Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 36. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Jasna Murgel, Andrej Šircelj, Anja Bah Žibert, Matjaž Hanžek, Tomaž Gantar, Julijana Bizjak Mlakar od 17. do 20.30, Suzana Lep Šimenko, Eva Irgl, Janja Sluga od 16. ure dalje, Ivan Škodnik do 17. ure, Maruša Škopac do 16. ure, Jožef Horvat, Ljudmila Novak od 9. do 11. ure, Franc Breznik, Jelka Godec od 15. ure dalje, Janko Veber in Nada Brinovšek od 15. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam! Pravzaprav pozdravljam sredino in pa levi del, desnega danes ni na začetku seje. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O MINIMALNI PLAČI PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina petih poslank in poslancev s prvopodpisanim Luko Mescem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Urošu Priklu za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Dovolite na kratko, da vam predstavim stališče oziroma poročilo Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide, ki je obravnaval predlog spremembe zakona. Obravnaval ga je na svoji 50. redni seji, in sicer 24. novembra letošnjega leta. Predlagatelj s prvopodpisanim Lukom Mescem je predstavil zakon na samem odboru, pri delu katerega so poleg ministrstva, pristojnega za delo, in naše Zakonodajno-pravne službe sodelovali tudi Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, Ministrstvo za finance in Ministrstvo za javno upravo, Državni svet Republike Slovenije ter Delavska svetovalnica. V poslovniškem roku je amandmaje vložila Poslanska skupina Levica, in sicer k 2., 4., 5. in 6. členu. Uvodoma je dodatno obrazložitev v imenu predlagatelja, kot že rečeno, predstavil kolega Luka Mesec. Poudaril je, da se v Levici zavzemajo za to, da osnovne plače ne bi bile nižje od minimalne plače. Mnenje je podala tudi Vlada Republike Slovenije oziroma v njenem imenu državni sekretar z Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospod Pogačar. Poudaril je, da Vlada predloga zakona ne podpira. Izpostavil je tudi, da tako občutljivo področje, kot je opredelitev minimalne plače, terja oziroma zahteva temeljit premislek in seveda socialni dialog. Mnenje Zakonodajno-pravne službe je predstavila gospa mag. Metoda Hrovat Pirnat in opozorila na nejasna določila obravnave v zvezi z višino minimalne plače v neto znesku glede na siceršnje določanje oziroma obravnavo plač v bruto zneskih. Prav tako je bilo predstavljeno mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, ki predlog zakona podpira. Svoja stališča k predlogu zakona so v nadaljevanju podali tudi predstavniki ministrstev, in sicer ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, finance ter javno upravo. Z njihove strani je bilo poudarjeno, da bi imel ukrep škodljive posledice za konkurenčnost gospodarstva, pred spremembo zakonodaje pa bi bil potreben temeljit in širok dialog v okviru Ekonomsko-socialnega sveta. Sledila je razprava, v kateri so se nekateri člani odbora z navedbami o prenizkih plačah mnogo delavcev sicer strinjali, so pa ob tem izrazili tudi razumevanje do pomislekov s strani delodajalcev. V tem mandatu, tako sledi iz diskusije, je Vlada na področju minimalnih plač že uvedla nekaj sprememb, je pa dejstvo, da to področje zahteva širok socialni dialog. Pri tovrstnih razpravah pozabljamo na srednji sloj delavcev, ki najpomembneje prispevajo k ustvarjanju dodane vrednosti in zaradi katerih gospodarstvo tako hitro raste. Predlagatelj je stališče, da bi spremembe čezmerno obremenile delodajalce, zavrnil in poudaril, da bi bili le-ti prikrajšani za majhen delež dobička, po njegovem mnenju bi trpel le njihov pohlep. Po opravljeni razpravi je odbor na podlagi drugega odstavka 128. člena našega poslovnika z osmimi glasovi za in tremi proti sprejel sklep, da Predlog zakona o spremembah Zakona o minimalni plači ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavniku predlagateljev Luki Mescu.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! V Levici predlagamo prenovo Zakona o minimalni plači, s katero bi uvedli tri temeljite spremembe. Prva je, da bi se minimalna plača, njen neto znesek, povečal na 700 evrov s 1. 1. 2019. Druga je, da bi se s 1. 1. 2020 uveljavila formula, da nobena plača v državi ne sme biti manjša, kot je 20 % nad izračunanimi minimalnimi življenjskimi stroški, kar pomeni, da bi minimalna plača z letom 2020 postala 736 evrov. Tretjič, določamo, da nobena osnovna plača v državi ne sme biti manjša od minimalne. Ta predlog je podprlo več kot 7 tisoč državljank in državljanov Republike Slovenije, podpise so včeraj naši člani in aktivisti dostavili v Državni zbor. Predlog je z veliko večino, s šestimi glasovi od osmih, podprla tudi komisija Državnega sveta. Edina instanca, kjer se predlog zatika, je Državni zbor. Na matičnem delovnem telesu je bil predlog označen kot neprimeren za nadaljnjo obravnavo neupravičeno in neutemeljeno, danes imate poslanke in poslanci možnost za popravni izpit. Zakaj predlagamo, da se danes odločite drugače? Prvič. Ker bi s tem predlogom pomagali 120 tisoč zaposlenim z najnižjimi plačami, se pravi tistim, ki imajo manj kot 700 evrov neto v javnem in zasebnem sektorju. To so negovalke, industrijski in gradbeni delavci, trgovci, vozniki, čistilci, skladiščniki, skratka vsi ti pomembni, a zapostavljeni poklici. Čas je, da gospodarska rast postane blaginja in da jo občutijo tudi oni. Drugič. Z uveljavitvijo našega zakona bi določili pravično formulo, po kateri neto minimalna plača ne bi smela biti nižja, kot je 20 % več od minimalnih življenjskih stroškov. V Levici namreč ne moremo pristati na nepravično stališče strank in trenutne ureditve, ki vzdržuje minimalno plačo na ravni minimalnih življenjskih stroškov oziroma celo pod njo. Zato je v tej državi med tistimi, ki živijo pod pragom revščine, vsak peti zaposlen, torej dela osem ur na dan, a od svojega dela ne more preživeti. Z našo formulo bi to anomalijo našega plačnega sistema trajno odpravili. Tretjič. To predlagamo, ker po našem zakonu nobena osnovna plača v Sloveniji ne bi bila več nižja od minimalne. Danes se namreč večina kolektivnih pogodb v državi začenja z bruto plačami, manjšimi od 400 evrov. Če pogledate javni sektor, boste pod minimalno plačo našli kar 16 razredov. Če pogledate kolektivne pogodbe panog, recimo kovinarske ali pa železničarske, se plače začnejo nekje pri 340 evrov. V nesindikaliziranih panogah, kot so varnostniki, so ljudje, ki imajo 240 evrov osnovne plače, potem pa jim delodajalci šele z izplačilom dodatkov pridejo na zakonsko določen minimum. To je anomalija, ki je nepravična do teh zaposlenih, ki je protisocialna in ki jo je treba odpraviti. To je tretji razlog, zakaj predlagamo uveljavitev naše formule. In zadnjič, seveda boste vprašali, če je naš predlog izvedljiv, če ga lahko gospodarstvo prenese. V Levici smo preračunali, koliko bi gospodarstvo to stalo, in prišli do naslednjih številk. Neposredni stroški dviga bi znašali 121 milijonov evrov za zasebni sektor, kar se sliši veliko, a v resnici to predstavlja 1 % vseh stroškov dela na letni ravni v zasebnem sektorju oziroma 4 % vseh profitov, ki so bili v zasebnem sektorju realizirani lani in skokovito rastejo iz leta v leto. Za javni sektor bi bili učinki celo pozitivni. Javna blagajna bi iz naslova prispevkov in plačil davkov dobila celo 10 milijonov več, kot bi jo stalo izplačilo višjih plač javnim uslužbencem s plačami pod 700 evrov. Spoštovani poslanke in poslanci, vsi razlogi so tu, konjunkturo imamo, in če kdaj, imamo zdaj priložnost, da te spremembe, ki so jih podprli 7 tisoč prebivalk in prebivalcev, komisija Državnega sveta, tudi uresničimo. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Janja Sluga.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Novelo Zakona o minimalni plači, ki jo predlaga Poslanska skupina Levica, letošnje leto obravnavamo že drugič in tudi tokrat smo poslanci Poslanske skupine Stranke modernega centra ob obravnavi na matičnem delovnem telesu glasovali za sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Razlogi, da smo glasovali za tak sklep, so identični tistimi, ki smo jih navedli ob obravnavi prejšnje novele Zakona o minimalni plači. Poglavitni razlog je socialni dialog. Večkrat smo že poudarili, da morajo biti rešitve oziroma spremembe, ki odločilno vplivajo na razmerje med delavci in delodajalci, sprejete ob soglasju vseh socialnih partnerjev in morajo biti plod konstruktivnega socialnega dialoga. Prepričani smo, da socialni dialog v naši družbi predstavlja pomembno vrednoto, in z enostranskimi posegi s strani politike ne pripomoremo k temu, da bi probleme reševali na ustrezen način. Ob tem zavedanju smo meseca junija člani Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide ob obravnavi novele Zakona o minimalni plači izglasovali sklep, s katerim smo Vladi predlagali, da do konca septembra v dialogu s socialnimi partnerji pripravi predlog formule za izračun minimalne plače, ki bo upoštevala minimalne življenjske stroške in vse relevantne kazalnike trga dela. Naš iskren namen je bil, da se vprašanje minimalne plače reši v socialnem dialogu. Naj ob tem omenim, da je bila ocena minimalnih življenjskih stroškov, iz katere bi ta formula izhajala, objavljena šele konec oktobra letos, formula za izračun minimalne plače pa nam do danes na žalost še ni znana. Naj ponovno poudarimo, da je določitev zneska oziroma višine minimalne plače v pristojnosti ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Ravno tako sodi v njeno pristojnost izračun zneska oziroma višine minimalnih življenjskih stroškov, od katerega pa je odvisna tudi višina socialnih transferjev. Zato v Poslanski skupini SMC ponovno glasno apeliramo na pristojno ministrstvo, ki ga vodi dr. Anja Kopač Mrak, da se določneje zapiše definicija minimalne plače, s čimer bi se zajezila dosedanja zloraba zakonske ureditve. Ravno tako od ministrice pričakujemo, da v okviru socialnega dialoga poišče ustrezno rešitev glede izračuna minimalne plače, ki bo sprejeta s soglasjem vseh socialnih partnerjev, torej s soglasjem predstavnikov delodajalcev in predstavnikov delojemalcev. Pri spremembah zakonodaje, ki imajo odločilen vpliv na položaj slovenskega delavca, si je treba prizadevati za konstruktiven socialni dialog in predvsem, da bo ta rezultiral v najširšem možnem doseženem soglasju med partnerji. Tudi v koalicijskem sporazumu, ki smo ga podpisale vse 3 koalicijske partnerice, je socialni dialog opredeljen kot vrednota in kot eno izmed temeljnih izhodišč delovanja koalicije. Želimo si in ponovno apeliramo na pristojno ministrstvo, da sledi tej zavezi.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev, zanjo mag. Julijana Bizjak Mlakar.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani poslanke, poslanci! V Poslanski skupini Desus smo bili vedno naklonjeni dostojni minimalni plači, ki naj bi omogočila preživetje delavca in njegove družine, delavec pa po upokojitvi ne bi zdrsnil v revščino. Poslanska skupina Desus in naši poslanci smo tudi v svojih poslanskih vprašanjih predsedniku Vlade, Vladi in pristojni ministrici že večkrat predlagali poleg zvišanja pokojnin na raven, ki bi jo pokojnine dosegle, če preteklih zamrznitev pokojnin ne bi bilo, tudi uzakonitev dostojne minimalne plače. Seveda smo pričakovali, da bo glede višine minimalne plače stekel tudi socialni dialog s sindikati, kar pa se doslej očitno ni zgodilo. Naj spomnimo na 23. člen Splošne deklaracije človekovih pravic, ki v 3. točki določa, citiram: »Vsakdo, kdor dela, ima pravico do pravične in zadovoljive nagrade, ki zagotavlja njemu in njegovi družini človeka vreden obstoj in ki naj se po potrebi dopolni z drugimi sredstvi socialnega varstva.« Ta del deklaracije v Sloveniji ni spoštovan. Evropska komisija je 1. marca letos predstavila belo knjigo o prihodnosti Evrope. V skladu z načeli bele knjige je več možnosti tudi za socialno prihodnost Evrope. Tako je Evropski parlament med drugim 26. aprila letos podprl evropski steber socialnih pravic, po katerem imajo delavci pravico do poštene plače, to je takšne, ki zagotavlja dostojen življenjski standard. Prav tako je na prenizke minimalne plače opozorila Zveza društev upokojencev Slovenije, ki meni, da bi morala biti minimalna plača le izjema. Opozarja tudi na zakonsko dovoljene prenizke prispevke od plač v pokojninsko in zdravstveno blagajno, predvsem lastnikov manjših podjetij, po upokojitvi pa nekateri med njimi izkoriščajo solidarnost pokojninske blagajne. Takšne zlorabe sistema solidarnosti bi se morale zakonsko preprečiti. Glede na vse navedeno lahko z gotovostjo trdimo, da sedanja minimalna plača ni dostojna, saj je neto izplačilo ob 805 evrov bruto le 614 evrov, meja tveganja revščine pa je bila v letu 2016 616 evrov. Podatki kažejo, da minimalna plača že od leta 2014 ni usklajena z Evropsko socialno listino. Vsa ta leta je namreč minimalna plača pod pragom tveganja revščine in je tudi prenizka v primerjavi s povprečno neto plačo. Matični odbor je že septembra sprejel sklep, v katerem Vladi predlaga, da v dialogu s socialnimi partnerji pripravi predlog formule za izračun minimalne plače, s katero bi upoštevali minimalne življenjske stroške ter relevantne kazalnike na trgu dela tako, kot to določa konvencija Mednarodne organizacije dela. Pristojno ministrstvo sicer odgovarja, da je k temu že pristopilo, rezultatov pa še ni. Ugovor o potencialnih škodljivih posledicah zakona za konkurenčnost gospodarstva in prevelik pritisk na dvig plač v javnem sektorju po našem nimata realne podlage. Gospodarska rast je od leta 2014 dalje nad vsemi pričakovanji, gre pa tudi za človekove pravice in za dostojno minimalno plačo. Ker imamo v državi že četrto leto visoko gospodarsko rast, je vedno težje razumeti, da številni ljudje delajo poln delavnik, a nimajo osnovne plače niti v višini zakonsko določene minimalne plače, pa tudi ta ni dostojna. Še več, med njimi so tudi številni mladi, in to bo imelo kasneje hude posledice v povezavi z višino njihove pokojnine. Danes torej govorimo o minimalni plači, ki je človekova pravica do poštene plače, ki mora delavcu zagotoviti dostojen življenjski standard in seveda tudi dostojno pokojnino, ko se delavec z minimalno plačo upokoji. V tem mandatu smo sicer na področju odprave revščine že uvedli nekaj sprememb, a vendar si želimo, da bi tudi na obravnavanem področju prišlo do potrebnih sprememb, ki jih nekatere obljublja pristojno ministrstvo. Ne želimo pa si več sedanjega stopicanja na mestu. Če ta predlog zakona danes ne bo sprejet, želimo poslanci Poslanske skupine Desus takšen predlog pristojnega ministrstva, s katerim bi končno tudi v Sloveniji zagotovili vsem zaposlenim pošteno plačilo za pošteno delo, to je dostojno minimalno plačo. Sedanja minimalna plača to ni, torej ni dostojna. Hvala za pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Spoštovani predsednik, spoštovani kolegice in kolegi, prav lep pozdrav! Pred nami je še ena novela Zakona o minimalni plači, s katero predlagatelj tokrat zasleduje naslednje cilje: povišanje minimalne plače na 700 evrov neto z veljavo leta 2019; uvedba dveh socialnih varovalk za določitev minimalne plače; izenačitev izhodiščnih plač v kolektivnih pogodbah in pogodbah o zaposlitvi z minimalno plačo ter izločitev dodatkov za delovno dobo in za težje pogoje dela iz definicije minimalne plače. Vlada v svojem mnenju poudarja, da v Republiki Sloveniji bistveni temelj urejanja plač za različne ravni zahtevnosti dela predstavljajo kolektivne pogodbe, sklenjene na različnih ravneh, ki so predmet svobodnih pogajanj med predstavniki delavcev in delodajalcev, ki avtonomno odločajo tudi o višinah izhodiščnih oziroma osnovnih plač za različne ravni zahtevnosti dela. Z Zakonom o minimalni plači pa se na državni ravni določa višina minimalne plače, ki jo morajo vsi delodajalci spoštovati pri plačilu delavcev za njihovo opravljeno delo. Tako določen znesek minimalne plače se vsako leto usklajuje najmanj z rastjo cen življenjskih potrebščin, predstavlja pa najnižjo možno mesečno plačo, ki pripada zaposlenemu za polni delovni čas, tudi če bi bila njegova plača po kolektivni pogodbi ali pogodbi o zaposlitvi sicer nižja. Največje spremembe zakonodaje po letu 1995, vezane na določitev minimalne plače, so bile izpeljane februarja 2010 z Zakonom o minimalni plači. Ko smo leta 2010 z zakonom, ki je nastal v sodelovanju s socialnimi partnerji, za 22,9 % dvignili minimalne plače, smo sledili načelu, da mora biti tudi delavcem prejemnikom minimalne plače zagotovljeno dostojno življenje. Od takrat velja, da znesek minimalne plače določi minister, pristojen za delo, po predhodnem posvetu s socialnimi partnerji in ga objavi najpozneje do 31. januarja tekočega leta. Pri urejanju vprašanja minimalne plače je poleg vodila, da znesek zagotavlja dostojno življenje, nujen tudi konstruktiven socialni dialog. Temu se je sledilo tudi pri zadnji spremembi leta 2015, ko smo na pobudo sindikatov iz opredelitve minimalne plače izvzeli še tri dodatke, in sicer dodatek za nočno delo, dodatek za delo v nedeljo in dodatek za delo na praznike in dela proste dneve po zakonu. A socialni dialog ni bil v celoti uspešen, kar je imelo za končno posledico, da je sprejetje teh zakonskih dopolnil privedlo celo do odstopa predstavnikov delodajalcev in sklenjenja socialnega sporazuma. To pa nikakor ni dober znak in temu se je treba v bodoče izogibati, kolikor je le mogoče. Bistvo zakona o minimalni plači je to, da določi nominalni znesek, do katerega mora biti upravičen vsak, ki v Republiki Sloveniji dela poln delovni čas. Znesek minimalne plače je določen v višini, ki zadošča za pokritje samski osebi za minimalne življenjske stroške, je pa res, da je minimalna plača prenizka, saj trenutno ne presega praga revščine ter posledično onemogoča dostojno preživetje. Edina dobra stran slabe izkušnje pa je, da se je izkristalizirala potreba po vnaprej dogovorjeni formuli za izračun minimalne plače, s katero bi zagotovili, da so pri določanju zneska minimalne plače upoštevani minimalni življenjski stroški ter relevantni kazalniki trga dela. Pri tem je ključno izhodišče, da neto znesek minimalne plače ne more biti nižji od višine minimalnih življenjskih stroškov. Ta sklep smo potrdili tudi poslanci na seji odbora 27. 6. 2017 in naložili Vladi, da skupaj s socialnimi partnerji doreče to formulo za izračun minimalne plače. Upamo, da se pogajalski proces bliža h koncu in bo formula kmalu na naših klopeh. Socialni demokrati menimo, da je socialni dialog vrednota neke družbe in kot tak je v razviti državi nujen in ključen. Socialni sporazum je tisti, ki v enem ključnih določil določa temelj politike plač, to pa je dogovarjanje na bipartitni ravni. Po konvenciji Mednarodne organizacije dela o minimalni plači mora biti določitev minimalne plače vedno predmet dialoga, ne nujno soglasja, vendar dialoga med socialnimi partnerji. Socialni demokrati se zavedamo, da so na področju minimalne plače potrebne spremembe. Tudi zato smo v izhodišča svojega vladnega programa z naslovom Samozavestnost Slovenije zapisali, da bomo minimalno plačo redefinirali tako, da ne bo samo presegla praga revščine, temveč bo vsem za pošteno opravljeno delo zagotovila pošteno plačilo, ki bo vsakomur omogočilo človeka dostojno življenje. To je naš cilj, ne pa na prvo žogo sicer všečne, vendar parcialne in enostranske nesistemske rešitve. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani državni sekretar, Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, kolegice in kolegi! V Sloveniji so plače prenizke. To je dejstvo. Minimalna plača v Sloveniji ne omogoča dostojnega življenja njenim prejemnikom. Še hujše je dejstvo, da premnogi zaposleni prejemajo plačo, ki je še nižja od minimalne. V Sloveniji prejema minimalno plačo skoraj 23 tisoč zaposlenih v zasebnem sektorju in nekaj čez 8 tisoč v javnem sektorju, kar pomeni, da se jih veliko od teh obrne po pomoč na humanitarne organizacije, kot sta Rdeči križ in Karitas. S predlogom zakona se želi administrativno povišati minimalna plača na 700 evrov. Težko bo pol leta pred volitvami najti nasprotnika temu zakonu, razen Vlade seveda, žal pa so prejemniki minimalne plače kot že neštetokrat žrtve boja za prestiž med socialisti. Vlada kot po navadi prelaga odgovornost na dogovor med socialnimi partnerji in predloga ne podpira, ne predstavi pa svojih rešitev, za katere je prva najbolj odgovorna. Ampak spoštovani ministrica, čeprav je danes ni med nami, socialisti, od obljub se ne da živeti. Z obljubami se ne da kupiti hrane ali plačati položnic. Ravno zaradi tega je toliko bolj nerazumljivo, da pred časom ni bil sprejet naš Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o prispevkih za socialno varnost. Cilj tudi našega zakona so višje plače, vendar s pomembno razliko, da delodajalcev ne bi dodatno bremenili. Osnovni predlog Nove Slovenije je bil uvedba splošne olajšave za plačevanje prispevkov za socialno varnost, ki bi najbolj razbremenila najšibkejše. Prejemniki minimalne plače bi zaradi naše rešitve prejeli okoli 50 evrov mesečno oziroma 600 evrov višjo neto letno plačo, kar pa je zelo pomembno, in to podpirajo tudi delodajalci ter socialni partnerji. Ob tem se strošek za delodajalce, torej bruto bruto znesek, ne bi povečal. V času pred vložitvijo smo se Krščanski demokrati sestali z vsemi socialnimi partnerji in dobili zagotovila, da bi naš predlog lahko predstavljal zelo dobro izhodišče za dogovor o povišanju neto plač brez višanja obremenitve delodajalcev. Krščanski demokrati se zavedamo in ravno zaradi tega se v tem mandatu intenzivno ukvarjamo s predlogi ukrepov za znižanje obremenitve plač s prispevki. Osrednja rešitev, ki jo predlagamo, je znižanje prispevkov na minimalno plačo. Tudi naš nedavni predlog novele Zakona o dohodnini je imel cilj višje neto plače, in sicer 81 evrov pri povprečni plači. Žal slovenska levica ne more podpreti dobrih predlogov v korist državljanov samo zaradi prestiža in ideoloških razlogov. Ureditev minimalne plače v Sloveniji je rezultat zahtevnega dogovarjanja med socialnimi partnerji v okviru Ekonomsko-socialnega sveta. V tem kontekstu je vaša pobuda za spremembo minimalne plače sicer umestna, ampak, kolikor razumemo, ni usklajena z ostalimi socialnimi partnerji, predvsem z delodajalci. Ker ima socialni dialog v Sloveniji velik pomen in dolgo tradicijo, bi takšni predlogi lahko porušili občutljivo ravnovesje, ki ga dosegate socialni partnerji s trdim delom vseh. Spoštovani kolegice in kolegi, upam, da se danes vsi skupaj zavedamo, da minimalna plača dolgoročno prinaša tudi zelo nizke pokojnine in posledično poglabljanje socialne revščine v Sloveniji. Vlada in pristojno ministrstvo v vseh skoraj treh letih in pol še ni uspela pripraviti modela in izračunov, vezanih na minimalno plačo in obdavčitev. Če hočeš priti na cilj, moraš pot začeti. Predloga sklepa poslanci Nove Slovenije ne bomo podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Od obljub se res ne da živeti, od minimalne plače pod pragom revščine pa tudi ne, zato bomo socialisti glasovali proti sklepu, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Naše zahteve so ne samo upravičene, ampak tudi nujne, če hočemo preprečiti revščino zaposlenih. In tega ne bodo storili delodajalci, tega ne bo zagotovil prosti trg, to lahko doseže samo država. Čas za to je danes. Socialisti predlagamo zgolj to, kar že dlje časa zahtevajo napredni sindikati, dobrodelna društva in sami državljani. Zahtevamo, da se minimalna plača dvigne nad prag tveganja revščine. Zahtevamo, da se vse osnovne plače dvignejo najmanj na raven minimalne plače in da se vsi dodatki izplačujejo kot dodatki k minimalni plači, ne pa kot doplačilo razlike do minimalne plače. Ti ukrepi so za 120 tisoč naših sodržavljanov življenjskega pomena in ne morejo čakati. Lahko razpravljamo o tem, ali naj bo neto minimalna plača določena 10 % nad pragom tveganja revščine ali ostanemo pri predlogu, da mora biti 20 % višja od minimalnih življenjskih stroškov, lahko se pogovarjamo tudi o tem, ali naj se naša formula začne v celoti uporabljati z letom 2020 ali malenkost kasneje, ni pa nobenega razloga, da se obravnava naših predlogov ustavi, še preden se je sploh začela. V stališčih Vlade in koalicije sem razbral dva izgovora, od katerih nobeden ne pije vode. Prvi je, da je treba dogovor doseči v socialnem dialogu, ampak dajmo pogledati, do kam je pripeljal socialni dialog. Do stanja, ko imamo v vseh kolektivnih pogodbah najnižje izhodiščne plače pod 400 evrov, in to ne neto, ampak bruto. Socialni dialog je pripeljal v slepo ulico. Edini napredek je bil kadarkoli dosežen, ko so sindikati odstopili od socialnega dialoga. Leta 2009 so se podali na ulice in s protesti prisilili Pahorjevo vlado v dvig minimalke za 137 evrov. Leta 2015, to je v tem mandatu, so s svojim zakonom prisilili Cerarjevo koalicijo, da je iz minimalne plače izvzela vsaj nekatere dodatke. Skratka, socialni dialog na področju minimalne plače ne deluje. Kdor se izgovarja na socialni dialog, beži pred odgovornostjo do delavcev in ščiti interese kapitala. Drugi izgovor je, da bi dvig minimalne plače zmanjšal konkurenčnost gospodarstva, pa tudi ta izgovor je prazen. Dvig minimalke na 700 evrov neto pomeni dvig bruto plače za 137 evrov, to je točno toliko, kolikor se je dvignila leta 2010. In če je bilo mogoče dvigniti najnižje plače sredi najhujše krize po 2. svetovni vojni, potem lahko toliko bolj to storimo sedaj, ko imamo najvišjo gospodarsko rast in najnižjo brezposelnost po krizi. Kogar skrbi konkurenčnost, naj si ob tem pogleda še podatke. Imamo rekorden presežek v menjavi s tujino, ustvarimo 2 milijardi evrov več kot porabimo. Dvig minimalne plače na 700 evrov neto bi povečal skupne stroške dela samo za 1 %, in to ne bi imelo nikakršnega vpliva na konkurenčnost. Naša neposredna konkurentka Češka je v zadnjem letu dvignila minimalno plačo za 15 %, Madžarska za 18. Dvig za 17 % z letom 2019 v Sloveniji, kar predlagamo mi, ne bi ogrozil prav nikogar, bi pa pomagal 120 tisoč delavcem v tej državi. Za konec bi dejal samo še to. Zgolj lansko leto so se čisti dobički podjetij povečali za 70 %, na 3,2 milijarde evrov, pa se ni nihče vprašal, kaj bo s konkurenčnostjo gospodarstva. Zakaj je torej tak problem, ko je treba izboljšati plače tistih, ki so te dobičke omogočili? Ne pozabimo, vsa vrednost izvira iz dela in slabe plače pomenijo še slabše pokojnine. Dvignimo minimalko še danes! Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spremembo zakona o minimalni plači na predlog Poslanske skupine Levica danes obravnavamo že drugič. Ob tem bi najprej poudarila, da je minimalna plača vsekakor prenizka, in nedopustno je, da ljudje delajo, pa si še vedno ne morejo privoščiti osnovnih potrebščin, tako materialnih kot tistih, ki bi jim omogočile malce zasluženega oddiha. Tako trpijo posamezniki, družine, otroci in še veliko drugih. Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je že konec junija letos, ko je bil predlog zakona vložen prvič, sprejel sklep, s katerim je naročil Vladi Republike Slovenije, naj do 30. septembra pripravi izračun minimalne plače. Vlada tega do danes, 12. decembra, še vedno ni storila, zato se ne čudim nad odločitvijo Poslanske skupine Levica za ponovno vložitev predloga zakona. Kljub temu pa predlog zakona, ki je pred nami, znova posega v dogovore med delodajalci in delojemalci ter obljublja nekaj, česar ne more izpolniti, zato naša poslanska skupina tega žal ne bo podprla. Če pa bi vsak, tako delodajalci, delojemalci in sindikati kot tudi politika, opravil svoje delo kvalitetno in pravočasno, bi bila vsem prihranjena marsikatera brezplodna razprava, najbolj pa državljankam in državljanom. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 4. točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O INTERVENTNEM UKREPU NA PODROČJU TRGA DELA PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade državnemu sekretarju na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Petru Pogačarju.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Slovenija beleži visoko gospodarsko rast, raste pa tudi zaposlenost. Danes v Sloveniji dela 70 tisoč ljudi več kot v začetku leta 2014, kar je izjemno spodbudno. Znižuje se tudi brezposelnost, in sicer v vseh starostnih skupinah, posledično pa se pri delodajalcih že odraža tudi pomanjkanje delovne sile. Kljub zmanjševanju brezposelnosti v vseh starostnih skupinah pa ostaja dejstvo, da ima Slovenija zelo nizko stopnjo delovne aktivnosti starejših. Prav zato ministrstvo za delo sprejema številne ukrepe, programe za ohranitev zaposlitve starejših in predvsem izboljšanje njihove zaposljivosti. Obenem ne gre spregledati dejstva, da beležimo še vedno visok delež dolgotrajno brezposelnih, to pomeni brezposelnih več kot 12 mesecev, med starejšimi od 55 let. Prav tej skupini je treba še posebej pomagati, treba posvetiti še posebno pozornost. Predlog zakona o interventnih ukrepih na trgu dela, ki je pred vami, določa možnost začasne spodbude za zaposlovanje brezposelnih oseb, starejših od 55 let, oziroma podaljšuje ta že veljavni ukrep še za dodatni dve leti, in sicer do 31. 12. 2019. Namen spodbude po tem zakonu je spodbujati zaposlovanje starejših brezposelnih oseb z zniževanjem stroškov dela delodajalcem in s tem prispevati k zmanjšanju dolgotrajne brezposelnosti, ki je izrazita prav pri tej starostni skupini. Hkrati se bo s tem omogočil dvig stopnje delovne aktivnosti starejših, z več delovne dobe pa bodo ti ljudje upravičeni tudi do višje pokojnine in s tem večje socialne varnosti v starosti. Spodbuda, ki jo predlaga Vlada s tem zakonom in se izvaja že danes, se izvaja v obliki oprostitve plačila prispevkov delodajalca in velja za zaposlitev za nedoločen in za določen čas. Pri zaposlitvi za nedoločen čas znaša oprostitev 16,10 %, pri zaposlitvi za določen čas znaša oprostitev poleg zgoraj navedenih prispevkov še oprostitev petkratnika prispevka delodajalca za zavarovanje za primer brezposelnosti. Vsebina zakona se s to spremembo ne spreminja in pogoji ostajajo enaki. Ciljna skupina ostajajo starejši od 55 let, ki so najmanj 6 mesecev pred sklenitvijo zaposlitve prijavljeni v evidenci brezposelnih oseb. Vlada Republike Slovenije se je za predlog podaljšanja te spodbude odločila, ker se zavedamo, da v Sloveniji danes ni več takšen problem ohraniti zaposlitev, temveč dolgotrajna brezposelnost starejših oseb. Veljavni zakon o interventnih ukrepih na trgu dela pa se je v času izvajanja v dveh letih izkazal za zelo pozitivnega predvsem zato, ker je omogočil zaposlitev brezposelnim starejšim osebam in ker je administrativno popolnoma nezahteven. Predlog zakona je tako po naši oceni pomemben in nujno potreben za to, da bomo še dodatno zmanjšali brezposelnost starejših. Poudarjam pa še enkrat, da je predlog zakona, ki je pred vami, samo eden izmed ukrepov, ki jih ministrstvo za delo izvaja na trgu dela za zaposlovanje starejših oseb. Poleg tega zakona ministrstvo izvaja še ukrepe aktivne politike zaposlovanja, ki se nanašajo na izboljšanje zaposlitvenih sposobnosti z namenom ohranitve in izboljšanja zaposljivosti starejših. Predlagam, da predlog zakona podprete. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu.
Hvala lepa, predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na svoji 62. nujni seji 30. 11. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o interventnem ukrepu na področju trga dela, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji seji odločil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja, Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, naše Zakonodajno-pravne službe ter Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide. V poslovniškem roku s strani predlagateljev ni bilo vloženih nobenih amandmajev. Zakonodajno-pravna služba je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajnotehničnega vidika in opozorila, da veljavni Zakon o interventnem ukrepu na področju trga dela velja do 31. 12. 2017, zaradi česar je treba predlagani zakon uveljaviti še pred datumom, ko preneha veljati, in to ustrezno upoštevati tudi v zakonodajnem postopku. Komisija Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide je predstavila svoje stališče in predlog zakona podpira. Predlagatelj zakona je na kratko predstavil predlog spremembe zakona, ki ga danes tudi tukaj obravnavamo, in izpostavil nujnost in potrebo po podaljšanju veljavnosti ukrepa spodbujanje zaposlovanja dolgotrajno brezposelnih starejših oseb kot enega izmed ključnih ukrepov na področju trga dela za zagotovitev zmanjšanja negativnih učinkov staranja. Sledila je razprava, v okviru katere so člani odbora izrazili podporo predlaganemu zakonu, izpostavili pozitivne učinke veljavnega Zakona o interventnem ukrepu na področju trga dela ter podprli nadaljnja prizadevanja za zajezitev negativnih učinkov staranja prebivalstva. Po drugi strani pa sta bila izražena pomisleka glede nižjega priliva sredstev v socialno blagajno zaradi predlaganih spodbud ter potrebe po dolgotrajnejšem pristopu reševanja problematike učinkov staranja prebivalstva. Odbor je skladno s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o obeh členih predloga zakona ter ju brez glasu proti, torej soglasno, tudi sprejel. Ker kot že povedano na začetku k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili vloženi amandmaji, Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembi Zakona o interventnem ukrepu na področju trga dela sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Marijan Pojbič.
Spoštovani! Demografska slika Slovenije je vse prej kot ugodna. Posledično se seveda povečuje število starejših brezposelnih, ki so na trgu dela v primerjavi z mlajšimi za delodajalce manj zanimivi. V Sloveniji imamo eno najnižjih stopenj delovne aktivnosti starejših od 55 let in posledično višjo stopnjo brezposelnih, starejših od 55 let, napram ostalim evropskim državam. Na izpostavljeno problematiko nas je nedolgo nazaj opozoril tudi OECD. Zaposlenost oseb v starosti med 55. in 64. letom je v Sloveniji zgolj 35 %. Za primerjavo, v Sloveniji dela zgolj ena tretjina starejših od 55 let, v Nemčiji je zaposlenih kar dve tretjini starejših od 55 let, povprečje zaposlenosti starejših od 55 let v državah OECD je pri 55 %, pri nas kot že izpostavljeno zgolj 35 %. Precej nad povprečjem OECD smo tudi pri dolgotrajni brezposelnosti, saj je več kot polovica iskalcev zaposlitve brez dela več kot eno leto in je starejša od 55 let. Zakon o interventnem ukrepu na področju trga dela, ki omogoča spodbude za delodajalce, ki pod določenimi pogoji zaposlijo starejše od 55 let, smo sprejeli v letu 2015. V Slovenski demokratski stranki smo kljub nekaterim pomislekom zakon podprli. Veljavnost zakona je omenjena na 31. 12. 2017, vendar je glede na to, da smo še vedno bistveno pod evropskim povprečjem pri zaposlenosti starejših, to obdobje, kot ugotavlja predlagatelj, smiselno podaljšati. V letu 2015 sprejet zakon sicer ne kaže takšnega izboljšanja, kot je bilo sprva predstavljeno, to je več kot 7 tisoč zaposlenih, starejših od 55 let, na leto. Številke so nekoliko nižje, a kljub vsemu spodbudne, zato bomo podaljšanje obdobja veljavnosti zakona še za dve leti v Slovenski demokratski stranki podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Uroš Prikl.
Spoštovani! Na kratko bi želel predstaviti stališče Poslanske skupine Desus k Predlogu zakona o spremembi Zakona o interventnem ukrepu na področju trga dela. Veljavni zakon o interventnih ukrepih na področju trga dela določa kot začasni ukrep spodbudo zaposlovanja starejših brezposelnih oseb, in sicer v obliki oprostitve plačila prispevkov delodajalcev. Namen tega ukrepa je zelo jasen, to je spodbujanje zaposlovanja starejših, starejših generacij, to je oseb, starejših od 55 let, v interesu njihove večje vključenosti na trg dela. V Desusu vedno znova ponavljamo in poudarjamo, ko govorimo, da so starejše osebe ena izmed najbolj ranljivih ciljnih skupin, in seveda to tudi resno mislimo. Vsak dan so starejši, in to je na žalost dejstvo, postavljeni pred različna tveganja. Eno takih tveganj je tudi brezposelnost. Za posledice ima poslabšanje finančnega položaja teh ljudi, poslabšanje finančnega položaja vodi k poslabšani kakovosti življenja in končno v revščino, na rob ali pa pod rob socialne izključenosti. To je zagotovo problem in pred njim si ne gre zatiskati oči. Tudi ne zato, ker so demografski trendi v Evropi, še posebej pa pri nas v Sloveniji jasni, in to je naraščanje deleža starejših. Ampak tukaj moramo videti tudi izziv. Vsi vemo, kako se veliko število delodajalcev – pa ne vsi, moram poudariti, ne vsi, ampak velika večina, mnogi izmed njih – na trgu obnaša do starejših. Pod pretvezo bodisi sporazumne prekinitve pogodbe o zaposlitvi bodisi ukinitve delovnega mesta, ki ga opravlja starejši delavec, bodisi pod pretvezo kršitev s strani starejšega delavca se milo rečeno znebijo starejšega delavca in za to delo zaposlijo mlajšo osebo, ki naj bi bila cenejša, pa seveda ni temu tako, po možnosti za določen čas ali pa preko prekarnih oblik zaposlitev, kar je nesprejemljivo, žalostno in tragično. Seveda so starejši ljudje, to si moramo priznati, utrujeni, bolj iztrošeni, če hočete slišati ta izraz, mogoče se tudi težje prilagajajo nekaterim novim procesom, a zagotovo njihove veščine in znanje predstavljajo doprinos k celotnemu delovnemu procesu in delovnemu kolektivu. V končni fazi so tu še drugi možni ukrepi: prerazporeditev na druga delovna mesta, mentorstva, tudi razvoj in še bi lahko tukaj na dolgo in široko našteval. Posebej zaskrbljujoči so podatki, da ima Slovenija eno najnižjih stopenj delovne aktivnosti starejših glede na primerljive države v Evropski uniji, stopnja brezposelnih starejših pa je do nedavnega še naraščala, zato je treba ukrepati. Začeli smo ukrepati in s predlogom tega zakona želimo to ukrepanje tudi nadaljevati. Ta ukrep je v osnovi časovno vezan le do konca tega leta, zato o predlogu zakona, ki predvideva njegovo podaljšanje do leta 2019, ne gre izgubljati besed, ne gre cincati z odločitvijo, ampak seveda predlog tega zakona podpreti. V Poslanski skupini Desus bomo to spremembo podprli v upanju, da se bodo delodajalci tega ukrepa v čim večji možni meri tudi posluževali, da bo stopnja zaposlenih starejših prebivalcev naraščala in s tem ne bo pritiska na socialno izključenost tega dela prebivalstva. Zelo spodbudno je bilo tudi dejstvo, da smo na odboru soglasno predlog zakona sprejeli, in resnično ne vidim razloga, da bi bilo drugače na današnji seji Državnega zbora. Najlepša hvala za vašo pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Marija Bačič.
Še enkrat hvala za besedo. Spoštovane in spoštovani! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo novelo zakona, ki predvideva podaljšanje interventnega ukrepa za zaposlovanje starejših brezposelnih oseb, seveda podprli. V Republiki Sloveniji se zaradi staranja prebivalstva postopno povečuje tudi število brezposelnih oseb, starejših od 55 let. Njihov položaj na trgu dela je v primerjavi z drugimi starostnimi skupinami slabši, saj so starejši za delodajalce manj zanimivi, zato ostajajo starejše brezposelne osebe v veliki meri bolj izpostavljene dolgotrajni brezposelnosti, to pa seveda negativno vpliva na izpolnjevanje pogojev za upokojitev in s tem tudi na socialno varnost posameznika. Torej je ključnega pomena prizadevanje države, da zmanjšuje negativne učinke staranja prebivalstva s spodbujanjem čim kasnejšega umika starejših delavcev s trga dela. To pa izvaja s spodbujanem zaposlovanja starejših oziroma z večjim vključevanjem neaktivnih delovno sposobnih prebivalcev na trg dela. Cilj tega zakona je podaljšati možnost uveljavljanja začasne spodbude za zaposlovanje v obliki oprostitve plačila prispevkov delodajalca za socialno varnost za največ dve leti, če zaposli brezposelno osebo, starejšo od 55 let, ki je bila pred zaposlitvijo vsaj 6 mesecev prijavljena v evidenci brezposelnih oseb. Delodajalec bo tako v celoti oproščen plačila prispevkov za socialno varnost delavca, torej prispevkov delodajalca za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, zdravstveno zavarovanje, zavarovanje za starševsko varstvo in zavarovanje za primer brezposelnosti. Kot vemo, zakon velja že dve leti in daje spodbudne rezultate. Ker v Poslanski skupini Socialnih demokratov želimo več zaposlitev starejših, težje zaposljivih in dolgotrajno brezposelnih oseb, bo ta zakon deležen naše soglasne podpore. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Ena večjih značilnosti oziroma anomalij trga dela v Sloveniji je stopnja nezaposlenosti in nezaposljivosti ljudi po 55. letu starosti. Ti ljudje so v veliki meri padli tudi v začaran krog dolgotrajne brezposelnosti, dolgotrajno brezposelnost pa je izredno težko reševati s kakršnimikoli ukrepi na področju trga dela. Veliko lažje, ceneje in bolj učinkovito je delovati preventivno in preprečiti, da bi brezposelni padli v ta krog. Eden izmed možnih ukrepov so začasne spodbude za zaposlovanje starejših brezposelnih oseb v obliki oprostitve plačila prispevkov delodajalca. Njihov namen je po besedah ministrstva spodbujanje zaposlovanja starejših oziroma z večjim vključevanjem neaktivnih delovno sposobnih prebivalcev na trg dela prispevati k zmanjšanju negativnih učinkov staranja prebivalstva ter k spodbujanju čim kasnejšega umika starejših s trga dela. S tem zakonom pa se bo le za dve leti podaljšala možnost uveljavljanja teh olajšav. Tukaj je po mnenju Nove Slovenije največja težava. Ob vseh opozorilih OECD, EU in Umarja glede demografske slike že v bližnji prihodnosti, ko bo staranje prebivalstva povzročilo pomanjkanje delovne sile, je takšna začasna spodbuda največ, kar lahko trenutna slovenska vlada zmore. To pa je problematično. Že leta 2025, se pravi čez 8 let, bo vsak četrti Slovenec starejši od 55 let. To pomeni tudi velik pritisk na zdravstveno in pokojninsko blagajno ter seveda zmanjšanje interesa za nove investicije in ustvarjanje kvalitetnih delovnih mest v državi. V Novi Sloveniji ves čas opozarjamo, da je treba razmišljati za 10, 20, 30, 50 let vnaprej, zato smo tudi sklicali izredno sejo Državnega zbora o demografiji. Imamo Strategijo dolgožive družbe in druge, pa vendarle nekih resnih zaključkov tam ni najti. Danes na predlog ministrstva gasimo požar samo za 2 leti. Ministrico javno sprašujemo, kaj bomo čez 2 leti. Bomo še enkrat podaljšali začasni ukrep? V Novi Sloveniji želimo, da se k tej stvari pristopi celostno in da se vendarle pogleda, na kakšen način narediti trg dela zanimiv za starejše in obratno. Na kakšen način starejše čim dlje zadržati v aktivni zaposlitvi? V skandinavskih državah preizkušajo in tudi uvajajo krajše, na primer šesturne, delovnike. S tem bi dali priložnost tudi mladim, starejši pa bi lahko odigrali vlogo mentorja in prenašalca znanj, kar je zelo pomembno. Poslanci Nove Slovenije bomo zakon podprli, vendar, še enkrat, želimo odgovor, kaj bomo čez 2 leti.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
V Levici zakonu, katerega veljavnost se tukaj podaljšuje, načeloma ne nasprotujemo. Drži, da na splošno ne podpiramo subvencioniranja zaposlovalcev. Zaposlovalec tudi brez subvencije od dela dobi veliko več, kot porabi za plačo. Subvencioniranje zaposlovanja je za nas sprejemljivo samo, če gre res za ranljive skupine na trgu dela. Brezposelni delavci, starejši od 55 let, to zagotovo so, kar pa ne pomeni, da pričujoči predlog nima pomanjkljivosti. Ima jih vsaj v 2 točkah. Prva je, da premalo varuje delavca, ker dopušča zaposlovanje za določen čas. Drugi problem pa je, da imata zaradi oprostitve zdravstvena in penzijska blagajna manjše prihodke. Oproščenih prispevkov po tem zakonu namreč ne plačuje Republike Slovenija, kar smo ob sprejemanju veljavnega zakona tudi predlagali v Levici. Danes žal možnosti za poseg v vsebino zakona ni. Izpad sredstev za zdravstveno blagajno je resen problem, ker so ti prihodki že tako bistveno prenizki. S prehodno določbo veljavnega zakona suspendiran 156. člen še vedno dopušča 30-odstotno oprostitev plačila prispevkov za tiste delodajalce, ki zaposlijo osebo, starejšo od 60 let. Veliko bolj smiselno bi bilo, da se ta člen suspendira samo za tiste osebe, ki so deležne ukrepa po tem zakonu, ne pa kar nasploh. Ta izpad je sicer obvladljiv, ker gre za težko zaposljive delavce, ampak bi bilo treba zanj poiskati kompenzacijo. Najboljša in družbeno najbolj pravična oblika te kompenzacije bi bila ukinitev dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja in nadomestitev tega zdravstvenega zavarovanja s solidarno javno dajatvijo. Še večji problem pa za nas predstavlja zaposlovanje za določen čas. Po izteku oprostitve delavcu pogodbe ne bodo podaljšali in po 2 letih bo tak delavec spet pristal na zavodu kot težko zaposljiva oseba. Njegov socialni položaj ne bo dolgoročno rešen. S tem ranljivost skupine vztraja kot družbeni problem, se pravi problem naše celotne družbe, ne samo tistega individualnega brezposelnega človeka. Jasno je, zakaj so socialni partnerji pristali na takšne pogoje. Starejšega delavca zaposlovalec težje odpusti, kar je prav, ampak bi se lahko zgodilo, da ukrep subvencioniranja ne bi zaživel. Konceptualno vzeto pa je tako razmišljanje napačno. Mi smo tisti, ki določamo minimalne pogoje zaposlovanja v tej državi, in zaradi subvencije ima neko podjetje nižje stroške in s tem prednost pred konkurenti. Pri plači tisoč evrov bruto to pomeni 3 tisoč 864 evrov subvencije. V zameno za ta sredstva, ki bodo zmanjkala v socialnih blagajnah, smo dolžni zahtevati zaposlitev za nedoločen čas. V tej državi vsaj na papirju še vedno velja, da zaposlitev za nedoločen čas ni luksuz, ampak zakonska norma. In če bomo tukaj popuščali v praksi in v zakonodaji, se bo poslabšal standard vseh zaposlenih v državi. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Mirjam Bon Klanjšček bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa. Spoštovani! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev predlog zakona, katerega namen je podaljšanje veljavnosti ukrepa spodbujanja zaposlovanja dolgotrajno brezposelnih starejših oseb, podpiramo. Prav tako pozdravljamo odločitev ministrstva, da z ukrepom, ki sicer velja od leta 2015 in se je do sedaj pokazal kot pozitiven in učinkovit, nadaljuje. Kljub temu pa ob tem želim opozoriti, da potrebujemo dolgoročnejšo rešitev za reševanje problematike učinkov staranja prebivalstva, saj začasnih ukrepov ne moremo ves čas samo podaljševati. Zato upam, da bo to v prihodnosti ena izmed prioritet ministrstva. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Irena Grošelj Košnik.
Hvala, predsednik. Spoštovani člani Vlade, vsi ostali prisotni, kolegice in kolegi! Dejstvo je, da se soočamo z mnogo izzivi, ki jih prinaša dinamika današnjega časa. V zelo veliki meri na politike in posledično razvoj družbe vplivajo demografske spremembe, s katerimi pa je povezano tudi stanje gospodarstva. Slovenija in tudi vse ostale države članice EU se srečujejo z visokim deležem starejšega prebivalstva in države so aktivno pristopile k iskanju odgovorov na izzive, ki jih starajoča se družba prinaša s seboj, zato je uspešno odzivanje na tovrstne izzive, ki brez dvoma terjajo tudi sistemske spremembe na več področjih, zelo pomembno. Staranje prebivalstva v največji meri vpliva na sistem zdravstva, odločilen vpliv pa ima tudi na pokojninski sistem. Njegova vzdržnost je še posebej pomembna v družbah, kjer prevladuje staro prebivalstvo oziroma se prebivalstvo hitro stara. Da bi zagotovili vzdržnost pokojninskega sistema, je treba delovno aktivno prebivalstvo spodbuditi, da ostane delovno aktivno čim dlje časa in tako prispeva v pokojninsko blagajno. Ker se življenjska doba daljša, je logičen korak, da se meja upokojevanja premika navzgor, zato je treba omogočiti, da starejši delavci ostanejo aktivni dlje časa. K izogibanju zaposlovanja starejših oseb s strani delodajalcev pa zagotovo pripomorejo tudi posebno pravno varstvo, ki gre starejšim delavcem na podlagi zakona, ki ureja delovna razmerja, in negativna pričakovanja delodajalcev o sposobnostih, prilagodljivosti, dodatnem izobraževanju in podobno. Starejši delavci so torej prepoznani kot težje zaposljiva skupina na trgu dela. Po podatkih zavoda za zaposlovanje delodajalci pri kandidatih za prosta delovna mesta najpogosteje pogrešajo delovne izkušnje, poklicno specifična znanja ter ustrezno izobrazbo. V luči tega je zaposlovanje starejših smiselno podpreti in spodbujati z različnimi komplementarnimi ukrepi. Z novelo, ki jo imamo danes na mizi, se podaljšuje možnost uveljavljanja začasne spodbude za zaposlovanje starejših brezposelnih v obliki oprostitve plačila prispevkov delodajalca. Ukrep je zato namenjen spodbujanju zaposlovanja starejših brezposelnih oseb. Namen ukrepa je spodbuditi zaposlovanje starejših oziroma večjo vključitev neaktivno delovno sposobnih prebivalcev na trg dela ter tako prispevati k zmanjševanju negativnih učinkov staranja prebivalstva. V svojem programu smo zapisali, da se zavzemamo za višjo zaposlenost in varnost vseh generacij, in za doseganje tega smo sprejeli programska izhodišča, ki se pomembno navezujejo tudi na zaposlovanje starejših oziroma na podaljševanje delovne aktivnosti. Hkrati si Stranka modernega centra prizadeva za varno in dostojno življenje in glede na to, da se družba pospešeno stara, si prizadevamo za vzdržno pokojninsko blagajno, kar lahko dosežemo tudi s pomočjo večje in dalj časa trajajoče delovne aktivnosti. Učinki Zakona o interventnem ukrepu na področju trga dela, ki smo ga sprejeli v novembru leta 2015, so pozitivni. Prepričani smo, da se bo ta trend nadaljeval tudi v prihodnje. Podaljšanje tega ukrepa odgovarja na demografske izzive, s katerimi se srečujemo na področju različnih politik v naši družbi. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo zato predlog zakona podprli. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker matično delovno telo predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona sprejme v predloženem besedilu, in ker amandmaji k prehodnim in končnim določbam niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 5. točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O UVELJAVLJANJU PRAVIC IZ JAVNIH SREDSTEV V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade državni sekretarki na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospe Martini Vuk.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Kot predstavnica predlagatelja želim na današnji obravnavi sprememb in dopolnitev Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev uvodoma izpostaviti, da je pred vami realizacija zadnjega, tretjega stebra projekta reorganizacije centrov za socialno delo. S tem projektom smo se na ministrstvu sistematično ukvarjali cel mandat. Z že sprejeto novelo Zakona o socialnem varstvu ste sprejeli potrebno podlago za ustreznejšo organizacijsko strukturo centrov za socialno delo s poudarkom na socialnovarstvenem delu, ki ga izvajamo tudi v obliki programov socialne aktivacije. Danes obravnavani predlog zakona pa daje pravno podlago za začetek izdajanja tako imenovanih informativnih izračunov, s katerimi bodo vsi prejemniki in prejemnice pravic in subvencij po Zakonu o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev že pred izdajo upravnega akta seznanjeni z vsemi pomembnimi dejstvi in tudi z višino posameznih upravičenj, ki jim pripadajo po veljavni zakonodaji. Na tak informativni izračun bo stranka lahko podala ugovor, v nasprotnem primeru pa bo informativni izračun dobil naravo odločbe. Nadalje predlog zakona predvideva, da bodo morali prejemniki letnih pravic dajati vloge za podaljšanje te letne pravice, kot so otroški dodatki, subvencije vrtca, subvencije malic in kosil ter državna štipendija, samo še do konca novembra naslednje leto, saj se v prihodnje planira avtomatično preverjanje izpolnjevanja pogojev za nadaljnje prejemanje pravice. Z navedenim bomo razbremenili državljanke in državljane z odpravo obveznosti vlaganja vlog in preprečili prekinitve v izplačevanju pravic zaradi zamude pri vloženih novih zahtevkih, kar se je do sedaj dogajalo. Z informacijsko večjo avtomatizacijo postopkov na centrih za socialno delo pa bomo odpravili preveliko obremenjenost centrov z administrativno-upravnimi postopki, da bodo na ta način imeli več časa za izvajanje in razvijanje dejavnosti, s katerimi se preprečujejo ali odpravljajo socialne stiske posameznic, posameznikov in družin. Naj vas spomnim, da se bo odločanje o letnih pravicah po tem zakonu, po novi organizacijski strukturi centrov za socialno delo izvajalo centralizirano v okviru regijskih centrov za socialno delo. Zaključek popolne avtomatizacije izdajanja informativnih izračunov za letne pravice se načrtuje jeseni leta 2019 z izdajo prvega masovnega paketa informativnih izračunov. V prihodnje bodo upravičenci do letnih pravic vsako jesen dobili na dom informativni izračun, dolžnost vlaganja vlog pa bo ostala samo za prvo zaprosilo za pridobitev posamezne pravice in seveda za sporočanje sprememb. Nadalje z veseljem in ponosom izpostavljam, da s predlogom zakona odpravljamo varčevalni ukrep pri pravici do otroškega dodatka, in sicer na način, da se ponovno uveljavita sedmi in osmi razred. Navedeno pomeni, da smo na področju družinske in socialne zakonodaje zagrizli v varčevalni Zujf, in lahko že napovem, da bomo z dvema prihodnjima novelama zakonov predlagali še odpravo varčevanja pri določenih drugih družinskih prejemkih in predlagali bomo tudi dvig minimalnega dohodka. V predlogu zakona se ustrezno ureja tudi s strani Ustavnega sodišča ugotovljena neustavnost pri upoštevanju dohodkov oseb, ki odpravljajo dejavnost, dodatno pa so predvidene tudi druge manjše spremembe, s katerimi zlasti z bolj jasno dikcijo in večjo avtomatizacijo zmanjšujemo bremena tako zaposlenih na centru za socialno delo kot tudi vseh strank, torej državljank in državljanov. Kot primer bi izpostavila avtomatsko pridobivanje spremembe prebivališča in dodatno znižanje upoštevanja nekaterih sredstev. Pred vami je predlog zakona in svežnja sprememb normativnih aktov za izvedbo reorganizacije centrov za socialno delo. S podporo zakonu boste dali svoj glas bolj kakovostnemu, strokovnemu in zakonitemu delu na področju socialnovarstvene dejavnosti, vse s ciljem ponuditi pomoč posameznicam, posameznikom in družinam ter ustvarjati pogoje za reševanje in zmanjševanje stisk in težav. Ker je k predlogu zakona vloženih amandmajev k manj kot tretjini členov, predlagam, da Državni zbor opravi tretjo razpravo o predlogu zakona še na tej seji. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na svoji 62. seji 30. 11. tega leta kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, predlagatelj je Vlada Republike Slovenije. V uvodni obrazložitvi je bilo s strani predlagatelja, torej Vlade, predstavnice ministrstva, poudarjeno, da se s predlaganimi spremembami zakona želi poenostaviti, avtomatizirati in racionalizirati postopek odločanja o letnih pravicah, s čimer naj bi se zaposleni na centrih za socialno delo razbremenili vodenja posebnih ugotovitvenih postopkov, stranke pa vlaganja ponovnih vlog za uveljavitev pravic iz javnih sredstev. Cilj predloga zakona je zagotoviti sodoben socialnovarstveni sistem, ki omogoča enovit, hiter, strokoven in učinkovit način odločanja o pravicah iz javnih sredstev. Vpeljava informativnega izračuna predstavlja tako imenovani tretji steber reorganizacije centrov za socialno delo v Sloveniji in pomeni tudi bistveno vsebinsko novost pri delu strokovnih delavcev na centrih za socialno delo. Predstavljeno je bilo mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, povedano je bilo, da je predlog zakona preučila ZPS z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika ter podala pripombe pravno-sistemske narave ter konkretne pripombe k posameznim predlaganim členom. Posamezne pripombe so bile upoštevane v vloženih amandmajih. Predstavljeno je bilo tudi mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, ki podpira predlog spremembe zakona. Svoje stališče k predlogu tega zakona je v nadaljevanju podala tudi predstavnica Skupnosti centrov za socialno delo, ki spremembe zakona prav tako podpira. V razpravi, ki je temu sledila, je bila izpostavljena pozitivna valenca do tega zakona. Razpravljavci so pozdravili mehčanje tako imenovanega Zujfa in ponovno uveljavitev 7. in 8. razreda otroških dodatkov. Prav tako pa je bilo v razpravi izpostavljeno, da je Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide v mesecu marcu sprejel sklep, s katerim je predlagal Vladi, da pripravi ustrezno zakonsko rešitev glede nevštevanja otroškega dodatka v denarno socialno pomoč in jo predloži v obravnavo in sprejetje Državnemu zboru najkasneje do konca letošnjega leta. Predstavnica ministrstva je pojasnila, da se sprejeti sklep nanaša na več zakonov in da je Zakon o socialnem varstvu, ki naj bi urejal to področje, v javni razpravi, vsekakor pa verjamem, da bomo do teh rešitev s strani Vlade seveda prišli. Odbor je po sklenjeni razpravi v skladu s 128. členom našega poslovnika glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje, ki so bili predhodno sprejeti, in na podlagi prvega odstavka 133. člena našega poslovnika je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila, ki sem vam ga skušal na kratko predstaviti. Hvala lepa za vašo pozornost.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo mag. Julijana Bizjak Mlakar.
Spoštovani predsednik, dragi kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki Vlade in drugi prisotni! Da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, ki ga imamo poslanke in poslanci danes na poslanskih klopeh, korak naprej v smeri vračanja pravic, ki so bile z Zujfom mnogim odvzete, kaže že sama enotna podpora predlogu zakona na matičnem odboru. Seveda bi si v Poslanski skupini Desus želeli, da bi v kratkem lahko zagotovili, da se povrnejo prav vse za mnoge ljudi pomembne pravice, ki so bile z Zujfom odvzete, predvsem na področju pokojninske, socialne in družinske politike. Predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, sprošča varčevalne ukrepe, ki se nanašajo na 7. in 8. razred otroškega dodatka. Tako bodo s 1. januarjem naslednjega leta tudi tisti, ki sodijo v 7. in 8. dohodkovni razred, upravičeni do otroškega dodatka. Seveda bo treba sprostiti še nekatere izmed varčevalnih ukrepov, na primer na področju štipendij. V Poslanski skupini Desus bi si želeli, da bi pristojno ministrstvo pri svojih predlogih, tudi ko gre za sproščanje nekaterih ukrepov Zujfa, še bolj upoštevalo socialno pravičnost. Težko je namreč razumljivo, da socialni transferji za nekatere skupine državljanov, tudi za ranljive skupine, še vedno ne zadoščajo za dostojno preživetje številnih državljanov in državljank, po drugi strani pa se že posega v javna sredstva z namenom, da se dajejo različni dodatki tudi nekaterim skupinam, ki relativno dobro živijo. Sredstva, ki so pristojnemu ministrstvu na razpolago za vodenje socialne in družinske politike, so namreč ena sama, zato naj delitev teh sredstev sledi predvsem cilju socialne pravičnosti. Predlog zakona ima poleg navedenih še druge dobre rešitve. Tako na primer odpravlja neskladja z Ustavo Republike Slovenije, na katera je opozorilo Ustavno sodišče v letu 2016 in odredilo, da mora Državni zbor RS odpraviti ugotovljena neskladja z ustavo. Naj se osredotočim na še eno spremembo, ki jo prinaša novela Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, in sicer se s predlogom vpeljuje informativni izračun, ki predstavlja še tretji steber reorganizacije centrov za socialno delo. Z Zakonom o socialnem varstvu smo namreč že sprejeli organizacijske spremembe delovanja centrov za socialno delo, danes pa želimo s predlogom doseči več neposrednega dela z ljudmi s strani strokovnih delavk in delavcev na CSD-jih. Prav tako se ukinja potreba po vlaganju vloge za pridobitev posamezne pravice iz javnih sredstev. Gre torej za razbremenitev ljudi pri vsakoletni oddaji vlog za letne pravice iz javnih sredstev. Tu gre za otroške dodatke, znižano plačilo vrtca, subvencije za malico učencev in dijakov in podobno. Za dosego tega namena je treba vpeljati že omenjeni informativni izračun, ki bistveno bolj avtomatizira samo izdajanje odločb. V Poslanski skupini Desus glede na navedeno predlog zakona podpiramo. Hvala lepa za pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo Marija Bačič.
Še enkrat, lep pozdrav! Spoštovani, zakon, ki je pred nami nadaljuje začeto delo reorganizacije centrov za socialno delo. Tokrat gre za vsebinsko reorganizacijo, saj s spremembami, ki jih prinaša, ustvarja podlago za vpeljavo informativnega izračuna. Z informativnim izračunom želimo poenostaviti in racionalizirati postopek odločanja o letnih pravicah. S tem bi razbremenili delavce centrov za socialno delo vodenja posebnih ugotovitvenih postopkov, stranke pa vlaganja ponovnih vlog za uveljavljanje pravic iz javnih sredstev. S predlogom zakona odpravljamo tudi ugotovljena neskladja z ustavo in nekatere druge spremembe, med drugim odpravljamo tudi varčevalne ukrepe na področju otroških dodatkov. Predlog zakona torej predčasno odpravlja varčevalne ukrepe na področju otroških dodatkov, do otroškega dodatka bodo s prihodnjim letom upravičeni tudi otroci iz družin z mesečnim dohodkom 1019,86 evra na družinskega člana. Tako ponovno uvajamo otroški dodatek za 7. in 8. dohodkovni razred. Zaradi ugodne gospodarske rasti je prav, da imajo od opevane gospodarske rasti nekaj tudi naši državljani. Kot smo že povedali, reorganizacija centrov za socialno delo vključuje 3 med seboj povezane projekte: novo organizacijsko strukturo centrov za socialno delo, za katero pričakujemo, da bo razbremenila strokovne delavce birokratskih postopkov in jim prinesla več časa za delo z ljudmi; uvajamo pravno podlago, da bo omogočila informativno odločbo po vzoru informativnega izračuna dohodnine, in poenostavljamo postopke pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, letne pravice bodo obravnavane avtomatsko in ljudem ne bo več treba vlagati vloge vsako leto; tretji ukrep pa je uvedba socialne aktivacije, ki bo zagotavljala usklajeno in celostno obravnavo oseb, ki so dolgotrajno brezposelne in ki najbolj tvegajo revščino in socialno izključenost. Ključni cilj aktivacije je, da bi dolgotrajnim prejemnikom denarne socialne pomoči čim bolj celovito pomagali in jih usposobili za novo zaposlitev. Navedeni ukrepi s pričakovanimi rezultati krepijo našo tezo, da je reorganizacija centrov zelo pomembna, če želimo vzpostaviti sistem, ki bo dejansko delal za uporabnike. Centri za socialno delo so namreč strokovne institucije, ki bi se v prvi vrsti morale posvečati preprečevanju in podpori pri razreševanju socialnih stisk ter težav posameznikov, družin in posameznih ranljivih skupin prebivalstva, ne pa da se večino časa strokovni delavci ukvarjajo s papirji in težko birokracijo. Praksa je pokazala, da je prenos odločanja o nekaterih pravicah iz javnih sredstev in novega načina odločanja delavce centra za socialno delo obremenil bolj od pričakovanj, saj se je število upravnih postopkov o pravicah iz javnih sredstev med letoma 2010 in 2015 skoraj podvojilo. Kot sem že povedala, je ključna novost tega predloga informativni izračun. Z avtomatičnim informativnim izračunom za letne pravice, te so otroški dodatek, državna štipendija, znižano plačilo vrtca, subvencija malice in tako naprej, se načrtuje razbremenitev strokovnega kadra in tudi strank. Socialni demokrati bomo na podlagi vsega navedenega zakon soglasno podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovani! Glavna rešitev predlaganega zakona je uvedba avtomatiziranega informativnega izračuna pravic iz javnih sredstev. Cilj je poenostavitev in racionalizacija postopkov odločanja o letnih pravicah iz javnih sredstev, podobno kot pri informativnem izračunu za dohodnino, s čimer bi se razbremenili delavci na centrih za socialno delo vodenja posebnih ugotovitvenih postopkov ter stranke vlaganja ponovnih vlog za uveljavljanje pravic iz javnih sredstev. V Novi Sloveniji pozdravljamo tak korak, ki smo ga po Bajukovi uvedbi informativnega izračuna dohodnine kar predolgo čakali. Tak informativni izračun bi moral prinesti številne pozitivne učinke za uporabnike in izvajalce. V Novi Sloveniji upamo, da bo res tako. Ocenjujemo pa, da je Ministrstvo za delo tukaj veliko premalo ambiciozno. Če bi prisluhnili državljanom, delavcem na centrih za socialno delo in tudi našim opozorilom, bi se ministrstvo že pred časom lotilo temeljite prenove celotne zakonodaje, ki ureja pravice iz javnih sredstev in socialne pravice. Predvsem je treba zakone poenostaviti in zmanjšati število predpisov, ki urejajo eno področje. V resnici pa v Novi Sloveniji nimamo velikih pričakovanj do tega zakona, saj se s tem predlogom šele ustvarja pravna podlaga za začetek poizkusnega reševanja omenjenega števila vlog. Do redne uvedbe informativnih izračunov glede pravic iz javnih sredstev tako lahko traja še leta in leta. Seveda pa je pol leta pred volitvami napoved informativnih izračunov všečen predvolilni bombonček. Podpiramo tudi odpravo neustavnosti prvega odstavka 14. člena, ki se nanaša na upoštevanje fiktivnega dohodka v postopku uveljavljanja pravic iz javnih sredstev. S tem se končno odpravlja rešitev, ki je bila krivična predvsem do številnih mladih mamic, ki so se samozaposlile s skrajšanim delovnim časom in so imele zaradi boljšega usklajevanja družinskega in poklicnega življenja resnično nizke prihodke. Namesto tega, da bi bile za to nagrajene, so bile še kaznovane, in to ni prav. Žal ta predlog zakona zamuja priložnost, da bi odpravil krivice, lahko rečem, neprejemnikov državne štipendije, 8. točka prvega odstavka 12. člena ZUPJS, zaradi prejemanja otroškega dodatka njihovih mlajših bratov oziroma sester. Takratni minister Svetlik z državno sekretarko Kopač Mrak je namreč obljubljal, da bodo državne štipendije za polnoletne otroke nadomestile otroške dodatke. V Novi Sloveniji smo jih skupaj z uglednimi družinskimi organizacijami, kot je Družinska pobuda, opozarjali, da to ni res, pa nas niso poslušali. Ministrica, do oškodovanih otrok, študentov in dijakov ter družin imate še vedno velik dolg. Žal ni politične volje za odpravo vračila varčevalnih ukrepov na področju štipendij. To v Novi Sloveniji zelo obžalujemo, zato poslanci Nove Slovenije zakonu ne bomo nasprotovali, ne bomo ga pa tudi ne potrdili.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo Miha Kordiš.
Ta zakon bomo v Levici podprli, ker prinaša pozitivne spremembe na tehnično-administrativnem področju delovanja centrov za socialno delo, pri tem pa ne posega v obstoječe socialne pravice. Navkljub temu bom v nadaljevanju predstavil tisto, česar v tem predlogu ni, pa bi moralo biti. Za začetek naj podčrtam glavnino obravnavane novele. Uvedba informativnega izračuna in avtomatičnega izračuna za letne pravice bo poenostavila postopek pridobivanja socialnih pravic na način, ki bo razbremenil tako delavce centrov za socialno delo kot tudi prebivalce, ki se velikokrat soočajo z obsežno birokracijo v postopkih uveljavljanja svojih pravic. Sprememba sicer prihaja kasneje kot obljubljeno, pa vendarle je pomembna in v Levici jo ob predpostavki, da bo tudi tehnično primerno izvedena, podpiramo. Naprej. Na področju otroških dodatkov predlog ponovno uvaja pravico do dodatka za družine v 7. in 8. dohodkovnem razredu, torej tudi za tiste družine, katerih povprečni mesečni dohodek na osebo dosega tisoč 20 evrov. V Levici tej odmrznitvi ne nasprotujemo, ker gre za odpravo varčevalnega ukrepa in ne za nekaj novega, ampak pri tem opozarjamo na velikokrat spregledano dejstvo, da so prejemniki višjih mesečnih neto plač že tako deležni državne podpore za otroke v obliki olajšav pri izračunu dohodnine, katerih finančni učinek se zvišuje premo sorazmerno z višino prejemkov. Država pa bi morala prioritetno poskrbeti za najrevnejše in socialno najbolj ogrožene skupine in poseči po ukrepih za odpravljanje revščine. Prioritetno je to dvig minimalne plače, dvig minimalnega dohodka in dvig denarne socialne pomoči. Na tem koncu bi bilo treba začeti. Eden izmed takih ukrepov socialne pravičnosti bi bila tudi izločitev otroškega dodatka iz nabora dohodkov, ki se upoštevajo pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. S tem bi dosegli dva pomembna cilja, prvič, povečali bi dohodek socialno najbolj ogroženih družin, drugič, zmanjšali bi potrebo po tem, da družine otroški dodatek porabijo za vzdrževanje gospodinjstva, ker imajo prenizke dohodke in so v to prisiljene, namesto da bi šel za to, čemur je prvenstveno namenjen, to je vzdrževanju otrok. To je resen problem, ki ga pripoznavajo tudi strokovnjaki z Inštituta za socialno varstvo, ker se med socialno ogroženimi sloji znajde vedno več otrok, še posebej tistih iz enostarševskih družin. Ravno tak predlog smo na mizo prinesli v Levici marca letošnjega leta. Podprle so ga tako dobrodelne organizacije kot Državni svet, ampak ste se poslanci odločili drugače in ga na matičnem delovnem telesu zavrnili. Vseeno so pa očitno člani odbora takrat prepoznali problem, ker je bil na isti obravnavi sprejet sklep, s katerim smo Vladi predlagali, naj pripravi zakonsko rešitev glede nevštevanja otroškega dodatka med dohodke, ki veljajo pri uveljavljanju socialnih pravic, in jo Državnemu zboru v obravnavo predloži najkasneje do konca tega leta. To bi se moralo zgoditi ravno s to novelo, pa se ni, in se je Vlada nekako po svoje odločila, da tega problema ne bo naslavljala. Mislim, da bi morali zlasti koalicijski poslanci, ki ste ta sklep na odboru podprli in izglasovali, svojo vlado in svoje ministrstvo poklicati na odgovornost. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo dr. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Namen Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, ki ga je vložila Vlada, je uvedba avtomatičnega informativnega izračuna za letne pravice. Na ta način naj bi se razbremenili tako upravičenci do pravic iz javnih sredstev kot centri za socialno delo, ukinili varčevalni ukrepi v zvezi z otroškimi dodatki, spremenil postopek vračila dolga ter opredelil nastanek spremembe, ki vpliva na posamezno pravico. Dohodkovne lestvice kot podlage za uveljavitev posameznih pravic bodo po novem določene v nominalnih zneskih, ki se bodo usklajevali enkrat letno z rastjo cen življenjskih potrebščin. Prav tako se s predlogom zakona odpravlja ugotovljeno neskladje z Ustavo Republike Slovenije. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo predlog zakona podprli, se pa strinjamo z večkrat izraženimi pomisleki glede morebitnih težav pri delovanju informacijskega sistema, ki je za uveljavitev predlaganih sprememb ključnega pomena. Zato upamo, da je ministrstvo poskrbelo, da do zastojev v delovanju ne bo prišlo, kar bo posameznikom resnično omogočilo razbremenitev pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, do katerih so upravičeni. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Irena Grošelj Košnik.
Še enkrat vsi prav lepo pozdravljeni! Spoštovani, od leta 2012 naprej centri za socialno delo odločajo o 12 pravicah iz javnih sredstev. Kljub temu da je zakon prinesel določene prednosti, se je obseg dela na centrih za socialno delo povečal v večji meri, kot se je pričakovalo. Na žalost se to odraža v tem, da so socialni delavci preobremenjeni z administrativno-upravnim delom, za strokovno delo pa posledično nimajo dovolj časa. Da to predstavlja enega izmed ključnih problemov na področju socialne politike, je prepoznala tudi Vlada in v okviru reorganizacije centrov za socialno delo pristopila h krepitvi vloge socialnih delavcev in drugih strokovnih delavcev s poudarkom na strokovnem delu. Novela Zakona o socialnem varstvu, ki smo ga poslanci sprejeli septembra letos, predstavlja pravno podlago za spremembo organizacijske strukture centrov za socialno delo ter za uvedbo socialne aktivacije, novela Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev pa predstavlja pravno podlago za uvedbo informativnega izračuna, katerega namen je stranke razbremeniti nenehnega vlaganja nekaterih vlog ter centre za socialno delo razbremeniti odločanja o nekaterih vlogah. Z uvedbo informativnega izračuna se bodo tako postopki poenostavili. Za letne pravice se z novelo zakona predlaga uvedba avtomatičnega informativnega izračuna, to je pri letnih pravicah za otroški dodatek, državno štipendijo, znižano plačilo vrtca, subvencionirano prehrano za učence in dijake. V tem primeru bi se morala odobritev vsako leto avtomatično podaljšati. Novela predvideva tudi odpravo neskladij z ustavo, na katere je opozorilo Ustavno sodišče, jasnejšo določitev dohodkovnih lestvic v nominalnih zneskih, kar se nam zdi še posebej pomembno, ter zelo pomembno, da se ponovno uvede otroški dodatek za 7. in 8. dohodkovni razred. Tako bo v letu 2018 do otroškega dodatka upravičenih približno 45 tisoč otrok več. V tem državnem zboru smo bili že priča kritikam, da trenutna vlada premalo naredi na področju družinske in socialne politike ter da se mora trenutna gospodarska rast odraziti v sproščanju varčevalnih ukrepov, ki jih je uvedel Zujf. Vladi je zelo pomembna tudi družinska in socialna politika. Naj omenim samo nekatere sproščene varčevalne ukrepe: delna oprostitev 5. dohodkovnega razreda za državne štipendije, dvig otroškega dodatka za 10 % v 5. in 6. dohodkovnem razredu, razširjen krog upravičenih otrok do subvencije kosila in malice in tudi druge. Novela ZUPJS, ki jo obravnavamo danes, je še en korak pri sproščanju tako imenovanega Zujfa in kaže na dejstvo, da Vlada veliko pozornosti namenja družinski in socialni politiki. V obravnavi je tudi novela Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki predvideva nekaj pomembnih ukrepov, ki lahko pozitivno vplivajo tudi na odločitev mladih, da si ustvarijo družino. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo zato predlog zakona podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Marijan Pojbič.
Spoštovani! V Slovenski demokratski stranki bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev podprli. Zavedamo se, da so spremembe potrebne, saj je sedanje stanje na tem področju potrebno modernizacije in tudi končno razbremenitve varčevalnih ukrepov na področju otroških dodatkov, ki bi bili po Zujfu že zdavnaj odpravljeni, če ne bi bili podaljšani na predlog sedanje ministrice. Potrebne so tudi izboljšave na področju hitrejšega in transparentnejšega odločanja o socialnih pravicah, saj je sedanje stanje preveč zbirokratizirano za državljanke in državljane, ki morajo vsako leto vlagati vloge za različne pravice iz javnih sredstev, in tudi za zaposlene na centrih za socialno delo, ki se dušijo v birokraciji. Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev zato zagotavlja pravno podlago za uvedbo avtomatiziranega informativnega izračuna, s katerim se želi odpraviti obremenjenost strank z vsakoletnim vlaganjem vlog pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev in obremenjenost centrov za socialno delo z administrativno-upravnimi postopki. Predlog zakona odpravlja tudi varčevalne ukrepe na področju otroških dodatkov. Do otroškega dodatka bodo s prihodnjim letom upravičeni tudi otroci v družinah, ki se uvrščajo v 7. in 8. dohodkovni razred. Poleg tega predlog odpravlja ugotovljeno neskladje z ustavo, in sicer tako, da predlaga, da se odpravi domnevno upoštevanje dohodka iz dejavnosti v višini 75 % bruto minimalnega dohodka, razen za upoštevanje dohodka na začetku opravljanja dejavnosti. Poleg naštetih rešitev zakon prinaša še spremembe, ki bi morale biti že zdavnaj sprejete, kot so usklajevanje dohodkovnih lestvic z rastjo cen življenjskih potrebščin, razbremenitev strank sporočanja spremembe stalnega prebivališča, poenostavitev na področju izplačil občinskih subvencij in najemnin. Na splošno pa lahko ugotovimo, da je veliko besed s strani ministrice za socialne zadeve in enake možnosti Anje Kopač Mrak namenjenih temu, da je ta zakon eden izmed treh projektov, ki naj bi šli v smeri reorganizacije centrov za socialno delo. Ministrica Anja Kopač Mrak in seveda njena stranka Socialnih demokratov očitno delujeta mimo stroke na centrih za socialno delo, saj zaposleni v centrih za socialno delo govorijo ravno nasprotno. Takšna delna in postopna reorganizacija centrov za socialno delo je lahko samo še poslabšanje delovanja le-teh. Namesto da bi se zaposleni v centrih za socialno delo ukvarjali z ljudmi, ki živijo pod pragom revščine, in se seveda približali ljudem, je stanje prav nasprotno – dušijo se v dodatni birokraciji. Če želimo doseči spremembe na tem področju, je nujno sistemsko pristopiti k reorganizaciji centrov za socialno delo, pri katerih bo imela glavno besedo neodvisna stroka in uporabniki storitev centrov za socialno delo. Žal ugotavljamo, da se področje centrov za socialno delo ne more sistemsko izboljšati, dokler so za to področje pristojni Socialni demokrati, ki prednostno uvajajo rešitve, ki pomenijo še dodatno politično kadrovanje ter neučinkovito uporabo sredstev za socialno varstvo, ki je vse manj dostopno tistim, ki ga najbolj potrebujejo.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. 12. 2017. V razpravo dajem 17. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem tudi 21. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem še 27. člen ter amandma Poslanske skupine Levica. Želi kdo razpravljati? Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ena izmed večjih sprememb tega predloga, ki se tiče oziroma ne tiče uvedbe informativnih izračunov, je določitev dohodkovnih lestvic v nominalnih zneskih. Se pravi, namesto da se meje dohodkov za ugotavljanje upravičenosti računajo glede na deleže od neto plače, se določajo z nominalnimi zneski, zato je v 7. členu napisano, da se meje dohodkov za ugotavljanje upravičenosti usklajujejo z rastjo cen življenjskih potrebščin enkrat letno v mesecu januarju. To je načeloma vse okej, lepo in prav, ampak potem se v 27. členu v prehodnih določbah postavlja, da se to usklajevanje v letu 2018 ne opravi. Obrazložitev, ki stoji za tem predlogom, ni na nobeni točki vsebinska, formalno se sklicuje na 69. člen zakona o izvrševanju proračunov, ampak to v resnici nima z Zakonom o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev nikakršne veze. V Levici z amandmajem tu predlagamo, da se to usklajevanje zgodi že prej, torej da se z usklajevanjem ne čaka do naslednjega leta, ampak se to zgodi že letos – zakaj? Razlogi socialne pravičnosti so tukaj očitni, v podkrepitev pa še nekaj številk. Po podatkih Statističnega urada je bila letna rast cen v novembru 2017 1,2-odstotna, cene blaga so bile v novembru 2017 v primerjavi z novembrom lanskega leta v povprečju za 1,2 % višje, cene storitev pa za 1,3 %. Cene blaga dnevne porabe so se zvišale za 2,3 %. Skratka, argument socialne pravičnosti govori v prid temu, da se to usklajevanje zgodi nemudoma in da se s tem ne čaka še eno leto. Ob tem za zaključek opozarjam še, da si v Levici prizadevamo za to, da se otroški dodatek ne bi upošteval pri uveljavljanju socialnih pravic. V začetku leta smo to že predlagali in je šlo marca na parlamentarni odbor. Odbor je ta naš predlog zavrnil, je pa hkrati sprejel sklep, to je bilo 17. marca 2017, da Vladi predlaga, da do konca leta 2017 pripravi svoj predlog rešitve izvzema otroškega dodatka iz kriterijev pri uveljavljanju socialnih pravic, pa se to do danes ni zgodilo. Kot sem dejal že v predstavitvi stališč poslanske skupine, je to neka točka, pri kateri bi morali zlasti koalicijski poslanci, ki ste podprli in izglasovali ta sklep, vztrajati in na odgovornost poklicati svoje lastno ministrstvo za delo. Ker koliko so pa potem vredni vaši glasovi in vaše predstavništvo v parlamentu, če sprejmete sklep, Vladi nekaj naložite, potem se pa to ne zgodi?
Želi še kdo razpravljati? Da. Besedo ima gospa Iva Dimic.
Hvala lepa. Naj povem, da bom sama podprla amandma Levice. Seveda se sprašujem, zakaj določitev dohodkovnih lestvic, nominalnih zneskov uveljavljati šele z januarjem 2019. Ne vidim razloga. Mi smo tik pred januarjem 2018, in če so se varčevalni ukrepi sprostili na vseh ostalih segmentih v naši družbi, mislim, da je prav, da se sprostijo tudi na področju družin. Zakaj bi morale ravno družine čakati zadnje v vrsti? S tem se ne moremo strinjati. V Poslanski skupini Nove Slovenije se s tem ne strinjamo. Seveda zakon prinaša neke dobre, pozitivne rešitve, moram reči, kar se tiče otroškega dodatka za 8. in 9. plačni razred, pa vendarle se bom ponovno ustavila tukaj, kjer sem pred enim mesecem tudi sama, kot predlagatelji v Novi Sloveniji [[…]]Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev na področju štipendij – tukaj še vedno ne razumem, zakaj se študentom ne dodelijo državne štipendije in zakaj se otroški dodatki še vedno, en del njih všteva v izračun dohodka take družine. Lahko grem še dlje. Ne vem, zakaj se mora študentsko delo upoštevati pri izračunu za pravice iz javnih sredstev, študent pa ne prejema državne štipendije. Zakaj? Od česa naj živi? Če bi imel državno štipendijo, bi verjetno lahko tudi študiral in mu ne bi bilo treba delati. Tako pa se njegovo delo, da se preživi in da plača stanarino in da lahko čez teden ali pa čez mesec preživi v Ljubljani ali Mariboru ali kjerkoli drugje, je na fakultetah, šteje v izračun pravic iz javnih sredstev in hkrati vpliva tudi na vse ostale sorojence, brate, sestre, v družini. To zame ni pravična družba in to zame ni pravična socialna politika! Pozivam ministrstvo, naredite vendar politiko, da boste ločili del, ki je namenjen socialnim zadevam, in del, ki je namenjen družinski politiki. Le tako bomo lahko govorili o neki pravični politiki. Vsak bo vedel, tudi študent bo vedel, kaj bo dobil, da bo lahko dobil en del iz socialnih in en del iz družinske politike. Ne razumem, da se enostavno prelagajo odločitve v januar 2019. Nekaj nas bo ali pa nekaj jih bo ostalo v Državnem zboru tudi v letu 2019, zanima me, kaj bomo potem leta 2019 lahko naprej delali. Preveč. Zadeve imamo možnost odpraviti že z novim letom, že z januarjem 2018. Ne razumem tega, da se vedno išče razlog, zakaj se nekaj ne bi naredilo, in potem se zavrne zakon, ki je to predvidel, ki je imel podlago tudi v izračunih, in se reče, »mi bomo to rešili, Vlada bo to rešila«, potem pa vidimo, kako se zadeve rešujejo. Karkoli, tudi minimalno plačo smo prejle že omenjali. Predolgo traja – tudi podaljševanje statusa upokojencev – predolgo vse skupaj traja in ne iščemo rešitev. Kako bomo prišli na cilj?
Želi še kdo razpravljati? Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Že prej sem povedal, da ta zakon podpiram, in podprl bom tudi ta amandma, ki ga je vložila Levica, predvsem iz razloga – sem sedaj poslušal tudi kolegico Dimic in mislim, da je marsikateri poslanec in poslanka, ki sedi v Državnem zboru, občutljiv za to temo – da se vse, kar bo ta vlada naredila in kar ta vlada skuša z zakonodajo dati ali pa vrniti ljudem, prenaša na leto 2019, 2020, 2021 in tako dalje. To ni noben problem, saj to lahko vsak naredi, sedaj ko pa je na oblasti, sedaj ko pa mora rešitve sprejemati, sedaj ko bi morala že zdavnaj otroški dodatek vrniti po Zujfu, če o tem govorimo, pa tega ni naredila. To se mi zdi neokusno, neprimerno in tudi skrajno pokvarjeno. Ker s tem, ko sprejema to zakonodajo, nalaga naslednji vladi, v kateri morda Socialnih demokratov celo ne bo, za kar bi bil zadnji čas – da jih ne bi bilo. Zadnji čas! Nalagati tisti vladi, da bo morala izvrševati določene stvari, ki jih je ta vlada tisti vladi naložila – zakaj pa tega ni storila sedaj? Zakaj pa tega ni storila že 2015, 2016, 2017? Zakaj tega ni naredila? Vse pogoje je imela. Vse pogoje! Gospodarska rast je bila več kot 2,5-odstotna in tako dalje. Sedaj pametnjačiti, poskušati zavesti slovensko ljudstvo in slovenske volivke in volivce, pol leta pred volitvami sprejemati odločitve, da bo to potem reševala naslednja vlada leta 2019 – isto kot so upokojenci, Desus, pripravljali zakonodajo, ki so jo zdajle vložili v parlament, s katero bodo reševali problem pokojnin leta 2019, 2020, 2021 in tako dalje. Kaj so delali do sedaj? Kaj so delali so sedaj?! Sprašujem jih! To je enostavno. To je enostavno, to je isto, kot če bi jaz obremenitve naredil ali pa kredite vzel pa jih mora moja hči plačevati. To ni noben problem, to lahko vsak naloži. To je nesramno, to je neodgovorno! Naslednja vlada, ki bo dobila škarje in platno v roke, bo imela zvezane roke. Praktično ne bo mogla narediti nič, zato ker jo bodo s sedanjimi odločitvami – čeprav so nujno potrebne te odločitve, nujno potrebne, to pa moram poudariti, ampak morale bi se izvajati že sedaj. Pokojnine bi se lahko zvišale že sedaj za 4, 5 ali 6 %, ne pa samo za 0,1 % ali pa 0,5 % ali pa en 1 %, in potem ne bi potrebovali s tem obremenjevati naslednje vlade. Naslednja vlada bi potem lahko poskrbela za to, da bi upokojenci res enkrat prišli do tiste pokojnine, ki jo potrebujejo, zato da bodo lahko preživeli. Isto na tem področju, kar se sociale tiče. To je zavajanje volivk in volivcev, ker je to pol leta pred volitvami, in ne morem razumeti! Upam, da bodo volivke in volivci razumeli, da je to napačna pot. Takrat ko pa so na oblasti, pa niso naredili na tem področju nič. Zdajle, v zadnje pol leta vladanja pa bi naredili ne vem kaj in obremenili naslednje vlade, ki bodo prihajale. Ker v takšni sestavi, kot je sedaj, zagotovo ne bo več, saj slovensko ljudstvo se izdaja in volivke in volivci so se lahko prepričali, kaj zmore ta oblast, ta vlada in ti koalicijski partnerji. Upam, da bo naslednja ekipa v Državnem zboru popolnoma drugačna, taka, ki bo lahko v resnici delala tisto, kar je treba delati za ljudi, ne pa to, da ščiti privilegije in privilegirance.
Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala, predsedujoči. Rad bi slišal odziv na naš predlog amandmaja s strani predstavnikov Vlade, ministrstva za delo, navsezadnje pa tudi odziv iz koalicijskih vrst. Najprej na temo konkretne vsebine tega amandmaja, se pravi, da se usklajevanje upravičenosti do socialnih transferjev glede na rast cen življenjskih stroškov opravi že v letošnjem letu, ne šele čez 1 leto. Kot sem že povedal, mislim, da je to edina socialno pravična poteza. Cene življenjskih stroškov so narastle in ni nikakršnega argumenta, da se to ne bi zgodilo. To kot prvo. Kot drugo pa izzivam koalicijske poslance, da povedo, zakaj svoje vlade ne pokličejo na odgovornost, ker je ignorirala in ni izvršila njihovega, našega sklepa, če hočete, s 17. marca letos, ko smo v Levici predlagali izločitev otroškega dodatka iz vštevanja v pogoje za uveljavljanje pravic iz javnih sredstev. Za osvežitev spomina naj vam preberem sklep: »Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide predlaga Vladi Republike Slovenije, da pripravi ustrezno zakonsko rešitev glede nevštevanja otroškega dodatka v denarno socialno pomoč in jo predloži v obravnavo in sprejem Državnemu zboru RS najkasneje do konca leta 2017.« Ta sklep govori o zakonu, ki ga obravnavamo danes, ampak o tej rešitvi in o tem ukrepu v istem zakonu ne duha ne sluha. Še posebej tukaj pozivam k razpravi in opredelitvi zato, ker smo na plenarnih sejah, še pogosteje pa na odborih priča temu, da predstavniki izvršne veje oblasti pač ne komentirajo določenih opozicijskih predlogov, ki jih v Levici prinesemo na mizo. Pač, tam so. Tam so tiho, čakajo, da razprava mine, da vse skupaj prepihajo, skrijejo se pod mizo in potem je to to. In poslanci glasujete, kot vam reče Vlada, ne glede na argument. Še več! Zgodi se tudi, da vladna stran argumentirano razpravo izgubi, zato ker – kot v tem konkretnem slučaju – argumenta pravzaprav nima, stvarnega ne. Pa to zlasti koalicijski poslanci pogosto preslišite in se spet obnašate kot nek glasovalni strojček. Pogosto sploh ne veste, o čem se pravzaprav glasuje, samo čakate, da pride tisti trenutek in se pritisne na tipko. Glede na to, kako zdaj poteka razprava pri tej točki, se bojim, da bi se natančno ta zgodba lahko ponovila pri tem našem amandmaju, zato torej ponovno pozivam vladne predstavnike, zakaj usklajevanje šele z 31. decembrom 2018, ne pa že v letošnjem letu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za besedo je prosila gospa Martina Vuk, državna sekretarka na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Brez skrbi, gospod Kordiš, kot dobro veste, se jaz vedno oglasim, preden vi kogarkoli pozovete, in ni treba skrbeti, da ne bi bilo ustreznega odziva. Kar se tiče sproščanja varčevalnih ukrepov pri otroških dodatkih, naj povem, da začne to veljati s 1. 1. 2018, gospod Pojbič. Torej, ničesar ne prelagamo v leto 2019, ne zavlačujemo, ne odlagamo na neko drugo vlado sproščanja otroškega dodatka za 7. in 8. razred. 1. 1. 2018 se začne to uporabljati in vsi tisti, ki sodijo v 7. in 8. dohodkovni razred, bodo takrat upravičeni do otroškega dodatka. 1. 1. 2018. Vsebina amandmaja in tisto, o čemer razlagamo, da se zgodi v letu 2019, pa je uskladitev dohodkovne lestvice, na podlagi katere se ugotavlja, v kateri dohodkovni razred posamezni upravičenec sodi, in da bo uskladitev te lestvice, ki jo danes prejemate, po novem določena v nominalnih zneskih. Ne več v odstotkih povprečne plače, kot je bila do sedaj, ampak v nominalnih zneskih, zato da bo vsakomur jasno, ko si bo izračunal, kakšne dohodke ima, v kateri dohodkovni razred sodi. To se sprejema danes. Ta dohodkovna lestvica se začne uporabljati s 1. 1. 2018 in zato ni takoj uskladitve, ker so bo takrat začela uporabljati. S 1. 1. 2019 pa se začne usklajevanje. Kaj smo naredili? Usklajevanje dohodkovnih lestvic smo izvzeli iz omejitev po ZIPRS, izvzeli smo jih iz zakona o usklajevanju transferjev posameznikom in družinam. Izvzeli smo jih. Zakaj smo to naredili? Ker ne želimo, da se neusklajevanje podaljšuje. Ne želimo tega ne glede na to, kaj bo sprejeto v prihodnjih ZIPRS-ih, ali pa ne glede na to, kako se nadalje zamrzuje usklajevanje po zakonu o usklajevanju transferjev posameznikom in družinam, ampak smo vpisali pravno podlago za usklajevanje v ta zakon, v 21. člen tega zakona in v prihodnjih določbah določili, da se usklajevanje na podlagi tega 21. člena prvič zgodi v letu 2019 in od takrat potem vsako leto. Zato bi morali, če bi hoteli to usklajevanje zagotoviti že za naslednje leto, amandma predlagati na način, da se črta ta četrti odstavek, ne da se posega v ZIPRS in ZUTPG, ker v letu 2018 za ta zakon, za dohodkovne lestvice ZIPRS in ZUTPG ne bosta veljala, ker smo določili posebno pravno podlago ravno s tem namenom, da se jih izvzame iz tistih zamrznitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. To, kar smo dobili, je sila formalističen odgovor, ki vsebinsko ne pije vode. Kar smo izvedeli, je to, kar že vemo, torej da uskladitve za 2018 ne bo, pika, konec. Ali ne? Ob tem pa potem še sklicevanje in opletanje z ZIPRS, ki tukaj v resnici nima nikakršne veze, zaradi tega ker Zakon o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji ni posredi in ta določila ne veljajo za Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Pravnega zadržka, zakaj te uskladitve v 2018 ne more biti, ni, vsebinskih pa tudi niste podali, in kakor ste zdajle obrazlagali, se vsebinsko načeloma tudi vi strinjate z nami. Vse, kar predlagamo, je, da se ta uskladitev zgodi že za 2018 in da se ne čaka na 2019. Pika.
Hvala lepa. Gospod Marijan Pojbič, izvolite.
Ko sem razpravljal o tem amandmaju, upam, da se razume, da vemo, o čem govorimo, ampak hkrati sem skozi razpravo želel opozoriti, zakaj takega zakona, kot ga je Vlada prinesla sedaj, pol leta pred volitvami, ni prinesla pred tremi leti na mizo. To sprašujem. To je pomembno in ključno vprašanje! Potem ne bi prišlo do tega, da bi se ti varčevalni ukrepi, kar se tiče 7. in 8. dohodkovnega razreda za otroški dodatek, vlekli do tega trenutka, ampak bi bil ta problem rešen že pred tremi leti. Ker je bila 2,5-odstotna gospodarska rast, bi bil ta problem že takrat rešen. Zakaj sedaj, ko je pol leta pred volitvami in ko hočejo Socialni demokrati na vsak način prepričati ljudi, da bodo za njih glasovali? To je čisto nepošteno in nepravično in tudi neodgovorno delo sedanje koalicije. Ta rešitev, kot je sedaj v zakonu, bi lahko bila predlagana pred tremi leti, ker so bile za to vse podlage. Vse podlage! Zujf je tudi določal, da ko bo 2,5-odstotna gospodarska rast, se morajo te zadeve urediti. To ministrstvo je podaljšalo te ukrepe in mi tega ne more govoriti. Podaljšalo je te ukrepe! In če bi takrat, ko je bila 2,5-odstotna gospodarska rast, to pa se ve, kdaj je bila, bi lahko bila ta situacija rešena. Tudi Vlada bi lahko prišla s tem zakonom, ne pa da se zdaj na vse možne načine izgovarja, da je pač situacija takšna, kot je, da je zdaj pol leta pred volitvami prišla s to zakonodajo. Čeprav je to absolutno potrebno in hvala bogu, da je, pravim samo, da bi to pred tremi leti ali pa vsaj pred dvema letoma in pol lahko vložila. Potem bi človek rekel, da misli resno, ne pa sedaj ko so, še enkrat povem, pred vrati državnozborske volitve; naslednje leto ali pa morda že na začetku naslednjega leta. Zato sem prej govoril o tem, zakaj se mi zdi, da je tak pristop napačen, in potem še, da se stvari prelagajo na leto 2019, 2020, 2021 in tako dalje. Katerikoli zakon, ki pride pol leta pred volitvami, se mi zdi, da je nekorekten. Vsi tisti, ki tako zakonodajo vlagajo, bi to lahko naredili že pred tremi leti, takrat ko so Vlado sprejeli, v prvem letu mandata. Potem bi ljudje verjeli, bi rekli, aha, ti ljudje pa resno mislijo, ti poslanci, te poslanske skupine pa resno mislijo. Ampak se točno vidi, zakaj so kakšne stvari narejene in kdaj so kakšne stvari narejene. Upam, da bo slovensko ljudstvo to ugotovilo in ne bo več nasedalo tem že ustaljenim fintam levičarske politične elite.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ne. Hvala lepa, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 17. točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O VARSTVU PRED IONIZIRAJOČIMI SEVANJI IN JEDRSKI VARNOSTI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade gospe Lidiji Stebernak, državni sekretarki na Ministrstvu za okolje in prostor.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci, predstavniki Vlade in drugi navzoči! Veljavni Zakon o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti je bil sprejet v Državnem zboru Republike Slovenije pred več kot 15 leti in bil nato večkrat spremenjen in dopolnjen, nazadnje z novelo v letu 2015. Tokrat predlagatelj predlaga sprejetje novega zakona, saj se v slovenski pravni red prenašajo zlasti zahteve zelo obsežne Direktive Sveta 2013/59/Euratom o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja. S predlaganim zakonom se nadaljuje postopek prilagajanja slovenske zakonodaje najnovejšim spoznanjem na področju varstva pred sevanji in jedrske varnosti. Z novim zakonom se poleg obsežnega korpusa vez iz direktive uvajajo tudi nekatere manjše spremembe na področju jedrske varnosti, ki izhajajo iz določil Direktive Sveta 2014/87/Euratom z dne 8. julija 2014 o spremembi Direktive 2009/71/Euratom o vzpostavitvi okvira Skupnosti za jedrsko varnost jedrskih objektov, to je tako imenovana spremenjena direktiva o jedrski varnosti, ki je bila izdana v času postfukušimskih akcij v Evropski uniji. Prenos najbolj bistvenih zahtev te direktive je bil že izveden s sprejetjem novih pravilnikov o dejavnikih sevalne in jedrske varnosti ter o zagotavljanju varnosti po začetku obratovanja sevalnih ali jedrskih objektov. Nekaj določb direktive, zlasti glede mednarodnega sodelovanja in zagotavljanja javnosti podatkov, pa bo prenesenih s predlaganim novim zakonom. Spoštovani poslanke in poslanci, naj se zelo na hitro pomudim še pri poglavitnih novostih, ki jih prinaša predlog novega zakona glede na obstoječo ureditev in so posledica novih temeljnih varnostnih standardov na področju varstva pred sevanji. Novosti se nanašajo zlasti na varstvo pred sevanji zaradi naravnih virov sevanja, vključujoč varstvo zaradi radona na delovnih mestih in v bivalnih prostorih, ter ukrepe za zmanjševanje izpostavljenosti zaradi gradbenih materialov in ozaveščanje vseh deležnikov, nadzor predmetov splošne rabe s stališča varstva pred sevanji, upravljanje s kontaminiranimi območji, ki jih ni mogoče očistiti, jasno ločevanje med obstoječo in načrtovano izpostavljenostjo ter izpostavljenostjo med izrednim dogodkom, sodelovanje in usklajeno ukrepanje vseh držav članic EU v primeru izrednega dogodka, izenačenje vrednosti za izvzetje in odpravo nadzora nad radioaktivnimi snovmi, vključenost medicinskih fizikov v izvedbo radioloških posegov, ki povzročajo višje izpostavljenosti pacientov, zahteve zagotavljanja in preverjanja upravičenosti medicinskih radioloških posegov, ocenjevanje izpostavljenosti pacientov glede na starost in spol, zahteve za poročanje upravnim organom v primeru nenamerne izpostavljenosti v zdravstvene namene in zahtevo, da izvid radiološkega posega vsebuje podatek, potreben za oceno doze. Ob tem so predlagane še nadaljnje poenostavitve glede izvajanja sevalnih dejavnosti, saj novi zakon za nekatere manj nevarne oblike sevalnih dejavnosti prinaša tudi možnost zgolj registracije namesto pridobivanja dovoljenja. V skladu s 138. členom Poslovnika Državnega zbora predlagamo, da se na isti seji opravi še tretja obravnava zakona. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 35. seji dne 29. 11. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti, ki ga je Državnemu zboru po rednem postopku predložila Vlada. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja državna sekretarka na Ministrstvu za okolje in prostor pojasnila, da predlog zakona v slovenski pravni red prenaša zlasti zahteve zelo obsežne Direktive Sveta 2013/59/Euratom z dne 5. 12. 2013 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja. Na ta način se nadaljuje postopek prilagajanja slovenske zakonodaje najnovejšim spoznanjem na področju varstva pred sevanji in jedrske varnosti. S predlogom zakona se uvajajo tudi nekatere manjše spremembe na področju jedrske varnosti, ki izhajajo iz določil Direktive Sveta z dne 8. 7. 2014 o spremembi Direktive 2009/71/Euratom o vzpostavitvi okvira Skupnosti za jedrsko varnost jedrskih objektov, ki je bila izdana v času postfukušimskih akcij v EU. Prenos najbolj bistvenih zahtev te direktive je bil izveden že s sprejetjem novih pravilnikov o dejavnikih sevalne in jedrske varnosti ter o zagotavljanju varnosti po začetku obratovanja sevalnih ali jedrskih objektov. Nekaj določb direktive, zlasti glede mednarodnega sodelovanja in zagotavljanja javnosti podatkov, pa bo prenesenih s tem predlogom zakona. Poleg navedenega so v predlogu zakona predlagane nekatere nadaljnje poenostavitve glede izvajanja sevalnih dejavnosti, saj predlog zakona za nekatere manj nevarne oblike sevalnih dejavnosti prinaša tudi možnost zgolj registracije namesto pridobitve dovoljenja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da je Zakonodajno-pravna služba k predlogu zakona podala pisno mnenje. Pripombe so bile upoštevane v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin, medtem ko je glede nekaterih ostalih pripomb pristojno ministrstvo podalo določena pojasnila. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj gospod Verbič je pojasnil, da komisija predlog zakona podpira, predlagala pa je dopolnitev 177. člena Predloga zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti z določilom, da se nadomestilo zaradi omejene rabe prostora plačuje mesečno. V razpravi so poslanci koalicije in opozicije podobno kot komisija enotno opozorili na nujnost ohranitve obstoječe ureditve, po kateri upravljavec jedrskega objekta mesečno nakazuje nadomestilo zaradi zmanjšanja finančnih virov lokalne skupnosti in nadomestilo zaradi zmanjšanja uporabe vrednosti objektov lokalne infrastrukture lokalni skupnosti. Ker v predlogu zakona te določbe ni, so bili posledično vloženi tudi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin in poslanskih skupin SDS in Levica k 177. členu, s katerim se izrecno določa, da se nadomestilo zaradi omejene rabe prostora plačuje mesečno. S strani Poslanske skupine Levica je bilo izraženo tudi mnenje v zvezi z 31. členom, da bi moral izvajalec sevalne dejavnosti optimizirati varstvo ljudi in okolja pred sevanji tako, da so z izpostavljenostjo ob upoštevanju družbenih dejavnikov na najnižji ravni. Opozorjeno pa je bilo tudi na 183. člen, ki določa postopke za pridobitev dovoljenj v zvezi z izvajanjem sevalne dejavnosti, kamor bi po njihovem mnenju sodila tudi določba, s katero se dovoljenje za obratovanje Nek časovno omeji. Odbor je po razpravi sprejel večje število amandmajev, ki so razvidni iz poročila, ki je v spletnem sistemu Državnega zbora. Nato je glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jan Škoberne bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Novela zakona, ki je pred nami, ne posega bistveno v temeljna načela in cilje obstoječega zakona, pač pa v večji in bistveni meri usklajuje že veljavni zakon s pravnim redom Evropske unije. Ne gre zanemariti, da je Euratom skupaj z Evropsko skupnostjo za premog in jeklo v resnici eden izmed stebrov razvoja Evropske unije in da tovrstni zakoni v pomembnem delu evolucijskega smisla razvoja sedanjih skupnosti pomenijo pomemben korak naprej, še posebej ker se varovanje pred ionizirajočimi sevanji ureja na tako številnih področjih, pa naj gre za varnost pri delu znotraj zdravstvenega sistema ali pa za največje potencialne grožnje splošni varnosti, torej jedrske elektrarne. Zato lahko ugotovimo, da je zakon vsekakor vreden podpore, da pa v najbolj bistvenem delu na strateško varnost pred jedrsko ogroženostjo Slovenije najbolj bistveno vplivata energetski koncept Slovenije, ki je v sprejemanju, in vprašanje o morebitni izgradnji drugega bloka Jedrske elektrarne Krško. Zato mi dovolite, da ob tem trenutku spomnim zgolj še na zavezo, da bi ob morebitni odločitvi za izgradnjo tovrstnega bloka tudi v luči zakona, ki ga obravnavamo danes, morali razpisati posvetovalni referendum. Kar pa se tiče novele, ki je pred nami, jo bomo Socialni demokrati podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Spoštovani! Zakon o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti je bil sprejet že davnega leta 2002. V teh petnajstih letih je bil kar nekajkrat dopolnjen, ena izmed bolj obsežnih dopolnitev je bila pred dvema letoma. Zaradi na novo sprejetih evropskih direktiv, ki urejata področje jedrske in sevalne varnosti, ki ju je treba v naš pravni red prenesti do konca prihodnjega leta, je Vlada kot predlagatelj ocenila, da je potrebna celovitejša ureditev področja jedrske in sevalne varnosti, zato je pred nami nov predlog zakona. S predlaganim zakonom se ne posega v cilje, ki so bili opredeljeni v sedaj veljavnem zakonu. Zakon ureja varstvo pred ionizirajočimi sevanji, da se kar najbolj zmanjšata škoda za zdravje ljudi zaradi izpostavljanja ionizirajočim sevanjem in radioaktivna kontaminacija življenjskega okolja ter da se hkrati omogočijo razvoj, proizvodnja in uporaba virov sevanj in izvajanje sevalnih dejavnosti. Za vir sevanja, ki je namenjen pridobivanju jedrske energije, zakon ureja izvajanje ukrepov jedrske in sevalne varnosti, če gre za uporabo jedrskega blaga pa tudi posebnih ukrepov varovanja. Radon prispeva največ k izpostavljenosti ljudi zaradi sevanj in je poleg kajenja drugi najpogostejši povzročitelj pljučnega raka. Medicinska stroka trdi, da radon povzroči približno 10 % primerov te bolezni, zato so v novi evropski direktivi v primerjavi s tisto iz leta 1996 predpisana precej strožja merila in izvajanje programov, ki naj bi ta delež smrti znižali. Ker v Sloveniji na leto zaradi pljučnega raka umre med tisoč in tisoč 200 ljudi, lahko sklepamo, da jih okoli 100 umre zaradi radona. Predlog zakona predlaga nova merila in pravila, s katerimi bi lahko zmanjšali število prezgodnjih smrti zaradi radona. Za obvladovanje dolgoročnih tveganj za zdravje zaradi izpostavljenosti radonu se Vlada zavezuje sprejeti nacionalni radonski program. V tem programu se bo med drugim določila strategija upravljanja povečanih izpostavljenosti zaradi radona, ki vključuje cilje in kazalnike uspešnosti za zmanjšanje tveganja za zdravje. Določila se bo referenčna raven koncentracije radona v delovnih in bivalnih prostorih ter merila za določitev območij z več radona in posebne ukrepe za varstvo pred sevanji na teh območjih ter način in metodologija za določitev letnega povprečja koncentracij radona. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da predlog zakona v naš pravni red prinaša učinkovite in dobre rešitve, zato bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Seveda se moramo tudi vprašati, kaj je težava pa problem tega zakona, ki ste ga do zdaj vsi prikazovali kot neproblematičnega. Nuklearna elektrarna Krško, seveda. Nazivna moč 676 megavatov, ima obratovalno dovoljenje za nedoločen čas, vsi ostali sevalni objekti imajo, bodo imeli obratovalno dovoljenje za rok desetih let, morajo ga redno obnavljati – le največji in tudi potencialno najnevarnejši jedrski objekt lahko deluje za nedoločen čas. To je lahko logično le nekomu, ki je močno pod vplivom jedrskega lobija. Sprejetje amandmaja Poslanske skupine Levica pri obravnavi na matičnem delovnem telesu je pokazalo, da v politiki obstaja strinjanje o tem in tudi zavedanje, da mora zakon veljati za vse enako. Pritiski jedrskega lobija so potem vodili v to, da je koalicija v obravnavo na tej plenarni seji vložila amandma, s katerim se Nek zopet izpostavlja in se mu priznava nek poseben status. Vodstvo nuklearke v svojih dopisih poudarja, da je bilo obratovalno dovoljenje leta 2013 spremenjeno in da mora nekdo leta 2023 izvesti obdobni varnostni pregled, ki mora biti pozitiven, da lahko obratuje za naslednjih deset let, in zato časovna omejitev obratovalnega dovoljenja sploh naj ne bi bila potrebna. V tej trditvi je več nelogičnosti. Če je v nuklearki vse tako v redu, čisto, potem ne bi smelo biti nobenih problemov s tem, da se obratovalno dovoljenje najprej uskladi z določbami v roku enega leta, torej do konca naslednjega leta, 2018, in nato podaljša vsakih 10 let. Nuklearka naj bi obratovala do leta 2043, to pomeni, da bi morala nuklearka v primeru, da se obratovalno dovoljenje omeji na veljavnost 10 let, enkrat uskladiti obratovalno dovoljenje z zakonom, nato pa ga do konca obratovanja še dvakrat podaljšati. To za nuklearko ni neko veliko administrativno breme oziroma strošek. Razlog za siloviti odpor jedrskega lobija leži drugje. Na podlagi varnostnega pregleda se naredi varnostno poročilo in na podlagi tega uprava za jedrsko varnost potrdi nadaljnje obratovanje. Medtem ko je potrditev stvar uprave za jedrsko varnost in torej ni podvržena široki presoji strokovne in zainteresirane javnosti, domače in mednarodne, je pri pridobitvi obratovalnega dovoljenja drugače, nasprotno. Zanj veljajo nacionalni predpisi, recimo Zakon o varstvu okolja in Uredba o posegih v okolje, za katere je treba izvesti presojo vplivov na okolje, evropska direktiva 85/337 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, Konvencija o presoji čezmejnih vplivov na okolje in podobno. Ti zahtevajo presojo vplivov jedrskih objektov na okolje in s tem sodelovanje javnosti, ki je pri objektu, kot je Nuklearna elektrarna Krško, nujno. Temu se želi v bistvu jedrski lobi izogniti, ker želijo še naprej proizvajati jedrsko energijo pod ceno, ki jo ta energija dejansko predstavlja za okolje, ker stroške proizvodnje in ravnanja z odpadki prelagajo na naslednje generacije in ker se ne želijo soočiti z dejstvom, da je jedrska energija v javnosti vse manj sprejemljiva. Zato smo v Levici za obravnavo na seji Državnega zbora vložili amandma, s katerim določamo uskladitev obratovalnega dovoljenja Nek s predlaganim zakonom in ga tehnično izpopolnjujemo. Koalicija je po pričakovanju spet klecnila pred jedrskim lobijem in je vložila amandma, po katerem bo lahko obratovalno dovoljenje nuklearke še naprej neomejeno. Skratka, imamo ne le priložnost, jaz bi temu rekel, imamo tudi politično odgovornost v Državnem zboru, ki je zakonodajno telo, da temu naredimo konec. Če tega ne bomo storili in bo sprejet amandma koalicije, bomo v Levici seveda glasovali proti sprejetju tega zakona. Več pa v opredelitvi amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Igor Zorčič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala lepa za besedo. Uporaba jedrske energije za proizvodnjo električne energije in raziskave ter uporaba virov sevanj v medicini pri raziskavah in v industriji in na drugih področjih sta danes nepogrešljiv del zadovoljevanja družbenih potreb v Republiki Sloveniji. Zaradi tveganj, povezanih z uporabo jedrske energije, in virov ionizirajočih sevanj pa tudi zaradi zmanjšanja škodljivih vplivov naravnih virov sevanj je pomembno, da je to področje tudi ustrezno regulirano, tako na zakonski kot tudi na podzakonski ravni. Poglavitni cilj novega zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti je ustrezno in učinkovito pravno urejanje varstva pred ionizirajočimi sevanji in jedrske varnosti za zagotavljanje zadovoljevanja človekovih gospodarskih, družbenih in drugih potreb, ki jih nudita uporaba virov sevanja in miroljubna uporaba jedrske tehnologije. Zakon je posledica obsežnih dopolnitev zaradi prenosa evropske zakonodaje s področja varstva pred ionizirajočimi sevanji. Novosti, ki jih prinaša nov zakon glede na obstoječega in so posledica novih dognanj, tudi po postfukušimskih akcijah, in novih temeljnih varnostnih standardov na področju varstva pred sevanji, se med drugim nanašajo na varstvo pred sevanji zaradi naravnih virov sevanja, vključno z varstvom zaradi radona na delovnih mestih in v bivalnih prostorih, ter ukrepe za zmanjšanje izpostavljenosti zaradi gradbenih materialov ter ozaveščanje na področju varstva pred sevanjem. Z namenom obvladovanja dolgoročnih tveganj za zdravje zaradi izpostavljenosti radonu zakon na primer nalaga, da Vlada Republike Slovenije sprejme nacionalni radonski program za obdobje 10 let, s katerim se bo med drugim določila strategija upravljanja povečanih izpostavljenosti zaradi radona, ki vključuje cilje in kazalnike uspešnosti za zmanjšanje tveganja za zdravje, referenčne ravni koncentracij radona v delovnem in bivalnem okolju, merila za določitev območij z več radona in posebne ukrepe za varstvo pred sevanji na teh območjih ter način in metodologijo za določitev letnega povprečja koncentracij radona. Zakon ureja tudi kakršnokoli načrtovano ali obstoječo izpostavljenost ob izrednem dogodku, ki vsebuje tveganje zaradi ionizirajočih sevanj, in ga ne smemo in ga ni mogoče zanemarjati z vidika varstva pred sevanji. Hkrati se na novo vnaša ureditev in nadzor predmetov splošne rabe s stališča varstva pred sevanji, pri tem imamo v mislih tudi javljalnike požarov, prav tako pa se vnaša jasno ločevanje med obstoječo in načrtovano izpostavljenostjo ter izpostavljenostjo med izrednim dogodkom, prav tako je izpostavljeno sodelovanje in usklajeno ukrepanje vseh držav članic EU v primeru izrednega dogodka. Po oceni Poslanske skupine Stranke modernega centra zakon ustrezno naslavlja vsa vprašanja, ki so se izpostavila v obdobju po sprejetju obstoječega zakona, zaradi česar bo zakon podprla. Prav tako bo podprla amandma koalicijskih poslanskih skupin, ki pravzaprav vrača ureditev, kot je bila v obstoječem zakonu. Po naši oceni je bilo področje obratovanja jedrske elektrarne doslej ustrezno urejeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, podpredsednik. Poslanke in poslanci! Predlog zakona ne posega v temeljne cilje in načela veljavnega zakona, vendar se je po več kot 15-letni uporabi zakona in večkratnem noveliranju zakona ter zaradi prenosa novih evropskih direktiv v slovenski pravni red predlagatelj odločil pripraviti nov zakon. Večina sprememb ali dopolnitev veljavne zakonske ureditve je vezana na prenos nove direktive, ki je rezultat 20-letne razprave stroke na področju varstva pred ionizirajočimi sevanji in določa temeljne varnostne standarde na področju urejanja varstva ljudi pred ionizirajočimi sevanji. Rok za prenos direktive v slovenski pravni red je 6. februar 2018. Nekatere zahteve nove direktive se bodo prenesle na ravni podzakonskih predpisov, poglavitne novosti, ki jih prinaša zakon, se med drugim nanašajo na varstvo pred sevanji zaradi naravnih virov sevanja. Obenem se ureja področje meritev radona v stanovanjskih zgradbah, pri čemer bo financiranje teh meritev zagotovila država v okviru proračuna Uprave za varstvo pred sevanji. Upoštevana je bila tudi pobuda občine Krško k 177. členu predloga zakona, ki opredeljuje zavezanca za mesečno plačilo nadomestila zaradi omejene rabe prostora zaradi jedrskega objekta. Zaradi vseh omenjenih dejstev v Slovenski demokratski stranki predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka s sodelavcema, spoštovane kolegice in kolegi! Po več kot 15-letni uporabi Zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti ter večkratnih novelah imamo končno pred seboj nov zakon, ki pa ne posega v temeljne cilje in načela veljavnega zakona. Seveda je eden od razlogov za nov zakon tudi prenos nove evropske direktive, ki je rezultat 20-letne razprave stroke na področju varstva ljudi pred ionizirajočimi sevanji. Glede na dosedanjo prakso kar nekaj zadnjih vlad nas pozitivno preseneča, da tokrat celo ne zamujamo s prenosom direktive v slovenski pravni red, saj je rok za prenos direktive začetek februarja 2018. Ena od novosti, ki jo prinaša predlog zakona in jo bomo opazili tudi navadni ljudje, je ta, da bo moral pooblaščeni izvedenec medicinske fizike biti prisoten tudi v primeru intervencijskih posegov nuklearne medicine in računalniške tomografije in ne le pri radioterapevtskih posegih. Ta povečana vloga izvedenca medicinske fizike bo seveda zahtevala dodatno zaposlovanje tovrstnega kadra v bolnišnicah. Predlog novele daje povečano pozornost med drugim tudi varstvu pred sevanji zaradi naravnih virov sevanja, predvsem radona, ki je prisoten tako v naših bivalnih prostorih kot tudi na delovnih mestih. Radon je namreč po ugotovitvah strokovnjakov kriv za kar 10 % od tisoč smrti na leto, ki jih v Sloveniji pripisujejo pljučnemu raku, zato naj bi ostrejši pogoji glede uporabe gradbenih materialov, kjer se radon zelo pogosto nahaja, prispevali k zmanjševanju smrtnosti zaradi radona. Da ministrstvo misli resno s povečanim nadzorom, se vidi tudi iz tega, da se za potrebe monitoringa radona proračunska sredstva v letih 2017 in 2018 povečujejo za 3-krat do 4-krat. To pomeni, da se bo izvajal povečan obseg meritev v šolah in vrtcih, kjer naši otroci preživijo vedno več časa in so zato izpostavljeni tako hudi nevarnosti. Sicer pa pristojno ministrstvo že danes sofinancira sanacijo vzgojno-izobraževalnih objektov, ki se soočajo s problemom radona. Veseli nas, da je ministrstvo prisluhnilo pozivom občine Krško, da naj se nadomestilo zaradi omejene rabe prostora plačuje mesečno, kar smo z amandmajem vnesli v besedilo zakona na seji matičnega delovnega telesa. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. decembra. V razpravo dajem 183. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD in Poslanske skupine Levica. Kdo želi razpravljati? Prosim za prijavo. Dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Nič nepričakovanega oziroma upal bi si celo reči nekaj, kar v jeziku verjetnosti lahko označimo kot gotov dogodek. Ko gre za energetiko, se večji del prečenja Državnega zbora in političnega prostora izkaže skozi ljudski rek gliha vkup štriha, potem je tu Levica nek osamelec. Jeseni 2014 je bila takrat še Združena levica iniciator nekega sklica v tej dvorani javne razgraditve mnenj o tem, kam naprej z energetiko, v bistvu o energetskem konceptu Slovenije. Takrat je resorni minister z Ministrstva za infrastrukturo obljubljal energetski koncept 2015. Mi ga bomo mogoče dobili 2018, piše si ga energetski lobi sam ob podpori 90 minus 5 poslancev oziroma 4 poslancev, ene poslanke. To je v bistvu dejstvo. V našem amandmaju, kot sem že povedal v stališču, pričakujemo zgolj neko normalnost v približno resni in normalni državi, da ima potencialno najbolj nevaren jedrski objekt časovno omejeno obratovalno dovoljenje. To je v bistvu vsa zgodba. Kot sem že tam omenjal, mi, ko se pogovarjamo o stroških nukleark, rečemo, to je super, poceni, gor in dol, ampak skrivamo neke stroške prihodnosti. Jaz se o penezih rad zelo konkretno pogovarjam. Program razgradnje Nek navaja oceno stroškov razgradnje med 1,15 in 1,7 milijarde evrov. Mi imamo neki sklad, kjer se zbirajo ti penezi, neke podatke konec 2015, zdaj ni kaj dosti boljše, z dividendami, z obrestmi še nismo na 200 milijonov. Konec 2015 je bilo 190,9 milijona, malo z zamudo prihajajo ti podatki. Potem imamo še tako imenovani »NASRAO«, kot smo mu včasih rekli kot vzdevek, odlagališče nizko in srednje radioaktivnih odpadkov Vrbina, o katerem se govori, koliko nas bi to stalo, od 150 do 180 milijonov, potem gre na skoraj dvojni znesek. Dobro vemo, da so Hrvatje nekako dvignili roke od tega, da se ta mešana državna komisija skoraj ne sestaja, zdaj se je po nekem dolgem času malo sestala, ker so ponovili neko njihovo pod navednicami prijateljsko stališče. Dobro, donosnost portfelja je nad tistimi pričakovanimi 4,29, ampak kakorkoli že mi obračamo, do konca obratovanja Nuklearne elektrarne Krško, tega bloka, mi ne bomo imeli pol penezov, ki bi jih potrebovali za razgradnjo. Od kod jih bomo vzeli? V Mariboru bi rekli, vzeli jih bomo od ludekov, vzeli jih bomo iz proračuna. To so neka dejstva, o katerih se mi ne pogovarjamo. Jedrski lobi zelo resno dela na nuklearki 2. Tudi v kakšne osnovne šole, ker imajo dosti penezov, pošljejo kakšne zgibanke, ki so blago rečeno zavajajoče. Kdo iz nevladnih, bolj ekoloških organizacij hoče glede tega malo ropotati, ampak niti ne pride v medije. In če gledamo ta celi strošek, potem bi se morali tudi vprašati, ali Gen plačuje dovolj ali ne, in tako naprej, ampak tega se ne vprašamo. Poslanec SD – kot rad rečem, moj bivši študent – ki prihaja iz tega bolj energetskega lobija Socialnih demokratov, že jasno vnaprej govori o nuklearni elektrarni 2, o nekem posvetovalnem referendumu. Vemo, kako je pri nas s posvetovalnimi referendumi oziroma z referendumi nasploh. Jaz se v zgodovini demokratične, vsaj na papirju ustavne, parlamentarne Republike Slovenije ne spomnim enega referenduma, ki ga politika ne bi zlorabila vsaj napol, če ne v celoti. Toliko o tem. To je zdaj neka kvadratura kroga, ki jo imamo, in na matičnem delovnem telesu se je izkazal nek napor, volja, v bistvu odgovornost zakonodajnega telesa, kar navsezadnje Državni zbor je, da se tej mački stopi na rep in potem tej mački ni treba cviliti. Energetski lobi je nadlobi. Poslanec Trček je bil skoraj leto dni brez štroma v Mariboru, ker je o tem govoril. Formalno je sicer nek drug razlog, da leta 2002 in 2003 LDS ni plačal neke elektrike. Prej mi je povedal doli za šankom en strokovec, 30 let v Državnem zboru: »Saj veste LDS nikoli ni razpadel, samo malo se …« Toliko o nekih strankah, ki prihajajo in ki bodo spet naklonjene temu in takemu energetskemu lobiju, omice v Mariboru bodo pa jamrale nad položnicami in potem bodo vsi govorili, vsi poslanci ste isti. Jaz sem tik pred tem, da bom ljudi začel tožiti, ko mi bodo to začeli govoriti, pa nisem ravno kakšen Janez Janša ali Dimitrij Rupel ali kdo, da bi se tožaril z ljudmi. Zdi se mi, da se je treba resno pogovarjati o zadevah. Seveda imamo vedno neko zgodbo, pride neka evropska direktiva, tokrat niti ne zamuja kot neke predhodne vlade. Tragikomično je, da to govori neka stranka, ki je v vseh vladah od leta 2000, ko bere stališča, in je v redu in varovanja in radon gor in dol, ko smo pa imeli problematiko radona v vrtcih, ki še dandanes v številnih ni ustrezno rešena, pa še kakšna druga onesnaženja, vključno s kakšnimi grmovnicami, ki jih sadijo po vrtcih, in bo otrok pojedel tisto in bo umrl, se tega v praksi ne rešuje. To je pa tista tretja ključna naloga Državnega zbora ali če hočete četrta. Prva je, da se nekako zmenimo, kam bi sploh radi šli, to so strategije, druga je ustrezna zakonodaja, tretja je, da primerne ljudi požegnamo na primerne funkcije po Petrovem načelu, četrta je, kako se zadeve dogajajo v praksi, na kar pogosto pozabljamo. Zadeve se v praksi dogajajo škandalozno. Pred časom je nek gospod na enem od societalnih omrežij napisal, ko je bila Milka Planinc takrat predsednica vlade pa je bila pri njih doma, ker so bili družinski prijatelji, pa je rekla: »Veoma loše mi vodimo ovo društvo i državu.« Zdi se mi, pa jaz nisem nostalgik po nobenih bivših sistemih, da gremo samo še s slabega na slabše. Skrajno neodgovorno se mi zdi, da – razen te izjeme petorice, dobro, tudi bivši tovariš Hanžek, šestorice – vsi drugi poslanci in poslanke nekako podležete energetskemu lobiju. Seveda, ko prideš v Sloveniji v politiko, te najprej stehtajo, če si malo pomemben, ti najprej grozijo, kako te bodo ubili, taki pač smo, potem ti rečejo, če hočeš v politiki preživeti, ne drezati v energetski lobi, ne drezati v bančni lobi, ne drezati v betonsko mafijo, ne drezati v infrastrukturno-smetarski lobi. In zdaj velika večina vas to priporočilo sprejme v škodo vseh nas. Ta škoda se seveda nabira. To je tako Over-Mura Moving Cake, to je neka gibanica, ki jo zdaj gledamo že 26 let, in potem se čudimo, kje smo – zakaj so penzije takšne, kot so, zakaj zdaj Socialni demokrat, vodja poslanske skupine, govori, da bo dvig minimalne plače pomenil zlom srednjega razreda. Kje pa imate srednji razred v Sloveniji? Saj ga skoraj ni več! Skratka, nehajmo se slepiti. Seveda, evropske direktivice so pogosto priročna zadeva, da se nekaj skrije, in potem v teh stališčih najprej, če je predlagatelj Vlada, pride nekdo z Vlade, govori o prikriti vsebini zakona, potem o tem govori poročevalec matičnega delovnega telesa, zlasti če je iz koalicije, potem imamo pet, šest, sedem mnenj, ker se to še petkrat ponovi. Veste, čas je tudi denar in dokler bomo taki sedeli v parlamentu, večina takih – mislim, saj če se dvakrat pove, o čem je zakon, zakaj je potem to treba še petkrat ponoviti? Potem bi človek pričakoval od stališč poslanskih skupin, da se dejansko pove, kje je problem zakona. Ampak če hočete to početi, morate seveda tudi sami to brati, morajo vaši strokovci garati za preslabo plačo pozno v noč. Zakaj bi se pa to šli, če vam odgovarja tako, kot je, kajne? Žal se bojim, da ljudje ne bodo spregledali, ker mi bi potrebovali kaj več kot okulistični pregled, oftalmologinjo bi potrebovali, ker naš vid je že blazno pokvarjen, ne le na področju energetike. Eno resno operacijo bi potrebovali in potem se bodo zadeve mogoče spremenile. Kot je bilo zdaj že slišati iz teh najav v stališčih, našega amandmaja ne boste podprli, in seveda mi posledično tudi ne moremo podpirati tovrstnega in takšnega zakona. Iz osnutka energetskega koncepta, ki ga imamo pred sabo, se pa vidi, da smo mi na področju energetike, upam si trditi, 30 let za sosedo Avstrijo. Pa bi lahko zdaj, imam še časa, govoril o lokalni, regionalni energetski samooskrbi, ki jo je treba vpenjati tudi v gospodarsko in industrijsko politiko, ki jo je treba vpenjati v pametno specializacijo, ki jo je treba vpenjati v gospodarsko diplomacijo in jo izvažati v regijo. Ampak, dajte no, to so neke zgodbe, ki jih v imenu Levice pripoveduje nori Trček. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Prijav ni več. Ali želi še kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 11. točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O MOTORNIH VOZILIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Danilu Antonu Rancu.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovani poslanke in poslanci, lep pozdrav! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 35. seji 29. 11. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o motornih vozilih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Predstavnik predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo Jure Leben je v dopolnilni obrazložitvi členov povedal, da se s predlaganim zakonom delno implementirajo tri evropske direktive s področja vozil ter celovito urejajo pogoji za dajanje motornih in priklopnih vozil na trg, njihovo registracijo in udeležbo v cestnem prometu oziroma opravljanje kmetijskih ali gozdarskih del, za dajanje delov teh vozil ter zaščitnih naprav za voznike in potnike na trg in za vodenje zbirk podatkov o vozilih. Predlog zakona določa centralizirano pristojnost Ministrstva za infrastrukturo za sistemsko urejanje vprašanj, povezanih z vozili, pristojnosti Javne agencije za varnost prometa za operativno izvajanje nalog in strokovnega nadzora, pristojnosti inšpekcijskega nadzora pa so dodeljene Inšpektoratu za infrastrukturo ter nekaterim drugim inšpektoratom. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe dr. Samo Divjak je povedal, da so pripombe iz njihovega pisnega pravnega mnenja večinoma ustrezno upoštevane v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin, glede preostalih opozoril pa so bila s strani Ministrstva za infrastrukturo podana dodatna pisna pojasnila. Glede amandmaja koalicijskih poslanskih skupin k 49. členu, h kateremu Zakonodajno-pravna služba ni podala pripomb in podaljšuje rok za tehnične preglede vozil v lasti prostovoljnih gasilskih društev, ki se uporabljajo za prevoz skupine otrok, pa je opozoril, da predlagano podaljšanje ni ustrezno obrazloženo. Glede amandmajev Poslanske skupine NSi je menil, da bi bilo v 51. členu primerno razmisliti o izključitvi odgovornosti lastnika vozila za prekršek manipulacije s števcem prevoženih kilometrov, če zanjo ni vedel. Državni svetnik gospod Jernej Verbič je predstavil pisno mnenje Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, ki predlog zakona podpira in nanj nima pripomb. Opozoril pa je na ugotovitve predlagatelja, da se zaradi nerealizirane kadrovske okrepitve na pristojnem ministrstvu nekatere v letu 2010 predvidene naloge sploh ne opravljajo oziroma se opravljajo v manjšem obsegu. V zvezi s tem komisija pričakuje, da se bodo v pristojnih institucijah čim prej sistematizirala nova delovna mesta, saj je upad kakovosti dela v vseh institucijah, ki sodelujejo na področju vozil, in pomanjkljiv nadzor na celotnem področju vozil slabi prometno varnost. Predstavnik Sekcije strokovnih in registracijskih organizacij motornih in priklopnih vozil pri Gospodarski zbornici Slovenije gospod Borut Mišica je nasprotoval vloženemu amandmaju k 49. členu, ki sicer rešuje gmotni položaj prostovoljnih gasilskih društev, a bi lahko negativno vplival na prometno varnost. V razpravi je poslanec Zvonko Lah predstavil amandmaje Poslanske skupine NSi, ki preprečujejo zlorabe glede spreminjanja stanja kilometrskih števcev ter sankcioniranja za prekršek tovrstne manipulacije oziroma lastnika vozila. Predstavnik predlagatelja je pojasnil, da teh amandmajev ne podpirajo, saj je števec prevoženih kilometrov zgolj indikator in ne vpliva na varnost vozila. V letu 2018 bo Ministrstvo za infrastrukturo skupaj z Javno agencijo za varnost prometa pripravilo nov instrument za ugotavljanje tovrstnih manipulacij, ki bo javno dostopen na spletu. Strinjajo pa se s pripombo Zakonodajno-pravne službe o izključitvi odgovornosti lastnika vozila, ki za manipulacijo ni vedel, čemur je odbor sledil s sprejetjem svojega amandmaja. V nadaljevanju je odbor sprejel večje število amandmajev poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter svoj amandma k 51.členu. Odbor ni sprejel amandmajev Poslanske skupine NSi k 30., 63. in 87. členu, o amandmaju Poslanske skupine NSi k 51. členu pa ni glasoval, saj ga je predlagatelj umaknil. Odbor je nato v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovani kolegice in kolegi! Zakon o motornih vozilih je zakon, ki ga Vlada že drugič v dobrem letu spreminja oziroma dopolnjuje. Naj spomnim, lanskega oktobra smo poslanci sprejeli dopolnitve Zakona o motornih vozilih, ki so prinesle novo definicijo koles z motorjem oziroma mopedov, ki ne presežejo hitrosti 25 kilometrov na uro. Od 1. maja dalje je treba te mopede po zakonu registrirati in zavarovati ter opraviti tehnični pregled. O tem nesmislu smo že veliko razpravljali. Že ob sprejemanju te novele je minister za infrastrukturo Peter Gašperšič napovedal pripravo zakona s celovitimi spremembami, ki ga obravnavamo danes. V poslanski skupini smo na pobudo Sekcije pooblaščenih trgovcev in serviserjev z motornimi vozili pri Gospodarski zbornici Slovenije vložili nekaj amandmajev za izboljšanje predloga zakona, na matičnem delovnem telesu pa so bili vsi zavrnjeni, čeprav smo imeli za sprejetje le-teh dobre in strokovne obrazložitve. Velik delež rabljenih vozil prihaja v Slovenijo iz uvoza. Ukrepov za preprečevanje zmanjšanja stanja na kilometrskih števcih v teh uvoženih vozilih zakon sploh ne predvideva, uvaja globo za lastnika vozila, pri katerem se bo kršitev ugotovila, in globo za tiste, ki so izvedli manipulacijo števca. Kdo pa jih bo učinkovito odkrival? Tega iz predloga zakona ni razbrati. Veseli nas, da je Zakonodajno-pravna služba prepoznala dober namen našega amandmaja k 51. členu predloga zakona in predlagala amandma odbora, ki rešuje problematiko uvedbe globe za lastnika vozila, pri katerem se bo ugotovila kršitev, če je zanjo vedel. V Poslanski skupini Nove Slovenije za preprečevanje zlorab pri rabljenih vozilih predlagamo, da se v postopku identifikacije in ocene tehničnega stanja vozila preveri in evidentira tudi število prevoženih kilometrov. Podatek bi se moral prepisati iz pogodbe o nakupu rabljenega vozila. Če je bilo v času od identifikacije do registracije stanje števca zmanjšano, se vozilo ne bi smelo registrirati. To smo tudi predlagali z amandmajem k 87. členu predloga zakona, pa ga v koaliciji niste podprli. Danes smo ga ponovno vložili, enako kot tudi amandma k 30. členu. S sprejetjem obeh amandmajev Poslanske skupine Nove Slovenije bi predlog zakona vendarle nekoliko izboljšali. Računamo, da bo pri podpori obema amandmajema prevladal predvsem razum in ju boste podprli. V nasprotnem primeru predloga zakona v taki obliki v Poslanski skupini Nove Slovenije žal ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Mag. Bojan Krajnc bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Novi zakon o motornih vozilih, ki ga danes obravnavamo, je potreben zaradi obsežnih uskladitev slovenskega pravnega reda s pravnim redom Evropske unije. To so direktive o rednih tehničnih pregledih vozil, dokumentih za registracijo vozil in cestnem pregledu tehnične brezhibnosti gospodarskih vozil ter priloga evropske uredbe s področja kršitev. Zakon celovito ureja pogoje za dajanje motornih in priklopnih vozil na trg, njihovo registracijo, njihovo udeležbo v cestnem prometu oziroma za traktorje za upravljanje kmetijskih ali gozdarskih del ter za vodenje zbirk podatkov o vozilih. Ureja tudi pogoje za dajanje delov motornih vozil ter zaščitnih naprav za voznike in potnike na trg. Ta zakon in predpisi, ki bodo izdani na njegovi podlagi, bodo urejali vse tehnične zahteve za vozila v cestnem prometu. Urejeni so tudi vsi postopki ugotavljanja skladnosti vozil in pogoji, ki jih morajo izpolnjevati pravne osebe in samostojni podjetniki posamezniki, ki na podlagi javnih pooblastil sodelujejo v teh postopkih. Zakon upošteva centraliziranost pristojnosti za sistemsko urejanje vprašanj, povezanih z motornimi vozili, na Ministrstvu za infrastrukturo, kar je temeljno načelo tega zakona, pri čemer so pristojnosti za operativno izvajanje nalog dodeljene Agenciji za varnost prometa, pristojnosti inšpekcijskega nadzora pa Inšpektoratu za infrastrukturo. K predlogu zakona sta vložena dva amandmaja. K 30. členu, s katerim predlagatelj predlaga, da se k vlogi za registracijo poleg ostalih dokazil, ki registracijski organizaciji niso dosegljiva, v primeru zamenjave števca priloži še potrdilo o stanju kilometrskega števca vozila, ki ga izda oseba, registrirana za vzdrževanje in popravilo vozila, ki je zamenjavo izvedla. Ministrstvo za infrastrukturo je že pri obravnavi predloga zakona na seji matičnega delovnega telesa pojasnilo, da števec prevoženih kilometrov v cestnem vozilu spada med indikatorje, kar pomeni, da ni zakonsko predpisan merilni instrument, ampak njegov podatek služi le kot informacija vozniku, za razliko od merilnika hitrosti, za katerega obstaja homologacijski predpis glede njegovega delovanja in preskušanja. Poleg tega pa kilometrski števec nima neposrednega vpliva na varnost vozila, ker imajo veliko večji vpliv način uporabe vozila, pogostost in kvaliteta vzdrževanja vozila ter pogoji, v katerih se vozilo uporablja. Poleg tega pa Ministrstvo za infrastrukturo skupaj z Agencijo za varnost prometa že pripravlja druge načine, kako preprečiti škodljive manipulacije kilometrskih števcev. Amandma k 87. členu pa po našem mnenju sploh ni potreben, saj smo z amandmajem koalicije, sprejetim na matičnem delovnem telesu, ustrezno odgovorili na vprašanje nadaljnje veljave pooblastil za izvajanje postopkov registracije vozil tako za tehnične službe, strokovne in registracijske organizacije kot tudi za osebe, registrirane za dejavnost prodaje vozil, saj določamo, da na dan uveljavitve tega zakona veljavna pooblastila ostanejo v veljavi še naprej. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo zakon podprli, ne bomo pa podprli predlaganih amandmajev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani kolegice in kolegi! Z zakonom o motornih vozilih se delno implementirajo tri evropske direktive s področja vozil ter celovito urejajo pogoji za dajanje motornih in priklopnih vozil na trg, za njihovo registracijo in udeležbo v cestnem prometu oziroma opravljanje kmetijskih in gozdarskih del, ravno tako pa za dajanje delov teh vozil ter zaščitnih naprav za voznike in potnike na trg ter za vodenje zbirk podatkov o vseh vozilih. Na odboru sprejet amandma koalicije glede zlorab spreminjanja stanja kilometrskega števca ne rešuje te problematike, saj dodana dikcija, če je zanjo vedel, še vedno dopušča manipulacije. Za preprečevanje zlorab pri rabljenih vozilih se v postopku identifikacije in ocene tehničnega stanja vozila preveri in evidentira tudi število prevoženih kilometrov. Postopek bi se moral prepisati iz pogodbe o nakupu rabljenega vozila, če je bilo v času od identifikacije do registracije stanje števca zmanjšano, se vozilo ne bi smelo registrirati. V Slovenski demokratski stranki bomo dopolnitve k zakonu podprli, v primeru zavrnitev amandmajev pa takšnega zakona seveda ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Gantar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala lepa, podpredsednik. Dober dan vsem! Pred nami je predlog zakona, ki je bil zaradi obsežnih sprememb in dopolnitev zaradi implementacije določb evropskih direktiv s področja vozil potreben temeljite prenove. Bistvene rešitve, ki se vnašajo v nov zakon, so s področja rednih tehničnih pregledov vozil, dokumentov za registracijo vozil in cestnih pregledov tehnične brezhibnosti gospodarskih vozil. S to prenovo pa se ne posega v načela in cilje obstoječega zakona. Obenem ureja predlog zakona pogoje za dajanje motornih in priklopnih vozil na trg, za njihovo registracijo in njihovo udeležbo v cestnem prometu ter za vodenje zbirk podatkov o vozilih. Ministrstvo s to novelo uresničuje tudi zaveze, dane ob urejanju problematike mopedov, katerih najvišja hitrost je omejena na 25 kilometrov na uro, in sicer da se bodo tehnični pregledi za te mopede izvajali vsakih 5 let. Javna agencija za varnost prometa bo dobila dodatno pristojnost za operativno izvajanje nalog in strokovni nadzor, obenem pa agencija dobiva možnost za dodatne zaposlitve. V Poslanski skupini Desus pričakujemo, da se bodo dodatne zaposlitve in dodatna sredstva, ki so se z zadnjo novelo Zakona o voznikih dodelila agenciji, odrazili v večji prometni varnosti, ki ne bo temeljila samo na uvajanju represivnih ukrepov nad vozniki, temveč predvsem na ozaveščanju in osveščanju in preventivni dejavnosti, ki naj se začneta že v zgodnji mladosti. Na sami seji matičnega delovnega telesa smo slišali tudi opozorila glede zlorab pri spreminjanju stanja kilometrskih števcev. Po mnenju ministrstva števec kilometrov sicer ne vpliva na varnost vozila, so se pa na ministrstvu zavezali, da bodo skupaj z Javno agencijo za varnost prometa pripravili nov instrument za ugotavljanje tovrstnih manipulacij, ki bo javno dostopen na spletu. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlog novele zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jan Škoberne bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Kot že rečeno, predlog zakona ureja pogoje za dajanje motornih in priklopnih vozil na trg, za njihovo registracijo in za njihovo udeležbo v cestnem prometu oziroma za njihovo ustrezno industrijsko rabo. Glede na to, da ima zakon tako podporo Državnega sveta kakor tudi, po vloženih amandmajih, koalicijskih poslanskih skupin, ustrezno odpravljene pomisleke Zakonodajno-pravne službe, v Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da je primeren za sprejetje oziroma nadaljnjo obravnavo. Vsekakor pa je treba na tej točki slediti nekaterim pomislekom in opozoriti, da prepogosto poseganje v isti zakon, v tem primeru v Zakon o motornih vozilih, seveda ne sledi povsem načelu pravne varnosti in pravne države prav zaradi tega, ker ta zakon obravnavamo že drugič znotraj istega leta. Pomembno bi bilo, da je vsem v vsakem primeru jasno, kakšen je veljavni zakon, in da spremembe, ki jih tudi v tem zboru sprejemamo, niso tako pogoste, da se koristniki tega zakona ne znajdejo v situaciji, da se stalno seznanjajo z novostmi, novimi mehanizmi, novimi principi in morda tudi z novimi cilji zakona. Kot že rečeno, obstoječi zakon je nujen z dveh vidikov. Prvi je že bil predstavljen, drugi pa je vsekakor uskladitev s pravnim redom Evropske unije in ne nazadnje tudi dodatna pooblastila in naloge Javne agencije za varstvo v prometu, saj ravno v prometu kot država še ne dosegamo vseh strateških ciljev. Ugotoviti moramo namreč, da se smrtnost na naših cestah pa tudi prisotnost alkohola, prepovedanih drog, nevarne vožnje še vedno nista zmanjšali na raven, na katero bi lahko bili ponosni. Seveda je ključno vprašanje, kako bo to, kar ji zakon omogoča, Javna agencija izkoristila. V Poslanski skupini Socialnih demokratov upamo, da to ne bo pomenilo zgolj novih sistematizacij delovnih mest, ampak povečano učinkovitost na področju preprečevanja možnih tveganj v prometu in predvsem nadgradnjo naše prometne politike, predvsem na področju preventivnega delovanja in aktivnega vključevanja državljank in državljanov v zagotavljanje strateških ciljev države. Spoštovani kolegice in kolegi, v Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z 11. decembra. V razpravo dajem 30. člen ter amandma Poslanske skupine NSi. Kdo želi razpravljati? Prosim za prijavo. Gospod Zvonko Lah, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Mi smo vložili ta amandma zaradi tega, ker se dogaja, da se stanje na števcih spreminja. Tisti, ki uvažajo avtomobile, znižajo število kilometrov na števcih in potem prodajo. Če se v tem primeru pozneje, ko je lastnik, ki je kupil vozilo, to vozilo prodal, ugotovi, da stanje na števcu ni pravilno, odgovarja tisti lastnik, ki je to vozilo prodal, čeprav ni nič kriv. Zato predlagamo, da se stanje na števcu prepiše iz pogodbe, ko je voznik oziroma to podjetje ali pravna oseba kupila vozilo, in da je v sami pogodbi tudi stanje, ki sledi vozilu od začetka, od kupca do kupca, da se konec koncev ve, kdo je na koncu kriv, če je prišlo do popravka na števcu. To je naš predlog, ker je velika pomanjkljivost, ker resni pravni subjekti, ki se s tem ukvarjajo in so odgovorni, dajo tudi garancije, to delajo, nekateri manjši espeji pa ne počnejo tako in izkoriščajo nevednost kupcev in jim na tak način prodajo avtomobile, ki imajo bistveno več kilometrov prevoženih, kot pa je stanje na števcu.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ne. Hvala lepa, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 87. člen ter amandma Poslanske skupine NSi. Želi kdo razpravljati? Ne. Hvala lepa, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s potekom seje odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 12. točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O KRITIČNI INFRASTRUKTURI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade gospe Andreji Katič, ministrici za obrambo.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Najprej se opravičujem, ker sem prišla direktno iz Štaba Civilne zaščite. Glede zakona o kritični infrastrukturi, v Sloveniji smo se začeli s področjem zaščite kritične infrastrukture dejavneje ukvarjati po sprejetju evropskega programa za varovanje kritične infrastrukture leta 2006. Z Uredbo o evropski kritični infrastrukturi je bila leta 2011 v naš pravni red prenesena Direktiva Sveta o ugotavljanju in določanju evropske kritične infrastrukture ter o oceni potrebe za izboljšanje njene zaščite. V letu 2010 je bila v Republiki Sloveniji določena definicija kritične infrastrukture državnega pomena, v letu 2012 so bili sprejeti kriteriji za določitev kritične infrastrukture ter določeni njeni sektorji, v letu 2014 pa je Vlada določila tudi kritično infrastrukturo državnega pomena. Pomanjkljivost, ki se je pokazala v tem obdobju, je, da nimamo celovito normativno urejenega postopka ugotavljanja in določanja kritične infrastrukture, opredeljenih načel in obveznosti pri njeni zaščiti, določenih pristojnosti in odgovornosti organov ter organizacij pri zagotavljanju neprekinjenega delovanja kritične infrastrukture ter vzpostavljenih razmerij pri obveščanju, poročanju in podpori odločanju na področju kritične infrastrukture kakor tudi ne nadzora na področju skrbi za zaščito kritične infrastrukture. Vse navedeno je treba urediti zlasti zaradi zagotavljanja pripravljenosti na izredne dogodke pri delovanju kritične infrastrukture in krize, nastale zaradi nedelovanja kritične infrastrukture, ter učinkovitega odzivanja na takšne dogodke in krize v prvi vrsti upravljavcev kritične infrastrukture, pa tudi nosilcev sektorjev in Vlade ter ne nazadnje vseh drugih deležnikov na področju zaščite kritične infrastrukture iz javnega in zasebnega sveta. Pričakujemo lahko, da bodo s sprejetjem tega zakona oziroma njegovim postopnim udejanjanjem doseženi predvsem naslednji cilji. S celovitim predpisom bo urejeno področje kritične infrastrukture državnega pomena, torej nacionalne kritične infrastrukture, vsem organom in organizacijam, ki so odgovorni za sektorje, ki so za slovensko družbo posebej pomembni oziroma v njih delujejo, bo naloženo, da pri svojem delu upoštevajo tudi zahteve glede zagotavljanja neprekinjenega delovanja kritične infrastrukture, torej vidik zaščite kritične infrastrukture. Vsem organom in organizacijam na področju kritične infrastrukture bo naloženo spoštovanje istih splošnih izhodišč in usmeritev. Med organi, organizacijami na področju kritične infrastrukture bodo vzpostavljena primerna razmerja, predvsem z vidika delitve njihovih pristojnosti, odgovornosti in nalog pri zaščiti kritične infrastrukture. Posameznim sektorjem kritične infrastrukture bo naložena dopolnitev normativne urejenosti ali sploh normativna ureditev, če ta še ne obstaja z vidika zaščite kritične infrastrukture. Vse navedeno bo prispevalo k zvišanju ravni odpornosti slovenske družbe na sodobne varnostne grožnje in tveganja. Amandmaji, ki jih je sprejel Odbor za obrambo kot matično delovno telo, sledijo predlogu Zakonodajno-pravne službe in po naši oceni izboljšujejo predlog zakona. Prav tako menim, da vložen amandma koalicijskih strank ter po vsebini enak amandma Slovenske demokratske stranke, ki se nanaša na vključevanje objektov, ki zagotavljajo sistemsko odpornost in redundanco, sledita ciljem zakona. Spoštovani poslanke in poslanci, s sprejetjem zakona o kritični infrastrukturi bodo ustvarjeni pogoji, da se začeto delo na tem področju nadaljuje in da se doseže tak nivo zaščite kritične infrastrukture v državi, s katerim bo zvišana odpornost slovenske družbe na sodobne varnostne grožnje. To posledično pomeni tudi večjo varnost naših državljank in državljanov, zato predlagam, da zakon o kritični infrastrukturi podprete. Hkrati, gospod podpredsednik, glede na to, da so bili amandmaji vloženi k manj kot desetini členov predloga zakona, predlagam, da se tudi tretja obravnava opravi na tej seji Državnega zbora. Najlepša hvala za pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za obrambo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora gospodu Žanu Mahniču.
Hvala za besedo, podpredsednik. Danes smo kar hitri, točke dnevnega reda tečejo v nasprotju s pričakovanji in verjetno se je ministrici mudilo v parlament, upam, da je to razlog za vašo zadihanost in ne kaj drugega. Odbor za obrambo je na 19. seji 1. decembra 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o kritični infrastrukturi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada in je objavljen na spletnih straneh Državnega zbora. V roku so bili vloženi amandmaji koalicije in pa skupine Levica. Uvodno obrazložitev je v imenu predlagatelja podala ministrica za obrambo Andreja Katič, ki je povedala, da je Vlada leta 2010 sprejela definicijo kritične infrastrukture državnega pomena, v predlogu zakona pa sedaj sistemsko ureja ugotavljanje in določanje kritične infrastrukture Republike Slovenije ter zaščito te infrastrukture in zajema vse dejavnosti, ki prispevajo k neprekinjenosti in celovitosti njenega delovanja. Temeljni namen predlaganega zakona je ugotoviti neprekinjeno delovanje kritične infrastrukture. Mnenje Zakonodajno-pravne službe je predstavila mag. Sonja Bien Karlovšek. ZPS je predlog zakona preučila z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajnotehničnega vidika in podala pripombe pravnosistemske narave ter konkretne pripombe k posameznim členom predloga zakona. Glede na vložene amandmaje koalicije so bili potem ti predlogi tudi upoštevani. Državni svet zakon podpira, komisija je v okviru obravnave s strani predlagatelja dobila vse relevantne informacije in pojasnila, takšna, kot jih je pričakovala. V razpravi je poslanec Miha Kordiš dejal, da je področje kritične infrastrukture že urejeno s podzakonskimi akti, vendar do sedaj tega področja nismo imeli celovito in sistemsko urejenega. Sedaj Vlada to področje ureja s predloženim predlogom zakona, motilo ga je, da Banka Slovenije ni predmet kritične infrastrukture znotraj tega zakona. Meni, da si Banka Slovenije na ta način prilašča eksteritorialni status kot država v državi. Član odbora iz SMC Marko Ferluga je pohvalil prizadevanja Ministrstva za obrambo, ki je nase prevzelo veliko breme pri pripravi predlaganega zakona. Izpostavil je, da je problematika predloga zapletena, saj vključuje veliko število vertikalnih in horizontalnih ravni ter število dokumentov, s sprejetjem navedenega predloga zakona se pričakuje, da bo ukrepanje v primeru potrebe hitro, učinkovito in operativno. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije k 2., 3., 4., 5., 7., 9., 13., 14., 16., 17., 20., 21., 24., 29. in 31. členu, ni pa sprejel amandmaja Poslanske skupine Levica k 22. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji in ki ste ga dobili tudi poslanci, predlog zakona pa je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Luka Mesec bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Zakon o kritični infrastrukturi govori več ali manj o tehničnem določanju kritične infrastrukture in njene zaščite. V Levici mu ne bi nasprotovali, če skozi zadnja vrata ne bi zopet uveljavljal in potrjeval statusa Banke Slovenije kot države v državi, ki ni podrejena nobenemu nadzoru Evropske centralne banke, institucije, ki ji je edina skrb dobrobit trenutnega načina obvladovanja Evrope. Banka Slovenije si pri nas prilašča nekakšen eksteritorialni status kot nekakšna država v državi. To se kaže v naslednjih dejstvih. Vztrajno nasprotuje možnosti, da bi njeno poslovanje revidiralo Računsko sodišče, čeprav je Banka Slovenije institucija, ki je v 100-odstotni lasti države [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Okej, hvala, če smem nadaljevati [[…]]Potem ko smo na seji Državnega zbora septembra končno sprejeli novelo Zakona o Banki Slovenije, je ta vložila zahtevo za presojo ustavnosti na Ustavno sodišče. Prav tako ob podpori vodstva Evropske centralne banke Banka Slovenija poskuša ovirati policijsko preiskavo sanacije bank oziroma preiskav Nacionalnega preiskovalnega urada. Banka Slovenije, institucija v 100-odstotni javni lasti, sama sebi določa višino plač in sama sebi določa notranja pravila, med drugim podlago za višino plač in sama sebi določa notranja pravila, med drugim podlago za razrešitev guvernerja Banke Slovenije, čeprav je on uslužbenec te države. V Levici takemu statusu nasprotujemo. Nasprotujemo mu, ker institucija v 100 % lasti države ne more imeti pooblastil, kot da je država v državi, in si pisati pravil sama. In drugič; nasprotujemo mu, ker tak način zaščite Banke Slovenije onemogoča demokratičen nadzor nad monetarno politiko, torej enim od ključnih vzvodov ekonomske politike te države. Med drugim monetarna politika odloča o tem, ali bomo v prvo vrsto postavili stabilnost cen, kot počne zdaj, ali bomo v prvo vrsto postavili zaposlenost prebivalstva, kot počnejo vse druge centralne banke po svetu, razen evropske in seveda pač njenih članic. Kljub temu da je Banka Slovenije prepoznana kot del kritične infrastrukture, določbe tega zakona, torej zakona o kritični infrastrukturi, ki ga sprejemamo danes, zanjo ne veljajo. S tem se, kot sem dejal, vnovič potrjuje njena neodvisnost in temu v Levici nasprotujemo, zato tega zakona ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Marjan Dolinšek bo predstavil stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministrica, kolegice, kolegi! S posebnim zadovoljstvom predstavljam stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra k Predlogu zakona o kritični infrastrukturi, ki ga je pripravila Vlada z namenom sistemsko urediti in določiti kritično infrastrukturo Republike Slovenije ter opredeliti način njene zaščite. To področje je do tega trenutna bilo urejeno le s sklepi vlad ter normativnimi dokumenti znotraj posameznih sektorjev kritične infrastrukture. S sprejetjem zakona pa se na enem mestu določajo razmerja med različnimi organi in akterji, odgovornimi za delovanje kritične infrastrukture ter skuša poenotiti pristop in načela njihovega delovanja. V Poslanski skupini SMC vidimo sprejetje zakona kot prvo stopnico pri doseganju cilja zaščite kritične infrastrukture državnega pomena za Republiko Slovenijo. Ključno bo predvsem obdobje šestih oziroma devetih mesecev po uveljavitvi tega zakona, v katerem bo Vlada določila nosilca sektorjev in pristojne organe ter pripravila seznam kritične infrastrukture. Pod pojmom kritična infrastruktura državnega pomena, ki je za nestrokovnjake s tega področja precej abstrakten, namreč razumemo vse tiste zmogljivosti in storitve, ki so ključnega pomena za državo. V primeru, da bi prišlo do njihovega uničenja, nedelovanja, prekinitve ali motenj v njihovem delovanju, bi to lahko imelo tudi resne posledice za nacionalno in človekovo varnost, za naše gospodarstvo, za izvajanje vitalnih družbenih funkcij ter za našo blaginjo. V Poslanski skupini SMC pričakujemo, da bo Vlada skrbno pripravila natančne kriterije in končni seznam tovrstne infrastrukture, tako da bo določena infrastruktura odražala potrebe ter zaščitila ključne interese naše države in ljudi. Pri določanju in zaščiti kritične infrastrukture je vloga Ministrstva za obrambo v prvi vrsti usmerjevalna, vendar kot taka nepogrešljiva. S predlogom zakona se odgovornost za zaščito kritične infrastrukture porazdeljuje na veliko število akterjev na številnih ravneh, vključno veliko dokumentov načrtovanja in množico ukrepov glede na specifično situacijo. Z ozirom na to imamo velika pričakovanja do Ministrstva za obrambo kot poznavalca in skrbnika področja ter nacionalno kontaktno točko za področje zaščite evropske kritične infrastrukture v Republiki Sloveniji, da bo usmerjala nadaljnji razvoj področja v smeri usklajevalnega delovanja in ukrepanja ter skrbela za čim boljšo komunikacijo med vsemi organizacijami in organi. Če potegnemo vzporednico s področjem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, se namreč izkaže, da je prav usklajenost vseh deležnikov ključna za preprečevanje ter ukrepanje ob takih dogodkih, posledice ob nesinhronem, parcialnem delovanju pa lahko tudi zelo hude. V naši poslanski skupini bomo predlog zakona v pričakovanju njegove čimprejšnje uveljavitve ter učinkovitega izvajanja enotno podprli.
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, podpredsednik, še enkrat. Gospa ministrica, kolegice in kolegi! Zakon, ki je pred nami, ki smo ga po skrajšanem postopku obravnavali na Odboru za obrambo, je na nek način samo začetek, lahko rečemo, pereče problematike in tematike, ki se je, žal, lotevamo prepozno, praktično že na koncu mandata. Spomnim se, pa tudi drugi člani Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb vedo, da smo se ravno na tej komisiji na zaprtih sejah večkrat pogovarjali o tem, da je treba definirati kritično infrastrukturo in ne nazadnje pripraviti potrebne ukrepe. Zdaj je to šele začetek. Vlada bo morala narediti še precej stvari na podlagi tega zakona, da bo najprej opredeljena celotna kritična infrastruktura, potem pa bodo potrebni ukrepi tudi na drugih področjih, da bomo lahko vzpostavili sistem učinkovitega varovanja kritične infrastrukture. Mislim, da v 19. členu piše, da je treba zagotoviti neprekinjeno delovanje. To so ob elementih hibridnega vojskovanja, ki smo mu priče – naj spomnim na hekerski napad dva tedna nazaj na eno od slovenskih podjetij, kjer je bilo ukradenih približno 4 tisoč 600 bitcoinov, cca 57 milijonov evrov, skratka, kibernetski napad, eden od elementov hibridnega vojskovanja –, se lahko naredi tudi na različne elemente kritične infrastrukture. Mislim, da smo nekaj mesecev nazaj na zaprti seji Odbora za obrambo obravnavali ravno kibernetski napad, ki se je zgodil na več držav po celem svetu, in takrat je bil uspešno preprečen kibernetski napad na Univerzitetni klinični center v Ljubljani. Zagotovo je UKC del kritične infrastrukture in lahko trdimo, ob razvoju tehnologije, da bodo najbolj pogosti napadi na kritično infrastrukturo zagotovo kibernetski napadi. Kar se tiče področja kibernetike, pa v Sloveniji svetlobna leta zaostajamo za tem, kar danes pozna razviti svet ne toliko stran od nas. Nekatere evropske države, predvsem članice zveze Nato, ki kot 5. člen te Severnoatlantske pogodbe vidijo tudi kibernetske napade, se resno pripravljajo, gradijo obrambo in svoje zmogljivosti predvsem na kibernetskem področju, medtem ko se mi še vedno pogovarjamo o nekih tipičnih konvencionalnih vojskovanjih in pripravljamo svoje sile v tej smeri. Mi nikoli nismo imeli v tem mandatu – mogoče na kakšnem posameznem odboru, takrat, ko je prišlo do točno določenih problemov, lahko rečemo, hekerskih napadov – neke resne debate o tem, kakšne zmogljivosti ima Slovenija, bolje rečeno, kakšnih nima in kam želimo iti. Tudi tu lahko rečemo, da šele odkrivamo toplo vodo. Kakor sem seznanjen, direktor Urada Vlade za varstvo tajnih podatkov general Dobran Božič pripravlja zakon, upam, da pride še v tem mandatu pred poslance. Ampak učinkovito zagotavljanje neke kibernetske obrambe ob dejstvu, da celotna Sova, z izjemo hišnika, stavka, ne vem, kam smo prišli v tej državi, da se v času, ko kibernetski napadi postajajo nekaj vsakdanjega, mi šele pogovarjamo, kako bomo to področje kibernetike, predvsem kibernetske obrambe, spravili v okvire zakona. Da ne govorim o zmogljivostih, ki jih imamo oziroma, bolje rečeno, nimamo. Za to je potreben čas – ta čas smo zamudili, za to je potreben denar – denar je, ampak se ga namenja v druge sektorje in ne pomaga nam sprejetje zakona o kritični infrastrukturi, če ne naredimo potem potrebnih korakov v smeri za dejansko zaščito te kritične infrastrukture ne samo na papirju, ampak tudi v realnem življenju. Kljub vsemu v Slovenski demokratski stranki temu zakonu ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Gospod podpredsednik, gospa ministrica, kolegice in kolegi, lep pozdrav! Pred nami je Predlog zakona o kritični infrastrukturi, katerega temeljni namen je zagotoviti neprekinjeno delovanje kritične infrastrukture. Če samo omenimo dva odmevna primera iztekajočega se leta, kot sta kibernetični napad in požar v podjetju Kemis, nam hitro postane jasno, kako nujno potrebujemo normativni pravni akt, ki bi sistemsko urejal področje nacionalne kritične infrastrukture. Z zakonom se jasneje določi odgovornost in ravnanje v kriznih situacijah, uredijo se naloge organov in samoorganizacija na področju kritične infrastrukture. V sami definicije kritične infrastrukture jasno piše, da bi nedelovanje teh zmogljivosti in storitev povzročilo veliko škodo za nacionalno varnost, gospodarstvo, temeljne družbene funkcije, zdravje, varnost in zaščito ter družbeno blaginjo. Gre torej za infrastrukturo, ki je povezana z nacionalno varnostjo. Okvara ali uničenje le-te bi lahko imela resne posledice. Nedelovanje bi tako povzročilo veliko družbeno škodo in morebiti tudi krizne razmere. Ravno v tem omejenem delovanju kritične infrastrukture se zavemo, kako ranljivi smo, saj je ogroženo normalno delovanje same države in posledično vsakodnevni potek življenja slehernega državljana. Iz zgoraj naštetega vidimo, da gre pri tem predlogu zakona za obranitev pred sodobnimi varnostnimi grožnjami in tveganji. S tem, ko pa se izvajalcem točno določi načrtovanje zaščite kritične infrastrukture, pa se preneha prelaganje odgovornosti, katere jasni primer je že zgoraj omenjeni požar v podjetju Kemis. Vsem bi nam moralo biti v interesu, da nacionalne infrastrukture ostanejo varne in zato bomo v Poslanski skupini Desus predlog zakona seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jan Škoberne bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministrica, najlepša hvala, da ste, kljub temu da v Državnem zboru prehitevamo z dnevnim redom, uspeli pravočasno na to današnje zasedanje. Verjamem, da je v tem trenutku bistveno bolj pomembno tudi od same obravnave tega zakona, da se zagotovi ponovno nemoteno življenje v vseh predelih naše države, kjer je včerajšnja, pa tudi del današnjih vremenskih ujm, odrezala naše prebivalke in prebivalce od logističnih povezav, električne energije, ponekod tudi od vodooskrbe. Zatorej še enkrat, prosim, prenesite tudi naše pozdrave v Nacionalni štab civilne zaščite v upanju, da boste tisto, kar je najbolj pomembno z vidika države, to je zaščita državljank in državljanov, v polni meri najhitreje tudi udejanjili. Morda je sicer, žal, toda današnji dan je eden bolj slikovitih ob sprejetju zakona o kritični infrastrukturi državnega pomena ravno z vidika, ker demonstrira, zakaj to, kar je samoumevno, še zdaleč ni nekaj, na kar bi lahko brezbrižno pozabili, ampak je nekaj, na kar moramo biti posebej pozorni. Kritična infrastruktura, kot so logistične povezave, IKT, elektro- in energetsko omrežje, so, kljub temu da večino časa v naših življenjih delujejo popolnoma nemoteno, ves čas pod tveganjem, da se ob neustrezni odzivnosti države in njenih organov, pa tudi stroke in upravljavcev spremenijo iz platforme, ki omogoča sodobno življenje današnje družbe, v platformo, ki je podlaga bodisi za naravno ali celo za človeško katastrofo. Zato je temeljna naloga države, da v svoji polni kapaciteti prepreči kateregakoli izmed teh scenarijev. Če pa se scenariji, ki so lahko bolj ali manj katastrofični, dogodijo, pa mora biti maksimalno pripravljena na odzivanje na te situacije. Kaj to pomeni v realnosti, nam najbolj slikovito, denimo, pokaže primer žledoloma, ko je, čeprav na kratko, ampak manjši del naše države za več kot teden dni ostal brez električne energije. Da smo si morali v tisti situaciji takrat agregate za dobavo elektrike in omogočanje preskrbe naših državljank in državljanov s pitno vodo sposojati od sosednjih držav, se najverjetneje ne bi smelo več in nikdar dogoditi. Zato je pomembno, da danes obravnavamo zakon, katerega primarni namen je zagotoviti nemoteno delovanje kritične infrastrukture državnega pomena, predvsem urejanje nalog organov in organizacij, ki delujejo na tem področju, torej Vlade Republike Slovenije, nosilcev posamičnih sektorjev kritične infrastrukture, upravljavcev, ministrstev, pristojnih po posameznih resorjih, in ne nazadnje tudi Nacionalnega centra za kritično upravljanje. Vlada je po tem zakonu, kot je tudi logično, najvišji državni organ, ki določa in usmerja ter usklajuje politiko na področju kritične infrastrukture, upravljavci in lastniki, kar je pomembno, kritične infrastrukture pa so ne glede na lastniško strukturo kritične infrastrukture prvi pristojni in odgovorni za zagotavljanje neprekinjenega delovanja kritične infrastrukture. Zakon bo s strani Poslanske skupine Socialnih demokratov seveda deležen podpore. In naj se še enkrat na tem mestu zahvalim vsem, ki so danes celo noč in bodo najverjetneje tudi v naslednjih dneh skrbeli za to, da bo čim prej življenje vrnjeno v običajno tire tam, kjer jih je včerajšnja ujma prekinila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Matej Tonin bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov. Izvolite.
Drage poslanke in poslanci, dober dan. 21. stoletje se dramatično spreminja. Če pogledamo konkretno, kaj se dogaja na področju vojskovanja, potem lahko ugotovimo, da se praktično vojskovanje v 21. stoletju seli na kibernetski prostor. Celo Nato je pred leti kibernetski prostor spoznal kot enega izmed področij, ki je pomembno, in ga zato tudi kot področje delovanja opredelil. Bitke 21. stoletja se bodo seveda odvijale v kibernetskem prostoru, morda niti ne več s tanki, s puškami in topovi, ampak predvsem z internetom. Poglejmo preteklost. Spomnimo se Estonije leta 2007. Rusija kibernetsko napade Estonijo in tam so za 14 dni popolnoma kolapsirali ključni sistemi države, od javne uprave, zdravstvenega sistema, bančnega sistema. Država je bila praktično 14 dni ohromljena, in to brez da bi se Rusija poslužila enega strela puške, enega topa oziroma ene invazije tanka. Poglejmo primer leta 2014 v Ukrajini. Sredi mrzle zime se je zgodil kibernetski napad na eno izmed ukrajinskih elektrarn in v času hude zime je približno 200 tisoč ljudi ostalo brez energije. Potem poznamo primer Izraela, kako je uporabila sofisticirano kibernetsko orožje, ki se je nahajalo na majhnem ključku, ki ga je eden izmed iranskih jedrskih znanstvenikov pobral na parkirišču, ga vstavil v svoj računalnik iz radovednosti in ta program, ki je bil naložen na tem ključku, je preprečil, da bi Iran razvil jedrsko orožje. Poglejmo drugi primer Kitajske. Kitajska praktično v zadnjih desetih letih kibernetski prostor intenzivno uporablja za gospodarsko espionažo. Če so v preteklosti razvijali neke polizdelke, preproste izdelke, danes z ukradeno tehnologijo razvijajo moderno tehnologijo. Vprašajte se, kakšna je razlika med telefonom Samsung in Huawei. Praktično boste ugotovili, da razlike ni, razen tega, da je proizvajalec različen in da je cena različna. V Sloveniji so se nam zdele te kibernetske grožnje in vse te stvari, povezane s kibernetskim prostorom, znanstvena fantastika, ki se dogaja tam nekje daleč od nas, ki se nas niti ne tiče, ampak v zadnjem obdobju tudi Slovenija sistematično postaja tarča kibernetskih napadov. Eden takih konkretnih, ki je povzročil tud gospodarsko škodo, je napad na Revoz. Ko je praktično ustavil delovanje podjetja za nekaj dni in s tem povzročil izjemno škodo podjetju. Šele v teh zadnjih mesecih oziroma, če želite, letu se je zganila tudi Slovenija. Potem ko so v Evropski uniji, tudi v Natu že začeli ukrepati, začeli posvečati večjo pozornost kibernetskemu prostoru in potem ko so se zgodili tudi napadi v Sloveniji, se je zganila država. Ko je Urad za varovanje tajnih podatkov prevzel general Božič, so se začele premikati zadeve na tem področju. Sedaj se oblikuje zakonodaja, da bomo imeli vsaj zakonsko podlago, da bomo lahko kibernetsko obrambo centralizirali na enem mestu, kar je dobro. Danes pa je pred nami zakon o kritični infrastrukturi, ki na nek način določa sistemske temeljne kritične infrastrukture državnega pomena z enim samim ciljem, in to je, pravočasno zaznati in preprečiti kakršnakoli varnostno grožnjo ali tveganje za nacionalno varnost, gospodarstvo in druge ključne družbene funkcije. Torej, danes zgolj postavljamo zakonske okvirje, da bo Slovenija lahko se primerno odzivala v 21. stoletju v času številnih kibernetskih groženj. Zato bo seveda Nova Slovenija ta zakon podprla.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi vloženih amandmajev z dne 1. 12. 2017. V razpravo dajem 3. člen ter amandma Poslanskih skupin SMC, Desus in SD in Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Izvolite, gospod Matej Tonin.
Hvala lepa. Meni se zdi ta tema izjemno pomembna, ker na nek način bo od tega pomembna tudi prihodnost Slovenije. Kot sem dejal že v stališču poslanske skupine, s tem zakonom danes postavljamo zgolj temeljne zakonske temelje, da bomo lahko učinkovito organizirali kibernetsko obrambo, do tega, da pa jo bomo operativno vzpostavili, je pa še dolga pot. Danes ima med članicami Nata 16 držav ofenzivne možnosti na področju kibernetike. Mi se danes v Sloveniji zgolj šele pogovarjamo o defenzivnih zmožnostih, torej o obrambnih zmožnostih. Torej smo že v krepkem zaostanku za drugimi državami. Žal smo prišli tudi v situacijo, ko so nas morale konkretne izkušnje z raznimi izsiljevalskimi virusi prisiliti do tega, da vendarle na tem področju nekaj ukrepamo. Zdi se mi pomembno, da država stori vse, kar je v njeni moči, predvsem pa predpiše protokole ukrepanja, kaj je kdo dolžan storiti v primeru napada na kritično infrastrukturo. Povedal sem vam primer Estonije iz leta 2007. Gre za nam popolnoma primerljivo državo in na tem konkretnem primeru lahko vidite, kaj se vam zgodi, če se vas loti neka svetovna velesila, kot je na primer Rusija, ki ima tudi ofenzivne zmožnosti. In če se ne pripravimo na tovrstne zadeve, nam kibernetski napadi, to pa je najbolj zastrašujoče, da nam kibernetski napadi lahko povzročijo celo večjo škodo kot pa konvencionalno orožje. Predstavljajte si, kaj bi se zgodilo v Sloveniji, če bi nam sesuli elektro distribucijo, kaj bi se zgodilo, če bi nam napadli jedrsko elektrarno Krško, in še bi lahko našteval. Ne želim strašiti, želim pa povedati, da v današnjem divjem, včasih tudi nenavadnem svetu obstajajo orodja, znanje, ko se lahko nepridipravi, če želite teroristi, poslužijo tudi tovrstnih aktivnosti. Zato je dolžnost države, da postori res vse, kar je v njeni moči. Ena zadeva, ki se kaže kot problematična na tem področju, je, da za soočanje s tovrstnimi grožnjami predvsem potrebujemo ljudi, ki so visoko usposobljeni. Informatike, ljudi, ki so dobri v matematiki, fiziki, inženirstvu in še kaj. Problem, ki ga ima država in s katerim se državne institucije že do sedaj soočajo, je, da je te visoko usposobljene ljudi enostavno težko plačati, da pridejo v sistem javne uprave, ker imajo na trgu, če želite v gospodarstvu, mnogo boljše ponudbe. Danes neki programerji, informatiki z lahkoto dobijo službo v gospodarstvu, seveda pa jih nujno potrebuje tudi država, zato da ji pomagajo zaščititi njeno kibernetsko infrastrukturo, kritično infrastrukturo, predvsem pa tudi samo delovanje države v primeru kibernetskih napadov. V preteklosti se je ta država že soočala popolnoma z, recimo temu, banalnimi administrativnimi zapleti. Ko je Slovenska vojska želela vsaj kot pogodbeno rezervo zaposliti tudi kakšnega informatika, ki se razume na kibernetiko, je bila prva ovira pri zaposlitvi to, da ta posameznik ni služil vojaškega roka in je potem odpadel kot potencialna možnost, da bi Slovenski vojski služil vsaj kot rezervist. Vem, da je ta zadeva banalna, ampak s takimi banalnimi stvarmi se soočamo zdaj, ko vzpostavljamo kibernetsko obrambo, ko jo gradimo od spodaj navzgor. V drugih državah, ki so zelo napredne na tem področju so se s temi problemi v preteklosti že soočali, ampak so jih na pameten način rešili, bom rekel, z uporabo zdrave kmečke pameti. Na primer, za sodelovanje, ali da si lahko pripadnik oboroženih sil, ali pa vojská po svetu, je najverjetneje nujno in normalno, da opraviš neko vsaj minimalno vojaško usposabljanje. Ampak, ko so tudi vojske po svetu želele v svoje vrste pridobiti informatike, programerje, je bil to eden izmed temeljnih problemov in so prišli do tega, da so za tovrstne kadre začeli tovrstna usposabljanja opuščati, ker so popolnoma neuporabna in neučinkovita za tovrstni tip ljudi, ki se osredotoča ali pa sooča, ki dela na področju kibernetskih groženj in varnosti. Skratka, Slovenija bo zdaj morala čez vse te faze, odpravljati birokratske ovire, odpravljati banalne zadeve, ki nam preprečujejo, da bi lahko dobili visoko usposobljene ljudi, predvsem pa vzpostaviti tudi sistem, da bomo lahko pritegnili ljudi od zunaj, ljudi z univerz in da bomo vzpostavili neko tako okolje, kjer bodo lahko na eni strani učinkovito sodelovali država, univerza in tudi gospodarstvo. Prepričan sem, da se s temi kibernetskimi grožnjami država sama kot taka ne bo zmogla soočati in da bo nujno treba vzpostaviti okolje, v katerem bodo lahko sodelovali vsi ti elementi. Mislim, da ima tudi gospodarstvo interes, da pri tovrstnih zadevah sodeluje, ker poglejte primere Revoza, kaj se je zgodilo. Oni so nosili neposredno konkretno škodo. Tukaj smo postavljeni v okoliščine, ko ima in država in gospodarstvo interes, da nekaj postorimo za to, da so zadeve boljše in da se izognemo tovrstnim napadom. Nekaj izkušenj v gospodarstvo obstaja, zlasti bančni sistem zaradi elektronskega bančništva ima na tem področju že nekaj izkušenj. Tudi druga področja v gospodarstvu imajo izkušnje, kako se čuva njihovo infrastrukturo, in vse te zadeve bi bilo treba povezati in od tukaj naprej graditi našo obrambo. Upam samo, da bomo pri tem učinkoviti in da bodo rezultati dobri. Žal pa smo v tem trenutku na začetku in zato vsekakor moja izjava, ko sem nekoč dejal, da smo, kar se tiče kibernetske obrambe, goli in bosi, ni iz trte izvita, ampak je utemeljena na realnih dejstvih. Dobra stvar današnjega zakona pa današnjega dne je predvsem ta, da se zadeve premikajo naprej in da smo nehali tiščati pesek v glavo, kot da se te stvari nas ne zadevajo, da so te stvari za nas nepomembne. Tudi osebno bom ta zakon danes podprl.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ja. Gospod Mahnič, Žan Mahnič, izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Amandma, ki smo ga v Slovenski demokratski stranki vložili, bom podprl. Je praktično isti, kot je tudi amandma koalicijskih poslanskih skupin, in sicer da se med objekte kritične infrastrukture doda tudi objekte, ki zagotavljajo sistemsko odpornost in redundanco. Gre za to, da je tudi energetika pomemben del kritične infrastrukture, in prav je, da se ta pojem opredeli tudi v tretjem členu zakona z novo dopolnitvijo. Samo za primer, kot smo navedli tudi v obrazložitvi, če bi prišlo do problemov na tem področju, samo Termoelektrarna Brestanica lahko zagotovi takšno delovanje, da prepreči tudi do 10 milijonov evrov škode, in veseli me, da bo ta amandma podprt. Je pa bistveno to, kar sem dejal že v stališču in kar je dobro obrazložil tudi kolega Tonin, ki se osebno na tem področju veliko angažira, predvsem v Parlamentarni skupščini zveze Nato. Ravno včeraj, zdaj ni skrivnost, glede na to, da je bilo že po televiziji, smo bili člani parlamentarne komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb na Sovi in eden od pogovorov je bil tudi aktualna stavka. Direktor je dobro povedal, mislim, da ni tajno, če to povem, da so težave pri nabiranju kadrov; kadrov, ki se spoznajo na kibernetiko, kadrov, ki so odlični na računalniškem področju. Zakaj? Zaradi sistema plač v javnem sektorju! Zaradi tega, ker ti nekoga, ki pride s Fakultete za elektrotehniko, računalništvo in informatiko, kjer so vrhunski strokovnjaki, enostavno ne moreš dovolj stimulirati, da bi prišel delati v Sovo za, kaj jaz vem, 25. do nekje 30. plačni razred, če pa recimo Štajerec gre v sosednjo Avstrijo, dobi trikrat, štirikrat toliko. Takšnim strokovnjakom so danes v svetu kriptovalut odprta vrata na vseh področjih, kjer se vrtijo enormni zneski, in nekoga, ki lahko gre delat za nekaj tisoč evrov v tujino, enostavno ne boste pritegnili, da bo za 800 do tisoč 200 evrov prišel delat v Sovo. Očitno se tega žal tudi minister Koprivnikar nekako ne zaveda, ko je včeraj pri 24 ur zvečer govoril, kako država v takega človeka vložil skozi proces šolanja 300 tisoč evrov in potem odide v tujino in namesto da bi nekako to šolanje povrnil državi s tem, da bi se tukaj zaposlil, da bi tukaj plačeval davke, prispevke, da bi država, konkretno njena blagajna, imela nekaj od tega, seveda to plačuje potem v tujini. Zaradi tega mladi odhajajo in strokovni kader se ne zadrži v Sloveniji, če pa že, gredo pa seveda v privatna podjetja, kjer imajo bistveno boljše pogoje za delo in kjer dobijo tudi svoji izobrazbi, predvsem pa praktičnemu znanju – kar je v kibernetiki oziroma na področju računalništva dokaj relevantno merljivo – dobijo več kot pa v državni upravi. Mi lahko sprejmemo še sto zakonov, lahko postavimo še ne vem koliko uradov na kibernetskem področju za boj proti takšni vrsti kriminala, žal smo še daleč od tega, vprašanje, ali bomo sploh kdaj na točki, da bomo lahko gradili neko ofenzivno kibernetiko, mi še defenzivne nismo postavili. Ampak, če ne bo prišlo do tega, da bomo ljudi, ki bi bili pripravljeni nekaj narediti tudi na tem področju, v državni upravi plačali toliko, da jim bo v interesu priti tja – ker, saj veste, recimo, za tiste, ki se počutijo malo bolj patriotske, je gotovo ponos delati v obveščevalni agenciji. Vendar le s tem ponosom ne moreš plačati položnic, ne moreš plačati življenjskih potrebščin, ne moreš si privoščiti tistega, kar si lahko privoščiš, če delaš za neko podjetje, kjer svoje znanje unovčiš za dve, tudi tri verjetno – štiri ali več v tujini – poslanskih plač. Skratka, ko se bomo zavedali tega, da te ljudi potrebujemo in da jih lahko dobimo samo na ta način, da jim bomo primerno uredili plačilo za njihovo opravljeno delo, takrat bomo pa lahko tudi v praksi začeli izvajati to, kar sedaj sprejemamo v Državnem zboru in kar zagotovo še bomo. Dokler pa tega ne bomo spremenili, se bodo hekerski napadi vrstili. Zdaj je Estonija ena od najbolj jasnih primerov v Evropi. Kakor sem spremljal tuje medije, so govorili o tem hekerskem napadu, kjer so bili ukradeni bitcoini, ampak gre pač za privatno podjetje. Ne predstavljam pa si, kaj bi bilo, če bi dejansko nekdo vrgel dol Klinični center, električno omrežje, katerikoli element, katerikoli objekt kritične infrastrukture, ki ga bo Vlada opredelila na podlagi tega zakona, se lahko seveda zgodi kibernetski napad. Brez ustrezne obrambe, predvsem brez ljudi, ki bodo ustrezno obrambo znali in zmogli postaviti, nam noben zakon ne pomaga. Pričakujem, da se bo tudi v okviru teh razprav ob sprejemanju takšnih zakonov odprlo in našlo rešitve, kako dobiti strokovnjake, kako dobiti mlade ljudi s področja elektrotehnike in računalništva, pa seveda drugih tehničnih poklicev, ki bodo lahko potem v praksi naredili to, kar si mi želimo narediti z zakonodajo. Kajti temelj se zdaj postavlja, žal, mnogo prepozno, treba pa bo resno operativno delo, in bojim se, da ga pod takšnimi pogoji in s takšnim naborom, kot ga imamo sedaj, ne bomo zmogli urediti. Tako se je nad tem treba zamisliti in tudi čim prej stopiti v korak s časom, čeprav bomo tiste, ki so že dejansko nekaj postavili na tem področju – na Parlamentarni skupščini zveze Nato je velikokrat govora o tem –, težko v doglednem času dosegli. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Marjan Dolinšek. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Najprej naj povem, da bom amandma k 3. členu zakona podprl, saj gre za pomemben amandma k 3. členu, ki govori, da so sektorji kritične infrastrukture posamezne vsebinsko zaokrožene celote delovanja kritične infrastrukture, med katere se štejejo tudi objekti, ki zagotavljajo sistemsko odpornost in redundanco. Predhodnik, gospod Mahnič, je govoril o tem amandmaju in tudi navedel konkreten primer, vendar ne gre samo za eno kritično infrastrukturo, ki je bila tudi omenjena. Jemati moramo širše, kajti vemo, da elektroenergetski sistem predstavlja le eno celoto, znotraj te celote pa so zelo pomembne kritične infrastrukture, ki imajo bistveno, bistveno vlogo, gledano do ostalih sektorjev, do informatike, komunikacije, prometne povezave in tako naprej. Kajti, do kakšne škode lahko pride, si težko predstavljamo, v nekem delu smo si predstavljali, ko se je zgodilo žledolom, smo bili priča, ampak kljub temu je bil ta žledolom samo na enem delu naše države, zdaj si pa predstavljamo, če pride do sistemskega napada ali vdora v nek naš sistem kritične infrastrukture, predvsem pa, če pride na sistem elektroenergetike. Mislim, da tukaj nam je jasno, da je treba resnično v nadaljnjih korakih zelo preudarno opredeliti to kritično infrastrukturo, opisati in potem tudi na vseh resorjih, v tistih sredinah, kjer se ta infrastruktura nahaja, pa ne smemo razmišljati samo o infrastrukturi v fizični obliki, ampak o storitvah, sistemu. Ti so še bolj pomembni kakor sam nek objekt – če nekdo razmišlja samo o nekem objektu. Pa še na nekaj bi želel opozoriti. Tukaj ne smemo gledati samo javnega sektorja oziroma državno infrastrukturo, mi moramo nujno imeti v vidu celoto, tudi zasebni sektor. Če pogledamo kakorkoli, pustimo nekaj dni nazaj se je dogodil vdor oziroma kraja bitcoinov v protivrednosti okoli 57 milijonov evrov, gre za zasebno podjetje, vendar pa bodo šele izsledki preiskave pokazali, kaj je bilo vse v ozadju, lahko je bilo tudi kaj drugega. Tako moramo tukaj celoto jemati in tudi, ko je gospod Tonin – sicer ni govoril o amandmaju, ampak je govoril bolj splošno, dosti se je ustavil na kibernetskih grožnjah. Res je, te stvari so zelo povezane in mislim, da moramo resno zdaj v nadaljnjih korakih k temu pristopiti – verjamem, da tudi zadnji primer nam je dal marsikaj misliti –, da pa se do zdaj ni naredilo [[…]] Pa dobro, zakon je pred nami, vesel sem, da vsi razmišljamo v isto smer, da se ne razhajamo v nekih bistvenih stvareh, in mislim, da lahko tudi v nadaljnjih korakih računamo na to, da bomo pristopili resno in h končnemu cilju, da resnično naredimo tako zaščito in varnostni sistem, ki bo minimaliziral kakršenkoli poskus napada na to našo kritično infrastrukturo. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Kolegice, kolegi, ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom zbora odločali čez 45 minut, torej ob 13.50. S tem prekinjam 16. točko dnevnega reda in tudi 36. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem, kot že rečeno, nadaljevali ob 13.50. Hvala lepa zaenkrat.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 4., 5., 17., 11., 12., 16. in 1. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o minimalni plači po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah Zakona o minimalni plači ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Levica Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav! Poslanci Poslanske skupine Levica bomo seveda glasovali proti takemu sklepu. Naš zakon je tehnično in vsebinsko popolnoma ustrezen za nadaljnjo obravnavo, in to smo povedali tako na matičnem delovnem telesu kot na plenarni seji Državnega zbora. Kaj s tem zakonom predlagamo? Predlagamo, da se minimalna plača s 1. 1. 2019 poveča na 700 evrov, da se s 1. 1. 2020 začne uveljavljati formula, po kateri bi morala minimalna plača znašati vsaj 20 % več od preračunih minimalnih življenjskih stroškov v državi, kar bi zneslo po trenutnem izračunu 736 evrov, in predlagamo, da mora biti minimalna plača enaka osnovni plači. Zakaj to predlagamo? Prvič; zato ker je po letih gospodarske rasti čas, da blaginja pride do ljudi, v našem predlogu bi na boljšem bilo 120 tisoč ljudi v javnem in zasebnem sektorju, ki imajo trenutno plače, manjše od 700 evrov. Glejte, za njih se situacija kljub gospodarski rasti ne popravlja in samo politika lahko pomaga tem ljudem, da se prebijejo do boljšega jutri. Drugič; s tem predlogom bi odpravili revščino med zaposlenimi. Vemo, da je vsak, da je med tistimi 300 tisoč ljudmi, kolikor jih živi pod pragom revščine, kar vsak peti redno zaposlen, se pravi dela 8 ur na dan pa od svojega dela ne more preživeti. To je zaradi tega, ker je minimalna plača pri nas fiksirana na ravni minimalnih življenjskih stroškov, mi pa pravimo, da kdor dela 8 ur na dan, mora dobiti vsaj nekaj več, predlagamo 20 % več. Tretjič; vprašanje je pravičnost. Zdaj imamo v večini kolektivnih pogodb v državi osnovne plače, ki se začnejo pod 400 evri, potem pa ljudje šele z izplačilom raznoraznih dodatkov pridejo do zdaj zakonsko določene minimalne plače. Mi predlagamo, da minimalna postane osnovna plača in da se nadurno delo, delo ob praznikih, težavno delo in drugi razlogi za izplačevanje dodatkov plačujejo na to minimalno plačo, ne pa, da so njen pogoj. Ali si lahko gospodarstvo to privošči? Mi smo naredili izračun: za 1 % bi se povečali vsi stroški delovne sile, ki so bili lani, in za 4 % bi se zmanjšali dobički glede na lani. To je neposreden finančni učinek našega predloga in mi ne vidimo prav nobenih razlogov, da bi bil neprimeren za nadaljnjo obravnavo. Seveda bomo glasovali proti.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Obrazložitev v lastnem imenu Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ena točka med razlogi, zakaj bom podprl nadaljevanje obravnave Zakona o minimalni plači, je naslednja. V večini panog imamo kolektivne pogodbe, ki postavljajo osnovne plače nižje od ravni minimalne plače. Celo v tistih, kjer imajo delavci najboljše poskrbljeno za svoj standard, ti pa kovinska industrija, so prvi plačni razredi pod minimalno plačo. Kaj to pomeni? To pomeni, da ljudje, ki delajo 8 ur na dan, 40 ur na teden pa več, za svoje delo ne prejmejo niti minimalne plače, ampak je znesek, ki ga dobijo iz naslova dela, pod ravnjo minimalno minimalne plače. Šele z dodatki dosežejo to raven. Če so to pač neki dodatki, ki se vštevajo v definicijo minimalne plače, dobijo nižjo plačo kot tisti, ki je nad minimalcem, ker preprosto efektivno do teh dodatkov niso upravičeni. In to je narobe, to je skregano z elementarno socialno pravičnostjo. Dva človeka delata enako, oba prejemata dodatke, enemu se vsak mesec to na računu pozna, drugemu se pa to ne pozna. Zato je del našega predloga za dvig minimalne plače tudi dolgo stoječasindikalna zahteva Enka je minimalka. Torej najnižja osnovna plača je lahko najmanj toliko, kolikor znaša minimalna plača. Karkoli pod tem je nedostojno, je človeka nevredno in ni prav.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Tudi sam bom glasoval proti. Zelo pozorno sem poslušal razpravo oziroma stališča, zakaj boste glasovali za kakšne »za družine gre«, ki pa se niti ni pojavila pri tej točki, in seveda iz teh stališč je izhajalo, da imate neko blazno težavo s tem. Vse polno je bilo neke besede dostojanstvo, dostojanstvo, dostojanstvo, dostojanstvo, dostojanstvo [[…]]Danes ste mi v pol ure do konca življenja pokvarili to besedo. Osebno mislim, da bi minimalna plača v Sloveniji morala biti vsaj 800 evrov, osebno mislim tudi, da bi Gospodarska zbornica Slovenije morala to reči: Počakajte, Levica! 700 evrov je premalo, mora biti 800 evrov. Nekateri ste v politiki dosti dlje časa kot jaz. Nekatere šolajo v Nemčiji in tako naprej, ampak očitno vas ni nobeden našolal, da je treba gledati tudi prihodkovno stran javnih blagajn. Minimalna plača, kot je postavljena, in tudi ta premik minimalne plače še ne bo odpravil tega, da žal delamo v bodoče revne upokojence. In kakšna stranka, ki to zastopa, bi morala na veliko ropotati glede tega. Seveda si bi želel kot kakšen drug neodgovoren politik reči, da bi rad, da je minimalna plača jurja. Seveda bi to rad. Kdo pa ne bi rad? Ampak to deželo in državo ste drugi v četrt stoletja v vaši pajdaško-kradljivi fevdalni obliki spravili tja, kamor ste. Zdaj pred kratkim sem dobil ravno podatke o svetovalcih Vlade, koliko denarja se izplačuje – v tem mandatu. Za kakšna svetovanja že? S temi penezi bi lahko dvignili minimalno plačo vsem v javnem sektorju in državni upravi na teh 700, kot je naš predlog. Nekako to, da ste proti temu; to, da rečete, da ni dialoga. Dialoga ni zaradi tega, ker ste vi dejansko, pa bom rekel kar sužnji tako imenovanih naših gospodarstvenikov, ki jih za razliko od Kordiša jaz težko imenujem kapitalisti, ker to niso, ker so šalabajzerji, ki se [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, predsednik. Gre za dve stvari, ki sta na tehtnici danes. Mislim, da je bila večina argumentov danes, ki so skušali zagovarjati večino poslanskih skupin, zakaj seveda ne bodo podprle našega zakona in zakaj bodo glasovale za to, da se ta obravnava prekine, to, da bolj ali manj ni stvar usklajena s socialnimi partnerji in ker bi na tak način lahko ogrozili konkurenčnost gospodarstva. Tu sta ti dve stvari na tehtnici. Po eni strani 3,2 milijardi čistega dobička, ki jih je ustvarilo gospodarsko preteklo leto, povečalo se je za 70 %. Po drugi strani govorimo o 1 % plačne mase, ki bi se zvišal tam v rangu nekaj 120 milijonov. Vi to dajete na tehtnico. Jaz ne razumem, kako lahko 1 % ogrozi celotno gospodarstvo, celotno konkurenčnost, vem pa, kaj se lahko zgodi, če ta zakon ne bo sprejet oziroma če se ne začnemo pogovarjati o tem, kako bomo spreminjali definicijo minimalne plače in čemu bi naj ta služila. Tisti, ki danes prejemajo minimalno plačo, tisti, ki imajo osnovno plačo bistveno nižjo od minimalne plače, težko preživijo čez mesec. In vsi ti ljudje bodo ogrozili konkurenčnost gospodarstva in to je danes na tehtnici. Ali smo pripravljeni en kos te pogače dati ljudem, ki to potrebujejo, ali s floskulami, kot so socialni dialog in to, da skrbimo še naprej za konkurenčnost gospodarstva, pustimo stanje takšno, kot je, v statusu quo? Ta status quo ne govori nič drugega kot to, da je takšen način nepravičen. Zato bom glasoval proti, ker mislim, da si ti ljudje, ki ustvarjajo ta dobiček, teh 70 % več glede na pretekla leta, zaslužijo, da dobijo nekaj nazaj.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Jaz bom rekla koaliciji: Prej boš dala, prej boš frej. Dobro veste, da Levica ne bo odnehala. Isto se je zgodilo tudi pri prehrani otrok, ki živijo pod pragom revščine, kjer smo poslušali razne prav absurdne argumente, vendar na koncu ste vendarle popustili pod pritiskom javnosti in medijev. Poglejte, mene ne čudi SMC, ki je konec koncev stranka brez vonja, barve in okusa, ampak Socialni demokrati, ki bi po svojem defaultu morali skrbeti za socialno pravičnost, me presenečajo, še bolj pa Desus, ki se popolnoma dobro zaveda, da so nizke plače katastrofalno mizerne pokojnine pozneje v starosti. Tisti, ki delajo polni delovni čas in kljub polni zaposlenosti ne morejo plačati svojih osnovnih življenjskih stroškov in prehraniti svoje otroke, so – normalno – jezni. Jezni so in sfrustrirani. In potem jim samo s prstom pokažete, ne vem, prejemnika socialnih pomoči, pokažete jim migranta, pokažete jim Roma, in so besni – in tako se ljudje radikalizirajo. Veste, leta 1933 so sindikati hoteli, ta podatek me je zgrozil, dvigniti minimalno plačo, ko so ljudje životarili tako kot danes, ampak delodajalci in Vlada so rekli:Ne, ne moremo. In kaj se je zgodilo? Leta 1937 so popustili, vendar je bilo prepozno, imeli smo že fašizem. Danes je na vas velika odgovornost [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Nacizem, skupaj s fašizmom sta prikorakala, dragi kolega. Skratka [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] A lahko končam? Jaz vas [[…]]
Obrazložitev glasu v lastnem imenu je to. Prosim?
Ja, in želim, da me ne popravljate in mi ne segate v besedo. Kajti glejte, ta ukrep, tudi če danes podprete naš predlog, bodo zaposleni, tisti najbolj revni v družbi, ta ukrep čutili šele leta 2019 ali 2020. [[oglašanje iz dvorane]] Za mnoge bo takrat že prepozno. Tako bom absolutno glasovala proti temu [[izklop mikrofona]]
Še kakšna obrazložitev? Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 19. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem 4. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o interventnem ukrepu na področju trga dela po skrajšanem postopku. Ker amandmaji k prehodnim in končnim določbam niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 5. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. 12. 2017. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 17. členu. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 21. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Levica k 27. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti pa 42. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj predloga zakona v uvodni obrazložitvi predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, eden pa je bil proti. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaja k 17. in 21. členu dopolnjenega predloga zakona. Na podlagi tretjega odstavka 138. člena Poslovnika sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tema členoma vložiti amandmaje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 17. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. 12. 2017. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 183. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, bo postal amandma Poslanske skupine Levica pod številko 2 brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Levica dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Ionizirajoča sevanja, ja, se vidi, da se nismo dosti s tem ukvarjali [[…]]Mi bomo imeli, katera točka bo, v šestnajsti nek relativno čuden Zakon o kritični infrastrukturi – tako kot je spisan, je tudi nomotehnično problematičen – in imamo nuklearko, ki je pač potencialno, če gre kaj narobe, največja grožnja, sočasno pa tej nuklearki ne bi obratovalno dovoljenje časovno omejili. Da je to problem, se je ugotovilo na matičnem delovnem telesu. Takrat je bila neka politična zrelost, ne le volja, potem je pa – jaz mu celo rečem nadlobi – energetski nadlobi malo privil, ni mu bilo niti kaj dosti treba, verjetno. In zdaj koalicija vlaga nek amandma, ki to povozi. V tej luči je potem vse to, kar ste govorili ali kar boste govorili, kar ste v bistvu, bom kar rekel, nakladali pri zakonu o kritični infrastrukturi, neka dvoličnost. V približno resni družbi seveda moramo imeti tudi resne presoje vplivov na okolje in če imamo nuklearko, je to nek tak objekt, pri katerem je to več kot potrebno; seveda, tudi s časovno omejenostjo dovoljenja za obratovanje. To je ta zgodba. V to zgodbo gre tudi naš amandma, ki ga boste seveda povozili. In ker ga boste povozili, ne bomo potrdili tega zakona, sem že povedal v imenu Levice, da je to skrajno neodgovorno. Skrajno neodgovorno se je skrivati za neke evropske direktive, ker ste na veliko pesnili o problemu plina radon, čeprav še dandanes imamo v kar nekaj vrtcih težave s tem, ampak to je pač, žal, to. Ta sklic se bo očitno izpel v tej smeri, da bo večina poslank in poslancev postala Miro Cerar oziroma moralni teologi. Upam, da bo nek naslednji sklic v sekularni državi manj moralno teološki. Mi bomo glasovali proti temu amandmaju koalicije. Ker seveda, to je zakonodajno telo in ker ne pristajamo na to, kar te naučijo, ko prideš v slovensko politiko – ne zameri se energetskemu lobiju. Mi določamo zakonodajo tudi za področja energetike, ne neka gospoda, ki imajo 42 % višje plače, kot so plače v povprečju drugače v Sloveniji. V energetiki so 42 % višje, plačajo jih pa tudi moje omice v Mariboru na položnicah! Hvala za besedo.
Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 9. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je bil amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD pod številko 1 sprejet, je postal amandma Poslanske skupine Levice pod številko 2 brezpredmeten. Zaključili smo odločanje o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj predloga zakona v uvodni obrazložitvi predlagal, da Državni zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 5. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 183. členu dopolnjenega predloga zakona. Na podlagi tretjega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 5. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 11. točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 12. točko dnevnega reda – druga obravnava Predloga zakona o motornih vozilih, redni postopek. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. 12. 2017. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 30. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov mag. Matej Tonin.
Vsakdo izmed nas je najverjetneje že kupoval rabljen avto in vrtenje števcev nazaj je pri preprodajalcih avtomobilov v Sloveniji šport številka ena. Mislim, da je praktično danes od slovenskih preprodajalcev nemogoče kupiti avto, ki ne bi imel nazaj prevrtenega števca. Če primerjate situacijo v Sloveniji in, na primer, v nekoliko bolj urejeni Nemčiji, vam bodo znali povedati, da je vrtenje števcev tam strah in trepet, ker je kazen za vsak prevrten kilometer nazaj en evro. Pri nas pa tovrstnih posredniki in preprodajalci veselo cvetijo, še celo grozijo ti, če bi želel stanje kilometrov napisati v kupoprodajno pogodbo, ker bi jim potem onemogočil, da naslednjo stranko ogoljufajo. Moj oče je nedavno kupil avto, ki je imel na števcu 180 tisoč kilometrov. Ko ga je peljal na servis in ko so ga priklopili na računalnik, je računalnik zaznal, da je imel ta avto že preko pol milijona kilometrov. In zdi se mi, da smo kot odločevalci in kot zakonodajalci dolžni nekaj postoriti v boju zoper tovrstni kriminal. Mislim, da nam ni treba gledati v tla, mislim, da se nam ni treba sprenevedati, ampak je treba te stvari najostreje kaznovati in s tem amandmajem, ki ga predlagamo v Novi Sloveniji, bi pač zadeve zaostrili do te mere [[…]]
Malo miru v dvorani prosim!
Očitno je to zelo zanimiva tema, je vse nekoliko razvnela, ker ste se očitno vsi soočili s podobnimi težavami, ampak če država ne bo odločno posegla v to stvar, pač bodo preprodajalci še naprej, se opravičujem izrazu, nategovali državljanke in državljane. Prepričan sem, da bi morali sistem urediti na način, da tovrstnega vozila, ki ima prevrtene števce nazaj in da se ugotovi, da so števci prevrteni nazaj, niti ne bi mogli registrirati, kaznovali pa prodajalca – se razume. Tistega, ki je kilometre vrtel nazaj. Lahko gledamo mizo, lahko se sprenevedamo, ampak prepričan sem, da ta amandma vsaj se poskuša boriti zoper tovrstno prakso. Upam in želim si, da bi del zahodnih principov prenesli tudi v Slovenijo.
V imenu poslanske? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Levica dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Sočustvujem, če sem prav razumel, z očetom gospoda Tonina. Tudi sam sem že kaj takega doživel pri nekem avtomobilu. Ampak potem sem bil vesel, da je ta avto imel prej Tone Pavček, pa sem se veselo vozil z njim. Ampak jaz imam neke druge probleme. Ne bi si želel, da se vse slovenske prakse prenesejo v Slovenijo, na primer, Volkswagnovo goljufanje. Če že desnico šolajo v Nemčiji, glejte na prihodkovno stran proračuna, glejte na lastništvo bank v Nemčiji, pa če se vrnem k točki, glejte na javni potniški promet. Veste, če se pogovarjamo o penzijah, če se pogovarjamo o minimalnih plačah, pa za tri četrt ljudi v Sloveniji je avto predrag, ampak nujen strošek. S tem bi se mi morali začeti ukvarjati – z javnim potniškim prometom! Švica se je sredi 80. let odločila, ko se je GIS začel razvijati, noben ne bo imel več kot pol ure do železniške postaje, razen nekaj ljudi na kakšnem Almu, in so na ta način optimizirali potniški promet. Ta sestava Državnega zbora je pa malo preveč »feltna«, pa ne bi bil žaljiv, malo preveč ste še nori na avtomobile. Mi bi se morali odmakniti od tega. Rekel sem, da pričakujem nekega predsednika Vlade in države, ki bo rekel: Grem za dva mandata v to in sredi mojega drugega mandata se bo v Sloveniji prodalo pol toliko avtomobilov, kot se jih prodaja danes. Tako bi bilo treba začeti. Ja, vi kar vzdihujte. Tako bi bilo potrebno začeti gledati na to. V Estoniji – smo bili v Talinu, v glavnem mestu Estonije – od leta 2013, če me spomin ne moti, ne plačujejo javnega potniškega prometa, pa kljub temu delajo plus s tem javnim potniškim prometom. To so zadeve, s katerimi bi se morali ukvarjati. To pa, kar zdaj dobronamerno predlaga Nova Slovenija, izhajajoč iz izkušnje nekega očeta, to je navsezadnje tudi politika, da malo gledaš okoli sebe, pa v imenu Levice in osebno mislim, da bi se morali urediti na ravni podzakonskega akta. Veste, ker takih zgodb imam toliko, da bi vsako sejo še za tri dni podaljšali, pa danes jo bomo že ob dveh končali, gospod predsednik Državnega zbora, namesto da bi še četrtek obdelali. Vsi ne živimo za vogalom parlamenta. To je tudi nek neodnos do ljudi in do premikanja v času in prostoru in v prometu. Vse to bo treba, veste, za ušesa se prijeti pa se potegniti iz lastnega blata in se resno začeti ukvarjati s prometno politiko, s katero se pač ne ukvarjate. To se kaže tudi na tem, da ko vlada priseže, so tam BMW že parkirani, pa se izza ovinka peljete do Vlade, čeprav bi lahko do tam šli peš. To so teme za naslednjo sestavo hrama demokracije, kot mu rad rečete. Mi bomo vzdržani pri tem. Hvala.
Glasujemo o amandmaju, ki se mu reče, členu, ki govori o pogojih za registracijo, če mogoče ne vemo. Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske? Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospa Iva Dimic.
Hvala lepa. Ne glede na to, kdo kupi avto, tisti, ki kupi rabljen avto, dejansko v naši državi tvega, ali je kupil realne kilometre ali ni kupil realnih kilometrov. Kdo danes v tej državi lahko garantira, da ko kupiš rabljen avto, so kilometri realni in da je zadeva poštena? Mislim, da praktično ga ni. In glede na to, da druge države poznajo prakso, da so dosledne pri nadzoru takih špekulativnih in izkoriščevalskih in grdih nategov tistih, ki si novega avtomobila ne morejo privoščiti, se mi zdi skrajno neprimerno. Zato smo vložili v Novi Sloveniji tudi ta amandma, ki govori, kakšni postopki in kdo bo za to odgovarjal. Da se bo preprečilo tako izkoriščanje tistih ljudi, ki si ne morejo kupiti novega avtomobila, to so socialno šibki. Zato sem razmišljala, kolega Trček, da boste pa vendarle kot stranka, ki je na strani socialno šibkih, pa vendarle jih na tem področju zaščitili, da ljudje bodo imeli neko varnost tudi na tem področju. Pa naj še povem, res je, javni prevoz v Sloveniji je katastrofa! Tri ure do Ptuja iz Ljubljane, 15 evrov v eno smer. Kdaj se bo to kaj spremenilo? Ampak kljub vsemu, ljudje, ki nimajo denarja za nove avtomobile, morajo biti zaščiteni.
Mislim, zdaj se je pa tukaj razvnela razprava niti ne o amandmaju, ampak o vseh zadevah okoli tega. Ali bi lahko nehali s tem pa povedali, ali boste ali ne boste podprli ta amandma, če še je [[…]] [[smeh v dvorani]] [[…]]Prekinjam sejo [[…]]Nadaljuje se, če je 15 minut, ob 14.45.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Postopkovno, mag. Matej Tonin.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, mislim, da so bila vaša opozorila glede obrazložitev glasu pri našem amandmaju nekorektna, ker ste, mislim da, izven konteksta opozarjali, da tisto, kar govorijo razpravljavci, ni povezano z amandmajem, pa je še kako povezano, ker ta amandma, ki smo ga vložili, govori o pogojih za registracijo. Med drugim smo dodali točko, ki govori o tem, da če se ugotovi, da ima avto prevrtene kilometre nazaj, ga ni mogoče registrirati. Zakaj je to pomembno – zaradi tega, ker imate celo vrsto preprodajalcev, takšnih in drugačnih, ki v zahodni Evropi kupujejo avtomobile, ki imajo veliko število kilometrov, preko pol milijona, jih pripeljejo v Slovenijo, zavrtijo števec nazaj, registrirajo in ga potem prodajajo. S to določbo, ki jo mi predlagamo, bi tem preprodajalcem onemogočili, da bi tovrstne avtomobile sploh lahko registrirali in jih preprodajali naprej. Zato vse razprave, predsednik Državnega zbora, ki so se danes zavrtele okrog tega, so še kako smiselne in povezane s tem amandmajem. Spoštovani predsednik Državnega zbora, moj proceduralni predlog je, da dovolite poslankam in poslancem, ko obrazlagajo svoj glas, da se vendar dotaknejo tudi vsebine amandmaja, in to je točno to, kar vsebina amandmaja je.
Vas bom kar lepo citiral, rekli ste, »vse razprave«, mi smo pa na točki obrazložitve glasu. Obrazložitev glasu v svojem imenu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Seveda ne bom polemiziral, obrazlagal bom svoj glas. Vzdržal se bom pri tem glasovanju. Zakaj? Ker kot sem že povedal, osebno menim in tudi v Levici menimo, da je to zadeva, ki bi se morala urejati na podzakonski ravni. Ali je to nek nov problem – ni. Verjetno vsak od nas, če tega že sam ni doživel, pozna koga, ki je to doživel. To bi morali že leta dva pa tri nek državni uradnik na resornem ministrstvu, ki ste ga, kot to radi rečejo celo v najmlajši stranki ob Levici, iz naših kvot tja dali; lahko bi konkretna imena omenjal, pa ne bom. Pogosto se Levici očita manko socialnosti ali sociale, ampak, veste, to je v bistvu problem, ker ljudje ne gledate onkraj ujetosti, v kateri smo. V Brnu smo to rešili takole: mesto je kupilo nekaj kombiniranih kombijev, da so lahko tudi hendikepirani na vozičkih prišli gor. Tisti, ki si ne morejo privoščiti novega avtomobila in težko rabljenih, so poklicali in rekli, takrat pa takrat bi moral biti tam pa tam. Živimo v 21. stoletju – poslanec na stolu 90, ali smo digitalni ali nas ne bo –; program zmelje, da je to najbolj tudi ekološko učinkovito, in dobi nazaj sms ali klic, da in kje ga poberejo. Tako hočemo v Levici, da se to v bodoče rešuje. Na takšen način gledamo na prometno problematiko, ki pa je seveda svetlobna leta daleč od prevladujočega pogleda na to. Zaradi tega se mi to zdi cenen populizem in tudi zaradi tega bom tu vzdržan. Upam pa, da se bomo premaknili tudi v tej smeri drugačnih pogledov na prometno problematiko. Hvala za besedo.
Je še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v svojem imenu mag. Bojan Krajnc.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Nekateri od tu prisotnih ste člani Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor, ki je matično delovno telo, kjer smo to obravnavali, povsem enak amandma Nove Slovenije. Takrat in danes v stališču sem povedal, da Ministrstvo za infrastrukturo pripravlja nekatere rešitve v zvezi s tem. Rešitev gre v smeri, da bi se podatek o stanju števca prevoženih kilometrov iz kupoprodajne pogodbe vnesel v evidenco izdanih potrdil o skladnosti iz te evidence v evidenco registriranih vozil, iz te evidence pa na portal eUprave, kjer bi lahko vsi državljani s tako imenovano VIN številko, ki jo imate vsi tam nekje pri vetrobranskem steklu ali kje drugje, preverili stanje prevoženih kilometrov. Ministrstvo za infrastrukturo – državni sekretar prikimava – bo to rešitev pripravilo v začetku prihodnjega leta. Zdaj pa še dve drugi stvari [[…]]O zahodnih principih. Večina vozil je uvožena iz Italije, Nemčije, Belgije, malo manj iz Avstrije in drugih držav zaradi cene, pa tudi zaradi kilometrov. Uvožene so večinoma znamke višjih cenovnih razredov, zato ker so ti avtomobili primerljivo dosti cenejši kot pri nas. Gre za, ne bom navajal znamk, veste katere, in že zdaj lahko državljani ali pa tisti, ki se ukvarjajo z uvozom avtomobilov, sporočijo VIN številko in po navadi lahko preko uradne servisne mreže v Sloveniji preverite točno stanje kilometrov, poleg tega pa vsem državljanom priporočam, seveda, da rabljena vozila kupujejo pri pooblaščenih trgovcih, ki dajejo garancijo na prevožene kilometre. Glasoval bom proti. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu mag. Matej Tonin.
Glasoval bom za amandma, ker ta amandma onemogoča preprodajalcem vozil, da registrirajo vozila, ki imajo nazaj zavrtene kilometre. Razlika med našim amandmajem in predlogom Vlade oziroma ministrstva pa je ta, da bodo po njihovem predlogu državljani lahko pogledali v stanje kilometrov, to bo seveda mogoče in morda se tudi bo naredilo, še vedno pa ne bo preprečena registracija tovrstnih vozil in še vedno bodo lahko preprodajalne tovrstnih vozil naprej cvetele. Samo zapeljite se v Celje. Ko zavijete z avtoceste in greste proti centru Celja, imate na desni strani celo množico tovrstnih preprodajalcev.
Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 42. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 87. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije-krščanskih demokratov, mag. Matej Tonin.
Ta amandma odpravlja birokracijo. Sedanja ureditev je bila takšna, da če ste vi kupili novi avto – tisti, ki so si ga lahko privoščili, so ga pač kupili – in v prvih nekaj letih vam ni treba na tehnični pregled. Zato so imeli pooblaščeni serviserji, tisti, ki so vam delali servise, tudi možnost, da ste pri njih zgolj podaljšali registracijo. Zdaj je Vlada prišla z rešitvijo, da pri pooblaščenih serviserjih podaljševanje registracije ne bo več mogoče, ampak boste morali, kljub temu da vam ni treba narediti tehničnega pregleda v prvih letih, svoj avto vseeno odpeljati na tehnični pregled in tam podaljšati registracijo. Mislim, da vsi tukaj razumemo in vemo, da gre za klasičen lobistični člen, ki ga je nekdo preko koalicije pripeljal noter zaradi tega, ker si bo na tehničnih pregledih na takšen način zagotovil posel. Ker, seveda, zdaj so pooblaščeni serviserji del biznisa odvzemali tehničnim kontrolorjem, ker je lahko nekdo, ki ima nov avto, podaljšal registracijo pri tem, ko je naredil servis. Torej si peljal avto na servis in si hkrati še podaljšal registracijo, zdaj bo to vladna koalicija mnogo bolj zakomplicirala, in to očitno ob zaključkih oziroma sklepih trajanja te koalicije zdaj prihajajo takšni in drugačni lobistični členi noter, ki bodo seveda nekaterim zagotovili super zaslužke. Naj mi nekdo razloži, če zna, v čem je smisel tega, da se tukaj stvari zbirokratizirajo do konca in da ne more posameznik tako kot doslej pri tehničnem serviserju, torej pri serviserju avtomobila tudi podaljšati registracijo. Če kdo to razume, jaz pač ne, in kot sem dejal, vidim to kot lobistični člen. Prav zato je Nova Slovenija predlagala amandma, s katerim predlagamo, da se zadeva vzpostavi v prvotno stanje. Torej tam, kamor pelješ avto na servis, lahko tudi podaljšaš registracijo. Mislim, da je več kot razumljiv amandma, ki debirokratizira tisto, kar ste predlagali vi.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Zvonko Lah.
Hvala lepa, predsednik. Gre za to, da tiste pooblaščene organizacije, ki so predstavniki določenih proizvajalcev v Sloveniji, lahko to delajo. Do zdaj je kar nekaj teh organizacij, okrog 10, ki so imeli to pooblastilo, so morali zato tudi pripraviti poseben prostor, pult s steklom, potem trezor, seveda za tablice in vse potrebno za te dokumente, da so lahko te registracije tudi podaljševali. Hkrati, ko so naredili servis oziroma lastnik je pripeljal avto, takrat ko mu je potekla registracija, tik pred tem, na servis in ta trgovec, pooblaščeni, mu je še podaljšal registracijo. S tem zakonom se to ukinja. Se pravi, gre za škodo vsem tem pooblaščenim serviserjem, ker ta prostor ne bodo več rabili in to dejavnost, nekdo bo prišel servisirat avto na pooblaščen servis in potem bo moral iti še na upravno enoto ali pa na tehnični pregled, tja, kjer se izvajajo tehnični pregledi, da bo podaljšal registracijo. Povejte, če ima to smisel. Verjetno je to čisto lobistični zakon na tem delu, da bo tisti, ki opravljajo tehnične preglede, vemo tudi, kateri imajo primat v Sloveniji, hočejo si še to prilastiti, tako kot za mopede. S tem amandmajem mi dajemo v prvotno stanje, gre samo za tiste, ki so do zdaj imeli pooblastila, in tiste, ki so pooblaščeni servisi in predstavniki za določene avtomobilske podjetja. Ne za vsakega, ki nekaj šravfa pa lahko tudi podaljšuje registracijo.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Igor Zorčič.
Hvala za besedo. Sicer se nisem mislil javiti k obrazložitvi, ampak glede na to, kar poslušam, se mi zdi, da je prav, da se oglasim. Dragi kolegi iz Nove Slovenije, ne vem, ali ste prebrali ta zakon in poročilo o tem zakonu ali ga niste, ampak to, kar poslušam, imam občutek, da ga niste. Naj vas spomnim; to, kar vi danes izpostavljate, to je bilo res izpostavljeno po prvotnem predlogu, ki je prišel v Državni zbor, ampak mi smo ta opozorila poslušali in smo zakon tudi ustrezno amandmirali. To, kar vi danes govorite, to ne drži. Skratka, mi smo sprejeli določilo, da tiste pravne osebe in samostojni podjetniki, ki so registrirani za dejavnost prodaje vozil in imajo na dan uveljavitve tega zakona pooblastilo za izvajanje postopkov registracije, da jim to pooblastilo ostane v veljavi še naprej. Ne razumem vas, o čem govorite. Tako da zakon, takšen kot je, je prisluhnil tistim, ki so opozorili na določene pomanjkljivosti prvotnega predloga, in mislim, da je za podpreti. Vaš amandma pa žal ne rešuje ničesar, ker smo vas, če želite, tako že prehiteli na odboru in smo tam ustrezno popravili tiste kritične točke. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti pa 46. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti je glasovalo 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih ter drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaja k dopolnjenemu predlogu zakona nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti pa 14. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 12. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o kritični infrastrukturi v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. 12. 2017. Ker sta amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandma Poslanske skupine SDS k 3. členu vsebinsko enaka, bomo o njiju glasovali skupaj. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, trije pa so bili proti. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da sta amandmaja sprejeta. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj predloga zakona v uvodni obrazložitvi predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, eden pa je bil proti. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 3. členu dopolnjenega predloga zakona. Na podlagi tretjega odstavka 138. člena Poslovnika sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem 16. točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Glasovanje o predlogih sklepov bomo opravili na podlagi pregleda predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric in ministrov z dne 12. 12. 2017, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o prvem predlogu sklepa. V skladu s predlogom poslanca mag. Mateja Tonina bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje mag. Mateja Tonina v zvezi z neuresničitvijo odločbe Ustavnega sodišča Republike Slovenije, U-I-269/12-24. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti pa jih je bilo 49. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem predlogu sklepa. V skladu s predlogom poslanca dr. Bojana Dobovška bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje dr. Bojana Dobovška v zvezi s problematiko prodaje Nove Ljubljanske banke, d. d. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 44. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o tretjem predlogu sklepa. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s številom zaposlenih v državni in javni upravi ter potrebnimi sredstvi za njihove plače. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 49. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o četrtem predlogu sklepa. V skladu s predlogom poslanca Zvonka Laha bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo dr. Petra Gašperšiča na poslansko vprašanje Zvonka Laha v zvezi z izgradnjo in financiranjem južnega dela tretje razvojne osi. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 44. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o petem predlogu sklepa. V skladu s predlogom poslanca gospoda Marijana Pojbiča bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za finance mag. Mateje Vraničar Erman na poslansko vprašanje Marijana Pojbiča v zvezi s problematiko obdavčitve čezmejnih delovnih migrantov. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 43. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o šestem predlogu sklepa. V skladu s predlogom poslanca Danijela Krivca bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor Irene Majcen na poslansko vprašanje Danijela Krivca v zvezi z legalizacijo objektov po novem Gradbenem zakonu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 45. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o sedmem predlogu sklepa. V skladu s predlogom poslanca Tomaža Lisca bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za zdravje gospe Milojke Kolar Celarc na poslansko vprašanje Tomaža Lisca v zvezi s Pravilnikom o službi nujne medicinske pomoči. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 45. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo na odločanje o osmem predlogu sklepa. V skladu s predlogom poslanca gospoda Franca Breznika bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo dr. Petra Gašperšiča na poslansko vprašanje Franca Breznika v zvezi z električno oskrbo. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 45. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Prehajamo še na odločanje o 9. predlogu sklepa. V skladu s predlogom poslanca Mihe Kordiša bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za zdravje gospe Milojke Kolar Celarc na poslansko vprašanje Mihe Kordiša v zvezi z doplačili za dolgotrajno oskrbo. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 44. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem 1. točko dnevnega reda in prekinjam 36. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.