada kmetijskih zemljišč in gozdov v preteklosti in tudi še danes ni zadovoljivo in pa v celoti pojasnjena. V tej zgodbi najbrž tudi ni nepomembno, kaj si to tem misli slovenska javnost, je pa sporočilo, ki smo ga danes prebrali v častniku Delo, ko je bila opravljana javnomnenjska raziskava na tem področju, še kako zgovorno. Dejstvo je, da javnost kandidatke ne podpira. Dejstva in dejanja, ki so bila vzrok nepodpori kandidatke na odboru, se do danes niso v ničemer spremenila. Mnenja smo, da slovensko kmetijstvo in slovenski potrošnik potrebujeta konkretne ukrepe za hitrejše izboljšanje ne tako slabe dediščine. Napredka in razvoja pa medle in tihe obljube te ekipe ter birokratski pristop vsekakor ne zagotavljajo. Zato v Liberalni demokraciji Slovenije predlagane kandidatke kljub trudi po razumevanju ne bomo podprli. Bomo pa kot opozicijska stranka delovali v prid slovenskega kmetijstva in slovenskega kmeta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Kokalj, Nova Slovenija.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Spoštovani predsednik vlade, predsedujoči, kandidatka za ministrico in ostali kandidati! Lep pozdrav! Najprej nekaj osebne note pri tej razpravi, potem pa še nekaj, bi rekel, strankarske note. Že od otroških let sem na svoji koži čutil, kaj pomeni biti drugačen. Čutil sem, kaj pomeni sklicevanje na svojo vest, moralo in etiko in kaj pomeni, če se, recimo, pri 10 letih moraš javno zagovarjati, zakaj, recimo, hodiš v cerkev. Razlogi za tako stanje v takratnem času so jasni, jasni so tudi dejavniki, ki so omogočali sistemu uresničevanje takih situacij. In danes, ko se samo na podlagi najbolj normalnega dogodka v demokratični družbi, to je posledic volitev, odvija pred nami proces postavljanja nove vlade, kar je drugi najbolj normalen dogodek za demokratične države in danes poslušam moraliziranje predstavnikov nekaterih političnih strank, naslednic takratnega režima, ki sem ga doživljal na svoji koži. Gre za moraliziranje o vprašanju vesti, morale, etike, človekovih pravic itn. Zanima me, ali so kriteriji presoje teh predstavnikov enaki, kot so bili dolga desetletja, ali so se čez noč spremenili. Če so enaki, kot so bili po dolgih letih njihove vladavine, potem to novi vladi ne bo pomagalo kaj dosti. Če pa so se čez noč spremenili, pa mislim, da je to en zelo velik in dober rezultat zadnjih volitev v Sloveniji, kajti v tem primeru bodo te stranke resnično lahko konstruktivno opozicijsko delovale in presojale delo vlade, ki bo lahko na ta način še boljša. Seveda pa sumničenja vnaprej niso konstruktiven pristop tudi ne konstruktivni opoziciji dela nove vlade. In pomenijo le zgolj presojanje bodočih dejanj po preteklih dejanjih samih sebe. V tem smislu menim, da je treba pojasniti tudi nekatere naše predloge, Nove Slovenije, ki so bili del tako koalicijske pogodbe, za katero vemo, da je neke vrste politični kompromis, kot je kompromis vsako politično dejanje, za katerega se mora zediniti več partnerjev. Po eni strani kritika o premajhni jasnosti koalicijske pogodbe, po drugi strani pa oporekanje in očitanje že vnaprej zelo konkretnih dejanj, ki naj bi se zgodila po tej koalicijski pogodbi, na žalost ni mogoče razumeti kot konstruktivno opozicijo in se tudi kot taka ne napoveduje. Naj obrazložim pristop Nove Slovenije samo do tistih kandidatov v novi sestavi v novi vladi, ki smo jih predlagali mi. Vemo, da ne v javnosti ne na delovnih telesih se na naše tri kandidate, dr. Bajuka, mag. Drobniča in dr. Zupana niso strnile neke ključne strokovne pripombe. Lahko trdimo, da so kandidati kredibilni, strokovni in da uživajo tudi podporo javnosti. Zato mislim, da taka pavšalna ocena nekaterih predstavnikov strank ni upravičena - da je ekipa v celoti slaba oziroma zelo slaba - , ampak lahko rečem, da je ekipa, o kateri sedaj govorim, posebej tista, ki jo je predlagala Nova Slovenija, je zelo solidna in lahko pomeni verodostojno vladanje v naslednjih letih. Seveda se je treba zavedati, da sedanja vlada, nova vlada prihaja v okoliščine, ki so v nekaterih primerih zelo zabetonirane. Zato so vprašanja sedaj nove opozicije in dosedanje vladne koalicije na nek način tudi neokusna. Črpanje sredstev iz evropskih skladov vemo, da je zelo pogojeno s tem, kar se je delalo do sedaj. Na nek način zvenijo vprašanja sedanje opozicije tako: prav zanima nas, kako boste pa vi rešili zadeve, ki jih mi nismo znali ali hoteli, pa nam povejte. Če pa se že išče odgovore, se pa išče predvsem zelo negativen scenarij, ki se bo odvijal. Mislim, da ne glede na to, da je normalnost - opozicija in pozicija - v vsakem parlamentu, take razprave na tako, bom rekel, neosnovani osnovi niso najboljša popotnica novi vladi, ki naj bi pomagala, da se celotna država premakne z neke točke, za katero vsi vemo, da ta trenutek popolnoma ni jasna - predvsem na finančnem področju. Dotaknil pa bi se mogoče samo odnosa Nove Slovenije do enega od kandidatov, ki je tako imenovani nestrankarski kandidat, to je do gospoda Lovra Šturma, glede katerega pa so se v javnosti pojavljali tudi nekateri smešni dvomi. Ne vem, od kod so prišli. Če samo povzamem nekatere ključne kriterije, zaradi katerih mislim, da je prav, da je Nova Slovenija podprla tudi tega kandidata kot kandidata za ministra za pravosodje, je treba povedati, da je dr. Šturm tako teoretični kot praktični strokovnjak, je doktor pravnih znanosti, je bil vodja instituta za javno upravo pri pravni fakulteti v Ljubljani, predavatelj upravnega prava na pravni fakulteti, predstojnik katedre za upravno znanost, praktični strokovnjak, bil je član ustavnega sodišča, ustavni sodnik in celo predsednik ustavnega sodišča. Deloval je kot ekspert in konsultant v mednarodnih organizacijah OECD, OZN in evropskem centru za koordinacijo raziskovanj na področju družbenih znanosti. Je soavtor in urednik komentarjev ustave republike Slovenije. Seveda pa so se v javnosti pojavljali tudi nekateri drugi pomisleki in mislim, da je prav, da se javno, tisti, ki podpiramo to novo vlado, opredelimo tudi do teh. Očitalo se mu je, da je član malteškega viteškega reda. Seveda bi se bilo treba v tej razpravi vprašati, koliko izmed nas je članov, recimo, Lions kluba, Rotary kluba in tako naprej. Nihče se do danes ni spraševal o tem. Vemo, da je malteški viteški red eden najstarejših dobrodelnih redov, ki deluje še skoraj 900 let in se dejansko ukvarja samo z dobrodelno in karitativno dejavnostjo. Člani tega reda so razvrščeni na več stopenj. V tretji stopnji, v kateri je tudi dr. Šturm, so tako imenovani magistralni vitezi, ki ne dajejo nikakršnih posebnih priseg ali zaobljub vdanosti in pokorščine nikomur. Vedeti je treba, da so v tem redu tudi nekateri poznani politiki iz tujine, kot je, recimo italijanski senator in nekdanji predsednik Cosiga in Valery Giscard d'Estaing, nekdanji francoski predsednik in, kot veste, eden glavnih pripravljavcev osnutka evropske ustave. Zato menim, da so vprašanja o takih članstvih, o takih redovih popolnoma neutemeljena in poskus diskreditacije človeka, ki nesporno uživa veliko strokovno in moralno podporo tako med svojimi kolegi in tudi v političnih vrstah. Glede na to, da pa je danes dejansko tudi praznik, ne samo demokracije, ampak tudi kulture v Sloveniji, pa bi rad zaključil konstruktivno, da ne bi tudi jaz izpadel kako drugače, v duhu rojstnega dneva dr. Franceta Prešerna, "da rojak prost bo vsak, ne vrag, le sosed bo mejak". Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Hvauc, SDS.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovani predsednik vlade. Smo pred sklepnim dejanjem, ko bomo odločali o ekipi, ki jo je predlagal mandatar oziroma predsednik vlade. Prav je, da se konča to neko čudno obdobje, ko imamo vlado, ki je, kar se tiče pooblastil, omejena in ko imamo predsednika vlade, ki pač še nima svoje ekipe. Zato bom z velikim veseljem sodeloval na tak način, da bi to ekipo čim prej tudi dobili. Vsi kandidati oziroma kandidatka so se nam tudi predstavili na teh ustreznih odborih. Moram reči, da me je pri tem motilo predvsem to, da so se, preden so se kandidati sploh predstavili, pojavljale razne ocene o nekompetentnosti, o slabi strokovnosti in podobno. Meni osebno se to ne zdi prav. Prav je, da slišimo program, prav je, da se kandidat predstavi in šele takrat postavimo neko sodbo. Sam sem sodeloval pri zaslišanju oziroma predstavitvi kar petih kandidatov, to je v bistvu tretjina te ekipe. In mislim, da je vzorec, ki sem ga dobil, dovolj velik, dovolj reprezentativen, da lahko splošno prepričanje o tem, kar sem videl in slišal, razširim tudi na celotno ekipo. Ne morem se strinjati s tem, kar je bilo povedano, da je bilo na predstavitvi premalo časa, premalo možnosti za postavljanje vprašanj. Na vseh odborih, kjer sem sodeloval, so te predstavitve trajale od dveh do štirih ur in prav vsi, ki so želeli vprašati, so lahko postavili vprašanje in tudi vsi so dobili odgovore. In razprava se je zaključila takrat, ko več ni bilo tistih, ki bi pač želeli nadaljnje odgovore. Glede koalicijske pogodbe je bilo tudi kar nekaj pripomb. Moram reči, da sem, kar se tega tiče, nekoliko zmeden. Na eni strani slišim, da je preveč toga, usmerjujoča, da ministri sploh ne bodo imeli nobene vloge, zato ker je vse določeno in zapisano, po drugi strani pa slišimo, da je splošna, premalo precizna, nedorečena in da je spisek nekih želja in podobno. Zdaj res ne vem, ali naj poslušam to ali drugo stran, mislim pa, da je najbolje, da poslušam svoj razum in sklenem z oceno, da je ta koalicijska pogodba zelo dobro pripravljena, da je zelo dobra podlaga za nadaljnje delo, da pa bo verjetno, ker je tudi življenje nepredvidljivo, treba kdaj kakšno malenkost dodati ali odvzeti. Ne bi se strinjal z nekimi ocenami, da novo ekipo čaka preprosto delo, zato ker je že skoraj vse končano, vse je v najlepšem redu. Prepričan sem, da bo delo trdo, naporno in da se bodo ti naši kandidati izkazali s svojo kompetentnostjo, strokovnostjo, dobrim in poštenim delom. Zato bom to ekipo tudi z veseljem potrdil, z željo, da se izvršilna veja oblasti čim prej začne ukvarjati s tem, za kar ji je v Sloveniji tudi mesto. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani zbor, spoštovani predsednik vlade, gospod Janša! Dovolite mi, da se sama osredotočim na nekatera državotvorna ministrstva. Novega starega ministra za zunanje zadeve v Liberalni demokraciji Slovenije dobro poznamo, torej ne pričakujemo večjih presenečenj. Na svoji predstavitvi na odboru za zunanjo politiko je dr. Rupel dejal, da bo v glavnem zagovarjal nadaljevanje politike dosedanje vlade, tudi prioritete v glavnem ostajajo iste. Želeli pa bi si bolj odločne ali vsaj bolj natančne definicije bodoče politike v odnosih do Hrvaške in ureditve odprtih oziroma spornih vprašanj z njo. Ni jasno, kakšen odnos bo novi minister in ministrstvo pod njim zavzelo glede problematike položaja slovenske narodne skupnosti v Italiji in Avstriji. Govoriti o tem, da smo Slovenci prav z včlanitvijo Slovenije v Evropsko unijo pravzaprav uresničili stoletni sen o zedinjeni Sloveniji, pa obenem ničesar povedati o tem, kakšni bosta naša strategija in taktika pri prizadevanjih za izpolnitev povsem pragmatičnih obveznosti obeh držav do naše manjšine, je seveda premalo. Kmalu bomo na primer beležili 50 letnico avstrijske državne pogodbe, pa sploh ni bila omenjena. Ali je za nas še aktualna, ali se bomo še sklicevali nanjo, ali pa bomo tiho pristajali na to, da je sosednja država v zelo pomembnem delu ne uresničuje. No, zagotovo pa daleč naokoli ni demokratične države, kjer bi za notranjega ministra postavili vojaško osebo in še bivšega obveščevalca povrhu. V Republiki Sloveniji od časa osamosvojitve pa do danes v nobeni vladi ni sodeloval vojak. Uveljavil se je standard, da so ministrstvo za obrambo dosledno vodili civilisti, sedaj pa bo polkovnik Slovenske vojske postal notranji minister. V času, ko poudarjamo pomen ločevanja vojaške od civilne sfere, na ministrstvu, kjer je treba vseskozi negovati ozaveščanje o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah in kjer je treba znati prepoznati slehern, še tako neznaten poseg vanje, ali sleherno najmanjšo njihovo kršitev, je absolutno nesprejemljivo postaviti na čelo tega ministrstva človeka, ki mu je, denimo, disciplinska komisija na ministrstvu za zunanje zadeve očitala prekoračitve pooblastil, ko je kot vojaški ataše na našem veleposlaništvu v Sarajevu vohunil za svojimi sodelavci civilisti. Zaradi tega je bil polkovnik Mate odpoklican iz Sarajeva. Državnozborska komisija za nadzor nad obveščevalno-varnostnimi službami pa je pod vodstvom Polonce Dobrajc, danes bojda članice SDS, ocenila, da sta vodstvo OVS in obrambno ministrstvo v zvezi z obveščevalnimi dejavnostmi v Bosni in Hercegovini prekoračili pooblastila, dana na podlagi zakona o obrambi, in da je vojaški ataše presegel običajne okvire delovanja vojaško-diplomatskih predstavnikov. Sprašujemo se, kaj nam sporoča predsednik vlade in mandatar, ko za notranjega ministra postavlja prav Dragutina Mateja. Česa se smemo nadejati? Nekoč je zloglasni diktator, sicer tudi specialist za učinkovitost obveščevalnih služb rekel približno takole: "Zaupati je sicer dobro, a kontrola je še boljša." Bojim se, da si ta rek razlagamo vsak po svoje, odvisno, na kateri strani oblasti se kdo nahaja. No, obče znana pa je dobra lastnost vojakov, da so praviloma ubogljivi. Kako se utegne tovrstna ubogljivost obnesti na področju notranjih zadev, pa prepuščam vaši domišljiji, ali pa nemara zaskrbljenosti, odvisno pač, na kateri stani oblasti se kdo nahaja. No, kar zadeva ministra za pravosodje, je nesporno dejstvo, da poseduje vse strokovne reference: je profesor in doktor prava, bil je tudi ustavni sodnik. Kar me skrbi, pa je to, da nima jasne vizije, kako odpraviti zaostanke na sodiščih, ki so tačas še vedno največji problem našega pravosodja, in poudarja le to, da gre za nalogo, ki je ni mogoče opraviti v enem mandatu. Še manj ima vizijo o tem, kako in s kakšnimi domačimi zakonodajnimi posegi zajeziti veliko število tožb s strani naših državljanov pred evropskim sodiščem za človekove pravice, katerih posledica so tudi visoke odškodnine, ki jih je na koncu dolžna plačati naša država. Ni povsem jasno, kako si zamišlja uvajanje menedžerskega tipa predsednikov sodišč, kako izvajati izobraževanje sodnikov, ki je sedaj v organizacijski pristojnosti ministrstva za pravosodje in podobno. Naj sklenem. Tudi tukaj je še veliko nejasnosti, kako bo novi minister dosegal cilje iz koalicijske pogodbe, ampak pustimo se presenetiti. Pa srečno.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa. Mislim, da novo vlado čaka hudo delo. Konec koncev 12 let tega, kar smo preživeli, je pustilo posledice. Posledice bodo pri financah, zagotovo bo potreben rebalans proračuna, posledice se kažejo, kot smo že prej slišali, tudi pri odškodninskih zahtevkih na evropskih sodiščih, ki bodo slovensko državo močno udarili po žepu. Žal si prejšnja vlada ni dovolila, da bi poslušala tudi kakšne pametne nasvete od koga drugega in so raje v svojem krogu iskali rešitve, ki pa, kot vidimo, niso bile uspešne. Zato upam, da bo nova vlada poslušala tudi koga drugega, ne samo svoj krog. Konec koncev koalicijska pogodba je napisana precej široko, tako da v njej lahko vidimo napake, obenem pa lahko vidimo tudi nastavke za kaj dobrega. Eden od teh nastavkov, ki ga od začetku morda nismo takoj videli, je tudi zadeva v zvezi s slovenskim mednarodnim delovanjem napram Hrvaški. Prejšnja vlada se je uklanjala Hrvaški na vseh področjih in takoj po postavitvi novega premiera je prejšnja oblast zagotavljala, da bodo Hrvatom popuščali in jim dajali vse. Pokazalo se je drugače. Prvič se je postavilo trdno stališče na nekaterih izhodiščih. Res je, da je v koalicijski pogodbi zapisano to nekako drugače in vendar mislim, da tisti napis kot kaže, dovoljuje tudi bolj ostro stališče do Hrvaške. Konec koncev stabilizacijsko asociacijski sporazum med Evropsko unijo in pa Republiko Slovenijo je potrdila prejšnja vlada, čeprav v bistvu ni imela pravice tega storiti in čeprav ji tega ne bi bilo potrebno storiti, kajti 1. maja 2004 dve državi nista ratificirali sporazuma, tako da tudi Slovenija ni bila obvezna ratificirati tega sporazum in vendar je prejšnja vlada pohitela in hrvaški podarila neko zadevo, ki bo Slovenijo še kako udarila po glavi. Verjetno nalašč, zato da bi kvarila vtis in pa slabila pogajalske pozicije. V koalicijski pogodbi zagotovo pogrešamo eno zadevo, ki pa je po razmišljanju Slovenske nacionalne stranke izredno pomembna. Gre za tako imenovano dosmrtni sodniški mandat. Smo edini, tako rekoč edini na svetu, ki dovoljujemo, da sodnikom, ki se enkrat usedejo na svoj stolček, za vse večne čase delijo pravico po njihovem privatnem občutku ali po političnih preferencah in kjer ni potrebno gledati ne na pravico, ne na pravičnost in še najmanj na zakone in zakonodajo. Kar nekaj primerov, ogromno primerov poznam, kjer zakoni niso bili spoštovani, kjer so bili kršeni, kjer so bile kršene osnovne človekove pravice in kjer je bilo zelo ignorantsko obravnavano pozitivno, civilno in pa kazensko pravo v Republiki Sloveniji. To pogrešamo v koalicijski pogodbi. Prepričani smo bili, da bo nova vlada kot eno od prvih, kar bi rekel, "svinjarij" 12 letne vladavine odpravila to eno od večjih "svinjarij", to je ta dosmrtni mandat sodnikov. Zagotovo bo problematika tudi na drugih področjih. In kot sem že rekel, marsikje je stališče, ki je zapisano v koalicijski pogodbi, za Slovensko nacionalno stranko v marsičem nesprejemljivo. To pa ni rečeno oziroma lahko dopuščamo tudi možnost, da se bo ta zadeva spremenila, da je to zgolj okvir v katerem se bodo vodile zadeve drugače. Marsikaj bo treba urediti in ko beremo v koalicijski pogodbi, da bomo manjšinam v Sloveniji dali vso podporo, nas malo zaboli. Konec koncev smo Slovenci in Slovenke. Slovenski državljani in državljanke slovenskega rodu zadnji na lestvici človekovih pravic in zadnji na poziciji, če primerjamo tako neke marginalne skupine, ki jih je prejšnja vlada nosila po rokah in jih zibala in pela uspavanke, ravno tako kot tudi obe manjšini, tako italijanska kot madžarska, ki pravzaprav sta poskušali preko prejšnje vlade v zakonodajo vpeljati določena člene, ki bi razslovenili določena področja, ki so sedaj dvojezična. Upamo, da se bodo zadeve vrtele malo drugače in vendar, počakajmo 100 dni. Prejšnja vlada je zahtevala kar nekajkrat po 100 dni, preden je rekla, da jim bomo povedali kaj več. Zato počakajmo, bomo videli. Upam na najboljše, čeprav ne bomo podprli oziroma ne bom podprl sprejema oziroma potrdil vlade, ampak upam na najboljše, kajti slabše je skoraj že težko. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Cveta Zalokar Oražem, LDS. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani predsednik vlade! Danes med ministri ne bomo potrjevali predloga za področje lokalne samouprave in regionalizma. Toda predsednik vlade je v uvodu poudaril posebno pozornost, ki bo dana temu področju. Žal pa koalicijska pogodba je v tem smislu povsem drugačna v konkretnih rešitvah. V zvezi z regionalizacijo, uvajanjem druge lokalne stopnje samouprave, se vidi, da pravega koncepta ni. Morda bodo bodoče regije ali pokrajine nastale iz še ne zakonsko verificiranih regijskih razvojnih regij, morda tudi ne. Koliko jih bo, ni jasno. Ni niti osnovnih tez, kakšne pristojnosti naj bi imele in kako naj bi se na primer financirale. Zelo preprosto rečeno, regije ali pokrajine bodo, kakršne pač bodo, če sploh bodo. Slabo je, da koalicija tu nima bolj jasnega stališča. Prav tako je bilo v uvodu poudarjeno, da naj bi se okrepil položaj občin. V čem? V pristojnostih, v finančni moči? Priče smo vsakodnevnim informacijah o grozečih finančnih kolapsih v občinah. Denarja je premalo za vse obveznosti, ki jih občine imajo že v tem trenutku. Na eni strani je tako v koalicijski pogodbi ugotovitev, da je potrebno sredstva za delo občin povečati za tretjino, na drugi strani pa je opozorilo bodočega finančnega ministra dr. Bajuka, da teh sredstev za povečanje ni. In to v izjemno občutljivi fazi, ki je pred vrati, ko bomo morali črpati sredstva iz evropskih skladov. Občine imajo sicer projekte pripravljene, nimajo pa sredstev, s katerimi morajo pri teh projektih biti soudeležene. Koalicijska pogodba rešitev ne nakazuje, pač pa govori le o želji po preučevanju in preučitvi. Nepripravljenost na tem področju pa nas bo lahko zelo drago stala. Prav tako je v koalicijski pogodbi zelo nevarna teza, ki na široko odpira vrata za ustanavljanje novih občin. Napisano je namreč, predvsem in v prvi vrsti, če bo takšna želja prebivalk in prebivalcev. Pri tem sprašujem, spoštovani gospod predsednik, ali bo koalicija dosledno upoštevala zakonsko predpisane kriterije za njihovo ustanovitev ali pa bodo v prihodnosti ponovno soočeni z nadaljnjim drobljenem slovenskih občin, ki njihovo moč in stabilnost samo še bolj slabi. Žal moram ugotoviti, da je na tem segmentu, na segmentu lokalne samouprave in regionalizma, koalicijska pogodba zelo slaba, nedorečena in tudi brez vseh jasnih finančnih temeljev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja je prijavljena gospodična Eva Irgl, morda je nekdo naredil zamenjavo? Ne. Potem dajem besedo gospe mag. Majdi Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predsednik vlade! Svoje mnenje in glasovanje o predlagani ministrski ekipi opiram na koalicijsko pogodbo in tisto, kar je bilo povedano na zaslišanjih kandidatk in kandidatov. Seveda pa se bom dotaknila le nekaj posameznosti, s katerimi želim opozoriti na stvari, ki ne potrjujejo zagotovila, da si bo nova vlada prizadevala za blaginjo vseh oziroma da bo sledila politiki vključevanja. Prav upoštevanje obeh virov, zapisanega in govorjenega, pa odpira prvo dilemo: kaj bo obveljalo. Recimo pri šolstvu, ali tisto, kar je zapisano v koalicijski pogodbi, ali tisto, kar je povedal kandidat za ministra na seji odbora. To pa ni edino neskladje. Naj opozorim vsaj še na eno, ki pa meče luč na celotno strategijo nove vlade. V uvodnem delu koalicijske pogodbe naštetim temeljnim ciljem - kultura je tam kar na drugem mestu - sledijo podrobnejši ukrepi, s katerimi bo koalicija uresničevala napovedano strategijo. In prav tu je prva zadrega, kajti pri načrtovanju proračuna bo okvir vseh javnih politik določen z izpolnjevanjem kriterijev za vstop v evropsko monetarno unijo. Torej, povedano drugače, ekonomsko fiskalni učinki bodo tisti, ki bodo rezali platno tudi za kulturo, šolstvo, socialo in tako dalje. Kar v končni fazi pomeni, da so cilji zgolj deklarativne narave, saj že tako precej nedoločnim ukrepom napoveduje njihovo spreminjanje ali opuščanje, to pa bo opravičeval prej omenjeni okvir. V poglavju o šolstvu in športu je zapisano, da bo koalicija zagotavljala enake možnosti za vse. Seveda je preseganje socialnih, regionalnih in drugih razlik v izobraževanju tudi evropski standard, izhajajoč iz lizbonske strategije. Zato je tudi toliko bolj nerazumljivo, zakaj ni bilo odgovora na vprašanje, kakšno bo razmerje med zasebnim in javnim šolstvom v obsegu in načinu financiranja. Pri tem se zastavlja resno vprašanje, kakšen smisel ima povečevanje zasebnega šolstva, če bo financirano iz javnih sredstev, in kako bo v takih okoliščinah zagotovljena kakovost javnih šol na vseh ravneh. Združena lista socialnih demokratov namreč zagovarja kakovostno laično javno šolo, ker ta na najboljši možen način zagotavlja enake možnosti za vse. Preizkusa trdnosti pa načelo enakih možnosti v izobraževanju ne prenese, če samo pogledamo ukrepe v drugih delih pogodbe. Nagrajevanje nevključevanja otrok v javne vrtce je prvo razlikovanje. Zagotavljanje plače za domače delo je ukrep, ki v kulturnem okolju, v katerem je skrb za otroke in domače delo praviloma samo na ženskih ramenih, pa izključuje ženski del populacije iz kroga vseživljenjskega izobraževanja in s tem tudi iz konkurenčnosti na trgu dela; zmanjšujejo se možnosti za napredovanje na delovnem mestu, plača je nižja in tako dalje. V koalicijski pogodbi sem zato iskala ukrepe, ki bi bili kakorkoli povezani s spodbujanjem žensk pri vključevanju v trg dela, in pri tem sem ugotovila, da ni nikjer mogoče zaslediti integracije načela enakih možnosti žensk in moških v katerokoli vladno politiko. Po tem bo Slovenija zagotovo izstopala, saj je to civilizacijska norma, ki pa pri nas očitno nima domovinske pravice. Če povem s prispodobo iz umetnostnega drsanja, koalicija bo sicer dobila dobro oceno za umetniški vtis, ocena za tehnično vrednost nastopa bo pa še vedno nič. Kako se nam bo godilo, kar zadeva človekove pravice, pa je bilo danes jasno povedano. Stališča moralnega ekskluzivizma, ki si ga prilašča koalicija, je spoštovanje univerzalnih človekovih pravic in temeljnih svoboščin, res lahko razglašeno za moralno erozijo, vendar pa je nedavno tega v Evropskem parlamentu tak pogled zamajal izvolite komisije. Hvala.
Hvala lepa gospe poslanki mag. Potrata. Ker se danes prvič oglašam in tudi prvič vodim sejo, mi dovolite, da vas vse skupaj prav prijazno pozdravim, gospoda predsednika vlade, prisotne kandidate za ministre, poslanke, poslance, seveda obiskovalke, obiskovalce in tudi predstavnike sedme sile. Nadaljujemo z razpravo. K besedi vabim gospoda poslanca Ljuba Germiča.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Predsednik vlade, spoštovane kolegice in kolegi. V nagovoru predsednika vlade gospoda Janeza Janše je bilo jasno poudarjeno, da je poglavitni cilj vladnega programa in ekipe ministrov blaginja Slovenije, temelji za blaginjo pa predstavljeni z visoko gospodarsko rastjo in visokim družbenim bruto proizvodom na prebivalca. Za dosego le-tega se predlaga zmanjšane vloge države v gospodarstvu in transparentna privatizacija državnega sektorja. Tako zbrana sredstva pa se ne bodo uporabila za tekočo porabo, temveč se bo oblikoval državni rezervni sklad, ki bi omogočil nov razvojni cikel. Vse je lepo in prav - ampak, ali je temu res tako? Prebiranje koalicijske pogodbe in slišano na predstavitvah ministrskih kandidatov že kaže, da ne. Sam bi se dotaknil področja zdravja in zdravstvenega varstva, zaradi katerega je bila, zaradi demografskih pritiskov in podražitev zdravstvenih storitev, s strani predsednika vlade napovedana reforma sistema zdravstvenega zavarovanja, ki mora zagotoviti stabilen sistem zdravstvenega varstva. Glede na izjemno kritiko predlagane zdravstvene reforme ministra Kebra in vlade v odhajanju smo z zanimanjem pričakovali natančnejši vladni program na področju zdravstva. Vendar pa koalicijska pogodba na tem področju ni prinesla novih vsebin. Nasprotno! Kot lahko ugotovimo, je koalicijska pogodba v tem delu nedorečena. Temelji na obljubah in napovedih, da se bo koalicija prizadevala, ki pa niso kvantificirana, še manj pa podprta s konkretnimi izračuni. Od kandidata za ministra smo zato pričakovali, da bo s svojo predstavitvijo na odboru za zdravstvo dopolnil vsebine iz koalicijske pogodbe s konkretnimi podatki in napovedmi. Če predlagano ime za ministra za zdravje ni bilo presenečenje, saj se je predlagani kandidat v preteklem obdobju izkazal kot velik kritik zdravstvene reforme, pa so ostala neodgovorjena vprašanja glede na napovedane reforme zdravstvenega zavarovanja. Tukaj bi še posebej opozoril na natančno dikcijo predsednika vlade, ki govori o nujnosti reforme zdravstvenega zavarovanja, medtem ko je kandidat za ministra predlagal postopni evropski reformi proces ob zagotovitvi najširšega družbenega soglasja. Upam, da to ne kaže na različno pojmovanje dinamike, zvane reforme, ali njene vsebine med predsednikom vlade in predlaganim kandidatom za ministra. Prav tako je nenavadno, da naj bi dr. Bručan kot velik kritik zdravstvene reforme dosedanjega ministra Kebra v naslednjem mandatu izvajal ravno bistveni in največkrat kritizirani del te reforme, to je ukinitev današnjih doplačil in posledično dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Koalicija se je namreč zavezala ravno k temu, saj v koalicijski pogodbi piše, da se obseg pravic ne bo zmanjšal ter da bo koalicija zagotovila košarico pravic v obveznem zdravstvenem zavarovanju brez doplačil na podlagi popolne solidarnosti. Seveda bomo koalicijo, če bo temu tako, držali za besedo. Pri tem moram priznati, da se lahko strinjam s strateškimi ugotovitvami in izhodišči programa, na zdravstvenem področju in lahko pozdravim priznanje za pohvalo in predlagano nadaljevanje pri uvajanju sprememb, pri čemer omenjam sistem zamenjave medsebojnih zamenljivih zdravil, povečan obseg sredstev za investicije, povečanje učinkovitosti in kakovosti zdravstvenih storitev z uvajanjem skupin primerljivih primerov. Hkrati pa ne morem mimo dejstva, da ob napovedanih rešitvah z zagotavljanjem pravic ni jasne rešitve za zagotavljanje ustreznih virov za zagotavljanje celovitega zdravstvenega varstva brez tekočega primanjkljaja v zdravstveni blagajni. To vprašanje postane še pomembnejše, če pogledamo program vlade na drugih področjih, povečanje nekaterih drugih javnofinančnih odhodkov in hkrati napovedanem celokupnem znižanju obsega javnofinančnih odhodkov finančnega ministrstva. Zato se postavlja vprašanje, ali niso obljube iz koalicijske pogodbe, da bo koalicija za kategorijo socialno šibkih zavarovancev storitve, za katere je potrebno doplačilo, ki se zavaruje preko prostovoljnega zavarovanja, vključila v košarico storitev obveznega zavarovanja, le prazne obljube? Takšen poseg bi namreč odhodke blagajne obveznega zdravstvenega zavarovanja povečal za najmanj 7 milijard. Zato pa bi bilo potrebno ali povečati prispevno stopnjo ali pa zagotoviti transfer iz proračuna, ki pomeni večjo proračunsko porabo. Koalicija pa obljublja, da ne bo niti povečevala obremenitve plač in niti povečevala proračunske porabe. Ali lahko kot prazne obljubimo štejemo tudi obljubo po povečanju števila zdravnikov brez ustreznega odgovora, na kakšen način se bo obljuba uresničila? Ob teh dejstvih iz koalicijske pogodbe obljube iz poglavja o zdravstvu zbledijo, na te nelogičnosti pa ni odgovora dal niti kandidat za ministra za zdravje v svoji predstavitvi in v odgovorih na vprašanja poslancev. Hvala lepa.
Hvala lepa za razpravo gospod poslanec Germič. Sedaj ima besedo magister Tomaž Štebe.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani gospod predsednik vlade, kolegice in kolegi! Dovolite mi, da govorim bolj o tem, kako naj ravna sedanja vlada, oziroma kako bi naj ne ravnala prejšnja vlada, predvsem zaradi tega, ker je bilo mnogo pobud prejšnji vladi in dobronamernih predlogov posredovanih, pa jih ni želela poslušati in tako smo dobili priložnost drugi. Glavne misli, ki jih mislim v razpravi povedati, so, kako realizirati, kar je vsem evidentno, da mora vlada delovati usklajeno in sodelovati. In tisto zadnje in verjetno najbolj pomembno - delovati mora pošteno in strokovno. Moja razprava bo pogled od spodaj. V prostem pogovoru vsi poznamo probleme, ovire in nepotrebno administriranje ter kako je potrebno stvari izboljšati. Ko pa je potrebno delovati, stvari preprosto ne naredimo dovolj zavzeto in učinkovito, ker se nihče noče izpostaviti, noče biti žrtev in podobno. Pomembna bo vztrajnost in resnično delovanje za udejanjanje tega, kar naj bi vsi vedeli, da je potrebno narediti. To je največja pomanjkljivost dosedanjih vlad in državne administracije. Večinoma ni vzrok nesposobnost, pomanjkanje sredstev, pač pa nepripravljenost, slaba pooblastila in bistveno prepogosto koruptivni in klientelistični razlogi za neukrepanje in sankcioniranje. Taka preprosta delovanja na terenu bo gospod nekdanji predsednik vlade, ki tu trenutno ni prisoten, lahko izvesti tej vladi in temu predsedniku vlade, ker je že dokazal, da kar misli, tudi izvede. Vem in upam, da je k temu odločena vsa vladna ekipa. Bomo videli, kako bodo besede meso postale. Gospod nekdanji predsednik, ki ni prisoten trenutno, prepričan sem, da bodo že resno izvedene naloge na terenu imele gotovo hitre in dobre učinke. To v resnici nič ne stane oziroma se bodo zmanjšali stroški zaradi resnega delovanja in posledica bo višja učinkovitost in prihranki, sploh, če bo vlada delovala podobno odločno od zgoraj navzdol in bo sposobna presekati negativne naveze in škodljiva delovanja. Vlada je pogosto delovala povsem neusklajeno ali pa je sprejemala nesmiselne ukrepe. Naj navedem samo tri take primere. Meni najbolj grozovit primer so tako imenovane nalepke na motornih vozilih. To je primer uporabe informacijske družbe za to, da na nek način nadziramo oziroma nadomestimo tisto, česar nekdaj, pred desetletji ni bilo mogoče narediti drugače, kot da je to fizično na motornem vozilu. Danes pa ima vsak uradnik in vsak policist dostop do podatkov, ali ste opravili svoje obveznosti in ali ste opravili tehnični pregled. Policisti prek brežičnih zvez, uradniki na svojih delovnih mestih, kjer imajo vsi svoje računalnike. In tudi takoj utripa zvezdica, ko neke obveznosti v zvezi s tem niste opravili. Ne, mi smo uvedli letno nalepljanje milijon sto tisoč nalepk. To je ena od očitnih neusklajenosti med resorji oziroma menda so razlogi povsem drugje. To so milijardni stroški, če upoštevamo samo tisto, kar moramo plačati lastniki motornih vozil. Drugi tak še bolj drastičen primer, ki ga jaz sploh ne morem razumeti, so lokacijske informacije. Država, ministrstvo za okolje in prostor, je predpisala, da mora vsak, ki hoče začeti postopek gradnje, pridobiti dokumente od občin, ki so bili že vsi uradno objavljeni. Pod te uradno objavljene papirje se podpiše občinski uradnik in to je tako imenovana lokacijska informacija. Naslednja stvar, ki se pa ne tiče informatike, je pa nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča. Tukaj prejšnja vlada ni spoštovala odločbe ustavnega sodišča, ki pravi, da je inštrument obdavčitve na ta način neustaven, ker obravnava različne fizične in pravne osebe na nepošten način, v nasprotju z ustavo. Podobnih primerov s področja informatike in delovanja javne uprave je še dovolj. Drugo kar danes tudi že večkrat slišim, povsem neumestno, gospodje iz Slovenske nacionalne stranke in tudi kolegi iz Liberalne demokracije in drugi, povsem neumestno je po mojem mnenju je preprečevanje lokalne avtonomije, ustanavljanje občin, predpisovanje nepotrebnega administriranja. Vse občine, razen kakšne izjeme, verjetno te, v kateri trenutno delujemo, so postale bolj uspešne in tudi zaradi lastne učinkovitosti in zavzetosti bistveno hitreje napredovale. Država do sedaj ni bila pripravljena sodelovati pri učinkovitem odpravljanju problemov občin oziroma sistemov, ki delujejo, češ, ne smemo posegati v avtonomijo lokalne samouprave. Ravno s tem preprečevanjem se pa bistveno in protiustavno posega v to avtonomijo. In to je naredil tudi državni zbor v prejšnjem sklicu, ker je preprečil ustanavljanje občin in s tem kršil avtonomijo občanov. Občinam se sploh ne prizna evropski naziv, da delujemo kot lokalne oblasti. Brez pravih pristojnosti naj bi reševali okoljske in družbene probleme. Za avtoceste je bilo poskrbljeno, pogosto so bile umeščene na silo ali pa se država ni držala dogovorov. Za odlagališča odpadkov, resno sofinanciranje okoljskih projektov in vodooskrbe, država sodeluje pri tem z bistveno premalo sredstvi in bistveno premalo učinkovitim sodelovanjem, da bi se razrešili problemi pri izgradnji in delovanju teh sistemov, ki zadevajo več občin. Občine plačujejo zaposlene v vrtcih, o plačnih pogojih in normativih pa odloča vlada; vsaj dosedanja je tako ravnala. In to vsaj s četrtino proračunskih prihodkov do petine obremenjuje občinske proračune. Naj zaključim. Upam in želim si, da bi ta vlada delovala pošteno in strokovno. Hvala.
Hvala lepa gospodu poslancu mag. Štebetu. Prosim vas, drage poslanke in poslanci, da poskušate med seboj in po telefonih šepetati čim bolj neslišno, ker s tem na žalost motite svoje kolegice in kolege pri razpravi. K besedi sedaj vabim gospoda poslanca Aleša Guliča.
Cenjeni gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci, predsednik vlade Republike Slovenije, lep pozdrav! Rečeno je bilo čisto na začetku, da je ekipa dobila pozitivno mnenje na vseh odborih in da je to zadnje dejanje oblikovanja izvršilne oblasti. Upam, da je to res, čeprav v zadnjih dneh slišimo tudi to, da bo teh oblasti še nekaj, da se bodo tudi unipersonalizirale, in vem, da teh dodatnih oblasti ne bo volil ne izvolil ta državni zbor. To je ena od skrbi. V predstavitvah in tudi danes je bilo povedano, da se bomo trudili ugajati državam, tudi takšnim državam, kjer je socialno zavedanje nikakršno. In tudi napovedi vsaj nekaterih, ki so se predstavljali kot kandidati za ministre, so bile takšne, da bo prihajalo do demontaže obstoječih sistemov, ki so najbrž potrebni izboljšanja, ne pa poslabšanja, pa naj gre za socialne zadeve, za medgeneracijske izravnave, za kulturo ali za šolstvo. Na predstavitvah, moram reči, da sem bil pravzaprav kar vesel, da je ta stvar trajala dolgo. Bil bi še bolj vesel, če bi trajala dlje, tudi zaradi tega, ker se je usedlo v tem času, v teh dveh mesecih veselje zmage pa seveda tudi razočaranje poraza in se je potem ta obraz vseh, ki prihajate, veliko bolj natanko videl, morda še malo premalo natanko. Na predstavitvah je bilo tudi tako, da se je pokazalo, da tisti, ki so vešče brali koalicijsko pogodbo, so bili bolje ocenjeni. Da je bila ta glazura, ta površina pravzaprav tisto, kar se je najmočneje prepoznavalo in pravzaprav je bil kar po krivici včasih kakšen od kandidatov, ki je sicer dobro odgovarjal, pa seveda ni bil bleščeč govorec, malce slabše ocenjen. Bolje so bili ocenjeni tisti, ki so veliko govorili pa odgovorov niso dali. Tudi na ponovljena vprašanja, tukaj, ne vem, anekdotično omenim vsaj menuet za kitaro - o tem bo mogoče danes še kaj govora - ali pa vprašanje invalidov in pa tudi veteranov vojne za Slovenijo. Na predstavitvah smo tudi izvedeli, da se bodo nekateri ministri postavili v vlogo opazovalcev, se pravi, bodo opazovali, kaj se dogaja v njihovem resorju in potem to upoštevali ali pa ne, ne pa odgovarjali za resor. Zato me seveda potem skrbi, če je možna tudi obratna pozicija, da bodo kakšne zadeve, ki naj bi jih pa le samo opazovali, predvsem upoštevali in pa nadzorovali. Etični kodeks, o katerem je bilo danes nekaj hvale, je seveda prav gotovo pozitivna zadeva, vendar mislim, da je tam bolj kot ne na kupu zbrano vse tisto, kar dosedanja zakonodaja že predvideva in upam, da kodeks ni le kakšen bianco formular odpoklica in pa Ahilova peta za ministre in pa za ministrico. Izražena je bila tudi danes želja, da bi bila opozicija konstruktivna. Jaz mislim, da opozicija bo konstruktivna, ampak pri nas v Zasavju, vsaj kolikor sem govoril z ljudmi, si želimo, da bi bila konstruktivna predvsem pozicija. Vladi, vsem ministrom, predsedniku vlade seveda želim uspešno delo. Vsem nam danes pa tudi praznik, veseli dan slovenske kulture, pa še na invalide se spomnimo. Danes praznujejo svoj svetovni dan. Toliko za konec, hvala lepa, srečno.
Hvala lepa gospodu poslancu Guliču. Sedaj pa k besedi vabim gospoda Bojana Kontiča.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predsednik vlade, kolegice in kolegi! Kar nekaj kandidatov je tudi s stališča strokovnosti primernih za opravljanje ministrske funkcije. Seveda to, da se stališča razlikujejo, še ne pomeni, da je tisti, ki enako razmišlja, strokovnjak, in da so vsi ostali strokovno sporni. To nesporno vodi do delitve naši so dobri, vsi ostali so slabi. Pri tem ne gre prezreti dejstva, da so ministrske funkcije predvsem politične. Seveda pa je hkrati potrebno dodati, da je strokovnost vsekakor zaželena. In ko poslanka ali poslanec podpre kadrovsko sestavo vlade in njeno programsko vsebino, sprejme tudi politično odgovornost, ki se vedno znova preverja na volitvah. Moja nepodpora tej vladi je torej jasno sporočilo, da ne sprejemam odgovornosti za njeno delovanje. Imel sem priložnost sodelovati pri predstavitvi kandidatke za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter kandidata za resor zdravja. Strokovnosti dr. Andreja Bručana vsekakor ni mogoče oporekati, tudi nekaj njegovih napovedi bi bilo vredno oziroma bo vredno podpreti v času njegovega ministrovanja. Naj omenim le njegovo razmišljanje o sistemski preureditvi dolgotrajne nege, tudi za ceno uvedbe minimalnega novega zavarovanja. Vsekakor bo eden izmed najtrših orehov zanj zagotoviti dovoljšnje število zdravnikov oziroma njihov prihod iz tujine. Moja ugotovitev, da bo nova vlada naklonjena dodatnemu uvajanju zasebništva na nivoju primarnega zdravstva, je po predstavitvi kandidata še trdnejša, čeprav ali ravno zato, ker je dejal, da ne ve, ali je razmerje 30:70 v prid zdravstvenih domov tisto pravo razmerje. Predvsem pa pričakujem, da bo nova vlada uredila podeljevanje koncesij na primarnem nivoju zdravstva, način, ki je še vedno aktualen, namreč ni pravi in pomeni, da bodoči koncesionar pritiska na koncedenta, da mu ta podeli koncesijo. Kandidatka za ministrico in lokalno samoupravo in regionalni razvoj se je sama umaknila, čeprav sem v uvodu dejal, da je ministrska funkcija predvsem politična, pa moram temu pridodati, da je hkrati nujno poznavanje področja kandidature, vsaj jasne cilje in poti za njihovo dosego. Sam odstop od kandidature vsekakor ne zmanjšuje odgovornosti predlagatelja. Naj zaključim z ugotovitvijo, da bo nova vlada naklonjena ustanavljanju novih malih občin, o spodbujanju obratnega procesa pa ne razmišlja. In še nekaj, kar je pomembneje, skoraj zanesljivo pokrajin v tem mandatu ne bo, proces v katerem bodo razvojne regije prerasle v pokrajine, bo dolg in predvsem nepredvidljiv, brez spremembe ustave pa tudi neizvedljiv. Za vlado, ki bo nadaljevala z drobljenjem občin in ne bo uvajala pokrajin, ne morem glasovati. Vsekakor pa bode v oči neprisotnost kandidatk in kandidatov za ministrska mesta in pri tem seveda razmišljam v tej smeri, da morda pa že deluje kodeks, ki je podpisan.
Hvala lepa gospodu poslancu Kontiču. Naraščajoči vrvež v dvorani je seveda povsem primeren za petkovo popoldne, ampak čaka nas še kar nekaj ur dela, tako da predlagam, da še malo potrpimo. Sedaj pa k besedi vabim gospoda Jožefa Jerovška.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovan predsednik vlade in kandidati za ministre! Smo pred zadnjim dejanjem formiranja ekipe za vodenje Slovenije v prihodnjem mandatu. Menim, da je obdobje, ki je pred nami polno izzivov, generalno gledano pa bo to težko obdobje. Kljub temu, da imamo pred sabo dobro in sposobno ekipo, ki je sposobna voditi Slovenijo v prihodnjem obdobju. Težave za novo ekipo izhajajo iz tega, ker stanje nacije ni takšno, kot ga na zadnjih tiskovnih konferencah prikazujejo poslavljajoči se ministri. Zato in zaradi težavnega finančnega in gospodarskega stanja države, zaradi porušene socialne pravičnosti, zaradi zelo neskladnega razvoja države v regionalnem smislu v zadnjih desetih letih, zaradi nedelujoče pravne države, skratka zaradi slabe dediščine, ki jo prevzema nova vlada, bi morda bilo upravičeno, da bi se novi mandatar na ljudstvo obrnil z dramatičnimi besedami. Namreč nekaj podobnega, vendar pa seveda manj dramatičnega bi bilo potrebno, bi bilo, ali pa upravičeno, kot se je nekoč v programskem govoru obrnil na britansko ljudstvo Winston Churchill, ko je dejal, da ne more obljubiti drugega kot znoj, kri in solze. Tudi naše vlade ne čakajo rožnati dnevi, rožnati časi. Namreč v zadnjih dneh je propadla praktično dokončno tekstilna industrija. V ruševinah je obutvena in usnjarska industrija. In to ne zgolj zaradi globalizacijskih vplivov, ampak tudi zaradi nepravočasnega posredovanja in ukrepanja in prestrukturiranja s strani prejšnje oblasti. Prejšnja oblast se je preveč zanašala na to, da je možno, da Slovenija živi samo od storitvenih dejavnosti, kot da se ni zavedala, da je potrebno graditi na novih proizvodih, na neki materialni proizvodnji, na dodani vrednosti in ustvarjati novo vrednost. Danes kar naprej poslušamo o nejasnosti, o neizdelanosti koalicijske pogodbe, oziroma opozicijski poslanci kar naprej opozarjajo na področja, ki bi po njihovem morala biti bolje začrtana ali pa vključena. Niso pa pripravljeni ugotoviti, da je morala nova vlada, nova koalicija vključiti v svojo koalicijsko pogodbo mnoge stvari, ki so bile obljubljene s strani prejšnjih vlad, pa neuresničene. Tako da v bistvu začenja s hudimi zaostanki, ki so pa po mojem mnenju nepotrebni. Zaradi tega seveda zvenijo nekoliko neverodostojno obljube o konstruktivni drži opozicije, čeprav po drugi strani pozdravljam, da se je vodja poslanske skupine največje opozicijske stranke sprijaznil z novo opozicijsko vlogo in je končno nastopil pred državnim zborom. Kljub temu pa opozarjam bodočo vlado, in bodoče ministre, da so izredno pozorni pred minami, ki jim jih bodo nastavljali tisti, ki se niso sprijaznili z izgubo monopolne oblastne pozicije. Upam, da so nekatere vroče glave opustile razmišljanje o blokadi nove oblasti skozi finančni in gospodarski sektor. Namreč lahko smo slišali razmišljanja, ali pa ideje, ki so jih imeli nekateri, da bi se dalo novo oblast skozi te centre moči blokirati podobno kot so avtoprevozniki nekoč blokirali Allendeja. Jaz mislim, da teh razmišljanj ni več, da se dejansko lahko zanesemo na konstruktivno držo, da se bo spoštovala volja ljudi, ki so izbrali drugačno pot in drugačne usmeritve. Jaz želim, in hkrati pravzaprav sem vesel, da so številni kandidati za ministre na svojih predstavitvah poudarili, da je mesto kreiranja politike tukaj, v državnem zboru. In da se bodo odgovorno obnašali do državnega zbora, in trdno sem prepričan, da je to tudi ena od garancij za njihov uspeh. Namreč izkušnje, ki skozi ta državni zbor izhajajo, se dajo skozi državni zbor prenašati na vlado in ministre. Seveda bom podprl celotno vlado in ji želim mnogo uspeha pri delu. Hvala.
Hvala lepa gospodu poslancu Jerovšku. Dovolite mi, da vmes pojasnim oziroma odgovorim na vprašanje, ki se danes večkrat pojavlja, javno in tudi na hodnikih, namreč, zakaj niso med nami tudi kandidati za ministre, razen tistih seveda, ki ste poslanci. Gre za protokolarna pravila državnega zbora Republike Slovenije, čeravno je bila praksa v preteklosti drugačna. In po teh pravilih, ki jih imam pred sabo, čakajo v salonu, čakajo na izvolitev in po uradni objavi izvolitev pridejo v dvorano. Tu bodo prisegli, tu bodo prisego podpisali in potem bodo lahko tudi državni zbor nagovorili, če bodo to želeli, nakar bodo odšli na uradni fototermin. Sedaj pa bi k besedi povabil mag. Milana Cvikla.
Gospod podpredsednik, poslanke in poslanci, gospa kandidatka in gospodje kandidati v salonu državnega zbora, gospod predsednik vlade! V nagovoru želim s prikazom javnih finančnih okvirov podati, zakaj bi bilo dobro, da danes ne potrdimo predloga gospoda mandatarja in da se mandatar, nova vlada nujno ponovno usede za planersko-programsko-kadrovsko mizo. Razloga sta dva: prvi je izredno problematična koalicijska pogodba, drugi razlog je pretežna neustreznost kandidatov. Govoril bom o prvem. Analiza koalicijske pogodbe z nekaj navadnih kalkulacij in poznavanja javnofinančne materije [[beri: proračunov Republike Slovenije]] pokaže, da gre za javnofinančno bombo. Gre za skupek želja, ki bo povečeval in ne zmanjševal odhodke, za od minimalno 106 do maksimalno 370 milijard na leto. Torej, od približno 53.000 tolarjev do 187.000 tolarjev na prebivalca Republike Slovenije. To pomeni, da bi moral vsak od nas dati za to en mesečni prejemek. To ni izvedljivo in ne dobro. Uresničitev pogodbe bi ustvarila za 6% bruto domačega proizvoda dodatnih odhodkov in onemogočila izpolnjevanje kriterijev za prevzem evra, v nekaj letih pa bi presegli omejitve javnofinančnega dolga. Osebno in v LDS ocenjujemo, da to ni vzdržljivo. Očitno je do skupka želja prišlo zato, ker se niso dobro analizirale, ocenile in zato niti dodobra prediskutirale posamezne zahteve. Te so se združile v pogodbo, kar se vidi iz različnega stila piscev različnih poglavij, različne ureditve, ne nazadnje vrste tipkarskih, pa tudi čisto tehničnih in drugih napak v koalicijski pogodbi. Po obsegu želja ta pogodba spominja na vsakoletni začetek pogajanj o proračunu kjerkoli na svetu, kjer se potem seveda v tednih in mesecih klesti, če ima vlada predsednika in ministra za finance, ki vesta, kaj delata. Vendar je bil danes javnosti predstavljen končni izdelek - koalicijska pogodba, o kateri naj bi se krepko pogajalo predhodne dni. Če boste tako sprejemali javnofinančne okvire, bo to slabo. Pogodba je namreč nesmiselna, ker ni izvedljiva. Pravniki bi rekli, da je nična, ker sicer je znan predmet te pogodbe, to je nova vlada, delo nove vlade, vendar pa ni znana cena te pogodbe. Ekonomisti bi rekli, da ni uresničljiva, politologi pa bi znali oceniti, da bo prav ta pogodba temelj razdora in spora v koaliciji. Še posebej me žalosti, da o tem na predstavitvi pred odborom za finance ni hotel, ni znal ali ni smel spregovoriti niti bodoči zakoniti zaščitnik javnih financ, kandidat za finančnega ministra. To je bilo sicer od njega pričakovano. Ker je on prav nedavno v tem državnem zboru deloval kot izvajalec nadzora nad proračunom in slovenskimi javnimi financami, bi morala biti kalkulacija učinkov iz javnofinančne pogodbe zanj mačji kašelj. Zakaj ocenjujem, da bo prišlo do spora? Zato, ker imate stranke pogodbe sedaj legitimen interes, da zahtevate uresničitev svojih želja. Številke pa kažejo, da dobri gospodar tega ne more in ne sme realizirati, ker bo prevelika poraba vodila v povišanje inflacije, padec gospodarske rasti. To je bilo mogoče zadnji dve desetletji socializma, vendar so ti časi ustvarjanja črnih lukenj v javnih financah minili pred kakšnimi 15 leti. Odeja je prekratka za uresničitev vseh želja. Ker je temu tako, me ne čudi, da predsednik vlade razmišlja, da bi ustanovil nadvlado v obliki sveta ekonomskih gurujev. To je dobro, načeloma dobro, škoda le, da niso bili aktivirani pred podpisom koalicijske pogodbe. Vendar je ideja o nadvladi, o strateškem svetu predvsem odraz nezaupanja v ministrske kandidate. To je temu tako še posebej zato, ker imamo danes kandidate in kandidatko za ministre, a hkrati je koalicija na predlog SDS pred slabim mesecem uzakonila možnost, da bo za posamezen resor lahko po odločitvi predsednika pristojen nek drug minister in ne tisti, ki ga boste danes izvolili. Prav tako bomo imeli vlado in kabinet predsednika vlade z, vsaj v zakonu ni omejeno, številom državnih sekretarjev. Ti bodo tvorili edini pravi kabinet vlade, žal bodo med njimi le redki ministri, ki jih bomo, boste danes izglasovali. Spoštovani! Predvsem spoštovane volivke in volivci! Prišli smo v nove čase. Poglejmo si, kaj ti časi prinašajo, kaj so si zapisali v koalicijsko pogodbo in koliko nas bo vse to stalo. Po posameznih poglavjih gre za naslednje učinke. Od približno 7,6 do 15,3 milijarde zmanjšanja javnofinančnih prihodkov zaradi napovedanih davčnih olajšav. Od približno 41,200 do 112 milijard zaradi kritja dela plač občinam za financiranje novo zaposlenih v občinah, ki bodo izpolnjevale zakonsko določene pogoje, zaradi nove dodatne aktivne politike zaposlovanja in zaradi predvidene antireforme pokojninskega sistema. Dobro je, da smo se v ponedeljek na kolegiju državnega zbora odločili, da opravimo razpravo o tem zakonu po rednem postopku. Na področju zdravstva od 5,1 do 42 milijard tolarjev v odvisnosti od obsega zavarovanja za dolgotrajno nego, ki bo dostopna vsem, ki nego potrebujejo, in odvisnosti od obsega investicij za raziskave in razvoj v zdravstvu. Na področju visokega šolstva, znanosti in tehnologije od približno 30 do 120 milijard, v odvisnosti od tega, kako hitro bo povečevan obseg sredstev za raziskave in razvoj iz sedanjih 1,5 na v koalicijski pogodbi zapisanih 3,5% BDP. Na področju lokalne samouprave od 10 do 66 milijard v odvisnosti od tega, kako hitro boste povečevali primerno porabo v občinah za eno tretjino in zaradi tega pri danih virih, seveda, morali povečevati izravnavo iz državnega proračuna. Na področju zunanjih in evropskih zadev smo tukaj s polno soglasnostjo sprejeli odločitev, da bomo predsedovali Svetu EU in to nas bo stalo od 3,5 do 6 milijard v naslednjih 4 letih vsako leto v odvisnosti od tega, kako bo širok obseg tega predsedovanja. Na področju obrambe od 9 do 13 milijard, odvisno od tega, kako uspešno bo krčenje upravnega dela za obrambo in generalštaba Slovenske vojske in kako hitro bo vključen program temeljnih razvojnih programov v redni proračun. In na področju kulture od 3,7 do 6,2 milijarde, v odvisnosti od tega, kako hitro in v kakšnem obsegu bo izgrajen NUK II. Naj opozorim, da je predpostavljena kalkucijacija, za katero bi sicer pričakovali, da bi jo predstavila vlada, odraz našega razumevanja zapisanih želja. Marsičesa ni mogoče oceniti, ker so premalo znane namere predlagateljev, vendar bi to morali podpisniki vedeti in danes pred slovensko javnostjo to tudi jasno povedati. Tako bi lahko izračunali, da skupno povečanje krepko presega naše možnosti, ker se bo vsak državljan moral na leto odreči do 187 tisoč tolarjem. To torej pomeni, da naj bi vsak dal eno povprečno slovensko neto plačo. Ker pa nismo vsi aktivno - izračunajte - ker pa nismo vsi aktivno zaposleni, to pomeni, da bi morali zaposleni za to nameniti do četrtine letnih prejemkov. To ni izvedljivo. Zato apeliram na koalicijo, na vlado, na predsednika vlade, na ministra za finance, da zagotovita odgovorno delovanje vlade in preprečita inflatorno financiranje deficitov. Pričakovali smo boljši program in boljšo ekipo. Pred slabim mesecem smo zastavili kar nekaj vprašanj, o katerih se naj bi opredelil mandatar. Če je odgovor koalicijska pogodba ali pa način vladanja, ko zaradi neznanja, neizkušenosti skličemo seje, na katerih naj bi po nujnem postopku obravnavali zakone, potem pa se to blokira pred vsebinsko diskusijo, ker še komisarji niso podali vsebinskih usmeritev, potem se do naslednjih volitev bojim za Slovenijo. Ali bomo kaj odgovorov na ta vprašanja slišali danes? Skoraj ne verjamem, bilo pa bi lepo, da bi volivke in volivci slišali jasne usmeritve o načrtih, ciljih in zamislih dejanskega vodenja vlade Republike Slovenije ter predvsem o tem, kako in kdo bo to plačal. Gospod mandatar, gospa kandidatka, gospodje kandidati! Predlagam vam, da se čim prej posvetite proračunskim okvirom. Najboljši pregled tega je v Poročevalcu, ki pojasnjuje proračun za leto 2005. Dobro proučite pravice porabe, ki jih je že določil ta državni zbor. Vsega, kar ste nam povedali ali ste mislili, da nam lahko obljubite, preprosto ne bo mogoče uresničiti. Želim vam dobro, učinkovito in ne preveč dolgo proračunsko usklajevanje. Želel bi, da bi vas pri tem vodilo, da bomo v Sloveniji vzpostavili še za odtenek boljše gospodarstvo, kot ga prevzemate ob zamenjavi vlad. Program za to je v osnutku spisan. Imenuje se "Strategija razvoja" in danes ob prevzemu vlade ga lahko vzamete iz spletne strani vladnega urada za makroekonomske analize. Ko sem pred tedni tukaj govoril, takrat še ni bilo jasno, katere stranke bodo sodelovale v koaliciji, kakšna bodo razmerja med njimi, kako tehtna in domišljena je razvojna vizija nove vlade, kako kompetentna in izkušena bo ekipa. Danes to vemo. Takšnega koalicijskega programa ni mogoče uresničiti. Jasno mi je tudi, da je predvsem od tega, kako uspešna oziroma neuspešna bo posamezna stranka v tej borbi za obremenitev Slovenk in Slovencev, volivcev, predvsem od tega bo odvisna dolžina trajanja te koalicije in obseg sprememb tega programa in te vlade, ki jo bomo danes potrdili. Sam vlade ne morem podpreti, ker ne želim državljanov Slovenije dodatno zadolževati za to, da bi v Sloveniji končno dobili ekspanzivno, fiskalno potratno in neodgovorno vlado. Rade volje bom vzel te besede nazaj, če me boste z dejanji prepričali o nasprotnem. Četudi je prednovoletni čas, je za novo vlado in koalicijo ta prednovoletni čas že minil, in na vas je, da se prelevite v evropsko racionalno vlado in zagotovite racionalno upravljanje z državo. Hvala lepa.
Hvala lepa gospodu poslancu magistru Cviklu. Lepo vas prosim, da spoštujete 75. člen našega poslovnika in z medklici ne motite seje. Na vrsti je gospod poslanec Roberto Battelli.
Hvala lepa, doktor Pavliha. Prvič se je zgodilo, da osnovni dokument, ki opredeljuje program neke vlade, vsebuje točko, ki je posvečena problematiki narodnih skupnosti v Republiki Sloveniji. To je zelo dobro. Kajti te interdisciplinarne problematike je prav, da so predmet pozornosti izvršne oblasti. Narodne manjšine so dejstvo v Republiki Sloveniji. Država Slovenija, ustava Republike Slovenije varuje in je glavna referenčna točka na svetu za slovenstvo. To je ne samo logično in samoumevno, je tudi zelo prav. Vendar je Slovenija sestavljena tudi iz drugačnosti v smislu kulture in jezikov. Predvsem še iz dveh avtohtonih narodnih skupnosti, to je italijanske in madžarske. Nekateri menijo, nekdo od predgovornikov prej je govoril o raznarodovanju Slovencev v Kopru, Izoli in Piranu. No, nekateri očitno še menijo, da bolj bombastična, ko je neka laž, lažje se prime. Temu seveda ni tako, in tudi ni tako tam, kjer se odgovorno dela in nastopa. Nekaj dejstev. V letu, ko sem se jaz rodil, to je približno 10 let po vojni, je po podatkih Inštituta za novejšo zgodovino živelo v Kopru, Izoli in Piranu preko 30 tisoč Italijanov. 27 tisoč jih je v tistih letih odšlo. Od leta 1992, se pravi od leta 1991 do leta 2002 je bilo Italijanov manj za 23,7%. Madžarov za 22%. V desetih letih, se pravi od osamosvojitve Slovenije. Koper, Izola in Piran imajo skupaj sedaj nekje med 60 in 70 tisoč prebivalci, ne vem točno, Italijanov, ki deklarirajo sebe kot take, je pa 1840. Nikoli tako malo, odkar obstaja čas. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospodu poslancu Robertu Battelliju. Besedo ima gospod poslanec Dimitrij Kovačič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade Republike Slovenije, spoštovani kandidati za ministre in ministrico, kolegi poslanci. Preden bi povedal to, kar sem imel namen, bi se vendarle na kratko ustavil pri predzadnji razpravi, ki jo je podal kolega poslanec, še vedno aktualni minister in človek bi nehote pomislil, da je gospod spoštovani poslanec že 12 let v opoziciji. Razprava je bila namreč podobna nekomu, ki je že 12 let v opoziciji, ki je skratka že dolgo oponent obstoječi vladi in ta vlada, ki je niti še nimamo, o kateri danes razpravljamo, pa da je že 12 let na oblasti. To se mi je utrnilo ob poslušanju njegove razprave. No, pa da grem naprej. V skladu s postopkom, ki je predviden za imenovanje vlade Republike Slovenije, je danes ta spoštovani zbor pred nalogo, da obravnava predlog predsednika vlade Janeza Janše za potrditev predlaganih ministrov in s tem za formiranje vlade Republike Slovenije. Od volitev sta minila dva meseca in v tem času so potekali razgovori o koaliciji strank, ki bo v prihodnjih štirih letih upravljala z državo. Sklenjena je bila koalicija štirih strank, ki so podpisale koalicijsko pogodbo in na tej podlagi je predsednik vlade izbral svojo ministrsko ekipo, ki nam jo sedaj daje v obravnavo in potrditev. Gre za vladno koalicijo, kar pomeni, da se je pri izbiri posameznih ministrskih kandidatov predsednik vlade predhodno posvetoval s koalicijskimi strankami, ki so v razmerju v volilnim rezultati predlagale svoje kandidate. Na tej podlagi je sedaj pred nami predlog ministrske vladne ekipe, ki predstavlja usklajen predlog, koalicijsko usklajen predlog, za katerim stoji celotna koalicija štirih strank, ki seveda vsaka v razmerju s svojo politično močjo, izraženo na volitvah, nosi tudi svoj del odgovornosti za delo te vlade. Pred nekaj dnevi so se vsi predlagani ministrski kandidati predstavili pred pristojnimi delovnimi telesi državnega zbora, kjer so zagovarjali svoje programe in svoje videnje vodenja ministrstev v naslednjem mandatnem obdobju. Vsi so uspešno opravili predstavitev in dobili podporo s strani matičnih odborov. In logična posledica do sedaj izpeljanega postopka imenovanja vlade Republike Slovenije je torej njena potrditev na današnjem zasedanju državnega zbora. Ne nazadnje je današnje imenovanje celotne ministrske ekipe realizacija volje državljanov Republike Slovenije, ki so jo izrazili na volitvah. Kljub temu pa mi dovolite, da se vendarle odzovem na nekatere odzive in komentarje, ki so se v zadnjih dneh, predvsem v zadnjih dneh pojavili v medijih in tudi na predstavitvah ministrskih kandidatov pred pristojnimi delovnimi telesi tega spoštovanega državnega zbora. Govora je bilo o vsem mogočem, zlasti pa so se kritične pripombe nanašale na kompetentnost in strokovnost posameznih kandidatov, pa tudi na njihova pretekla ravnanja in celo na njihove domnevno neustrezne izjave v preteklih obdobjih. Ko že govorimo o strokovnih referencah posameznih kandidatov, potem lahko ugotovimo evidentno dejstvo, da gre pri vseh kandidatih za visoko strokovno kvalificiran kader, med katerim je kar nekaj kandidatov z najvišjo možno strokovno kvalifikacijo, ki jo predstavlja naziv doktor znanosti. Vsi med njimi imajo tudi dolgoletne strokovne izkušnje, za njimi je uspešen delovni opus. Tako da s tega vidika prav gotovo očitek o pomanjkanju strokovnih referenc ni na mestu in je vsekakor do kandidatov krivičen in nespoštljiv. Strinjam pa se, da predlagani kandidati verjetno niso edini, ki so po svoji strokovnosti primerni za ministrska mesta. Verjamem, da bi bilo na marsikaterem področju mogoče najti celo še bolj strokovno usposobljene ljudi. Gotovo. Vendar pa vemo, da ministrsko delo ni zgolj strokovno delo, pač pa je v mnogo čem tudi politično delo, ali pa celo predvsem politično delo, ki pa seveda mora biti povezano s strokovnostjo. Politično delo pomeni, da mora minister, ki znotraj ministrstva vodi in usmerja delo strokovnega tima, uresničevati vladni program, znotraj katerega se uresničuje tudi program posameznega ministrstva. In ta program je koalicijsko usklajen in je tudi zapisan v koalicijski pogodbi. Torej minister je pri svojem delu zavezan uresničevanju koalicijske pogodbe, kar seveda pomeni, da za vodenje ministrstva ni dovolj le ustrezno strokovno znanje in obvladovanje področja, ki ga pokriva, pač pa je to le predpogoj za kakovostno uresničevanje političnega programa, kateremu je kot minister zavezan. In ker gre za koalicijsko vlado, je razumljivo da pri formiranju ministrske ekipe sodelujejo vse koalicijske stranke, seveda v razmerju s politično močjo, doseženo na volitvah, pri čemer pa seveda predsednik vlade izmed predlaganih kandidatov njegovih koalicijskih partneric izbere tiste kandidate, ki izpolnjujejo kriterije, o katerih sem tudi govoril. Prav tako včasih poslušamo, češ, ta in ta je neprimeren, ker je nekoč naredil to ali ono, oziroma je rekel to ali ono, in zaradi teh preteklih ravnanj sedaj ne more postati to ali ono, oziroma njegovo imenovanje na neko funkcijo zato naj ne bi bilo primerno. Danes smo celo poslušali nekoga v razpravi, ki je dejal, da nekdo samo zato, ker je bil v vojaški službi, ne bi smel postati minister. In to govorijo tisti, ki so jih vedno, bi rekel, kar polna usta o strpnosti do soljudi in strpnosti do drugačnosti. Tu pa naj bi bil nekdo izločen že zato, ker je služboval v vojski. Torej ne gre v tem primeru za oceno strokovnosti, izkušenosti, sposobnosti, če hočete, pač pa za oceno pripadnosti neki skupini ljudi, v tem primeru vojski, kar po njihovem pomeni, da bi moral biti zaradi tega izločen iz dostopnosti do ministrske funkcije. Tudi v sedanjem sklicu tega državnega zbora smo že poslušali podobne očitke, ko smo odločali o imenovanju podpredsednikov državnega zbora. Češ da nekdo, ki je nekoč nekaj rekel, in to naj ne bi bilo primerno, zaradi tega ne more biti izvoljen. Pri tem tisti, ki nasprotujejo, niti ne preverijo natančno, kaj je dejansko bilo, pač pa se zadovoljijo zgolj s tem, da po svoje prikrojijo nekaj, kar je bilo zapisano, ne glede na to, kako je bilo zapisano, ali je šlo za iz konteksta iztrgan izvleček in tako dalje. Kot da bi bilo vse, kar je nekje zapisano, tudi resnično, kot da ne vemo, da je marsikaj, kar se kje napiše, zlasti še, če gre za rumene tabloide, velikokrat netočno. In to se je dogajalo tudi pri oceni kandidatov, o katerih danes govorimo. Torej, uporabljajo se pavšalne in nepreverjene informacije, kot dokaz za neko trditev, na podlagi katere se skuša diskreditirati posameznik. Pa tudi, če bi dejansko v nekaterih primerih šlo za to, da je nekoč nekdo naredil to ali ono, kar je bilo neustrezno, ali da je dejansko nekaj rekel, kar ni bilo v redu, to ne more biti nikakršen razlog, da bi bil zgolj zaradi tega omadeževan do konca življenja. Konec koncev smo verjetno vsi kdaj storili ali pa rekli kaj, kar ni bilo v redu, pa smo kasneje to sami ugotovili in morda celo obžalovali svoje ravnanje ali izrečene besede. Ali naj bomo zaradi tega v nedogled omadeževani? Ali niso časi verbalnih deliktov že davno mimo? Ali ni bolj pomembno, kaj in kako delamo danes, kaj in kako govorimo danes? Saj ljudje nismo vnaprej enako determinirani, pač pa skozi čas na podlagi najrazličnejših vplivov in dognanj stalno oblikujemo svoj pogled na svet in svoja stališča do najrazličnejših družbenih vprašanj seveda lahko tudi spreminjamo, imamo to pravico. Zato nikakor ni sprejemljivo, da nekateri ocenjujete sprejemljivost ali nesprejemljivost posameznih kandidatov po tem, kakšno odločitev je nekdo nekoč sprejel ali kaj je nekoč nekdo rekel. Še toliko bolj pa je to nesprejemljivo, če gre za pavšalne in nepreverjene stvari ali za iztrgane besede iz nekega konteksta, ki jih kritiki potem zlorabljajo, da bi dosegli med ljudmi napačen ali popačen vtis. Pa še nekaj bi želel povedati. V ponedeljek in torek so se na pristojnih delovnih telesih predstavili vsi ministrski kandidati. Predstavili so program dela ministrstva za dobo naslednjih štirih let in tudi svoje poglede na različna področja in na različna vprašanja, ki so povezana z delom in odločanjem na ministrstvih. Kot smo lahko slišali oziroma bili seznanjeni s predstavitvami posameznih kandidatov, je šlo za konkretnejše programske poglede in programske cilje znotraj tistih programskih izhodišč, ki jih je podal ob izvolitvi za predsednika vlade že predsednik Janez Janša in izhajajo tudi iz same koalicijske pogodbe. Dejstvo je, da je marsikaj iz tega programa drugačno, kot je bilo predvideno doslej znotraj dosedanje koalicijske vlade na čelu stranke Liberalne demokracije. Ni pa seveda vse drugačno. Kar je bilo dobro in se je v praksi potrdilo, je vsebovano tudi v programu bodoče vladne koalicije. Kar pa ni bilo, in tega niti ni tako malo, pa je potrebno spremeniti. In to, kaj in kako spremeniti stvari na boljše, je programski cilj koalicije in ministrski kandidati so med drugimi predstavili tudi programske spremembe na področju svojih resorjev, za katere kandidirajo. To, kako si predstavljajo, da bodo stvari urejali drugače. Zanimivo je, da je bilo kar nekaj očitkov opozicijskih poslancev uperjenih ravno zoper tisto, kar so kandidati napovedali, da bo potrebno spremeniti. Ne čudim se nelagodju bivših ministrov, ki stojijo za svojimi dejanji, ki so jih počeli in zagovarjali v času njihovega mandata. Vendar pa bi tudi oni morali razumeti, da so se zgodile volitve, ki so pripeljale do političnih sprememb. In te spremembe so jim odvzele moč odločanja in vodenja države po svojih zamislih, pač pa so to moč odločanja dale drugim. In tukaj ne gre za neko akademsko diskusijo o tem, kako bo kdo čim bolj argumentirano in retorično spretno zagovarjal svoje stališče. Čeprav seveda to lahko počne kdorkoli, vendar pa gre tu za odnos državljanov Slovenije do oblasti. Slovenski državljani so na volitvah zelo jasno povedali, da dosedanji oblasti ne zaupajo, ker so bili z njo razočarani. Ker je bilo njihovo vladanje napačno, ker oblast ni zadovoljila njihovih pričakovanj, ker upravljanje z državo in njenim premoženjem ni bilo racionalno in gospodarno in ne nazadnje, ker posamezni visoki državni predstavniki s svojim osebnim zgledom niso vzbudili zaupanja ljudi v njihovo neoporečnost. Zato so se ljudje na volitvah odločili za spremembo. Zato so se ljudje odločili, da pride do zamenjave oblasti, ki naj jo prevzame tisti, ki so mu na volitvah državljani zaupali in s tem podelili to zaupanje. Na tej podlagi je državni zbor že sledil volji ljudstva in po tej volji že izvolil mandatarja oziroma predsednika vlade. In danes seveda moramo odločati še o predlogu ministrskega predsednika, da potrdimo predlagano ekipo ministrov oziroma s tem tudi vlado Republike Slovenije. In današnja potrditev bo potem tudi pomenila realizacijo tistega, kar so državljani Republike Slovenije povedali na samih volitvah. Na volitvah niso le neposredno izvolili 90 poslancev, pač pa so tudi posredno s tem sporočili, kakšno vlado želijo in kdo naj v naslednjem štiriletnem obdobju upravlja to državo. Da ne bom predolg, sem že verjetno, seveda novoizvoljeni vladi Republike Slovenije, za katero verjamem, da bo danes izvoljena, želim veliko uspeha in v čim večji meri uresničitev ciljev, ki so zapisani v programu in koalicijski pogodbi. Ne nazadnje to od nje pričakuje tudi prebivalstvo Republike Slovenije, ki je svoja pričakovanja izrazilo na zadnjih volitvah. Hvala lepa.
Hvala lepa gospodu poslancu Kovačiču. Gospa Darja Lavtižar Bebler zahteva repliko. Jaz bi na tem mestu samo opozoril na bistvo 70. člena, da je replika možna, če je bila razprava napačno razumljena ali napačno interpretirana, in da seveda se šteje po razlagi tega člena v razpravo. Ali gre za ta primer? Potem omogočam repliko. V 70. členu piše, da mora biti poslanec z imenom imenovan. Nikjer ne piše tega [[...]]
Jaz sem se spoznala iz tega imenovanja, ker sem do sedaj samo jaz o tem razpravljala. In bi rada samo to rekla. Nisem govorila o nikakršnem verbalnem deliktu in nisem govorila o tem ali onem, kar bi kandidat kdaj napačno rekel ali pa naredil. Citirala sem poročilo komisije, državnozborske komisije za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb in od tod povzela dve ugotovitvi, ki pač pišeta črno na belem. Da je šlo za prekoračitev pooblastil in da je preseglo običajne okvire delovanja vojaško-diplomatskih predstavnikov. In na tej osnovi pač sem izrazila svoj dvom v kompetentnost in primernost takšnega kandidata in pri tem dvomu še vztrajam. Mi pa prosim povejte državo, kjer so recimo na ministrstvo za notranje zadeve postavili vojaka. Govorila sem o vojaku, ne o nekom, ki je sam bil slučajno v vojaški službi nekoč. Hvala.
Hvala lepa. Naj ponovno povem, da bi bil to absurd, če bi seveda zahtevali oziroma omogočili repliko samo, kadar se poslanka oziroma poslanec imenujeta z imenom. Potem bi lahko seveda poslanca slikovito opisali do najmanjše podrobnosti, tako da bi vsi vedeli za koga gre, pa seveda replika ne bi bila dovoljena. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Ta praksa ni nikjer zapisana. Sedaj pa vabim k besedi gospo poslanko Barbaro Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. No, jaz bom zelo kratka, ker časa ni veliko na voljo. Na začetku bi se dotaknila besed, ki jih je pred menoj v predstavitvi stališča poslanske skupine izrekel pač govornik. Namreč dejal je, da je koalicijska pogodba seznam želja koalicijskih partnerjev. Jaz bi ga v tem delu popravila in dejala, da je koalicijska pogodba seznam nekih nujnih popravkov, ki so odraz napak oziroma pomanjkljivosti obstoječih programov. Je pa res, da so marsikatere pomanjkljivosti oziroma slabosti spregledane in da se bodo očitno nadaljevale oziroma da bodo pomenile neko kontinuiteto dela pretekle koalicije. Je pa tudi res, da so stvari, ki so zapisane, vsaj po moji oceni, v marsikaterem delu ali vsaj na področju, ki sem ga pokrivala, preveč iluzorno zastavljene. Recimo ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, na tem "hearingu" sem bila, program je zastavljen zelo optimistično, kar je lepo in prav. Zmanjšanje brezposelnosti, aktiviranje neaktivne brezposelnosti, kontrola nad zaposlovanjem na črno, nad izvajanjem javnih del in ostalih oblik aktivne politike zaposlovanja, enakomeren regijski razvoj na področju zaposlovanja itn. itn. Ni pa zaslediti niti iz predstavitve ministrov oziroma kandidata za ministra ni bilo zaslediti vsebine teh programskih usmeritev. Ampak v kolikor bodo sledili smernicam, ki so si jih zastavili in ki so zapisane v koalicijski pogodbi, seveda bomo veseli in ob koncu mandata lahko rekli le iskrene čestitke. Kar pa je zaskrbljujoče v tem delu, je, da nikjer ni omenjena mladinska problematika, vsaj v delu, ki se tiče zaposlovanja. No, tam je, ampak kar se tiče širokega področja mladinske problematike, tega nisem zasledila niti dobila razlage na moje vprašanje. Sociala v najširšem smislu temelji le na socialnih prejemkih. Nevladne organizacije naj bi prešle izpod okrilja države na trg. Dejstvo pa je, da nevladne organizacije danes večinoma pokrivajo socialni sektor. In kar me je pravzaprav zelo zmotilo, je ideološko pojmovanje družine. Kaj pomeni, citiram, s političnim odnosom do starševstva in družine preko medijskega obveščanja ustvariti pozitiven odnos javnosti do družine. Kaj pomeni postopno uvajanje pravic iz naslova dela v družini? Kaj pomeni 20% dodatek na otroški dodatek za otroka, ki ni v javnem vrtcu? Obstaja bojazen oziroma sprašujem se, da so to smernice, ki pomenijo radikalizacijo statusa ženske in matere. In naj čisto za konec zaključim še s popotnico, ki so jo podali v predstavitvi koalicijski partnerji iz DeSUS-a. Samo besedo za konec še, prosim. Slaba popotnica, ki pravzaprav vzbuja dvome, pa naj povzamem. Verjetno vseh točk koalicijske pogodbe ne bomo uresničili, vendar se tudi vse prejšnje niso. Ali gospodje iz DeSUS-a pravzaprav niste bili zraven tudi pri prejšnjih koalicijskih pogodbah?
Hvala gospe poslanki Barbari Žgajner Tavš. Lepo prosim, da se poskušamo držati časovnih okvirov. K besedi vabim gospoda poslanca Danijela Krivca. Se odpoveduje. Na vrsti je gospod poslanec Jožef Školč. Ne, pardon, se opravičujem. Namesto gospoda poslanca Alojza Soka se je k razpravi prijavila gospa poslanka Marjetka Uhan.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi tukaj v dvorani! Verjamem, da bo vlada odgovorno prevzela vodenje slovenske države in se zaveda, da za njo stojijo volivci in njihova pričakovanja. Pod slabo streho trpi vsa zgradba, pravi pregovor. Številni programi, naloge so v delu. Torej jih bo vlada nadaljevala. Toda kakšna bi bila vlada, če ne bi imela programa, vizije, načrtov, če ne bi hotela kaj izboljšati, popraviti. Vse tudi ni v denarju, kot sprašujete, kje boste jemali. Veliko je tudi v volji, v znanju. Treba je prisluhniti širši javnosti in upoštevati njeno mnenje. Navedla bom primer devetletne šole v osnovni šoli, o smiselnosti nivojskega pouka, zunanjem preverjanju znanja, številu in vsebini izvirnih predmetov, naraščanju birokracije v šoli. O tem se sprašuje in na to opozarja civilna družba, kot tudi starši šolajočih se otrok, pa hkrati tudi učitelji niso zadovoljni s sedanjim konceptom. Ob vsem tem pa se širi nasilje med mladimi, samomori, in učitelji opozarjajo, kot tudi starši, da so nemočni pri vzgoji. Kakšna bo naša družba, je odvisno predvsem od vzgoje mladih, kajti iz mladih postanejo očetje, matere, državljani. Zato bo vlada temeljito razmislila o vzgoji v šoli kot tudi vsebini in izbiri predmetov. Kar se pa tiče državne blagajne, kje boste jemali, in programov, ki so direktno vezani na to blagajno, pa mislim, da se tudi naš kandidat sprašuje in so upravičeni pomisleki, da mogoče pa ne bo možno izpolniti koalicijske pogodbe, ker ste preveč izpraznili blagajno.
Hvala lepa gospe poslanki Uhan. Sedaj pa je dejansko na vrsti gospod poslanec Jožef Školč. Beseda je vaša.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, kolegi! Rad bi pozdravil tudi predlagatelja vlade, pa ga v tem trenutku tu ne vidim, ampak kakorkoli. Zapisana programska izhodišča posameznih kandidatov in pa vlade, na eni strani življenjepisi, na drugi predstavitve vseh teh kandidatov pred odbori, ne dajejo osnove, da bi lahko vnaprej in počez odrekali kompetentnost tej vladi. Zagotovo tudi ni mogoče pričakovati, da bi vsi kandidati in kandidatka poznali vse podrobnosti resorjev, ki jih bodo vodili. Zato se mi zdi povsem primeren ta stodnevni rok, da od vseh ljudi, ki bodo danes prisegli, pričakujemo odgovore tudi na neodgovorjena vprašanja. Počakajmo torej. So pa vprašanja, ki jim lahko rečemo civilizacijska, ki ne rabijo nekega posebnega uvajanja v ministrsko delo, niti ne rabijo raziskovanja predpisov, niti opazovanja situacij. Takšna vprašanja rabijo jasne in takojšnje odgovore. Eno od vprašanj, na katerega bi rad opozoril, je vprašanje umetniške svobode in svobode izbire na sploh. Kandidata Simonitija, se pravi kandidata za ministra za kulturo, smo tako vprašali, kaj misli o zahtevi po prepovedi branja Zupanovega Menueta za kitaro. [[..]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[..]]branja, gospod Jerovšek, ušesa je treba imeti pripravljena za poslušanje. Gre za knjigo, ki je bila razpisana za maturitetno čtivo. To seveda ni edina neprimerna knjiga, ki se pojavlja na tem nenapisanem indeksu. In kaj nam je odgovoril kandidat? "Moje stališče je, torej jaz se v to nisem niti spuščal. Sam s takšnimi stvarmi pravzaprav nimam problemov. Mislim pa, da je mladina v nekih subtilnih letih občutljiva ..." potem je nerazumljivo, "treba je pravzaprav omogočiti neke stvari, da jih spoznavajo, nekatere stvari pa v šolskih vsebinah so verjetno neprimerne. Mislim, da tukaj ne bi prišli nikamor. Katere knjigo mislite? Odgovor je ta Minuet, pa dajmo kakšno drugo." To pomeni šokantno strinjanje s tem, da je ta knjiga neprimerna. Tako kot gospod Jerovšek sem jaz težko na odboru verjel svojim ušesom, da lahko te vrsti gonje proti knjigi pritrdi nekdo, ki izhaja iz kulturniškega kroga Nove revije, ki je občutljiv na vsa ta vprašanja. Pustimo tu vnemar, da je Zupanova literatura burila duhove že v svojem času. Pustimo vnemar, da je Zupan plačal z debelo zaporno kaznijo zaradi svojega pisanja in delovanja. Pustimo tudi vnemar, da so njegova dela burila varuhe morale tako med partijci kot med borci, da je to možno leta 2004 in da ni mogoče imeti jasnega stališča do tega resorja, ki je na nek način matičen za vprašanje obrambe umetniške svobode, je meni težko razumljivo. Zato sprašujem predsednika vlade, ali deli te vrste izmikajoče se mnenje kandidata? Ali je pripravljen tako, kot smo nekdaj skupaj v 80. letih okoli te vrste vprašanj imeli jasno in nedvoumno stališče? Ne nazadnje bi bilo pričakovati, da so bila ta vprašanja konzumirana v 90. letih in ne nazadnje so bila ta vprašanja in te vrste dejanja tista za katere se, upam, vsi strinjamo, ki so konstituirala prostor svobode, demokracijo v Sloveniji in ne nazdanje tudi samostojno državo. Ali se vračamo nazaj?
Hvala lepa gospodu poslancu Školču. Gospod Jerovšek, ali je bila vaša izjava napačno interpretirana in nerazumljena, ne izjava kandidata za ministra? To, da ste bili omenjeni, to ni relevantno z interpretacijo 70. člena. [[Oglašanje iz klopi.]] Razlogi za repliko niso izpolnjeni. K besedi vabim gospoda poslanca Mitjo Ljubeljška.
Hvala za besedo. Spoštovani zbor, spoštovani predsednik vlade! Glede na to, da opozicijski poslanci iščejo in poudarjajo, seveda po svojih kriterijih - poudarjam, po svojih kriterijih -, samo šibke točke in pomanjkljivosti v strokovnosti in sposobnosti posameznih ministrskih kandidatov ter v programskih izhodiščih, usmeritvah in ciljih koalicijskega programa, kar je seveda pričakovano in legitimno, se pričakuje, da bomo koalicijski poslanci poudarjali ravno nasprotno. Sam ne želim na tak način ocenjevati posameznih kandidatov, ker želim povedati svoja razmišljanja skozi drug zorni kot, in to iz več razlogov. Prvič, ker menim, da tako ocenjevanje sloni le na osebnih kriterijih, ocenah in zaključkih. Kateri pa so pravzaprav pravi kriteriji? Ali je to izobrazba, delovne izkušnje, simpatičnost ali nesimpatičnost posameznega kandidata? Morda kakšne druge strokovne reference? Ali pa so morda kriteriji nekaterih posameznikov iz dosedanje vlade in bivše koalicije, ki po mojem mnenju morda precenjujejo svoje sposobnosti in svojo strokovnost - to se kaže tudi v nekaterih slabih rezultatih dosedanje vlade, neizpolnjenih obljubah in nalogah -, kar so v vzročni povezanosti pokazali tudi rezultati na volitvah. Ker se ne strinjam s trditvijo opozicije, da večina kandidatov nima svoje vizije, da citirajo cilje in programske usmeritve iz koalicijskega programa, da nimajo dovolj znanja, da dvomijo v njihove sposobnosti in podobno. Prosim vas, spoštovani kolegi in kolegice, ali si predstavljate, da bi vsak kandidat imel svoj program, svojo vizijo in svoje strateške in programske cilje? Morda je bila to praksa v preteklosti. Sam pa menim, kar so pokazali tudi ministrski kandidati na predstavitvah na matičnih odborih, da je osnovno izhodišče ministrskega dela koalicijski program, opredeljen s programskimi, strateškimi in razvojnimi cilji. Iz tega pa izhajajoči resorski cilji, ki jih mora posamezni resorski minister operacionalizirati in udejanjiti. Ministrska vloga ni vloga nekakšnega eksperta, ki vse ve in vse zna, ampak je po mojem globokem prepričanju vloga kombinacije strokovnega in političnega vodenja v odvisnosti od specifičnosti posameznega ministrskega resorja. Imeti mora potrebno strokovno znanje, ciljno usmerjenost, sistematiko, sposobnost za vodenje, organiziranje, koordiniranje, motiviranje, in še kaj. Predvsem pa mora znati pritegniti in motivirati vodstveni in strokovni potencial v svojem resorju. In ne nazadnje, imeti mora tudi neobhodno veliko občutka za politično diplomacijo. Klub temu da kandidati še niso mogli pokazati vseh svojih sposobnosti v praksi, ali lahko danes z gotovostjo zatrdimo, da teh sposobnosti kandidati nimajo? In še nekaj o strokovnosti kandidatov, o kateri se v zadnjem času in tudi danes v tem državnem zboru veliko govori. Za mene ni strokovnjak za ministrsko delo v resorjih, kot je na primer, zelo problematičen, gospodarski, da je dovolj, da je minister univerzitetni profesor, ali doktor znanosti, ki ima pedagoško prakso, in znanstvenoraziskovalne rezultate in dejavnosti, nima pa nikakršnega delovnega staža v industrijskem podjetju in industrijskih gospodarskih izkušenj. Strokovnost je po mojem mnenju skupek teorije in prakse. Mojemu stališču, da mora imeti minister tudi vodstvene sposobnosti in znanja ter ustrezne delovne izkušnje, bi bilo toliko lažje potrditi, če bi poslanci dobili na mizo podatke o številu zaposlenih v posameznih resorjih, v ožjem in širšem smislu, v nekaterih gre ta številka krepko preko več tisoč. Tretjič. Ne glede na vse predhodno navedeno, pa lahko tudi sam poudarim veliko pozitivnega o tistih kandidatih, ki so mene po predstavitvah v matičnih odborih, sam sem bil prisoten na šestih, ugodno in pozitivno prepričali. Seveda po mojih kriterijih, poudarjam, po mojih kriterijih. Prepričali pa so tudi veliko večino ostalih poslancev. In na koncu bi vas rad spomnil, spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, da je pred tremi tedni sedanji predsednik vlade, takrat pa še kandidat za mandatarja, predstavil v svojem predstavitvenem nagovoru tu, v državnem zboru, svojo vizijo ter programske usmeritve in cilje in na tej osnovi dobil skoraj dvotretjinsko podporo tega zbora, s tem pa tudi zaupanje, da je sposoben to tudi udejanjiti. Dobil je torej mandat, da skupaj s koalicijskimi partnerji z vso odgovornostjo sestavi svoj delovni tim, to je svoje najbližje sodelavce, ministre. Torej mu je ta državni zbor podelil to pristojnost in tudi odgovornost, odgovornost v tem mandatu, pred tem državnim zborom, predvsem pa pred vsemi državljankami in državljani Republike Slovenije. Verjamem, da bo to strokoven, delaven, uigran, odgovoren, pošten, politično moder in do javnosti prijazen tim, tako celota kot posamezniki. Če bi poslanci dobili danes na mizo tudi podpisane etične kodekse vseh ministrskih kandidatov, bi bili lahko še bolj prepričani, da bo temu tako. Spoštovani predsednik vlade! Pred vami in ministrskimi kandidati je težka in odgovorna naloga, so veliki izzivi. Jaz zaupam v ta tim, zato ga bom tudi podprl. Hvala.
Hvala lepa gospodu poslancu Ljubeljšku. Sedaj je za razpravo na vrsti gospod poslanec Aurelio Juri.
Hvala, gospod podpredsednik. Nikogar ne bom presenetil, če napovem, da ekipi, ki jo predlagate, gospod mandatar oziroma predsednik, svojega glasu ne bom dal. Pa ne zato, ker pripadam opoziciji in sledim logiki položaja, preprosto zato, ker ocenjujem, da ni dovolj kompetentna, daleč, zelo daleč od napovedi, ki ste jih dajali, da jo boste sestavili po strokovnih referencah. In se tudi jaz, tako kot kolegica Širca, sprašujem, ali je tisti famozni bazen 500 oziroma 600 strokovnjakov usahnil. Ob napovedovanju dobrega vladanja in svetle prihodnosti za deželo ste se nekoliko zavarovali z naštevanjem tudi slabe zapuščine, kar je malce zadišalo po alibiju za morebiten neuspeh. A to, kar me še najmanj prepričuje v kakovost in perspektivnost ekipe, so bile predstavitve kandidatk in kandidatov na odborih. Če se samo ustavim na področju zunanje politike. Nalogi v zvezi s predsedovanjem OVSE in predsedovanjem EU sta kljub vsebinski in finančni zahtevnosti obče podprti in zato nič kaj problematični. Enako velja tudi sicer za implementacijo evropskega članstva. Nisem pa povsem pomirjen, da naj nek naš večji angažma v Iraku oziroma odpošiljanje naših vojakov in policistov na tisto bojišče, ki bo po mojem še dolgo, dolgo odprto, ne pride v poštev. Preveč indicev je, ki ne govorijo temu v prid. Načrtuje se štirikratno povečanje zmogljivosti in usposobljenosti vojske za bojevanje tudi izven območja Nato, ameriške agresive na Irak niste nikoli obsodili, tudi takrat ne, ko se je izkazalo, da je bila utemeljena na lažeh. Novi ameriški veleposlanik pri nas računa na vašo kooperativnost do predmetne krize. Rad bi od vas slišal obljubo, da vse dotlej, dokler traja okupacija Iraka, Slovenije tam ne bo. Kar me pa povsem skrbi, je to, da pri najbolj občutljivem vprašanju v odnosih s Hrvaško, to je mejnem, ne vidim niti znaka napredka, prej obratno. Pohvale vredna opredelitev, ki ste jo izrekli pri vaši prezentaciji, da boste težave z našo južno sosedo odpravili, ne s konfrontacijo, citiram, "ampak s sodelovanjem in s strateškim partnerstvom" se ne sklada z vztrajanjem na starih pozicijah glede suverenosti nad spornimi ozemlji in s pomanjkanjem vsakršne ideje, kako stopiti korak dlje. Celo že doseženo, in to je kompromisni predlog sporazuma Drnovšek-Račan, opuščate, kajti v koalicijski pogodbi ga ni videti. Zamisel o neki mešani zgodovinski komisiji je lahko zanimiva, a verjemite mi, da napetosti med ribiči v Piranskem zalivu in policisti, ki jih nadzorujejo in varujejo, ne bo odpravila. Incidenti na meji se zgodijo ne nujno, ker si jih nekdo želi ali načrtuje, ampak iz mnogokrat banalnega konflikta interesov pri koriščenju in sobivanja v istem prostoru. Imperativno je torej, da se razmejitev končno in čim prej določi in če dogovor o tem med prizadetima stranema ni možen, naj o tem odloči kdo drug. Če se mednarodne arbitraže ni bati, in se s to vašo oceno, gospod predsednik, strinjam, pričnimo s primernimi aktivnostmi takoj, kajti čas teče, strasti postajajo, in to smo videli v preteklosti, vse manj obvladljive, vstop v Schengen se bliža, Hrvaška pa medtem tako in tako utrjuje svojo suverenost tudi tam, kjer morda še računamo, da bi bilo naše. Ko se bo izkazalo, da so bile te moje skrbi odveč, vam bom takrat zaploskal, zaenkrat mojega glasu pa ne bo dal. Hvala.
Hvala lepa poslancu Aureliu Juriju. K razpravi je tudi prijavljen gospod poslanec dr. Pavel Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predsednik vlade, spoštovane kolegice in kolegi. Časa je malo, zato bom hiter. Omejil se bom samo na eno, mogoče dve točki. Tisto, kar me ob predstavitvi te vlade seveda nekako skrbi, je predvsem to, da dogajanja ob sestavljanju te vlade kažejo, da se zanesljivo utegne povečati razlika med formalno in neformalno politično močjo pri odločanju v izvršni veji oblasti. Na formalni ravni vemo, kako stvari potekajo. Tu je moč položena v roke ministrov, vlade, da poenostavim. Predsednik vlade je v predstavitvi liste kandidatov že danes in pred tem zavzel nenavadno veliko distanco do kandidatov, ki jih predlaga. Nek zamik med njim in njimi. Hkrati se ustanavlja svet, ki naj bi imel neko superministrsko pristojnost, ki bi korigiral, kot rečeno, odločitve ministrov. Bojim se torej, da bo formalna moč in vpliv koncentrirana v telesih, ki niso podvržena demokratičnemu nadzoru in transparentnosti, odgovornost pa bodo prevzemali ljudje, ministri, ki ne bodo imeli prave moči. Če bo takšno razmerje zelo veliko in takšno nesorazmerje zelo veliko, bo cena, ki jo bo plačevala ta vlada in seveda tudi volivci, volivke, prevelika. Zato upam, da se takšno razlikovanje med formalno in neformalno politično močjo v izvršni oblasti ne bo vzpostavilo oziroma ne bo nakazalo v smeri, kot jo nakazujejo zadnji dogodki. En komentar bi še dal, in to je komentar k temi konstruktivne opozicije. Danes je bilo rečeno, kako si zamišljamo konstruktivno opozicijo. Jaz sem to pisal pred 20-imi leti. Konstruktivna opozicija ni samo to, da se dajejo dobronamerne pripombe k obstoječim predlogom, ki jih daje vlada, da se dajo pripombe na rob, da se poskuša samo izboljšati in dodatno marginalno tukaj in tam dopolniti to, kar vlada ali pa vladajoča večina predlaga. To tako ali tako. To je sestavni in normalni del nekega procesa. Konstruktivno opozicijo si tudi zamišljam tako, da bomo seveda podprli vse tisto, kar je dobro, kar mislimo, da je dobro za vse nas in kar je mogoče tudi izpeljati. Ampak dejansko je konstruktivna opozicija konstruktivna takrat, kadar predlaga alternativne projekte, kadar predlaga različne projekte, kadar predlaga izbiro prebivalkam in prebivalcem. Naša vloga je v tem, da imajo vsak dan v tednu, kadarkoli bo ta vlada zasedala, kadarkoli bo državni zbor zasedal, da vedo, da imajo možnost izbire. V tem vidim konstruktivnost te naše vloge kot opozicije. In na kratko. Velikokrat je bilo rečeno, da je to nov začetek. Je nov, toda seveda hkrati se je treba zavedati, da so od štirih strank v tej novi koaliciji dve sodelovali že v prejšnji. Sem že več kot deset let v politiki, zato lahko rečem samo to; menjajo se prepričanja, ne pa tudi nravi. Hvala lepa.
Hvala, dr. Gantar. K besedi vabim gospoda poslanca, mag. Branka Grimsa.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav. Ob vsem, čemur smo bili priča danes, bi želel opozoriti naslednje. Danes je vendar kulturni praznik, danes praznujemo rojstni dan velikega pesnika Franceta Prešerna, danes bo ob praznovanju tudi praznika v mestni občini Kranj mag. Rudi Šeligo razglašen za častnega občana, človek ki je veliko pripomogel k temu, da imamo danes samostojno Slovenijo, da smo priča temu, da postavljamo novo demokratično izvoljeno vlado. Danes je dan, ko postavljamo to demokratično izvoljeno vlado. To je tisto, kar ostane za zgodovino. Poglejte, že izvolitev predsednika vlade sama je imela izjemno velik simboličen pomen, kajti šlo je za simboličen padec zadnjih ostankov berlinskega zidu, za nepreklicen konec vedno ponovne zmage politike, utemeljene na širjenju strahu in predsodkov. Saj se spomnite vseh minulih političnih borb. Če bo zmagal Janez Janša, boste pa ostali brez tega in onega. Danes, ko smo temu priča, se pogovarjamo o dvigu penzij, o usklajevanju penzij. To pa je resnica. Zato je odločitev državljank in državljanov 3. oktobra že sama po sebi izjemen prispevek k razvoju politične kulture na Slovenskem. Politologija uči, da so temelj vsake politike vrednote, in da je politika, ki ne upošteva vrednot oziroma temelji na lažnih vrednotah, politika ki vodi v totalitarizem. V Sloveniji, žal, s tem imamo kar precej negativnih izkušenj. Vrednostno bo postavitev nove vlade izjemen korak, kar se je pokazalo že pri pregledu koalicijske pogodbe, še posebej pa pri zaslišanju kandidatov za ministre. Ko ocenjujemo vrednostno posamezno politiko je zagotovo najbolje izhajati iz dejanj, iz odločitev. In ko gledamo minulo obdobje, vidimo, da je za dosedanjo garnituro predstavljala prioriteto nakup vladnega letala, to se pravi prestiž ministrov, njihova potovanja po svetu, za novo vlado pa bo predstavljala prioriteto dograditev bolnice, namenjene obolelim za rakom, in pediatrične bolnice, to se pravi namenjene najmlajšim, tistim, za katere vsi tako radi rečemo, da so naša bodočnost. Ohranitev človeškega življenja in zdravja sta torej za novo oblast pomembnejša, kot pa je prestiž oblastnikov. To predstavlja vrednostno, še enkrat poudarjam, izjemen napredek, izkušnjo, ki ji bomo priča v naslednjih letih. Poglejte, posebej pomembno je, da se omogoči, tudi z neposrednimi prenosi, ki naj bodo stalnica, tako kot se je že večkrat zahtevalo, da bo dosledno izpolnjeno tisto ustavno določilo, da ima vsak državljan, vsaka državljanka vedno pravico biti vsestransko in celovito seznanjen s političnim dogajanjem. Kako zelo je to pomembno tudi za razvoj politične kulture, naj utemeljim prav na dogodku 3. oktobra. Na večer volitev so si ljudje lahko neposredno na televiziji ogledali, kako so nekateri obrazi nekaterih politikov, ki so bili prej cela leta vzvišeni, naduti, iznenada postali strahovito dolgi. In ta politična izkušnja je pomembna, kajti ljudje so spoznali, da nihče ni neka avantgarda, da se v Sloveniji ne more politično sceno vsiljeno deliti na ene, ki so a priori strokovni in pametni in poklicani, da vodijo druge, in na neko črno opozicijo, ki je tukaj samo zato, da nerga in včasih protestira na ulici, kadar ji res ne preostane nič drugega. Sedaj je jasno, da smo vsi enaki in zopet je to tisto, kar omogoča premik k temu, da postane politična tekma normalna, evropsko primerljiva, tekma programov, argumentov in ljudi, kot njihovih nosilcev. Zato je postavitev te vlade zgodovinski dogodek. Obenem pa je to dalo tudi osnovo za eno sporočilo. Za sporočilo, ki ni aktualno samo za to vlado, ampak za vse bodoče slovenske vlade. To namreč, da oblast, katerakoli oblast, ko enkrat pozabi, kdo jo je izvolil, ko postane sama sebi namen, ko podleže napuhu, takrat po naslednjih volitvah to ne bo več oblast. Jaz vem, da za nekatere v tej dvorani je bila to zelo grenka izkušnja in smo danes videli včasih tudi čustveno obarvane reakcije zaradi tega. Ampak s tega vidika je bila tudi ta njihova vloga na nek način zgodovinska in predstavlja dragoceno popotnico, še enkrat poudarjam, ne samo tej, ampak vsem bodočim slovenskim vladam. Na koncu še nekaj o pasteh. O eni ste že vsi govorili. Dejstvo je, da seveda izhajam iz Kranja, kjer se v tem trenutku soočamo s katastrofo v tovarni Planika. Na področju gospodarstva situacija niti približno ni tako rožnata, kot bi si vsi želeli. Dejstvo je, da Slovenija ni dovolj pripravljena šla v Evropsko unijo in da so za to krivi tisti, ki so zamujali pri teh pripravah, in da bo to popotnica, ki jo bo nova vlada morala upoštevati pri svojih odločitvah. Politično pa bo morda še večja past stalno vsiljevanje in oživljanje ideološkega boja. Do kakšnih včasih že absurdov, vsaj z mojega vrednostnega vidika, to pripelje, pa naj citiram iz uvodnih besed enega izmed opozicijski poslancev, "med izbirne predmete se uvršča tudi zunajšolske dejavnosti izobraževalne, športne in tudi vzgojne, koalicijska pogodba pa pri tem ne izključuje verouka v župniščih". Ja, oprostite, ampak če bi koalicijska pogodbo izključevala verouk v župniščih, sam osebno tiste vlade, ki bi to podpisala, ne bi podprl, ker bilo to neetično, sprto z evropskimi temelji kulture, vrednot in trdim tudi protiustavno. Če si je tisti, ki je to rekel, mogoče zmotil ali pa je mislil nekaj drugega, ne morem pomagati, vendar sem zelo pozorno prisluhnil, poleg tega sem si seveda dal iztiskati tudi magnetogram. Zato seveda opozarjam, da bo ta vlada morala najti odgovore tudi na vsa tista vprašanja, ki se jim je dosedanja izogibala, vendar njej v plus štejem pa to, kar je jasno že iz koalicijske pogodbe, da bo izhajala iz evropskih vrednot in zato tudi zaključujem. Skrajni čas je, da Slovenija končno dobi evropsko primerljivo vlado. Naj le še rečem, da iskreno obžalujem ob tem, da mag. Rudija Šelige in dr. Pučnika, ki sta k temu veliko pripomogla, danes ni več z nami, da bi delala ta trenutek. Hvala.
Hvala mag. Grims. Replika, da je bila vaša izjava napačno razumljena. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]
Hvala lepa. Citiral je izjavo, povezano z veroukom. Jaz moram reči, da je citiral nekorektno, ker je vsebina bila jasna, da gre za povezavo izbirnih predmetov in njihovega uvrščanja v šolski program ali ne. V tem delu je naveden tudi verouk v župniščih kot izbirni predmet šolskega programa. Vsak, kdor zna slovensko, bo to jasno prebral. Hvala lepa.
Hvala gospod Potrču. K besedi vabim gospoda poslanca dr. Mateja Lahkovnika.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani gospod predsednik vlade. Z zanimanjem sem prebral tako koalicijsko pogodbo, ki ste jo predstavili kot seveda sem si tudi ogledal sestavo vlade. Sestave vlade pravzaprav ne bom podrobno komentiral, ker jo je že gospod predsednik vlade opisal, kot da ni optimalna. Tukaj se v celoti z njim strinjam in mu seveda ne nasprotujem. Kar se pa tiče same koalicijske pogodbe, je pa treba poudariti tisto, kar je bilo danes že večkrat povedano, vendar mislim, da je treba še enkrat povedati. Javnofinančne posledice te koalicijske pogodbe niso znane. Novega bodočega finančnega ministra ni tukaj, mi smo ga večkrat na zaslišanju vprašali, koliko bodo stale obljube, ki so zapisane v tej koalicijski pogodbi. Ampak je prostodušno izjavil "ne vem, ne vem". Če greš v trgovino, veš približno, kaj boš kupil, veš približno, koliko bo to stalo, koliko imaš v denarnici. Bodoči minister za finance pa preprosto reče "ne vem, koliko bodo stale obljube, ki so zapisane v tej koalicijski pogodbi". Najvišji varuh državne blagajne v tej državi, bodoči, tega ne ve. V tej pogodbi tudi niso jasno zapisane prioritete, čeprav ste to obljubljali. Prvič v zgodovini te države je bodoči minister za finance podpisal koalicijsko pogodbo in prvič v zgodovini te države nima nikakršne predstave, koliko bodo te obljube stale. Govorili ste in notri piše, da boste za 2% zmanjšali javno porabo, dodatno prestrukturirali izdatke za 2,5%, skupaj znese to 270 milijard - ampak niti z besedico, na kakšen način. Če seštejemo te obljube, kot je bilo danes že rečeno, znese okoli 380 do 390 milijard tolarjev - ampak niti z besedico, na kakšen način boste zmanjševali javno porabo in kje boste vzeli. Tisto, kar je najbolj zanimivo, je gospodarska rast. Od gospodarske rasti je odvisen življenjski standard v tej državi. V tej koalicijski pogodbi piše, da bo za red višja, kot je v Evropski uniji. Pa vas zdaj javno sprašujem, gospod predsednik vlade, koliko je red. En odstotek, dva, pet, ali je red za vas deset odstotkov? Tega ne piše. V koalicijski pogodbi z 10. novembra ste dejali, da bo leta 2008 Slovenija dosegla 80% razvitost Evropske unije. Če je temu tako, pomeni, da bo gospodarska rast višja za samo eno odstotno točko od rasti gospodarstva Evropske unije, kar je bistveno manj kot doslej. Po projekcijah, ki smo jih izdelali v strategiji razvoja Slovenije, bi morala Slovenija leta 2008 biti nekje na 86% razvitosti Evropske unije. Mogoče bo kdo rekel "gre samo za številke". Vendar če te številke pretočimo v konkretne denarje, je to 200.000 tolarjev na glavo vsakega prebivalca te države, od dojenčka do upokojenca! To je ta moj očitek. Dajte zapisati merljive cilje, da bomo v končni fazi vedeli, kako ste uspešni. Pred volitvami ste govorili o racionalizaciji državne uprave. Kakšna je ta racionalizacija? Da imamo namesto 14 ministrstev sedaj 15 ministrstev z resorjem? En minister več in en državni sekretar več! Če je to racionalizacija, potem vas vljudno prosim, da s temi racionalizacijami prenehate. Potem ste dejali "saj ni res, saj ni res, zmanjšali smo število državnih sekretarjev," ampak niste povedali, da je že prejšnja vlada želela profesionalizirati državno upravo, da so namesto državnih sekretarjev sedaj vodje direktoratov, ki se bodo izbirali na javnih razpisih, in da sta pravzaprav dve politični funkciji, minister in državni sekretar po novem - po novem en minister več in en državni sekretar več. Ko govorimo o vodji direktoratov, ki se bodo izbirali na javnih razpisih, se je zgodila v bistvu že v času pogajanj pravzaprav zelo zanimiva stvar, ko je predsednik ene izmed koalicijski strank, ki se je pogajal z vami dejal, mi smo se dogovorili oziroma obljubili so nam še dve mesti direktoratov in to v televizijske kamere. Nikdar niste tega zanikali. Pa vas tukaj sprašujem, ali je bila predmet koalicijskih pogajaj tudi trgovina z direktorati, z vodenjem direktoratov, glede na to, da gre za izrazito strokovna mesta, ki niso politična. Kdo torej zavaja? Naslednja stvar, ki bi jo še želel poudariti, je, in bom počasi zaključil, ker seveda ni dovolj časa, govorili ste o izboljšanju poslovnega okolja za podjetja, vendar v tej koalicijski pogodbi, niti v vaših načrtih niste niti z besedo omenili na kakšen način. V vašem uvodnem nastopu ste govorili o tem, da boste ustanovili neko komisijo. Popolnoma jasno je, da nobena komisija ne more kritično ovrednotiti vseh administrativnih pravil, zakonov in praks in začeti s tem procesom izboljševanja normativnega okolja za podjetništvo v Sloveniji. Druga stvar, ki bi jo še želel izpostaviti, in s tem zaključujem, je odnos do neposrednih tujih investicij. Na zaslišanju je gospod kandidat za ministra za gospodarstvo poudaril, da nekako ne nasprotujete tudi podpori investicije v Revoz, da temu niste nasprotovali. Jaz moram reči, da to zelo podpiram, se mi zdi korektno. Oba pa zelo dobro veva, da ste vi temu nasprotovali, da ste na tiskovni konferenci dejali, da je ta investicija nepotrebna, in je tudi v državnem zboru prišlo do te polemike. Tako me veseli, da ste tukaj spremenili mnenje. Lahko bi rekel "Dobro jutro". Tisto, kar me pa posebej skrbi, je pa dejstvo, da ste danes v vašem uvodnem nastopu dejali, da je treba motivirati tuje investitorje iz Združenih držav Amerike, da bodo več vlagali v Slovenijo. Mi v politiki spodbujanja neposrednih tujih investicij nimamo izrecno izpostavljene nobene države. Tukaj me pa skrbi, ker se mi zdi, da prihaja do nekega zasuka tako v naši zunanji politiki kot očitno tudi v naši ekonomski politiki. Mislim da to ni dobro. Če se s tem poravnavajo kakšne predvolilne usluge, potem je to druga stvar, ampak mislim, da v osnovi pa to res ni dobro, čeprav seveda izrazito pozdravljam vašo odprtost, po novem, za neposredne tuje investicije. Seveda pa ne vem, in vas sprašujem, zakaj ste izpostavili eno konkretno državo, Združene države Amerike. Hvala lepa.
Hvala doktor Lahovnik. K besedi vabim gospoda poslanca Franca Kanglerja.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik vlade, gospod Janez Janša, spoštovane poslanke in poslanci! Z velikim zanimanjem sem poslušal to razpravo. Naj že na začetku povem, da sam podpiram to vlado in jo bom tudi to vlado podprl. In tisti, ki kakorkoli mislite, da bom kritiziral, verjemite mi, da ni moj namen da kritiziram, ampak da na nekatere stvari opomnim ali opozorim. To je velika razlika. In vse tiste, ki so se pred mano sedaj repenčili, po domače povedano, v štajerskem žargonu, bi rad opozoril, da ni dolgo tega, ko je ena izmed bivših vladnih strank Slovensko ljudsko stranko zabrisala zaradi izbrisanih v prejšnji vladi in so na mesta ministrov prišli samo strokovnjaki. A glej ga zlomka, čez noč so vsi ti strokovnjaki postali pa tudi politični funkcionarji in tudi politiki takrat še največje vladne stranke, to je Liberalna demokracija Slovenije. Tu je predsednik vlade govoril, da gre za strokovnjake, čez dva dni ali pa mesec dni so vsi kandidirali pri LDS-u kot člani stranke ali simpatizerji. V čem je tu razlika? Danes je bilo sicer v tej dvorani izrečenih veliko kritik glede strokovnosti kandidatov, političnih izkušenj. Iz razprave, ki sem jo lahko razbral, je veliko kritik letelo na poslanskega kolega Vizjaka in kolega Drobniča. Spoštovani kolegi, prepričan sem, da bosta tako poslanska kolega Vizjak kot Drobnič dobra ministra predvsem iz razloga, ker minister na prvem mestu mora biti dober politik. Minister je politična funkcija in mora biti dober politik, če je zraven strokovnjak, toliko boljše. Vendar na prvem mestu je politika. Minister mora poznati politiko v državnem zboru, v vladi in vse ostalo. Slovenska ljudska stranka je podpisala koalicijsko pogodbo, ki smo jo sprejeli, bi se pa z grenkim občutkom ustavil pri enem resnemu problemu, ki je v tej državi v zadnjem času prisoten. Pa bom tudi povedal odkrito zakaj. Leta 2000 smo volili Bajukovo vlado. Ko smo izvolili Bajukovo vlado oziroma kandidata gospoda Bajuka, se živo spomnim, ko sem enega oziroma dva poslanska kolega SDS opozoril, da je sedaj priložnost, da tudi severovzhodni del Slovenije dobi kakšnega kandidata v vladi. Takrat se to ni zgodilo. Takrat sta mi dva poslanska kolega, ki ju spoštujem, dejala, da se nihče ni odločal iz severovzhodnega dela Štajerske ali iz univerze v Mariboru ali Maribora ali iz okolice, da bi šel v vlado za šest mesecev. Danes delamo vlado oziroma jo volimo za štiri leta. Tu imam seznam 15 kandidatov za ministre. Vsa imena so vredna mojega spoštovanja in vse kandidate spoštujem, vendar niti enega ni onstran Trojan, niti enega iz severovzhodnega dela Slovenije. Med njimi je kolega Zver, vsega spoštovanja vreden, ki je kandidiral v Ilirski Bistrici za poslanca, nedavno je bil dva mandata občinski svetnik mestne občine Ljubljana, sedaj iz Desternika. To je lista 15 kandidatov. Prepričan sem, da so ljudje volili, da so volili za poslance in da so volili za spremembe in da so nam naložili, da poslanci ne oblikujemo samo in zastopamo stališče zakonodajne veje oblasti, da je naša naloga tudi, da izoblikujemo vladno garnituro. In če imamo danes od 15-ih kandidatov 14 kandidatov iz osrednje ali širše Slovenije in glede na imena, ki krožijo po kuloarjih v državnem zboru, kdo bodo namestniki oziroma državni sekretarji, lahko ponovno ugotovim, da ne bo niti enega iz severnovzhodnega dela Slovenije, niti enega iz univerzitetnega mesta Maribor ali širše okolice. Pa bom tudi odkrito povedal, pa naj mi predsednik vlade ne zameri, zakaj si prizadevam, da se ti resorji enakomerno teritorialno porazdelijo po Sloveniji. Prepričan sem, da vse tri ali štiri koalicijske stranke imajo tako politike kot primerne strokovnjake širom po Sloveniji. Vendar jim je potrebno dati priložnost, priložnost, da tudi mestu Maribor ali severovzhodni del Slovenije pridobi počasi kakšnega človeka več, ki se bo politično izoblikoval v tem slovenskem političnem prostoru. Po eni strani bi lahko dejali, da imamo politično krizo v severovzhodnem delu Slovenije, da ni kadrov, da ni ljudi. To je bila filozofija prejšnje vladajoče LDS in na to ne morem pristati. Zakaj to govorim? Potrebno bo v tej državi speljati decentralizacijo. Decentralizacijo pa lahko speljemo samo na ta način, da imamo kadre. Minister si pripelje državne sekretarje iz ožjega kroga, državni sekretarji si bodo iz ožjega kroga pripeljali svetovalce, svetovalci pomočnike in na ta način se zaokroži celota iz ene ali osrednje regije. Dolžan sem, da o tem spregovorim in da na to opozorim, ker sem prepričan, da bi si marsikdo želel, ki je bil na seznamu pred menoj, da bi spregovoril, pa iz takšnih in drugačnih razlogov si o tem ni upal spregovoriti. Imam svojo hrbtenico in sem to tudi storil. Bom pa povedal primer. Tukaj imamo danes kandidata za ministra za zdravje, gospoda Andreja Bručana. Gospod Andrej Bručan, z vsem spoštovanjem do vas, vas spoštujem, vas podpiram, vaš predhodnik gospod Keber je na eni izmed zadnjih sej vlade sprejel sklep, predlagal vladi, da sprejme sklep, da se v splošno bolnišnico Maribor imenuje novi svet zavoda. Med osmimi člani sveta zavoda v mariborsko bolnišnico je bilo imenovanih osem članov, med njimi sedem imen in priimkov, ki jih lahko tukaj naštejem, ki so bili tudi objavljeni, ki prihajajo vsi iz osrednje Slovenije ali iz Ljubljane ali okolice v mariborsko bolnišnico. Pa nimam nič proti, vendar bi pričakoval, da bi na isti seji imenovali v svet zavoda, v Klinični center, da bi pa vsi kandidati prišli iz severovzhodnega dela Slovenije v Klinični center. In vam bom dal vso podporo, da na prvi ali na naslednji seji razrešite ta svet zavoda in da daste priložnost vsem tistim, ki prihajajo tudi iz drugega konca Slovenije, da bodo dobili priložnost, da bodo lahko postali člani sveta zavoda mariborske bolnišnice. To je centralizacija kadrov. Zgodba je nekje drugje. Gospod Bručan, vi verjetno veste, govorice se širijo, da si gospod Keber išče službo in na ta način, ko ima z osmimi kandidati večino v tem svetu zavoda, išče verjetno mesto strokovnega direktorja v mariborski bolnišnici. To je veliko moje vprašanje. Ali je to potem na ta način zagotovilo, če ni dobrodošel v ljubljanskem kliničnem centru ali podobno? To je centralizacija kadrov in s tem se ne bom strinjal in se ne morem strinjati. Ljudje so nas izvolili, gospod Bručan, imate mojo podporo in verjetno podporo še marsikaterega, da na prvi naslednji seji vlade zagotovite, da se bo ta centralizacija oziroma decentralizacija poznala tudi na tem področju. To je samo en banalen primer, kako to poteka, kdo, od kod in na kakšen način prihaja. Zakaj sem danes tudi opozoril na problem centralizacije kadrov? Zato, ker se je v zadnjem času veliko ljudje obračalo name, in so na to opozarjali. Tudi takšni, ki so na zboru za republiko v Mariboru spregovorili, pa prihajajo iz tujine. In se ne morejo s tem sprijazniti, da iz severovzhodnega dela Slovenije na področju kadrovske politike ni več prisotnosti, večje prisotnosti v vladni ali kakšni drugi garnituri, kot je pač iz tega lista razvidno. Mesto Maribor je univerzitetno mesto, tako kot je Ljubljana, spoštovani kolegi in kolegice. Zasluži si tudi znotraj politike svojo pozornost. Prepričan sem, še enkrat poudarim, da imajo vse štiri koalicijske stranke dovolj strokovnih in političnih potencialov, da lahko pridejo posamezniki ali kandidati do svojih izzivov. V koalicijsko pogodbo smo zapisali, da bomo izpeljali decentralizacijo financiranja občin. In če se dotaknem centralizacije, kot je tudi eden izmed predhodnikov pred mano govoril, ko je nekaterim mojim poslanskim kolegom, ki bodo danes prevzeli funkcijo ministra, očital nestrokovnost, mi naj pa tisti kolegi povedo, ali je bila to strokovna ali politična odločitev, da Maribor opeharijo za Hidroholding in ga zaradi tega, ker minister ni imel časa, da bi se vozil v Maribor na sestanke, preseli Hidroholding s sedežem v Ljubljano. Ali je to strokovna ali politična odločitev? Prepričan sem, da gre za politično odločitev in krepitev tistih segmentov gospodarstva, ki tako ali drugače prinašajo velike kapitalske dobičke. Prepričan sem, da bo bodoči minister, gospod Vizjak, imel poseben posluh kot minister za gospodarstvo za ta del in za to področje, kar se tiče energetike in severovzhodnega dela Slovenije. Slovenska ljudska stranka je pri pripravi koalicijske pogodbe imela zahteve glede privatiziranja slovenskih bank, zavarovalnic in nekaterih podjetjih, ki so v državni lasti. Rad bi poudaril na tem mestu, spoštovani kolegi in kolegice, kandidati za ministre, predsednik vlade in kandidat za finančnega ministra, mi se zavedamo, da je potrebno privatizacijo bank, zavarovalnic izpeljati, istočasno se pa zavedamo v Slovenski ljudski stranki, da država potrebuje en močan finančni steber, ki bo najmanj 50% in eno delnico v lasti države, vsaj za to obdobje štirih let. Ta finančni steber je lahko v mariborski banki skupaj z nekaterimi zavarovalnicami. To, kar nekateri danes v takšnih ali drugačnih medijih očitajo na kakšen način in kdo bi naj za to privatizacijo stal, moram opozoriti na to, da ta vlada lahko prek nadzornikov, nadzornih svetov spremeni tudi politiko delovanja teh ustanov, spremeni kadre, direktorje. In ti direktorji, če bodo na novo postavljeni, bodo lahko delali drugače, kot so ti do sedaj in peljali drugačno gospodarsko politiko teh ustanov. Vendar verjemite mi, tako Nemčija kot nekatere druge zahodnoevropske države imajo, vsaj v eni tako pomembni instituciji, kot se jim reče banka, svoj delež, ki krepi slovenski nacionalni interes. In odkrito vam povem, ne gre tu za Maribor, tu gre za slovensko državo, tu gre za Slovenijo. Če je nekdo sposoben kot vladni poslanec dati trideseti podpis za izbrisane za referendum, da so se ljudje o tem opredelili, sem tudi sposoben kot vladni poslanec, tega mi koalicijska pogodba ne preprečuje, da dam prvi podpis, da se pa ljudje o tem opredelijo na referendumu ali je potrebno prodati tako pomembne institucije v državni lasti v celotnih deležih, tretjinskih deležih, v polovici ali vse. Sem pripravljen, ne glede na to, ali prihajam iz koalicije ali opozicije. Prepričan pa sem, da bo toliko modrosti in znanja v koaliciji, da bomo skupaj s finančnim bodočim ministrom našli skupno rešitev, ki bo pomenila najboljšo izbiro za prihodnost Slovenije in slovenske države. Še enkrat pa bi rad apeliral na vse ostale spoštovane poslanske kolege in kolegice, ljudje nam niso svojega glasa zaupali samo zato, da na tem mestu zastopamo tako lokalne ali kako drugačne interese, ampak so nam svoj lokalni glas ali glas, od koder prihajamo, tudi zaupali zato, da sooblikujemo tudi kadrovsko politiko tako v vladi pa še kje drugje, kjer imamo po ustavi in po zakonu pristojnosti. Še enkrat poudarim, naj nihče ne jemlje tega kot kritiko, ampak kot opozorilo na problem, ki ga vidim jaz kot posameznik, kot poslanec, in je to resen problem te družbe. Sam bom podprl kandidate za ministre in jim želim vso srečo in veliko uspeha. Predvsem pa želim, da bi vsi kandidati za ministre in bodoči ministri nekoliko drugače delali v vladni koaliciji, kot so nekateri do sedaj, in da bi imeli malo več pozornosti in spoštovanja do te hiše, iz katere prihajamo poslanci, in malo boljši odnos, ne glede, ali je poslanec iz opozicije ali koalicijske, do mojih poslanskih kolegov. In sem prepričan, da bo uspeh koalicije tudi boljši in dober.
Hvala gospodu Kanglerju. Prosil bi, da se prihodnji razpravljavci omejijo na točko dnevnega reda, razpravljamo torej o listi kandidatov za nove ministre, ne pa o delu stare vlade. Gospod Bručan se je tudi prijavil k repliki, vendar, gospod Bručan, replike ne morete imeti, ker sploh še niste razpravljali; replika je možna samo na napačno interpretirano ali razumljeno razpravo. Zato predlagam, da svoj komentar vključite kasneje. K razpravi vabim gospoda poslanca Matjaža Hana.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani mandatar, kandidatka in kandidati za ministre! Čeprav spoštujem voljo ljudstva, te vlade ne bom podprl. Pa ne zgolj zaradi tega, ker za delo vlade, na katerega nimam vpliva, ne morem in ne želim prevzeti odgovornosti. Tudi zato ne, ker gre za prvo vlado v samostojni državi, ki je sestavljena praktično samo iz desnosredinskih strank. Predvsem pa zato, ker se po opravljenih zaslišanjih bojim, da ta vlada nima dovolj moči, znanja in ljudi, s katerimi bi v obdobju naslednjih štirih let zmanjšala razvojni zaostanek Slovenije za najrazvitejšimi državami članicami Evropske unije. Predvolilne obljube o novih delovnih mestih in boljši prihodnosti so očitno že pozabljene in danes je mandatar in ta vlada prišla pred nas, poslanke in poslance, predstavnice in predstavnike ljudstva, predvsem brez programa, brez vizije in kar me skrbi, preprosto brez poguma za sprejemanje odgovornosti. Tam, kjer bi morali nadaljevati začeto delo, se bojim, da se bo razdiralo. Tam, kjer bi morali začeti graditi, bodo ocenjevali obstoječo situacijo. In tam, kjer bi morali krepiti povezanost in trdnost naše družbe, mislijo ustvarjati nove delitve in zmanjševati že pridobljene pravice. Vse to se še posebej kaže na gospodarskem ter socialnem področju in področju zaposlovanja. Glede na to, da me čas preganja, ne bom komentiral nekih nerazumnih obljub in želja v koalicijski pogodbi. Povedati pa moram, da me osebno prav tako kot ostale kolegice in kolege v Združeni listi socialnih demokratov najbolj skrbi usoda ljudi. Zato vam, spoštovani mandatar, in morebitni bodoči vladi sporočam, da sem pripravljen delovati državotvorno in da bom sprejel vlogo opozicijskega poslanca, ki deluje konstruktivno. Ker pa uresničenje svojih obljub dolgujem ljudem, prebivalkam in prebivalcem Radeč in Laškega, se bom boril za to, da se ne bo ogrozilo ravni razvitosti naše države, stopnje demokratičnosti našega političnega sistema in položaja socialnega partnerstva v tej družbi. Hvala.
Hvala gospodu Hanu. K besedi se je prijavil Branko Marinič. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Veseli me, da smo danes bili kritični in da smo danes bili tudi nekritični. To je naše poslanstvo, in to je naše delo. Strinjam se z vsemi tistimi, ki so polemizirali, predvsem s tistim, kar je določeno v koalicijski pogodbi. Koalicijska pogodba, kakorkoli jo ocenjujemo, kakorkoli jo gledamo po njeni vsebini, seveda daje nekatera dobra izhodišča in temelje za to, da bodo tisti, ki so nas izvolili, po zaključku našega mandata dobili odgovore in zagotovilo, da so se prav odločili. Iz vsebine koalicijske pogodbe, ki sem jo v celoti pregledal, sledi eno samo dejstvo, da je vendarle v tem političnem in gospodarskem prostoru potrebno iskati skupne interese. In če je koalicijska pogodba koalicijski dokument štirih partnerjev, je jasno, da jo je treba opredeliti iz vseh štirih programskih sklopov posameznih političnih strank. Ne strinjam se s tistimi, ki že danes pravno formulirajo koalicijsko pogodbo kot nično. Seveda se verjetno pravniki s tem ne bi strinjali. Že takoj na začetku ovrednotiti koalicijsko pogodbo kot nično se mi zdi preuranjeno govoriti o tem, kajti čas bo pokazal, ali bodo določbe, ki so v koalicijski pogodbi, realizirane. Z ozirom na to, da je mandatar v tem državnem zboru dobil večino in s tem tudi mandat, da sestavi vlado, je skušal delovati po najboljših močeh in izbral ekipo, ki se nam je predstavila v ponedeljek in torek. Sam sem bil na štirih predstavitvah. Na vseh teh štirih predstavitvah sem dobil občutek, da iz vsega, kar so nam kandidati za ministre povedali, sledi temeljno določilo in sporočilo Slovenkam in Slovencem, da želimo pošteno, dobro, predvsem pa dobronamerno peljati v to smer, v katero si Slovenke in Slovenci zaslužijo. In če bi še eno določilo povzel iz koalicijske pogodbe. Mnogo je bilo govora o tem, tudi na odboru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, da koalicijska pogodba ima določilo, iz katerega sledi ustanavljanje novih občin. Veliko vprašanj je bilo iz opozicije, od opozicijskih članov tega odbora: ali to mislite v skladu z zakonom ali mislite se ravnati zgolj po tem, kar so povedali ljudje oziroma želite uresničiti željo ljudi. Meni se zdi, da gre bolj za popravljanje tistega spodrsljaja, ki ga je storila prejšnja vlada. Kajti mnoge občine so v preteklosti nastajale brez zakonskih podlag in zato smo prisiljeni, da popravimo krivice v tem smislu, da bo tudi tistim ljudem na vzhodnem delu Slovenije, ki so izrazili svojo voljo, da želijo imeti svojo občino, da jim to tudi omogočimo. V tem kontekstu menim, da je to tudi bila pravilna odločitev. Še bi lahko diskutiral, vendar se bom časovno omejil. Bodočemu predsedniku vlade s svojo ministrsko ekipo, ki jo bom danes podprl, pa želim veliko dobrega dela, predvsem pa, tako kot je kolega Kangler danes povedal, ne pozabiti, da je Slovenija ena sama od vzhoda do zahoda in od severa do juga. Hvala lepa.
Hvala vam, gospod Marinič. K besedi vabim kolega Pavliho.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani predsednik vlade, še enkrat ponovno kandidati, kolegice in kolegi. Mene lista kot celota ne prepriča, čeprav moram biti fer in povedati, da so nekateri kandidati dobri, ampak to je pač premalo, da bi lahko glasoval za listo kot celoto. Sam bi se omejil na konkretne primere z zaslišanj, kjer sem sodeloval, šlo je za tri kandidate, bil sem na zaslišanju kandidata ministra za notranje zadeve, kandidata za pravosodje in pa za promet. In prvi dve zaslišanji sta bili bolj klavrni, po mojem skromnem prepričanju, tretje pa moram priznati, da je bilo dobro, pa bom tudi povedal, prvo, drugo in tretje, zakaj tako menim. Pri notranjih zadevah je kandidat dobil nekaj vprašanj, na katera je odgovoril zelo, zelo splošno in izmikajoče, čeravno bi človek pričakoval jasen in konkreten kratek odgovor. Bom povedal, vprašal sem ga na primer, kaj bo naredil, če bo ugotovil, da policija preiskuje določeno konkretno kaznivo dejanje, ki zna imeti hujši odmev v javnosti ali pa so vpletene vidnejše osebe, in ali bo od policije zahteval podatke o preiskavi in dal policiji ustrezna navodila. Njegov odgovor bi moral biti zelo kratek: ne tega ne bom storil, ker ne morem, ker za to ni pravne podlage in v tem primeru bi šlo za zlorabo policije v politične namene. Kandidat seveda tega odgovora ni dal, ampak je na dolgo in široko filozofiral, kako bi naredil, kako ne bi naredil, kaj je možno in kaj ni možno. Odgovor, kot rečeno, je samo eden - ne! Drugo vprašanje je bilo, ali bo glede na majhno pokritost z diplomatskimi konzularnimi predstavništvi po svetu zagotovil, da bo lahko policija izdajala vizume na letališču po enostavnem postopku, in sicer vsem, ki bi tudi sicer dobili vizume na teh predstavništvih. Zopet bi njegov odgovor moral biti: ne, ker to ni možno, samo v izjemnih okoliščinah, ki so taksativno naštete v zakonih, se lahko na letališčih izda vizum - pa zopet takšnega odgovora nismo dobili. In tretji primer, vprašal sem ga, na kakšen način namerava preprečevati zlorabe azilnih postopkov, tu me je razočaral, lahko pogledate magnetogram, ker ni vedel točno, za kaj gre. Odgovor je pa takšen, da je to možno preprečevati samo s hitrim odločanjem v upravnem postopku, za kar, jasno, mora biti dovolj ustrezno usposobljenega kadra. Na zaslišanju kandidata za pravosodje sem citiral večinsko mnenje pravne stroke z letošnjih dnevov slovenskih pravnikov, ki se upira uveljavitvi z zakona o prekrških, ki je nastal še pod taktirko tedanjega ministra za pravosodje. Namreč ta zakon, ki začne veljati 1. januarja, med drugim predvideva prehod vseh sodnikov za prekrške na okrajna in višja sodišča, kar bo po mnenju večina stroke povzročilo kaos v pravosodju. Gre za več kot 200 sodnikov in najmanj, kar bi morali narediti, bi morali doseči, da se doseže enoletni odlok in ponovno premisli, za kakšne posledice bo šlo. Šlo bo tudi seveda za opustitev dosedanje enovite sodne prakse na republiškem svetu za prekrške. Sedaj bodo to sodno prakso opravljala številna višja sodišča, kar ni dobro. No, dr. Šturm, ki sicer ga cenim kot pravnega strokovnjaka, o tem ni hotel nič slišati in pravi, da bo zakon začel normalno, ne glede na posledice, veljati. In ena od drugih vprašanj, ki sem mu postavil, sem ga vprašal, kaj bo naredil zaradi v nebo vpijajočega problema, namreč da se na sodišča prijavlja vedno manj strokovnih sodelavcev. In seveda, če strokovnih sodelavcev ni, to negativno vpliva na sodne zaostanke. To vprašanje je pa enostavno kar ignoriral in o njem ni povedal ne bev ne mev. Glede prometnega kandidata, sem povedal, da je bilo po mojem skromnem mnenju - in to področje tudi najbolj poznam -, dobro, ampak imam pa tudi odgovor, zakaj je bilo dobro. Namreč, če pogledam v koalicijsko pogodbo, je v tem prometnem delu praktično 90% ali še več prepisanega iz programa Liberalne demokracije in tudi iz naših odgovorov v času interpelacije. Kandidat je pohvalil prometno politiko, ki jo je vlada v odhajanju sprejela v mesecu juliju, in praktično tudi za vse druge projekte zatrdil, da jih bo s takšnim tempom, kot smo to mi počeli, tudi on sam nadaljeval. Tudi sam je pa priznal eno napako, nekaj neposrečenega in seveda popolnoma nasprotnega v skladu z evropsko regulativno in prakso. Namreč tisti del, ki se nanaša v koalicijski pogodbi na evrovinjete oziroma na vinjete, je seveda absurd. Slovenija vinjet v prehodnem obdobju od cestninskega sistema pa do elektronskega ne potrebuje. In to prehodno obdobje je kandidat za ministra obljubil, da ga bo še skrajšal. Tako je že sam na hearingu priznal napako v tem delu. Hvala lepa.
Hvala, kolega Pavliha. K besedi vabim kolega Pajka.
Hvala za besedo. Prvo bi pozdravil našega mandatarja, vse kandidate za ministre in ministrico! Seveda pozdravljam tudi vse kolege poslanke in poslance! Ker je ostalo malo časa, se bom trudil, da bom kratek, ker je še dosti mojih kolegov za menoj, ki čakajo na besedo. Danes je pomemben dan, vesel dan; vesel za mnoge v tej dvorani in vesel za ogromno volivk in volivcev, za večino zunaj te dvorane. Volivci so 3. oktobra izbrali tiste opcije, ki bodo danes ustoličile vlado. Danes se bo udejanil še en korak, ki vodi k cilju bolj poštene, bolj varčne države, ki bo tudi razvojno naravnana. Ko hodim, se gibljem med svojimi volivci, mi ti povedo, da veliko pričakujejo od nove garniture vlade. Pa se vprašam, zakaj veliko pričakujejo - zato, ker je dosedanja vlada premalo naredila na mnogih področjih, ki jih ne bom našteval, so bila mnoga že našteta. Na matičnih delovnih telesih so se kandidati dobro izkazali. Vsi so si zaslužili pozitivno oceno z mojega zornega kota. Vem pa, da jih v bodoče čaka ogromno dela. Novo vlado bom seveda z veseljem podprl. Na koncu bi novi vladi zaželel obilo uspehov pri delu. Hvala.
Hvala, kolega Pajk. K besedi vabim kolega Rezmana.
Hvala lepa. Ne bi se rad uvrstil na lestvico tistih, ki želijo pogosto nastopati ali pa imeti dolge hirade, vendar se mi zdaj zdi potrebno zaradi sebe, da razčistim nekatere stvari, vendarle tudi spregovoriti. Zaradi tega, ker je bilo tukaj izrečenih veliko misli, bodisi v podporo bodisi v ostro kritiko tega, kar je bilo spisanega in kar je bilo predstavljeno, od tega, da je šlo mestoma do nekritične podpore, do tega, da je bila kritika včasih tudi takšna, da je morebiti daleč nad robom, ki ga lahko še sprejmemo kot racionalnega. Sicer si nisem uspel nič napisati, vendar sem pozorno poslušal druge govornike, bi se pa rad vendarle na nekatere misli, ki sem jih slišal, odzval. Razumem, da - tudi sam sem med tistimi - kdo reče, da konsistenca ni dovolj zagotovljena ali pa, da ni dovolj koherentno kaj in da je marsikaj težko izvedljivo. Razumem tudi to, da zlasti tisti, ki seveda niso sodelovali pri pisanju te koalicijske pogodbe, sejejo pesimizem, težje pa razumem, da se pojavlja tudi tako militantna retorika, ki mora kar bombe omenjati. Nam preostane samo še, da izberemo, ali bo implodiralo ali eksplodiralo. Torej, s tem bi se jaz zelo težko strinjal. In ko to poslušam, se vprašam, v kakšnem projektu pravzaprav sodelujem. Kako ravnati sedaj, če je vse to res, potem seveda ne bi smel biti zraven ali pa morebiti vse to, kar je bilo kot tako rekoč grožnja izrečeno ali pa celo z željo, da se to, kar je, dobrega, ne bi uresničilo, ni tako hudo. Predvsem mislim, da najbrž ne razumemo vsi te pogodbe na enak način. Jaz je že ne razumem tako, da bi mislili, da so tam same apolitične resnice izrečene, da tam ni mogoče ničesar spremeniti. Tudi v pogodbi tega nikjer ne piše. V pogodbi piše, da bo ta izvajalski del strogo in pozorno spremljan, da se bo spreminjal takrat, kadar se bo pokazala potreba po spreminjanju, in zato moramo najbrž pokazati voljo, ne sejati pesimizem, pač pa nekaj volje, nekaj optimizma za to, da bomo spremljali, da bomo pripravljeni tudi kaj afirmativnega storiti v dobro nas vseh, najbrž. Zato torej jaz zavračam to, da nekdo očita, da sodelujem v nekem, pod narekovaji seveda rečeno, "bombaškem" procesu, ki grozi Slovencem in Slovenkam, ker me bo strah stopiti iz parlamenta, če bodo ljudje to slišali in to internalizirali, posvojili, kot da je to tudi njihovo stališče. Nismo vsi iz enakih interesov pri tem projektu. Gotovo nas ne vodi vseh - vsi subjekti koalicijski. Ne vežejo nas neke zelo globoke ideološke skupne korenine. Ne veže nas kakšna zelo dolga politična strankarska zgodovina, razen če bi segli 20 ali 30 let nazaj, potem bi pa najbrž prišli do neke čudne mreže, ko bi bili vsi v sorodu, tako po politični ideologiji in po strankah. Ampak to ni tisto, kar nas je predvsem vezalo. Veže nas interes. Z neko zmerno pragmatičnostjo, z neko zmerno željo, da postorimo kaj v smislu zadovoljevanja interesov naših državljank in državljanov - tudi nas s tem vred - tudi kaj v smislu strank, ki jih predstavljamo ali pa na katerih listah smo kandidirali. Torej naš interes je, da se skupaj potrudimo premostiti zelo ostro začrtano cenzuro v tem parlamentu, ki jo spremljam, opustiti morebiti kakšno hudo zamero in najti nekaj moči tudi za to, da se da v bodočnosti sodelovati. Ampak ne! Z aroganco to ne bo šlo, pa tudi z militantnim besednjakom najbrž ne. Mi - sodim, da govorim tudi v imenu mojih poslanskih kolegov iz naše skupine - bomo prispevali, kar je možnega k temu, da bomo budno spremljali kaj se bo dogajalo; da bomo dali kakšen dober predlog in da se bomo znali tudi pogajati, če bo treba kaj opustiti, kar se bo pokazalo kot ne najbolje ocenjeno. Zato mislim, je tudi upravičeno reči "da" ekipi, ki ni tako sestavljena, kot so nekateri želeli predstaviti ali pa kot so nekateri želeli povedati da je spisana pogodba. Malone, kot da so jo pisali ljudje, ki so bili na distribuciji inteligentnosti pozabljeni, čisto spodaj nekje pri dnu. Tako hudo, gospodje in gospe, pa najbrž tudi ni. Torej, jaz sodim med tiste, ki se bodo trudili za to, da bomo z izvajanjem tistih delov, ki so uresničljivi, koalicijske pogodbe kaj prispevali k razvoju. Pri tistih delih, kjer ne bo šlo, se pa bomo najbrž pogajali in skušali doseči soglasje, da se kaj opusti ali tudi kaj dodatnega vpelje.
Hvala, kolega Rezman. K besedi vabim kolega Janca.
Spoštovani predsednik vlade, gospod Janez Janša, spoštovana kandidatka in kandidati za ministre, spoštovane kolegice in kolegi, tudi vsi, ki še vztrajate na balkonu, predstavljam pa se tudi gledalkam in gledalcem! Uvodoma bi izrekel zahvalo dosedanji vladi, ki se ji počasi ure iztekajo. Po moji oceni je bilo tudi mnogo dejanj dobro opravljenih v tem času, pa tudi, žal, veliko neopravljenega dela. In prav zaradi neopravljenega dela, ki smo ga državljani in državljanke pričakovali, se je zgodil 3. oktober. 3. oktober je datum, ki je mejnik, in 3. december naslednji mejnik; očitno bo številka 3 srečna številka nove slovenske vlade, jaz upam tako, in našega novega predsednika. Pričakovanja so velika, upravičeno. Volivke in volivci, državljanke in državljani, pač pričakujejo od te vlade mnogo tistega, kar v teh letih ni bilo opravljeno. Zato je tudi odgovornost predsednika in nove ekipe izjemno velika. Javnost bo še naprej kritično spremljala delo te vlade, jo ocenjevala v njenih početjih, ne nazadnje v volilnem programu, ki smo ga stranke predstavljale pred volitvami, in ne nazadnje koalicijska pogodba, ki je plod skupnega dela in po moji oceni dober temelj za prihodnje delo vlade. Veliko je napisanega v tej pogodbi, verjamem, da vsem ni pogodu, tudi to je razumljivo. Prepričan pa sem, da sem tam našel tiste točke, za kar so se 3. oktobra volivke in volivci odločili. Seveda, spremeniti besede, napisane v tej pogodbi, v dejanja, bo pa zelo, zelo težko. Prepričan sem, da je ekipa, ki se je predstavila, dobra, da so to ljudje, ki imajo izkušnje, imajo za sabo "veliko kilometrine" na raznih odgovornih mestih, ne nazadnje vedo, v kaj danes vstopajo - da vstopajo v odgovorno delo, ki ga bodo čez štiri leta ponovno ocenili, ali so bili uspešni ali ne. Prepričan sem, da gospod predsednik vlade želi še kakšen mandat ponoviti, pa verjamem, da tudi kdo od današnjih ministrskih kandidatov in za to bo treba trdo, pošteno in odločno delati. Zato verjamem, da bo ta ekipa to zmogla. Na listi kandidatov ima svoja kandidata tudi Slovenska ljudska stranka, gospoda Janeza Podobnika in gospoda Janeza Božiča, ki sta bila na zaslišanju ocenjena kot dobra. Tretjo kandidatko ali kandidata pa upam, da bomo gotovo poslali predsedniku vlade najkasneje v roku 10 dni. Želel bi si, da bi bili s sodelovanjem v vladi dober tim, ki bo dihal za dobrobit Slovenije in vseh njenih državljank in državljanov, da bo tudi sodelovanje med vlado in parlamentom čim boljše. Mislim, da smo oboji na eni barki, ki pelje k določenemu cilju, in vsi skupaj odgovorni za prihodnost Slovenije. Če bomo dobro sodelovali, tako pozicija kot opozicija, vlada, ministri in vsi poslanci, sem prepričan, da bo ta uspeh Slovenije šel naprej po pravi poti. Za to pa je potrebne nekaj strpnosti, skupnega dialoga, v določenih točkah najti optimalne rešitve. Verjamem, da to zmoremo in da lahko skupaj dvignemo tudi rating tega državnega zbora, ki v preteklosti ni bil visok, pa tudi vlade ne. Verjamem, da je to želja tudi novega predsednika državnega zbora kot tudi predsednika vlade, da bi se to v prihodnosti tudi zgodilo. Rad pa bi izpostavil samo nekaj stvari, ker pač prihajam iz regije Posavje, kjer določene probleme močno čutimo in kjer sem bil na volitvah že večkrat izvoljen. Izpostavil bi nekatere probleme, ki jih je morda, pa ne morda, zagotovo prejšnja vlada zanemarila oziroma se na njih ni toliko angažirala, so pa zelo pomembni za prihodnost, pa tudi kot prioritete. Danes smo tukaj večkrat slišali besedo decentralizacija. To je beseda, ki po moji oceni ima številko ena v mojih prioritetah, ki bi se jih ta vlada morala lotiti za skladnejši regionalni razvoj naše majhne, pa vendarle lepe Slovenije z današnjimi izjemnimi razlikami med Belo krajino, če hočete, pa Ljubljano. Pa vsi smo državljani ene in iste republike in vsi bi si želeli več, kot si želimo danes. Drugo, kar je bilo danes tudi omenjeno in mislim, da je tudi zelo pomembno, tudi napisana je v koalicijski pogodbi, so slovenske občine. Imamo jih 193 in imamo jih močno, močno podhranjene. Začetek neke zgodbe se začne na lokalnem nivoju in če ta lokalni nivo ob neštetih obveznostih, ki jih je prejšnja vlada nastavila lokalni skupnosti brez denarja, je seveda težko vladati na lokalnem področju. Če tukaj ne bomo naredili koraka naprej in tudi tem občinam poskušali dati več možnosti za hitrejši lokalni-regionalni razvoj, potem se slabo piše tudi vladi in temu parlamentu. Nenazadnje izjave, da si vsi želimo najboljšega dobitka lota, mnogo pove. Kaj pove? Da dobi tudi denar potem tisti občan, državljan iz tiste občine, kjer bi ta loto bil zadet. In danes je kolega, mislim, da župan, izjavil, da si to želi, tudi jaz si tega dobitka želim v naši občini. Kar se mi tudi zdi pomembno, je gospodarstvo. Ta tema je morda prevečkrat kar tako mimo šla, češ, saj imate možnosti, izkoristite. V gospodarstvu, še posebno govorim o delovno intenzivnih panogah, ki so potapljajoča se slovenska ladja, se bo zgodilo v bližnji prihodnosti, sda bo kar nekaj sto, če govorimo o tisočih, brezposelnih oseb. Kdo so te osebe, kakšne vse so te osebe, kakšne so alternative teh oseb, da se zaposlujejo v bodočnosti. Mislim, da v tej stvari se bo morala bodoča vlada, predsednik, minister za gospodarstvo in še kdo resno lotevati tega problema, kajti to je velika socialna bomba za Slovenijo, še posebej pa za določene regije, ki so imele nekoč tekstil na prvem mestu. Racionalnejšo in seveda bolj učinkovito državno upravo si vsak državljan želi. To bo seveda težek oreh, trd oreh, pa vendarle, če je volja, in volja je, potem verjamem, da bodo tudi ta nenormalna razmerja med javnim sektorjem, kjer se dogajajo tako čudne stvari v današnjem času, da preprosto ta plačilni sistem in ta razmerja, primer, bom na lastnem primeru pokazal, da ravnatelj vrtca ima večjo plačo kot župan občine Sevnica, pa mu občina Sevnica zagotovi [[Nerazumljivo.]] [[...]]sodelovanje. Ali je to logično? Mislim, da ni, kolegi župani. Torej, to se mi zdi zelo pomembna zadeva. Naslednja stvar, podjetju dajati boljše pogoje. Pri tem mislim na mala in srednja podjetja, ki se želijo razvijati, ki želijo hitreje priti do določenih dokumentacij, papirjev in podobnih stvari. Tu bi morala biti država optimalno prijazna, kajti vsaka zgodba o uspehu se začne v gospodarstvu. In če bo gospodarstvo uspešno, bo tudi vsa ostala zgodba uspešna. To mislim, da temu zboru ni potrebno posebej poudariti, pa vendarle se to do sedaj ni dogajalo tako, kot bi si mi želeli. Nenazadnje ohranjanje podeželja in obnova in razvoj kmetijstva ter seveda praznjenje podeželja, mislim, tudi to je tema za državni zbor, za vlado, za ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, in tudi na tem področju, ki terja posebno pozornost, kajti Slovenija ima izjemno veliko podeželja, izjemno redko poseljeno in tudi še vedno, hvala bogu, dovolj kmetov, ki se s to dejavnostjo ukvarjajo. In še na en problem na koncu. Izhajam iz Posavja, s področja, kjer je relativno velika brezposelnost, nizke plače in podobne stvari, pa na žalost opažam, da ko so razpisi razno raznih naših delodajalcev, preprosto ni pravega motiva za delo. Vrednote dela - morda to problem, druga zadeva je pa ta problem, da so mnogi socialni transferji bistveno bolj ugodni, kot pa plače do 70 jurjev v Jutranjki ali Lisci. To je zgodba, o katerih mislim, da bo treba tudi nekaj storiti, prevetriti zakonodajo, da ne bo boljše biti brez dela, pa na zavodu in prositi delodajalca, da dobiš službo, kot pa iti za delom. In danes je v Sevnici prostih 80 delovnih mest, pa delodajalci ne dobijo primerih oziroma delavcev za to delo. Tu nekaj ni v redu. In na koncu spoštovani predsednik vlade, jutri bo nov dan. Čeravno je to sobota, za mnoge dela prost dan, jaz pa verjamem, da za vlado bo jutri delovni dan. Ne nazadnje to vlado čaka kar veliko dela še do konca tega leta, pa tudi ta državni zbor, da tisto postavimo, za kar smo se nekako odločili, da naredimo, in morda danes, ko bomo čez nekaj ur tudi tukaj dobili novo vlado, morda ne bo preveč časa za kakšno slavje, naj slavja preložimo na tiste dogodke, ko bomo prve od tistih, omenjenih v koalicijski pogodbi, uresničili v dobro naše Slovenije, v dobro državljank in državljanov in za dobrobit vseh tistih, za kar smo postavljeni, izvoljeni v ta parlament, v vlado in ne nazadnje v skupno dobrobit tistega, česar smo se tudi, ko smo podpisali koalicijsko pogodbo, zavedali, da moramo storiti in izvajati naslednji dan, ko bomo vlado potrdili na državnem zboru.
Hvala lepa vam, gospod Janc. K besedi pa vabim kolegico Jeraj.
Spoštovani predsednik vlade, predsedujoči državnemu zboru, kandidati za ministrico in ministre, kolegice in kolegi. Danes nadgrajujemo voljo državljank in državljanov izpred dveh mesecev. Potrjujemo vlado, ministre, ki bodo v prihodnjih letih v sodelovanju z državnim zborom in drugimi institucijami uresničevali razvojno vizijo Slovenije. Delo ne bo lahko kljub zagotovilom, da za vlado, kot iz današnje razprave sledi, da je bila najboljša in še kmalu ne bomo imeli tako dobre, torej vladi, ki odhaja, ostaja dobra zapuščina tako na področju javnih financ kot tudi na drugih področjih. Torej bi bilo treba le prijeti za krmilo in zgodbo brez težav peljati naprej. Če bi bilo temu tako, po mojem mnenju ta vlada danes ne bi bila že bivša vlada. Še o treh stvareh bi rada povedala, in sicer o koalicijski pogodbi, etičnem kodeksu in zaskrbljenosti opozicije. Koalicijska pogodba je skupek soglasno doseženih obveznosti in načrtov vseh koalicijskih partneric. In jasno je, da v koalicijski pogodbi ne more biti zapisano vse, kar bo ta vlada delala. K obveznostim in nalogam, zapisanih v ustavi, smo zavezani vsi, državljanke in državljani, seveda tudi vlada, četudi niso le-te še enkrat zapisane v koalicijski pogodbi. Oblikovanje vlade, oblikovanje koalicije je nekaj, k čemur smo zavezani z ustavo. Osnovni dokument torej ne more biti koalicijska pogodba, ampak najprej ustava, vsi dokumenti, ki so bili že tu sprejeti, zakoni, uredbe, ki jih je izdala vlada, ki obvezuje vse, ki živimo v Sloveniji, torej tudi ministre in predsednika vlade, k ravnanju v skladu s tem. Koalicijska pogodba vključuje naloge, o katerih je bilo doseženo soglasje in je neka usmeritve nove vlade. Jasno je, da jo bodo dogodki in situacije prisilile tudi k dopolnjevanju in ažuriranju. Poleg tega je koalicijska pogodba zaveza oziroma zavezuje tiste, ki so jo podpisali, in ne vseh ostalih, ki je niste, zato je po mojem skrb odveč. Etični kodeks bo od ministrov zahteval bistveno več kot zakon in podpis le-tega zagotavlja, da se kandidati pri svoji kandidaturi zavedajo odgovornosti in so se za to odločili zavestno in mislijo resno. Pripravljeni so upoštevati višje standarde, kot jih od njih zahteva zakon. Kaj takšnega do sedaj ni bila ravno praksa, saj ob raznih aferah, ki smo jim bili priča, o kakšnemu odstopu ministra, kar razvite demokracije sicer poznajo za bistveno manjše spodrsljaje, kot smo jim bila priča tukaj. In še o zaskrbljenosti. Lepo, da konstruktivna opozicija ekipi še pred izvolitvijo daje nasvete, kako in kaj naj dela; še več, koliko denarja in za kaj naj ga namenja. Zraven vsi izražate skrb in strah, kaj bo in kako bo. Menim, da ob vseh nespametnih nakupov v času vašega vladanja, ob vseh aferah, ki so pretresale Slovenijo, o takšni zaskrbljenosti, kaj šele o ukrepih, ni bilo ne duha ne sluha. Zato predlagam malo manj zaskrbljenosti, kolegice in kolegi, da ne boste ogrozili svojega zdravja. Novi ministrici in ministrom, ki bodo zagotovo izvoljeni, sem prepričana, seveda pa tudi predsedniku vlade, želim, da ne bi izgubili stika z državljani in državljankami, da bi jim znali tudi v prihodnje prisluhniti in upoštevati njihovo mnenje. To je zagotovilo, da bodo odločitve in izvajanja le-teh ljudem blizu in tako ljudske, da bodo odločitve državljanov in državljank, ki bodo tako imeli ves čas vpliva in ne le na dan volitev. S privolitvijo h kandidaturi so kandidati za ministre prvič rekli, da želijo izvrševati in izpolnjevati pričakovanja volivk in volivcev in prepričana sem, da bodo v skladu s tem tudi ravnali. Svojo vizijo so predstavili na matičnih odborih, ti so usmeritvam in nalogam po posameznih področjih izrekli pozitivno soglasje in se tem potrditev posameznih kandidatov. Od tu najprej se začenja trdno delo. Prepričana sem, da bo uspešno. Novi ljudje vedno prinašajo novo energijo in predsedniku vlade z novo ekipo želim veliko pozitivne energije in uspešnega vodenja Slovenije, da ta postane razvita družba enakih možnosti za vse in ena najuspešnejših držav Evrope. Hvala.
Hvala kolegici Jeraj. K besedi vabim gospoda Mira Petka.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi prisotni! Sam bi segel nekoliko v preteklost, da bi morebiti laže razumeli sedanjost in da bi mogoče laže razumeli tudi dejstvo, zakaj je dosedanja vladajoča elita tako gladko izgubila na volitvah. Na konstitutivni seji tega sklica parlamenta so predstavniki vlade, ki se danes poslavljajo s položaja, govorili o zgodbi o uspehu. Poročilo o izvajanju regionalne politike, ki je objavljena v Poročevalcu, dne 28. oktobra 2004, govori o tem, da Koroška nikakor ni bila zgodba o uspehu. V vseh elementih razvoja je bila Koroška potisnjena na obrobje te dežele, te države in vladajoča elita v Ljubljani se je na Koroško spomnila le takrat, ko je bilo potrebno iz centra na obrobje izvoziti kakšno afero. Spomnimo se samo slovite afere Vič-Homec. Povzel bi nekaj dejstev, ki so zapisana v tem poročilu. V lanskem letu se je v koroški statistični regiji brezposelnosti v primerjavi z letom poprej povečala in je znašala 12,6%, ker je seveda nad slovenskim povprečjem. V strukturi brezposelnosti ta regija odstopa po primerjalno najvišjem deležu iskalcev zaposlitev zaradi stečajev. Na Koroškem je nadpovprečno primanjkljaj delovnih mest. Rast BDP je bila v zadnjih letih najšibkejša prav na Koroškem in danes BDP za 20% zaostaja za republiškim povprečjem. V letu 2001 in 2002 je bil BDP med najnižjimi v državi. Plača na zaposlenega je na Koroškem primerjalno med najnižjimi v državi, med najnižjimi tudi dodana vrednost na prebivalca. Stroški dela na zaposlenega so nadpovprečni in med najnižjimi, toda delež stroškov dela v dodani vrednosti je med najvišjimi in še bi lahko našteval. Skratka, Koroška v času te vlade ni bila zgodba o uspehu in Korošci polagajo veliko upanja v novo vlado Janeza Janše. Omenil sem že stečaje, zaradi katerih so mnogi Korošci ostali na cesti. Mnogo teh stečajev koroških podjetij je bilo skrbno načrtovanih zaradi kasnejše delitve stečajnega plena. In na ta stečajni plen se je nekako prisesala ta ozka koroška elita. Podjetja, ki so se v čudnih okoliščinah znašla v stečaju, je kar za ličen telefonski imenik, če začnemo od prevaljskega Stroja, železarske družbe Jeklo livarna, pa tja do Avtoprevoza Dravograd, Okusa, Radlje in še bi lahko naštevali. Mnogi delavci so ostali brez lastnine, ostali so brez zaposlitve, brez poplačila iz stečajne mase. In ker siromaka nesreča tepe dvakrat, se je na Koroškem pojavil stečajni upravitelj, ki je seveda pridno posojal denar podjetja Stavbenik Prevalje sloviti prosuli družbi Pompe. Dandanes gre že za okoli 150 milijonov tolarjev. Kot je znano, ta družba Pompe je pa tako ali drugače dolžna podjetjem okoli 1,3 milijarde tolarjev. In da bo ironija še večja, ta isti stečajni upravitelj svetuje koroškim delavcem v okviru svobodnega sindikata Koroške. V teh letih skorajda nihče od teh direktorjev, ki so tako ali drugače zavestno pripeljali ta podjetja do stečajev, ni odgovarjal. Zaradi sumljivih privatizacij, ki jih je bilo na Koroškem nič koliko, je menda bil pravnomočno obsojen do sedaj le en direktor. In še ta direktor je v letošnjem letu kandidiral na volitvah, na listi Združene liste. Ni bil izvoljen. Mežiška dolina in ostali del Koroške je še vedno zelo odvisen od jeklarstva, ta pa je v državnih rokah. Danes sta ostali za prodajo in privatizacijo samo še dve družbi, to je Metal Ravne in Noži Ravne na Koroškem, in tako za Ravne kot za celotni sistem Slovenskih železarn Korošci pričakujemo, da bo nova vlada v prihodnosti našla poštene lastnike, ki bodo za to premoženje pripravljeni plačati poštene denarje, in da bodo zagotovili predvsem razvoj in delovna mesta. In da bo nova vlada, v to prav tako polagamo veliko upanje, iz teh železarn odstranila ljudi, ki so doslej tem železarnam ali v preteklosti ali pa delajo škodo še dandanes. V teh dvanajstih letih, kar je potekala sanacija in privatizacija Slovenskih železarn, je bilo prodano mnogo premoženja, javnost pa še vedno ne ve za prodaje, za nekatere podrobnosti, kot je prodaja Armatur Muta, kjer je šlo za tipično kravjo kupčijo, kot ni znano, kakšna je v resnici bila kupnina od družbe Jeklo Štore, zakaj je bila tako smešno nizka kupnina za ljubljanski Aunel [[?]] . Javnost še vedno ni seznanjena, da je v železarski družbi Copo Internationall v New Yorku, ki je tudi v lasti Slovenske železarne, neznano kam izpuhtelo 2 milijona dolarjev. Mož, ki je v tem podjetju uradoval sredi elitnega Manhattna, se danes že pojavlja v Slovenji in prevzema nova podjetja. Zato pa je Koroška na drugi strani v samem slovenskem vrhu pri samomorih. V letošnjem letu, vse do današnjega dne, je bilo na Koroškem 25 samomorov, kar pomeni 33 samomorov na 100 tisoč prebivalcev. In glede samomorov sodi Koroška v sam slovenski vrh. Vemo pa, da je Slovenija med prvimi desetimi državami glede obremenjenosti s samomorom na svetu. Drži, samomorilnost je zelo zapleten pojav in zavedam se, da ga ne moremo razlagati le z enim vzrokom. Toda tudi strokovnjaki so si enotni, namreč da tudi družbene značilnosti okolja, kot so dohodek na prebivalstvo, kot je stopnja brezposelnosti, kot je revščina in podobno, povečujejo samomorilno tveganje. Vse to je prisotno na Koroškem, kar sem omenil že v prvem delu nagovora, in vse to bo morala nova vlada na čelu z Janezom Janšo popraviti. Včeraj smo lahko spremljali ministra za notranje zadeve doktorja Rada Bohinca na njegovi tiskovni konferenci. Dejal je, da je Slovenija varna država. Varna država - kakor za koga. Zame ni. Bohinc, doktor Bohinc je zamolčal vse svoje slabosti dosedanjega vodenje ministrstva za notranje zadeve in zamolčal je tudi obsežno pismo, ki so ga napisali policijski sindikalisti, ki niso zadovoljni z razmerami v policiji. Zamolčal je tudi presenetljivo prakso generalnega direktorja slovenske policije, ki se dobiva s posamezniki, ki ogrožajo varnost ljudi, in jih mora zaradi groženj varovati policija, katere direktor je ravno gospod Anželj. Ta je, denimo, v Dnevniku [[bilo je 23. oktobra 2004]] rekel, da se lahko v svojem zasebnem življenju dobiva s komerkoli, ki ni varnostno problematičen. Upam, da bo novi minister za notranje zadeve pazljivo proučil, kaj gospod generalni direktor slovenske policije pojmuje pod terminom "varnostno problematičen", in ga bo prijazno poučil, da je generalni direktor policije generalni direktor tudi takrat, ko zapusti stavbo na Štefanovi. Naj strnem. Koroška v zadnjih dvanajstih letih nikakor ni bila zgodba o uspehu in Korošci upravičeno pričakujemo od te vlade, da bo ta razmerja spremenila in da bo Koroški vrnila nasmeh. Zato bom glasoval za vlado Janeza Janše. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Petek. K besedi vabim kolegico Mojco Kucler Dolinar.
Spoštovani predsednik vlade, podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana kandidatka za ministrico in kandidati za ministre! Za razliko od nekaterih sem sama vesela in ponosna, da je naša skupina sooblikovala tudi po strokovni ravni to vlado. Dr. Andrej Bajuk, mag. Janez Drobnič, dr. Jure Zupan in ne nazadnje dr. Lovro Šturm so ljudje s strokovnimi referencami, predvsem pa ljudje, ki ne mislijo le nase. Po tem, kar sem videla in slišala na sejah matičnih odborov, in po predstavitvah nekaterih kandidatov sem se prepričala, da so pripravljeni in sposobni, predvsem pa voljni delati za skupno dobro. In želim si, da bodo to moje pozitivno mnenje tudi upravičili. Očitke nekaterih članov odbora, ki smo jih slišali tudi danes, da se preveč držijo besedila koalicijske pogodbe, sem sama videla kot pozitivne, kot potrditev tega, da njihovi osebni pogledi niso zelo različni od tistega, kar je zapisano v koalicijski pogodbi, in bi se prej kot ne ustrašila, če bi bilo tako. Ne nazadnje smo se volivke in volivci odločili na podlagi volilnih programov. Ob splošnem pomanjkanju pravne kulture, pri čemer je še kako pomemben zgled, sem z zanimanjem poslušala ministrskega kandidata za pravosodje, dr. Lovra Šturma. Veseli me, da se tu vsi strinjamo, da gre nesporno za strokovnjaka, ne le teoretičnega, temveč tudi praktičnega, in po mojem mnenju se je to razbralo tudi iz njegove predstavitve. Zaveda se ne le sodnih zaostankov na splošno, kot so mu nekateri očitali, temveč konkretno razmišlja o tem, kako bi se kazenskim sodnikom in sodnicam omogočila izvedba narokov, ki jih zaradi nediscipline in izostankov obtožencev pogosto ne morejo opraviti. Pa kako bi se kupi spisov na mizah, pretežno sodnic, na izvršilnem oddelku zmanjšali na račun racionalizacije izvršilnega postopka, vendar ne v škodo dolžnikov oziroma upnikov. Spodbuden se mi zdi njegov pogled, kar se tiče tehnične opremljenosti sodišč in nadaljnje informatizacije. In res si želim, da sodnikom in sodnicam, ki smo jih potrdili na včerajšnji seji, ne bi bilo potrebno prekinjati naroka zaradi izvedbe dokaza, ogled video kasete zato, ker kot so mi rekli, na ljubljanskem sodišču je edini televizor z videorekorderjem v drugi razpravni dvorani, kjer prav tako teče obravnava. Všeč mi je, da se kandidat zaveda, da ni le sodnik tisti, od katerega je vse odvisno, je pa marsikaj. Tudi zakonodaja mora omogočiti učinkovito vodenje sodnih procesov ter odgovorno in strokovno odločanje. In sama sem prepričana, kolega dr. Pavliha, da je v tem iskati odgovor na vprašanje, zakaj je malo prijav za strokovne sodelavce na sodiščih, ki sledijo potem logičnemu napredovanju v sodnike. Doslej smo priča, da se ob izgubljenem primeru tožilci izgovarjajo na policijo, policija na tožilce in sodnike, češ da so ti nesposobni. Tukaj kandidat za ministra vidi rešitev v še večjem sodelovanju tožilstva s policijo, pa tudi v sledenju spisov in ne nazadnje bi bilo dobro tudi natančneje proučiti v postopku storjene morebitne napake. Iz napak se človek res največ uči, vendar pa ni dobro, če jih ponavlja. Ministrstvo za pravosodje si bo prizadevalo, da poišče sodelovanje vseh vpletenih subjektov, ki na področju pravosodja delujejo. In seveda bo koristna izmenjava dobrih praks, oblikovanje priporočenih in obveznih standardov za izvajanje postopkov in podobno. In ne nazadnje je tukaj naloga tudi na nas, da bomo te pozitivne ideje kot zakonodajno telo, ko bo to potrebno in smiselno za najširši krog ljudi, tudi podprli. Tako bomo pri tem pred skupnim izzivom vse tri veje oblasti, sodna, izvršilna in zakonodajna. Upam, da s končnim ciljem povrniti zaupanje v sodstvo. Tako vam, spoštovani kandidat za pravosodnega ministra, in vsem ostalim kandidatom želim veliko volje pri uresničitvi zadanih ciljev, predvsem pa, da se ne bi več dogajalo, kot sem nekje prebrala, da bi iz poštenih ljudi delali omahljive liste. Hvala lepa.
Hvala vam. K besedi pa vabim kolega Davorina Terčona. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani premier, kjerkoli pač ste že v tem trenutku! Sam bom presojal to vlado na osnovi programa in seveda sem že presojal tudi med drugim na osnovi zaslišanja na matičnih delovnih telesih; in seveda njihovo kompetentnost. Kar se tiče zaslišanja, moram reči, da se je ustvaril en vtis v opoziciji, kateri pripadam sedaj, o neki medlosti. Vsekakor se je pri nas po mojem udomačil stereotip, da mora opozicija streljati z vsemi topovi, da se mora posluževati, če je potrebno, tudi diskvalifikacij, demagogije, aferaštva. Seveda jaz lahko rečem, da si tako ne predstavljam opozicijske vloge, in tega pač ne pričakujte od mene ali pa od naše opozicije. Mi bomo seveda potrebno kritični in bomo opozarjali na probleme, jih bomo tudi odpirali, če bo tako potrebno, vendar bomo pri tem tudi konstruktivni s predlogi in seveda tudi podprli pozitivne rešitve. Pri kompetentnosti predlagane ekipe, o kateri se mnogokrat govori, bi rekel, da bode nekako v oči dejstvo, da je v tej kompetentni ekipi ena od kompetentnih kandidatk odstopila še prej, kot je prišlo do imenovanja. Jaz se seveda sprašujem, ali je še kaj takih kompetentnih kandidatov s podpisanim etičnim kodeksom, ki nam lahko pripravijo še kakšno tako presenečenje v kratkem času. V ekipi je tudi kandidat, o katerem se je pisalo, za zunanjega ministra, ki je bil že, nekateri rečejo celo večni zunanji minister, o katerem se je pisalo, da pač mu je postalo pravilo menjava političnih opcij in obveza spreminjanje stališč. Na svoj način so o tem kandidatu povedali tudi volivci v svojem volilnem okraju s svojo veliko nepodporo, bi rekel. Veliko je bilo rečeno in pisano tudi na račun in rovaš kandidatke za ministrico za kmetijstvo. Jaz bi lahko dodal še en kamenček v tem mozaiku iz njenega delovanja v skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ko je bila s strani sklada podpisana ena pogodba, z zavodom za pogozdovanje, ki se je potem preoblikoval v gozdno gospodarstvo in zavod, in kjer je bilo izločeno veliko hektarov zemljišč, ki so potem v masi za privatizacijo. Čeprav je bil velik del teh zemljišč vnesen v prostorske plane občine Sežana, in bi, kot vemo, ker smo sprejeli tako zakonodajo, moral postati občinska last. In seveda tukaj obstaja določen sum o teh postopkih. Zadeva je pred sodiščem in videli bomo, kako se bo zadeva tudi končala. Vsekakor obstaja neko dovolj trdno sumničenje, da je šlo za kakšne čudne stvari. Mnogo se je pisalo in govorilo, tudi na današnji seji, o kandidatu za ministra za notranje zadeve. Poslušal sem gospoda Kovačiča in seveda mislim, da vsak državljan v tej državi ima pravico da kandidira na pomembne funkcije. Tako tudi predlagani kandidat. Pa vendar moram reči, da sami v SDS-u, in tudi gospod premier, ste se sprijaznili z dejstvom, da bomo v naši demokratični državi imeli na obrambnem ministrstvu nevojaka. In da imamo civilista. Torej, zakaj so v tem primeru torej vojaki prikrajšani, da ne morejo zavzeti te funkcije? Gre za sporočilo, ki nima primere, kolikor je meni znano, v demokratičnih družbah, da vojak prihaja na represivni organ, in oficir. To je pomembno! Ne da bi se spuščal v njegove kompetence, čeprav je res, da ga spremljajo neke zadeve, ki niso v javnosti dokončno razčiščene, pri tem mislim na sarajevski primer in tako naprej. [[Znak za konec razprave.]] Moral bom maksimalno skrajšati. Samo zaključno misel. Vedno znova, ko se oblast premika z leve proti desni, povlečete ven in prekinjate s preteklostjo. To je v redu. Prekinjale so že nekatere druge vlade, sedaj se ponovno prekinja s preteklostjo. Mi vam bomo na voljo dali higienski rok 100 dni, vi pa prosim, in nastavke imate dobre, poskrbite, da bo ta prekinitev koristna za državljane in da bo vaša vlada vzdržala pred parlamentom in pred volivci, bodisi več kot dve leti bodisi več kot šest mesecev. Hvala lepa.
Hvala, kolega Terčon. K besedi vabim kolegico Bredo Pečan.
Gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi, cenjeni gospod predsednik vlade. Danes je dan, ki si ga bomo morali državljanke in državljani dobro zapomniti, saj bo koalicija desnih strank, okrepljena s Stranko upokojencev končno prevzela odgovornost, ki si jo je želela že polnih 14 le, pravijo pa da, celo polnih 59 let. Zato seveda ni moč ugovarjati besedam predsednika vlade gospoda Janeza Janše, da so pred temi strankami, pred to koalicijo in pred to vlado priložnosti, kakršnih do sedaj še nikoli niso imeli. Kakšne pa so priložnosti za občine? Koalicija sicer res ocenjuje, da je za sedanje pristojnosti in naloge občin primerna poraba v občinah premajhna za tretjino. Ali bo poskušala zagotoviti postopno izboljšanje finančnega položaja občin, toda le v okviru javnofinančnih možnosti? Prav skozi odnos te koalicije do financiranja občin se kaže tudi njihov resnični odnos do socialnih stisk naših državljank in državljanov. Težko bi namreč verjela, da koalicija tako slabo pozna pristojnosti občin, da ne ve, da občine levji delež svojih proračunov porabijo za blaženje socialnih stisk občanov. Podobno kaže tudi pri varstvu okolja. Ali koalicije res ne ve, da gre glavnina investicij do leta 2008 iz občinskih proračunov na področju ravnanja z odpadki in čiščenje odplak v breme občin? Zato seveda tudi ne morem verjeti, da so mnoge obljube nove vladne koalicije o izboljšanju življenjskih razmer za državljane in državljanke Slovenije mišljene resno, da koalicija in njen predsednik ne držita fige v žepu. Verjamem pa, da bodo vsi tisti, ki so 3. oktobra glasovali za desnico v prepričanju, da jih čakajo ob spremembi oblasti same dobrote, kaj kmalu ugotovili svojo globoko zmoto in njih razočaranje bo veliko. Zato sem ponovno vesela, da se je Združena lista socialnih demokratov ognila sodelovanju v tej koaliciji, ki gradi svoj program na meglenih obljubah, ki sestavljajo svojo vlado izključno na strankarski pripadnosti, ne da bi kandidati imeli potrebne osebnostne, strokovne ali izkustvene reference. Izjeme so in manj kot prstov na eni roki je kandidatov, ki izpolnjujejo visoka merila za ministre resna in ugledne državne, članice Evropske unije. Priložnosti so res velike, a dvom o kompetentnosti vlade je tolikšen, da ni verjetno, da bo v času njenega vladanja imela Slovenija, domovina nas vseh, možnost vse te priložnosti tudi izkoristiti. Kdo so torej ti, pred katerimi so priložnosti? Počakajmo, spremljajmo, preverjajmo. Šteli bomo cvetove tisočerih obljub in opozorili na vsakega, ki se bo razblinil v megli. V meglo, ki duši državljane in daje možnost vsem, ki znajo ribariti v kalnem.
Hvala, kolegici Pečan. Za lažjo orientacijo, predvsem za tiste, ki so še prijavljeni k besedilu, bom prebral štiri naslednje razpravljavce, ki so zamenjali svoj vrstni red. Namesto kolega Pukšiča bo prvi dobil besedo kolega Zver. Nadalje, namesto kolega Krambergerja kolega Prevc, gospod Luci seje razpravi odpovedal in namesto kolegice Marjetke Uhan bo besedo dobil Alojz Sok. Prosim, če gospod Zver podate stališče. Hvala.
Spoštovani gospod podpredsednik! Hvala za besedo. Želel bi čisto na kratko, ker imamo še čisto malo časa za razpravo v naši poslanski skupini, samo odgovoriti na nekatere očitke, da bo nova vlada koalicija uvajala ideologijo v šolo. Jaz bi želel poudariti, da si bom prizadeval za to, da bo ta šola postala - ne ideološka. In če je katero načelo pri tistih, ki ste opozarjali na to, da je nevtralna šola tudi, če se tudi vi zavzemate za to načelo, moram reči, da tukaj imamo uglašena stališča oziroma enako vrednotimo šolo. Je pa dejstvo, da si bo za tako šolo potrebno šele prizadevati. Kar se tiče uvajanja zasebnih šol. Menim, da uvajanje zasebnih šol na različnih nivojih ni nič slabega, prispeva h konkurenci in tudi večji kvaliteti šolske ponudbe. Seveda pa ni mogoče popolnoma jasno postaviti nekega razmerja, saj ne moremo dirigirati, kolikšen procent bomo postavili v zasebne šole in kolikšen procent bo teh javnih. Potrebno bo pač sprostiti proces in bomo videli. Še posebej pa je to zelo pomembno na višjih in pa še visokošolskem prostoru, da se proces, večanje konkurence pospeši in s tem bomo tudi dobili večjo kakovost. Naš cilj je, da bo v mandatu, ki je pred nami, manj diskriminacije in da bo uresničljivost človekovih pravic in svoboščin v tem času večja. Ni pomembno kolikokrat je ta beseda zapisana v koalicijski pogodbi, pomembno je, da bomo lahko ob koncu mandata ugotovili, da se je uresničljivost človekovih pravic in svoboščin povečala in stopnja diskriminacije, razno raznih diskriminacij, zmanjšala. To je tudi največ, kar lahko naredi ta nova ekipa v naslednjem mandatu. Hvala lepa.
Hvala. K besedi vabim kolega Mihaela Prevca.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predsednik vlade, spoštovana kandidatka in kandidati za ministre, cenjene poslanke in poslanci! Ker mi je odmerjen čas, dovolite samo nekaj besed. 3. december je bil danes že kar nekajkrat omenjen kot rojstni dan največjega slovenskega pesnika in seveda potrdili bomo vlado. Resnično priložnost za veselje! In 3. oktobra so bile tudi parlamentarne volitve, na katerih so se na novo premešale politične karte. Rezultat tega so novi obrazi v ekipi bodočih ministrov, ki bodo v naslednjih letih tvorili izvršilno oblast Republike Slovenije. V preteklih dneh ste svojo vizijo dela, spoštovani kandidati za ministre na posameznih resorjih, prestavili na pristojnih matičnih odborih, kjer smo se poslanci lahko prepričali, da je ministrski predsednik sestavil dobro ekipo. V tej ekipi sta tudi člana Slovenske ljudske stranke, gospod Janez Podobnik in gospod Janez Božič. Prepričan sem, da bo gospod Janez Podobnik s svojim velikim političnim znanjem in s svojimi izkušnjami odlično vodil ministrstvo za okolje in prostor in prav tako gospod Janez Božič s svojimi izkušnjami na Darsu zelo dobro vodil ministrstvo za promet. V svojih nastopih ste pokazali, da dobro poznate naloge, ki vas čakajo, predvsem pa ste izrazili veliko odločnosti in poguma, ki ga boste potrebovali in ki bo vaš stalni spremljevalec. Kljub temu da izhajate iz drugačne politične opcije od prejšnje vlade, pa v vaših nastopih ni bilo čutiti groženj o radikalnih spremembah; na račun prejšnje vlade je bilo slišati celo pohvale. So pa kandidati za ministre na zaslišanjih jasno povedali, kaj je treba izboljšati, spremeniti in nadgraditi za bolj učinkovito funkcioniranje države na vseh področjih. Prepričan sem, da se novi vladi ne bo zgodilo tisto, kar se je zgodilo odhajajoči, saj je povsem izgubila občutek za dialog in si z arogantnim odnosom do opozicije zaprla pot do boljših zakonov in izpeljavo številnih nerešenih problemov, predvsem tistih z ideološkim predznakom. Novo vlado bom vsekakor podprl. Bodočim ministrom pa želim veliko poguma, modrosti in predvsem politične širine. Hvala.
Hvala vam. K besedi vabim kolega Korena. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik vlade, kandidatka za ministrico in kandidati za ministre, lepo pozdravljeni! Zelo zanimivo mi je bilo danes spremljati to razpravo o kandidatih za ministre in ministrico. Zanimivo se mi zdi, da danes nisem zaznal 100% delitve na pozicijo in opozicijo. To sem zasledil prav pri razpravi za ministra za zdravje, gospoda Bručana, kjer je na eni strani bila s strani LDS-a podana zelo negativna ocena, na drugi strani sem pa vesel, da je moj znanec, kolega gospod Bojan Kontič, ki je tudi opozicija, za moje pojme dal zelo dobro relativno pozitivno oceno gospodu Bručanu. In jaz sem tega vesel, da vidimo dobre stvari, če so dobre stvari. Sam sem bil na zaslišanju gospoda Bručana in lahko rečem, da je bila njegova predstavitev na visokem nivoju in da bo ministrstva za zdravje uspešno vodil, da bo storil vse, dejansko, kolikor bo imel moči, da bo stvar šla v pozitivni smeri. Na zaslišanju je poudaril, da je potrebno uvoziti določeno število zdravnikov, da je tukaj stanje tako, da ne obvladuje potrebne situacije. Jaz sem zato precej razmišljal o družinski politiki. Sam imam tri otroke, pa vem, da je to še premalo, da bi bilo dobro imeti še več, pa ne zato, da bi danes imeli zadosti zdravnikov, ampak resno razmišljam, če bodo trendi šli tako naprej, kot je naše trenutno stanje in trendi v Sloveniji, se Sloveniji kot taki slabo piše. Druga stvar, ki bi jo želel poudariti, je socialna politika. Ocenjujem, da je stopnja oziroma da je ta politika vseskozi v Sloveniji dobra. Tukaj moram pohvaliti tudi vse dosedanje vlade, da so se na tem področju trudile, da so uspešno in dobro delale. Prepričan pa sem, da bo tudi novi minister za delo, družino in socialne zadeve gospod mag. Janez Drobnič uspešno nadaljeval to delo. Je pa res, da bom pri socialni politiki opozoril na eno stvar. Na tem področju sam opažam precej zlorab, da dejansko dobivajo določene podpore in subvencije ljudje, ki do tega niso upravičeni. Na sejah občinskega sveta, ker sem tudi svetnik, se najpogosteje razpravlja o tej zadevi, ko sprejemamo nove cene za vrtce. Tu svetniki v občinah dejansko ugotavljajo, kako se ravno to subvencioniranje svetnikov, verjetno, bom rekel, malo pomanjkljive zakonodaje oziroma ker ni rešeno to, da se zlorabljanje ne bi moglo izvajati. Glede socialne politike bom ponovil, ker je pred mano en predhodnik to že povedal, pa to ni problem socialne politike, to je prav, da je tako, kot je, ampak problem plač, se pravi, te najnižje plače pri nas so dejansko prenizke. Ljudem se namreč ne izplača delati. Človek ne zagrabi za delo, ki bi ga dobil, ker ima po drugi strani te socialne transfere večje, kot pa bi bil njegov zaslužek, če bi delo sprejel. Da ne bom predolg, in da se ne bom preveč ponavljal. Glede dela in delovnih mest bi izpostavil še eno stvar. To je delo na črno in siva ekonomija. Jaz sem pričakoval, da bo danes vsaj kdo tudi to problematiko izpostavil. Ta problematika je v Sloveniji prisotna. Vem, da je to zelo kislo jabolko, v katero bo treba ugrizniti, ampak tudi na ta način lahko naredimo, da bo več ljudi zaposlenih. Končal bom s tem, da bom vlado danes podprl. Jaz mislim, da so vsi ministri dovolj dobri, da zaslužijo mojo podporo, da so tako politično kot strokovno na dovolj visokem nivoju. Vesel sem izjav dosedanje vlade, da puščajo vsa ministrstva v zadovoljivem stanju, in jaz upam, da bo nova vlada z veseljem tako stanje prevzela in tudi uspešno nadaljevala. Hvala.
Hvala, kolega Koren. K besedi pa vabim kolega Ruglja.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim, in tudi tistim, ki nas opazujejo mogoče. Čestital bi predsedniku Janezu Janši, da je sestavil tako vlado. Vem, da bo ta vlada predvsem delala in mogoče manj govorila. Dotaknil pa bi se mogoče zgodbe o uspehu, ki jo poudarja vladajoča, bivša koalicija. Mislim, da ni vse tako rožnato oziroma je daleč od tega. Vsi se pogovarjajo o bruto proizvodu, kako raste, vse drugo, nihče pa se ne vpraša, kakšen je naš bruto dolg. Naš bruto dolg iz leta v leto narašča. Kakšna je naša zunanjetrgovinska bilanca? Vsako leto imamo skoraj za milijardo dolarjev novega zunanjetrgovinskega primanjkljaja. Če je to tista popotnica, s katero se nekateri hvalijo, je to zelo, zelo slabo. Potem bi se mogoče dotaknil usmeritev, ali leva ali desna usmeritev. Že kar dolgo tukaj poslušam, kaj je levo, kaj je desno, ampak nekako so me učili v šoli, da desnica predvsem zagovarja kapital. Mislim, da ta vlada je daleč od desne vlade, kajti ta vlada ne obvladuje kapitala. Ve se, kdo v tem slovenskem prostoru obvladuje kapital. Zato bi predlagal, da ne zavajate več poslušalcev ali mogoče gledalcev na televiziji s takimi stvarmi. Nekateri so se spraševali, kje bomo vzeli, da bi dajali. Mislim, da se bo treba obnašati dosti bolj varčno. Poznamo mnogo, mnogo denarja, ki se ga je razgubilo bog vedi kje, od razih afer, da ne bi našteval, mogoče prodaje tudi električne energije po tri tolarje, poslušalci bodo vedeli, kaj to pomeni, za nekatere, predvsem za domače je to parkrat dražje. Tako takšne stvari, mislim, da se morajo končati. Potem bi se mogoče dotaknil šol. Zakaj ljudje ne obiskujejo nekaterih poklicnih šol, kot so poklici mizar, električar, strojnik ali kaj podobnega? Vsi vemo, da se je v zadnjih desetih letih povečal vpis na filozofski fakulteti za trikrat. To nam točno pove, kaj se v naši državi bolj splača delati. Sam prihajam s področja Posavje, kjer je bazična industrija, kjer se dela, ampak žal se delati ne splača več, vse bolj se splača kaj drugega. Tako bi zaključil. Ta vlada, sem prepričan, da bo delala dobro, v dobrobit Slovenije, predvsem naših državljanov, in vem, da bodo s svojimi dejanji dokazali, da smo izvolili pravilno, zato jim bom z veseljem čestital čez čas, ko bodo izvoljeni. Hvala lepa.
Hvala vam. K besedi pa vabim gospoda Jelena. Gospod Ivan Jelen.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik državnega zbora. Predsednik vlade, kandidati za ministre, poslanke in poslanci! Osebno podpiram celotno ekipo kandidatov za ministrico in ministre koalicije Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Stranke upokojencev. Menim, da je to resnično optimalni dosežek zadnjih državnozborskih volitev, demokratičnih sprememb in usklajevanj med prej omenjenimi koalicijskimi partnerji. To je način verodostojnosti, stabilnosti in hkrati garant strokovnosti v sklopu neodvisnih kandidatov, ki so me v svojih poprejšnjih nastopih v odborih prepričali. Dovolj je bilo obljub in neizpolnjevanj tistega perečega socialnega položaja državljank in državljanov, ki so dolgo upali in končno izglasovali spremembo na politični ravni, katere so si že dolgo želeli. Imamo svojo demokratično državo in pokončno držo v njej. Še vedno dograjujemo demokratična načela in izoblikujemo družbo. Podobo naše države bomo tudi v prihodnosti gradili v obliki dobrega in učinkovitega dela naše na novo postavljene in želene vlade, na zaupanju, ki ga bomo danes oddali strankam že izoblikovane koalicije na spoštovanju do vseh predlaganih kandidatk in kandidatov za ministre, njihove visoke strokovnosti in učinkovitosti, ko so jo že do sedaj kazali v svojih delovnih okoljih, kjer so postali prepoznavni, opazni ter vredni zaupanje gospoda mandatarja. Danes osebno pričakujem večinsko podporo za predlagane ministre. Omogočimo jim, da pokažejo svoje sposobnosti pri delu v okviru svojih ministrstev. Tako bomo prišli do kvalitetne vlade, ki je bila predhodno dogovorjena s koalicijsko pogodbo in katero želim tudi sam podpreti, vse v interesu, da čim prej pričnemo z delom, da se dokažemo, da z učinkovitimi ukrepi zagotovimo varnejše in lepše življenje državljank in državljanov. Pametno bi bilo, da kar z največjo večino podpremo predlagano vlado, ji damo zaupanje. Po določenem času pa jih bomo vprašali, kaj so postorili, vsak s svojega delovnega področja, ki ga bodo pokrivali v sklopu vlade in svojih resorjev. Tudi demokratična stranka upokojencev je vključena v to koalicijo, zato imamo možnost strpnega in preudarnega delovanja. V koaliciji želimo nositi del odgovornosti za delo, ki nam je bilo zaupano. Svoje delo bomo opravili odgovorno v dobrobit naših volivk in volivcev, ki so nam zaupali mandat. Trudili se bomo za učinkovitost našega sistema in za večjo gospodarsko rast, ki je predpogoj za boljše življenje naših državljanov. Naša naloga bo sproti opozarjati na neizpolnjene koalicijske pogodbe, s strokovno prepričljivostjo pa bomo zagotovili učinkovito delo parlamenta in vlade. Demokratična stranka upokojencev je ponosna, da si je s pogajanji dogovorila tisto, kar bi bilo zunaj nje nemogoče oziroma ne bi mogli izpolniti obljub iz predvolilnega časa. Upam, da se je naš interes dokazal, saj smo interesna stranka starejše generacije ljudi, ki želi tvorno in preudarno sodelovati v sklopu dobrega za izboljšanje položaja mladih, za soustvarjanje lepše prihodnosti vseh državljanov Republike Slovenije. Mislim, da možnosti za dokazovanja obstajajo. Upam, da jih bomo tudi znali izkoristiti. Mi upokojenci z resorjem obrambe, kjer bomo lahko zagotavljali našim državljankam in državljanom varnost v takšni meri, da bomo na njo lahko upravičeno ponosni vsi. Predlog mandatarja, gospoda Janeza Janše, me je prepričal, zato bom tudi glasoval za predlagane kandidate za ministre Republike Slovenije.
Hvala gospod Jelen. K besedi vabim gospoda Sama Bevka.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, spoštovani zbor! Z nobeno vlado doslej tudi z vidika njene kadrovske sestave najbrž nismo bili v celoti zadovoljni. Glede na volilni sistem, ki je pri nas v veljavi, se dejanski rezultat volitev pokaže šele, ko je sestavljena vladna koalicija. Z vsakokratno kadrovsko sestavo vlade pa so povezana pred javnostjo več ali manj skrita pogajanja med koalicijskimi partnerji. Zato smo vsi z zanimanjem čakali na uradno predstavitev. Kadrovska sestava nove vlade je tudi mene kar precej razočarala. Napovedi predsednika vlade, gospoda Janeza Janše, da bodo v vlado predlagali tudi eksperte in ne strankarske kandidate, se niso uresničile. Ob predstavitvi vlade je celo dejal, da to v danih razmerah predstavlja najboljšo možno vladno ekipo. Očitno je, da je moral popustiti pred zahtevami koalicijskih partneric, pa tudi iz svojih vrst bi lahko drugače izbral. Nato kaže tudi umik ene izmed kandidatur. Nočem biti krivičen do nikogar, vladi želim, da bo delala dobro, vsebinsko pa bomo njene člane in njeno delo lahko ocenjevali po 100 dneh miru. Predstavnica poslanske skupine Slovenske demokratske stranke kolegica Eva Irgl je naredila pravi slavospev etičnemu kodeksu vlade Republike Slovenije. Zgolj zaradi podpisa pod ta dokument naj bi po njenem končno dobili bolj pošteno, solidarnejšo in pravičnejšo in prizadevnejšo vlado, ki bo delala za dobrobit vseh državljanov Slovenije in ne samo nekaterih. Podpis pod etični kodeks prav gotovo ne more škoditi, da pa bo imel takšne učinke, kot je napovedala kolegica, pa močno močno dvomim. Morda se pa motim. Ob koncu mandata te vlade sem to morebitno zmoto pripravljen tudi priznati in se seveda pokesati. Logično se mi namreč zdi, da ministri svoje obveznosti ne bodo opravljali neučinkovito, nepošteno in neprizadevno. Poleg tega bodo morali tukaj pred nami na podlagi 104. člena ustave Republike Slovenije tudi priseči, da bodo spoštovali ustavni red, da bodo ravnali po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi delovali za blaginjo Slovenije. Hvala lepa.
Hvala kolega Bevk. Predstavnika SDS-a gospoda Rudija Veršnika sprašujem, če bo izkoristil nekaj svojih sekund. Prosim, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovani predsednik [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] spoštovane kolegice in kolegi! Kot vidite ni mi usojeno, da bi povedal svoje misli. Zato želim samo reči, z veseljem bom glasoval za vlado in jo podprl. Želim ji veliko uspeha pri svojem delu. Hvala lepa.
Hvala lepa za vaše izvajanje. K besedi vabim kolega Martina Mikoliča.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Kandidatka in kandidati za ministre! Spoštovani predsednik vlade! Lepo pozdravljeni! Tako kot je bilo že danes rečeno, v koalicijski pogodbi so zapisana merila, kot so sposobnost vodenja, strokovne kompetence, dobro poznavanje področja oziroma resorja, predvsem pa vizija in motiviranost za uresničitev koalicijske pogodbe. To je samo nekaj meril za izbor vsakega posameznika nove vlade. Spoštovane kolegice in kolegi! Programi posameznih resorjev, ki so nam jih kandidati predstavili na delovnih telesih, dajejo garancijo za doseganje strateško pomembnih ciljev, ki si jih je koalicija v tem mandatu zadala, in sploh ne dvomim v ljudi, ki jih je predsednik vlade predlagal, pa če so komu všeč ali pa ne, in dvom, ali so kandidati v skladu z merili. Verjamem, da so kandidati sposobni, glede na njihovo dosedanje delo, uresničiti pričakovanja državljank in državljanov ter peljati in uresničevati programe, med katerimi so gotovo najpomembnejši: vzpostavitev ugodnih razmer za pospešitev gospodarske rasti z izboljšanjem davčnega in administrativnega okolja; povečanje in zagotovitev večje učinkovitosti vlaganj v znanost in tehnološki razvoj; zagotoviti gospodarnejšo javno porabo ter gospodarno upravljanje z državnim premoženjem - še enkrat pravim, zagotoviti gospodarnejšo javno porabo; proračunsko prestrukturiranje zaradi vstopa Slovenije v integracijske procese, ki bo omogočilo zagotavljanje sredstev za sofinanciranje prilivov iz evropskega proračuna; zagotavljanje stabilnega sistema pokojninskega in zdravstvenega varstva; izboljšanje razmer za oblikovanje in razvoj družin; ustvarjati varno, prijazno in zdravo življenjsko okolje; uspešno uveljavljanje Slovenije v svetu in lahko bi še marsikaj naštel. Spoštovani! Poleg strokovnosti posameznih kandidatov pomeni, kot je bilo danes že slišati, podpis etičnega kodeksa večje zaupanje do vsakega posameznika kot tudi skupne vlade v smislu za skupno blaginjo in boljšo kvaliteto življenja v Sloveniji. Zato bom kandidate tudi podprl in jim tudi iskreno čestitam! Bi pa ob koncu, če mi dovolite, glede na to, da je bil danes že večkrat današnji dan kot dan kulture, sam izrekel kulturno gesto, da se želim kot župan lokalne skupnosti iskreno zahvaliti za sodelovanje poslancem, ki se danes poslavljajo. Z nekaterimi smo sodelovali manj časa, z nekaterimi dalj časa, z nekaterimi več mandatov, z nekaterimi uspešno, z nekaterimi malo manj uspešno. Hvala.
Hvala vam, kolega Mikolič. K besedi vabim gospoda Kumra.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predsednik vlade! Vsakomur, ki je vsaj enkrat od blizu sodeloval pri sestavljanju koalicijske vlade, je jasno, da je končni rezultat, se pravi, kadrovski, poimenski predlog ministrske ekipe po nenapisanem pravilu bistveno različen od načel in temeljnih ciljev ter kriterijev, ki so zapisani, naj bo to v koalicijski pogodbi ali koalicijskem sporazumu. Zato ni nič presenetljivega, da se današnji predlog vlade na podlagi opravljenih predstavitev pred matičnimi odbori ne sklada z zapisanimi merili, ki ste si jih zapisali sami v preambulo koalicijske pogodbe, o dobrem poznavanju področja, strokovnimi kompetencami, vizijo in motiviranostjo, predanostjo delu v javno korist, integriteto in spoštovanje zapisanega etičnega kodeksa, in voditeljskimi sposobnostmi in lastnostmi. Ti kriteriji so bili lahko iskreni, ali pa le pobožna želja mandatarja, ali pa zbor nekih teoretičnih kriterijev, ki pač sodijo na začetek v preambolo takšnega dokumenta, kot je koalicijska pogodba. Zato seveda je povsem jasno in nedvoumno, da je izbor ministrov in ministrice, seveda tudi potrditev v tem najvišjem zboru, predvsem stvar in v rokah vladajoče koalicije. Kar predlagate, morate tudi danes potrditi. Tudi če bi zanemarili oceno in ugotovitev, da je vsebina koalicijske pogodbe skupek neusklajenih, materialno neovrednotenih in velikokrat tudi protislovnih ciljev in želja, se tudi večina predstavitev kandidatov in kandidatk pred matičnimi odbori ni razlikovala od te ocene. Nekateri kandidati so bili boljši bralci koalicijske pogodbe, nekateri slabi, nekateri so jo pa, sklepajoč po odgovorih na postavljena vprašanja, tudi slabo predhodno prebrali. Če si je koalicija na začetku koalicijske pogodbe zapisala, da bo zavezana načelom trajnostnega razvoja, ki v ospredje postavlja človeka in varovanje zdravega življenjskega okolja, se glede kadrovske ponudbe ministrov in ministrice, da to načelo prebrati tudi takole: da se je mandatar skupaj s predsedniki koalicijskih strank zavzel za načela vztrajnostnega kadrovskega razvoja te vlade in koalicije, ki v ospredje postavlja strankarsko lojalne posameznike. In čisto na koncu, kljub tej vrednostni oceni, ki sem jo dal, želim, da se predlagana vlada, danes po vsej verjetnosti tudi izvoljena, v naši sredini dobro počuti in se po stotih dneh svojega delovanja pripravi na skupno delo z nami. Bo nam težko. Vam in nam. Ker pa zgledi vlečejo in ker nimam predsodkov, sem si po zgledu predsednika vlade v opozicijskih vrstah nabavil nekaj primerkov WD 40, in če bo potrebno kaj odviti ali zaviti, vam bom ta WD 40 tudi posodil. Hvala.
Hvala vam, kolega Kumer. K besedi vabim kolega Horvata.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani predsednik vlade, gospod Janez Janša, spoštovana ministrska kandidatka in ministrski kandidati, spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, in vsi, ki to sejo na kakršenkoli način spremljate! Danes v tem hramu demokracije, kot radi rečemo, začenjamo pisati novo poglavje slovenske zgodovine. Res, na Prešernov rojstni dan prevzema nova slovenska vlada pod vodstvom Janeza Janše najodgovornejše naloge za razvoj slovenske države in slovenske družbe v novem mandatnem obdobju. Ob različnih primopredajah je pač tako, da odhajajoči v testamentu napišejo dosežene uspehe in lastne hvale. Redki so samokritični in priznavajo napake, kaj šele takrat, ko so posledice na primer katastrofalen upad ocen Slovenije na mednarodnih lestvicah konkurenčnosti, kot se je zgodilo s slovensko znanostjo in njenim vplivom na konkurenčnost slovenskih gospodarskih družb. Slovenija je namreč zdrknila na zadnja mesta med 60-imi državami, tja nekje na nivo Indonezije in Filipinov, Rusija in nove pristopnice v Evropski uniji pa so nas pustile daleč za seboj. V resnici nova vlada prevzema dediščino, ki ni uporabna za lizbonski cilj gradnje ene najbolj konkurenčnih držav v Evropski uniji. Novo ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo bo moralo torej slovenske davkoplačevalce prepričati, kako nujna je znanost, ki pa jo je končno treba vpreči v gradnjo inovativnega gospodarstva. Prepričan sem, da nas kandidat za ministra, dr. Jure Zupan, ko bo dobil mandat, ne bo razočaral. Enako v Novi Sloveniji povsem zaupamo kompletni predlagani ministrski ekipi, ki jo bomo seveda danes podprli in v bodoče podpirali. Med drugim tudi zato, ker se iz predstavitev sodeč predlagani ministrski kandidati še kako strinjajo s strahovito neenakomerno razvitostjo Slovenije. Osebno upam in sem prepričan, če dovolite nekoliko geografske slikovitosti, da bo nova vlada, vlada ne samo osrčju Slovenije, ampak tudi tistih krajanov v Budincih, na skrajnem severu Prekmurja in tistih, ki živijo v naselju Damelj, na skrajnem jugu Slovenije, tudi tistih, ki so na skrajnem zahodu, v Breginju in tistih, ki živijo v Benici, na skrajnem vzhodu države, da ne bodo kot velikokrat doslej imeli občutka, da so vzhodno od raja, ampak da so vzhodno v raju. Vsi veste, da mislim na Cankarjev raj pod Triglavom, ki naj bo tudi eden od motivov nove vlade. Novi vladi Republike Slovenije iskreno želim sinhronizirano delo, veliko modrih odločitev za Slovenijo. Za Slovenijo, deželo v osrčju Evrope in ne deželo na obrobju. Seveda nam tega mesta nihče ne bo rezerviral. Sami si ga moramo zaslužiti. Mostovi, ki so upodobljeni na bankovcih evropske valute, so dobra upodobitev tega, kar naj bi Evropa in tudi Slovenija v prihodnosti postala: prostor povezovanja in prostor srečanja. Seveda ne bi bilo dobro, če bi povezoval samo denar. Treba bo uveljavljati predvsem druge vrednote, kulturne, humane in duhovne. Pa srečno nova vlada Republike Slovenije!
Hvala. K besedi vabim gospoda Presečnika [[po naših informacijah imate še nekaj sekund]] .
Hvala za besedo. Ker imam samo tri sekunde časa: glasoval bom za.
Zadnji, ki ima še čas na voljo, je kolega Alojz Sok. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik, predsednik vlade, kolegice poslanke in poslanci! Danes sem že govoril v imenu poslanske skupine, ker pa imamo še nekaj časa, bom v tem kratkem času poskušal nekoliko vzeti v bran ministrico za kmetijstvo, edino žensko v tej vladi. Prepričan sem namreč, da kot ministrica prevzema, če seveda izključim finančni resor, enega od najtežjih resorjev v tej vladi, zaradi svoje kompleksnosti, zaradi velikih problemov, ki se na tem področju gotovo pojavljajo in se bodo pojavljali. Tu je bilo danes rečeno, da v svoji predstavitvi na matičnem delovnem odboru ni odgovorila na nekatera vprašanja. Odgovorno trdim kot predsednik odbora, da je odgovorila na vsa vprašanja, da pa seveda ne more odgovoriti na takšna vprašanja, kot so bila, "kako se boste počutili oziroma kako boste uspeli na bruseljskem parketu". Prosim lepo, to jo lahko vprašamo čez eno leto. Tudi ne more odgovoriti na to, ali bo Slovenija porabila vsa sredstva, ki nam jih ponuja Evropska unija, ker to ni odvisno samo od nje, pač pa od celotne vlade. Njen odgovor je bil: "Trudila se bom, da bomo vsa ta sredstva porabili." Seveda je tudi prav, da pač opozicija ni zadovoljna z odgovori, vendar je pošteno, da povemo, da je odgovorila; drugo je, seveda, ali ste bili z odgovori zadovoljni. Očita se ji nekatere napake od takrat, ko je bila direktorica sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Mislim, če bi tudi bile storjene te napake - sama jih je seveda argumentirano obrazložila in večina nas je prepričanih, da teh nekaj napak ni bilo. Če pa bi bile napake, pa pravzaprav gredo vse te napake na račun neke prejšnje vlade. Če je torej vedela, da se tam dogajajo neke napake, bi morala ukrepati. Mislim, da bodo sedaj, ko so ministri podpisali etični kodeks, te napake, če bo kje do njih prihajalo, odpravljene. Očitalo se je, da se skozi program koalicijske pogodbe vidi neka možnost veleposesti, in vsaj s strani Združene liste je bil očitek v tej smeri, da je dana skozi spremembo zakona možnost ustvarjanja veleposesti v Republiki Sloveniji. Naj vas spomnim, spoštovane poslanke in poslanci prejšnjega sklica, da smo zakon spreminjali zaradi odločbe ustavnega sodišča. Ustavno sodišče je odpravilo tisti del zakona, ki je govoril o prometu kmetijskih zemljišč. In opozicija, Nova Slovenija in SDS sta v prejšnjem mandatu poskušali to napako popraviti. Vložili smo zakon, da bi omejili lastnino nad kmetijskimi zemljišči na 200 hektarjev. Združena lista je bila najbolj proti temu in Liberalna demokracija tudi. Danes pa s strani poslancev Združene liste poslušamo očitek na ta račun. To vam lahko dokažem skozi magnetograme. [[Oglašanje iz ozadja.]] Ne, ne bo težje, gospod Potrč. To vam lahko dokažem že nocoj, v pol ure, saj so magnetogrami, vse je zapisano. Ta zakon smo vložili, ta zakon je tu padel na eni od zadnjih izrednih sej. Kar se pa tiče govorjenja, da je pa ministrica, nekako sem takole slišal, najslabši člen v tej vladi. Glejte, že prej sem rekel, da je edina ženska, da bo pokrivala enega od najtežjih resorjev. In da očitno kmetijstvo, ženskam ni naklonjeno javno mnenje, vsaj bi pričakoval, da bi jo ženske v tem principu branile, kot predstavnico ženske, ne pa da se jo [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]kritizirate, še preden je kaj naredila. In naj vas spomnim, da je tudi v evropski komisiji kmetijstvo pokriva ženska in da tudi marsikatera evropska država, med njimi tudi Nemčija, ima na kmetijskem ministrstvu žensko. Zato jaz ne bi kar takole čez palec ocenjeval, da bo to področje vodila neuspešno. Hvala lepa.
Hvala vam kolega Sok. S tem smo izčrpali seznam prijavljenih poslank in poslancev za razpravo. Zato besedo dajem predsedniku vlade gospodu Janezu Janši. Izvolite prosim.
Torej spoštovani vsi, še enkrat. Zelo zanimivo je bilo poslušati celodnevno razpravo. Moram reči, da je bilo na veliko tega, kar je bilo danes tukaj povedanega ali prebranega, odgovorjeno že v mojem uvodnem nastopu, deloma tudi v sami koalicijski pogodbi. Nič ne škodi, če se nekatere stvari, še posebej, če so pomembne, večkrat ponovijo. Čas, ki je pred nami, je zahteven, ni enostaven, nič ni dano vnaprej. In po mojem mnenju so se tudi volivci zavedali tega odgovornega časa, ki je pred nami, zato so se na volitvah tudi odločili za spremembe. Ta razprava danes je pokazala, da bo opozicija nove vlade zelo ostra, kritična, včasih sposobna oceniti stvari natančno tudi že za vnaprej. Lahko samo obžalujemo, da nekaj teh sposobnosti ni bilo uporabljene tudi v preteklosti. Jaz upam, da bo vlada kljub temu imela nekaj časa, da se organizira in da bo potem lahko tudi na takšne stvari v nekem kulturnem dialogu, kjer bodo odločali argumenti, odgovarjala. Veseli me, da je bilo tukaj tudi s strani dosedanjih vladajočih priznanih več zadev, ki niso dobre, da je bilo priznano, vsaj rečeno, da so mnoge občine pred finančnim kolapsom in da je to težak problem. Cenim to samokritiko. Pozivano je bilo, naj spoštuje kriterije pri ustanavljanju novih občin. Jaz obljubljam, da jih bomo spoštovali najmanj toliko, kot so se doslej. Vemo, kdo je bil na oblasti, kakšni so bili kriteriji zaradi tega so ti očitki, ki se zdaj naprej naslavljajo na bodočo koalicijo, da naj bi bila že vnaprej kriva za neko drobljenje občin, kjer je razdrobljenost že tako ali tako prevelika, po mojem mnenju neupravičen. Izračun stroškov, finančnih posledic koalicijske pogodbe, ki je bil v nekaj nastopih tukaj dan čez palec, seveda ne drži. Ne drži. Pri tistih obvezah iz koalicijske pogodbe, ki so napisane zavezujoče, smo v okviru možnosti, ki so bile, zelo natančno tehtali finančne posledice, še posebej kolegi iz DeSUS-a lahko to povedo, koliko časa so trajala ta pogajanja. Moram reči, da so se tukaj tudi, še posebej ko gre za usklajevanje rasti pokojnin z rastjo plač, navajali zelo različni podatki, spomnim se strani kritikov tega dogovora, spomnim se prve strani enega od slovenskih časopisov na dan, ko se je svet DeSUS-a odločal, ali gre v koalicijo ali ne. Takrat je bila na prvi strani objavljena izjava tako imenovanega vrhunskega strokovnjaka vlade za pokojnine, kjer je pisalo, da se je DeSUS prodal za "par fičnikov" novi koaliciji. To je bila izjava človeka, ki v vladni stroki pokriva to področje. Ko pa je bila koalicija sestavljena, se je naenkrat začelo govoriti kako je bila to draga pogodba, kako je, ne vem, na račun prihodnosti bilo prodano nekaj, kar so danes nekateri poimenovali celo "pokojninska antireforma". Sedaj se je treba odločiti. Predlagam, da se tisti, ki uporabljajo dvojno merilo, odločijo, ali se je DeSUS prodal za nekaj "fičnikov", kot je pisalo takrat, ko so se še odločali, ali gre za antireformo pokojninskega sistema. Oboje pač ne more držati. Mislim, da gre tukaj za nek kompromis, ki je bil dosežen tako, kot so ga vse dosedanje koalicijske vlade morale doseči, da pa to zagotovo ne ogroža slovenske prihodnosti in da po drugi strani tudi ne gre za, ne vem, neko prevaro enega od koalicijskih partnerjev. Seveda bi bili mi zelo veseli, še posebej danes in najbrž še bolj jutri, če bi tako natančne izračune, kot so jih sedaj nekateri skušali narediti na podlagi naše koalicijske pogodbe, tisti naredili za prihodke letošnjega proračuna, ki bodo konec leta daleč manjši od tega, kar ste naračunali. S tem puščate slovenski vladi v naslednjem mandatu na tem področju zelo slabo zapuščino. Ne bom sedaj citiral nekaterih ekonomskih strokovnjakov, ki so ocenili, moram reči, da sem v zadnjih tednih vsak dan dobival bolj pesimistične številke. Zanima me tudi, kje so bili ti zakoni, ki so bili na hitro predlagani s strani vlade, ko že ni imela več pooblastil in s katerimi se je tako mudilo, da bi jih bilo treba sprejeti že na včerajšnji seji že doslej, glede na to, da se vse tako zna v naprej izračunati in da se vse ve. Zakaj smo dobili naenkrat, in to ob koncu mandata, od izkušene ekipe predloge zakonov, za katere je zakonodajno-pravna služba državnega zbora ocenila, da praktično niso vredni papirja, na katerem so napisani. Vsi ste dobili ta mnenja in nekdo, ki ravna odgovorno, ne more ravnati drugače, kot da v času, ki je na voljo, pač zahteva še en premislek. Opozarjam tudi na to, da v tem času vlada, ki nastaja, niti jaz kot predsednik vlade, ki nima vlade, niti služb, niti institutov, niti teh strokovnjakov, ki so na voljo vladi, nisem mogel oceniti konkretnih posledic, še posebej ne čez noč. Kritike na ta račun zato seveda absolutno zavračam. Naslednji teden, ko bo drugače, bomo videli, kaj od tega, kar je bilo predlagano, je v redu, kaj ni, in te roke še vedno lahko ujamemo. Ne vem, zakaj se doslej dva meseca ali pa pol leta ni mudilo, sedaj se pa je šlo za en dan. Nova vlada bo pač prevzela odgovornost za stanje v državi od dneva ali pa od ure, ko bodo prisegli novi ministri. Za stanje v državi, kakršno je bilo doslej, je in bo tudi za naprej odgovorna tista vlada, ki je v tistem mandatu vladala. Mi ne prevzemamo odgovornosti za nazaj. To je popolnoma jasno. In te razprave, ki so bile nekako intonirane v tem smislu tukaj, zavračam. Postavljeno je bilo vprašanje oziroma skoraj vnaprejšnja obtožba, češ, iz koalicijske pogodbe, iz nastopov predstavnikov ali pa kandidatov za vlado je možno razbrati, da bo Slovenija kar pošiljala vojake v Irak in sodelovala pri reševanju konfliktov na teh kriznih žariščih. Nič takšnega ne piše v naši koalicijski pogodbi. Opozarjam pa na dejstvo, da je vlada, v kateri je tudi stranka, iz katere poslanec je govoril o tej bojazni, delegirala slovenske častnike v tiste strukture Nata, ki se jih lahko pošlje kamorkoli. In glede na to, da se je Nato odločil, da bo sodeloval pri usposabljanju novih oboroženih sil Iraka na ozemlju Iraka, da bodo tudi častniki, ki ste jih poslali v te strukture, poslani tja. Ampak, spoštovani kolega poslanec iz Združene liste, to ni odločitev vlade, ki jo še ni, to je odločitev vlade, ki zaenkrat še vedno je in v kateri tudi vi sami sodelujete. Rad bi seveda zavrnil tudi neka namigovanja, ne vem od kod so prišla, da se bo pri vladi ustanavljala neka nadvlada ali pa v centru vlade ali pa pri meni v kabinetu, ki bo nadzirala ministrstva, da bo to vse podvajalo stroške, čas, funkcioniranje nove izvršilne oblasti. Nič od tega ne ustanavljamo. Tukaj ste sprejemali novelo zakona o vladi, s katero ste racionalizirali delovanje centra vlade. Ni več ministrskih svetnikov, ni več ministrskih svetnikov v okviru vlade, ni več urada predsednika vlade. Predsednik vlade nima več svojega urada, ima samo še kabinet za tiste najnujnejše stvari, državni sekretarji so tudi že doslej bili v kabinetu oziroma v uradu predsednika vlade. Sedaj jih bo nekaj več, ker ni ministrskih svetnikov in se nam to zdi bolj čista rešitev. Strateški sveti obstajajo od leta 2000, od kar je prejšnja koalicija uvedla to obliko posvetovanja predsednika vlade ali pa svetovanja predsedniku vlade. V tem zakonu oziroma v tej noveli zakona, ki je bila sprejeta po zadnjih volitvah, tega nismo spreminjali in tudi ne nameravamo ustanavljati več teh strateških svetov, kot jih je bilo doslej, kvečjemu bomo skušali zadevo pripeljati do tega, da bo izpolnila svoj namen, ker ne vem, kako so doslej ti sveti funkcionirali. Vendar jih ne uvajamo mi, bili so že doslej in kot že rečeno, bilo je celo predvideno doslej, da jih vodijo ministrski svetniki, pa je vsaj tista funkcija obstajala, ki jo mi ukinjamo. Rad bi opozoril tudi na to, da vlada ne namerava z ničemer širiti možnosti, kakršne so bile doslej, ko gre za tisto sestavo oziroma tiste ljudi, ki jih ministri ali predsednik vlade pripeljejo s seboj za določen čas, za čas mandatov. Omejitve bodo ostale enake, na štiri ljudi po ministrstvih za določen čas. Z ničemer se tukaj uprava ne bo širila. Državnih sekretarjev bo manj. Imajo sedaj drugačno funkcijo. O tem smo že zadnjič govorili. Dejal bi tudi to, da bo zelo težko za novo vlado sprejemati neke odločitve, zelo na hitro in se opredeljevati o zadevah, ki so nam padle na mizo v zadnjih tednih ali mesecih. Mislim tukaj na stvari, kot je tožba, vredna preko 50 milijard zahtevka s strani podjetja Vega. Ne vem, zakaj je bila vložena šele po volitvah, prej pa je bilo vse v redu. Če bo sodišče odločilo v prid tožnika, res ne vem, komu bomo poslali te račune. Ali tistim, ki so povzročili takšno stanje ali slovenskih davkoplačevalcev? Povem v naprej, da to ni z ničemer stanje, ki bi ga povzročila vlada, ki je še ni. Vesel sem tistih razprav, ki so bile sicer kritične, vendar argumentirane, ki ponujajo tudi rok o sodelovanju v vladi, kjer gre za skupne zadeve. In teh je, tudi če preberete to koalicijsko pogodbo, večina. Pri ključnih zadevah se ta koalicijska pogodba, ko gre za trajnostni razvoj, ko gre za gospodarski razvoj, ko gre za tisto, od česar je odvisna blaginja vsake države, se pravi doseganje gospodarske rasti, se ne razlikuje veliko v ciljih od pogodb, kakršne smo imeli doslej. In roke sodelovanja v tej smeri z veseljem sprejemam. Zavedam se tudi, da bo življenje prineslo nove izzive, da se v koalicijski pogodbi ne da za naprej napisati vsega. Spomnimo se samo preteklega mandata, koalicijska pogodba je bila trikrat bolj obširna od te, ki smo jo podpisali zdaj. Ko smo vlagali interpelacijo proti dosedanji vladi pred volitvami, smo našteli 350 konkretnih ciljev, ki jih vlada oziroma vladna koalicija ni izpolnila in jih tudi ni spreminjala. Se pravi, pogodba je ostala praktično cel mandat enaka, ni se prilagajala novim razmeram. Mi nameravamo tu ravnati drugače. Po treh mesecih, ko bomo ocenili stanje - to je tudi dogovor v koaliciji -, bomo naredili tudi revizijo koalicijske pogodbe, najprej revizijo glede na stanje, kakršno bomo dobili. Zdaj smo pisali koalicijsko pogodbo brez tega, da bi imeli na voljo inštitute, vse tisto, kar ima na razpolago vlada, ko lahko bistveno hitreje predvidi in izračuna posledice nekaterih ukrepov. Do sedaj smo funkcionirali kot parlamentarna stranka z resursi, kot jih ima opozicija v državnem zboru, se pravi, na razpolago smo imeli nekaj strokovnih ljudi, ko gre za plačano silo, in veliko ljudi, ki so delali volontersko. Drugo je, če se sestavlja koalicijska pogodba iz vlade, ko je na voljo vse in je tudi možno bistveno hitreje priti do določenih izračunov. Ker tega ni bilo na voljo, je v veliki meri potem bila sprejeta odločitev, da bomo določen problem še proučili. Neodgovorno bi bilo, brez tega, da bi imeli natančne podatke pred sabo, napisati nekaj, kar ni možno, vsaj kolikor je drugače objektivno možno, vnaprej preveriti učinke. V zvezi s samo koalicijsko pogodbo mislim, da je prej bistveno boljša od teh, kar jih je bilo doslej. Zagotovo bo ob koncu mandata ostalo precej manj ciljev neuresničenih kot pa ob tem mandatu. To vam obljubim vnaprej; pogodbo bomo tudi sproti menedžirali. Je pa seveda vsaka koalicijska pogodba kompromis, v koaliciji so štiri stranke. Dobili smo različno zaupanje na volitvah, za vsako pogodbo se je treba pogajati, to vsi, ki sedite v tej dvorani, veste. In končni rezultat je po mojem mnenju dober. V koalicijski pogodbi so tudi varovalke; ključno, ko gre za javne finance, sem omenil. Tu je vse podrejeno doseganju maastrichtskih kriterijev. Jaz upam, da bo na tej točki pomagala tudi opozicija, ko bo šlo morda kdaj tudi za neke ukrepe, ki jih bo treba sprejeti in ki bodo kratkoročno boleči, dolgoročno pa neizogibni, če bomo hoteli tem kriterijem zadostiti. Še posebej po tem, kar vemo, bo za vlado še posebej težko naslednje leto, se pravi leto 2005. Deloma tudi zaradi neodgovornega prevzemanja obveznosti še v tem mandatu in obvolilnem času za proračun za naslednje leto. Ministrstvo za finance je ustavilo prevzemanje teh obveznosti za letos, ne pa za naslednje leto. Po zakonu o izvajanju proračuna se določen del proračuna za naslednje leto lahko seveda že sedaj tako rekoč porabi. Podpisane so bile rezervacije pogodbe. Ne vemo koliko, ne vemo kakšne. Dobivamo različne informacije. Sprejemam, z velikim veseljem, ponudbo, da poskušamo nekatere stvari, ki jih je potrebno dopolniti v slovenski ustavi, dopolniti v tem mandatu. Obžalujem, da nekaj tega ni bilo možno storiti že doslej. Kot opozicijska stranka smo v iztekajočem se mandatu ponudili tri kompromisne rešitve, ki niso bistveno odstopale od vladnih predlogov, ko gre za spremembe v sodstvu, ko gre za vprašanje regionalizma, kjer smo ponudili zelo sprejemljiv kompromis, ki je še vedno na mizi in seveda, ko gre za poenostavitev postopka za imenovanje vlade. To zadnje bi, če ne drugega, Sloveniji prihranilo mesec dni časa, ki je sedaj za nami. Če bo v tej smeri možno zadeve popraviti v tem mandatu, bom rekel, da z veseljem sprejemamo to ponujeno roko, ki je bila danes tukaj sprožena. Želel bi nekaj reči tudi o kritikah na samo sestavo kadrovske ekipe, ki je predlagana. Rečeno je bilo, da kadrovska ekipa ni najboljša. Če bi hotel biti enako ciničen kot tisti, ki je to rekel, bi rekel, da seveda nismo mogli ponuditi najboljše ekipe, ker je ta padla na zadnjih volitvah. Vendar pa bom priznal, da so sodelovanje v vladi odklonila neka zveneča imena. Ne bom rekel, da so boljša od teh, ki sem jih predlagal, ampak so bolj znana. In to zato, ker imajo na mestih, kjer so danes, trikrat večje plače in trikrat manjšo odgovornost, in ker jih ne gane preveč nagovarjanje, da bi delali za skupno dobro. To je dejstvo, in mislim, da se s tem dejstvom nisem srečal samo jaz. Ko sem se pogovarjal s predsednikom vlade, ki je vodil vlado v tej državi, ne vem, 10, 12 let, mi je povedal enake izkušnje. V zvezi s tem bo najbrž potrebno nekatere stvari glede odnosa spremeniti. Zelo težko je prepričati profesorja, ki predava tudi v tujini, tisti, ki tja ne more, se lažje za to odloči, in dobro zasluži, da bo šel na neko bistveno bolj odgovorno mesto, kjer bo dobil tudi petkrat ali pa desetkrat manjšo plačo, in kjer bo vsak dan izpostavljen hudi javni kritiki. Mnogi so se bali, da bodo izpostavljeni tej kritiki že prej. In jasno, vsak, ki kandidira za mesto v vladi, je izpostavljen. Upravičeno, seveda. Pozornosti, javnosti in tudi kritiki, mnogokrat neupravičeni, vendar to ni samo kakšna posebnost Slovenije. Nisem pa nikoli dejal, da je ekipa, ki jo predlagam, neoptimalna. To zagotovo ne drži. Dejal sem, da je najboljša v danih pogojih, in to še vedno mislim. Zelo krivično bi bilo ljudi soditi kar tako vnaprej. Po čem jih boste sodili? Po formalni izobrazbi je ta ekipa najmanj na enaki ravni, kot je tista, ki je volitve izgubila in je vladala doslej. Kaj so do sedaj pokazali na mestih, kjer so bili, je tako, da nekateri so imeli priložnost in so se dokazali, drugi je pač še niso imeli. Ne izhajajo iz opcije, ki je bila 12 let na oblasti, in pač te možnosti niso imeli. Po štirih letih boste lahko sodili bistveno bolj objektivno. Neko protislovje v teh kritikah koalicijske pogodbe je bilo že opozorjeno, za nekatere presplošno, za nekatere preveč konkretno. Nekaterim ne prinašajo nič, drugim preveč, na to niti ne bi odgovarjal. Zavrniti moram te očitke v zvezi s preštevanjem, kolikokrat so človekove pravice omenjene v koalicijski pogodbi. Če kdo, potem tisti, ki to govori ve, kaj so človekove pravice in kaj je to kršitev človekovih pravic. Nekateri smo to izkusili na lastni koži, in to ne samo v verbalnem smislu, ampak tudi s precej grobo represijo. Človekove pravice imamo vsi, ne samo tisti, za katere nekateri govorijo, da jih imajo. Vsak državljan te države ima enake človekove pravice in pri tem bo vlada vztrajala. Mislim, da smo prva koalicija, kar je gospod Battelli tudi prej zelo jasno poudaril, ki je v koalicijsko pogodbo vključila neke zaveze, resne zaveze v zvezi s položajem, neformalnim, ampak dejanskim, obeh narodnih skupnosti. To seveda nameravamo tudi izvajati. Moram komentirati tudi kritike, ki prihajajo od stranke, s katero smo se pogovarjali, da bi šla v koalicijo. Morda bi bila ta ekipa lahko boljša, če bi nekateri bili pripravljeni stopiti izza svojih ideoloških plotov in sodelovati pri delu za skupno dobro. Kar se tiče tistega dela koalicijske pogodbe, ki govori o zborničnem sistemu, se strinjam s tem, da je po mojem mnenju zbornični sistem v Sloveniji neustrezen, ne daje teh rezultatov, ki jih gospodarstvo pričakuje. Še posebej malo in srednjo podjetništvo. Tukaj bomo iskali rešitve, vendar ne bi želeli že v naprej napisati neke obveze, brez tega, da proučimo posledice teh rešitev. Ne bi želeli, da s temi rešitvami podremo tudi tisto, kar deluje dobro. Bodo pa tukaj potrebne spremembe in izbrane bodo najboljše. Prav tako mislim, da je bila slabo prebrana koalicijska pogodba v tistem delu, kjer se govori o privatizaciji. Ne nameravamo privatizirati monopolov ali naravnih monopolov, kot je bilo tukaj rečeno. V pogodbi natančno piše, najprej liberalizacija in potem privatizacija. Strinjam se, da je privatni monopol lahko še hujši od državnega, zaradi tega je to v pogodbi zelo natančno opredeljeno. Glede na to, da je ta tema dobila odmev tudi v današnji razpravi, moram dodatno komentirati kritike, da bo nova vlada oziroma vladna koalicije kar prodajala banke tujcem. Treba se je zavedati, kje smo in kakšno je stanje in da rešitve, ki so bile možne recimo leta 1999, ko je stranka, ki jo vodim, predlagala zakon o privatizaciji bank, niso možne tudi leta 2004, kajti takrat Slovenija ni bila v Evropski uniji, imela je popolnoma proste roke pri sprejemanju določenih rešitev. Danes teh prostih rok ponekod ni več. Smo del enotnega trga in v skladu s tem se je treba obnašati, tudi če se ne obnašaš tako, te te institucije prisilijo. Z vidika hitrejšega razvoja je jasno, da posledice, ki jih ta trg prinaša, so dolgoročno v seštevku bistveno bolj pozitivne kot negativne, zato smo se ne nazadnje tudi odločili za članstvo v Evropski uniji. Bi pa glede na te kritike rekel, da takrat, ko smo mi predlagali ta zakon in ko so bile te rešitve možne, da je za ta zakon glasovalo samo 16 poslancev Slovenske demokratske stranke in nihče drug in imamo v zvezi s tem popolnoma čisto vest. To, da se banke privatizirajo tako, da se prodajo samo domačim lastnikom, je zelo neresen predlog. Je zelo neresen predlog. Nekaj takšnih poskusov oziroma eksperimentov je že bilo, ne bom jih ponavljal oziroma našteval. Po domače povedano, to pomeni, da bi seveda s tem zelo, zelo koristili tistemu, ki bi kot domači lastnik v pogojih omejene konkurence kupil od države deleže teh bank, ker bi jih kupil ceneje zaradi omejene konkurence in potem seveda ni nobenega mehanizma več v pogojih, v katerih smo, da bi se to preprečilo, da jih naprej proda, verjetno tujemu lastniku, čim bi dobil boljšo priložnost. To se je že zgodilo. Tako da to zagotovo ni rešitev. To je smešno! To bi pa dejansko bilo oškodovanje slovenskih davkoplačevalcev, tistih, ki so te banke sanirali. Tako se tukaj v bistvu pogovarjamo o tem, ali in kolikšen del teh bank obdržati v državni lasti. Prodati, privatizirati jih prek prodaje samo domačim lastnikom z izključevanjem tuje konkurence pomeni drastično znižati vrednost tega skupnega premoženja, za kar vlada nima nikakršne pravice. To, da večina bančnega sistema ostane v državni lasti, pa ima svojo nevarnost in past. Deloma sem to omenil že v svojem uvodu. Po podatkih Banke Slovenije je namreč dodana vrednost v finančnem sektorju v Sloveniji, podatki so za začetek tega mandata, skoraj še enkrat nižja, kot je dodana vrednost v državah evropske monetarne unije. Dodana vrednost v industriji je blizu dodani vrednosti v državah evropske monetarne unije. Dodana vrednost v finančnem sektorju je zaradi neprestrukturiranja državne lastnine, pač navajenosti delati tako, kot se je delalo vseskozi, brez konkurence, brez prave konkurence, pa je pol manjša. Se pravi, to ni ravno kakšna ugodna rešitev z vidika želje po hitrejšem gospodarskem razvoju. Banke morajo pač služiti gospodarskemu razvoju, gospodarstvu, varnosti prihrankov prebivalstva. Zaradi tega ta finančni sektor mora biti v funkciji hitrejšega gospodarskega razvoja. Ni namen tega, da imaš dober občutek, da si lastnik, čeprav nisi. Na koncu ima edino korist od takšnega stanja tisti, ki seveda drži nek monopol, dobiva večmilijonsko plačo, če ga pa slučajno kdo zamenja, pa še nekaj 10 milijonov tolarjev odpravnine, kar se pri nas dogaja. Ampak kot že rečeno, tudi v pogodbi piše, da ti koraki ne bodo čez noč, da bodo pretehtani. Veliko strokovnih razprav je bilo na to temo. Imamo pozitivne in negativne izkušnje s področja privatizacije bank iz tujine in naše neposredne soseščine. Odločitve ne bodo tako težke, če bomo res upoštevali, kaj je naš skupni interes. Bistvo vseh razprav, tudi iz doslej največje vladne stranke v zvezi s kmetijstvom, bilo je pošteno rečeno, da kandidatka za kmetijsko ministrico, kar se tiče strokovnega znanja, da ji ni kaj očitati. Tak je tudi moj vtis po tej predstavitvi na matičnem delovnem telesu. Želel pa bi tudi nekaj reči o očitkih, ki letijo nanjo. Jaz sem gospo Lukačičevo, ki je kandidatka - Lukačičevo, ne Lukačevo, kot je nekdo rekel - za ministrico za kmetijstvo, prvič srečal ravno v primeru, ki je v zadnjih dneh dobil te javne pospeške, v primeru Kaligarič, v primeru gladovne stavke gospoda Kaligariča tukaj pred parlamentom pred leti. In takrat je bila ona edina v takratni oblastni strukturi, ki je razumela tudi človeško dimenzijo tega problema. Jaz sem klical številne ljudi takrat v vladi, ker smo gledali človeka, ki se je mučil tukaj in vsi so mi odgovarjali s paragrafi, da ni nič možno. Gospa Lukačič je bila edina, ki je videla tu človeško dimenzijo tega problema in je pripomogla k temu, da se je stvar nekako začela reševati. Seveda ti očitki, ki gredo nanjo v tem konkretnem primeru, so popolnoma neupravičeni. Nekatere druge je že sama zavrnila. Rekel bi pa tudi to, da je gospa Lukačič, ki ni članica stranke, ki jo jaz vodim, ampak smo jo povabili k sodelovanju zaradi njene strokovnosti, bila predsednica odbora za kmetijstvo v strokovnem svetu v tako imenovani vladi v senci od 15. julija naprej, že dlje časa, ampak od 15. julija letos je bilo njeno ime skupaj z drugimi kandidati, ki jih je Slovenska demokratska stranka potem tudi predlagala v novo vlado, na oglasni deski, na internetu. Sodelovala je v številnih razpravah, javno nastopala, ampak zanimivo, nekateri očitki so se pojavili šele potem. Prišle so anonimke, po mojem mnenju predvsem iz tistih krogov, ki se bojijo, da bi pa morda v kmetijstvu bilo kaj drugače, kot pa je bilo v zadnjih mesecih. Kot rečeno, glede njene strokovnosti sem vesel tudi tega nastopa poslanca Liberalne demokracije, ki je dejal, da ji ni kaj očitati. Tukaj so bili tudi očitki oziroma ponovljeni očitki, po mojem mnenju, nekateri neupravičeni, ker so bili že zdavnaj zavrnjeni, o kandidatu za ministra za notranje zadeve, češ da vojak prevzema ministrstvo za notranje zadeve. Gospod Mate Dragutin je toliko vojak kot jaz ali kdo izmed vas, ki ima čin slovenske vojske v rezervi. Gospod Drago ni poklicni vojak. Končal je civilno šolo enako, kot mislim, da še vsaj 20% tega parlamenta. Bil je na vojaški dolžnosti edino kot vojaški diplomat v Sarajevu. Trenutno opravlja funkcijo v državni upravi. Vodi največjo upravo za obrambo v ministrstvu, ki ga že štiri leta vodi Liberalna demokracija - na civilni dolžnosti. Torej, govoriti o tem, da bo vojak sedaj prevzel ministrstvo za notranje zadeve, je popolnoma smešno. Mislim, da če bi bilo to res pa če bi bil to nekdo z dejansko vojaško izobrazbo, še posebej beograjsko, da bi bilo prej navdušenje kot pa kakšno nasprotovanje. Moti me tudi ta ton, ki je bil v nekaj razpravah izražen, češ kot da, če je pa nekdo vojak, da je pa to nekaj slabega! Jaz moram reči tukaj zelo odgovorno, da če ne bi bilo slovenske vojske in slovenske policije leta 1991 tudi te seje danes ne bi bilo in tudi slovenske države ne bi bilo. V normalni demokratični družbi je poklic vojaka ali pa policista normalen poklic z visoko stopnjo tveganja in ti ljudje si ne zaslužijo podcenjevalnega odnosa in malodane okarakteriziranje, kot da gre za neko slabšo vrsto. To je, še posebej zaradi dejstva iz leta 1991, po mojem mnenju žaljivo. Rad bi ob tem rekel tudi to, da bo nova vlada spremenila odnos do veteranov vojne za Slovenijo, do katerih je bil odnos doslej precej mačehovski. Hranim nekaj dopisov ministra za ta resor, ki so izjemno arogantni, zavrača se veteranski status celo tistim, ki so sodelovali v tej ekipi, ki je koordinirala obrambo Slovenije z realno silo, češ da ne izpolnjujejo pogojev. Tako se bo ta odnos z novo izvršilno oblastjo končal. Mislim, da ni bil ustrezen. Ob koncu teh odgovorov na vsebinska vprašanja bi vam rad prebral še dopis, predvsem kot odgovor na sposobnost vnaprejšnjega izračuna vseh posledic, ki sem ga tako jaz kot gospod Rop, minister za gospodarstvo gospod Lahovnik, gospod Dimovski, gospod Feri Horvat dobil od Sindikata tekstilne in usnjarske industrije Slovenije dva dni nazaj. V tem dopisu piše naslednje, naj vam v ponazoritev kriznega stanja v tej dejavnosti navedem podjetje oziroma družbe naše dejavnosti, ki so šle v stečaj, ali prisilno poravnavo, ali pa so v letošnjem letu odpustila večje število delavcev: Planika Kranj, stečaj - 690 delavcev; TT Prebold, stečaj - 220 delavcev; TVI Majšperk, stečaj - 110 delavcev; Vezenine Bled, likvidacija - 130 delavcev; En Klub, predlog za likvidacijo 110 delavcev; Jutranjka Sevnica, prisilna poravnava - 110 delavcev; Svila Maribor, prisilna poravnava; Alpina, zapiranje dveh obratov - brez dela 220 delavcev; BPT Tržič, selitev proizvodnje, zmanjševanje števila zaposlenih; Žima, storitve - stečaj; Novoteks Novo mesto; po prisilni poravnavi najmanj 50 preseženih delavcev; Industrija usnja Vrhnika - v letu 2004 200 presežnih delavcev; Induplati Jarše - v letu 2004 80 presežnih delavcev. Na mizi imam še več kot 10 različnih dopisov posamičnih podjetij, ki tukaj niso našteta, ki ugotavljajo, da je zgodbe konec. Sindikat, katerega dopis berem, pravi na koncu: Vemo, da se s 1.5.2005 sprostijo kvote za kitajsko blago. Vsled tega vam ni treba navajati posledic, ki jih bo deležen tudi slovenski delavec." Torej, Slovenija je šla v Evropsko unijo 1. maja letos, za to smo si prizadevali in se pogajali dolga leta. Vedeli smo, kakšne bodo posledice, kar bi morali še posebej vedeti tudi tisti, ki znajo vse vnaprej izračunati, pa se ni nič storilo. V času, ko bi se lahko, vlada v teh pogojih po 1. maju nima na razpolago kakšnih mehanizmov za neposredno reševanje teh problemov, ki sem jih prebral. Vlada se bo trudila, da z ustvarjanjem pogojev za višjo gospodarsko rast omogoča rast delovnih mest, nastajanje novih podjetij, ki bodo lahko zaposlila tudi tiste, ki v tem valu izgubljajo delo, ne more pa neposredno pomagati. In prav vprašanje je, zakaj se ni nič naredilo, čeprav se je vedelo, da ta val prihaja. Kje so bili gospodarski ministri in ministrice v zadnjih štirih letih? Zakaj se je ta problem samo odlagalo in imamo danes na mizi val, ki ga je težje reševati, še posebej v novih pogojih, kot pa bi se to dalo še pred letom dni. To, kljub temu da gre pač za sejo, na kateri se voli vlada, za nek čas primopredaje ali pa ravno zaradi tega, moram poudariti, ker obstajajo v javnosti, obstajajo med sindikati - tukaj še najbolj upravičeno med neposredno prizadetimi, ki so pred tem, da izgubijo delo - prevelika pričakovanja, da bo nova vlada pa to zdaj kar vse rešila. Tega enostavno na način, kot se pričakuje, ne bo mogoče. In vnaprej seveda, zavračam tudi odgovornost, da je nova vlada, ki je še ni, odgovorna za stanje, ki je pripeljalo do tega. In si ne bi želel izza te ali druge govornice, čez tri mesece poslušati kritike, da tukaj nismo nič storili. Ob koncu, spoštovani, še enkrat poudarjam, da smatram, da je ekipa, ki sem jo predlagal, dobra. Ne bom govoril, da je super odlična, vnaprej sanjski tim, kot smo včasih to poslušali. Po mojem mnenju je dobra, vendar pa se bo moral vsak neposredno dokazati na svojem mestu, kjer pač ne bo šlo, bomo iskali druge rešitve, to vsi kandidati in kandidatka vedo. Tudi v prejšnjih vladah se je tekom mandata zamenjalo veliko ministrov. V zadnjem mandatu se je zamenjalo več kot pol vlade, s predsednikom vlade vred, pa smo vseeno govorili, kako je država stabilna in je dejansko bila. Se pravi, tudi če bo kdaj prišlo do kakšne menjave, ne bo to nobena tragedija. Vlada bo skušala delovati tako, da bo to v skupnem interesu in da bodo interesi posameznikov tukaj sekundarni. Ekipa, ki jo predlagam, želi delati za vse državljane, za celo Slovenijo, tako da ni ključnega pomena, ali nekdo prihaja iz Haloz ali iz Ljubljane, moral bo biti odgovoren za celo Slovenijo, za področje svoje odgovornost. Naprej spodbujam vse, da nas kritizirate, če bo vlada tičala samo v Ljubljani, če ne bo šla tudi na kraje, kjer so problemi. Te kritike bodo upravičene. In seveda vnaprej izražam pričakovanja, da se člani vlade ne bodo pri opravljanju svojih ustavnih dolžnosti delili po strankah. To vlado sestavlja koalicija. Kar se tiče koalicijske pogodbe in koalicijskih dogovorov, se bo urejalo na tej ravni. V vladi ne želim te delitve po strankah. Končno štirje člani vlade niso člani nobene stranke. To je štirikrat več od te zadnje vlade, ki je bila samo strokovna - baje. In tudi zaradi tega želim, da delujemo kot enotna ekipa za vse državljanke in državljane in za celo Slovenijo. Koalicijska pogodba, ki je vsebinska usmeritev za delo te vlade, je napisana za štiri leta. Nikjer ne piše, da bomo vse realizirali čez noč. Že prej sem dejal, da bomo koalicijsko pogodbo tudi prilagajali novim razmeram. Ne bomo zapisali, da bomo izravnalne sheme sprejeli v roku enega leta, potem pa tega ne bomo storili, enostavno, ob koncu mandata govorili, da to itak ni dobra rešitev. V koalicijski pogodbi pa bo to še vedno pisalo. Skratka, še posebej prvo leto ni možno pričakovati nekih radikalnih izboljšanj glede na stanje, kakršno prevzemamo. Obljube, ki so dane, bomo na vsak način skušali realizirati tekom tega mandata, vendar, kot že rečeno, v okviru možnosti. Naj se vam na koncu tega svojega drugega nastopa danes zahvalim za potrpežljivost na tej celodnevni seji. Zahvalil bi se rad tudi gospodu Ropu, predsedniku vlade v iztekajočem se mandatu, in celotni vladni ekipi, ki je vodila izvršilno oblast v tej državi v zadnjih štirih letih, za vse tisto, kar je bilo dobrega storjeno; računamo na korektno oziroma ne dvomimo v korektno primopredajo. Vsem skupaj pa želim tudi natančno roko pri glasovanju. Hvala lepa. [[Aplavz.]]
Hvala lepa, gospod Janša. Predviden čas za današnjo razpravo je bil 9 ur in 15 minut. Vse poslanske skupine, razen poslanske skupine DeSUS, so svoj predviden čas izpolnile, zato prosim, da upoštevate to ob morebitni odločitvi, da preostanek, to je 48 minut, damo tistim poslancem, ki še želijo spregovoriti. Je še kakšna prijava? Če ni, se zahvaljujem in prehajamo na [[...]]Se opravičujem! Prosim, da dvignete roke tisti, ki se prijavljate za dodatno razpravo. Prejeli smo 15 prijavljenih k razpravi. Glede na predvideni čas bom vsakemu govorniku dodelil 2 minuti. Pozneje bo imel tudi predsednik vlade možnost, če bo hotel odgovoriti na zastavljena vprašanja ali pomisleke. Prvi je kolega Školč. Prosim.
Hvala lepa. Sam bom bistveno krajši, preostale sekunde odstopam kolegom. Mandatarja bi vprašal, če lahko odgovori na zastavljeno vprašanje, ali deli mnenje kandidata za ministra za kulturo glede obravnave Menueta za kitaro, se pravi, zahteve po prepovedi, ali se distancira od strinjanja kandidata s to prepovedjo.
Hvala. Besedo ima kolega Prijatelj.
Hvala, spoštovani podpredsednik! Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani predsednik vlade! Vaša kredibilnost v javnosti je po javnomnenjskih raziskavah zelo velika. Vesel sem, da sem danes lahko dobil besedo, da povem tudi par svojih misli. Kot dirigent tega orkestra boste verjetno odigrali svojo vlogo, vendar z orkestrom, ki mu boste načeljevali, nisem ravno zadovoljen. Povsem me ni prepričal in moram reči, da na predstavitvah kandidatov za ministre, na katerih sem sodeloval, sem res perfektionistično videl nastop edino kandidata za ministra gospoda Božiča za ministrstvo za promet. Sicer pa vam ne morem zaupati glasu, ker ne verjamem, da bo odpravljena revščina, nezaposlenost. 234.000 revnih je v Sloveniji. To je ogromna populacija. Kupna moč Slovencev je izražena v nižjem srednjem razredu in v bistvu pri bogatih je zelo bogata. Zato bi želel povedati, da tudi prepričanje, da bomo obnovili to davčno njivo, katero bi morali zorati, pognojiti in kasneje upati, da bomo pobirali davke, nismo dovolj kvalitetno pripravili. In iz tega kar izhaja iz koalicijske pogodbe, upam, da, verjamem, da ne boste mogli vsega uresničiti. Na žalost bom glasoval proti.
Hvala gospodu Prijatelju. Naslednji na seznamu je gospod Cvikl. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Glavna dilema današnje razprave in tudi tega, kar je bilo povedano na koncu s strani predsednika vlade, je resnost koalicijske pogodbe. Bilo je povedano, seveda, da zadeve niso tako zavezujoče. Mislim, da bomo v parih tednih v teh sobanah, ko bomo razpravljali o tem, ali bomo za dodatne pokojnine na letni ravni dali 15 ali do 67 milijard, ugotovili, kako zavezujoče so koalicijske zadeve. V koalicijski pogodbi ste namreč zapisali to kar seveda gospod Kebrič in tisti, ki so dali prve izjave, da boste spremenili zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, da bo postopno uvedena pravica do nekaterih pokojnin. In gospod Drobnič kot kandidat za ministra je povedal, da bo to stalo med 2 in 14 milijard in postopno povišanje dodatka za rekreacijo, ki bo v pristojnosti zavoda, lahko gre od 5 do 25 milijard. To je ključno vprašanje. Drugo. Gre tudi za kredibilnost vaših navedb. Navajate, da imamo veliko javnofinančno luknjo v letu 2004. V letu 2004 ne bo uporabljen niti fiskalni stabilizator. Izpad prihodkov bo okoli 10 milijard in zato je za toliko vlada tudi temu ustrezno zmanjšala prevzemanje obveznosti z aktivnostmi od 8. oktobra. Mimogrede, konec leta 2000 je neizplačanih obveznosti bilo za prek 20 milijard. Leta 2000! Bilo je rečeno, da se ne da čez noč oceniti. Razumel sem, da ste se pogajali nekaj tednov in od kandidata za ministra za finance bi pričakoval, da številke pozna. In zato menim, da je kredibilnost tega, kar je zapisano v koalicijski pogodbi, pod vprašanjem, dobro bi bilo, da se to ne izvede. Dobro bi bilo, kot ste že napovedali, da boste prišli s spremembami programa, in dobro bi bilo, da to naredite takoj, najbolje v prvih stotih dneh. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Besedo ima gospod Rupar. Na vrsti na seznamu je gospod Rupar. Seznam se je delal tako, da niso vsi iz ene stranke skupaj, ampak da je razpršeno, da so možnosti razpršene. Gospod Rupar, imate besedo.
Škoda, gospod predsedujoči oziroma predsednik, ker sem čakal prav na besedo gospoda Lahovnika. Zelo podpiram to ekipo, nenazadnje tudi zato, ker sem v nekaterih zaslišanjih kandidatov, predvsem s strani opozicije, spoznal, da to ne bo konstruktivna opozicija, da bo predvsem cinična opozicija, visoko leteča, tako kot so se navadili v vseh teh letih vlade. Res, edina razlika bo, da sedaj te vlade nimajo več v svojih rokah. Nenazadnje bi pa rad povedal tudi tole: sem predsednik odbora za lokalno samoupravo in regionalizem. Kandiatka, ki je bila kot ena od možnih oziroma tudi zaslišana, je bila prva v tej državi, ki je zaradi govoric in obtožb, ne pa zaradi dokazov, odstopila od svoje kandidature. To še posebej poudarjam zato, ker vsi gospodje, ki ste bili kdajkoli v vladi, vsi vaši sekretarji, vse vaše županje, vsi tisti, ki so bili, dokazano tudi, vpleteni v razne afere, do danes niso imeli toliko poguma, niti malo ne, da bi storili tako pogumno in močno dejanje. In zato samo tole v opozorilo: upam, da bo v prihodnosti tudi tako. Vesel sem, da lahko ekipo pospremimo z dobro popotnico, z veliko podporo. Seveda sem prepričan, da bo tudi delala dobro. Hvala lepa.
Hvala gospodu Ruparju. Besedo ima gospod Veber.
Hvala za besedo. V prejšnjem izvajanju je kolega Sok omenjal, da Združena lista ni želela podpreti predloga Nove Slovenije glede zemljiškega maksimuma. Želim povedati, da smo v mandatu, ki se je iztekel, dosledno spoštovali odločbe ustavnega sodišča pri svojem odločanju in tudi pri tem zakonu je bilo temu tako. Torej, odločba ustavnega sodišča je odpravila zemljiški maksimum, zato zakona ni bilo možno v tej vsebini podpreti. Če pa to nakazuje način delovanja nove vlade, torej da bodo zakoni sprejemani na način, da ne bodo upoštevali odločb ustavnega sodišča, je to slaba popotnica in seveda bom izredno težko podprl to vlado oziroma pravzaprav ne moreš podpreti vlade, ki bo delovala v to smer. Hvala.
Hvala gospodu Vebru. Besedo ima gospod Lahovnik. Prosim.
Hvala lepa. Nisem dobil kar precej odgovorov, za katere sem prosil predsednika vlade. Najprej bi mu seveda povedal, da drži, da v tekstilno-usnjarski panogi je kriza, ki je posledica tudi tega, da so odpravljene kvote na uvoz kitajskega blaga s 1.1.2005, da je država mnogim podjetjem v tej panogi pomagala: Mura, Prebold, Jutranjka. Nekatera so izkoristila državno pomoč, druga ne. Bistveno je, da se ne povečuje javna poraba, stroški državne administracije. In to je tisto, kar vam očitamo: da prvi mož javnih financ v Sloveniji ne ve, kakšne so javnofinančne posledice te koalicijske pogodbe. To bi morali izračunati. Moje vprašanje je tudi bilo, zakaj imamo po novem eno ministrstvo več, enega ministra, enega državnega sekretarja, zakaj širite pravice državnim sekretarjem, zakaj torej povečujete stroške državne administracije. In še očitek o delovnih mestih. Tudi s podporo investicije Renaulta v Novem mestu, ki ste ji vi tako javno nasprotovali, smo ohranili 3500 novih, kakovostnih delovnih mest v Sloveniji. Jaz sem vesel, da je stališče novega gospodarskega ministra drugačno od vašega. Tudi mi pa niste odgovorili na vprašanje, zakaj ste ravno izpostavili, da je potrebno stimulirati tuje investicije ravno iz Združenih držav Amerike, čeprav je dosedanja praksa ta, da se ne ločuje po posameznih državah. Hvala.
Hvala gospodu Lahovniki. Besedo ima gospod Kokalj. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da je gospod predsednik vlade tehtno odgovoril na vse očitke opozicije. Sam kot predsednik odbora za zadeve Evropske unije opozarjam, da je izvolitev vlade nujna. To ve tudi dosedanja garnitura. Kar nekaj vročih kostanjev je pustila in jih je treba sedaj zelo na hitro reševati. Kar dva sestanka, kar dva odbora morata biti sklicana naslednji teden. Zato pač pozivam k trezni presoji in k precizni roki pri glasovanju, kot je prej rekel gospod mandatar. Hvala lepa.
Hvala gospodu Kokalju. Besedo ima gospod Barovič. Prosim.
Hvala. Spoštovani gospod minister, upam in želim, če bo vaša vlada, in ko bo vaša vlada izvoljena, da bo prvo, kar boste naredili, da boste spremenili 232. člen poslovnika. Prepričan sem, da absolutno ni pošteno, da danes odločamo o vladi v paketu. Ni pošteno. Tudi obratno. Prepričan sem, da je najbolj odgovorno do premiera, do kandidate za ministre in predvsem do volivk in volivcev, da bi presojali in odločali o vsakem ministrskem kandidatu posebej. Mogoče bi takšna odločitev ali takšna možnost, če bi bila dana, spremenila mojo, pa odločitev še kogarkoli med nami. Upam in želim, gospod predsednik vlade, da boste s svojo ekipo to najprej storili. In verjamem, da je mnogo med nami tistih, ki razmišljajo in mislijo popolnoma enako kot jaz. Ni pošteno, ni pošteno, da moramo kupiti gajbico sadja, v katerem je lahko spodaj marsikateri kos tudi gnil in obratno.
Hvala gospodu Baroviču. Besedo ima gospod Sok. Se odpoveduje. Besedo ima gospod Sušnik. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Spoštovani predsednik vlade, jaz bom z veseljem podprl vlado, o kateri bomo glasovali, ker sem prepričan, da bo ta vlada prijaznejša za podeželje, prijaznejša za ljudi, ki živijo na obrobju, ki živijo v razseljenih predelih Slovenije. Navsezadnje mislim, da vsi ti ljudje zaslužijo prvič po 13-ih, 14-ih letih samostojne Slovenije neke enakovredne in enakopravne obravnave, ki je na žalost do sedaj niso bili deležni in zaradi tega smo se skozi to obdobje srečevali z izrazitim opuščanjem in razseljevanjem teh predelov Slovenije, ki so še kako pomembni za celovit, enakomeren razvoj in izgled naše države v prihodnje. Navsezadnje bom pa glasoval za to vlado tudi, ker ne dvomim, da ne bo ponavljala napake dosedanje vladavine, ki ni prepoznala in znala oceniti realno vrednost lesa iz državnih gozdov. Bojmo se take vlade, ki prodaja kubik lesne mase po 500 tolarjev - 500 tolarjev, pravilno ste me slišali - in na ta račun spusti v zrak oziroma zavestno pusti, da se okrade tej državi 4 do 5 milijard tolarjev letno. Jaz verjamem, da bo to kljub zgrešenim načinom podelitve koncesije za upravljanje z državnimi gozdovi popravljeno vsaj v obliki uredbe, ki bo določila realno ceno lesa [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], posekanega v državnih gozdovih. Hvala lepa.
Hvala gospodu Sušniku. Besedo ima gospod Mikolič. Se odpoveduje. Gospod Zagorac. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Čas, ki je še preostal za razpravo, bom izkoristil kar namesto obrazložitve glasu. Vlade, kot je predlagana, ne bom podprl, tako kot tudi ne kolegi iz poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Pa ne zaradi oseb, ki so predlagane kot ministrski kandidati, kajti njih je težko ocenjevati, glede na to, da gre za nove ljudi, ki še niso imeli možnosti dokazovanja. Prav tako tudi ne zaradi tega, da nas bo lahko nekdo uvrščal, tako kot so nas v prejšnjem mandatu, pod opozicijo A ali B. Ne bom je podprl zaradi tega, ker se da oceniti koalicijsko pogodbo. Koalicijska pogodba je tisti akt, po katerem se bodo morali obnašati vsi ministri te vlade, ki je predlagana. Koalicijska pogodba je v veliki meri v nasprotju s programom Slovenske nacionalne stranke in tudi z načeli, ki jih v Slovenski nacionalni stranki zastopamo. Če se lahko samo na kratko dotaknem področij koalicijske pogodbe, ki sem jih imel priložnost spoznati na zaslišanjih posameznih ministrov. Zelo veliko je bilo govora predvsem o kmetijstvu. Koalicijska pogodba ima kar nekaj dobrih idej, kako rešiti slovensko kmetijstvo, je pa zelo malo oziroma skoraj nič v tej pogodbi napisanih konkretnih načinov, kako te ideje uresničiti. Sam sem postavil na odboru pet konkretnih vprašanj v zvezi s kmečkimi pokojninami, v zvezi s prekvalificiranjem kmetijskih zemljišč [[opozorilni znak za konec]] , v zvezi s pridobivanjem evropskih sredstev. Odgovori, ki sem jih dobil od kandidatke, so bili "bom zadevo preučila, nič vam ne morem povedati," kar si lahko tudi pogledate v magnetogramu. Take rešitve so enostavno nesprejemljive. Žal mi zmanjkuje časa, da bi se dotaknil še katerega področja. Hvala.
Hvala gospodu Zagorcu. Besedo ima gospod Horvat. [[Se odpoveduje.]] Sledi gospod Koren. [[Se tudi odpoveduje.]] In kot zadnji ima besedo gospod Janša.
Hvala še tretjič za besedo. Zelo na kratko nekaj odgovorov na ta dodatna ali pa morda izpuščena vprašanja. Gospodu Školču bi dejal, da se mi ne zdi nič spornega, ko gre - mislim, da je šlo za obvezno branje -, v primerih, ko obstaja nevarnost, da bi bralci smatrali, da gre za branje z usmerjeno vsebino. Obstaja tudi alternativa, se lahko pač starši ali otroci odločijo; mislim, da pravzaprav v tem državnem zboru vsi zagovarjamo pravico do svobodne izbire. Kar se tiče očitka, da v koalicijski pogodbi ni natančnih izračunov ali pa da ne vemo izračunov za tiste konkretne obveznosti, te očitke ponovno zavračam. Iz samega teksta se natančno vidi, kje se je koalicija obvezala, da bo nekaj naredila, in tam smo zelo natančno računali, v okviru možnosti, ki smo jih imeli, tudi javnofinančne posledice. Kjer pa to ni bilo možno, piše, da bomo zadevo proučili. Velikokrat sem šel natančno skozi te tekste in tu je treba tudi natančno brati. Zavračam tudi očitke, da smo že vnaprej neracionalni, s tem, ko se je vlada drugačno organizirala. Mimogrede, danes predlagamo ekipo ministrov, ki je manjša od te, ki odhaja, je eden manj, ne eden več, koliko jih bo na koncu, bomo videli. Ampak to, da se je vlada drugače organizirala, ne pomeni, da hočemo biti bolj neracionalni, ampak pomeni, da hočemo biti bolj racionalni, ker ocenjujemo, da se da določene stvari bolj racionalno opravljati v okvirih, kakršne smo predlagali. In vnaprej reči, da bo nekaj takšno ali drugačno, malo so sicer lahko različna mnenja, ampak pokazalo se bo na koncu. Zdaj svojega mnenja o državni pomoči oziroma o nepovratnih sredstvih, vloženih v Revoz, nisem spremenil, ponovil bom natančno tisto, kar sem rekel na tiskovni konferenci. Jaz sem takrat rekel, da to niso bila stran vržena sredstva, da ne poznamo vseh okoliščin, zaradi katerih se je vlada tako odločila, da pa smatram, da bi bilo morda bolje, če bi se teh 10 milijard tolarjev, kar je velik denar, razdelilo na podlagi javnega razpisa, ne pa samo na podlagi neke arbitrarne odločitve vlade, ki je lahko imela prav, lahko pa tudi ni imela prav. Vi ste naredili neke študije, kot pravite, in govorite o tem, koliko delovnih mest stre rešili, morda bi se dalo v kakšni regiji, kjer je problem brezposelnosti še bistveno večji, z istimi sredstvi doseči boljše učinke - ne vem, ta dvom smo izrazili. Jaz upam, da novo vlada ne bo delala na enak način, da bo smatrala, da je sama najbolj sposobna, da oceni brez javnega razpisa, brez tehtanja tudi primerjalnih učinkov, da se 10 milijard kar da nekam v neko družbo, kjer so pač določena druga vprašanja; ampak nikoli nismo rekli, da so bila to stran vržena sredstva. Posebej smo poudarili na začetku takrat, ko smo to vprašanje izpostavili, in moram reči, da je prej stroka, na katero veliko daste, to vprašanje problematizirala dolgo časa, nekaj mesecev smo brali te razprave. Kar se tiče tujih investicij sem jaz govoril o tem, kakšen naj bi bil odnos Slovenije do Združenih držav, ker je to vprašanje aktualno, ker se je pojavljalo. In v tem okviru sem dejal, da si želimo tudi več tujih investicij iz te države. Drugače pa ne delamo nobene razlike, to je bilo poenostavljeno potem v to vprašanje; skratka, mi si želimo kvalitetnih tujih investicij, ki bodo pomagala, da bo gospodarska rast v Sloveniji hitrejša, da bomo lahko ustvarjali nova delovna mesta, da bodo dobili delo tudi tisti, ki so zdaj očitno zaradi tega vala stečajev, proti kateremu je bilo zelo malo narejeno v prejšnjem mandatu, pred tem, da delovna mesta izgubijo in da bo razvoj hitrejši in da bomo lahko na tej podlagi ustvarjali blaginjo. To je edini namen, drugače ne mislim, da gre tukaj za kakšno posebno delitev, saj najbrž to vprašanje tudi ni bilo resno mišljeno v tem smislu. Jaz mislim, da drugih vprašanj, ki ne bi dobili odgovore, danes tukaj ni bilo. To razpravo bomo podrobneje proučili, kandidati in kandidatke oziroma bodoči člani vlade mislim, da lahko najdejo tudi v današnji razpravi vrsto dobrih predlogov, tudi vprašanj, tudi nekaj naukov, ki si jih velja zapomniti, in tako to kot tudi prihodnje parlamentarne razprave mislimo jemati resno. Menimo, da to ni nek ritual, kar se dogaja v tej dvorani, da je to potrošen čas, ampak da lahko tukaj v soočenju argumentov pridemo na koncu tudi do nekih drugačnih, boljših rešitev, ki gredo v skupna korist in so dobra za vse. Hvala lepa.
Hvala gospodu Janši. S tem zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. V skladu z 232. členom dovolite, da najprej obrazložim predlog sklepa. V skladu z 232. členom poslovnika zbora se o imenovanju ministrov glasuje tako, da se glasuje o listi kandidatov za ministre kot v celoti. Zato dajem na glasovanje naslednji predlog sklepa: "Državni zbor imenuje dr. Andreja Bajuka za ministra za finance, mag. Janeza Božiča za ministra za promet, specialista akademske stopnje Andreja Bručana za ministra za zdravje, mag. Janeza Drobniča za ministra za delo, družino in socialne zadeve, gospoda Karla Erjavca za ministra za obrambo, gospo Marijo Lukačič za ministrico za kmetijstvo, gospodarstvo in prehrano, gospoda Dragutina Mateja za ministra za notranje zadeve, gospoda Janeza Podobnika za ministra za okolje in prostor, dr. Dimitrija Rupla za ministra za zunanje zadeve, dr. Vaska Simonitija za ministra za kulturo, dr. Lovra Šturma za ministra za pravosodje, dr. Gregorja Viranta za ministra za javno upravo, mag. Andreja Vizjaka za ministra za gospodarstvo, dr. Jureta Zupana za ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, dr. Milana Zvera za ministra za šolstvo in šport." Sedaj pa sprašujem poslanske skupine, ali želijo obrazložiti svoj glas? V imenu poslanske gospod Potrč. Še kdo? Cvikl. Še katera poslanska skupina? Vabim gospoda Potrča, da obrazloži glas v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov.
Hvala lepa, gospod predsednik. V imenu Združene liste socialnih demokratov ponavljam in poudarjam, da bomo glasovali proti predlagani ministrici in ministrom. Nas veseli, da gospod izvoljeni predsednik vlade ni zavrnil vseh opozoril, ki so bila na današnji razpravi dana z namenom, da se vlada, ko bo izvoljena, in v to ne dvomimo, takoj sooči z vprašanji realnosti koalicijske pogodbe, takoj sooči tudi z nalogami, ki jih ima, in da nam čim prej sporoči, kako bo realizirala predvidene obljube in obveznosti, katerim vprašanjem bo dajala prioriteto ali ne. Če bo to po stotih dneh storila, bomo lahko ustvarjalno sodelovali pri realizaciji nalog. Če bi pa ostalo pri tem, kar ni nemogoče, da bo še dolgo časa želja nove vlade, da opozarja, česa vsega ni imela priložnosti spoznati in storiti in kaj vse bi bilo treba prej opraviti, da bi bilo mogoče konkretizirati naloge, potem mislim, da bo to slabo. Ne moremo podpreti vlade tudi iz tega razloga, ker je naš občutek, da je razkorak med opredelitvami v koalicijski pogodbi, med tistim, kar so govorile ministrice in ministri, pa tudi med tem, kar je danes govoril predsednik vlade, dovolj velik, da ta moment ne znamo in ne moremo oceniti niti realnih ciljev vlade, niti prioritet, niti načina, kako bo te cilje uresničevala. Priznam, da mene posebej skrbi tudi razkorak med kljub vsemu relativno realnostjo predsednika vlade in veliko nerealnostjo poslank in poslancev koalicije v njihovih razpravah. Jaz razumem, da mora biti optimizem, jaz tudi razumem, da mora biti želja podpreti in reči, da je vse dobro, ampak ne priznati, razen redkih izjem, ene kritične note, najbrž ni prav. In moram reči, da me veseli, da sem čutil v izjavi predsednika vlade spoznanje, da ga skrbi, da se že na začetku kaže, da ena od strank govori o vladi, tri stranke govorijo o svojem položaju v vladi, in zato [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave.]] opozarja skupno delo, kar je tudi naša želja. Hvala.
Hvala gospodu Potrču. Besedo ima predstavnik Liberalne demokracije Slovenije, gospod Cvikl. Prosim.
Gospod predsednik vlade, gospod predsednik državnega zbora, poslanke in poslanci! Pojasnil bom, zakaj ne moremo podpreti vlade. Komentiral bo dve vprašanji, ki sta danes ves dan bili v ospredju. Prvo vprašanje je notranja skladnost koalicijske pogodbe. Ta ni zagotovljena. Mislim, da je bilo povedanega dovolj. Drugo pa je seveda ta, da pričakujemo, da bi seveda vladna ekipa, ki je pripravljala koalicijsko pogodbo za vladanje, vendarle vedela, da se te koalicijske pogodbe ne delajo samo strokovno, vendar je spoznavanje stroke predpogoj, da se zapiše politična pogodba. Poznati je potrebno dolžino odeje. Drugo je pa tako imenovana dilema o preskakovanju ali nepreskakovanju ideoloških plotov. Ni mogoče, ni bilo mogoče vstopiti v pogajanja, če partnerji niso enakopravni ali pa če se z vsebino tega, kar je ponujeno, ne more strinjati, ker je seveda, in to je bilo mogoče videti iz prvih osnutkov - osnutki z 20. oktobra, 4. novembra so slabši kot ta tekst. In najbolj bi bilo, tako kot smo danes ugotovili, da se ta koalicijska pogodba ne uresniči na način, kot je zapisana. Zato ne moremo podpreti takšnega programa vlade, ne moremo podpreti takšne ekipe. Ekipa je predvsem na javnofinančnem in na nekaterih drugih področjih neprepričljiva in ne razume problemov današnje Slovenije niti razumevanja EU. Ja, vsak dan bodo seje odbora za evropske zadeve. V tem mesecu bo kar nekaj pomembnih sej na nivoju EU. 2000 je takih sestankov v polovici leta in seveda teme je potrebno poznati. Omenjeno je bilo in dobro je o tem tukaj spregovoriti, da prav zaradi odpravljanja težav, ki se pojavljajo v gospodarstvu, je nujno, da vlada, ki prevzema svoje naloge, dobro pozna stroko, dobro pozna, kako je mogoče zmanjšati davčne obremenitve, da bi podjetja še preživela, kako je mogoče v okviru omejenih pravil igre v okviru EU reševati nekatera podjetja v Sloveniji. In zato upamo, da boste hitro predlagali dopolnitve programa, po potrebi dopolnitve ekipe in, kot je bilo danes povedano, kot opozicija bomo pri tem delovali in zato želimo, da pridete s predlogi sprememb proračuna za 2005, skladno z vašimi prioritetami, in o tem javno diskutiramo in najdemo kar najboljše odgovore na razvojna vprašanja Slovenije. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Sprašujem,kateri od poslancev želi obrazložiti svoj glas - naj prosim dvignejo roko. Prosim, držite roko vsi tisti, ki želite obrazložiti svoj glas, da naredimo seznam. Seznam še ni končan, prosim še [[...]] Preden dam proceduralno vprašanje oziroma preden dam možnost proceduralnega vprašanja, bi prebral vse, ki so se prijavili, če dovolite. Gospod Bajc, gospa Zalokar, gospod Cvikl, gospod Anderlič, gospod Školč, gospa Širca, gospod Lahovnik, gospod Petek, gospod Štebe, gospod Rugelj, gospa Potrata, gospa Pečan, gospod Juri, gospod Rupar, gospod Sajovic in gospod Kovačič. Smo koga izpustili? Gospod Grims, gospod Janc, gospod Brenčič. Še kdo? Gospod Starman. Smatram, da je s tem seznam prijavljenih zaključen. Gospod Cvikl, imate možnost postopkovnega vprašanja. Izvolite.
Želim ugotoviti, gospod predsednik državnega zbora, da kršite poslovnik, ker v poslovniku ni opredeljeno, da je potrebno pred obrazložitvijo glasu delati seznam, vnaprejšnji seznam, ampak neposredno pred glasovanjem imajo poslanci pravico obrazložiti glas. To, kar delate, je v nasprotju s poslovnikom, v nasprotju z dosedanjo prakso. Hoteli ste jo uvesti na prejšnji seji, hoteli ste o tem sklepati na kolegiju predsednika državnega zbora. Imeli ste zaprt delovni sestanek, na katerem ste pripravili in se dogovorili o tej praksi. To je praksa, ki je v nasprotju z 12-letno prakso v tem državnem zboru. Zato predlagam, gospod predsednik, da poslance in poslanke pozovete k obrazložitvi glasu in kot se bodo javljali ter seveda od odvisnosti od razprave posameznikov, kaj bo kdo, kdaj, kje povedal. Hvala lepa.
Gospod Cvikl, naj vas opozorim, da nikjer v poslovniku ne piše, da ne smemo tukaj za pultom zabeležiti imena tistih, ki so se prijavili. Hvala lepa za vašo opombo. Prehajamo na obrazložitev glasu. Prvi je gospod Bajc. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vam lep pozdrav, lep pozdrav tudi predsedniku vlade! Kolegice in kolegi, tudi vam lep pozdrav v tem že večeru današnjega dne! Veliko vas je danes reklo, da praznujemo 3. december, rojstni dan našega največjega pesnika, poimenovan tudi "ta veseli dan kulture". Mislim, da to hahljanje predstavnikov stranke v odhajanju tudi kaže na del kulture v tem parlamentu. Rad bi rekel, da bo današnji dan čez nekaj minut tudi ta veseli dan za vse tiste volivke in volivce, ki so 3. oktobra dali svoj glas za kandidate strank, ki tvorijo današnjo koalicijo - in moj glas bo tudi zraven.
Hvala gospodu Bajcu. Naslednja ima besedo gospa Zalokar Oražem.
Spoštovani gospod predsednik vlade! Pregovor pravi: kakor si boš postlal, tako boš ležal. In danes si na nek način urejate svoje ležišče za naslednje obdobje. In kaj lahko zdaj na koncu vidimo v tej postelji? Prvič, vidimo, da bo v njej zelo malo žensk, zaenkrat ena sama, kar ni dobro za večjo rast slovenskega naroda. Slutimo lahko, da je v postelji velika luknja, zato bo vanjo povabljenih veliko zunanjih sodelavcev, ki bodo mrkih obrazov preverjali pravo smer. V postelji je tudi kar nekaj trnja, saj so nekateri, ki bodo v njej, doslej bolj delovali v skladu z rekom "Marija k sebi" in ne k drugim in za druge. Med vami bo tudi človek, ki bo budno pazil, kdaj, kje, kako in zakaj bo komu ušel kakšen izpuh, da ne bi kaj zasmrdelo. In ne nazadnje zgleda, da bo odeja, s katero skušate pokriti vse želje in obljube, kar precej prekratka. Zato te vlade ne morem podpreti.
Hvala gospe Zalokar. Besedo ima za obrazložitev glasu gospod Cvikl. Izvolite.
Kot sem povedal, v svojem imenu ne morem podpreti te vlade in današnje odločitve. Razlogi so bili danes predstavljeni. Želim pa, da bi današnja razprava in vsi predlogi, sugestije in komentarji bili uporabljeni predvsem za to, da bi pridobili boljši program vlade in da bi vlada po stotih dneh lahko v polni meri delovala, kot so delovale vlade preteklih dvanajstih let.
Hvala gospodu Cviklu. Besedo ima gospod Anderlič. Prosim.
Bil sem na treh predstavitvah kandidatov za ministre, poslušal sem pa praktično vse in žal moram ugotoviti, da na tisto konkretno vprašanje, recimo, ko sem vprašal kandidata, ali se bo zavzemal za dosego dvoodstotnega zneska bruto domačega proizvoda za obrambo, ali bo prvenstveno deloval na tistem delu koalicijske pogodbe, ki zagotavlja usklajevanje pokojnin oziroma še neke vrnitve pokojnin za nazaj, ali bo skrbel za to, da bomo izpolnili vse pogoje za sprejem evra v Sloveniji. Je rekel, ne vem, to bomo videli. Kasneje se bomo odločili. In podobno. In takrat, jaz sem bil seveda na odboru za finance, gospod Bajc, od tam ta primer sedaj vlečem. Ja, ampak ni bil opozorjen s strani predsedujočega, ker je v vaši koaliciji, mu je dovoljeno vse. Tako kot je tudi vam dovoljeno tukaj motiti. Toliko, boste najbrž dovolili podaljšanje, ker [[...]]
No, verjetno to ni več obrazložitev, gospod Anderlič.
No, in to me je spominjalo, ti odgovori so me spominjali na besede prvega predsednika vlade, leta 1990, ko je rekel, če bo okroglo, bo lopata, če bo špičasto, bodo vile. In jaz seveda take politike ne morem podpirati, in nič ne bo pomagalo, niti to ne, kar je bilo danes največkrat slišati, kako je treba s stalnim sklicevanjem za nazaj, in kaj je bilo narobe, zavarovati za v prihodnje neuspehe, ki lahko tudi sledijo. Ne trdim, da bodo, ampak s takim načinom je to mogoče. Ne bom podprl liste.
Hvala gospodu Anderliču. Besedo ima gospod Školč. Prosim.
No, tudi sam bom izkoristil to, da je danes Prešernov praznik, in na nek način obžalujem, ker na ta dan dobivamo potrditev, da se pravzaprav oži prostor svobode, osebne in vsakršne. Ker poglejte, te stvari niso tako nedolžne, da gre za vprašanje izbire, ali bo nekdo prebral po svoji volji Matiček se ženi ali nekaj iz Kranjske čebelice, ali to, kar iz bogate zakladnice slovenske in svetovne literature izbere maturitetna komisija. Maturitetna komisija je tista, ki določi seznam šestih knjig, in praviloma velja, da se o kvaliteti teh knjig ne razpravlja. Vsaj v politiki ne bi smeli o tem pretirano dvomiti. Država je tukaj tudi zato, da brani neke odločitve. Ne kandidat ne predsednik vlade ne vidita nobene nerodnosti v tem, da se ena od knjig označuje in izrinja s tega seznama kot neprimerna. To je žalostno za tak dan in to je žalostno za slovensko parlamentarno demokracijo. Jaz se strinjam, vsi ministri se bodo morali marsičesa naučiti. Ampak to, da spoštujejo, bom rekel literarna dela avtorjev, ki so v zastavi njihovih strank, ki nosijo državne nagrade kulturne, ki so, kot je sam predsednik vlade rekel, sami osebno plačali z zaporom ceno svoje avtorske poetike, to je pa hudo. Zato bom glasoval proti.
Hvala gospodu Školču. Besedo ima gospa Širca.
Svoj ne bom predkrepila s tem, kar sem tekom dneva še slišala, ostalo sem vam pa že povedala, čeprav predsednik, mi niste odgovorili na nič, kar sem vas vprašala. Danes smo bili večkrat priča zanikanju slovenske poosamosvojitvene zgodovine. Slišali smo, da se demokracija za Slovence začenja danes. Zvedeli smo, da postavitev mandatarja in nove vlade pomeni nekaj podobnega kot padec Berlinskega zidu. Tako je bilo rečeno. Zidu, ki je bil posledica politike, utemeljene na strahu in na predsodkih. Žal mi je, da se zanika nekaj, kar smo skupaj, ste tudi vi, vzpostavljali in upam, da se boste v bodoče opravičili za trditve vsem tistim, ki so to državo v teh letih vzpostavljali. V čem ,pravite, da gre za napredek v demokraciji te vlade? V večji strokovni in politični osveščenosti kandidatov in kandidatk? Ne. V konsistentnosti programa vlade, ki je v finančnem smislu neke vrste ali celo lahko tempirana bomba. Ne, program je nekonsistenten. V vpeljavi novih vrednot? Ne. To smo slišali, da se vračamo tja, kjer smo nekoč na žalost že bili. Ali je potem ostal samo etični kodeks, ki ni nič drugega kot že v ustavi zapisana zavezda in ki bi jo morali spoštovati po samoumevnosti, ne pa ga jemati kot krinko za nekaj, kar drugje manjka. Seveda ne morem podpreti.
Hvala gospe Širci. Besedo ima gospod Lahovnik. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik vlade! Nedvomno je vaša stranka bila zmagovalka zadnjih volitev, zato imate vso pravico, da si to vlado sestavite po svoji presoji. Tisto, kar me skrbi in na osnovi česar se bom odločil, je, da danes niste odgovorili na nekaj ključnih vprašanj. Na zelo jasno vprašanje, kaj pomeni za red višja gospodarska rast v Sloveniji kot v Evropski uniji, ki jo načrtujete, niste dali nikakršnega odgovora in ta gospodarska rast bo vplivala na življenjski standard v Sloveniji, na pokojnine, na plače. Na drugo zelo konkretno vprašanje: Kako to, da ste se koalicijski partnerji pogajali tudi za mesta vodij direktoratov, ki je izrazito strokovna funkcija v državni upravi, apolitična funkcija? Kako to, da eden, predsednik koalicijske stranke to izjavi, vi pa se od tega niste ogradili, in - ali je to res? Tudi na to nisem dobil odgovora in to je v nasprotju z vsemi načeli, za katera ste se zavzemali še nekaj tednov nazaj. Na koncu bi rad rekel, da vas seveda v celoti razumem, da vi ne prevzemate obveznosti za nazaj. Jaz ne razumem, kako to, da na osnovi te koalicijske pogodbe niste predvideli javnofinančnih posledic. Račun za to bodo plačali vsi državljani in državljanke Slovenije. Tako kot vi [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]obveznosti za nazaj, jih tudi jaz seveda ne morem za naprej, zato te vlade ne morem podpreti.
Hvala gospodu Lahovniku. Bi pa prosil in opozoril, da obrazložitev glasu ni namenjena zastavljanju vprašanj mandatarju, kajti mandatar ne more več odgovarjati. Že nekajkrat se je to ponovilo. Besedo ima gospod Milan Petek.
Lep pozdrav vsem zbranim. Glasoval bom proti predlagani sestavi vlade, saj me tudi zadnji nastop predsednika ni prepričal. Nasprotno, utrdil je mojo odločitev. Čas mi ne dopušča daljšega nastopa, zato samo dva temeljna argumenta za moj glas oziroma glas proti. Prvi, izmed pompozno 500 najavljenih strokovnjakov, je mandatar izbral izrazito neuravnoteženo sestavo vlade, tako po strokovnosti, kompetentnosti, moralnosti, spolu, pa če hočete, tudi po teritorialnosti. Ne morem reči, da nekateri kandidati za ministre v svojih nastopih niso izkazali znanja, sposobnosti vodenja in so torej ustrezali pričakovanju in kriterijem, ki si jih vsi državljani in predvsem poslanci predstavljamo, ko govorimo o ključnih nosilcih izvršne oblasti. Nekateri pa so bili resnično neprepričljivi in neusposobljeni za opravljanje tako odgovorne funkcije, in to po vseh prej navedenih kriterijih. Zanimivo, vsaj po mojem mnenju, da je kar večina bežala oziroma ni poudarjala politične sposobnosti in odgovornosti, ki bi jo pri svojem delu morali prevzeti. Drugi argument. V predvolilnih nastopih so mnogi kandidati, sedaj nekateri tudi poslanci sedanje koalicije izražali in zagotavljali potrebo po decentralizaciji oblasti, in to v različnih segmentih. Obljubljali so celo prenos ali ustanovitev kakšnega ministrstva izven Ljubljane. Nekateri štajerski kandidati, kjer sem tudi sam kandidiral, so zagotavljali delno teritorialno zastopanost celo v vladi, seveda, če bodo uspeli na volitvah. Sedaj so uspeli, obljube so se pa razblinile kot milni mehurčki. Da, predsednik vlade, takšen je rezultat in obljube, oziroma vsa ta dejstva nam je nazorno predstavil vaš koalicijski poslanec in moj poslanski kolega gospod Kangler. Ravno na dan, ko Maribor slavnostno obeležuje 750. obletnico, odkar je postal mesto, ko je ta Maribor [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Republike Slovenije, ko nastajajo nove fakultete na tej univerzi, žal, še bolj zaostaja na gospodarskem področju, nima ne Maribor, ne širše področje Štajerske, ne Prekmurje, ne Koroška, nobenega ministra v vladi, in kot izgleda, ne bo imela nobenega, niti sekretarja. Zato torej moj glas proti.
Hvala gospodu Petku. Besedo ima gospod Štebe. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani. Ne bom ponavljal razprave, ker smo tik pred odločanjem. Izgubili smo že mesec dni. Izgubljamo čas. Tehtna in umirjena razprava predsednika vlade [[...]]
Prosim, da se umirite, gospod Štebe ima besedo.
[[...]]me je dodatno prepričala. Če bi vsi pozorno poslušali, ne bi bilo teh razprav. Pomislimo na obdobje čez štiri leta, takrat bo obveljala iskrica današnjega slavljenca, ki je bil rojen na današnji dan, "le čevlje sodil bo kopitar".
Hvala gospodu Štebetu. Besedo ima gospod Rugelj. Prosim.
Hvala za besedo. Podprl bom to vlado, mislim, da bo zelo dobra. Žal mi je, da je ta dober večer po tistem "dobro jutro" prišel prepozno, za mnoge prepozno, upam, da bo ta vlada popravila napake, ki so se do sedaj dogajale. Ker mi je prej zmanjkalo časa, bi mogoče še imel ga zdaj toliko, da bi povedal, da v Sloveniji obstajajo tudi zelo malo, zelo slabo razvite regije oziroma področja, kjer povprečno plačo v Sloveniji, ki je sedaj že neto kakšnih 160.000, mogoče celo več, ne dosega niti 10% ljudi in tem ljudem je težko dopovedati, kakšno je to povprečje. Vemo, iz česa pride takšno povprečje, iz raznih enormno visokih plač predvsem v javnem sektorju. Upam, da bo ta vlada sposobna te zadeve uravnovesiti in da bo to tudi šlo v prid tistih najnižjih plač in tistih volivcev, ki so nas podprli. Ne nazadnje so nas volivci podprli zato, ker so ocenili, da je obstoječa vlada do sedaj slabo delala. Hvala lepa.
Hvala gospodu Ruglju. Besedo ima gospa Potrata. Prosim.
Hvala za besedo. Ne bom podprla te vlade in to ni nobeno presenečenje, ni pa tudi maščevanje ali privoščljivost. Volivci so izbrali politično opcijo, ta naj tudi prevzame odgovornost za vlado. Ni pa ta vlada zame zgodovinska, z več vidikov. Zagotovo ne bo prišla v zgodovino s pozitivnim sporočilom o svojem odnosu do žensk. Zagotovo ne bo prišla s pozitivnim sporočilom o svobodi izbire branja zaradi tega, ker tisto, kar smo na ta veseli dan kulture poslušali danes ali pa na predstavitvi ministra za kulturo ali ministra za šolstvo, ne kaže, da bo vzgoja postala neideološka, ampak je bilo danes znova zatrjevano, da bodo postavljene vrednote, ki bodo sledile ozkemu pogledu na literaturo, vrednostnim sodbam in vsiljenim moralnim načelom, ki niso moralna načela za vse. Žal ne morem pristati na tako omejeno spodbujanje bralne kulture na Slovenskem, kjer odrasla populacija ravno ne slovi po pretirano razvitih bralnih navadah, otroci pa imajo bralne navade dobro razvite. Hvala.
Hvala gospe Potrati. Besedo ima gospa Pečan. Prosim.
Verjetno tudi moja obrazložitev glasu ne bo nobeno posebno presenečenje. Povedati moram, da pri ministrih in ministrici, ki se odrekajo komuniciranju s skupinami ljudmi, ki so v manjšini v tej družbi, z ljudmi, za katere sicer predsednik vlade zatrjuje, da so storili vse za to, da bi rešili človeka pred žalostnim koncem zaradi krivic, ki so se mu dogajale v tej naši državi in še cele vrste stvari, ki bi jih lahko naštevali, od kandidata za ministra do kandidatov za ministra, ne morem podpreti te vlade ob tem, seveda, da je program te vlade tako zelo splošen in poln obljub, ki pa se vse na koncu zaključijo v okviru danih možnosti. Zato seveda ne bom glasovala za vlado.
Hvala gospe Pečanovi. Besedo ima gospod Juri.
Hvala, predsednik. Gospod mandatar, prejeli ste mandat za sestavo vlade, nalogo ste opravili, verjamem, s svojimi najboljšimi močmi. Ocenjujem, da rezultat ni najboljši, sicer zanjo prevzemate vso odgovornost, ki je jaz ne nameravam deliti z vami, ampak vam obljubljam, da bom odgovorno ravnal do te odgovornosti. In tako kot sem dejal v mojem nastopu, če se bodo skrbi, ki sem jih naštel, takrat pokazale kot neupravičene, zlasti na področju zunanje politike, seveda vam bom jaz zaploskal. Zaenkrat odgovori, ki ste jih dali, pa mi ne dajejo razloga, da bi vam zaupal glas. Hvala.
Hvala gospodu Juriju. Besedo ima gospod Rupar.
Hvala. Seveda bom podprl to vlado. Me pa pravzaprav veseli, da iz ust, obrazložitve glasu opozicije ljudje lahko spoznajo, s kom so pravzaprav vsa ta leta imeli opravka. Neverjetno, jaz sem tako zelo vesel, da se kaže pravi obraz tako visoko inteligentnih, tako hudo učenih ljudi z diplomami [[....]]
Gospod Rupar, obrazložitev glasu, prosim.
Ja, obrazlagam. Pravzaprav sem vesel in še bolj bom, če bodo ljudje to zaznali, da vendarle obstaja tudi drug obraz odhajajočih. Morda samo dva. Vem, da me boste spet opomnili, sem že navajen. Recimo vesel sem besed gospoda Cvikla. Vem, da je in izobražen [[...]]
Gospod Rupar, prosim, ne polemike, kajti poslanec ne more replicirati.
Saj ne bom nič čezenj rekel. Hočem reči samo to, da sem vesel, da bi želel, da spozna, da vsak vsega ne ve na tem svetu, da se noben ni rodil pameten in sem tudi prepričan, da recimo on ne zna zavezati čevljev na pet načinov, jaz sem 100%, da ne. In navsezadnje tudi, čas bo, da se odklopite [[....]]saj ne govorim vam, gospod Cvikl, ampak sosedu, da se odklopite od državne "flaške", stekleničke z državnim [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] in da začnete gledati v prihodnost, kjer bo treba tudi kaj drugega narediti, ne samo piti mleko iz državnega proračuna.
Gospod Rupel, prosim. Besedo ima gospod Sajovic.
Še enkrat lep prijazen dober večer vsem skupaj. Danes smo slišali marsikaj tako z leve in z desne. Sam, kot načelen opozicijski poslanec te vlade seveda ne bom podprl. Želim pa gospodu Janezu Janši, da jo vodi dobro. Sem pa tudi vesel, da je zmogel toliko moči, da je vladi, ki odhaja in ki je za Slovenijo naredila marsikaj dobrega, iskreno čestital. In tako bomo ravnali tudi mi po štirih letih. Seveda pa bi vsem tistim, ki najbolj pljujejo čez ekipo, ki odhaja, toplo priporočil, da si nastavijo ogledalo. Kajti v nekaterih občinah in lokalnih skupnostih, kjer je pa slika ravno obratna, se pa vse negativnosti, ki se očitajo LDS, dogajajo v še večji in še hujši meri. Srečno!
Hvala gospodu Sajovicu. Besedo ima gospod Kovačič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Glasoval bom seveda za predlagano ministrsko ekipo, saj menim, da je to moja dolžnost, ki so mi jo naložili državljani in državljanke Republike Slovenije na teh volitvah. In tu so tudi jasno izrazili svojo voljo, da zamenjajo dosedanjo oblast ali vlado, če hočete, in jo nadomestijo z novo. In ta nova vlada, o kateri danes odločamo, je rezultat volje volivcev. Volivci so dosedanjo vladno koalicijo ocenili in ji na volitvah dali nezaupnico. Za razliko od prejšnje nove vlade, ki jo danes potrjujemo, še ne moremo objektivno ocenjevati, kar bi nekateri radi. Ocenjevati jo bo mogoče šele potem, ko bo začela delati. Demokratične stranke v svetu po nenapisanem pravilu začnejo ocenjevati vlado po stotih dneh. Končno oceno pa bodo dali volivci na prihodnjih volitvah. Zato priporočam opozicijskim poslancem, da predlagane ministrske ekipe ne ocenjujejo danes, ampak šele tedaj, ko bo to objektivno mogoče oziroma takrat, ko se to po demokratičnih merilih spodobi. In takrat se naj začne tekma za volivce, ki bo trajala vse do prihodnjih volitev, ko bodo volivci izrekli končni rezultat. Ker pa je bilo v razpravi dvakrat omenjeno s strani Liberalne demokracije, da je eden izmed kandidatov neprimeren za ministra, ker je bil vojak, pa moram reči, poleg tega, kar je bilo že povedano s strani predsednika vlade, da nihče nima nikomur pravice odrekati ministrske funkcije zgolj zato, ker je ta nekoč služboval v vojski, kot da bi bilo to nekaj slabega. To bi pomenilo grobo kršenje njegovih človekovih pravic, ki so zagotovljene z ustavo in mednarodnimi konvencijami, da ne govorim o enakopravnosti pred zakonom. Jasno pa je, da kandidat kot minister ne bo vojak, saj tudi sicer že dolgo ni vojak, pač pa civilna oseba. In zato ne vidim nobenega razloga, da te vladne ekipe ne bi podprl. Hvala.
Hvala gospodu Kovačiču. Besedo ima gospod Grims. Prosim.
Hvala za besedo. Moram reči, da me včasih prav neverjeten napuh, pa tudi precej ideološke zaslepljenosti, ki ste jo izražali nekateri iz vrst opozicije, prepričuje, da ni samo odločitev volivcev, da ste opozicija, ampak da je dobesedno v slovenskem nacionalnem interesu, da ste več kot en mandat v opoziciji, da se zazrete vase in spoznate, da smo vsi samo ljudje, da nihče ne more biti več od drugega in da smo vsi med seboj enaki. Zato bom z veseljem danes z glasom za novo vlado omogočil, da prvi mandat prebijete v opoziciji. In ko bom prišel domov, bom moji mali hčerki Lari lahko rekel, da je Miklavž prinesel novo vlado in da se z dosedanjo strokovno ukvarja njegovo spremstvo. In ker je tisto spremstvo, kot vsi veste, ponavadi oblečeno v obleko rdeče barve, bo marsikdo med vami to sprejel pravzaprav kot vrnitev domov, vrnitev k svojim koreninam. Vso srečo vam želim.
Hvala gospodu Grimsu. Besedo ima gospod Janc.
Spoštovani! Dober večer vsem skupaj. Seveda podprl bom to vlado, preprosto zato, ker spoštujem voljo volivk in volivcev 3. oktobra in volivci imajo vedno prav. Ker verjamem v ekipo ministrov in predsednika vlade, njene dane obljube v tem parlamentu, ki bo zasedal v tem štiriletnem mandatu. Ker verjamem v to koalicijo in pogodbo, ki prinaša novosti v slovenskem prostoru in mnoge dobre stvari tudi v korist malega državljana, malega človeka. Ker verjamem, da bo ta prihodnost, ki jo bo ta nova vlada zorala čez nekaj minut ali največ mogoče eno uro, naredilo vse tisto, kar ta vlada ni naredila in za Slovenijo prinesla napredek, nove vrednote predvsem pa posluževanja etičnega kodeksa vseh tistih, ki bodo v vladi sodelovali. Na koncu pa samo še to odhajajoči vladi se želim zahvaliti v mojem osebnem imenu za vse dobro, kar je naredila v teh mandatih, tisto kar pa ni, pa verjamem, da bo naredila nova vlada gospoda Janeza Janše. Hvala lepa.
Hvala gospodu Jancu. Besedo ima gospod Brenčič. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi poslanci, spoštovani predsednik vlade! Katerokoli ali kakršnokoli vlado bi danes ta državni zbor potrdil, bi bila vlada, ki jo čaka izjemno težko delo. Težje delo kot vse vlade do sedaj, morda z izjemo prvo Demosove vlade. Vendar pa sem trdno prepričan, da iz spoznavanja ali vedenja, poznavanja načina vladanja te zadnje vlade in delovanja te zadnje koalicije, kljub temu, da je ta vlada naredila veliko dobrega - hvala za dobre, prijetne stvari, pa tudi za malo manj prijetne, iz katerih smo se nekateri kaj naučili - pa stojijo pred to vlado, ki jo sedaj potrjujemo, povsem drugačni izzivi, izzivi, ki bodo lahko državi Sloveniji in njenim državljankam in državljanom prinesli veliko dobrega. Pomembno pa je, to kar jaz pričakujem, da bo spoštovala dve načeli, ki sedaj nista bili dosti spoštovani. Najprej, da bo uvedla pristen partnerski dialog in da bo upoštevala subsidiarnost pri upravljanju države. Z veseljem bom vse ministre podprl, tudi zato, ne zato, da niso bili dovolj strokovni, kot je bilo rečeno, ampak zato, ker imajo tudi več ali manj vsi univerzo, življenje, to pa pomeni, da so doživeli marsikakšen padec pa tudi vzpon, in zato so kot ljudje pripravljeni sprejeti take velike izzive in obremenitve ter dolžnosti. Podprl bom vlado kot celoto in ji želim vse dobro. hvala.
Hvala gospodu Brenčiču. Besedo ima gospod Starman. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predsednik vlade! Mogoče nekaj optimističnih podatkov. Povedal bi, da je bilo junija 2000 slovenskega javnega dolga 1017 milijard. Da ga je 30. junija 2004 1548 milijard tolarjev, se pravi 550 milijard več v teh štirih letih, da je bil javni dolg, da so bila dana poroštva v višini 261 milijard tolarjev, pred štirimi leti, zadnji veljaven podatek je 30. junij 2004, je višina danih poroštev 471 milijard tolarjev. To se pravi, da je izračun, ki je bil dan, pa neutemeljenost teh podatkov, seveda, bi bil lahko, je bil v višini 390 milijard tolarjev. Ne bi želel novi vladi, da rešuje probleme na tak način, da bi se dodatno zadolževali, zato ne morem tega svetovati, da bi delali enako, kot je stara vlada. Mislim pa, da je ogromno ogromno rezerv, kjer si lahko povečamo novo vrednost, bogastvo vseh Slovencev in seveda tudi možnosti za potrošnjo na vseh področjih. Mislim, da zelo slabo gospodarimo na področju državnega premoženja, direktno državnega ali na nek način paradržavnega preko skladov in drugih institucij, kjer smo notri. Ne nadziramo tega premoženja, dovoljujemo, da delujejo slabo te institucije in dosegajo slabe poslovne rezultate. Mislim, da je še veliko področij, kjer bi se dalo pridobiti dodatne vire za naš proračun in s tem narediti našo Slovenijo lepšo in bolj primerno za življenje vseh naših državljanov. Hvala lepa.
Hvala gospodu Starmanu. Besedo ima še gospodična Jeraj. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani! Najprej bi opozorila na dejstvo, da o obveznem branju v šoli ne bo odločal minister za kulturo niti predsednik vlade, zato ena izmed knjig, ki jo je za obvezno branje v šoli določil nek strokovni organ pri ministrstvu za šolstvo in šport, kljub dnevu kulture ne bi smela že celo popoldne zaposlovati tega zbora in nekaterih poslancev, ki na to opozarjajo, kot da je od tega odvisna prihodnost v naslednjih štirih letih. Koalicijska pogodba zavezuje tiste, ki so jo podpisali in se s tem obvezali, da bodo naredili vse, da bodo usmeritve iz nje tudi realizirane. Koalicijska pogodba ne zavezuje tistih, ki je niste podpisali. In še vedno se čudim tej veliki skrbi in strahu, česa vse nova vlada ne bo mogla uresničiti, ker v koalicijsko pogodbo ni zapisala nekaterih številk. Prepričana sem, da bo nova vladna ekipa na čelu s predsednikom vlade naredila vse, da bo cilje, ki si jih je zastavila v koalicijski pogodbi, tudi uresničila, zato jo bom podprla in ji želim uspešno delo.
Hvala gospodični Jeraj. Sprašujem, ali želi še kdo obrazložiti svoj glas? Gospod Gantar. Še kdo? Gospod Gantar, imate besedo, prosim, za obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Hvala za besedo. Hvala za to možnost. Sam seveda ne bom podprl predloga kandidatov za ministre, ki ga je predlagal predsednik vlade. Preprosto seveda je to vlada, ki je v skladu s to koalicijsko pogodbo takšna, da je pač ne morem podpreti. Je neka odgovornost, ki je nase ne morem prevzeti. Naša odgovornost in moja odgovornost od sedaj naprej leži drugje. Hkrati pa moram vendarle izreči določeno priznanje predsedniku vlade za njegov zaključni nastop. Ta je bil takšen, kot sem ga pričakoval. Oster, odločen, zajedljiv, včasih celo ciničen. Takšen, kot je, je spomnil na izredne seje, spomnil nas je na korupcijo, spomnil na podobne stvari in spomnil me je na površno navajanje podatkov in odločitev. Vendar o tem ne bom govoril, ker ne želim polemizirati, ker mi danes ne more več odgovarjati. Vsekakor pa mislim, da je pred vsako vlado težko obdobje, da vendar skrivanje za to, da se nekaj ne da narediti, zatem, ker je druga vlada bila pred tem, seveda, ne bo moglo trajati dolgo. Mogoče nekaj časa, mogoče nekaj mesecev, leto dni bo že predlogo. Vsi tisti, ki so danes tu, bodo morali pokazati, kaj znajo, in jaz jim iz svojih izkušenj resno želim dosti sreče in uspeha, kajti včasih so problemi veliki in včasih naše znanje ne dosega vsega tega, kar bi morali storiti. Gospod Starman je pokazal, da se da izračunati, če se hoče, in torej bi bilo prav, če bi koalicijski izračun tudi naredili, ne pa prelagali te izračune v prihodnje čase. Še enkrat, te vlade ne bom podprl.
Hvala gospodu Gantarju za obrazložitev glasu. Besedo ima še gospod Gulič.
Spoštovani gospod predsednik. Cenjeni predsednik vlade! Poslanke in poslanci! Glasoval bom proti, zaradi tega, ker v koalicijski pogodbi nisem našel konsistentnih odgovorov na svoja vprašanja. Nismo jih dobili tudi na nekaterih, vsaj na tistih zaslišanjih ne, na katerih sem bil. Če pa smo že kaj dobili je bilo pa tako, da pravzaprav me skrbi za svobodo v Republiki Sloveniji. Gospod Janša dobro ve, o čem govorim, veste najbrž tudi vsi drugi. Ne gre samo za Vitomila Zupana ali pa za Ludvika Mrzela ali pa tudi za današnjega slavljenca dr. Franceta Prešerna, ki je bil tudi anatemiziran. Gre tudi za tisto, v kar vodi takšno obnašanje, takšen odnos, gre za tisto, kar je Ivan Tavčar opisal v romanu 4000. Hvala lepa.
Hvala gospodu Guliču. Smatram, da je želja po obrazložitvi glasu izčrpana. Zato prehajamo na glasovanje. Prej pa prosim, da preverite kartice, ali so ustrezno vstavljene. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasujemo o predlogu. Glasovalo je 88 poslank in poslancev, za je glasovalo 51 poslank in poslancev, proti 37. [[Aplavz.]] [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 37.]] Sklep o vladi je sprejet. Ministrici in ministrom Vlade Republike Slovenije čestitam k imenovanju in jim želim uspešno opravljanje ministrske dolžnosti. Vabim jih, da v dvorani zasedejo sedeže, ki so namenjeni vladi. Prosim novoimenovane ministre, da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije prisežejo pred državnim zborom. Prvi bo zaprisegel dr. Andrej Bajuk, minister za finance. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo prisegel mag. Janez Božič, minister za promet. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo prisegel specialist akademske stopnje Andrej Bručan, minister za zdravje. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo prisegel mag. Janez Drobnič, minister za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo prisegel gospod Karl Erjavec, minister za obrambo. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednja bo prisegla gospa Marija Lukačič, ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim.
Prisegam, da bom spoštovala ustavni red, da bom ravnala po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi delovala za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo prisegel gospod Dragutin Mate, minister za notranje zadeve. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo prisegel gospod Janez Podobnik, minister za okolje in prostor. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo prisegel dr. Dimitrij Rupel, minister za zunanje zadeve.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo prisegel dr. Vasko Simoniti, minister za kulturo. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo prisegel dr. Lovro Šturm, minister za pravosodje. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo zaprisegel dr. Gregor Virant, minister za javno upravo. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo zaprisegel mag. Andrej Vizjak, minister za gospodarstvo. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji bo zaprisegel dr. Jure Zupan, minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Naslednji in zadnji bo zaprisegel dr. Milan Zver, minister za šolstvo in šport. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Ker so bili poslanci dr. Andrej Bajuk, specialist akademske stopnje Andrej Bručan, mag. Janez Drobnič, mag. Andrej Vizjak in dr. Milan Zver imenovani za ministre, v skladu s 14. členom zakona o poslancih začasno ne morejo več opravljati poslanske funkcije. O tem bom takoj obvestil republiško volilno komisijo in jo zaprosil, da zboru sporoči, kateri kandidati bodo v skladu s 14. členom zakona o poslancih nadomestili navedene poslance. Na podlagi obvestila republiške volilne komisije bo mandatno-volilna komisija državnega zbora pripravila poročilo in predlagala potrditev mandatov ter o svojih ugotovitvah poročala zboru. S tem spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, zaključujem to točko dnevnega reda in s tem tudi zaključujem 4. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Vse prisotne vabim v preddverje na kratko slovesnost in zdravico.