Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospod minister, državni sekretar in drugi predstavniki Vlade, dobro jutro! Pričenjam nadaljevanje 23. izredne seje Državnega zbora Republike Slovenije. Ob tem začetku naj vas spomnim na našega bivšega kolega poslanca Toneta Partljiča, ki je napisal Prispevke k razumevanju slovenskega parlamentarizma, pa je takole rekel: "So nočne ptice in tice, nočne more, nočne ure, a so tudi nočne seje parlamenta, ki so čisto nekaj drugega kot dnevne." Jaz pa ugotavljam, da smo tudi mi naslednje jutro malo drugačni. Ampak kakorkoli že, to priča tudi spisek tistih, ki se ne morejo udeležiti današnje seje, pa mi dovolite, da ga v naslednjih desetih minutah preberem: Anton Anderlič, Roberto Battelli, Samo Bevk od 16.00 ure dalje, mag. Franc Capuder od 18.30 ure dalje, dr. Pavel Gantar do 15.00 ure, Ljubo Germič, Matjaž Han, Feri Horvat, Ivan Jelen, Aurelio Juri, mag. Vasja Klavora, mag. Janez Kramberger, Rudolf Moge od 12.00 ure dalje, moja malenkost [[dr. Marko Pavliha]] od 16.30 ure dalje, Milan Petek, Maria Pozsonec, Srečko Prijatelj, Jožef Školč, Matjaž Švagan, Davorin Terčon in Franc Kangler. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA DOPOLNJENEGA PREDLOGA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2008 (EPA 1095-IV). Za razpravo imamo 6 ur in 29 minut. Dopolnjen predlog proračuna je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem gospodu ministru za finance, dr. Bajuku, ki bo predstavil Dopolnjen predlog proračuna za leto 2008.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Ob predstavitvi Predloga sprememb proračuna za leto 2007 sem detajlno predstavil vse novosti in spremembe, ki jih uvajamo v naslednjem proračunskem letu. Vsebinsko Predlog proračuna za leto 2008 predstavlja nadaljevanje oziroma kontinuiteto s Predlogom sprememb za leto 2007. Na ta način nas Predlog proračuna za leto 2008 še bolj približuje k začrtanim fiskalnim ciljem in omogoča nadaljnje uresničevanje Lizbonske strategije in Strategije za razvoj Republike Slovenije. Zato bom v nadaljevanju na kratko predstavil samo ključne agregate proračuna za leto 2008. Tako kot v pripravi Predloga sprememb proračuna za leto 2007 smo tudi za potrebe priprave Predloga proračuna za leto 2008 prihodke ocenili na podlagi makroekonomskih predpostavk iz spomladanskega poročila za leto 2006, ki jih je pripravil Urad za makroekonomske analize in razvoj v maju 2006. Razlog za uporabo omenjenih makroekonomskih izhodišč je v izbranem tako imenovanem "top-down" pristopu k pripravi proračuna, kjer je v prvi vrsti pomemben in se cilja proračunski saldo ter v načelih zdravega načrtovanja proračunskih prihodkov, ki predvidevajo konzervativno načrtovanje. Precenjene napovedi prihodkov namreč lahko povzročajo med letom uveljavitev težavnih in nepriljubnih ukrepov, saj bi bilo potrebno v cilju zagotavljanja proračunskega salda zmanjševati že dodeljene pravice porabe proračunskih uporabnikom, v nasprotnem primeru pa bi se namreč poslabšal proračunski saldo. Z izborom pomladanskih makroekonomskih izhodišč pri pripravi projekcij prihodkov so na ta način zmanjšana tveganja, ki so posledica negotovosti v gospodarskem, političnem in mednarodnem okolju. V skladu z ugodnimi projekcijami gospodarske aktivnosti so tudi gibanja javnofinančnih agregatov v letu 2008. Tako se trend zniževanja javnofinančnih odhodkov v letu 2008 nadaljuje. V primerjavi z ocenjeno realizacijo za leto 2007 se bodo javnofinančni odhodki v letu 2005 znižali za 0,8% BDP-ja, javnofinančni primanjkljaj pa za 0,1% BDP-ja. Javnofinančni prihodki pa se bodo v letu 2008 znižali za dodatnih 0,7% BDP-ja v primerjavi z letom 2007, kar bo prispevalo k nadaljnjem razbremenjevanju gospodarstva in pripomoglo k povečevanju konkurenčnosti. V Predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2008 je skupaj načrtovanih 7,1 milijard evrov davčnih prihodkov, 400,7 milijonov evrov nedavčnih prihodkov ter 608,9 milijonov evrov prejetih sredstev iz Evropske unije. Skupaj je v letu 2008 predvidenih 8,1 milijarde evrov prihodkov proračuna, kar predstavlja 24% BDP-ja. Delež davčnih prihodkov v BDP-ju se v primerjavi z letom 2007 znižuje. Nova davčna zakonodaja bo prinesla tudi v letu 2008 dodatno razbremenitev pri neposrednih davkih, poleg tega kar smo že - nadaljnjo postopno odpravljanje davka na izplačane plače. Spoštovani! Glede na dosedanje razprave in želje za razumevanje postopka načrtovanja prihodkov še enkrat poudarjam, da predlagani zakon o izvrševanju proračuna ne vključuje nikakršne spremembe glede stopenj davka na dodano vrednost ter da bo Vlada pred morebitnim predlogom o spremembah in dopolnitvah zakona o izvrševanju proračuna za leto 2008 čez leto dni temeljito proučila ocene glede morebitnih sprememb v pričakovanem makroekonomskem scenariju, ponovno proučila pričakovane učinke pri zmanjševanju javne porabe na podlagi ravnokar sprejete zakonodaje ter pričakovane učinke dodatnih sprememb zakonodaje, ki je trenutno še v pripravah ter vse druge možnosti za zagotovitev zadostnih finančnih sredstev v letu 2008, brez da bi bilo treba povišati stopnje DDV-ja. V Predlogu proračuna Republike Slovenije za 2008 je skupaj načrtovanih 8,4 milijard evrov odhodkov, kar predstavlja 24,99% BDP-ja. Spoštovane poslanke in poslanci! Enako kot sem naredil za predlog sprememb proračuna za 2007, želim poudariti: da se v letu 2008 sredstva za gospodarstvo povečujejo za 22,7 glede na sprejeti proračun za leto 2008; da se sredstva za program aktivne politike zaposlovanja v letu 2008 še povečujejo, in sicer v celoti za 44,7% glede na realizacijo v letu 2004, in so načrtovana v znesku 25,5 milijarde SIT. Sredstva na področju znanosti in tehnološkega razvoja se povečujejo za več kot 8 odstotnih točk v primerjavi s sprejetim proračunom za leto 2007; da je pri financiranju terciarnega izobraževanje še bližji ciljni ravni financiranja, ki je 1,3% BDP iz javnih sredstev. Predvideva se tudi dodatno zmanjševanje števila sodnih zaostankov kot posledica nadaljnjega izvajanja programa Lukenda. Ne nazadnje, po načelu plačila za obremenjevanje okolja bo Vlada izvajala posamezne ekonomske instrumente, kot so, na primer, trgovanje s pravicami do emisije, finančna jamstva za namene varstva okolja, skupne naložbe v projekte varstva okolja ter uvedba znaka za okolje in sistema okoljskega vodenja organizacij. Vsi zgoraj navedeni mehanizmi oziroma ukrepi bodo pozitivno vplivali na izboljšanje ekonomske oziroma fiskalne pozicije Republike Slovenije. Tako se bo proračunski primanjkljaj v letu 2008 zmanjšal za 0,1% BDP v primerjavi z letom 2007 in bo znašal 73,5 milijarde tolarjev oziroma 306,6 milijona evrov. Spoštovani! Predstavljene številke in ukrepi pomenijo, da ta Vlada misli resno, ko gre za uresničevanje zastavljenih ekonomskih in fiskalnih ciljev. Dejstva oziroma že realizirane številke v tem letu pa kažejo, da smo resnično na dobri poti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnjeni predlog proračuna je obravnaval tudi Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Starmana, da predstavi poročilo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 23. nujni seji dne 13.11.2006 kot matično delovno telo obravnaval tudi Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2008. Odbor je obravnaval tudi vložene amandmaje posameznih poslanskih skupin, in sicer: poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev z dne 8.11.2006, poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke z dne 9.11.2006 in 10.11.2006, poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije z dne 10.11.2006 ter poslanske skupine Socialnih demokratov z dne 10.11.2006. V razpravi je minister za finance na kratko obrazložil dopolnjen predlog proračuna za leto 2008. Razprava je bila predvsem s strani opozicije dokaj kritična, da je proračun nerealen in da temelji na nerealnih predpostavkah. Vendar so bila mnenja na odboru taka, da že realizacija rebalansa proračuna za leto 2005 kot tudi proračuna za leto 2006 nakazuje, da so postavke, ki smo jih do sedaj planirali oziroma predlogi, ki smo jih dobili, dokaj pravilni in ne odstopajo veliko od načrtov. Veliko časa smo porabili ob postavki DDV-ja v proračunu za leto 2008, ki naj bi bil nerealno velik in naj bi povzročil nujno spremembo stopenj DDV-ja. Seveda tudi tukaj je bilo ugotovljeno in dejstvo je, da smo ravnokar obravnavali tudi predlog sprememb proračuna za leto 2007 in v njem ugotovili, da se DDV zmanjša s planiranih 713 milijard tolarjev na ocenjenih oziroma v spremembah proračuna predlaganih prilivih 679 milijonov tolarjev. Se pravi, da se je znižal za 76 milijonov tolarjev, in za leto 2007 nismo predlagali oziroma Vlada ni predlagala nobene spremembe DDV-ja, ker je struktura prihodkov in odhodkov omogočala, da tega ni bilo potrebno. To je minister velikokrat pojasnil in jaz tudi verjamem, da v naslednjem letu ne bodo potrebne spremembe DDV-ja in da se bo na enak način postopalo, kot se je tudi pri spremembah za leto 2007. Bile so tudi kritične oziroma skeptična predvidevanja glede planiranih sredstev iz Evropske unije glede koriščenja, vendar tudi tukaj se zadeve hitro izboljšujejo in računamo, da bodo sredstva koriščena v enakem obsegu, kot je v predlogu proračuna za leto 2008. Od 52 amandmajev odbor ni sprejel nobenega amandmaja, kar pomeni, da se strinja na nek način s predlogom, ki ga je posredovala Vlada. Mogoče na koncu še par številk, o čem govorimo. BDP v letu 2008 je 33 milijard 793 milijonov evrov, od tega bomo porabili 14 milijard 725 milijonov evrov v skupnih vseh blagajnah javne porabe, kar je 43,3% bruto domačega proizvoda, od tega je proračunska poraba 8 milijard 445 milijonov evrov, pokojninska blagajna 4 milijarde 310 tisoč evrov, potem je zdravstvena blagajna 1 milijard 935 in še občinska 1 milijarda 735 milijonov tolarjev. To je to, o čemer govorimo, s čimer razpolagamo, še vedno je pa verjetno ta znesek 43,3% še zmeraj previsok delež javne porabe, kljub temu da je zadovoljivo, da je primanjkljaj planiran samo v višini 0,8% BDP-ja. Predlagam, da se ta proračun sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi ima besedo gospod Potrč v imenu Socialnih demokratov.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Dopolnitev predloga proračuna predstavlja le minimalne spremembe glede na prvotni predlog in ne daje odgovorov na vrsto dilem in vprašanj, ki smo jih postavljali že ob dosedanjih razpravah. Nekatere spremembe in nespremenjenega skupnega obsega so sicer po naši oceni lahko pozitivne. Recimo, večji obseg sredstev za domove za starejše in več sredstev za državne ceste, toda to je praktično skoraj vse. Istočasno in mnogo bolj pa je zaskrbljujoče zmanjševanje sredstev za socialne transfere, saj ni trdnih zagotovil, da le-ti ne bodo potrebni oziroma da ne bodo grozili položaja socialno ogroženih. Argument, da bo del dosedanjih socialnih transferov nadoknaden z višjo stopnjo zaposlenosti, je namreč lahko tudi na trhlih nogah tako glede domače politike kot tudi glede napovedi, ki jih dajejo organi Evropske skupnosti. Napovedi gospodarske rast in zaposlenosti za dve leti, za leto 2007 in 2008 namreč niso izključno in samo rožnate. Zato obseg sredstev za aktivne programe zaposlovanja po naši oceni ni zadosten in lahko povzroči dodatne probleme, še posebej, ker se povečuje nezaposlenih mladih in težko zaposljivih starejših oseb. Eni in drugi izgubljajo s tem perspektivo in ne rešujejo svojih problemov. Brez kakovostnih delovnih mest, to pa poleg tržne usmeritve in boljšega dela podjetij lahko pomagajo tudi ukrepi aktivne politike zaposlovanja, lahko prihaja do napačnega razumevanja prožnosti dela, kakor ga ponuja minister za delo in socialno; namreč, takšno, da se je zelo olajšalo odpuščanje, da pa ni nobenih dovolj konkretnih ukrepov, po katerih bi se zagotavljala tudi nova delovna mesta, ustrezno nadomestilo za nezaposlene v času, ko se pripravljajo za novo zaposlitev, in hitra nova zaposlitev. Za tistega, ki čaka mesece in mesece in mnogokrat tudi leta in leta, lepe besede o prožnosti trga dela namreč ne pomenijo veliko. Glede realnosti proračuna za leto 2008 je celo bolj kot pri proračunu za leto 2007 odprtih vrsta vprašanj in tveganj. Pri proračuna za leto 2008 bodo prisotne posledice vstopa v evro območje. Tega se veselimo in dolgoročno bo brez dvoma prineslo koristi, toda glede kratkoročnih učinkov so tudi določene negotovosti. Že pri načrtovanju odhodkov za nekatere zelo pomembne namene - za razvoj, konkurenčnost, zaposlovanje, socialno državo - je očitno, da bo to tudi volilno leto, da bomo v tem letu predsedovali EU in česar ne bomo storili v teku enega leta od danes dalje, praktično ne bo več mogoče storiti. Pri dohodkih proračuna za leto 2008 je torej več neznank in negotovosti kot za leto 2007. Nova davčna zakonodaja je med njimi; učinki ali negativne posledice dohodnine; kakšen bo dejanski učinek davka od dohodka pravnih oseb; nesporno pozitivno, vendar za proračun zavezujoče znižanje davka na plačilno listo. Vse to bo v letu 2008 pomenilo večji izpad prihodkov kot v letu 2007. Iz dopolnjenega predloga proračuna pa ni jasno, kako misli Vlada zakrpati to luknjo, da uravnovesi proračun v globalu oziroma ali se da proračunski primanjkljaj zagotoviti brez jasnih namenov, kje in kako, in ali se da na ta način zagotoviti tudi nujne razvojne in socialne cilje. Prostora namreč celo veliko za rešitev teh vprašanj ni. Ob dosedanjih ukrepih in predvidevanjih ni videti realnih namer Vlade za varčevanje in zmanjševanje izdatkov javne porabe za dve odstotni točki, čeprav je bil to njen paradni konj ob napovedi in ob vsakoletnih obljubah, kaj se bo pomembnega storilo. Prav gotovo bo imela izgovor in deloma tudi upravičen odgovor, da mora v naslednjem letu celo dodatni zaposlovati zato, da bo lahko opravila svoje obveznosti ob predsedovanju in bo na tej točki še težje zagotoviti te cilje. Na vzdržnost in stabilnost javnih financ vztrajno opozarjajo mednarodne ustanove EU, pa tudi Mednarodni denarni sklad. Če ne bo odločnejših ukrepov pri varčevanju, še dodatno visi v zraku grožnja za povečanje davka na dodano vrednost, ki ga Vlada v dopolnjenem predlogu proračuna ne izključuje. Nesporna in dokaj enotna pa so opozorila doma in v tujini, da če do tega pride, da bo povečani DDV imel vrsto negativnih in skoraj nikakršne pozitivne posledice. Pozitivna bo le na formalni fiskus, negativna pa na gospodarski in socialni položaj državljank in državljanov, pa tudi podjetij. Tudi za leto 2008 ostaja problem še vedno velika negotovost in pripravljenost, sposobnost naše države za čim večje koriščenje sredstev EU, in to za dejavnosti, ki so najbolj pomembne za kvaliteten gospodarski in socialni razvoj. Kljub izboljšanju koriščenja v oktobru, zlasti na račun kmetijstva in vnaprej zagotovljenih plačil, teh zagotovljenih plačil pa v prihodnje ne bo več, s stanjem pripravljenosti Vlade za boljše koriščenje ne moremo in ne smemo biti zadovoljni. To potrjuje tudi informacija iz vladnih krogov, saj bodo po 1.1.2007 v okviru nove finančne perspektive na razpolago sicer res znatno večja sredstva, toda potrebna bo tudi naša boljša organiziranost v vsakem pogledu, da bi jih lahko zagotovili. Imamo pa informacije, ne posamične, da bežijo ali pa da Vlada naganja dobre in izkušene kadre za realizacijo na evropskem denarnem in razvojnem področju in da pravzaprav ni nikogar več, ki bi to uspel uspešno nadoknaditi. Tudi za leto 2008 ostaja odprto vprašanje, ali Vlada v proračunu zagotavlja sredstva za uresničevanje nacionalnih razvojnih projektov, ki naj bi zagotovila, tako trdi Vlada, nov razvojni preboj. Če tega ne bo, bo ta resolucija, tako kot nekateri opozarjamo lahko ostala res namesto razvojne usmeritve veliko razočaranje in zavajajoča predvolilna potegavščina. Pri obravnavi in sprejemanju sprememb proračuna za leto 2007 in dopolnjenega proračuna za leto 2008 ne moremo mimo načina obravnave in sprejemanja teh dokumentov. Dejstvo, da so bili za obravnavo tako pomembnih dokumentov izjemno kratki roki, da smo tudi delo v Državnem zboru organizirali tako, da je bilo čim manj možnosti za kvalitetno razpravo, da še nikoli ni bilo takšnega razkoraka med odločanjem in zavračanjem vsega, kar je predlog iz vrst opozicije, da je nedvomno, pa so si vladne stranke razdelile bonbončke in kolače, po svojih političnih interesih. Vse to potrjuje našo upravičeno zaskrbljenost nad vsebino in kvaliteto proračuna in tudi nad tem, kako je bil pripravljen. Zato pričakujemo, da bo ob takšnem proračunu koalicija sposobna zagotoviti tudi njegovo formalno sprejetje, ne pa, da bo prav tukaj iskala naše sodelovanje. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Testen v imenu Nove Slovenije.
Spoštovani predsedujoči, lep pozdrav ministrici in ministrom s sodelavci, poslanke in poslanci! Tudi dopolnjeni predlog proračuna za leto 2008 po oceni poslanske skupine Nove Slovenije sledi ciljem strategije razvoja Slovenije. Zagotavlja pogoje za večjo gospodarsko rast in konkurenčnost ob izboljševanju kakovosti javnih financ. V poslanski skupini Nove Slovenije ugotavljamo, da tem ciljem sledijo tako prihodki kot odhodki. Javnofinančni primanjkljaj globalne bilance javnega financiranja, ki zajema državni proračun, blagajno zdravstvenega in pokojninskega zavarovanja, ter občinske proračune, se za leto 2008 ocenjuje na 0,8% bruto družbenega proizvoda. V poslanski skupini Nove Slovenije odločno zavračamo očitke, da predlagana proračunska dokumenta ne bosta vzdržala pritiska in se bo javnofinančni primanjkljaj povečal. Dejstvo je, da je njegova povprečna vrednost v mandatu sedanje Vlade bistveno nižja od predhodnih obdobjih in bistveno pod mejo, ki jo dopušča Pakt stabilnosti in rasti. Predvideno zmanjšanje progresivnosti dohodnine bo omogočilo pospešene rasti zasebne potrošnje za okoli tri desetnike odstotne točke, pri tem pa se bo še vedno gibala v makroekonomsko vzdržnih okvirjih in ne bo povečala tveganja za pregrevanje gospodarstva. Sprememba Zakona o davku od dohodka pravnih oseb, ki postopoma znižuje stopnjo davka s 25% na 20% v obdobju do leta 2010, bo pozitivno vplivala na krepitev investicij. Na investicijsko aktivnost in tudi zaposlovanje pa bo še naprej pozitivno vplivala postopna odprava davka na izplačane plače, ki bo leta 2009 dokončno ukinjen. Javnofinančni odhodki za leto 2008 so ocenjeni na 43,28% bruto družbenega proizvoda in so v primerjavi z letom 2005 nižji za 1,16%. Predlagani odhodki v višini 2.023 milijard tolarjev oziroma 8 milijard 445 milijonov evrov so glede na leto 2007 nominalno res večji za 4,4%, se pa delež odhodkov državnega proračuna v bruto družbenem proizvodu znižuje za 0,5% točke. V korist hitrejšega in bolj usklajenega razvoja države se spreminja tudi njihova struktura. Naj izpostavim samo najpomembnejše. Sredstva za gospodarstvo se v letu 2008 povečujejo za 22,7% najbolj v delu, ki se nanaša na povečanje konkurenčnosti. Tako bo Ministrstvo za gospodarstvo po ocenah za leto 2008 razpolagalo z 9,6 milijarde tolarjev za programe konkurenčnosti. Povečujejo se tudi sredstva za spodbujanje podjetništva, prenos tehnologij in novih podjetij. Glede na to, da je turizem panoga z izjemnim multiplikativnimi učinki, je posebna pozornost v okviru tega ministrstva namenjena turizmu, konkretno povečanju prepoznavnosti Slovenije in njene turistične ponudbe. Že od leta 2004 se vsako leto povečujejo sredstva v znanost in tehnološki razvoj. Skupno bodo ta sredstva v letu 2008 tako večja za 62% točk. S takšno intenzivnostjo predlagatelj zasleduje cilj Lizbonske strategije, da bi v letu 2010 namenili iz javnih sredstev 1% BDP-ja za raziskave in razvoj. Kot vemo, doseganje tega cilja ni pomembno zgolj zaradi strategije sodelovanja univerze in gospodarstva, ampak in predvsem zaradi povečanja konkurenčnosti našega gospodarstva na mednarodnih trgih. Dejanske številke povedo, da se v skupnem za namene znanosti in tehnološkega razvoja namenja v letu 2008 162 milijonov evrov. Posebej želimo izpostaviti program Lukenda. Da bi odpravili sodne zaostanke, je med drugim potrebno povečati tudi število sodnikov in strokovnih delavcev. V prihodnjih dveh letih bo tako dodatno zaposlenih 170 sodnikov in 750 strokovnih sodelavcev, izboljšala se bo informatizacija in drugi pogoji za delo. Ministrstvu za pravosodje se je za te namene v letu 2008 zagotavlja 4 milijarde tolarjev. Področje gradnje in vzdrževanje državnih cest bo do leta 2008 na povprečni ravni prejelo več kot 100% več sredstev glede na obdobje 2000-2005. Konkretno na postavki investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest vidimo, da se v letu 2007 pravice porabe zvišujejo za dobrih 14 milijard tolarjev in nadalje v letu 2008 še za okoli 12 milijard tolarjev. Prav tako se bistveno zvišujejo sredstva, namenjena investicijski dejavnosti na železniški infrastrukturi, saj bodo glede na ocene zvišana s 597 milijonov v letu 2006 na 10 milijard v letu 2008. Podobno se bistveno več sredstev namenja financiranju občin. S Predlogom zakona o financiranju občin bodo skoraj vse občine deležne zvišanje sredstev glede na veljavni zakon. Iz državnega proračuna se občinam zagotavlja finančna izravnava, ki predstavlja sredstva, ki se v posameznem proračunskem letu dodelijo občini, ki s prihodki, določenimi z zakonom, ne morejo financirati svoje primerne porabe. Spremenjeni sistem financiranja občin zmanjšuje odvisnost večine občin od državnega proračuna, ker se višina finančne izravnave znižuje, povečuje pa se financiranje iz davčnih virov, ki pripadajo občinam. V prehodnem obdobju petih let po uveljavitvi zakona se bo z nižanjem deleža lastnih prihodkov občin, ki se poleg finančne izravnave namenjajo za financiranje primerne porabe občin, povečal delež odstopljenih prihodkov. Sprememba sistema financiranja občin bo vplivala na prihodke, pa tudi na odhodke državnega proračuna. Za leto 2008 je ocenjeno, da bodo prihodki državnega proračuna manjši za skoraj 52 milijard tolarjev ali 216 milijonov evrov, hkrati pa bodo manjši načrtovani odhodki državnega proračuna, namenjeni finančni izravnavi, za 51 milijard tolarjev ali 213 milijonov evrov. Namenjajo se jim dodatnih 3% sredstev primerne porabe za investicije v javno infrastrukturo. Do leta 2012 se bo ta odstotek povišal na 6%. V poslanski skupini Nove Slovenije z zadovoljstvom ugotavljamo, da se sredstva, namenjena občinam, konstantno zvišujejo že od leta 2005, ko je bil prvič zvišan znesek primerne porabe za kar 10%. Tako se skuša odpraviti neskladje med občinam naloženimi nalogami in sredstvi za njihovo izvajanje. Iz obrazložitve predlagatelja je razvidno, da je Vlada sprejela sklep in pooblastila ministra za notranje zadeve, da pri Svetu priglasi pripravljenost Republike Slovenije za prevzem schengenskega režima. Testna evalvacija kopenskih, morskih, zračnih mej in zaščite podatkov, ki je bila izvedena v začetku leta 2006, je pokazala, da je Republika Slovenija dobro pripravljena na področju pravnega reda Evropske unije in schengenskega zakonika, da pa mora stanje na področju opremljenosti, infrastrukture in kadrovskih resursov še izboljšati. V skladu z navedenim je dolgoročni cilj glavnega programa in vseh projektov v okviru le-tega popolna pripravljenost Republike Slovenije za vstop v schengensko območje, predvideno v rokih na vseh področjih. Za ta namen se v letu 2007 namenja iz proračuna 135 milijonov evrov in v letu 2008 49 milijonov evrov. Ker veliko vloženih amandmajev predlaga zmanjšanje sredstev za obrambo, naj omenim, da se v poslanski skupini Nove Slovenije zavedamo zaveze Slovenije ob vstopu v Nato, da bo do leta 2008 namenila 2% BDP za obrambne izdatke. To je bila odločitev takratne Vlade zaradi kompleksnosti učinkov, med drugim tudi udeležbo v znanstvenih, tehnoloških in informacijskih tokovih najbolj razvitega dela sveta, nizko stopnjo tveganja za tuja neposredna vlaganja ter ekonomsko sodelovanje z najbolj razvitimi državami. V poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo dopolnjen predlog proračuna tudi v tem delu in posledično ne moremo podpreti drugih predlaganih amandmajev. V poslanski skupini Nove Slovenije se zavedamo, da je sprejemanje proračuna ena najpomembnejših nalog Državnega zbora. Jesensko poročilo v scenariju gospodarskih gibanj po letu 2008 ocenjuje, da bo celovita izvedba predvidenih ukrepov reforme omogočala preboj na višjo razvojno raven. Čeprav se bo pospešena gospodarska rast relativno umirila, pa lahko ob optimalnem uresničevanju gospodarskih in socialnih reform pričakujemo novo raven potencialne rasti BDP. Ta pa bo državi Sloveniji omogočil dosedanje strateškega cilja, večje blaginje in kakovosti življenja vseh Slovencev in Slovenk. V tej luči v poslanski skupini Nove Slovenije izrekamo podporo dopolnjenemu predlogu proračuna za leto 2008.
K besedi vabim gospoda Bajca v imenu Slovenske ljudske stranke.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, gospodje ministri, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi, dobro jutro in dober dan, kljub dvem, trem uram, ki smo jih uspeli prebiti verjetno tako ali drugače od prejšnje točke dnevnega reda. Predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2008 je v marsičem podoben predlogu sprememb proračuna za leto 2007, ki smo ga obravnavali včeraj oziroma danes v zgodnjih jutranjih urah. Tudi za proračun 2008 velja, da je pri njegovi pripravi in sprejemanju zelo veliko želja, zmeraj pa premalo sredstev. Predlog proračuna za leto 2008 ocenjujemo kot kompromis, ki predstavlja optimalno rešitev z vidika proračunske vzdržnosti in stabilnosti razvoja države. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ugotavljamo, da Predlog proračuna za leto 2008 sledi temeljnim usmeritvam strategije razvoja Slovenije, ki je bila sprejeta v letu 2005. Proračun tako po našem mnenju sledi tudi cilju hitrejšega gospodarskega razvoja Slovenije. Sledi zagotavljanju učinkovitejše in cenejše države oziroma državne uprave, kar je nedvoumno pomembno zlasti z vidika varčevanja proračunskih sredstev ter prerazporeditev teh sredstev v investicijske in razvojne programe, kar se po našem mnenju vsa sredstva, namenjena za razvoj gospodarstva, izboljšanje prometne infrastrukture na vseh področjih kot tudi sredstev, ki se namenjajo lokalnim skupim za realizacijo njihovih razvojnih programov. Tudi pri pripravi Predloga proračuna za leto 2008 je po našem mnenju Vlada sledila cilju zmanjšanju javnofinančnega primanjkljaja. Nadaljnje zadolževanje države se zmanjšuje, primanjkljaj državnega proračuna bo tako za leto 2008 znašal le 0,8% BDP, kar pomeni še dodatno desetinko odstotka manj, kot je do sedaj. V tej predstavitvi ne bi želel ponavljati in izpostavljati našega pogleda na tista področja proračuna, ki sem jih omenil že včeraj oziroma danes. Tudi proračun za leto 2008 namreč sledi podrobnim usmeritvam kot včeraj obravnavani proračun za leto 2007. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je predlog proračuna za leto 2008 razvojno naravnan, iz tega razloga ga bomo tudi podprli. Radi bi pa poudarili, da bo verjetno potrebno proračun za leto 2008 ustrezno prilagoditi zlasti v primeru, da bodo učinki davčne reforme, ki smo jih sprejeli na prejšnji seji Državnega zbora, v naslednjem letu mogoče imeli drugačne finančne učinke od pričakovanih. Toda to možnost v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke dopuščamo in bo seveda možno proračun popraviti čez eno leto, ko bomo obravnavali, verjetno vsaj, in sprejemali spremembe proračuna za leto 2008. Pri obravnavi tega proračuna se seveda postavlja zlasti vprašanje, kaj se bo zgodilo, če ne bo zagotovljenih dovolj javnofinančnih dohodkov. Večkrat je bilo slišati predvsem iz opozicijskih strank, da bo Vlada v tem primeru zagotovo povečala stopnjo davka na dodano vrednost. Naj na tem mestu še enkrat poudarim, da verjamemo zagotovilo ministra za finance kot tudi Vlade, da do dviga stopnje DDV-ja ne bo prišlo, čeprav zakonska podlaga za to obstaja že v veljavni zakonodaji. Menimo torej, da je Predlog proračuna za leto 2008 sprejemljiv in da zasleduje prave cilje. Iz tega razlogov ga bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke tudi podprli. Podprli pa bomo tudi vse usklajene amandmaje na matičnem delovnem telesu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peče v imenu Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni. Minister Bajuk je ob svoji uvodni predstavitvi dejal: "Resnično smo na dobri poti." V Nacionalni stranki žal v te besede ne moremo verjeti, saj na podlagi akta, ki je danes pred nami, in seveda aktov, ki spremljajo Proračun Republike Slovenije za obdobje leta 2008, ne kaže na to, da bi bila Slovenija na dobri poti. Roko na srce, ne glede na besede iz ust predsednika Vlade v predstavitvi proračuna za 2007 in ministra za finance za proračun za leto 2008 je dejstvo, da Vlada Republike Slovenije še vedno ne uporablja davčnih instrumentov selektivno. Da je davčna politika v okviru naše države, v okviru Ministrstva za finance, ne nazadnje Vlade Republike Slovenije še vedno izjemno toga in izjemno negativno uperjena napram državljankam in državljanom. Zato govoriti o gospodarski rasti kot zrcalni sliki oziroma trenutni odmevni sliki na obdobje investicij je neumestno. Po naši oceni se v poračunu Republike Slovenije, kar izhaja iz številk v okviru tega akta, zmanjšujejo spodbude za investicije; poudarjam, se zmanjšujejo spodbude za investicije. Investicije so enostavno podvržene previsokim davčnim bremenom in seveda iz tega naslova lahko pričakujemo, da jih bo v prihodnjih letih manj. In vsi, ki se vsaj malo spoznamo na makroekonomijo, lahko z zagotovostjo trdimo, da v kolikor se bodo zmanjšale spodbude za investicije, bo seveda prišlo do prerazporeditve sredstev in s tem do manjših učinkov na investicije, kar pa posledično pomeni, da se bo spremenil tudi tisti glavni makroekonomski kazalec ali pa instrument, katerega oziroma kateri polni usta ali pa bolje rečeno besede predstavnika vlade in ki v dani situaciji kaže dobro. Vprašaj pa je, kako bo. To je seveda gospodarska rast. Hočem vam povedati, da so spodbude za investicije v razmerju z gospodarsko rastjo in iz naslova zmanjševanja investicij ne moremo pričakovati, žal, gospodarske rasti v visokem trendu, kot jo je prikazal minister za finance. Enostavno, ti dve stvari pač ne gresta skupaj. Iz tega naslova se seveda bojimo za prihodnost javnih financ v okviru naše države. Dovolite pa, da se dotaknem predvsem Predloga proračuna Republike Slovenije v okviru splošnega dela. Večkrat je bilo rečeno, tudi danes tokom predstavitve, ne nazadnje pa v zadnjih 14-ih dneh, o tako imenovanih davčnih prihodkih. Torej tistih prihodkih, ki hočeš nočeš bremenijo vsakega slehernega izmed nas, naj se le-ta nahaja v obliki fizične, pravne osebe, kakorkoli. In v kolikor se seveda ne poravna davčne obveznosti, sledi sankcija. Iz tega naslova je seveda za povedati in poudariti, da je to eden izmed najlažjih virov Proračuna Republike Slovenije, da se enostavno, po domače povedano, nabijejo davčne stopnje, da se uvedejo novi davki in skozi ta način, da se polni potratna država ali bolje rečeno potratna Vlada. Iz številk, ki izhajajo iz Predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2008 in te številke ali pa zneske v evrih je seveda pripravila Vlada Republike Slovenije, konkretneje Ministrstvo za finance, izhaja, da se bodo tako imenovani davčni prihodki v razmerju do nedavčnih samo še poviševali. Prav tako v celotni strukturi davčnih prihodkov. Iz razlike ocene realizacije za letošnje obdobje, torej v letu 2006, izhaja, da imamo davčnih prihodkov iz tega naslova za 6 milijard 665 milijonov evrov. In v predlogu Proračuna Republike Slovenije za leto 2008 bo to znašalo oziroma bo ta znesek, torej davčnih prihodkov, krepko prekoračil 7 milijard evrov. To pomeni, da nam je Vlada Republike Slovenije v tej fazi povečala davčne prihodke, s tem pa bremenitve naših državljanov in državljank za preko 6,7%. Vlada v okviru svojega akta nakazuje na manjšo spremembo v višini davčnih prihodkov, in sicer samo v višini 4,9%. Zakaj prihaja do bistvene razlike med povečanjem 4,9% davčnih stopenj in med 6,7%? Zaradi tega, ker Vlada Republike Slovenije kot primerjalno oziroma osnovno izhodišče obravnava predlog sprememb proračuna za 2007 in ne realizirane slike v letu 2006. Ob tem je za poudariti, da bo bistveno indeksacija v negativni smeri za državljane in državljanke in v pozitivni smeri za Vlado Republike Slovenije deležna kontna postavka 704, kar z drugimi besedami pomeni davek oziroma davek na dodano vrednost, ki se bo povečal za, indeksacijo govorim, 11,9%. No, prav zanimivi pa so tako imenovani nedavčni prihodki, ki v primerjavi z davčnimi prihodki stagnirajo oziroma njihova rast zaostaja za tako imenovanimi davčnimi prihodki. No, iz tega naslova je, vsaj za nas, zelo zanimivo vprašanje, kaj se dogaja s prihodki od udeležbe na dobičku in dividend javnih podjetij, javnih skladov in javnofinančnih inštitucij glede na to, da na tem kontu prihaja do manjka oziroma je indeks pod 100; z drugimi besedami, za cca 8% manj finančnih sredstev kot v preteklem obdobju. Seveda odgovora na to sta lahko dva, ali naj bo to posledica prodaje državnega premoženja, ne nazadnje sprejemate tudi odlok o prodaji državnega finančnega in pa stvarnega premoženj, ali je to slabo vodenje, slab menedžment vladnih kadrov v okviru teh podjetjih, v katerih ima država, Vlada Republike Slovenije svoje predstavnike. Ampak, v kolikor je odgovor na moje vprašanje zakaj pomanjkanje sredstev na tem področju, da je to prodaja, potemtakem me zanima, kako to, da prihodki iz naslova prodaje ne dosegajo realizacije višje kot v preteklih letih, kajti dejstvo je, vsaj tako je Vlada Republike Slovenije zapisala, da so prihodki od prodaje v koeficientu 100, torej nespremenjeni. Iz tega naslova se nam zdi, da v kolikor Vlada Republike Slovenije zasleduje enostaven cilj, da se pusti tako imenovane nedavčne prihodke pri miru in ne skrbi za visoko udeležbo na dobičku oziroma samo na udeležbo na dobičku ali po drugi strani prihodek iz naslova dividend v okviru vrednostnih papirjev in je tu kratko malo ne skrbi, zakaj 8% manjko, po drugi strani pa to nadomešča in krepko presega z uvajanjem novih davčnih bremen za naše državljane nesprejemljivo. No, ampak vsaj v Nacionalni stranki smo prepričani, da je treba grajati vse tisto, kar je slabo oziroma kar je katastrofalno, po drugi strani pa izpostaviti vsaj tisti del proračuna, ki nakazuje na nekaj malo svetlejšega v vsem tem kupu negativnih stvari. Na podlagi tega pozdravljamo indeksacijo iz naslova prejetih sredstev Evropske unije, predvsem kar se tiče področja strukturne politike, kohezijske politike in ne nazadnje ostalih prejetih sredstev iz proračuna Evropske unije. Res je, da so ti indeksi - po vrsti jih bom naštel - 140,6, 140,4 in 71 oziroma 171 zgolj predvidena sredstva oblikovanega prispevka iz okvira finančnih sredstev Evropske unije. Iz tega naslova želimo javnim financam Republike Slovenije in vsem uporabnikom, da bo do tega črpanja resnično tudi prišlo. Ampak to je izključno le en segment proračuna Republike Slovenije. Da pa bom lažje govoril, pa dovolite, da te segmente opredelim tako, kot jih je Vlada Republike Slovenije zapisala na enem izmed številnih listov, ki spremljajo osnovni javnofinančni akt. Za 7 milijard in še nekaj imamo tako imenovanih davčnih prihodkov, za 400 milijonov imamo tako imenovanih nedavčnih prihodkov, torej v okviru davčnih prihodkov sem govoril o milijardah, tokrat v mnogo manjših zneskih. Kapitalski prihodki, donacije in transferni prihodki so v tej višini označeni s številko 13 in prejeta sredstva iz proračuna Evropske unije s številko 608, kar pomeni, da iz tako imenovane obljubljene Evrope navkljub povečanju za 40% iz prvega vira, iz drugega vira za 40,2% in iz tretjega vira, torej ostalih sredstev, 70%, še zmeraj ne dosega niti 8% tako imenovanih davčnih prihodkov, torej tistih sredstev, ki bremenijo naše državljanke in državljane. Pri tem pa mislim, da je izjemno pomembno, vsaj v dani situaciji, ustaviti se pri tistem vam neljubem pogovoru, torej davku na dodano vrednost. Dovolite, da preberem iz okvira Proračuna Republike Slovenije, in sicer obrazložitve Splošnega dela predloga za leto 2008, pod podpoglavjem Posredni davki. Zakaj bi rad to prebral - zaradi tega, ker sem slišal marsikaterega govornika pred menoj, da smo dobili zagotovilo Vlade. Dobili smo zagotovilo Vlade, pravite, ki pravi oziroma trdi, da ne bo prišlo do povečanja DDV. Ni dolgo nazaj, mislim, da približno 20 dni, ko sem osebno spraševal predsednika Vlade, gospoda Janeza Janšo, o prihodnosti davčnih bremen za naše državljane. Odgovor je bil, da Vlada Republike Slovenije ni posredovala v parlament niti enega akta, ki bi opredeljeval povečanje stopnje DDV. Minister za finance je bil nekoliko bolj pazljiv pri svojih izjavah. Dovolite, da vsem vam preberem stran 5, vsem tistim, ki hočete spremljati moje besede, in sicer tri vrstice, kolikim je namenjen davek na dodano vrednost. Povečanje davka na dodano vrednost je v materialu, ki smo ga dobili in ki je izjemno velik, obsežen, obsega le tri vrstice. Te se glasijo: "V Predlogu proračuna za leto 2008 je načrtovanih 3 milijarde 172" in tako dalje, "evrov prihodkov iz naslova davka na dodano vrednost, kar je nominalno za 11,9% več kot leto poprej. Torej, več kot leta 2007. In v nadaljevanju Vlada Republike Slovenije pravi: "Z dvigom znižanje DDV stopnje z 8,5% na 9% in standardne stopnje z 20% na 21% se bo" - trdilna oblika, "kompenziralo znižanje davkov od davka od dobička pravnih oseb". Vlada Republike Slovenije na temu mestu seveda priznava, da bo prišlo do dviga DDV-ja v letu 2008. In ne nazadnje podlago za to, spoštovane poslanke in poslanci, ste jim dali ravno vi s sprejemom Zakona o DDV-ju - mislim, da je 145. člen -, ki določa avtonomno, ali pa izpustimo besedo avtonomno, ampak samo pravico razpolaganja z DDV-jem. Nekoč, v starem Zakonu o davku na dodano vrednost - mislim, da se je nahajala ta vsebina v 65. členu. S tega mesta sem vas dolžan še enkrat opozoriti, da ravno ljudje, ki danes sestavljajo Vlado Republike Slovenije, so nekoč bili v opoziciji. In ravno ti so skozi amandmajsko obliko skušali vplivati na osnovni predlog zakona o davku na dodano vrednost in z amandmajem, s prvopodpisanim gospodom Janezom Janšo, izničiti možnost Vladi Republike Slovenije, da dviguje davek na dodano vrednost. Gospodje, to kar ste delali, če se ne motim, leta 1999, danes delate ravno kontra. Ne da ni bil sprejet amandma poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, ki bi omogočal, da bi ljudje vedeli, kateri davki in kolikšni davki jih čakajo v prihodnjem obdobju - to se zavrgli; celo več, zapišete nekaj, predsednik Vlade, seveda, izjavlja popolnoma drugo. Še enkrat, da poudarim, koeficient na postavki davka na dodano vrednost 11,9%, seveda, predstavlja ravno znesek znižanja nižje in srednje ali višje, kakorkoli hočete, obstoječe stopnje davka na dodano vrednost - še enkrat poudarjam - z 8 in pol odstotka na 9 odstotkov in seveda standardne stopnje z 20 na 21%. Vsi pa vemo, kaj vse v življenju spremlja DDV. Toliko o tej povišani stopnji davka na dodano vrednost ter o vladnih ukrepih za zvišanje rodnosti, za zmanjševanje stanovanjske problematike, za povečanje drobnega gospodarstva, obrti in vsega. Enostavno, z davkom kot ga uvajate v prihodnjem letu, katerega znesek in sistem pobiranja je opredeljen v Zakonu o proračunu, Zakonu o izvrševanju proračuna in ne nazadnje seveda tudi Zakonu o DDV-ju. S tega mesta se mi seveda zdi, vsaj nam v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, nesprejemljivo dvoje. Prvič to, da ste pristali na igro Vlade Republike Slovenije vi, spoštovane poslanke in poslanci vladajočih strank, po dvigu davčnih bremen v prihodnjih letih. In drugič je nesprejemljivo to, da še zmeraj tajite dejansko to, kar je zapisano v predlogu proračuna za leto 2008 in kar je podpisano s strani vladnih predstavnikov. Dovolite, da se dotaknem v tem izvajanju še dveh stvari. In sicer, na začetku me je prav tako kot beseda ministra za finance "resnično smo na dobri poti" - ja, v kolikor zasledujemo 100% davčno ali pa fiskalno obremenitev državljanov in državljank, bi to držalo - tudi ena izmed predstavitev s strani Vlade Republike Slovenije o vzdržnosti javnofinančnega akta, ki je danes pred nami. Torej, predstavnik Vlade je trdil o vzdržnosti tega akta. Ampak naj vam s tega mesta povem, da si kabinet predsednika Vlade, torej gospod Janez Janša, povečuje finančna sredstva za preko 10%, da si v okviru tako imenovanih vladnih služb - in vsi vemo kam spadajo vladne službe - povečujejo finančna sredstva za preko 30%. Ne bom se spuščal v posamezna ministrstva. Verjamem, da je vsem tistim, ki spremljajo in pa poznajo Proračun Republike Slovenije, njegovo strukturo, to dovolj jasen podatek, da nihče v tej državi, v kolikor hoče, da kredibilno bi izzvenele njegove besede, ne more govoriti o vzdržnosti. Dotaknil pa bi se še treh proračunskih postavk, in sicer ministrstva za obrambo, kjer nam je bilo, kar sem tudi včeraj že povedal, zato danes ne bom o tem govoril, v obdobju agitiranja ali pa bolje rečeno agipropovstva za vstop v vojaško povezavo Nato nič kolikokrat v tej dvorani, preko medijev in preko vseh prenašalcev ali oblikovalcev javnega mnenja rečeno, da bo Slovenija z vstopom v Nato imela več sinergijskih učinkov; in eden izmed njih, na katerih se je gradilo, je tudi zmanjševanje sredstev za obrambo. Temu ni tako, sredstva za obrambo v okviru Ministrstva za obrambo se krepko povečujejo v prihodnjih letih, in sicer za več kot 16%. Prav zanimivo iz tega naslova pa je, da imamo marsikatero drugo institucijo, ki ne dosega niti 100% oziroma kar ne dosega niti lanskega nivoja prejetih sredstev. Ampak s tega mesta dovolite, da izpostavim tudi Ministrstvo za pravosodje, kateremu Vlada Republike Slovenije namenja dodatna sredstva. Večkrat okoli tega je bilo mnogo izrečenega, predvsem glede zakona o sodiščih, zakona o sodniški službi, različnih projektov, ki naj bi zmanjševali sodne zaostanke. Ampak kadarkoli potem vladni predstavnik, naj si bo minister ali predsednik Vlade govori o tako imenovanih sodnih zaostankih, vedno poudarja, da je v preteklem letu prišlo do zmanjševanja le teh. Drži, ampak bodimo toliko korektni in povejmo, zakaj je prišlo do zmanjševanja le teh. Zaradi tega, ker statistika sodnih zaostankov se v okviru te vlade vodi na en zelo čuden način, in sicer na podlagi števila sodnikov. Kolikšen je sodni pripad zaostankov za posameznega sodnika. Vsi pa vemo, da je Slovenija krepko povečala število sodnikov in torej ni vprašanje učinkovitosti sodnega sistema, torej vprašanje, da se bolje sodi, kvalitetnejše, v razumnem roku, ampak je odgovor na dlani. Ni prišlo do zmanjšanja sodnih zaostankov, prišlo je do povečanja sodnikov v naši državi. Sodni zaostanki so še zmeraj enaki, samo ključ, s katerim prikazujete delovanje slovenskih sodišč, se je spremenil, vsebina pa ne. Iz tega naslova se nam zdi tako sporno, da po eni strani eni izmed vrhovnih institucij sodstva Vlada Republike Slovenije zmanjšuje finančna sredstva, na primer Vrhovno sodišče Slovenije, kjer ne dosega niti ravni izpred leta, po drugi strani pa Ministrstvu za pravosodje povečuje finančna sredstva za krepko več kot 10%. Iz tega naslova se nam seveda zdi dokaj nesprejemljivo, da samemu izvajalcu, tistemu, ki bi dejansko moral skrbeti za kvaliteto sodstva, ne omogočate finančnih sredstev, ampak Ministrstvu za pravosodje pa mu povečate denarna sredstva. Po drugi strani pa še enkrat poudarjam, žal mi je, da delo slovenskih sodnikov ni bolj učinkovito in tudi ni kakovost dela, o čemer toliko govorite, tisti element, ki bi seveda sprožil manjše sodne zaostanke, ampak ste enostavno povečali število sodnikov, spremenili pogoje za sodniško funkcijo in vse ostale stvari, vprašanje pa je kako bo to pozitivno vplivalo na razvoj sodnih zaostankov v preteklosti in v prihodnosti. S tega mesta bi se dotaknil tudi Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, katerega indeksacija znaša borih 2,3%, navkljub temu, da še vedno, kolikor sem jaz nazadnje pogledal Ustavo Republike Slovenije, in to je bilo včeraj, notri piše, da je Slovenija socialna država. Zato se nam zdi tudi nesprejemljivo, da posamezni ministri po vzoru gospoda Drobniča pristajajo na sprejem tega proračuna, ga pozdravljajo tudi v okviru Nove Slovenije, medtem ko so resorji, ki jih vodijo, tako zelo bore nagrajeni, če so sploh nagrajeni. Iz tega naslova in vseh ostalih naslovov Proračuna Republike Slovenija za leto 2008 v Nacionalni stranki ne bomo podprli. Nadaljnje obrazložitve pa bomo podali pri obravnavi amandmajev. Hvala.
K besedi vabim gospoda Rezmana v imenu DeSUS-a.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Moja predstavitev stališč poslanske skupine DeSUS bo relativno kratka in ima samo tri namene. Prvič. Da v zelo kratkem povemo, da kanimo podpreti predlagani proračun. Drugič. Da povemo, da kanimo podpreti tudi nekatere amandmaje, ki so bili predlagani ali pa smo jih sami predlagali. Tretjič. Da izrazimo nezadovoljstvo s pripravo in načinom dela pri sprejemanju proračunov. Kar zadeva proračun ocenjujemo, da je pač sreča ta, da ga pripravljamo v relativno ugodnih socialnih, ekonomskih in javnofinančnih okoliščinah in da bo moč s takšnim izvajanjem proračuna kondicionirati torej vzdrževati ta dober trend, ki se sedaj kaže. Drugič. Zadovoljni smo, ker so v postopku sprejemanja bili nekateri predlogi amandmajev sprejeti, zlasti smo zadovoljni, da so bili sprejeti tisti, ki nekoliko izboljšujejo ali pa vpeljujejo programe na področju socialnega varstva. Kar zadeva način dela, sprejemanja proračunov oziroma rebalansa in amandmajev, pa najbrž nihče med nami ni zadovoljen. Kar se tiče amandmajev, je treba omeniti, da jih je bila množica, da so nekateri sicer bili sprejeti, ampak da tisti, ki so bili sprejeti, so v glavnem bili neke vrste, bi rekli, "apaurinski" amandmaji, zato da bi se pomirili duhovi znotraj koalicije. Niso bili racionalno zasnovani, bili so pač sprejeti po neki logiki, ki ni ravno najbolj opravičljiva. Nekateri drugi ali pa številni drugi amandmaji tistih predlagateljev, ki se zlasti zavzemajo za to, da bi bil proračun varčevalen, so bili tudi znotraj globalnega obsega proračunov - in tako je tudi danes - in torej ne prispevajo kaj posebej k varčevanju. Imajo namen preusmerjanja z enih postavk, ki morebiti predlagatelju niso dovolj blizu, na postavke, ki so jim bližje. Ampak to še ne pomeni, da bi zdaj zaradi tega prav vsi bili tudi slabi. Prepričan sem, da bodo nekateri amandmaji, ki bodo danes zavrnjeni, v bodočnosti prišli na vrsto. Po nujnosti zadev bodo morali priti, zato ker stvarnost kliče po tem, da se bodo nekateri amandmaji tudi morali uresničiti. Mi tudi ocenjujemo, da je dolgost razpravljanja, te silne tirade, bi rekel, tako rekoč neke vrste parlamentarni nastopaški larpurlartizem, čisto odveč. Kaže namreč, da je dolgost in število razprav v obratnem sorazmerju z učinkovitostjo - več kot se razpravlja, manj sprejemamo, več je praznega nastopanja, in to je v neskladju z učinkovitostjo našega dela in tudi z ekonomiko našega dela. Naj povem še nekaj v zvezi z amandmaji, ki jih mi sicer podpiramo - danes bomo zagotovo ali pa vsaj nekateri iz naše poslanske skupine podprli naš amandma, ki govori o tem, da je treba uresničiti zahtevo iz koalicijske pogodbe in drugače zasnovati varuha bolnikovih pravic. Sodimo pa, da je upravičen tudi amandma, ki predlaga vzpostavitev Varuha otrokovih pravic, in oboje ima res v naši koalicijski pogodbi tudi podlago. V pogodbi piše, da bomo poskrbeli za otrokom in mladostnikom prijazno okolje, in za to je pač treba nekaj žrtvovati. Tudi v finančnem in institucionalnem smislu. Upam, da bo dovolj podpore tudi pri drugih koalicijskih poslankah in poslancih in v Državnem zboru nasploh, da se bodo lahko ti amandmaji realizirali, sprejeli. In upam, da ne bo velikih zamer, če ne bomo, vsaj nekateri, nasprotovali vsem opozicijskim amandmajem, če bomo nekatere podprli, če zoper nekatere ne bomo mogli biti, ker bi to pač bilo proti naši vesti. In kljub vsemu zagotavljam, da bodo naši glasovi šli v smer podpore proračunu, ker obstaja za primer neuspešno izvrševanega proračuna tudi nekaj rezerv, ki jih zdaj nimam časa našteti, v kateri smeri gredo. Tudi če se ne bi uresničeval proračun, tako kot je predvideno, je možno še vreči, temu bi rekli, neke vrste zavore, ki bi preprečile kakšno katastrofo.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Tanka, v imenu SDS.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav. Leta 2002 smo s spremembo Zakona o javnih financah uvedli v naše državno proračunsko načrtovanje dva zaporedna proračuna in štiriletno načrtovanje razvojnih programov oziroma projektov. S to spremembo, ki je bila morda potrebna zaradi lažjega načrtovanja in pa vzdrževanja fiskalne discipline države, smo se tudi zavezali k temu, da bomo izvajali popravke tega proračuna, ker ga enostavno ni možno planirati dovolj natančno, tako kot bi lahko človek to pričakoval. Poudariti velja, da proračunski memorandum za leti 2007 in 2008 izhaja iz ocene Vlade, da bo proračunski primanjkljaj državnega premoženja, državnega proračuna po nacionalni metodologiji za leto 2008 le 0,9% BDP-ja in zato so temu cilju prilagojene tudi vsebine oziroma temu bodo morale biti podrejene tudi spremembe za leto 2008. V predlogu proračuna za leto 2008 Vlada ob nominalni 6,7% rasti bruto domačega proizvoda načrtuje 4,8% nominalno rast celotnega obsega prihodkov državnega proračuna in 4,4% rast odhodkov, kar pomeni, da ob načrtovani 2,5 inflaciji tudi nadaljnje realno zniževanje proračunskih izdatkov, s tem pa tudi korak k postopnemu, nadaljnjemu postopnemu odpravljanju strukturnega primanjkljaja. To znižanje proračunskega primanjkljaja za 0,1%, ta mali korak pomeni 10% znižanje primanjkljaja, glede na predhodno leto. Jaz mislim, da ta mali korak niti ni tako majhen. Temeljni cilj javnofinančne politike v obdobju od 2007 do 2011 je odprava strukturnega finančnega primanjkljaja in spoštovanje pravil pakta stabilnosti, ki določajo, da naj bodo javne finance držav članic Evropske unije srednjeročno izravnane. S temi koraki se ta cilj tudi postopno uresničuje. Poleg tega, da je predvidena relativno visoka nominalna rast bruto družbenega proizvoda in tudi potem relativno stabilna stopnja inflacije, so dobri tudi nekateri drugi makroekonomski kazalci. Zelo visoko je ocenjena rast izvoza, skoraj 10%, nekoliko nižja je rast uvoza blaga in storitev, kar pomeni, da se ti cilji tudi na tem področju poslovanja s tujino uresničujejo ali pa se bodo uresničevali v pravi smeri. Pomembna pa sta tudi naslednja dva podatka, in sicer da je predvideno ponovno naraščanje števila zaposlenih po stopnji 0,9% in da se ocenjuje realno rast bruto plače v višini 3%, kar pomeni, da bo to imelo pomemben vpliv tudi na ekonomsko in socialno varnost, na povečevanje družbenega standarda in pa tudi vpliv na transferno politiko države. Prav tako Vlada v proračunu za 2008 načrtuje ponovno zniževanje deleža davčnih prihodkov v državnem proračunu, to je deležu BDP-ja, in sicer je predvideno znižanje za ponovno tam približno 0,4%, kar pomeni, da bo ta delež padel za 2,5% v deležu državnega proračuna. In tudi ta trend razbremenjevanja je zelo ugoden. Uresničitev skupnega obsega prihodkov za leto 2008 bo pomembna tudi od naše sposobnosti koriščenja sredstev iz skladov Evropske unije. V letu 2008 se bo zaradi sprememb, ki jih prinaša nova evropska perspektiva 2007-2011, znižala možnost koriščenja sredstev za izvajanje ukrepov skupne kmetijske politike, povečale pa možnosti za koriščenje sredstev iz skladov za izvajanje strukturnih politik. Na tej postavki, na tem delu je predvideno 40% povečanje prihodkov izkoriščenosti strukturnih skladov. V ostalih postavkah ali vrstah prihodkov je v proračunu za leto 2008 načrtovano povečanje, ki je skladno z novo davčno zakonodajo in splošnimi predpostavkami o rasti proračunskih prihodkov v letu 2008. Kar zadeva odhodke, je v letu 2008 predvidenih 8,4 milijarde oziroma kot sem že omenil, 4,4% več, kot je bilo predlagano v letu 2007. Primerjava odhodkov proračunov za leti 2007 in 2008 kaže, da Vlada oziroma ministrstva v razporejanju pravic porabe proračunskih prihodkov tudi v letu 2008 sledijo razvojnim usmeritvam in ciljem strategija razvoja Slovenije, posledično tudi lizbonski strategiji in tudi sprejetim nacionalnim programom in drugim aktom. Iz razreza v ekonomski klasifikaciji je opazno, da stroški dela naraščajo, so predvideni, je predviden porast v višini 1,3%, kar je nižje oziroma približno pol nižje od predvidene inflacijske stopnje. Tudi ta del pomeni, da se bo na tem delu delala racionalizacija, kljub temu da se predvidijo tudi dodatne naloge, ki so povezane v zvezi s predsedovanjem Evropski uniji. Tudi kar zadevo plačilo obresti v letu 2008, bo teh sredstev potrebnih le 2,6% več oziroma realno toliko kot v letu 2007, saj je nominalno povišanje enako načrtovani inflaciji. Tu tudi ne držijo trditve o tem, da ta Vlada prekomerno obremenjuje državo z zadolževanjem in pa obveznostmi iz naslova zadolževanja. Tukaj lahko ponovno poudarim to, da je bilo v prejšnjem mandatu, v mandatu prejšnje vlade, izdanih poroštev in kreditov za 644 milijard, da je na polovici mandata te vlade teh sredstev oziroma teh poroštvenih zadolžitev izdanih oziroma sprejetih za 331 milijard oziroma polovico toliko, kot je bilo to realizirano v prejšnjem mandatu. In glede na zelo pozitivno rast bruto domačega proizvoda, pomeni to v bistvu realno zniževanje v deležu bruto domačega proizvoda. Kar zadeva subvencije, mislim, da je prav, da se poudari, da bodo nekoliko ali pa bistveno porasle subvencije, ki se nanašajo na izvajanje prometne politike, predvsem na železniškem delu. Potem bo bistveno povečana podpora izobraževanju, izpopolnjevanju študentov v gospodarstvu, večji poudarek mladim raziskovalcem, potem tudi promocijskih aktivnostim itn. Predvidena so višja sredstva kmetijskega sklada oziroma za financiranje kmetijskega sklada za razvoj podeželja. Kar zadeva transfere posameznikom in gospodinjstvom je za leto 2008 predvideno povečanje v višini 1,4% glede na predhodno leto. Obseg potrebnih sredstev v proračunskem letu pa je odvisen predvsem od gibanja števila upravičencev in usklajevanja višine prejemka. In glede na to, da je predvidena izboljšana 0,9% rast zaposlovanja, tudi višji bruto prejemki ta rast na tej postavki, ni tako velika, tako izrazita. Vendar to ne pomeni, da se krčijo socialne pravice. Pri transferjih občinam je potrebno upoštevati, da bomo uvedli nov način financiranja občin in se bodo tekoči transferi občinam zelo zmanjšali, kajti davki, ki bodo odstopljeni občinam, bodo odstopljeni že pred evidentiranjem v državnem proračunu. In tako med transferje občinam sodijo le še transferji na narodnostno mešanih področjih. Sem sodijo samo še sredstva za popravilo gozdnih cest v zasebnih in državnih gozdovih, sredstva za učinkovito rabo energijo ter regresiranje prevozov zaradi nevarnih zveri. Med transferji v javne zavode največji delež zajemajo transferji na področju šolstva, in to na vseh postavkah, to se pravi na osnovnem, srednjem, poklicnem in višjem šolstvu. Prav to pa so povečana sredstva tudi namenjena delovanju javnim zavodom, raziskovalnem zavodom, visokim šolam in univerzam, podpori podiplomskega študija in izgradnji informacijsko-komunikacijskih sistemov, pa tudi usposabljanju mladih raziskovalcev in promocijskim aktivnostim in še nekaterim drugim zadevam. V letu 2008 je predvideno tudi zmanjšanje odhodkov za nakup in gradnjo osnovnih sredstev pri neposrednih proračunskih uporabnikih, predvsem zaradi tega, ker se nekateri projekti iz obsega južne meje in pa v zvezi s predsedovanjem Evropske unije zaključujejo. Skupaj je za ta namen načrtovanih 389 milijonov evrov. Bo pa največ sredstev šlo za realizacijo projektov Ministrstva za promet, Ministrstva za okolje, Ministrstva za zdravje, Ministrstvo za javno upravno in pa tudi Ministrstva za šolstvo in šport. S predlogom Proračuna za leto 2008 se za investicijske transferje načrtuje 14% več, kot je predvideno v spremenjenem Proračunu za leto 2007. Od tega je prejemnikom, ki niso proračunski uporabniki, namenjeno 189 milijonov evrov, proračunskim pa 429 milijonov evrov. Med neproračunskimi so povečani transferi Darsu iz sredstev kohezijske sklada, med proračunskimi pa se povečujejo postavke za sofinanciranje železniškega prometa in pa tudi infrastrukture iz kohezijskega sklada. Ugotavljam lahko, da je tudi ta proračun namenjen strukturnim spremembam, namenjen medgeneracijski solidarnosti, namenjen gospodarskemu razvoju in pa tudi trajnostnemu razvoju, tudi razvoju znanja, zato bomo v naši poslanski skupini proračun za leto 2008 podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še poslednji ima besedo mag. Cvikl, v imenu LDS. Prosim.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, predstavniki Vlade! Liberalna demokracija ne bo podprla dopolnjenega predloga proračuna za leto 2008. Ponavljamo, to je nerealen proračun. Ta proračun temelji na neobstoječih 50-ih milijardah virov iz naslova dviga davka na dodano vrednost in trošarine. Teh 50 milijard izmišljenih prihodkov spominja na prakso najbolj negativnega, najbolj napačnega, najbolj proinflacijskega izvrševanja javnih financ v nekaterih državah v razvoju in, kot se je ugotovilo tudi v sosednji Madžarski, ki se danes tudi zaradi takšnih aktivnosti sooča z velikimi problemi. Proračuna ne bomo podprli zato, ker kot bomo razpravljali v nadaljevanju, daje predvsem več za stroške predsedovanja, za gradnjo policijskih postaj na južni meji, ne daje pa, glede na včerajšnjo razpravo in včerajšnje glasovanje o amandmajih, denarja za šolske malice, za prevoze dijakov, niti ne za obvezen obseg znanstveno-raziskovalnega programa na visokem šolstvu oziroma univerzi. Proračun za leto 2008 podobno kot za leto 2007 ne zagotavlja zakonskih nalog, povezanih s financiranjem zdravnikov, zato bo tudi v letu 2008 kot v letu 2007 potrebno zmanjšati število ortopedskih operacij, število pregledov z magnetnimi resonancami, manj denarja bo za delovanje na Onkološkem institutu, manj denarja bo za zaposlovanje medicinskih sester, manj bo operacij sive mrene. Naj spomnim, kolege poslance, kolegice poslanke, kaj je bilo zmagovito sporočilo na torkovih volitvah v ameriški kongres: zmanjšali bomo davke za najbolj bogate in delovali bomo na znižanju stroškov zdravstva in zagotovili bomo zdravstveno varstvo za vse. Mi v letu 2008, v letu državnozborskih volitev pa smo s tem proračunom obdarili najbolj bogate in z varčevanjem jemljemo denar zdravstveni zavarovalnici in jemlje se denar prejemnikom socialnih transferov, zmanjšuje se obseg pravic tistih, ki jim je v življenju najtežje. Vlada se hvali v dokumentu Obrazložitev predloga proračuna, da bo uspela zmanjšati obseg socialnih transferov za 35 milijard tolarjev. S tem se Vlada hvali. Poglejte si dokumente. Delež socialnih transferov, pomoči za socialne transfere, ki je bil vedno v Sloveniji okoli 3,5%, zmanjšuje vlada na 2,9. In to je seveda način varčevanja. Teh 35 milijard, ki se privarčujejo v dveh, treh letih Vlade gospoda Janeza Janše, pa se z, kot vemo, dohodninsko zakonodajo daje najbolj bogatim. Tega proračuna ne bomo podprli zato, ker to ni varčevalen proračun oziroma ne varčuje na pravilnih programih na, če hočete, tistih programih, ki so res nepotrebni v državnem proračunu. In kot bomo v nadaljevanju predstavili po posameznih amandmajih, bi bilo veliko bolj smiselno prihraniti, na primer, na stroških mednarodnega sodelovanja, sedaj ko se tudi Američani umikajo. Kot smo videli v tem tednu, je edini, ki je ocenil, da je treba iti na obisk v Irak naš predsednik Vlade in njegov obisk bi razumeli kot sprejemljiv samo, če bi se na helikopterju z njim odpeljali tudi štirje vojaški inštruktorji. Če bi se to naredilo, potem bi bilo potrebnega denarja manj za te aktivnosti in lahko bi dali več denarja za spodbujanje investicij, na primer tujih ali pa pomoči podjetjem v težavah. Vendar Vlada tega ne dela. Vlada zmanjšuje denar na razvojnih programih ali pa je to financirano v letu 2008 z viri, ki bodo zagotovljeni šele leta 2009, 2010 ali 2011. Predlagati državni proračun za leti 2007 in še posebej 2008 tako, da za razliko od vseh ostalih 24 evropskih držav vključiš v porabo prvih dveh let sedemletne finančne perspektive kar dve sedmini teh sredstev, četudi se bo ta finančna perspektiva formalno izvajala vsaj deset let, je vsebinsko napačno, strokovno pa šarlatansko. Zato je to neustrezen proračun. V tem državnem proračunu ne zagotoviti denarja za Slovenske železnice, za sofinanciranje nekaterih evropskih projektov, in v Državnem zboru po nujnem postopku, kot da smo v izrednih razmerah, sprejeti 100 milijard zadolževanja za Slovenske železnice, je pa nezakonito dejanje. Nezakonito zato, ker poraba Agencije za železniški promet ne more iti mimo proračuna. In Agencija za železniški promet ni v zraku, ni v sosednji državi, ampak je na tleh Republike Slovenije in je v lasti, neposredni lasti Republike Slovenije. Če bi to bila tako imenovana družba za izgradnjo železniške infrastrukture, delniška družba, potem bi se še lahko pogovarjali o tem, da to ni vključeno v proračun. Tega ne vključevati v proračun, je pa seveda nezakonito, netransparentno in povsem v nasprotju s tem, za kar se je tedanja opozicija in sedanja koalicija zavzemala. Najlažje je povečevati dolgove. In, kot je bilo že včeraj povedano, s proračunom 2008 se bo tudi zaključilo leto zadnjega mandata Vlade gospoda Janeza Janše in v tem mandatu bodo dolgovi povečani za več kot 1.000 milijard. Za več kot 1.000 milijard slovenskih tolarjev! Dobro se je začelo v prvih dveh letih tega mandata. Podatki jasno kažejo, da je bilo stanje dolga leta 2004 1.800 milijard, da je stanje dolga konec leta 2006, ocenjeno po podatkih Ministrstva za finance, 2.070 milijard, 270 milijard več! Ker pa je treba vedeti, da je bilo prodano oziroma realizirano za 100 milijard kupnin Nove Ljubljanske banke še iz prejšnjega mandata, je dejanski prirast v prvih dveh letih po načelu denarnih tokov znašal 370 milijard. In to se bo veselo nadaljevalo v letu 2007 in 2008, z realizacijo celotne milijarde evrov ali 240 milijard avtocestnega programa, z realizacijo 100 milijard dodatnega zadolževanja Agencije za železniški promet, z realizacijo zadolževanja še posebej v tistih občinah, ki jim jemljete vire, in tudi s financiranjem primanjkljaja, ki je predviden v letih 2007 in 2008. In ko boste to sešteli, boste prišli na 1020 milijard povečanega javnega dolga ali povečanega pritiska na javni dolg zaradi tega, ker do realizacije tega dolga pri Agenciji za železniški promet ne bo prišlo samo, če bo zagotovljen večji odhodek v državnem proračunu, pri Družbi za izgradnjo avtocest pa samo pod pogojem, če bo Janševa Vlada upala leta 2008 v času državnozborskih volitev dvigniti cestnine za 40%. To so seveda neustrezne proračunske kategorije, to so neustrezni, napačni, nerealni proračuni, zato bomo temu proračunu, tako kot proračunu za leto 2007, nasprotovali. V drugem delu uvodne predstavitve mi dovolite, da se dotaknem posameznih amandmajev, s katerimi želimo največje nezakonitosti, največje pomanjkljivosti na odhodkovni strani tega proračuna popraviti. Želim izkoristiti to uvodno razpravo, zato, da bomo za dobrobit časa, da ne bomo ob polnoči ali še kasneje danes razpravljali in se prepričevali, ali je potrebno dati več denarja, na primer, za oblikovanje programa zagovornikov otrok, ali je smiselno in pravilno, da se zagotovijo dodatna sredstva za regionalne programe. Mi seveda bomo takšne vrste amandmajev podprli, četudi to niso amandmaji Liberalne demokracije. Še posebej pa bomo podpirali tiste amandmaje, na primer na Ministrstvu za gospodarstvo, in upam, da se nam bo minister za gospodarstvo danes pridružil, včeraj sem razumel, da je to bilo v poznih urah težko. Bomo pa želeli izvedeti od Vlade Republike Slovenije, zakaj zavrača amandma za spodbujanje tujih investicij, zakaj zavrača amandma, ki bi v zadnjem letu mandata Vlade gospoda Janeza Janše njemu omogočil, da bi vendarle podprl kakšen razvojni projekt. Program, ki ga podpiramo, je program na podlagi katerega ohranjamo proizvodnjo v Revozu. Pozabimo na to, da se je gospod, sedanji predsednik Vlade, kot vodja opozicijske stranke zelo protivil temu projektu. To še razumemo, ampak vendarle potem, ko postane predsednik Vlade, začne projekt podpirati. Ne razumemo pa, zakaj Vladi ni uspelo v štirih letih zagotoviti virov ali vsebinsko pripraviti niti enega dodatnega velikega gospodarskega projekta, s katerim bi se ohranjala delovna mesta v Sloveniji. S 1. januarjem 2007 prevzemamo evro, zato bo manevrski prostor veliko ožji. In v tem smislu je potrebno zagotoviti denar na projektih, kot je spodbujanje tujih investicij. Ne razumemo Vlade, zakaj zavrača predlog amandmaja, s katerim zagotavljamo več denarja za pomoči podjetjem v težavah. Ne želimo slabo slovenskim podjetjem, vendar dejstvo je, da smo trenutno v Evropski uniji na vrhu konjunkture, da bo zaradi dvigovanja obrestnih mer prišlo do upadanja konjunkture in da bo to negativno vplivalo na naše gospodarstvo. Jaz upam, da to, kar se nam dogaja ta teden, in to je ulica, se ne bo prelilo še na tovarniška dvorišča, ker potem bomo imeli še dodatne gospodarske probleme. Ampak gremo pa v zelo hudo smer. Ne razumemo Vlade Republike Slovenije, ki nasprotuje, da pri Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve zagotovimo dodatna sredstva, ki bi predvsem zagotovila boljši socialni položaj Slovencev in Slovenk. Tega ne razumemo. Ne razumemo Vlade Republike Slovenije, ki nasprotuje amandmaju, da bi Slovenija, če že ne leta 2007, ker ste to včeraj zvečer, mislim, da nekje ob pol polnoči zmedeno zavrnili, sprejeli ste pa amandma, da je potrebno oblikovati takšen ali drugačen mini projekt, ne razumemo Vlade Republike Slovenije, ki zavrača amandma, s katerim se zagotavljajo dodatni viri za izgradnjo drugega tira železniške proge Divača-Koper. Zakaj tega ne razumemo? Vlada te mesece potuje po Sloveniji in razlaga 34 velikih projektov. Znotraj teh velikih projektov, ki naj bi stali 23 milijard evrov, to je skoraj 70% bruto domačega proizvoda, je tudi 8 milijard evrov ali 2.000 milijard tolarjev namenjeno za železniške projekte, znotraj tega je železniški tir, proga Divača-Koper na visoki prioriteti. Ampak v proračunu 2007, proračunu 2008 in v načrtu razvojnih programov, ki vključujejo projekte vse do leta 2011 ni o tem skoraj besede. Predvsem pa ni dovolj virov. In reči pred slovensko javnostjo, "ne skrbite, porabili bomo 2.000 milijard za obnovo slovenskih železnic," v proračunih 2007 in 2008 pa realno ne zagotovite niti tolarja, ampak samo rečete, naj se agencija zadolži, je skregano z običajno gospodinjsko logiko in je popolno zavajanje slovenske javnosti. Kaj se bo leta 2011 zgodilo, bodo, upam, presojali volivci na volitvah leta 2008. Dejstvo pa je, da v mandatu gospoda Janeza Janše, ki obljublja za 2.000 milijard investicij v železniški program, za železniški program v državnem proračunu ni dodal realno niti enega tolarja - na eni strani 2.000 milijard, na drugi strani niti dodatnega realnega tolarja več denarja iz proračuna. In mi predlagamo amandma, s katerim bi se pripravil projekt izgradnje in pripravljalna dela. Ta amandma Vlada, ki je pred tem sprejela Resolucijo o nacionalnih projektih, brez obrazložitve zavrne. Vlada tudi zavrača amandma, ki ga predlagamo zato, da bi v skladu s slovensko Ustavo, v skladu z načelom, da v Sloveniji vsi zavarovanci in zavarovanke vplačujemo v zdravstveno blagajno, da bi iz te zdravstvene blagajne dobili zdravljenje takrat, ko ga potrebujemo, ta Vlada zavrača amandma, ki bi zagotovil, da bi zdravstvena blagajna lahko izvajala samo svoje zakonite naloge. In zakaj? Zato, ker gospodu ministru Bručanu - ker se mu obseg sredstev v državnem proračunu glede na leto 2006 in 2007 zmanjšuje za minus 3% - ni uspelo, da bi zdravstveni blagajni zagotovil kot vir za vse nadaljnje dopolnilne programe prihranke te iste zdravstvene blagajne, temveč je moral s pomočjo Zakona o izvrševanju proračuna na podlagi zahteve ministra Bajuka in v sodelovanju oziroma pod predsedovanjem gospoda Janeza Janše predlagati ukinitev financiranja zdravnikov pripravnikov v proračunu. Mi predlagamo, da se ta denar na podlagi zakona vrne. Vlada pravi, "mi amandma zavračamo", kot da bi Vlada vedela, kaj bo v ZIPRO sprejeto. Vlada mora predlagati proračun v skladu z zakoni. In na podlagi zakona ni bilo zagotovljenih dodatnih virov za zdravnike, niti za financiranje visokega šolstva. Danes boste verjetno vse te amandmaje zavrnili. S tem boste samo zagotovili to, da bo proračun za leto 2008 neizvedljiv, zato ga ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Nadaljujemo z razpravo o posameznih delih predloga državnega proračuna, in sicer o splošnem delu, o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna in potem še o načrtu razvojnih programov. Prehajamo na obravnavo splošnega dela dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2008. Kot veste, se poslanke in poslanci k razpravi prijavite s pritiskom na tipko, predstavniki Vlade pa z dvigom rok. Odpiram prvi krog razprave. Prosim. Hvala lepa. Prvi ima besedo gospod Veršnik.
Hvala lepa za besedo. Spodbudilo k besedi me je govoričenje tudi mojega predhodnega govorca, kolega, ki je ravnokar imel zelo pragmatičen in pa po mojih besedah tudi zavajajoč govor. Zlasti me je zmotilo to, kar govori okoli zadolževanja oziroma nepripravljenega denarja v proračunu za izgradnjo znanega tira in pa za adaptacijo železnic. Jaz bi ga opozoril na to, da smo tukaj v tem parlamentu sprejeli nedavno poroštveni zakon. S tem smo zagotovili, da projekt oziroma vsi projekti, ki se tičejo izgradnje adaptacije železnic tečejo normalno naprej, in to konkretno podprti s poroštvenim zakonom. Pomeni, da ta zadeva v prihodnosti tudi bo, ker ima realne osnove. Sam bi povedal tudi to, da zakaj bi morali iz proračuna, to se pravi iz sredstev graditi in pri tem pravzaprav tudi financirati generacije, ki bodo to infrastrukturo tudi v prihodnjih letih uporabljale. Zakaj ne bi to breme razdelili med današnjo generacijo in tudi prihodnje generacije. Jaz sem prepričan, da ne bom s seboj pod zemljo nesel nobenega tira, nobene proge, nobenega vlaka, ampak bo to ostalo mojim zanamcem, mojim otrokom in vnukom. In mislim, da je prav, da se to medgeneracijsko financiranje bolj enakomerno porazdeli in nismo dolžni pravzaprav tega vsega sfinancirati današnja generacija. In mi smo oziroma ta Vlada je od obljub, ki so bile dane v preteklosti, da bo ta tir, o katerem govorimo, zgrajen do leta 2000 in te obljube so bile neprestano ponavljane, mi pa smo priča danes, leta 2006, ko ni bilo v ta namen pravzaprav do leta 2004 popolnoma nič narejeno, od leta 2004 do danes pa so zadeve tako daleč, da imamo realne osnove, da bo ta infrastruktura narejena. Jaz sem prepričan, da Vlada in pa tudi Ministrstvo za promet se zelo dobro zaveda, da je ta tir in pa posodobitev železniške infrastrukture je nujno potrebna, ker vsi vemo, da so se že pojavile v tujini govorice o nekem odvodu, to se pravi o odmiku te glavne tranzitne proge mimo Slovenije. Prepričan sem, da si tega nihče v naši vladi ne bi upal dovoliti in izpustiti iz rok. Enake oziroma podobne očitke poslušam tako na Odboru za finance kot tudi tukaj v naši dvorani, financiranje avtocest. Jaz sem že kar nekaj časa na svetu in poslušam že od vsega začetka, kako bomo avtocestni križ zgradili najprej leta 1996, 1998 do leta 2004. Moralo je miniti leto 2004, da smo nekje uspeli po težkih mukah oziroma po financiranju na obroke sfinancirati Slovenija ceste, da nam je uspelo zgraditi kolikor toliko tega cestnega križa in da še v celoti ni zgrajen, vendar pa tista ključna stvar, ki je bila, izgradnja trojanskih predorov, da danes lahko kolikor toliko solidno potujemo na tej relaciji. Vendar pa poslušamo vseskozi očitke, ko smo v preteklih proračunih spremenili v bistvu financiranje te izgradnje v tem smislu, da se avtocestni križ gradi z državnim poroštvom in da se neprekinjeno izvajajo dela na tem in ni zastojev, tako kot smo jih v preteklosti vedno poslušali in pravzaprav so bili vedno neki pritiski na dodatno financiranje zaradi tega, ker to financiranje se je vedno izvajalo v pretežni meri iz proračunskih sredstev, ki pa vemo, za vse, kar hočemo imeti in kar tudi moramo imeti, ni dovolj denarja ta hip, ampak ga je treba racionalno porazdeliti, po mojem pojmovanju tudi v prihodnost. Te ceste, te železnice bodo ostale zanamcem. Sedaj, ko je ta avtocestni del zgrajen kolikor toliko v velikem obsegu in ko je sposoben samofinanciranja, je po mojem osebnem prepričanju popolnoma prav, da mu obesimo tudi to samofinanciranje. In jaz tukaj dejansko ne vidim nobenega problema okrog tega. Jasno, na ta način pa zagotavljamo, da dela potekaj nemoteno in da se bomo končno približali tistemu cilju, ki je bil začrtan že ob osamosvojitvi, da bomo zgradili cesto od Jadrana pa do madžarske meje in drugi križ od Jesenic do hrvaške meje. In to je garancija. In zakaj vedno kritiziramo ta sistem, ko vemo, da nismo sposobni finančno te stvari zagotoviti, toliko lastnih sredstev, da ne bi prekinjali teh del? In od obljub, ki so bile in so se odmikale iz leta v leto, smo sedaj pred situacijo, da oba pomembna infrastrukturna projekta tečeta normalno, neovirano in končno mislim, da se bomo lahko držali tistih ciljev, ki so bili načrtovani v tem primeru. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Tanko.
Hvala lepa. Samo tri poudarke. Najprej kar zadeva drugi tir. Po nacionalnih programih, ki so jih sprejemale vlade v bližnji preteklosti, bi moral biti drugi tir zgrajen do leta 2000. Zanima me, na kakšen način se je to takrat planiralo, na katerih predpostavkah in izhodiščih, da tega še leta 2007 nimamo. Mislim, da so bili ti programi, ki so se takrat sprejemali zgolj špekulativne narave in smo zato, da se je pokazal nek program javnosti, da se je to fino poslikalo, v praksi potem se pa ni naredilo nič. Leta 2000 bi morala biti ta zgodba po Cviklu zaključena. Bil je pa tudi minister v eni od tistih predhodnih vlad. No, bil si v zadnji vladi minister, ki je še bila leta 2002. Kar zadeva zadolževanje, ki ga zdaj tako radi obravnavamo in potenciramo. Dejstvo je, da je bilo v obdobju te vlade izdanih poroštev in tudi najetih kreditov za 331 milijard. To je polovica mandata. V prejšnji vladi, v prejšnjem mandatu je bilo tega 644 milijard. Ob dejstvu, da je predvidena rast bruto domačega proizvoda leta 2007 7,5% in leta 2008 6,7%, pomeni to relativno bistveno manj kot tisto, kar ste izvedli takrat, ko ste vi delovali v teh vladah. To pomeni realno v deležu bruto domačega proizvoda bistveno manj kar pomeni, da so ti [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]bistveno manj občutljivi, imajo bistveno manjši vpliv na javne finance. Kar zadeva pa samo plačevanje avtocestnega programa, pa ni potrebno za to sprejeti nobenih dodatnih podražitev. Ta grožnja s 40% podražitvijo cestnin se da kompenzirati na čisto drug način. Glede na to, da je plačevanje cestnin realizirano samo v delu 60%, ker ste uvedli odprt sistem na nekaterih območjih, je možno samo z dvigom zajema za 40%, to je iz 60% na 84%, kompenzirati vse tiste strahove, ki jih vi tako radi poudarjate. Mimogrede, to sem vam razložil že enkrat v Studiu ob 17, približno štiri mesece nazaj, in očitno je, da se iz tega niste uspeli preveriti, ali je to možno, izvedljivo in ali je to povečanje za 40% na obsegu zajema cestninjenja kompenzira tiste podražitve, o katerih vi govorite. Jaz mislim, da jih. V celoti je ta problem, kar zadeva plačevanje in pokrivanja obveznosti, ki nastajajo iz najemanja kreditov Darsa, poplačljiv samo iz povečanega obsega cestninjenja. Ni potrebno nobenih podražitev. Če bo kakšna podražitev vmes, ki se bo morda zgodila tudi zaradi inflacijskih vplivov, bo eventualno to stvar samo nekoliko olajšalo, ne pomeni pa to popolnoma nič takega, da se ne bi dalo izvesti, vendar odprt sistem je potrebno pretvoriti v zaprt sistem. Ko se bo avtocestni sistem dokončal, bo to lažje, ko bo GPS, bo pa še toliko lažje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker vidim še dvignjene roke, vas vabim, da se ponovno prijavite. Prosim. Hvala lepa. Minister dr. Bajuk je že prej povedal, da se bo oglasil v drugem krogu, tako da dajem najprej besedo mag. Cviklu. Prosim.
Gospod predsedujoči, redki poslanci in poslanka. Dovolite, da se v svoji razpravi predvsem odzovem na netočnosti in nepravilnosti, ki so jih izvedli poslanci pred menoj. Jaz mislim, da je treba slovenski javnosti glede avtocest še enkrat povedati, kakšen je bil model in kako je ta vlada model bistveno spremenila in kakšni so zaradi tega rezultati spremembe tega modela oziroma robni pogoji. Slovenija se je odločila leta 1994, da bo avtoceste gradila pretežno z domačo gradbeno operativo, zato smo povedali, da bomo to delali v nekem daljšem časovnem obdobju in ne v treh letih, kot so to naredili Hrvati z bodisi turškimi gradbeniki ali, bi rekel, gradbeniki z vzhodne, jugovzhodne Evrope in so v treh letih seveda avtoceste zgradili. Vendar od teh avtocest niti tolarja prihodka v državni proračun na Hrvaškem. Mi smo se odločili za gradnjo z domačo operativo s tremi viri: bencinski tolar, zadolževanje in potem cestnine, ki vračajo obseg zadolževanja, ker imamo bencinski tolar. In seveda vsak, ti trije deli bi približno vsak znašal eno tretjino. Na leto je možno glede na sposobnosti slovenske gradbene operative izvesti za približno 100 milijard sredstev, 100 milijard obsega programa, zato se je potrebno na leto zadolžiti za približno 30 dodatnih milijard, imeti za približno 30 milijard cestnin in 30, 35 milijard prispevati iz državnega proračuna. Tako se je izvajalo do leta 2005. Leta 2005 je seveda bilo povedano, v kolikor se to izvaja, bomo avtocestni program končali leta 2013 in ostanek denarja iz naslova bencinskega tolarja in presežka cestnin v obdobju do vračila kreditov bi znašal preko 75 milijard tolarjev. To so izračuni Ekonomskega instituta pravne fakultete. Ta denar bi se pa od leta 2011 dalje že začel namenjati za financiranje tretje in četrte razvojne osi. Slovenija bi avtoceste zgradila do leta 2013 in prenehala vračati kredite okoli leta 2020, 2025. Ko ste se v letu 2005 odločili, da ne boste več iz državnega proračuna dajali 35 milijard tolarjev, se je to porušilo. Zato je potrebno dvoje, podaljšati čas vračila kreditov do leta 2070, to so izračuni Ekonomskega instituta pravne fakultete. Gospod Hvauc, če vam je smešno, si poglejte objavljeno v biltenu Ekonomskega inštituta pravne fakultete in so številke zelo jasne. Do leta 2070 in leta 2008 je potrebno uvesti zaprti sistem elektronskega cestninjenja. To pomeni, da ljudje, ki so se odselili v Grosuplje - in je cena v Grosuplju kvadratnega metra stanovanja nižja od Ljubljane zaradi vrste različnih kategorij, med njimi je pa tudi dejstvo, da do tja se ne plačuje avtocesta -, da bodo ti ljudje, ki so se odselili v Grosuplje pod predpostavko, da bodo seveda se vozili v odprtem sistemu v Ljubljano v službo, bodo naenkrat v zaprtem sistemu. Približno 600 do 700 tisoč Slovenk in Slovencev je naredilo takšne odločitve, ali so ostali v Ljubljani in za kvadratni meter plačali več, ali so se pa odselili, odvisno, bodisi do ali čez cestninsko postajo. Zakaj ni toliko več stanovanj v Logatcu in hiš v Logatcu? Ker je pred Logatcem seveda Brezovica - kot cestninska postaja. Zakaj se hiše gradijo do Torovega? Ker je strošek za Torovim višji za - vemo, vsak dan 250 tolarjev, tja in nazaj - 500 tolarjev, krat 30, in se to seveda nabere na letni ravni. Ko boste uvedli - in morali ga boste uvesti - zaprti cestninski sistem, bo za 700 tisoč Slovencev, slovenskih državljanov, popolnoma spremenjen neto dohodkovni položaj. In to ste naredili, ker niste znali v rebalansu za leto 2005, 2006, 2007 in 2008 varčevati. Ampak to ni edini učinek. Drugi učinek je ta, da bo zaradi vračila kreditov do leta 2070 treba plačati za 75 milijard več obresti. In še tretji učinek, če sem prej povedal, če bi ohranjali financiranje iz državnega proračuna v višini 35 milijard do leta 2012, bi imeli - to se imenuje neto sedanja vrednost bodočih donosov in stanja projekta - leta 2013 presežek sredstev v višini 75 do 80 milijard. To bi bil vir za Keltiko in za to, kar je gospod Janša obljubljal na Koroškem. Tretja razvojna os - tega denarja ni. Gospod državni sekretar, gospod Božič, pa dobro ve, da sta tretja in četrta razvojna os cesti, za kateri je bila dilema, ali bosta to cestninski cesti ali ne. In povsem jasno je, da bosta to sedaj morali biti - ali bo to zdaj elektronsko cestninjenje ali bo deloma odprt, deloma zaprt sistem - sistem, na katerem bodo ljudje, zato da se bodo prej pripeljali s Koroške v Ljubljano, morali plačati cestnino. Odprto je bilo - kolega Marko Pavliha kot bivši minister za promet in sedanji podpredsednik Državnega zbora - ravno to vprašanje, ali bomo uspeli financirati tretjo in četrto razvojno os, po domače povedano, z viri, ki ne zahtevajo cestninjenja. Ker ti dve osi omogočata določene pretoke, ki jih uporabljajo tudi turisti in tako naprej, in če ni cestnin, se pač pelješ po tem delu Slovenije. Ta zgodba je sedaj praktično zaprta, ker je izplen tega projekta seveda negativen. Toliko okoli avtocest. In zato je seveda napačno v proračunu 2008 ne zagotoviti realnih virov in celo govoriti, saj mi bomo pa uvedli zaprt sistem, mi bomo pa cestnine dvignili. Ali veste, saj je čisto vseeno, ali vi dvignete na enoto ali vi zajamete 700.000 ljudi več, ampak dejstvo je, da se bodo cestnine dvignile; in tisti, ki se malo spoznate na prometno politiko, veste, kaj bo posledica tega. Ljudje bodo začeli ubirati poti po državnih cestah in potem bomo imeli dve vrsti državljanov, ene v zaprtem sistemu in ene na državnih cestah. In problemi, ki se bodo pojavljali na državnih cestah, v vaseh, v manjših mestih, v Mengšu in tako naprej, bodo enormno večji, kot če bi uspeli ohraniti realne vire za avtoceste, in ne bi bilo potrebno v takšni meri zapirati sistema, kot ga boste morali sedaj narediti. In še okoli dolga. Gospod Tanko je odšel. Dejstvo je, da je Slovenija do leta 2004 dolg držala pod tisoč 900, tisoč 800 milijard, če upoštevam, da je 1.800 milijard bil dolg, da pa je bilo na računih Banke Slovenije še 100 milijard kupnine, 105 milijard kupnine. Mislim, da je ta številka prava, iz naslova privatizacije Nove Ljubljanske banke je bil ta dolg 1.700 milijard, ker je tako pod 28% BDP-ja v takratnih številkah. In dejstvo je, da bo ta številka zdaj narasla na 2.800, 2.900 milijard, to so neizprosne številke. Ali bo pa narasla samo za toliko ali ne, je pa odvisno, kaj vse se bo še dogajalo v proračunu 2008 in 2007. In ker imamo v proračunu 2007, bom samo dve pomembni postavki povedal, predvideno ne 500 milijonov evrov, ampak 1000 milijonov evrov davka od dobička, ker imamo visoko udeležbo na dobičku in dohodki od premoženja in ker celo uporabljamo za tekočo porabo "signurage", enkratni dohodek iz izdaje evrokovancev, za katerega, gospod minister, bi bilo dobro, da ga Vlada varno spravi v rezervo; ampak ga ne, ker se rezerva zmanjšuje ne pa povečuje. In ker imamo vse te vire, ki so izredno vprašljivi, iz gospodarskih razlogov bo nemogoče, razen če bomo omejevali porabo, razen če se bo varčevalo v zadnjem letu Janševe vlade, zapreti proračun brez dviga DDV. To so številke in zato ni čudno, in s tem končujem, da je predsednik Vlade naročil svojemu novemu strateškemu svetu: "Kot vašo prvo nalogo, povejte mi, kje naj vzamem 50 milijard tolarjev, ki jih nimam še v proračunu 2008, ker se še bojim dvigniti DDV in bom to naredil šele konec leta 2007?" In gospod Bole je povedal, da res ni mogoče dvigniti DDV-ja, ker bo vsaj za 50% Slovencev to pomembno spremenilo neto dohodkovni položaj in se bo spet splačalo odpeljati v Trst, Gorico, Celovec, Gradec, na Hrvaško, Madžarsko po nakupe. To študije strokovnjakov govorijo in o tem vodimo danes razpravo in zato mi takšnega proračuna tako fiktivno, netransparentno, v določenih delih tudi nezakonito zaprtega ne moremo potrditi. Najboljše bi bilo danes kar zaključiti razpravo o Proračunu za 2008, počakati na to, kaj bo Strateški svet naredil, potem pa bo gospod minister, gospod predsednik Vlade moral pač še enkrat priti v Državni zbor. Po nepotrebnem smo v zadnjem mesecu in pol vodili razpravo, sploh je ne bi vodili, če bi gospod predsednik Državnega zbora naredil to, kar je njegova naloga - pogledati papir, videti, da mu manjka 50 milijard in papir vrniti nazaj Vladi Republike Slovenije. Vendar seveda to naredijo v parlamentih, ki delujejo kot proračunske avtoritete, ki so do vlade suvereni. Ta parlament pač, poznano je, to ni in zato po nepotrebnem pravzaprav vodimo to razpravo, ker bomo to razpravo vodili na povsem drugih številkah čez slabo leto ponovno v tem Državnem zboru; in takrat vam bom iz magnetograma prebral nekatere elemente današnjih razprav. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot predsedujoči si seveda ne dajem pravice do replike, ugotavljam pa, da je gotovo prometna infrastruktura eden od ključnih dejavnikov proračuna, ampak seveda ne edini, tako da smo še vedno pri splošnem delu, jasno pa je, da lahko vsak razpravlja o tem, kar mu leži na srcu oziroma na duši. Vabim k besedi kolega Mira Petka.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Vsem skupaj lep pozdrav. V teh dveh dneh smo slišali precej okoli tako imenovanega kolapsa javnih financ, o potratnosti države, o potratnosti Vlade, hkrati pa smo danes slišali nekaj gorkih na račun dejstva, da proračunski uporabnik Ministrstvo za zdravje kani zmanjšati proračunska sredstva. Slišali smo izjavo, češ, da imamo opravka z "ministrom minus 3%", mislim, da je to za gospoda Bručana kar laskav naslov, kajti prejšnje Vlade so imele "ministre plus 3%". Vemo, zakaj so si pridobili takšno poimenovanje. Mislim, da je to zmanjšanje proračunskih sredstev pri proračunskem uporabniku Ministrstvo za zdravje posledica dobrega dela ministra in ministrstva, ne pa zmanjšanja standarda zdravstvenega varstva, kajti kljub zmanjšanju proračunskih sredstev je v Predlogu rebalansa Proračuna Republike Slovenije za leto 2007, Predloga proračuna za leto 2008 Ministrstvo za zdravje z notranjimi rezervami oziroma z notranjimi prerazporeditvami povečalo sredstva za program investicij v primarno zdravstveno varstvo in v bolnišnično zdravstvo, in to v letu 2007 za 2,2 milijona evrov, kar predstavlja 23,9% povečanje integralnega dela investicij. Investicija v bolnišnično zdravstvo skupaj z investicijami v primarno zdravstvo tako skupaj znaša skorajda 50 milijonov evrov oziroma 56% celotnega proračuna Ministrstva za zdravje. V prihodnjem letu in v letu 2008 bo tako za investicije namenjenih kar 16,5 milijonov evrov več, kar bo omogočilo tudi zanesljivo izvajanje vseh tekočih investicij v slovenske bolnišnice. Gospod predsednik, dovolite mi, da mogoče malo skrenem v ta posebni del proračuna, ker sem ravno pri besedi. Rad bi rekel tole, da takšna politika Ministrstva za zdravje bo tudi splošni bolnišnici v Slovenj Gradcu namenila nekaj denarja oziroma precej denarja za gradnjo kirurško-ginekološkega bloka. To dejstvo je nadvse pomembno za koroško regijo, ki na to investicijo čaka že vse od leta 1994. Ta kirurško-ginekološki blok pa je povsem dotrajan in ne ustreza več sodobnim standardom tega tisočletja. Skupno je za obnovo in dograditev slovenjgraške bolnišnice v prihodnjih treh letih namenjenih kar 3,7 milijarde tolarjev. Koroška že dolgo ni bila deležna takšne pozornosti državnega proračuna. V letu 2007 je za slovenjgraško bolnišnico odmerjenih 665 milijonov tolarjev, v proračunu za leto 2008, o katerem se danes pogovarjamo, 1,8 milijarde tolarjev in v letu 2009 še dodatnih 823 milijonov tolarjev. Ta ginekološko-porodni blok oziroma kirurški blok pa je bil grajen daljnega leta 1959 in v teh letih ni bil deležen nobene investicijske pozornosti. Seveda ta vsota 3,7 milijarde ne bo zadoščala, potrebna bo vsaj še enkrat tolikšna vsota, da bi obnovili tudi 90% odpisano in dotrajajo opremo, toda začetek kljub vsemu je. Bivša vladajoča elita žal ni imela volje, da bi posegla, da bi pričela vlagati tudi v koroško regijo. Imeli so 12 let ministra za zdravje, današnji direktor slovenjgraške bolnišnice je nekaj časa sedel tam, kjer danes sedi dr. Marko Pavliha in potrebno je bilo čakati na spremembo oblasti, da smo prišli do te nadvse pomembne investicije za celotno Koroško. Kolega Pavliha je na začetku današnje seje citiral našega znanega literata, ker pa ravno govorimo o Ministrstvu za zdravje in o zdravju, mi dovolite, da citiral Hipokrata. Ta je pred davnimi davnimi leti rekel tole "Življenje je kratko, priložnost redka, izkušnja varljiva, odločitev pa težka." Moja odločitev glede podpore proračunov 2008 ne bo težka. Hvala.
Hvala lepa. In besedo ima gospod Hvauc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Glede na to, da so nekateri predhodniki razpravljali o pomenu in problemih prometne infrastrukture, bom tudi jaz tukaj začel, zaključil pa z drugo temo. In sicer, kolega Cvikl je povedal, da se je prejšnja ekipa, prejšnja garnitura odločila, da bo ceste gradila v nekem davčnem časovnem obdobju, domačo operativno itn. In seveda, da bo tudi finančno se to tako izšlo v zelo kratkem času, da bo ta program potem že kar polnil proračun in bomo iz tega razvijali, ne vem, kaj še vse. Res je, da se je prej to gradilo v nekem daljšem časovnem obdobju, to pomeni bolj počasi, s počasno dinamiko. Ampak ne smemo pozabiti, da se razmere spreminjajo. Prvič, smo v nekem globaliziranem svetu, kjer se ta transport nenehno veča, vstopili smo v Evropsko unijo, kar je dodatno spremenilo nekatere stvari, in tretje, kar je, v Sloveniji je še mnogo območij, kjer ni povezav z avtocestami. In potem govoriti o tem, da bomo gradili počasi, je vprašanje, ali je to sprejemljivo za vse dele Slovenije. Zato smo morali poiskati nek pospešen model izgradnje avtocest, ki bo omogočil, da bodo bolj odročni kraji prej prišli do nekih kvalitetnih cest oziroma avtocestnih povezav. Poleg tega pa gradnja avtocest predstavlja neko dolgoročno investicijo, ki jo bo uporabljalo več generacij. In zaradi tega je bil izbran model, ki omogoča financiranje tudi na dolgi rok in na drugi strani pokritje iz prihodkov cestnin. To se že kaže v pospešeni gradnji avtocest in to se bo odražalo tudi v prihodnje, brez posebnih posledic za javne finance. Strahovi ali pa neke temne napovedi, da bo treba zvišati cestnine, se popolnoma strinjam s kolegom Tankom, da temu ne bo tako. Samo zajeti je treba vse; danes se nekateri vozijo zastonj po avtocestah, nekateri pa avtoceste v veliki meri plačujemo. In zaradi tega so nekateri drugorazredni državljani tisti, ki plačujejo, ne pa tisti, kot je kolega Cvikl omenil, da je pač vseeno, ali bomo zajeli več ali manj, ampak če bomo pač naredili zaprti sistem, se bodo eni vozili po državnih cestah in bomo takrat imeli neke drugorazredne državljane. Ne, danes jih imamo, ker se eni vozijo praktično zastonj. Toliko okrog tega. Glede na čas bom spregovoril še nekaj besed okrog vprašanja, ki se suče že iz proračuna za leto 2007 in se nadaljuje v proračunu za leto 2008 - to je dvig DDV. Najprej malo zgodovine. Leta 2001, ko je bil bivši predsednik Vlade še finančni minister, je zagovarjal dvig DDV, in sicer z namenom, da bi višji prihodki iz DDV pomenili večje državne naložbe, ki bi pa potem spodbudile višjo gospodarsko rast. Takrat se ni nihče oziral na pripombe, na opozorila raznih makroekonomistov, med njimi je bil tudi gospod Veljko Bole, ki je opozarjal, da bodo učinki dviga DDV prej negativni. Tudi Vladi se ni zdelo kaj posebno potrebno, da bi sprejela neke javne kritike, niti ni izračunala, kolikšen bo sploh dejanski vpliv te večje državne porabe na gospodarsko rast in tako naprej. In kaj so bili pa rezultati tega? Podatki za leto 2000 kažejo, da so se naložbe države, investicijske naložbe celo realno znižale za okoli 3 milijarde, da Banka Slovenije ugotavlja, da je prišlo do velikih inflacijskih pritiskov in da so se vsi učinki takratnega dviga DDV-ja potrošili za polnjenje proračuna, za večje plače v javnem sektorju in za transferje do ZPIZ-a. Se pravi, nič od tistega, kar je bilo kot glavni razlog navedenega, se ni uresničilo, nič pozitivnega. Ob tem, da takratna vlada, to je treba posebej poudariti, ni zniževala dohodnine, ni zniževala davka na izplačane plače in ni zniževala nominalne stopnje davka od dobička v podjetjih, če tako rečem. Nič od tega, samo DDV je dvignila. Sedanja Vlada je to troje, kar sem naštel, že naredila oziroma te stvari v nekem časovnem obdobju potekajo in se bodo tudi realizirale. O tem, da bo prišlo do dviga DDV-ja, pa razen nekih črnogledih napovedati gospodov iz LDS-a nimamo nič. Samo napovedi - take, kot jih poslušamo že od rebalansa proračuna za leto 2005, da bo prišlo do kolapsa javnih financ proračuna 2006, 2007 in sedaj tudi pri proračunu 2008. Nič konkretnega, samo napovedi, ki se do sedaj, vsaj do sedaj niso nikoli uresničile. In prepričan sem, da se tudi v prihodnje ne bodo.
Hvala lepa. Replika? Gospod Cvikl, replika, prosim.
Replika na gospoda kolega poslanca je zelo enostavna. Gospod poslanec, ni moja napoved, da bo prišlo do dviga DDV, to je napoved Vlade Republike Slovenije. Vam bom prebral številke. Domači davki na blago in storitve, davek na dodano vrednost, ocena realizacije leta 2006 - 2.671 milijonov evrov, se pravi 2,7 milijarde evrov; leto 2007 - 2,8; 2.843, če zaokrožimo 2,8 milijarde. Leta 2006, ponavljam, 2,7, leta 2007 2,8 milijarde prihodka iz naslova evrov. Ampak, poglej ga vraga, predlog proračuna 2008, ocena prihodkov iz naslova DDV 3,2 milijarde tolarjev. Namesto običajnega prirasta, ki je bil v letu 2007, da bom zelo natančen - 160 milijonov evrov, je prirast v letu 2008 320 milijonov evrov, enkrat več. In sedaj mi vi razložite, kdo si izmišljuje. Vlada Republike Slovenije želi imeti 3,2 milijarde prihodkov iz naslova DDV, četudi jih ima v proračunu za leto 2007 samo 2,8; in je običajni letni prirast zgolj 150, 160 milijonov evrov, v letu 2008 pa je ta prirast dvakrat višji, stopnja rasti 11,9 in zakaj je temu tako. Kot piše v obrazložitvi predloga proračuna, ker je vkalkulirana 21% in 9% stopnja, nižja in višja stopnja DDV v skladu z dokumentom Vlade Republike Slovenije; in zato je ta dodatni prirast. Fikcija, izmišljotina, ampak ne naša, to je dokument Vlade Republike Slovenije. Pričakuje 3,2 milijarde prihodkov iz naslova DDV, potem ko ga je bilo v letu 2006 samo 2,7 milijarde in ga je za leto 2007 brez spremembe stopnje DDV predvideno samo 2,8 milijarde. Tako velikega skoka realno brez dviga DDV ni mogoče izpeljati in zato je to fikcija. Ampak jaz ne govorim, da je potrebno dvigniti DDV, končujem, ne govorim o tem, govorim preprosto o številkah, ki jih je dala v proračun Vlada in jih veselo porablja.
Hvala lepa. Še gospod Janc.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani ministri in sekretarji, kolegice in kolegi! Ker smo se naposlušali že včeraj in danes o teh Predlogih proračunov 2007 in 2008, danes imamo predvsem dopolnjen Program proračuna 2008, ki je pred nami, razprava teče in seveda sledi nekemu skupnemu cilju te vlade, te koalicije, ki ima seveda drugačne prioritete, kot jih je imela prejšnja vlada. Hvala bogu, bi rekli slovenski volivci in volivke in temu je tako. Ne nazadnje, prav je, da se o tem razpravlja, in prav je, da imamo različne poglede, saj to je parlament vendarle. Ne razumem narobe kolega Cvikla, ki pač trdi svoje in ki svoje zagovarja, in ga popolnoma razumem, ki to pravico ima. Pa vendarle, jaz sem prepričan kot poslanec te koalicije in ko sem dobro pogledal ta proračun in stvari, ki jih ta Vlada, ki jo ta naša pogodba zavezuje se mi zdi, da sledi tem ciljem zelo jasno in da je uravnotežen, razvojno uravnan, gleda celo Slovenijo, ne samo osrednje Slovenije, poskuša podeliti ta kos pogače, ki je na voljo za delitve tako, kot je. Vse je odvisno od številnih možnosti, ki jih ima vsak [[...]] [[Nerazumljivo.]] naj bo to državni, lokalni ali evropski, so neke možnosti omejene. Definitivno je res, da bo mnogo odvisno od našega uspešnega gospodarstva, makroekonomskih kazalcev. Danes govorim bolj ali manj o ocenah 2008, niti minister Bajuk niti nekdo drug ne more vedeti, kaj se bo točno takrat zgodilo. To je pač ocena, napoved, gospod Cvikl. Jaz mislim, da je temu tako. Da tega vsevedeža, da bi vedel točno, kako se bo zgodila zgodba prihodkov 2008, verjetno v tej Sloveniji nobeden nima. Je pa res, da je Slovenija na tem področju po mojem naredila velike uspehe in zagotovo hočemo še več in boljše. Mislim, da je zagotovo priložnost, da bo ta proračun, ki bo dovolj optimističen, kot sem povedal, in razvojno naravnan, dal določene pozitivne premike, še boljše rezultate, predvsem pa bomo poskušali na celotnem področju Slovenije tiste stvari, ki so bile zapostavljene, definitivno popraviti. 2008 bo zagotovo za Slovenijo izjemno pomembno leto, pa ne samo zaradi tega, ker bodo parlamentarne volitve; zato, ker bomo predsedovali Evropski uniji. To je zagotovo tudi znatni strošek za Slovenijo, definitivno. Hkrati pa je tudi velika čast in priložnost, da to dobro izkoristimo. Jaz verjamem, da priprave tečejo uspešno in da bo Slovenija znala to veliko priložnost dobro izkoristi in s tem nadoknaditi vse tisto, kar doslej mogoče nismo bili toliko uspešni. Bo leto 2008 v mnogočem po mojem prepričanju prelomno in seveda tudi v tem smislu uspešnosti še bolj potrjeno. Okoli DDV-ja govorimo, poslušamo tukaj že kar nekaj mesecev zgodbo od davčne reforme, proračuna 2007 in 2008. Veliko je bilo povedanega, tudi veliko dosti jasnih odgovorov ministra za finance in ostalih, da ta stvar je pač, da bo Vlada vse naredila, da do neke spremembe ne pride. Jaz sem prepričan, da se nobena Vlada, noben minister ne želi kar tako dvigniti DDV. Komu je to všeč? Meni tudi ni in tudi tebi, gospod Cvikl, ni, zagotovo, kot potrošniku in kot politiku, odgovornemu. Jaz sem prepričan, da bo naredila vse notranje možnosti, ki jih ima v okviru proračuna, da tudi do tega ne bo prišlo. Dejstvo pa je tisto, kar se mi zdi pa zelo pomembno za ta proračun in prihodnje proračune, kako bomo še bolj uspešni pri črpanju evropskega denarja, to je zahteven proces. Nimamo tako veliko na izbiro strokovnih ljudi na tem področju, kajti to je pokazala tudi prejšnja Vlada, zdajšnja po kazalcih kaže velik korak naprej, tukaj so še rezerve in tukaj verjetno ima tudi Vlada vse želje in cilje, da bi to uspešnost še povečala, verjetno bo treba v tem še kakšno stvar popraviti na zakonodajnem področju in tako naprej. Skratka, tukaj je cel kup palete odgovornosti na Vladi, na parlamentu, da poskušamo ta segment, ki ga želimo optimizirati v tem proračunu 2008, v teh številnih projektih, ki so vezani na evropski denar, še bolj oplemenitit. To je želja tako pozicije kot opozicije in zagotovo tudi slovenske Vlade, da bi bili pri tem čim bolj uspešni. Poudarki proračuna, ki se mi zdijo izjemno pomembni - pač ne prihajam iz Ljubljane, prihajam iz Posavja je zagotovo ta cestni program. To je zgodba, spet je nedokončana in tudi včerajšnji številni manjši amandmaji so dali tukaj pozornost in poudarek koalicije posameznih regij v naši Sloveniji, da pač tukaj smo še zelo šibki. In da definitivno ta regionalna mreža je izjemno slaba, je podhranjena, je uničena, vmes še malce poplave, zime in tako naprej. In definitivno na tem področju moramo slediti, še posebej tiste regije in tiste občine, ki na žalost nimamo avtocestnega križa, to je velik hendikep, verjemite mi. In tisti, ki to imajo, imajo bistveno boljša izhodišča, bistveno boljše razvojne možnosti kot tiste regije, ki jih ta sreča ni dotaknila z avtocestnim križem. In zato, da posodabljamo normalno to regijsko mrežo, je zagotovo cilj tudi te Vlade in tudi tega skladnega regionalnega razvoja Slovenije, uravnoteženosti Slovenije, kajti tudi mi smo državljani, ki nimamo te sreče, da živimo ob avtocesti, in tudi mi želimo hitrejšega razvoja in tudi mi želimo hitrejše mobilnosti in tako naprej. In tu podpiram Vlado, da želi narediti korake naprej. Vsega naenkrat ne bomo uspeli, žal, v tem mandatu, niti mi, poslanci, niti Vlada, ker je ta zalogaj prevelik, je premočno podhranjen in ga bo težko naenkrat spraviti na tisti nivo, ki bi si ga želeli državljani, poslanci, župani. Zelo pomembno se mi zdi pa to, kar je tudi ena od mojih največjih želja in ciljev, pa verjetno tudi Vlade, da smo začeli resno s tretjo razvojno osjo. To je ta alternativa avtocestnemu križu, da bomo tudi tisti del Slovenije, pokrajin, ki jih povezuje tretja razvojna os, od Dravograda do Metlike, da najdemo enkrat v prihodnjem času tudi ta črni pas, ki je dobesedno odmaknjen od te zgodbe, da pridemo do te hitre povezave cest in s tem bo ta beseda postala dejanje, večja uravnoteženost, večja prepoznavnost, večja možnost za razvoj. Skratka, vse tisto, kar nas teži v tem času, ko nimamo te zgodbe, ki se ji reče hitra cesta ali hitra mobilnost bodisi za gospodarstvo bodisi za državljane, občane. Mislim, da ta projekt teče v pravo smer, tudi Vlada ga podpira in ima določene postavke že v proračunih. Na tem se aktivno dela in v upanju, da se bo čim prej fizično začel in tudi končal, bo to zagotovo velik prispevek k zgodbi o uspehu avtocestnega križa, ki bo dal Sloveniji nov zagon, gospodarski in siceršnji, kot ga sicer zdaj nima, in se vse bolj ali manj kopiči v centrih, vse bolj se prazni podeželje, vse bolj se praznijo regije, kar seveda ni namen te Vlade, te koalicije, pa zagotovo tudi tega Ministrstva za finance ne, pač pa je želja, da se to ohrani. In tu, se mi zdi, ima ta proračun tudi ta poudarek. Tista zgodba, o kateri pa tudi veliko poslušamo v Državnem zboru - verjetno tudi zato, ker mnogo kolegov prihaja iz bivših služb v ta prostor -, so Slovenske železnice, infrastruktura in te stvari. Dostikrat je bilo že povedano, da je bilo to področje v preteklosti zapostavljeno in da želimo tudi to področje infrastrukture urediti, seveda postopoma, saj gre za velika sredstva, velik zalogaj. Vlada je določene spremembe že pripravila in jih je parlament sprejel. Določena poroštva, da se bo tudi ta segment na področju železniške infrastrukture počasi urejal in postal bolj konkurenčen, hitrejši in bolj pretočen, da se ta, tudi ta prometna stvar, ki je izjemnega pomena za vsako državo, tako tudi za Slovenijo, počasi pripelje do tistega nivoja, kjer si želimo v evropskem prostoru biti bolj konkurenčni, tako na področju tovornega kot potniškega prometa. Seveda, vsa ostala vlaganja v druga področja, ki so tudi pomembna za življenje, kot je šolstvo, kultura, šport, zdravstvo, vse to je pomembno in ima posebno težo. Tudi tu so postavke kar smele v določenih delih in se tudi tu precej vlaga še naprej v to infrastrukturo, v to znanje, ki je tako pomembno za Slovenijo, kajti želimo čim več denarja vložiti v to področje, da se bo vračalo postopoma nazaj. Tako da sem globoko prepričan, ko gledam s svojega zornega kota, da ta koalicija in ta Vlada daje prednost temu, čemur pravimo skladnejši regionalni razvoj, da ima Slovenija tako sever, jug, vzhod kot zahod, ne samo osrednjega dela, in da skušamo pogledati tudi po Prekmurju, Posavju, v Beli krajini in še kje in tukaj dati neke možnosti, da se vendarle tudi ta Slovenija bolj enakomerno razvija v tem duhu. Je pa res, da ti nastavki, ki so napravljeni v tem proračunu 2008, so ocene, so predvidevanja, so pozitivni, gredo v tisto smer, ki jo zagovarja koalicija, ki jo zagovarja Vlada. Jaz sem prepričan, da daje to še večji uspeh te naše Slovenije in da bomo ob zaključku tega mandata 2008, ko bomo tudi predsedovali Evropski uniji, pokazali volivkam in volivcem, da smo bili v tem obdobju uspešna država in da smo naredili tisto, kar so prejšnje vlade nekoliko zapostavile ali pa so imele druge prioritete pri svojem financiranju. Ta Vlada, ta koalicija ima te in mislim, da moramo te tudi podpreti danes in da bo šla zadeva v pravo smer naprej. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo dajem še ministru dr. Bajuku, če želi.
Hvala lepa, gospod predsednik. Slišimo in poslušamo ponavljajoče se ocene, kako je Slovenija ob robu nekega popolnega kolapsa, a vendar to se ponavlja z velikim prepričanjem in se ustvarja ali pa se skuša ustvariti neko vzdušje, da resnično stojimo na pragu neke strahotne krize, kjer bo dejansko zrušila vse, kar smo Slovenci zgradili v naši zgodovini. Podatki so pa dejansko drugačni. Dejstvo je, da še dolga leta Slovenija ni imela tako visoke gospodarske rasti, da dejansko se javnofinančni položaj izboljšuje, o tem še malo več kasneje, in včerajšnji podatki Statističnega urada Republike Slovenije so pokazali še en pravi korak v pravo smer, namreč da se je zaposlenost v Republiki Sloveniji v mesecu septembru zvišala za 0,5%. Seveda se je tudi znižala brezposelnost, tako imenovana registrirana brezposelnost, in sicer na 8,8%, kar se še ni zgodilo do sedaj. A vendar, ponavljajoče se ocene, kje smo in kaj se lahko hudega in strašnega v naši državi zgodi, in to sicer na takšen način, ponavljajoči način, morda se pa bo le nekaj prijelo. Jaz upam, da slovenska javnost, ki sledi tem razpravam, ne bo pozabila, ko posluša te goreče govore, na konkretne podatke in na svoje lastne, tudi življenjske izkušnje, saj vsakdo lahko opazi, da to, kar statistični podatki ocenjujejo in kažejo, se dejansko tudi dogaja v vsakdanjem življenju. No, naj še to povem, od leta 1996 Statistični urad Republike Slovenije pripravlja indeks o tem, kakšno je vzdušje v slovenskem gospodarstvu ali klima v slovenskem gospodarstvu. Zadnji podatek za avgust-september 2006 kaže, da ta indeks od leta 1996, ko se registrira in se ocenjuje, še ni bil nikdar tako visok kot sedaj in dejansko se tudi viša, in sicer 15 točk nad povprečjem, da dejansko trdi, ljudje, ko jih sprašujejo, kako gledajo našo skupno prihodnost, ocenjujejo, da je to na pozitiven način, in sicer na veliko bolj pozitiven način kot kdajkoli prej. To je tudi podatek. Sedaj pa kar se tiče proračuna za 2008. Ponovno smo slišali te goreče govore ne samo katastrofi, kako je dejansko neodgovorno, uporabljajo se besedila, ki niso ravno v skladu ne samo z dobrim okusom, kaj šele z minimalnim medsebojnim spoštovanjem, a na to smo že navajeni in na to sploh ne bom odgovarjal. Dejstvo pa je, da ta proračun predlaga ta Vlada, ki je pa nekaj tudi lahko dosegla, in je absolutno jasno in preverljivo drugače, kot pa je bilo v preteklosti. Če samo gledamo, in tem bom ponovil, moramo gledati ne samo proračun, ampak vseh štirih blagajn, ker če ne gledamo vse štiri blagajne, pademo v isto past, v katero smo padli že v preteklosti, ko smo mi podedovali in prevzeli odgovornosti, je bil ZPIZ zadolžen za nekaj čez 40 milijard in zdravstvena blagajna je bila zadolžena za nekaj milijard, proračunček je pa luštkan izgledal. A vendar, ko smo vse to očistili, in to smo že počistili, moramo gledati, če hočemo primerjati, vedno celoto, vse štiri blagajne. In kaj se je zgodilo v teh štirih blagajnah in kaj se dogaja na podlagi teh predlogov, ki jih imate danes pred seboj in o katerem boste sedaj odločali. Dejansko se primanjkljaj znižuje, se znižuje nad tem, kar smo tudi predvidevali, ko smo proračun, veljavni proračun za leto 2007 sprejemali v tem Državnem zboru in o njem razpravljali, in sicer kar za 25% na 0,9% BDP-ja. In v letu 2008 pa na 0,8%. In če vzamete vsa štiri leta, to, kar se je že dogajalo v letu 2005 in je verificirano, plus naše najboljše ocene za 2006, to, kar imamo, ker konca leta še ni, veste, jaz ne morem tukaj dokazovati stvari, ki se še niso zgodile, a vendar na podlagi naših ocen in ocen v letu 2007 in 2008 mi predvidevamo, da bomo v povprečju primanjkljaj vseh teh štirih blagajn pod to vlado, ki naj bi zakuhala neko katastrofo, 0,97% BDP-ja, kar pa je 44% nižje, kot pa je povprečje prejšnjega obdobja prejšnje vlade. Ali so s tem doseženi vsi cilji? Seveda ne, vendar pa je dejstvo, ki se ne more zakriti. Drugič, moram spet ponoviti in mislim, da je prav, da slovenska javnost tudi to bolje razume, kako nas pa dejansko Evropa gleda in zakaj ima takšne pozitivne ocene, kar se tiče Republike Slovenije. Da lahko primerja države med seboj, morajo vse države poročati vsakih šest mesecev o dejanskem stanju, in sicer na podlagi neke metodologije, ki je enotna za vse. In ta metodologija se imenuje ESA 95. To pa gre - ne tako, kot imajo države, različne države imajo drugačne sisteme svojih lastnih javnih financ in skoraj vse v Evropi imajo na podlagi denarnega toka - gre pa na podlagi poslovnega dogodka, to se pravi izdatki se registrirajo na podlagi, kdaj se je izdatek dejansko zgodil, ne pa kdaj je denarni tok to priznal, kdaj se je to plačalo. V Sloveniji tega nismo imeli in smo se morali sedaj, ne samo sedaj, odkar smo vstopili ERM2, že poročamo o teh zadevah, smo se morali še kako truditi, naše strokovne službe na Ministrstvu za finance pa na Statističnem uradu še kako privaditi na nov način poročanja in registriranja teh podatkov. In nimamo podatkov za prejšnja leta od leta 2000, za nazaj tega nimamo še, morda bo sčasoma tudi to narejeno, a zaenkrat obstajajo samo ti podatki od leta 2000 naprej. Kaj pa ti podatki kažejo? Da od leta 2000 in do konca 2004 je bil primanjkljaj na podlagi te metodologije, ki jo Evropa uporablja, da lahko primerja vse države med seboj, je bil primanjkljaj celotnega sektorja države, veste, sedaj pa še širše kot javne finance, več kot štiri blagajne, vse, kar potencialno tudi spada pod najširši koncept države kot take. To se pravi, javni zavodi, skladi, vse, kar je v našem sistemu v nekem smislu prikrito pred očmi navadnega državljana. Na podlagi tega je bilo ugotovljeno, in to so primerljivi z podatki, ki jih je evropska služba za statistiko Eurostat že preverjala, je bil v letu 2000 primanjkljaj 3,9% BDP. V letu 2001 se je ta primanjkljaj povečal na 4,3%. Če bi takrat sanjali o takojnjšem vstopu v evro ali pa v spoštovanje maastrichtskih kriterijev, bi to bilo nemogoče, pač ne sme tako visoko biti. Potem je v letu 2002 padlo na 2,5%, v letu 2003 ponovno gor na 2,8% in končno - 2,3% v letu 2004. Če vzamete povprečje tega petletnega obdobja, je to 3,16% BDP. Na podlagi teh podatkov pa poglejmo, kaj se je zgodilo sedaj, ko ta Vlada, ki naj bi Slovenijo pripeljala na prag katastrofe, kaj smo pa mi naredili. V letu 2005 je to padlo na 1,4% in po najboljših ocenah, ki jih sedaj imamo, o katerih smo že poročali Evropi, pričakujemo, da v letu 2006 v najslabšem primeru bo to 1,7%. Torej, v povprečju v tem katastrofalnem obdobju je pa 1,55%. Zanimivo je pa to, 1,55% BDP-ja. Če vzamete vse sklade, vse, ne samo javne finance plus vse zavode in sklade, kar nam je pač danega, je pa to 49% povprečja prejšnjega obdobja. To je Vlada, ki naj bi povzročala katastrofo. Res je, mi predlagamo v tem projektu Proračuna za leto 2008, če ne bomo zmogli ničesar drugega, da bi bilo nujno potrebno povišati DDV, vendar to predlaga taista Vlada, ki je lani, ko smo pripravljali Proračun za leto 2007, odločno nastopila in rekla: "Začnemo z odpravljanjem davka na izplačane plače." Kako bomo pa financirali? Ne veste! Lahko si greste pregledati magnetograme, teiste goreče govore o neki katastrofi, ki naj bi se strašansko zgodila. Mi smo takrat povedali, da bomo sprejeli določene ukrepe, ki nam ne bodo zahtevali, da bomo povišali DDV v 2007. Spoštovane poslanke in poslanci, v letu 2007 se DDV ne bo povišal. Danes, ko gledamo 2008. Res je, ponovno pravimo, če nič ne bomo zmogli, ne samo Vlada, tudi z vašo pomočjo v tem Državnem zboru nekakšne dodatne spremembe na področju javnih financ, se nam lahko to zgodi, a vendar smo prepričani, da ne. Zakaj pa ne? Pa to ni neka ocena, da bi bila kar iz žepa iztresena, mi ocenjujemo, da do tega ne bo prišlo zato, kot smo že, kot sem danes povedal, ko smo začeli to razpravo, mi smo predvidene prihodke gledali na podlagi zelo konzervativnih predpostavk, ker tako pač mora biti. Z denarjem se ne smemo igrati in prav gotovo to Ministrstvo za finance z ministrom na načelu se z "denarčkom" ne igra. In kaj smo povedali? Da smo ga pripravili na podlagi ocen Umarja, ki jo je napravil Urad za makroekonomske analize in razvoj spomladi. Danes vemo, že vemo, da so stvari nekoliko drugačne, in sicer na bolje, da to bo pomenilo neko pomoč k temu. Že to je zadostno, bi rekel, opravičilo, da ne gledamo samo, da ne prodajamo megle, ampak da resnično lahko pričakujemo, da bodo stvari nekoliko drugačne. Po drugi strani je pa še eno dejstvo, ta Vlada je leto dni nazaj sprejela program, reforme, zelo pomemben program, ki se trenutno uresničuje, uresničuje se v nekem časovnem okviru, ki tudi od vas zahteva stvari, ki smo jih sinoči slišali ob enih zjutraj, mislim upravičene očitke, da je delo v tem Državnem zboru glede na to, kaj vse prihaja in kakšni so predlogi, predlogi sprememb zakonov, takšnih in drugačnih, da je to velika obremenitev tudi za vas, spoštovane poslanke in poslanci. Ampak mi delamo proračun na podlagi tega, kar imamo v rokah, in ga moramo delati na podlagi zakonodaje, ki je trenutno veljavna, vedoč, da smo v neki proceduri, ki je resnično nenavadna, ker takšnih sprememb istočasno se še ni zgodilo v preteklosti. Morda, morda so te ocene neke neodgovornosti Vlade posledica prejšnjih izkušenj od prejšnjih let, gotovo se bo marsikdo spomnili tudi v tem Državnem zboru, ker nekateri ste bili tudi še poslanci v prejšnjih obdobjih, ko se proračun ni delal za prihodnost, ampak smo sprejemali v tem Državnem zboru proračune tam nekje v drugi polovici leta. Ja, takrat je bilo pa enostavnejše delati proračune, ker je že čas, za katerega se je pripravljal, je že deloma potekel. To smo odpravili. To je že dolgo časa. In hvala bogu, da smo v Sloveniji takšne praske odpravili. In delamo proračun na podlagi najboljše ocene, kaj se nam lahko zgodi v prihodnosti. In je ni Vlade, ne te, ne prejšnje, ne naslednje, ki bo lahko delala proračun na kakšni drugi podlagi, kot pa na ocenah o prihodnosti, vedno je ocena o prihodnosti, nekateri jo gledajo črno, zelo črno, nekateri pa delamo na podlagi preverjenih podatkov strokovnih služb in to je našega lastnega urada za makroekonomske analize in razvoj. Prepričan sem, kot sem že večkrat povedal, da do takšne spremembe DDV-ja ali pa sploh spremembe DDV-ja ne bo prišlo, ker vem, da čez leto dni, ko bomo gledali, kaj se je dejansko odvijalo, katere zakone, kakšne še dodatne spremembe bo ta Državni zbor sprejel, da bomo lahko naredili boljšo oceno in to tudi odpravili. Med drugim pa tudi to, in sicer ne na podlagi predlogov opozicije, ker še nismo slišali veliko predlogov, kako bi lahko in kje bi konkretno zmanjšali javno porabo, temveč samo dobronamerna opozorila, dajte jo še malo bolj znižati. In jo znižujemo. Dejansko se javna poraba bo znižala in se znižuje. In kot sem že včeraj povedal in bom danes ponovil, če gledano vse štiri blagajne in primerjamo to obdobje s preteklimi, moramo pač izključiti evropska sredstva. In kako je to bilo v preteklosti? V letu 2001, 2002, 2003 in 2004 se je ta javna poraba vseh štirih blagajn sukala od 44% BDP do 43,6%, nato ponovno 44 in še enkrat 43,6, torej v povprečju, recimo, enostavno 43,8. In kaj planira ta Vlada s tem proračunom, ki je danes pred vami? Taista javna poraba, tako primerljiva, bo padla za 1,9% BDP. In zakaj primerjanje z BDP? Ker, končno, tako je - veste, igračkanje z absolutnimi številkami, ne da bi primerjali z realnostjo, kako naše gospodarstvo raste, je nesmiselno in močno zavajajoče. Zdaj pa še nekaj o zdravnikih pripravnikih in terciarjih. Tudi to smo slišali in vem, da bomo ponovno slišali. Za kaj pravzaprav gre v vsej tej zadevi? Veste, da že uvajamo postopno odpravo davka na izplačane plače. Seveda, s tem se privarčuje določena sredstva, ker so izdatki pač manjši. V vseh tistih panogah, kjer Vlada ali pa vladne ustanove morajo plačati davek na izplačane plače, ga je zdaj manj. In to je nekaj manj sredstev, seveda. Od teh sredstev, ki jih bomo privarčevali s tem, da odpravljamo ta davek, in ki jih je seveda zdravstvena blagajna plačevala - ja, seveda je morala plačevati, tako je bilo -, bomo uporabili dve tretjini tega prihranka na področju zdravstva za to, da bomo prevzeli plačilo pripravnikov in terciarjev. Saj to niso avtoprevozniki, saj to niso ljudje, ki so popolnoma tuji zdravstvenemu sektorju! Pripravniki in terciarji, s tem da se pripravljajo in se vzgajajo, dejansko opravljajo konkretno nalogo, ki je popolnoma v skladu z namenom in ciljem zdravstva samega. Ali mi zmanjšujemo kakšno stvar? Če kaj, bo vsaj ena tretjina dodatnih sredstev še ostala zdravstveni blagajni. Vprašati pa se moramo legitimno, kako je to mogoče, da ravno od tistih virov, ki so ta davek na izplačane plače uvedli pred leti in so resnično takrat posegli v sredstva, ki so bila namenjena za zdravstvo, ta Vlada ga sedaj odpravlja, pa slišimo očitke, kot da bi nekaj kradli. Spoštovane poslanke in poslanci! Z odpravljanjem davka na izplačane plače tudi z vašo podporo omogočamo, da bomo te stvari očistili in jih spravili na neko normalnost, ki jo niso poznali od tistega trenutka, ko je ta davek na izplačane plače bil uveden. Slovenske železnice - dobrodošli v Sloveniji. Slovenske železnice so eden od največjih problemov, s katerim se sooča Republika Slovenija. Zakaj? Samo za neko primerjavo, da bo bolje razumljivo. Ocene strokovnjakov in to so - ocene za prihodnje investicije so vedno nekoliko nižje, kot pa se potem izkažejo - če bi Slovenija danes hotela posodobiti peti in deseti koridor, kar je skupnega pomena za našo skupno prihodnost, bi morali temu posvetiti 8 milijard evrov. Da se ne bomo izgubili v cifrah, en slovenski proračun, eno leto slovenskega proračuna in zelo mogoče še malo več. Seveda se zavedamo in ni treba, da slišimo goreče govore, češ pazite se, kaj bo. Seveda se zavedamo. Sprašujem se pa, kje so pa bili takrat, ko so ti isti problemi že obstajali, nelegalno ravnanje, protizakonito ravnanje. Ta Vlada se ni izmislila agencij, si ni izmislila takšnega sistema javnih financ, kot ga imamo, in bomo skušali vse to popraviti in pravočasno, mislim, da bomo tudi to dosegli. Ne moremo pa vsega naenkrat, to je pa res. Ja, mi bomo, kot sem že izjavil na Odboru za javne finance, mi se tega zavedamo in strokovne službe raznoraznih ministrstev, vključno tudi Ministrstvo za finance, resno delamo na neki sistemski rešitvi tega vprašanja: vprašanja Slovenski železnic. Vemo, da to ni enostavno. In tudi pričakujemo, da po razpravi, ko bo ta Državni zbor sprejel Zakon o javno-zasebnem partnerstvu, da bomo lahko tudi na tem področju napredovali in temu državnemu zboru predlagali dolgoročne sistemske rešitve, ki v kolikor bodo zahtevale sistemske spremembe - ja seveda, bomo poročali, ne samo slovenski javnosti, temu Državnemu zboru in skupaj z vami iskali dolgoročne rešitve. Med drugim tudi zato, ker tako zahteva zakon, ne pa samo zdrava pamet. Zdaj pa še nekaj o tujih investicijah. Pač, se ne brigate za spodbujanje tujih investicij. Ja, res je, ta Vlada pa le verjame, da je veliko bolj pomembno ustvariti pravo vzdušje, pravno okolje, ki bo zagotavljajo pravico tudi malih delničarjev v Sloveniji, da si ustvari takšno vzdušje in tudi jasna zakonodaja, kar se tiče davkov. Prepričani smo, da je to boljša pot kot pa zagotavljanje raznoraznih podpor, ki so v določeni meri normalne. Jaz osebno sem zelo vesel, da ne bom poslušal še enega govora o tej zadevi, da Revoz se je odločil, da ostane tudi s podporo slovenskih davkoplačevalcev, ki niso bile malenkostne zadeve, in to je prav. Jaz mislim, da je to zelo pomembno. Pa veste, zakaj? Med drugim tudi zato, ker se bo dodana vrednost v našem gospodarstvu napram novega Revoza, tako kot so mi poročali direktorji te ustanove, se bo z novo investicijo povečala od 17%, to se pravi, slovenska dodana vrednost je bila do sedaj 17% in baje po njihovih ocenah bo šla nekaj čez 30 morda tudi 34%. To je pomembna stvar za slovensko gospodarstvo. In mislim, da je bistvena odločitev pa pravilna, da čeprav smo morali slovenski davkoplačevalci še kako žrtvovati sredstva za to, mislim, da je to pozitivno. Res pa je, da če hočemo dolgoročno takšen razvoj in sodelovanje tujih investicij, moramo pa ustvariti čim boljše okolje, jasna pravila igre in te tudi dosledno izvajati. In to je bolj pomembno, kot pa določene postavke na proračunu. Samo še komentar in s tem se vračam na to, kar sem že omenil v začetku, ohranjanje delovnih mest. Češ moramo začeti subvencionirati investicije, ker če ne, pa ne bomo ohranjali delovnih mest. Spoštovani, samo to bi vas prosil, vzemite še enkrat na znanje včerajšnji podatek slovenskega urada za statistiko, Statističnega urada Republike Slovenije, da se je zaposlenost v enem mesecu, mesecu avgustu, zvišala za 0,5%. Nekaj se le pozitivnega dogaja v tej naši državi. Upam, da ne glede na to, kaj slišite, boste tudi to znali oceniti. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospod Cvikl se je javil k repliki. Izvolite.
Se bom zelo na kratko oglasil na tiste najbolj pomembne zadeve, kjer je minister zavedel slovensko javnost. Najprej glede železnic. To, kar ste predlagali in je bil sprejet zakon, je nesistemska rešitev, ker agencija nima realnih virov, da si je lahko sposodila 100 milijard tolarjev, kar ste ji vi dovolili. Drugič, glede zdravstva. Upravni odbor Zavoda za zdravstveno zavarovanje poslankam in poslancem sporoča, da je financiranje zdravnikov pripravnikov evropska praksa, ki je bila usklajena z Ministrstvom za zdravje in Ministrstvom za finance in bo sprejetje Zipra in ne s tem amandmajem, ki ga je predlagal, ogrozil materialni položaj obveznega zdravstvenega zavarovanja in s tem možnost uveljavljanja pravic zavarovanih oseb in dostopnost do zdravstvenih storitev. 2,7 milijarde je zelo veliko denarja za dodatne programe v zdravstvu in to pomeni, da 10 tisoč slovenskih pacientov v 2007, 2008 ne bodo imeli virov za to, da bi dobili zdravstvene storitve, za katere so zavarovani, ker je minister za finance skupaj z Ministrstvom za zdravje zahteval, da je to nova naloga zdravstvenega zavarovanje. In seveda okoli primanjkljaja in na koncu še o tujih investicijah. 1,7 primanjkljaja je potrebno primerjati z drugimi primanjkljaji ob enakih pogojih, vendar v letu 2006, ko je gospod minister zadovoljen s primanjkljajem 1,7, imamo 500 milijonov evra več obdavčitve podjetij, imamo v letu 2007 160 milijonov evrov več trošarinskih obdavčitev in seveda imamo za pol odstotka BDP proizvoda več sredstev iz Evropske unije. In če to primerjate med seboj, potem bi seveda ta primanjkljaj v letih 2006, 2007 in 2008 glede na veliko višjo obdavčitev gospodarstva, glede na to, da bomo s trošarinskimi in DDV-jem potegnili več od prebivalcev, biti izravnan, pa ni, še vedno imamo luknjo. Reči, da imate nižji primanjkljaj, ko niste dali denarja za zdravnike pripravnike, za šolske malice, za financiranje železniške infrastrukture, seveda ni ustrezno. Še povsem na koncu o tujih investicijah. Gospod minister je povedal, da se bodo tuje investicije spodbujale v zaščito malih delničarjev. 3 leta že vladajo, pa še niso pripravili Zakon o zaščiti malih delničarjev. Reči, da boljše davčno okolje pomeni več tujih investicij, davki so v Sloveniji za 100% višji kot v času zadnjega leta mandata prejšnje vlade. Hvala lepa.
Hvala lepa. Pokazal se je interes po razpravi, zato odpiram prijavo za tretji krog. Gospod Peče, izvolite. Imate besedo.
Spoštovani prisotni! Odkrito, pa izven pripadnosti politične stranke ali pa izven pripadnosti opozicije priznati moram, da sem zelo razočaran nad govorom gospoda Bajuka, ki po moji oceni seveda ni dojel politike političnih strank ali pa politike slovenske parlamentarne demokracije. Jaz ne verjamem, da kdorkoli v tem Državnem zboru se obnaša tako neodgovorno, da bi ministra Bajuka ali ne nazadnje tudi javne finance v okviru naše države napadal, zaradi napadanja. Jaz verjamem, da vsi skupaj zasledujemo en in isti cilj, to je, da bi našim državljanom in pa seveda državljankam šlo čim bolje. Jaz vem, ne samo verjamem, da je seveda moč Vlade neprimerno večja kot moč opozicijskih strank ali poslank in poslancev. Iz tega naslova dojemanje izražanja bojazni zaradi dviga DDV-ja kot nekaj zlobnega, kar minister Bajuk trdi, je seveda popolnoma nesprejemljivo. Gospod Bajuk nas pač ni prepričal v to, da se v naslednjem proračunskem letu, torej letu 2008, ne bo zgodil dvig DDV. In moj namen in namen poslank in poslancev Slovenske nacionalne stranke je samo to, da bi dobili trdno zagotovilo, da Vlada Republike Slovenije ne bo dvignila davka na dodano vrednost, ker ocenjujemo, da sta slovenski državljan in državljanka že danes preveč obdavčena. In če se bodo uresničile napovedi, ki jih je gospod Bajuk podpisal v okviru proračuna Republike Slovenije, v katerem je jasno zapisal, da se bo DDV dvignil, potemtakem se vidi, da stojimo na popolnoma različnih bregovih. Jaz verjamem, da je v interesu vseh nas, slehernega izmed nas to, da se davki ne bi dvigovali. In gospod Bajuk - mi je zelo žal, da ga zdajle ni med nami - bi pač moral dojeti vsebino razprav kot nekaj pozitivnega in dobronamerno usmerjenega. In izražanje bojazni ali pa, drugače povedano, dojemanje kritike na predlog proračuna in na predlog fiskalne politike v prihodnjih letih odraža nezrelost slovenskega finančnega ministra, dr. Andreja Bajuka. Torej, dobronamerno je s strani opozicije opozarjanje na zapisano, da se ne sme zgoditi, da bi v prihodnjih letih naložili nova davčna bremena Slovenkam in Slovencem. Toda to dojemanje, moram priznati, je mene osebno kar zabolelo, razočaralo. Vsi skupaj, upam, tako kot upam, da Vlada Republike Slovenije teži k temu, da ne bi prišlo do povečanja davka na dodano vrednost. To bo slabo, to bo slabo za investicije, to bo slabo za slovenske osebe, najsi bodo v fizični ali pravni obliki in posledično s tem za gospodarsko rast. Zato vendar dovolite, da na to bojazen opozarjamo, kajti dejansko, ko bo do tega prišlo, bo prepozno. Takrat bomo lahko samo rekli, v zgodovini nekoč smo imeli možnost preprečiti, da do česa takega ne bi prišlo. In moj nasvet Vladi Republike Slovenije - in gospod Bajuk je bil opozicijski poslanec, zato bi moral vedeti, da v končni fazi vsi skupaj zasledujemo en in isti cilj, to je, čim manjša obremenitev slovenskih davkoplačevalk in davkoplačevalcev. Zato, če bi dobili iz tega naslova zagotovilo, da se bo v okviru proračuna Republike Slovenije črtal trdilni stavek - še enkrat ga bom prebral - "z dvigom DDV stopnje z 8,5 na 9 ter dvigom standardne stopnje z 20 na 21", samo za to gre, nič drugega. Drugače pa si v Nacionalni stranki, in verjamem, da v vseh ostalih političnih strankah, želimo konstantne javne finance, trde javne finance, javne finance, ki bodo odražale prihodnost naših državljank in državljanov. Toda ne prihodnosti, ki jih bo bremenila z novimi in večjimi davki. In dovolite za zaključek, le še stavek, gospod Bajuk je končal z besedami: "Nekaj se vendarle pozitivno dogaja." Ja, oprostite, ja menda se nekaj pozitivnega dogaja, če pa minister Bajuk razpolaga z osmimi milijardami evrov. Ali ne bi bilo sramota, da se iz osem milijardo evrov ne bi nič pozitivnega dogajalo? Mislim, to je nekaj samoumevnega, ampak težimo k temu, da bi se iz tega denarja, ki ga zajemajo proračunski prihodki, ne nazadnje tudi proračunski odhodki, bi dogajalo čim več pozitivnega, ne samo nekaj. In temu sledimo v razpravah, v obliki amandmajev in ne nazadnje v okviru javnih financ, kot jih dojemamo. Ampak tista skupna skrb je pa to, da bi našim državljanom in državljankam šlo čim bolje. Zato ne smatrati kritike ali opozoril na dejstva, ki ste jih napisali v vašem javnofinančnem aktu, kot nekaj zlonamernega. Hvala.
Hvala. Besedo ima Homan.
Hvala za besedo, predsedujoči. Vsem prav lep pozdrav. Iz razprave gospoda Bajuka se je čutila neka iskrenost. In mislim, da smo jo vsi v tej dvorani začutili in tudi gledalci pred televizorjem. Pokazalo se je, kako je prav Vlada naredila, da je šla na teren, med ljudi po regijah, da se je seznanila dejansko s problemi in s težavami, in mislim, da so ti problemi in težave zajeti v proračunu za leto 2008. Vsaj tiste prioritete, ki jih je Vlada imela. Mislim, da so zajete, in mislim, da je proračun dober, razporejen med vse. Normalno, da ne moremo biti vsi zadovoljni in vsi nikoli ne bomo. Ampak zajeli smo vsako regijo, vsak je nekaj dobil. Opozoril bi pa ne eno, bi rekel, mogoče nerodnost tudi Vlade ali pa vsaj dal en napotek, naj pomisli, da predsedujemo Evropski uniji leta 2008. Prejšnje Vlade, sam sem bil zraven pri obisku Clintona in papeža, vse se je začelo dogajati zadnji trenutek. Vse ceste od letališča do Brda so se začela asfaltirati, vse cestne črte, oznake risati - vse zadnji trenutek. In tukaj bi prosil sploh sekretarja z Ministrstva za promet, da si vzamejo čas, da uredijo te ceste od letališča do Brda in potem nazaj dol do Kranja, ker tukaj bomo imeli osebno izkaznico vsi poslanci in cela Vlada. Ljudje bodo prišli na predsedovanje pol leta prej, bodo pol leta tukaj in pol leta po predsedovanju se bodo še zadržali tukaj. Dajte pogledati te ceste, to okolico, ali je urejena ali ni, in najdite denar v proračunu in začnite delati pravočasno, ne čakati na zadnje trenutke. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Bevk.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! To, kar poslušam včeraj in danes, pa tudi pravkaršnji nastop finančnega ministra, izgleda, da je torej ta Vlada res genialna in je v dveh leti skoraj vse rešila, recimo v dveh letih na 12 podlage. Kaj bo dejansko ostalo od dobe te Vlade v slovenski zgodovini, pa bo seveda pokazal šele čas. Upam, da ne samo dve raztreščeni molotoki na pročelju stavbe, kjer domujejo politične stranke ali pa nerešena romska problematika. Mislim, da je Vlada dobila zelo dobro urejeno in solidno zapuščino. Republika Slovenija je postala v času prejšnje Vlade članica Evropske unije, postala je članica Zveze Nato in bila je pripravljena na skorajšnji prevzem evra, ki se bo zgodil s 1.1.2007. Če to ni dobra zapuščina, potem ne vem, kaj bil lahko bila. Lahko je problem nalepka, ampak to ste zelo hitro rešili, če je problem samo avtomobilska nalepka bila prejšnje Vlade, ker ste tako na veliko to oznanjali na začetku svojega mandata, potem to res ni bila velika napaka. Nekaj drugega bi rad povedal pa ne samo v zvezi s tem, kar je gospod minister povedal, temveč tudi v zvezi s tem, kar ste drugi, spoštovali kolegi in kolegice, prej razpravljali. Jaz bi rad povedal, da smo Socialni demokrati vseskozi podpirali velike energetske, avtocestne in železniške projekte, infrastrukturne projekte v tej državi in to ne glede na to, ali smo bili v Vladi ali v opoziciji. Toliko že vem, saj sem to spremljal 10 let od blizu in tudi sodeloval pri nekaterih odločitvah. Rad bi se tudi sam dotaknil nekega zelo pomembnega problema, to je državnih cest. Tudi drugi ste o tem zelo veliko prej govorili. Namreč, v naši državi še vedno nimamo nacionalnega programa posodobitve državno cestne mreže. Sedanji minister gospod Božič, to že dve leti obljublja, pa tudi prejšnji ministri so obljubljali, tako gospod Presečnik kot gospod Pavliha, ki je bil minister samo nekaj mesecev, imeli so pripravljeni celo že nekatere osnutke, vendar tega nacionalnega programa državne cestne mreže v Državnem zboru še nismo videli. Zato malo dvomim tako v resolucijo nacionalnih razvojnih projektih, kot tudi v proračune za naslednji dve leti, kot tudi sumim v načrt razvojnih programov, na podlagi kakšnih strokovnih osnov so bili ti dokumenti pripravljeni, ko pa lahko koalicijski poslanci tako mimogrede z amandmaji spreminjajo že neke utečene avtocestne oziroma cestne projekte. Rad bi povedal še to. Resolucija o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007-2023 je sprva vključevala modernizacijo celotnega državnega avtocestnega omrežja v višini 2,5 milijardi evrov. Oktobra je bila ta resolucija, ki je bila sprejeta na Vladi, okleščena za nadaljnjo milijardo evrov. Sedaj je ta projekt, ki zavzema samo tri prednostne razvojne osti namesto celotnega omrežja, se pravi tretjo razvojno os Koroška-Bela krajina, tretjo a razvojno os Škofljica-Kočevje in Petrinja in četrta razvojna os Robič-Cerkno-Škofja Loka-Jeprca. Se pravi, iz prvega projekta 2,5 milijarde evrov na 1,4 milijarde evrov. Pa še to, da je četrta razvojna os zaobjeta v tem projektu samo z enim delom, brez tako imenovanega idrijskega kraka. Čeprav je bila četrta razvojna os v strategiji prostorskega razvoja Slovenije zapisana in narisana kot celota, tako s poljanskim kot idrijskim krakom, da je bila ta četrta razvojna os v celoti zapisana tudi v Resoluciji o prometni politiki Republike Slovenije, ki smo jo letos sprejeli, iz meni nerazumljivih razlogov pa je skoraj 80 kilometrski cestni odsek od Želina preko Idrije do Logatca in naprej proti Ljubljani dejansko izpadel. Izpadel je tudi iz investicijskih prioritet Republike Slovenije za obdobje 2007-2013, ki bodo lahko kandidirali na sredstva evropskih skladov. Kot rečeno, je izpadla celovita četrta razvojna os tudi iz Resolucije nacionalnih razvojnih projektov za obdobje 2007-2023, ne najdemo je pa niti v načrtu razvojnih programov, ki so sestavni del teh dveh proračunov. Najdemo sicer samo poljanski del te četrte razvojne osi, medtem ko o tako imenovani Keltiki od leta 2010 dalje v nobenem razvojnem dokumentu te države niti besedice. Ni tukaj niti obvoza v Spodnji Idriji, niti ambicioznih projektov v soteski Zale, niti obvoza v Godoviču, niti modernizacije Godovič-Kalce, niti boljšega dostopa do avtoceste. Samo nekaj sanacij zidov na odseku od Spodnje Idrije do Želina. Zato ni čudno, da nekatere naše velike korporacije že selijo del svoje proizvodnje v Logatec zraven železnice in avtoceste. V naših korporacijah izvozijo na leto več kot 200 milijonov evrov na zahtevna tržišča po celem svetu. Naj povem, da mora Kolektor, ki je za nekatere komponente Mercedesa edini dobavitelj na svetu plačati za minuto zamude pri dostavi blaga 25 tisoč evrov kazni. 25 tisoč evrov kazni, mi pa vsak dan od decembra do marca poslušamo, da je cesta Keltika od Godoviča do Idrije neprevozna za vlačilce in tovorna vozila. To vsak dan lahko poslušate po radiu. Velikokrat je še kakšen drug odsek zraven, ampak največkrat je samo ta del. Zato se mi zdi, da bi bilo smiselno, da se ta resolucija o nacionalnih razvojnih projektih dopolni tudi s tem in da načrtovalci proračunov v bodoče ne prezrete te pomemben prometne povezave, se pravi celovito rešitev povezave Posočja in Poljanske doline ter idrijske doline z avtocestnim križem in z osrednjo Slovenijo. V zvezi s tem sem vložil tudi nekaj amandmajev in morda več besed tudi v nadaljevanju. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Sok.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsi prisotni iz Vlade, kolegice poslanke in poslanci. Jaz bi sedaj lahko v istem stilu, kot je moj predgovornik končal, nadaljeval in bi opisal situacijo od Slovenske Bistrice preko Ptuja do Ormoža in povedal, kaj vse izgubljamo zaradi tega, ker pač ni ceste, potem bi lahko kot kolega Bevk opisal situacijo tam, vsi lahko to lepo povemo [[...]] Nekaj drugega bi rad rekel nič od tega, kar bi danes lahko povedal, ni takega, kar ne bi že slišali. Včeraj smo 14 ur poslušali to isto zgodbo, jaz se čudim, od kod gospodu ministru toliko volje, da vedno znova odgovarja na vse te, jaz bi temu rekel, provokacije. Prej je odgovarjal pol ure. Eden od znanih Slovencev je rekel, če bi jaz moral to poslušati, meni bi se zmešalo. Če bi ta proračun res bil taka katastrofa in vse to, kar govorijo kolegi Cvikl in tako naprej, potem bi opozicija tukaj sedela - poglejte, saj jih ni! Gospod Rop niti kartice ni dal notri, pa je vodja največje opozicijske stranke! Jaz še nisem videl parlamenta v Evropski uniji, ki bi razpravljal o proračunu, pa da opozicija, ki ima toliko povedati, sploh na seji ne bi bila prisotna. Že včeraj sem rekel, da to ni resno. In da je ta proračun dober, kaže ta njihova skupinska odsotnost. To je dober proračun in nimajo kaj drugega povedati kot o toplih malicah in, ne vem, da tam ni zadosti za sekundarje, za zdravnike, da ni zadosti razvojnih sredstev, da ni zadosti za ceste. Se strinjam. Seveda pa je odeja tako dolga, kot je, in s takšno se lahko pokrijemo; to vsaka kmečka pamet razume. Pa vam ne bom jemal več časa, ampak ta razprava, na takšen način, kot jo tu peljemo, ne vodi nikamor. In res je škoda časa, da eno in isto poslušamo; in to že včeraj 14 ur pa danes ne vem koliko ur. Ne vem, verjetno bi se dalo v tem trenutku bolj strnjeno to zadevo povedati in kaj bolj pametnega narediti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bevk, sicer nisem slišal, da bi vas imenoval, ampak če ste razumeli kot potrebo po repliki, prosim, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Saj bom zelo kratek. Kdo pa vam brani, gospod Sok, da ne poveste, kaj vas teži na vašem območju, saj smo zato tukaj, da povemo! Povedal pa sem tudi zaradi tega, ker je minister za promet, gospod Božič, rekel, da se bomo pač Idrijčani morali s tem sprijazniti, da bo bolj odprto Cerkno. Seveda smo veseli, da je tako in da bo tam sodobna povezava Posočja z Gorenjsko. Ne bomo pa se sprijaznili, da ste zaloputnili Idriji njeno okno v svet. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Ziherl.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim v dvorani! V teh dveh dnevih in na pozni nočni seji smo slišali v glavnem dve vrsti razprav - ena vrsta je šla v slikanje urana na steno, o tem, kako bo vse propadlo po tem proračunu, čeprav javnofinančni pokazatelji kažejo boljše rezultate, in sicer so bili ti podatki sporočeni v Evropo po sistemu ESA-95, ne po nekih piruetah in ekshibicijah nekih finančnih virtuozov. Torej, podatki kažejo dobro. Drugo pa je bilo všečno govorjenje o nekih šolskih malicah, otroškem ombudsmanu, hkrati so pa vsi ti isti poslanci skočili pokonci, ko ni bil sprejet njihov amandma o njihovem križišču na neki njihovi lokalni cesti. In vendar, tudi zajemanje sredstev proračuna - tehnološki napredek bo omogočil dejansko cestninjenje po prevoženih kilometrih. Poleg tega bi vprašal kolege iz opozicije, zakaj je cestninska postaja na Torovem, zakaj ni pred Vodicami? Mar ni nek ugleden predstavnik LDS-a pred cestninsko postajo zavijal in se vozil z neplačano cestnino domov? Zdaj pa še nekaj o razvojnih programih. Prav o četrti razvojni osi bi govoril. Namreč, podpisniki Žirovske izjave vemo, da smo se takrat dogovorili, da je to širši in daljši projekt. In ta Žirovska izjava med drugim govori, da se bo četrta razvojna os delala po etapah, in sicer po etapah, kakor bo kakovostno pripravljena literatura. Škofjeloška obvoznica je dejstvo, gorenjevaška obvoznica je dejstvo. Kolega Bevk, danes si pa poglejte v Financah, Ministrstvo za okolje in prostor ima naročeno okoljsko presojo za prehod od Hotavelj do Cerknega. Torej, najbolj kritična točka četrte osi, vse ostalo so detajli; eden od njih je vsekakor ta idrijski krak, in vsekakor ima ta točka prednost pred vsemi tistimi cestami v Idriji. Zato mislim, da je proračun na pravi poti, da zagotavlja nek napredek in razvoj, predvsem tudi v tistih krajih, ki so bili dvanajst let ne po krivdi tamkajšnjih prebivalcev pozabljeni in zapostavljeni. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bevk, pa niste bili imenovani? Idrijski krak ni Bevk. Gospod Bevk, jaz bi prosil, da se potem prijavite v razpravo, imeli boste še dovolj časa. Izvolite, kot repliko.
Hvala lepa. Sedaj je že drugi v parlamentu, ki me iz Idrije v Ljubljano pošilja po Poljanski cesti. Prvi je bil gospod minister, ki je rekel, da je to rešitev za Idrijo v zimskem času. Gospod minister Božič, da se bom jaz iz Idrije peljal pozimi v službo čez Cerkno, Kladje, Škofjo Loko v Ljubljano. Sedaj pa še vi gospod Ziherl! O sveta preproščina! Malo več geografije, prosim.
Ni replike na repliko. Besedo ima gospod Štebe.
Hvala lepa. Bom zelo hiter, da bi morda kolegu še kaj prepustil. Pomembno v ugovoru ministra za finance za mene je bila odloča namera aktivirati zasebna sredstva za pomembne infrastrukturne sisteme - vemo, da so to prometni, energetski in okoljski - in seveda na ta način prihraniti nekaj sredstev investicijskih, ki jih je malo v proračunu za bolj dinamičen in konkurenčen razvoj. Sedaj glede teh prometnih zadev. Jaz mislim, da se s sistemom cestninjenja, zaračunavanjem uporabe državni cest in okoljskimi taksami da zelo lepo financirati tako gradnjo državnih in avtocest. Pri železnicah sem pa vesel ideje, da, namesto da delamo podobno kot z avtocestami, da jih gradimo na način koncesije. 8 milijard evrov in še tam 8 milijard evrov ta država nima, da bi se ali zadolževala ali kako drugače reševala zadeve. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Potrč.
Hvala lepa. Gospod Sok nas je, opozicijo, opozoril, ne vem zakaj, da nismo prisotni. Mi smo tudi opozicija, govoril je o opoziciji - hvala lepa za medklic, jaz nisem nervozen. Mi smo bili včeraj oziroma danes do pol dveh z vami, ne glede na to, kaj se je dogajalo, tudi sedaj smo tukaj, tako da gospod Sok v tem delu nima prav. Bi ga pa jaz, če nas uči, kako povsod po Evropi opozicija pri proračunu sodeluje podučil, da povsod po Evropi koalicija proračun tudi sprejema in da naj zato koalicija zagotovi, da ga bo sprejela, mi pa, razumljivo nekaj vprašanj in pomislekov ob tem dajem. Gospod minister, iskreno povem, prijetno je poslušati vaša stališča, vaše utemeljitve, razlage. Ne vem, če se kaj motim, ampak baje je nekaj te retorike ostale tudi iz mladih let, ko ste se malo amatersko z igralstvom ukvarjali, če moja informacija ni napačna, kar štejem v dobro, ampak ta retorika ima tudi kakšno slabost. Ker, recimo, jaz sprejmem, da je lepo reči: Nekdo se naslanja na podatke in realne ocene, drugi slika črno. Da, ampak jaz mislim, da je mogoče tudi tako reči: Nekdo se naslanja na realne podatke, ocene, drugi slika - vse je rožnato. Sedaj, na podlagi enih in drugih dejstev je danes, predvsem pa potem ko bodo rezultati, treba ugotavljati, kaj je bilo bližje resnice, kaj pa ne. Jaz bom sam nekaj odprtih vprašanj z našega videnja povedal. Poglejte, mi imamo nekaj pomislekov, ali je res realno in prav, kakor smo se odločili za zagotavljaje prihodkov v proračunu leta 2008. Ne bom povedal nič novega, ampak ponovil bom, kar smo že mnogokrat rekli: odlično je, da je šla ta Vlada ob pomoči, kot pravite vi, opozicije zmanjševati davek na plače. Mi smo kot opozicijska stranka predlagali še hitreje, vi ste rekli: "Ne gre." V redu. Smo sprejeli in smo podprli tudi v obsegu kakor gre. Bili smo različnih mnenj, kako se je Vlada lotila dohodnine, in pač rekli, da ocenjujemo, da učinki, ki jih je namenila manjši skupini bolj kot mnogih drugim, ne bodo dali potrebnih učinkov v gospodarstvu. Takšne so naše ocene. Pri njih vztrajamo, zaenkrat. Imajo pa posledice na prihodke v proračunu. Opozarjamo ves čas na koriščenje evropskih sredstev. Ni idealno, bojimo se, da ne bo boljše in pač na to opozarjamo; ne z željo, da ne bi bilo boljše, ampak z željo, da bi se skupaj, predvsem pa Vlada organizirala tako, da bi to bila tudi v večji meri realnost, ker če teh sredstev ne bomo, so pa velika, uspeli v večji meri koristiti, bo primanjkljaj izjemno velik in ne vemo, kje bi ga nadomestili. Zato je pač naša ocena, da Vlada, vi pravite realno, mi pravimo morda preoptimistično, gradi več ali manj na realni rasti BDP, ki bo zagotovil toliko več potem tudi potrebnih sredstev in ki bo lahko zagotovil cilje in želje, ki jih v proračunu imamo. Če bo to vse res - lepo. Če ne bo res, se bojimo pa nečesa drugega, da bodo okrnjeni točno tisti programi, ki so pač pomembna vsebina naše politike. Zakaj se bojimo? Ne zato, ker je Vlada hudobna, ampak zaradi tega, ker tako dela. Ker iz Ministrstva za delo, družino in socialno politiko imamo ne signale, ampak takšne predloge, ker se take odločitve v Državnem zboru sprejemajo. Pred zadnjo sejo smo sprejeli Zakon o transferih, ki je najbolj ogroženim vzel dve milijardi za naslednje, zaokrožil sem, kakšnih 100 milijonov manj, ampak red velikosti je 2 milijardi za naslednje leto, za kasnejša leta se bo to samo povečevalo tja do 6 milijard. In še in še se da primere naštevati. In zato nas je strah, da bo na koncu ostala: ali samo davek na dodano vrednost z negativnimi posledicami ali zmanjševanje pravic pri aktivnih programih zaposlovanja, pri spodbujanju gospodarske rasti, pri spodbujanju tujih investicij in pri spodbujanju stanovanjske gradnje, ki jo štejemo bolj pomembno kot pa prepoved splava ali plačilo splava, kar je spet politika te Vlade. Tu v nekaterih temeljnih vrednostnih usmeritvah imamo pač različne poglede in jih v tej smeri želimo povedati. In na koncu, gospod Homan, jaz soglašam, to smo včeraj spremljali, mnogo sredstev je bilo razporejenih na vse, naša ocena je le, da je kriterij bil napačen. Kriterij je namreč bil, kdo je iz katere stranke, ne pa, kaj je res prioriteta za Slovenijo. Hvala.
Hvala. K besedi se je javil gospod minister. Izvolite, gospod Bajuk.
Hvala lepa. Samo na kratko. Jaz upam, da je bilo tudi jasno, da sem predvsem govoril na podlagi podatkov, ki so že verificirani, kar so bile ocene, sem pa rekel, da so ocene. Vem, da obstajajo drugačni pogledi, kar se tiče predloga proračuna za leto 2008 na podlagi prihodkov. In tudi me ne čudi, da obstajajo dvomi, če bo to tako. Če bi jaz danes bil 100% gotov, bi prav gotovo drugačne predlagal, možnost obstaja, a vendar mislim, da je bilo jasno tudi povedano, da v tem procesu, v katerem smo sedaj, ko uveljavljamo in skušamo uresničiti vse ukrepe, kar se tiče programa reform, ki jih je Vlada sprejela, da je dejansko realna situacija, da se stvari spreminjajo in da se spreminjajo v takšno smer, ki nam to lahko omogoči. Rad bi pa samo še na to opozoril. 38 milijard tolarjev morebitnega primanjkljaja v letu 2008, češ, če ne boste DDV dvignili. Saj nam obstaja tudi možnost, ki nam jo daje Zakon o javnih financah, tako kot je moj predhodnih v letu 2004 dejansko tudi uporabil zavore in Vladi predlagal in Vlada je to sprejela, da v zadnjih mesecih - takoj, v dneh po volitvah je zaustavil določene izdatke. In šlo je za zelo temeljit pregled, ki je dejansko omogočil, da je Slovenija v 2004 tako dobro se izkazala, kar se tiče dokončnih rezultatov, ali pa bolje, kot bi bilo, če bi se stvar odvijala tako, kot bi se. Dejstvo je in bi samo to rad poudaril: ta proračun je bil pripravljen na podlagi konzervativnih predpostavk. Ocene pomladanskega poročila Umarja so se že izkazale, da so bile nekoliko nižje kot pa realne. In vse to se pozna in vse to se bo tudi izkazalo, mislim pa, da lahko ta vlada in ta državni zbor, ko bomo delali rebalans proračuna za leto 2008, da lahko najdemo takšno rešitev, da DDV-ja ne bo treba dvigniti. Kar se tiče pa učinkov dohodnine, vem, o tem smo širše in široko razpravljali v Državnem zboru, da obstajajo popolnoma drugačni pogledi, kar se tiče predloga dohodnine. A vendar pa le vztrajam pri tem, da je z vidika dolgoročnega blagostanja v Sloveniji ključnega pomena, da smo znižali progresivnost, ki je bila vgrajena v naš davčni sistem. Ta progresivnost je bila posledica dveh stvari: progresivnosti v lestvici dohodnine in pa progresivnosti v samem davku na izplačane plače, ki je tudi zelo visoka. Zato smo govorili, ne samo Vlada, vsi strokovnjaki so opozarjali na nek slovenski unikum, ker je bila pa marginalna stopnja 70% - če vzamete tudi na znanje druge prispevke, ki jih morajo tisti, ki imajo prihodke, tudi plačevati. Da je to nevzdržno, se strinjajo vsi. Jaz ne poznam niti enega strokovnjaka v Sloveniji, da bi dejansko branil to, kar smo imeli. In vsi so opozarjali, da če hočemo dolgoročno stvari zagotoviti, da moramo to progresivnost znižati. Vlada je rekla, ko je predlagala ukrepe za reforme, spomnite se enotne davčne stopnje. Izgleda, da smo vsi pozabili na to, sam sem vztrajal, pa jaz mislim, da je bilo pravilno in tudi dosledno strokovno stališče, da je to predvsem vprašanje podatkov in analiz in te analize in te podatke so izkazali, da predlog, ki smo ga oblikovali, je bil najboljši za našo gospodarsko rast. Evropska sredstva. Mi delimo vašo skrb. Prav gotovo nismo dosegli tistih ciljev, ki smo si jih zastavili, ker je kompliciranost, uporaba ali pa črpanje evropskih sredstev je izredno zahtevna in gre v nekem smislu proti toku navad in delovanja birokracije, da zahteva zelo dobro pripravljene projekte, da zahteva neko dosledno spoštovanje vseh pravil igre in da je to v našem javnem aparatu težko doseči. Ali smo vse dosegli, kar smo predvidevali? Ne. Ali je grešno, da načrtujemo tako? To pa tudi ne. Mislim, da imamo dolžnost, da načrtujemo to. Ja kdaj pa, če ne v prvem letu bomo pa začeli črpati evropska sredstva, ki nam jih članstvo v Evropski uniji zagotavlja? Seveda je to velik izziv in je veliko tveganje! S tem se strinjamo, a vendar ta država bo morala biti kos in ta javna uprava, ne glede na Vlado, bo morala biti kos temu izzivu. Pa ne, da bi sedaj spet Slovenijo hvalil čez mero, dejstvo pa je, da med vsemi novimi članicami Evropske unije je Slovenija med najboljšimi, kar se tiče črpanja; daleč pa zadostno, tako kot bi morala biti. In Vlada se tega zaveda in smo celo leto, od začetka leta, tem nekje februarja, na vsaki seji Vlade imeli posebne seje z resornimi ministri, ki imajo odgovornost na tem področju. Marsikaj smo dosegli, marsikaj je treba še doseči. In tukaj je določeno tveganje in tega se zavedamo in se tudi za vaše dobronamerno opozorilo tudi, kar se tega tiče, zahvaljujemo. Mislim, da je prav, da vsi vzamemo na znanje, da to ni enostavna naloga in da bomo ta izziv skušali na najboljši način uveljaviti. Se pa sprašujem, kaj pa bi slišali danes, če Vlada ne bi načrtovala črpanja. Si lahko predstavljate, kakšne goreče govore bi slišali: ja, imate sredstva in ne načrtujete uporabe! Sedaj pa slišimo kritike: ja, poglejte jih, načrtujejo porabo. Ja, načrtujemo porabo večjo, kot je bila do sedaj, ki bo zahtevala veliko napora celotne javne uprave. Tega se zavedamo. Upamo, da bomo temu tudi kos. Hvala.
Hvala. Izvolite.
Gospod minister, niste prav razumeli, da vam očitamo načrtovanje porabe evropskih sredstev. Prav bi razumeli, če bi razumeli poanto, da se bojimo, da za potrebno porabo ali še večjo nismo v zadostni meri usposobljeni. To pa je tudi odgovornost te Vlade.
Hvala. Besedo ima gospod Mikolič.
Hvala za besedo. Prisrčno pozdravljeni! Moram povedati, da sem vesel, da se je kolega Cvikl vrnil, ker bi glede na tako črnogledo razpravo glede proračuna za leto 2008 povedal naslednje. Imam občutek, da si je kolega Cvikl zadal kot eno od najpomembnejših nalog v tem mandatu, da nas straši, nas tukaj v parlamentu, gledalke in gledalce [[...]]
Trenutek, gospod Mikolič. Dovolite, da opozorim gospoda Cvikla, naj se gre sprehajat na hodnik, če želi, ne pa po dvorani. Prosim, gospod Cvikl, da zasedete svoje mesto. Nadaljujte, gospod Mikolič.
[[...]]gledalce in gledalke, ki nas spremljajo prek medijev in tako dalje. Ta njegova zgodba me spominja na otroška leta, ko smo se otroci igrali, pa je prišel mimo kak čuden stric, ki nas je prestrašil bodisi s kakšnim čudnim izgledom ali pa s kakšnim čudnim nastopom. Sicer pa vsi poznamo zgodbo o Kekcu oziroma koga so se pa v tej zgodbi otroci najbolj bali. Poglejte, marsikaj je bilo slišati ravno iz teh črnogledih razpravah s strani spoštovanega poslanca. Minister Drobnič dela red na področju socialnih transferov, dela red. Na drugi strani kolega Cvikl straši, veste, jaz ne morem akceptirati razprave ali pa neke trditve, zakaj se zmanjšujejo finančna sredstva na tem segmentu. Ne vem, zakaj se sprašujemo oziroma se sprašuje. Glede na to, da minister Drobnič na osnovi že sprejete zakonodaje in tiste, ki se še bo sprejemala, dela red na tem področju. To pa pomeni tudi zmanjševanje sredstev oziroma sredstva za tiste, ki so upravičeni do teh sredstev. Če pa delaš red, pa to pomeni zmanjševanje; najbrž zmanjševanje oziroma na tem segmentu zmanjševanje sredstev oziroma varčevanje. Še enkrat pravim, sredstva naj dobijo tisti, ki so upravičeni do njih. In to dela minister Drobnič. Druga zadeva na tem področju je ta, ki jo je že prej omenil minister za finance, število delovno aktivnih prebivalcev se je septembra 2006 zvišalo za 0,5% in znaša 829 tisoč 539, se pravi, toliko ljudi je delovno aktivnih. To so podatki Umarja za mesec oziroma Sursa za mesec september. Se pravi, ne bom o tem, kar je tudi navedeno, da se brezposelnost zmanjšuje, čemur včeraj eden od opozicijskih poslancev nasprotoval, da se to lahko drugače prikazuje. Ampak dejstvo pa je, da se zvišuje število zaposlenih. In to je spet eden od vzrokov, da Vlada oziroma Ministrstvo za delo pravilno planira. In če se bodo v treh letih na tem področju zmanjšala, se bodo zmanjšala finančna sredstva za 30 milijard oziroma prihranila, to je samo pohvalno. Glede davka na dodano vrednost. Mislim, da kar nekaj mesecev, ne samo pri finančnih zakonih, če zdaj lahko tako rečem, tudi pri ostalih razpravljamo o davku na dodano vrednost za leto 2008. In spet nekdo ne more in noče nikakor razumeti, da pa le v letu 2008 obstaja velika možnost - in jaz sem trdno prepričan - da bo na tem segmentu priteklo v državni proračun, da bodo pritekla večja finančna sredstva, pa ne na račun povečanja davka z 9 na 9,5 oziroma 8,5 na 9 oziroma 20 na 21. Ne na račun tega, ampak na račun dobrega razvoja oziroma dobrega gospodarstva, tako na enem delu gospodarskih dejavnosti kot na drugem delu storitvenih dejavnosti. Noče nekdo razumeti, zakaj je bilo toliko več finančnih sredstev iz davka na dohodek pravnih oseb. Ne, razlaga, da smo obremenili gospodarstvo, stoodstotno davčno bolj obremenili gospodarstvo. Se pravi, vsak je v letu 2006, bo tudi v letu 2007 ali pa 2008, stoodstotno več davkov plačal. Spet mešanje relativnih ali pa absolutnih števil - vsaj jaz tako razumem. Če je gospodarstvo oziroma gospodarska rast tako dobra, potem je logično, da bo tudi več denarja iz naslova davkov priteklo v državno blagajno. Pa tudi na tem delu je najbrž bilo narejeno več reda, o tem vam je zadnjič razlagal kolega Veršnik oziroma če pogledamo to področje v preteklih letih, ko tudi tisti davčni denar, ki bi moral priteči v državni proračun, pa ga najbrž ni bilo. O tem je zadnjič kolega Veršnik govoril. Da ne bom predolg, bi rekel še to. Mislim, da ima kolega Cvikl velik problem, ki ga jaz, pa na veselje ali zadovoljstvo, in minister za finance najbrž nimava - da se od vseh teh črnogledih napovedi, ki jih je dve leti razlagal, nobena do danes še ni uresničila. In prepričan sem, da se tudi glede proračuna za leto 2008 njegove napovedi ne bodo uresničile. Zaradi tega bom proračun tudi podprl.
Hvala. Gospod Cvikl, imate repliko?
Bil bi zelo vesel, če bi se poslanci vladajoče koalicije manj ukvarjali z enim od poslancev opozicije in bolj z vsebino številk, ki tu stojijo. Gospod Mikolič, relativno ali absolutno, 500 milijonov evrov leta 2004 in 1.070 milijonov evrov leta 2008, to so razlike v davčni obremenitvi slovenskega gospodarstva. Pa ne zato, ker bi gospodarstvo bolje šlo, ne plačajo zato 100% več davkov! Ne, ampak zato, ker ste ukinili, dokončno, z odločitvami v prejšnjem mesecu, olajšave za investicije v opremo! Ker ste ukinili olajšave za prve zaposlitve! Ker ste ukinili olajšave za težko zaposljive osebe, invalide in ker ste ukinili olajšave za zaposlovanje doktorjev znanosti. To so dejstva. In reči, da je to realen proračun, ki tako povečano obdavčitev gospodarstva porablja za trošenje na odhodkovni strani, seveda preprosto ni ustrezno. Bom dal samo primerček, povezan s težko zaposljivimi osebami. Do sedaj je bila strategija vlad Republike Slovenije, da z davčno olajšavo težko zaposljivo osebo imaš zaposleno, subvencioniraš njegovo zaposlitev. Pred nekaj dnevi je bila oddaja na televiziji o varuhu človekovih pravic - sicer film v Avstriji - kjer je šlo za to, ali bo ena retardirana oseba s subvencijo Spodnje Štajerske ostala zaposlena pri lokalnem mesarju ali ne. In bila je zaposlena pri lokalnem mesarju zaradi davčne olajšave. In to je bila politika v Republiki Sloveniji. Sedaj je ta davčna olajšava ukinjena. In zato se po podatkih ministra za delo, družino in socialne zadeve pravi, sedaj se starejše osebe brez ustrezne kvalifikacije, torej težko zaposljive, in te, ki prejemajo denarno nadomestilo dve leti, število le-teh se povečuje. Pravi, ne gre za to, da bi se povečevalo število brezposelnih, vendar mi potrebujemo več denarja, ker se spreminja struktura brezposelnih oseb, ker je na Zavodu za zaposlovanje po ukinitvi davčne olajšave pričakovati še večje povečanje števila ljudi, ki so težko zaposljivi. To je napačna politika in zato temu na to opozarjamo, zato to argumentiramo, da to ni v redu. Vlada, ki se hvali [[...]]Bom končal [[...]]
Gospod Cvikl, čas za repliko je potekel. Se boste lahko prijavili [[...]]
Vlada, ki se hvali z zmanjšanjem transfera posameznikov, pač ni racionalna Vlada.
Hvala. Gospod Grims.
Hvala. Na razpolago imam še 15 sekund, torej lahko samo izrazim veselje nad smislom za humor, da smo včeraj imeli toliko časa na razpolago, da smo glasovali, tako da sem danes spal okoli dve uri in sedajle mi drgetajo mišice od utrujenosti, sedaj pa ni časa, ko lahko govorimo vam in ljudem, da bi sploh povedal, za kaj bi rad glasoval za proračun in se tudi zahvalil Vladi. Zato bom to veselje delil z vami kasneje, ko bom do maksimuma izkoristil priložnost za obrazložitev glasu.
Hvala. Ker je še interes za razpravo, odpiram čas za prijavo k razpravi v četrtem krogu. Gospod Cvikl, izvolite, imate besedo.
Obžalujem, da ne bo mogoče polemizirati z nekaterimi poslanci vladajoče koalicije, za katere so potem poslanci druge stranke v tej vladajoči koaliciji rekli, da si vendarle poglejmo, kaj so oni govorili. Nedvoumno je, da Vlada ni uspela v obdobju visoke gospodarske rasti prinesti v Državni zbor izravnan proračun, ampak je iz tega proračuna izključila vrsto zakonskih obveznosti in varčuje na najbolj težkih zgodbah. Varčuje na zaposlovanju težko zaposljivih oseb. Varčuje na zaposlovanju, če hočete, tudi doktorjev znanosti. Ne gre zato, da doktorji znanosti ne bi bili zaposljivi, samo ker so za podjetja nekoliko dražji, jih podjetja zaposlujejo s pomočjo države. Sedaj jih podjetja ne bodo več zaposlovala, zato bodo nekateri doktorji znanosti odšli tudi v tujino. In Vlada, ki v času visoke gospodarske rasti 2007 in 2008 ne spodbuja gospodarskega razvoja pridružil se nam je gospod minister za gospodarstvo - se pravi Vlada, ki ne spodbuja tujih investicij, ki pravi, kot je rekel minister za finance, da bo spodbujala tuje investicije, samo z dvakrat višjo davčno obdavčitvijo in s tako imenovano okrepitvijo zaupanja malih delničarjev, ta Vlada preprosto ne ve, kaj počne. Zaključil bom z vprašanjem gospodu ministru za gospodarstvo: Na kakšen način bo Vlada zagotovila spodbujanje neposrednih tujih investicij, razvoja znanosti? Na kakšen način se bo krepilo sodelovanje in aktivnosti tehnološke agencije? Kako boste pomagali podjetjem v težavah, če kot Vlada in vi kot član Vlade skupaj z ministrom za finance, ali pa ravno zaradi ministra za finance, ob podpori predsednika Vlade zavračate vse amandmaje, ki to omogočajo? To se je zgodilo včeraj, to je napovedano tudi za današnje glasovanje. Vlada ne podpira malega gospodarstva. Vlada ne podpira tujih investicij. Vlada ne podpira in ne pomaga podjetjem v težavah. Vlada zmanjšuje obseg sredstev za tehnološki razvoj. Seveda Vlada pravi, kot nam bo minister povedal, da nekaj tega bo sicer iz evropskih sredstev, ampak ta denar bo na voljo efektivno leta 2009, 2010, ko minister za gospodarstvo Andrej Vizjak ne bo več minister za gospodarstvo. Hvala lepa.
Hvala. K besedi se je javil gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec! Na takšno govorjenje je potrebno intervenirati. Najprej, nisem prerok, da bi govoril leta 2010, ali pa prej, ali kasneje. In če mi bo dana tako odgovorna naloga, kot mi je sedaj, potem jo bom tudi sprejel. Če pa ne, pa bo kdo drug to počel. Vendar poudarjam, ta Vlada je naredila bistven korak naprej glede zagotavljanja podjetjem prijaznejšega okolja. To ni prazna slama, ampak to so konkretni rezultati. V Sloveniji takšne gospodarske rasti, kot je v prvi polovici tega leta, še ni bilo. V Sloveniji toliko novih podjetij, tudi malih podjetij, kot so v letošnjem letu, še ni bilo. Vlada je sprejela niz ukrepov za spodbujanje podjetju prijaznejšega okolja, namreč sistemski ukrepi, ki zagotavljajo prijaznejše poslovno okolje, so najpomembnejša naloga te Vlade. Zmanjšanje administrativnih ovir, zniževanje davčnih obremenitev in rahlanje togosti trga delovne sile in še marsikaj je tisto, kar se mi zdi, da je najpomembnejše, in Vlada je seveda sprejela tu pomembne ukrepe. Za razliko od prej, ko so se samo povečevale davčne obremenitve podjetij. Naj spomnim samo na tako imenovano Mramorjevo davčno zakonodajo iz leta 2004, ki je strahovito, poudarjam, strahovito obremenila podjetja z ukinitvijo investicijskih olajšav, to je bilo leta 2004. In vsled tega seveda ta Vlada dela in popravlja te stvari. Res pa je, da je marsikdaj slabe ukrepe iz preteklosti zelo težko popraviti v kratkem času. To je prva zadeva, ki jo želim povedati. Druga stvar se nanaša na intervencijo države, to se pravi državne pomoči v smislu spodbujanja različnih ukrepov in gospodarskih politik. Tu je bilo večkrat in veliko amandmajev je tudi usmerjenih v to, da bi zniževali oziroma da bi pomagali podjetjem, tujim podjetjem, ko pridejo z greenfield investicijami v Slovenijo, z nepovratnimi sredstvi. Vlada je sprejela program vzpodbujanje neposrednih tujih investicij v lanskem letu in v skladu s tem programu tudi razpisuje sredstva in jih namenja za zniževanje vstopnih stroškov tujim investitorjev v Sloveniji. V letu 2006 je bilo za to namenjeno tudi rekordno število proračunskih sredstev. Iz tega naslova smo seveda podprli rekordno število novih projektov v Sloveniji in obetamo si, da bodo tudi tuje investicije pomembno pripomogle k dvigovanju konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Ne nazadnje je ta Vlada s ponujanjem Slovenije kot privlačne naložbene destinacije seznanila tudi številne tuje trge, ki so širom po svetu, vse z enim namenom, kako izkoristiti Slovenijo kot privlačno destinacijo za greenfield investicije, ne nazadnje tudi turistično destinacijo, logistično točko ob dveh mednarodnih prometnih koridorjih. In vsled tega je tudi Vlada sprejela v resoluciji nacionalnih projektov pomembne investicije oziroma pomembne projekte, ki utrjujejo to vlogo, vse z namenom, kako zagotoviti prihod tudi tujega in domačega kapitala v te naložbe. Skratka, tako investicij kot denarja je bistveno, bistveno več, kot jih je pa bilo v času prejšnje vlade, in zato ni na mestu trditev, da se sredstva zato zmanjšujejo; ne, sredstva za te namene se povečujejo.
Hvala. Besedo ima gospod Horvat. [[Oglašanje iz ozadja.]] Niste bili imenovani, gospod Cvikl. Lahko se boste v peti rundi zopet prijavili. Gospod Horvat, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane predstavnice in predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Ko sem proučeval Proračun Republike Slovenije za leto 2008, sem ugotovil, da je dejansko Vlada s svojimi službami in tudi zunanjimi strokovnjaki vložila ogromno naporov, in rezultat, ki ga imamo danes na mizi, govori o tem, da gre dejansko za pomemben izdelek v razvoju slovenskega gospodarstva. Nenazadnje naj samo izpostavim, da gre za rekordno majhen proračunski primanjkljaj, kar je podatek, s katerim se lahko Vlada in tudi vladajoča koalicija pohvalita. Proračun je izdelek, ki temelji na obilici variabel, na obilici tudi konstant. In ena od teh konstant, ki jo je Vlada Republike Slovenije že kar nekaj mesecev nazaj natančno določila in ji tudi Evropa daje prav, je na primer tečaj evra. Že davno je bil določen, 239,64, in takšen je tudi ostal in bo ostal. Seveda, kar zadeva proračun, pa ni enostavno, s kakšnimi obremenitvami oziroma začetnimi vrednostmi avtor proračuna starta. Ne smemo in ne moremo pozabiti, ko se je Vlada prvič soočala s proračunom oziroma, bolj točno, z rebalansom proračuna za leto 2005, je startala z minusom 70 milijard. Lahko rečemo, da se na nek način to čuti tudi danes. To je luknja, ki jo moramo enostavno z nekimi drugimi manevri zapolniti. Ko govorim o variablah in o izhodiščnih predpostavkah, na osnovi katerih je narejen proračun, razumem in verjamem, da je Vlada tu uporabila strokovne metodologije, ki so priznane v svetu, in je na osnovi teh metodologij proračun tudi naredila. Nenazadnje, ta proračun vsebuje prognoze, ki jih bo prinesla že spremenjena zakonodaja, tudi prognozo o gospodarski rasti, tudi prognozo o efektih, ki jih bo prinesla davčna zakonodaja, tudi prognozo o gospodarski rasti Evropske unije, nenazadnje smo člani Evropske unije. In biti prerok in govoriti nekaj ur o tem, da bo Vlada Republike Slovenije leta 2008 dvignila DDV, kar je, kot je bilo tudi že večkrat povedano, zastraševanje slovenske javnosti, govoriti takšne preroške in strokovno neosnovane napovedi je enostavno zavajanje slovenske javnosti, seveda zelo všečno, všečno je kritizirati proračun in na nek način je lahko biti heroj in se trkati po prsih "ja, ta Vlada vas bo, spoštovane državljanke in državljani, z davki zadušila". Davčne prihodke, proračunske, iz naslova DDV-ja je preprosto izračunati po procentnem izračunu, ki smo ga nekje v sredini osnovne šole obravnavali. Produkt procentne osnove in procentne mere ali v tem primeru stopnje DDV-ja je konstanten, če spreminjamo bodisi stopnjo bodisi osnovo, produkt je lahko isti ali celo večji pri isti stopnji, če je osnova večja. Kazalnik in prognoze so takšne, da se pričakuje, da bo ta osnova dejansko večja. Ne nazadnje razbremenjujemo državljane in državljanke z dohodnino, kar pomeni, da se bo, tako strokovna javnost pričakuje, povečala potrošnja, to pa pomeni povečanje proračunskih prihodkov na postavki DDV. Bilo je veliko govora o prevelikem, katastrofalnem zadolževanju Republike Slovenije zaradi izgradnje slovenskega avtocestnega omrežja. Prepričan sem, da danes enostavno ni druge možnosti kot ta, kot jo je Republika Slovenija izbrala, da se enkrat že izgradi slovenski avtocestni križ. Če pa že govorimo o tem, potem bi pa dejansko mogli čas pomakniti nekaj let nazaj in se vprašati, morda bi pa bilo bolj pametno, da bi takrat, ko smo bili nekje na začetku ali pa na sredini izgradnje slovenskega avtocestnega omrežja, da bi takrat izbrali nek drug način, mogoče preko koncesij, drugi način financiranja slovenskih avtocest. Danes enostavno druge možnosti, po mojem prepričanju, ni, treba je to izgradnjo pospešiti, seveda to pomeni tudi pospešeno zagotoviti finančna sredstva. Promet se nam strahotno povečuje, tudi sam bom, tako kot kolega Bevk prej, poskušal prikazati sliko v Pomurju, tovorni tranzitni promet Dolga vas, to je od Ljubljane približno 220 kilometrov, se je povečal na magično številko 100.000 na mesec. Veste, kaj to pomeni? To pomeni skozi pomurske vasi približno 2,3; 2,5 tovornjaka v minuti. To je strahotna zadeva, ampak ne bom o tem več govoril. Upam samo, da bodo vsi tisti načrti, ki so dejansko narejeni na dve decimalki natančno glede izgradnje avtocest, tudi kar zadeva financiranje, da se bodo dejansko uresničili in da to, kar smo obljubili tem ljudem, ki doživljajo in preživljajo travne zaradi takšnega prometa ob tej cesti, predvsem cesti G1-3 Lendava-Maribor, da bomo dejansko do konca leta 2008 avtocestno povezali Pince oziroma slovensko-madžarsko mejo z Mariborom. Naj zaključim z mojo ugotovitvijo in podporo slovenski Vladi, kar zadeva ta proračun. Prepričan sem, da je dober, da je naravnan k razvoju slovenske družbe, ne morem pa razumeti, da tudi v tem visokem zboru nekateri diskutirajo, Bajuk razpolaga z 8 milijardami evrov. To lahko razumem tudi kot nepoznavanje, na kakšen način se proračun sploh dela in na kakšen način se potem tudi realizira. Hvala lepa.
Hvala. Ker je še interes po razpravi, odpiram novo prijavo za razpravo k splošnemu delu. Gospod Janc, izvolite, imate besedo.
Hvala. Spoštovani predsednik, spoštovani minister, člani Vlade, kolegice in kolegi! Sem se že javil, pa bi se rad ponovil, predvsem na segmentu, kar je gospod kolega pred menoj govoril, o gospodarstvu. Pa vendarle bi rad nekaj stvari, ki pa so mi tudi dosti blizu, kot članu matičnega delovnega telesa odbora za gospodarstvo. Pa tudi očitki, da ta Vlada ne ve, kaj dela z gospodarstvom, ne držijo in so nekorektni, bom rekel. Moram odločno demantirati, ker dosti od blizu spremljam to stvar kot župan, kot član tega odbora. In sicer moram reči, da na tem področju je bilo v zadnjem času veliko narejenega. Ne govorim kar tako, da bi hvalil Vlado. Nimam tega namena. Pa vendarle lahko spremljam ne samo to, da je uspešna gospodarska rast, da so kazalci uspešni itn., ampak je Vlada v teh dveh letih naredila veliko za poenostavitev postopkov, zelo pomembna zadeva, kako lahko čim bolj združimo nekatere postopke, da so čim bolj prijazni do podjetnikov, do novega ustanavljanja podjetij in podobne stvari. Mislim, da je bil tu storjen velik korak in je to tudi zelo spodbudno s strani podjetniškega kroga ljudi, da je to vendarle Vlada spoznala in da želi temu cilju, kjer so mnogokrat opozarjali na take ali drugačne birokratske ovire, predolge postopke, neprijazne, zavlačevanje in tako naprej. Tu je bil zagotovo storjen velik korak in mislim, da gre za to sigurno pohvala tej Vladi, da pač ta cilj zasleduje, potrebe naših podjetnikov. Podjetja v težavah so vedno bila in vedno bodo. Tudi tukaj so in tudi tu se sredstva delijo določenim podjetjem, ki zaidejo v težave, res pa je, da mnogo bolj previdno, kar je tudi prav - kdaj komu daš pomoč, tistemu, ki pomoči ne potrebuje več, ali tistemu, ki bo s to pomočjo rešil podjetje, rešil delovna mesta, rešil trg in tako naprej. In je ta previdnost večja, kajti izkušnje iz preteklega časa žal kažejo, da smo veliko denarja dajali raznim slovenskim podjetjem, učinkov pa ni bilo nobenih in se je davkoplačevalski denar izgubil po takih ali drugačnih kanalih. Kar se tiče podpore novih podjetij, investicij in programov tehnološkega razvoja. Podjetniški sklad Maribor, ki je po moji oceni uspešno zaživel in ki vsako leto dobiva več sredstev za razvoj tehnologije in investicij, mislim, da je eden zelo spodbudnih generatorjev, kako lahko slovenska perspektivna podjetja z dodatnimi viri preko razpisov postanejo uspešna. Teh podjetij je vsako leto več in, hvala bogu, tudi Vlada namenja za to vsako leto več denarja; seveda še vedno premalo, dobro bi bilo še več, ampak vendar, ta cilj je dosežen. In mislim, da je to zelo spodbudno. Govorim v imenu številnih podjetnikov, ki so že sodelovali na teh razpisih, tudi zelo uspešna podjetja. In je ta cilj vendarle zasledovan in tista mala in srednja podjetja, ki doslej morda niso imela toliko možnosti, imajo le-teh vedno več, kajti to je konec koncev tudi naša skupna prihodnost, na teh sloni tudi bodoči gospodarski razvoj, saj je teh uspešnih podjetij vedno več. In mislim, da je to treba pohvaliti z željo, da bi bil ta fond še večji v prihodnjih letih, da bi podjetja lahko koristila ta sredstva za svoje tehnološke investicije, opremo in tako naprej. Skratka, gre za davčno zakonodajo, o kateri smo kar veliko govorili s ciljem, kako razbremeniti slovenskega podjetnika, kako omogočiti gospodarstvu bolj prijazno davčno zakonodajo, delo, vemo, dobiček in tako naprej. Skratka, to so konkretne stvari, tega ne govorim na pamet, ampak so to dejstva, ki jih je tudi ta parlament sprejel. In nenazadnje davčna zakonodaja, proračun za leti 2007 in 2008, to so glavne stvari, to so alfa in omega vsake Vlade in tudi konec koncev parlamenta, ki o tem danes razpravlja. In mnogi drugi razpisi po posameznih resorjih, resornih ministrstvih, takšni ali drugačni, na katerih podjetniki sodelujejo in dobivajo taka in drugačna sredstva, bodisi za vlaganje v znanje, v take in drugačne programe, so pozitivni. Seveda je vedno prisotna želja, da bi bilo tega še več na tem področju, vendar če pogledamo postavke in indekse v preteklosti in danes, so ti močno podkrepljeni, v prid temu, da slovensko gospodarstvo začuti, da je Vlada z njim, da mu želi pomagati, da želi biti prijazna do tega okolja. In mislim, da Vlada temu cilju tudi v tem proračunu za leto 2008 sledi. In to je tudi zelo pomembno, da poskušamo postati bolj racionalni, gospodarni in prijazni, predvsem pa to okolje narediti čim bolj prijazno za tistega, kjer se vsaka zgodba začne, to pa je gospodarstvo. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Veber.
Hvala za besedo. Leto 2008 je zagotovo eno od pomembnih let, kajti uveden bo tudi tako imenovani scheengenski program, in mislim, da bi iz tega proračuna moralo bolj odsevati to dejstvo, bolj bi moralo biti prisotno v proračunu in bolj bi pravzaprav morali opozarjati na to, da postaja resnično Slovenija zunanja meja EU. Če samo na hitro preletimo postavke, ki jih sicer zasledimo v Službi Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko, se tega sicer očitno zavedajo, vendar so zneski, se mi zdi, za to slovensko mejo izjemno skromni. Dejstvo je, da ta režim zahteva dodatno pozornost, dodatna vlaganja, predvsem pa zato, da se omogoči ohranitev življenja ob meji, ki je seveda s tem tudi daleč najbolj varna in tudi daleč najbolj nadzorovana. Če življenja ob meji ne bo, potem bo to varnost nemogoče zagotavljati znotraj oziroma na zunanji meji EU. Zdi se mi, da je to eno od področij, ki je premalo upoštevano v proračunu za leto 2008. Posebej bi pa še opozoril na dejstvo, da je v evropski finančni perspektivi 2007-2013 potrebno pristopiti zelo resno in če bo Ministrstvo za okolje načrtovalo investicije v komunalno infrastrukturo, pa temu ne bo sledilo recimo Ministrstvo za promet, potem se vam bo zgodilo to, da bomo postavljeni pred dejstvo, če želimo črpati kohezijska sredstva, seveda jih bomo lahko črpali, če bo zato tudi državni del infrastrukture, predvsem cestne, temu lahko sledil. Ne vem, če je, ali pa vsaj potem, kar sem gledal v razvojni program, ni zaslediti, da bi ministrstva bila med seboj usklajena, da tam, kjer bo konkretno potekala obsežna investicija na področju kanalizacije in obnove, recimo vodovodnega omrežja iz kohezijskih sredstev, to so tudi eni največjih projektov, ki jih je Ministrstvo za okolje zastavilo za to obdobje - in bo ravno 2008 začetno leto -, bi temu moralo slediti tudi Ministrstvo za promet, da uskladimo medsebojne investicije, kajti ko se zgradi kanalizacija, je potrebno urediti tudi cestno infrastrukturo oziroma cestno telo. In če smo že pri cestah, seveda se tudi leta 2008 zaključuje avtocestni program. Že v tem proračunu bi moralo odsevati, kako bomo izpeljali dodatni avtocestni program, še posebej ob dejstvu, da se je ravno pri proračunu za leto 2007 veliko sredstev jemalo pri Darsu in bo Dars v veliko težji situaciji, kot bi bil, če se to v tem obdobju ne bi dogajalo. Gre še za en dovolj nekontroliran poseg tudi na tem področju v proračunih 2007 in 2008. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Cvikl.
Najprej seveda obžalujem, da gospod predsednik drugače tolmači pravice do replike, ker se je replika oziroma razprava gospoda ministra nanašala na moje vprašanje in ni bilo vprašanja od nobenih drugih poslancev, na katerega je on odgovarjal. Vendar dovolite, da seveda v razpravi ministru za gospodarstvo vendarle vsebinsko pojasnim moje vprašanje. Najprej moram povedati, gospod minister, da se z vami strinjam v kritiki povišanja davčne obremenitve, tudi o tem danes sem že nekajkrat govoril in prav je, da svojim poslancem poveste, da ni v redu, da bo v letu 2007 ali 2008 tisoč milijonov evrov davka od dobička pravnih oseb glede na 500 milijonov v letu 2004. Vendar vas kot ministra za gospodarstvo ne razumem, zakaj ste dovolili ob sprejemanju te davčne zakonodaje na Vladi popravljeno davčno zakonodajo za leto 2007 in 2008, da se je dokončno ukinila olajšava za investicije v opremo, v letu 2006 je po veljavni zakonodaji še vedno bila v višini 10% prve zaposlitve doktorja znanost itd. Vi preprosto ste se kot minister za gospodarstvo strinjali s tem, da je obdavčitev slovenskega gospodarstva še enkrat višja, kot je bila 2008. In da ne bomo zahajali v leto 2009, 2010 in takratne volitve, vas sprašujem zelo konkretno kar za čez 5 tednov: "Kako ste lahko pristali, gospod minister, da boste imeli v letu 2007 za 9 milijonov evrov manj denarja na programih povečanja konkurenčnosti, za 30% manj denarja za spodbujanje razvoja malega gospodarstva in v letu, ki se bo začelo čez 5 tednov, za 40% manj denarja za prestrukturiranje podjetij, kako ste lahko na to pristali?" Res je, da ste v letu 2008 dobili nekatere obljube, da se vam bo to povišalo v letu 2008, vendar v letu, ki se začne čez 5 tednov, imate 30% manj denarja za spodbujanje konkurenčnosti, 30% manj denarja za razvoj malega gospodarstva, 40% manj denarja za spodbujanje in za ohranjanje proizvodnje v podjetjih, ki so v težavah. Tega preprosto ne razumem in na to želim dobiti odgovore. Čisto na koncu. Upam, da ste že dobili soglasje preko Ministrstva za finance za odobritev pomoči slovenskemu podjetju Iskraemecu od Evropske komisije. Hvala lepa.
Hvala. K besedi se je javil gospod minister. Izvolite.
Še enkrat. Davčne olajšave na investiranje v nepremično opremo in tudi davčne olajšave za investiranje v opremo je ukinila prejšnja Vlada, ne ta. To je bil paket davčne reforme, tako imenovana Mramorjeva davčna reforma, ki jo je sprejela prejšnja vlada spomladi leta 2004. Jaz sem sedel prav na istem sedežu kot sedite vi in sem takrat opozarjal z enakimi besedami ali podobnimi besedami ministra Mramorja, ki je tu sedel, da bo to imelo slabe učinke. Napak takratna LDS je z veseljem to podprla in vi ste sedel takrat v vladi, če se ne motim. Kar se pa tiče sredstev za povečevanje konkurenčnosti. Sredstva za povečevanje konkurenčnosti slovenskega gospodarstva se povečujejo, ne zmanjšujejo, povečujejo, so pa nekoliko bolj ciljana, ker se tudi cilji države spreminjajo. Namreč, menim, da je ključni cilj povečevati konkurenčnost skozi dvig tehnološke opremljenosti podjetij, skozi investiranje v pretok znanja iz gospodarstva, iz razvojno raziskovalnih institucij in visokošolskih zavodov v gospodarstvo in da ni več cilij gospodarske politike samo kreiranje novih, lahko tudi žal kratkotrajnih delovnih mest. Slovenija se sooča z nizko konkurenčnostjo, ki je posledica tehnološke zastarelosti in premalo inovativnega gospodarstva, in vsi ukrepi so ciljani v to smer, zato smo uvedli tudi nove davčne olajšave, tako imenovane davčne olajšave za raziskave in razvoj, imamo niz ukrepov in finančnih sredstev več kot doslej v ta namen in tu vidim ključno nalogo Ministrstva za gospodarstvo in slovenske Vlade za povečevanje konkurenčnosti.
Hvala. Replika, gospod Cvikl, izvolite.
Gospod minister je rekel, da je proti temu, da se povečujejo delovna mesta za določen čas. Ampak glejte, gospod minister, minister za delo v poročilu oziroma Vlada sporoča; potrebno je več sredstev, da se trg dela spreminja v smislu večje fleksibilnosti. Na trgu dela se povečuje število zaposlenih za določen čas, zato potrebujemo več denarja in tako dalje. Minister za delo pa pravi, da je to v redu, vi pa pravite, da to ni v redu. In gospod minister, dejstva so neizprosna, spodbujanje razvoja malega gospodarstva, ocena realizacije 2006 - 31 milijonov evrov in leto kasneje - 22 milijonov evrov, zmanjšanje za 30%. Ali ste tudi proti spodbujanju malega gospodarstva? Kaj boste ciljali, nemalo gospodarstvo, če mu zmanjšujete obseg sredstev?
Gospod minister, izvolite repliko.
Čisto na kratko, samo to. Deloma se berejo postavke, na drugi strani so postavke, ki govorijo o vzpostavljanju komunalno opremljenih zemljišč za podjetja, to je poseben, gospodarska središča in tudi tu je del sredstev za mala in srednja podjetja, ne brati samo enih postavk.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Repliko, izvolite, gospod Cvikl.
Repliciram na razpravo gospoda ministra. Gospod minister, jaz te številke v proračunu "spodbujanje razvoja malega gospodarstva" ne najdem. Če jo vi najdete, bi bil zelo vesel, ampak tukaj so samo štiri postavke in razvojno podporno okolje za malo gospodarstvo nekoliko povečujete, pomembno ste pa zmanjšali izboljšanje podpornega okolja za podjetništvo iz 21 milijonov na 2 milijona evrov. In šele v letu 2008 nekaj denarja dobite iz evropskega proračuna. Torej, kaj boste delali naslednje leto? Čez pet tednov se začne in vi imate za tretjino manj denarja za spodbujanje razvoja malega gospodarstva in zato smo predlagali amandma, ki bi obseg sredstev povečal. Vi kot Vlada ste pa ta amandma zavrnili in poslanci vladajoče koalicije tudi včeraj popolnoma skladno z voljo Vlade ubogljivo zavrnili in za malo gospodarstvo imamo v letu 2007 tretjino manj denarja.
Opozarjam, da imamo pred seboj proračun 2008, in sicer splošni del, ampak 2008, 2007 smo imeli včeraj. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani poslanec! Ključna naloga ministrstva za gospodarstvo je povečevanje in podpora gospodarske dejavnosti, zlasti programi povečevanja konkurenčnosti. V letu 2008 se programi povečevanja konkurenčnosti zvišujejo za 31,58% glede na leto 2007. Namreč v letu 2007 je 30,4 milijona evrov, v letu 2008 je 40,111 milijona evrov. To piše v proračunu, prosim, sredstva se povečujejo, ne zmanjšujejo.
Odpiram prijavo za razpravo. Če želite razpravljati, se prosim prijavite. Zadnji razpravljavec se je javil, gospod Cvikl. Izvolite.
Poglejte, gospod minister je povedal notorno neresnico. Rekel je, da je prirast sredstev v letu 2008 na leto 2007 - 30, 35%. To je res. Ampak najprej imate minus 30% padec, ker je v letu 2006 realizacija 38 milijonov evrov, potem se pa, gospod minister, zmanjša na 29 milijonov evrov in potem greste iz 29 proti 40. Morate povedati celo zgodbo slovenski javnosti. V letu, ki se začne, v letu, ki je pred nami, gospod minister, čez pet tednov se začne, boste imeli za spodbujanje konkurenčnosti 30% manj denarja. In reči, da boste dobili 30% več denarja v letu 2008, gospod minister, ne da poveste slovenski javnosti celotno zgodbo, najprej vam vzamejo na ministrstvu za finance 30%, potem vam pa dajo nazaj 30%, stopnja prirasta je nič.
Želi še kdo razpravljati? Potem zaključujem razpravo o splošnem delu dopolnjenega Predloga proračuna za 2008. O splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda oziroma najkasneje 21.30 uri. Prehajamo na obravnavo posebnega dela dopolnjenega Predloga proračuna za 2008. In sicer, najprej bo tekla razprava o celoti posebnega dela in nato o amandmajih. Najprej odpiram razpravo o posebnem delu dopolnjenega Predloga proračuna za 2008 v celoti. Odpiram prijavo. Seveda, v okviru še razpoložljivega časa. Ni prijavljenih, se zahvaljujem. Ker ne želi nihče razpravljati o predlogu v celoti, prehajamo na razpravo o amandmajih k posebnemu delu dopolnjenega Predloga proračuna za 2008. In sicer, razprava bo tekla po pregledu amandmajev z dne 14.11.2006. Imamo 52 amandmajev. Odpiral bom vsakega uporabnika posebej. Najprej sprašujem, ali je kakšen interes po razpravi o amandmaju uporabnika Varuha človekovih pravic? Odpiram prijavo. Gospa Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz danes ne bom izgubljala toliko besed, kot sem jih včeraj, kajti gre praktično za identičen amandma, s tem da amandma v Proračunu za leto 2008 nosi nov podprogram. Ta podprogram pa je Urad zagovornika otrokovih pravic. Gre torej za tisti instrument oziroma akterja, h kateremu se je zavezala tudi Vlada Republike Slovenije oziroma koalicijske partnerice v tako imenovani koalicijski pogodbi. Ne nazadnje, s pisno poslansko pobudo, ki sem jo na Vlado Republike Slovenije naslovila 2. oktobra 2006, dejansko sem želela Vlado spodbuditi, da bi sama v okviru proračuna postavila postavko in zagotovila sredstva za delovanje Urada zagovornikov otrok. Do tega žal ni prišlo, zato sem seveda pripravila in vložila amandma. Dobila pa sem odgovor včeraj in zato apeliram seveda v tem trenutku na ministra in vse ostale prisotne v tem parlamentu, kajti včeraj niti ni bilo časa, da bi predstavila dejstva iz odgovora na moje poslansko pobudo, ki seveda govorijo v prid temu, da podpremo ta amandma. "Vlada Republike Slovenije z veseljem sprejema dejstvo, da tudi poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke podpira okrepljeno vlogo državnih organov z vidika zagovorništva otrok in varstva njihovih pravic, kar je eden od ciljev te Vlade na področju družinske politike. Vzpostavitev posebnega varuha za otroke je bila predvidena že v Resoluciji o temeljih oblikovanja družinske politike v Republiki Sloveniji, saj ima zaščita otroka in njegovih pravic prednostno mesto v zastavljeni družinski politiki. Mednarodna skupnost je spoznanje, da otroci potrebujejo poseben kodeks za zaščito svojih pravic in posebne mehanizme njihovega varovanja, vgradila v razvoj in sprejetje Konvencije Združenih narodov o otrokovih pravicah, ki v Republiki Sloveniji na podlagi Akta o notifikaciji nasledstva velja od 17. junija 1992. Mednarodnopravna osnova za varovanje otrokovih pravic je 4. člen te konvencije, ki določa, da morajo države podpisnice sprejeti potrebne ukrepe za implementacijo oziroma izvajanje otrokovih pravic. Republika Slovenija je ratificirala tudi evropsko konvencijo o uresničevanju otrokovih pravic, ki krepi procesni položaj otroka v uradnih postopkih. In v 12. členu pred države pogodbenice postavlja zahtevo, da ustanovijo organe, ki naj predlagajo spremembe v korist promocije in utrjevanja otrokovih pravic, oblikujejo stališča do drugih zakonodajnih predlogov, ki zadevajo otrokove pravice, o uresničevanju otrokovih pravic obveščajo medije, javnost, posameznike in organe, ki jih zadevajo vprašanja otrokovih pravic, pridobivajo stališča otrok in otrokom posredujejo pomembne informacije. Ustanavljanje varuhov za otrokove pravice poleg že omenjene evropske konvencije predlaga tudi priporočilo ministrskega sveta Evrope o udeležbi otrok v družinskem in družbenem življenju." Prebrala sem le del vladnega odgovora na mojo poslansko pobudo, ki je zajeta tudi v obliki amandmaja pod številko 1. Zato vas, spoštovane kolegice in kolegi, prosim in prosim tudi ministra glede na to, da so nastala včeraj nova dejstva in da tudi, ko sem seznanjal ministrstvo, ni bilo pravilno seznanjeno z vsemi dejstvi, kajti včeraj sem slišala odgovor, da naj bi bila sredstva zagotovljena za izvajanje pilotskega projekta v okviru Varuha človekovih pravic. Ta podatek ne drži. Sredstva, ki jih v okviru amandmaja lahko zagotovimo v proračunu za leto 2008, bi bila prvi korak k temu, da se nenazadnje mednarodne konvencije ali pa, če hočete, tudi tisto, k čemur se je zavezala Vlada Republike Slovenije, in nenazadnje tisto, kar otroci v naši družbi potrebujejo in si zaslužijo, dobimo oziroma da se te zadeve začnejo končno uresničevati tudi v praksi. Prosim za pojasnilo oziroma odgovor ministra Bajuka glede same podpore amandmaju.
Hvala. Želite, gospod minister dr. Bajuk? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Ker je že gospa poslanka predstavila stališče Vlade, ki ji je bilo posredovano včeraj, bi rad samo to pojasnil, da dejansko podatki, ki so vključeni v stališču, ki smo ga zavzeli glede amandmajev za leto 2007 in 2008, so bili pridobljeno na podlagi konkretnih pogovorov, strokovnih služb Ministrstva za finance s strokovnimi službami Urada varuha za človekove pravice. V kolikor pa obstaja takšna možnost, kot očitno obstaja, da bo ta pilotski program že v letu 2008 lahko se uresničil na drugačen način, pa menimo, da je to umestno in v skladu s stališči, ki ga je Vlada zavzela v odgovoru, ki ste ga dobili, umikamo naš ugovor na ta amandma. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ker je samo ena roka, ne bom odpiral prijave. Gospa Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa. Minister, jaz sem vam iskreno hvaležna, pa mi verjemite, da je moja iskrenost resnična. To pomeni, da Vlada Republike Slovenije podpira amandma in bodo tudi koalicijske partnerice podprle. V tem trenutku se vam zahvaljujem za podporo. Hvala.
Hvala. Zaključujem amandma uporabnika 1214. Prehajamo na uporabnika Službe Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Želi kdo razpravljati o amandmaju? Gospod Veber, izvolite.
V letu 2008, kot sem že prej [[...]]
Gospod Veber, žal sem prezrl, nimate več časa. Gospod Cvikl, vi ste tudi dvignili roko. Izvolite.
Mi podpiramo ta amandma, predvsem je povezan s tem, da bi za razliko od tega, kar zdaj delamo, na financiranju občin vendarle zagotovili, da bi se pripravili regionalni razvojni projekti leta 2007, 2008 se naj bi dogovorilo o lokalni samoupravi. Lokalne samouprave, regij brez regionalnih programov ni, sredstva niso zadostna in zato je smiselno dodati 500.000 evrov in zmanjšati obrambne vire.
Hvala. S tem zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo na uporabnika - Ministrstvo za zunanje zadeve, kjer sta dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo o uporabniku Ministrstvo za zunanje zadeve. Prehajamo na uporabnika - Ministrstvo za gospodarstvo, kjer je kar nekaj amandmajev. Odpiram razpravo. Izvolite, gospod Cvikl.
Vsi amandmaji so vsebinsko povezani s tem, da se zagotovijo zadostna sredstva, predvsem v letih 2007, 2008, ko še ne bo v polni meri možno črpati evropskih sredstev. Naj spomnim, evropska sredstva, ki so glavni vir nekega prirasta, bomo črpali vse od leta 2007 do leta 2016, 2017. Vlada je pa zelo, kot se temu reče, povečala obseg pričakovanih prihodkov iz tega naslova; realizacija za dosedanja tri leta, kar smo v EU, pol leta 2004, 2005 in 2006, pa kažejo, da ne uspemo v tako visokemu obsegu črpati sredstva. Zato predlagam, da realne dodatne vire za spodbujanje tehnološkega razvoja, tujih investicij, povečanje konkurenčnosti in tudi program zaprtja rudnikov. In to, kar mi ne razumemo, ne razumemo nasprotovanja Vlade tem amandmajem.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o sedmih amandmajih pod uporabnikom Ministrstvo za gospodarstvo? Nihče. Potem zaključujem o teh amandmajih. Prehajamo na amandma pod uporabnikom Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo na amandma pod uporabnikom Ministrstvo za promet. Gospod Cvikl, izvolite.
Želeli bi slišati zagotovilo predstavnikov resorja ali Ministrstva za finance, da v letu 2008 in 2007, povezano, ne bo potrebno rebalansirati proračuna zato, ker agencija za železniški promet nima dovolj denarja za sofinanciranje evropskih projektov. Predlagamo amandma, ki to naredi, vendar Vlada ta amandma zavrača. Če Vlada zavrača ta amandma, potem prosim, da nam javno potrdi tukaj danes, da ne bo potrebno v 2007-2008 v tej dvorani ponovno razpravljati na temo, ali bomo dajali ali ne dajali dovolj denarja na železniški promet. Če bi amandma podprli, podobno kot ste seveda z neko zamudo naredili pri Varuhu človekovih pravic, verjamem, da se bomo izognili marsikateremu problemu, predvsem pa nepotrebnemu prikritemu zadolževanju agencije za železniški promet. Prosim, če dobimo odgovor Vlade.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o tem amandmaju? Vi še enkrat, gospod Cvikl? Izvolite.
Jaz bi samo proceduralno prosil, če vi lahko kot predsedujoči zagotovite vsaj v tej dvorani, če to že na odboru ni bilo mogoče, da nam Vlada odgovori na vprašanje. To je razprava. To ni že glasovanje in odločanje o amandmajih, ko vlada ne sme govoriti. Vlada še lahko govori, sicer ima samo še minuto 29 minut, ampak lahko govori in nam to tukaj zatrdi. Če ne bomo razumeli, imamo državnega sekretarja, da Vlada zavrača amandma, tako kot je minister rekel, ampak bomo pa prišli z rebalansom v Državni zbor. To pa je nepotrebno delo. Milo rečeno, mučimo sebe in slovensko javnost, ko sedaj Vlada vehementno ne želi dodatnega denarja za železniško infrastrukturo z amandmajem, ki ga predlagamo, ne želi graditi drugega tira Koper-Divača, zavrača amandma in potem bomo čez nekaj mesecev ponovno tukaj v nekih nujnih postopkih sprejemali rebalanse zato, ker je Vlada pozabila začeti graditi drugi tir Koper-Divača, čeprav jim to poslanci opozicije z amandmajem sedaj predlagamo.
Hvala. Želi kdo razpravljati še o tem amandmaju? [[Ne.]] Potem zaključujem to razpravo in prehajamo na uporabnika Direkcija Republike Slovenije za ceste, tukaj imamo sedem amandmajev, vsi so v podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest. Želi kdo razpravljati o teh amandmajih. Gospod Cvikl, izvolite.
Proceduralno, ponovno, predsednik. Prosim, če pozovete Vlado, da se odziva na vprašanja poslank in poslancev, drugače naredimo korespondenčno sejo Državnega zbora. Imamo stališča Vlade, ki so negativna, imamo mnenja poslancev, vi oziroma Vlada pa ne želi odgovarjati na vprašanja. Vprašanja so zelo enostavna; Zakaj zavračate prej omenjeni amandma? Zakaj zavračate amandma za četrto razvojno os, to je eden od amandmajev, ki so pred nami? Zakaj zavračate Keltiko, zakaj zavračate amandmaje za tretjo razvojno os? Zakaj to delate? Zakaj ste pa včeraj zvečer znali podpreti 40 amandmajev, sicer tudi na, deloma vsaj, tretji razvojni osi, ampak sigurno ne na glavnih, ključnih koridorjih. Vlada naj odgovori.
Hvala. No, naj povem, da ima tukaj vsak svobodo govora v okviru časa, ki mu je na voljo, in ni moja dolžnost zahtevati tišine, da ne govori ali da govori posameznik, ki mu je to na voljo. Želi še kdo razpravljati o amandmajih pod uporabnikom Direkcija Republike Slovenije za ceste? [[Ne.]] Potem zaključujem te amandmaje. In prehajamo na uporabnika Ministrstvo za okolje in prostor, kjer imamo tri podprograme in štiri amandmaje. Želi kdo razpravljati? Gospod Cvikl, izvolite.
Vlada gospoda Janeza Janše je ukinila 104 tisočim Slovencem in Slovenkam stanovanjsko olajšavo. Predlagani amandma, ki bi zagotovil 15 milijonov evrov sredstev za spodbujanje stanovanjske gradnje, Vlada amandma zavrača. Zakaj?
Izvolite. Gospod Starman.
Najlepša hvala za vprašanje. Spoštovani predsednik, spoštovani Zbor. V predlaganemu amandmaju se namenja 15 milijonov evrov za informacijski sistem za evidentiranje najemnih razmerij in med drugim tudi subvencioniranje mladih družin za prvo rešitev stanovanjskega vprašanja. V letu 2007 je namenjeno 500 milijonov tovrstnim subvencijam in po vseh naših izračunih je to zadostna količina sredstev za ta segment vzpodbujanja pomoči oziroma dostopnosti stanovanja, medtem ko drugi ukrepi glede pospeševanja stanovanjske gradnje, predvsem na področju ponudbe, pa niso povezani s tem amandmajem. Hvala.
Hvala. Gospod Cvikl, želite še razpravljati? Izvolite.
Veseli me, da se je Vlada le odzvala, vendar, gospod državni sekretar, to, kar imate predvideno, je, če se ne motim, 200 evrov na posameznega prosilca, tukaj se predlaga ne skupaj 2 milijona, ampak 15 milijonov evrov pretežnega denarja gre za reševanje mladih družin. V državnem proračunu sta z gospodom Podobnikom in ob sprejemanju davčne zakonodaje uspela skupaj z ministrom za finance ukiniti stanovanjsko olajšavo, 105 tisoč ljudi je sedaj v popolnoma drugačnem položaju. Zakaj mislite, da jih bo rešilo 2 milijona evrov in zakaj ste proti amandmaju, ki predlaga 15 milijonov evrov. 115 tisoč Slovencev in Slovenk je v drugačnem dohodkovnem položaju, odkar se je Vlada odločila ukiniti stanovanjsko olajšavo, tukaj pa so poslanci vladajoče koalicije to izglasovali.
Hvala. Želi še kdo? Gospod Starman, izvolite, kolikor je še časa vam na voljo.
Najlepša hvala. Gre za drugi program. Ta program govori o teh pravicah, ki gredo po zakonu, se strinjamo, da je zelo omenjen, je samo na ozkem segmentu, medtem ko ostali programi, ki zagotavljajo stanovanja z dokapitalizacijo stanovanjskega sklada, pa niso vključeni v ta proračun. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o teh amandmajih? Gospod Cvikl, izvolite.
Želim, da nam Vlada pojasni, kaj bo naredila res s stanovanjskim skladom, ker toliko to govori, da se bo to rešilo? Tukaj je konkretno predlagana, za tisoče mladih in mladih družin pomoč za subvencioniranje, pomoč, ki ste jo ukinili, povedano je bilo ob ukinitvi stanovanjske olajšave, da bodo drugi instrumenti, drugih instrumentov ni.
Hvala. Želi še kdo? Potem prekinjam razpravo o tem amandmajih in prehajamo na uporabnika Geodetska uprava Republike Slovenije, kjer imamo eden amandma. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo o tem amandmaju in prehajamo na Agencijo Republike Slovenije za okolje, kjer imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, kjer imamo 7 podprogramov in skupno 9 amandmajev. Želi kdo razpravljati? Gospod Cvikl, izvolite.
Samo eno vprašanje Vladi: Zakaj vse te amandmaje skupaj z matičnim delovnim telesom zavrača. Zakaj je proti krepitvi socialne države?
Mislim, da je odbor podal poročilo o zavrnitvi. Vlada prav veliko časa nima za odgovor, ne vem, dve sekundi, več vam ni na voljo, se opravičujem. Kdo želi razpravljati? Želite vi? Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Vlada zavrača amandmaje, ker meni, da ima dovolj sredstev za socialne transferje, za aktivno politiko zaposlovanja in tudi za brezposelne, glede na to, da je sprejela zakonodajo, ki to omogoča [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Čas je potekel. Hvala lepa. Gospod Cvikl, imate še nekaj časa, izvolite.
Da ne bo ostalo slovenski javnosti [[...]]Vlada je v času svojega mandata za 32 milijard zmanjšala obseg transferjev za vse navedene zadeve v deležu bruto domačega proizvoda. To ni več socialna država.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o teh amandmajih? [[Ne.]] Prehajamo na Ministrstvo za zdravje, kjer imamo 6 amandmajev. Želi kdo razpravljati? Gospod Žnidaršič, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani prisotni! Z amandmajem, ki govori o varuhu bolnikovih pravic, naš predlog namerava uresničiti koalicijsko zavezo, v kateri piše, da bomo v tem mandatu ustanovili inštitut Varuha bolnikovih pravic. Res je, da je Vlada v svojem zavračanju omenila, citiram, "sredstva za varstvo bolnikovih pravic so v podprogramu" in tako dalje. Moram opozoriti, da naš amandma ne govori o nobenih sredstvih za kakšne programe, pač pa za inštitut Varuha, skladno s koalicijsko pogodbo. Meni je žal, da se tu ne razumemo. Tudi ne verjamem, da bomo uspeli s tem amandmajem, vendar ima amandma jasno zavezo uresničiti to, kar je bilo dogovorjeno, brez kakšne velike debate o tem, da se bomo dogovorili kako drugače. Tam piše "inštitut Varuha bolnikovih pravic", tu se pa govori o sredstvih, za katera pa vemo, za kaj so namenjena, in se s tem seveda absolutno strinjamo. Tako še vedno mislimo, da bi bilo prav, da bi ta amandma vsi podprli, zlasti vsi koalicijski partnerji, ki so sopodpisali koalicijsko pogodbo, drugače bo to ponovno eden izmed dokazov, da takrat, ko smo se nekaj dogovorili in zapisali, ni bilo mišljeno resno, da smo takrat bili upoštevani samo zato, da bomo pristopili v koalicijo, da pa vse kaže, da kasneje te naše pravice, ki izvirajo iz sopodpisane pogodbe, niso več pomembne in da jih večina naših partnerjev ne misli uresničiti. Nobene slabe vesti nimam, ker se nisem dal pregovoriti, da bi umaknili ta amandma, kajti amandma je jasen, je direktna posledica dogovora, čas se bo iztekel, v letu 2008 je zadnje leto, mislim da, te Vlade in tega mandata in če takrat ne bomo tega naredili in imeli za to ustrezne postavke, to ne bo realizirano. Sredstva, ki so namenjena za namene, na katere se sklicuje Vlada, pa bi bilo napačno tam pobrati in jih dati za nekaj drugega, ker nič ne dvomim, da so tam, za kar piše, potrebna. Za Varuha kot inštitut je treba postaviti novo postavko v proračunu, tako kot je to za Varuha človekovih pravic. Opozarjam, da gre za posebej občutljivo področje bolnika kot takšnega, ki se težko primerja z vsemi drugimi državljani, ki kot zdravi državljani veliko lažje in na mnogo enostavnejši način poskušajo uresničiti svoje pravice, medtem ko bolnik pogosto v strahu, da bi se zameril sistemu zdravstva. Če ga bo kritiziral ali se pritoževal nad njim, rabi posrednika malo da ne bolj kot pa drugi državljani za sicerjšnje uveljavljanje človekovih pravic. Tako mislim, da je naš predlog utemeljen, sloni na dogovoru v koalicijski pogodbi, ne predstavlja posebno velikih sredstev in je naša skupna odgovornost. Zato pričakujem, da bo podprt, kljub temu, da do zdaj takšnega dogovora nismo uspeli doseči. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o teh amandmajih? Gospod Cvikl.
Gospod minister za zdravje je pred dvema letoma, 29. novembra 2004, rekel: "Zagovarjali bomo še tudi ustanovitev in delovanje instituta varuha bolnikovih pravic." Sedaj je to stališče spremenil in amandma zavrača. Včeraj je rekel, da bo zagotovil dodatni denar za programe na Zavodu za zdravstveno zavarovanje, in če bo deloval enako dvolično, tudi teh programov očitno ne bo. Zakaj to počnete, gospod minister?
Žal vam minister ne more odgovoriti, ker je potekel časa za vse zahtevane odgovore. Želi še kdo razpravljati o teh amandmajih? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo o njih. Prehajamo na uporabnika Ministrstva za javno upravo, kjer imamo en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na uporabnika Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, kjer imamo dva podprograma in tri amandmaje. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na uporabnika Ministrstvo za šolstvo in šport, kjer imamo tri podprograme in štiri amandmaje. Želi kdo razpravljati? Gospod Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni! V okviru uporabnika Ministrstvo za šolstvo in šport v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke vlagamo več amandmajev. Osebno pa bi rad spregovoril v povezavi z amandmajem, ki omogoča izvedbo procesa osnovnošolskega izobraževanja v Mariboru, konkretno na Teznem. Ob tem vas seznanjam, da gre za amandma z minimalnim posegom v strukturo proračuna, vsega skupaj v višino pod 30.000 evrov. Osebno verjamem, kajti amandma je nastal na podlagi strokovnega sodelovanja s predstavniki izobraževalnega sistema v mestu Maribor, kakor tudi z izvajalci izobraževalnega sistema na omenjeni šoli, da je amandma več kot nujno potreben in zagotavlja nemoten učni proces tudi v prihodnje. Dejstvo je, da v zadnjih nekaj letih je ravno zaradi pomanjkanja investicij v omenjeno zgradbo, torej osnovno šolo Martin Konšak, bil moten osnovnošolski izobraževalni proces. In verjamem, da to ni v interesu nikogar izmed nas, niti Vlade Republike Slovenije. Skratka, poudariti hočem, da je amandma v skladu s strategijo Vlade Republike Slovenije o izboljšanju kvalitete izobraževanja v Republiki Sloveniji in da spada ta program oziroma da spada predlagani amandma v eno izmed tistih rešitev, ki jih tudi Vlada Republike Slovenije v okviru svojega programa postavlja pod prioriteto. S tega mesta prosim poslanke in poslance za podporo, posebej glede na to, da z morebitnim sprejemom omenjenega amandmaja ne bi rušili strukture proračuna tako na odhodkovni kot na prihodkovni strani oziroma v okviru Ministrstva za obrambo. Še enkrat poudarjam, gre za minimalen poseg v Proračun Republike Slovenije in mislim, da je celo najnižja postavka predlagane spremembe v primerjavi z včerajšnjimi amandmaji in pa današnjimi amandmaji. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o teh amandmajih? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na uporabnika Ministrstvo za kulturo, kjer imamo tri podprograme in v vsakem po en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Zaključili smo razpravo o amandmajih ter o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2008 v celoti. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.30. Prehajamo na obravnavo načrta razvojnih programov, seveda v okviru časa, ki je še na voljo. Želi kdo razpravljati? Odpiram prijavo za razpravo, v okviru časa, ki je poslanskim skupinam še na voljo, če ga še niso porabile. Tisti, ki ste se želeli prijaviti, ste že v minusu in žal [[...]]Preverite prosim stanje. LDS ima še. Kako to? Ste se prijavili? Oprostite, bom kar tako na dvig roke. Izvolite, gospod Cvikl.
Samo eno samo vprašanje. Zakaj od 23 milijard evrov programov iz resolucije do leta 2023 v načrtu razvojnih programov ni podprt niti eden od teh projektov. Ali bo Vlada začela to resolucijo res izvrševati šele po letu 2012?
Hvala. Vlada vam žal ne more odgovoriti, ker ji je že potekel čas, ga je že porabila pri odgovorih na prejšnja vprašanja. Želi še kdo razpravljati o načrtu razvojnih programov? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. O načrtu razvojnih programov bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.30. Prehajamo na razpravo o dopolnjenem Predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2008 v celoti. Želi kdo razpravljati? Zdi se, da je čas res porabljen. Ker ne želi oziroma ne more nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o dopolnjenem predlogu proračuna v celoti. O dopolnjenem Predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2008 bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.30. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2007 IN 2008. Sprašujem službe, ali sedaj deluje čas za prijave. Hvala lepa. Predlog zakona je v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev. Gospod minister dr. Andrej Bajuk, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Zakon o izvrševanju proračuna, ki je pred vami, nima nikakršnih posebnosti ali pa razlik, kar se tiče normalnega zakona v tem smislu. Predlagamo, da ga tudi sprejmete. Bistvena zadeva, ki je pomembna, da jo omenimo in bo prav gotovo tudi predmet te razprave, je pa dejstvo, da se odpira ta možnost, da bomo del tega, kar bomo privarčevali pri davku na izplačane plače, bomo to uporabili za druge namene, in sicer v zdravstvu samem. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 23. seji dne 15.11.2006 obravnaval tudi Predlog zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2007 in 2008. Pri delu odbora je poleg predstavnikov Vlade Republike Slovenije sodelovala tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju podala pripombe na nekatere člene. Dobili smo tudi mnenje Komisije Državnega zbora za nadzor proračuna in drugih javnih financ dne 20.10.2006, Komisije Državnega sveta Republike Slovenije za gospodarstvo in Komisije Državnega sveta Republike Slovenije za malo gospodarstvo in turizem 27.10.2006 ter mnenje Državnega sveta Republike Slovenije dne 9.11.2006. Do obravnave seji odbora je bil s strani kvalificiranih predlagateljev vložen amandma poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije k 43. členu zakonskega predloga, dne 17.10.2006 med samim potekom seje pa amandma poslanskih skupin koalicije k 38. členu zakona. Iz obrazložitve predloga je bilo razvidno, da je njegova uveljavitev hkrati pogoj za uveljavitev navedenih proračunov. Ob tem predlagatelj zasleduje osnovni cilj o uzakonitvi rešitev, ki bodo ustrezna podlaga za tekoče in nemoteno poslovanje oziroma izvrševanje sprejetega proračuna. V razpravi je bil podan tudi predlog za popravek 24. člena poslanske skupine DeSUS, ki ga je odbor sprejel in sprejet je bil tudi amandma poslanskih skupin koalicije k 38. členu, amandma poslanske skupine LDS k 43. členu pa ni bil sprejet. Pripravljen je dopolnjen Predlog zakona o izvrševanju proračunov s sprejetimi amandmaji za leti 2007 in 2008, ki je dopolnjen predlog, in predlagamo, da ga Državni zboru tudi sprejme. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Starmanu. Sledi predstavitev stališče poslanskih skupin. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Gospod predsednik, minister s sodelavci, poslanke in poslanci. Zakon o izvrševanju proračuna in neposredni pogoj za uveljavitev Proračuna Republike Slovenije za leti 2007 in 2008 in omogoča njegovo izvrševanje. Rad bi izpostavil nekatere dobre rešitve v zakonu. Zakon določa splošna pravila izvrševanje proračuna. Predvsem zaradi večje jasnosti je določeno, da se v tekočem letu izvršuje proračun tekočega leta v skladu z določbami Zakona o javnih financah. Zahteva, da sta posebni del proračuna in načrt razvojnih programov usklajena, je vsekakor smiselna, kot je predvideno v zakonu. Prav tako je dobro, da se izvrševanje proračuna omeji ob neusklajenosti posameznega dela proračuna in načrta razvojnih programov. Prav je, da se za izvajanje nacionalnih programov in posameznih zakonov, ki predvidevajmo porabo sredstev iz proračuna, zagotovi le toliko sredstev, kot je sredstev zanje namenjenih v proračunu, in ne kot piše v zakonu ali nacionalnem programu. S tem se izognemo dejstvu, da bi porabili več sredstev, kot je za posamezen namen predvidenih. V poslanski skupini Nove Slovenije se nam zdi smiselno, da zaradi predsedovanja Evropski uniji zakon predvideva možnost, da Ministrstvo za finance lahko financira tudi nepredvidene obveznosti iz tega naslova, da nam ne bo treba potem za vsako malenkost spreminjati zakona. Zakon prinaša tudi spremembe v skladu z novima direktivama Evropske unije, ki se nanašata na javna naročila in bosta upoštevani pri pripravi nove zakonodaje o javnih naročilih, in sicer, gre za dvig mejnih vrednosti, nad katerimi Evropska komisija predpisuje obvezne postopke oddaje javnih naročil, zato je prav, da se te mejne vrednosti dvignejo, kot so v zakonu predvidene. Prav tako je določen del dohodnine, ki je prihodek občin, in sicer v višini 885 milijonov 182 tisoč 654 evrov za leto 2007 in 922 milijonov 536089 evrov za leto 2008. V Novi Sloveniji smo mnenja, da je zakon dobro pripravljen, da bo omogočal tekoče in nemoteno izvrševanje sprejetega proračuna, zato bomo Zakon o izvrševanju proračunov za leti 2007 in 2008 podprli.
Hvala. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa. Kolegice in kolegi, spoštovane predstavnice in predstavniki Vlade! Za uveljavitev proračunov za leto 2007 in 2008 moramo sprejeti tudi Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2007 in 2008. Osnovni cilj zakona je uzakoniti rešitve, ki bodo omogočile tekoče in nemoteno izvrševanje sprejetih proračunov. S tem zakonom se za Proračun Republike Slovenije za leto 2007 in Proračun Republike Slovenije za leto 2008 določa njuna sestava, posebnost njunega izvrševanja, obseg zadolževanja in poroštev države ter javnega sektorja na ravni države, znesek primerne porabe na prebivalca, zagotavljanje dodatnih prihodkov občinam in prevzemanje obveznosti, urejajo pa se tudi druga vprašanja, povezana z izvrševanjem proračuna. Že pri obrazložitvi mnenja k Predlogu proračuna za leto 2008 smo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke poudarili, da verjamemo zagotovilu ministra za finance kot tudi Vlade, da do dviga stopnje DDV ne bo prišlo, čeprav zakonska podlaga za tovrsten ukrep obstaja. Tiste opozicijske kolege, ki temu zagotovilu ne verjamejo, lahko potolažim tudi s tem, da je možnost povišanja DDV iz meseca v mesec manjša, saj bodo kmalu prišle volitve v državni zbor v letu 2008. Iz dosedanjih izkušenj vemo, da pred tako pomembnimi dogodki nobena Vlada ne sprejme nepriljubljenih ukrepov na tem področju, predvsem na finančnem področju ne. Tega ni počela prejšnja Vlada in tega ne bo, po našem prepričanju počela tudi sedanja Vlada. Predlagani zakon zagotavlja tisto, kar smo obravnavali v okviru 1. in 2. točke dnevnega reda današnje oziroma včerajšnje seje Državnega zbora. Zakon je bil na matičnem delovnem telesu tudi usklajen s pripombami Zakonodajno-pravne službe tega Državnega zbora, zato bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke Predlog zakona o izvrševanju proračuna v letu 2007 in 2008 podprli.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa gospod predsednik. Zakon o izvajanju Proračuna Republike Slovenije je pomemben zakon, zato ni naključje, da je bil že v dosedanji razpravi deležen precejšnje pozornosti pa tudi nekaterih zelo ostrih nasprotovanj. V glavnem sicer gre za vsebine, s katerimi se Državni zbor ukvarja vsako leto tako rekoč, nekaj je pa tudi novosti, ki prihajajo prvič zdaj v razmišljanja oziroma v naš sistem. Sam postopek je morebiti tisti, ki tudi povzroča nekaj zadreg, saj se po nujnem postopku to sprejema sočasno s poročilom in sočasno s sprejemanjem proračunov v nekem posebnem, nekoliko pregretem ozračju običajno in morebiti to ne dopušča dovolj hladne presoje za posamične boljše ali slabše rešitve. Mi v poslanski skupini DeSUS podpiramo ta predlog zakona, podprli bomo tudi tiste predlagane amandmaje, ki smo jih podpirali že poprej, ne bomo pa podprli amandmaja, ki ga predlaga poslanski klub LDS. Mi sodimo, da je rešitev, ki jo Vlada predlaga, ustrezna. Morebiti ni najboljša, morebiti bi lahko bila tudi drugačna, ampak takšna, kakršna je, se nam sedaj zdi ustrezna tudi za voljo tega, ker zbira tako rekoč vse izdatke za zdravstvo na enem mestu in ker na ta način omogoča večjo preglednost, najbrž tudi večji nadzor in poizkus s strani zdravstvene blagajne racionalizacije in učinkovite porabe sredstev, o katerih govorimo. Ker nam Vlada zagotavlja, da to ne bo v ničemer vplivalo ne na kvalitetno storitev ne na obseg storitev, ne na dostopnost storitev, in nimamo posebnega razloga, da temu ne bi verjeli tudi za voljo tega ne, ker ima pripravljeno amortizacijo za finančne učinke, mi torej to podpiramo. Morebiti bi nekatere odločitve iz tega zakona bilo bolje v drugih področnih zakonodajah urediti, ampak ta nujnost postopka in neodprtost nekaterih drugih zakonskih predlogov tega ne dopušča, če hočemo pravočasno pričeti izvajati nove proračune. Sam bi imel nekaj pomislekov oziroma ne pomislekov, nekaj opozoril bi rad dal k 11. členu, ki govori o tem, kaj so namenski prihodki. Rad bi opozoril, da se predvideva, da bodo vodna povračila, da bodo plačila za vodne pravice in še nekatere druge takse naraščale v državnem proračunu in mi upamo, da to ne pomeni, da gre za prerazporejanje sredstev iz občinskih proračunov oziroma da ne gre za prerazporejanje večjega deleža v državni proračun. Zlasti pri taksi za obremenitev vode se bojimo, da zaradi operativnega programa, ki je sprejet in ki se bo zaradi uredbe pričel izvajati 1.1.2007, tiste občine, ki zbirajo oziroma na katerih območju se zbirajo sredstva za obremenitev vode, ne bodo mogle biti deležne teh sredstev. Če niso v operativnem programu, ne bodo imeli upravičenosti do teh sredstev. Dogodilo pa se bo kasneje, da bodo drugi reali Slovenije imeli urejeno kanalizacijo, urejene čistilne naprave, da se bo taksa zniževala zaradi večjega odstotka prečiščenosti in potem se postavlja vprašanja, od kod bodo torej prišla sredstva za ureditev teh problemov v tistih občinah, ki sedaj niso vključene v operativne programe. Jaz upam, da so ta opozorila, o katerih govorim, samo bojazen, ki se ne bo uresničila. In bi želel, da bi bilo tako v bodočnosti in da bi torej država oziroma ministrstva z uredbami, ki jih sprejemamo seveda samostojno in mimo državnega zbora, ne prerazporejala sredstev v škodo občin in v korist državnega proračuna.
Hvala. Gospod Bojan Starman, bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Uveljavitev Zakona o izvrševanju proračuna je neposredni pogoj za uveljavitev proračunov za leti 2007 in 2008. Osnovni cilj zakona je uzakoniti rešitve, ki bodo omogočile tekoče in nemoteno izvrševanje sprejetega proračuna. S tem zakonom se za proračun Republike Slovenije za leto 2007 in proračun Republike Slovenije za leto 2008 določa njuna sestava, posebnosti njunega izvrševanja, da se dajejo pristojnosti posameznim uporabnikom, glede prerazporejanja sredstev oziroma možnosti, ravnanje v primeru, če pride do večjega izpada načrtovanih prihodkov, da lahko ministrstvo na nek način omeji porabo na nekaterih postavkah, določa obseg zadolževanja in poroštev države ter javnega sektorja na ravni države. Povedal bi, da je ta obseg, ki še ni bil povedan do sedaj, predviden za leto 2007 v višini 1 milijarde 261 milijonov evrov, za leto 2008 pa 1 milijardo 386 milijonov evrov, to je možen obseg zadolževanja, ter možen obseg novih poroštev države v višini 918 milijonov evrov za leto 2007 ter 1 milijarda 43 milijonov tolarjev za leto 2008. Zagotavlja pa tudi znesek primerne porabe na prebivalca, zagotavljajo se dodatni prihodki občine in prevzemanje obveznosti ter se urejajo druga vprašanja, povezana s samim izvrševanjem proračuna. Sam akt o izvrševanju proračuna, zakon o izvrševanju proračuna, tako imenovan ZIPRO, bi lahko bil tudi sestavni del proračuna. Poslanci Slovenske demokratske stranke bomo podprli oba, Predlog sprememb proračuna za leto 2007 in Dopolnjeni predlog proračuna za leto 2008 in seveda je logično, da bomo podprli tudi Predlog zakona o izvrševanju Proračuna Republike Slovenije za leti 2007 in 2008. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ljubo Germič bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V poslanskem klubu Liberalne demokracije pričujočega zakona ne bomo podprli. Temeljni razlog je v njegovem 43. členu, v katerem je Vlada zapisala, da se ne glede na določbe zakona, ki urejajo zdravniško službo in zakona, ki ureja zdravstveno dejavnost, sredstva za plače in nadomestila zdravnikov pripravnikov in sekundarijev, zagotavljajo iz sredstev Zavoda za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije. V poslanskem klubu LDS se namreč ne moremo strinjati z razlago, da je sedanja ureditev pomenila izjemo. Menimo, da je v tem primeru zakonska podlaga jasna, zagotavljanje sredstev za navedene plače urejata dva zakona, Zakon o zdravniški službi in Zakon o zdravstveni dejavnosti, kjer je zapisano, da sredstva zagotavlja državni proračun. Takšna rešitev pomeni tudi uresničevanje evropske prakse, saj mora država zagotavljati izobraževanje in usposabljanje zdravstvenih delavcev kot svojo izvirno nalogo na področju zdravstvenega varstva, zavod pa je dolžan skladno z veljavnimi predpisi financirati le zdravstvene storitve in nekatere denarne terjatve, ki so pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Zato je nesprejemljivo ravnanje Vlade, ki brez javne obrazložitve o posledicah Zakona o izvrševanju proračuna za leti 2007 in 2008 spreminja dosedanjo zakonsko ureditev ter zaradi krpanja proračuna obveznosti proračuna v višini 2,7 milijarde tolarjev letno, ki ima jasno zakonsko obvezo, obveznosti prenaša na zdravstveno blagajno. Pri tem pa postavlja pod vprašaj zagotavljanje pravic zavarovancev iz naslova obveznega zdravstvenega zavarovanja. Za rešitev smo predlagali amandmaje, ki bi vrnili omenjena sredstva nazaj v državni proračun, vendar pa ste jih vi v vladajoči koaliciji zavrnili. Pri tem bi želel še posebej izpostaviti dejstvo, da je bil z vaše strani preglasovan naš predlog na odboru za zdravstvo, da bi se v razpravi o posledicah nevedenega zakona natančneje seznanili. Predlagane rešitve pomenijo le krpanje proračunske luknje in prelaganje obveznosti na Zavod za zdravstveno zavarovanje, iz česar lahko ne le sklepamo, temveč trdimo, da bo zaradi prenosa finančnih obveznosti ostalih pravic iz naslova obveznega zavarovanja zavarovancev manj. Seveda pa si ne upamo razmišljati, da bi zaradi navedenega moral minister za zdravje predlagati ministru za finance povečanje prispevnih stopenj prispevkov za obvezno zdravstveno zavarovanje. To bi namreč pomenilo, da bi se zaradi povečanja prispevne stopnje delojemalcem znižale njihove neto plače. Če pa bi se zaradi tega povečala prispevna stopnja delodajalcem, pa bi to povzročilo večjo obremenitev gospodarstva in nižjo gospodarsko rast. Še posebej bi želel opozoriti na sporočilo upravnega odbora Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki je s posebnim pismom prosil vse poslance, da pri odločanju o proračunu podprejo naše amandmaje, ki sredstva za plače in nadomestila umeščajo v proračunu v okviru ustrezne postavke pri Ministrstvu za zdravje. Po njihovem mnenju se bo poslabšal materialni položaj obveznega zdravstvenega zavarovanja in s tem možnosti uveljavljanja pravic zavarovanih oseb ter dostopnost do zdravstvenih storitev. Gre namreč za nalaganje novih trajnih nalog in obveznosti zavodov brez zagotovitve novih trajnih virov, zaradi česar je lahko v naslednjih letih ogrožena likvidnost zavoda in pozitivno poslovanje. Hkrati pa to pomeni poseg v finančni načrt zavoda za leto 2007, ki je bil predhodno že usklajen z Ministrstvom za zdravje in Ministrstvom za finance. Na koncu bi želel še posebej opozoriti na zelo podcenjujoč in aroganten odnos ministra za zdravje dr. Bručana, ki ga je predstavil na včerajšnji seji ob obravnavi naših amandmajev do pisma oziroma opozoril upravnega odbora Zavoda za zdravstveno zavarovanje, ki ocenjuje, citiram: "V bistvu en tak dopis zavarovalnice ni prav realen, da ne uporabim kakšnega drugega izraza.", konec citata. Takšno ravnanje ministra, ne da bi postregel z jasnimi argumenti za uvajanje omenjenih sprememb, pomeni še en dokaz več, da na področju zdravstva v Republiki Sloveniji nimamo jasne strategije, nimamo ministra, ki bi mu bila skrb za zagotavljanje zdravstvenega varstva Slovenk in Slovencev prva prioriteta in ki kaže zelo podcenjujoč odnos do Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije in do njihovih opozoril. Zaradi vseh navedenih razlogov bo poslanski klub LDS glasoval proti temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Breda Pečan bo predstavila stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Gospa Breda Pečan na seznamu ste. Nihče ni javil nobene spremembe, da predstavite stališče poslanske skupine Socialnih demokratov k temu zakonu. [[Se odpovedujete.]] Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in o vloženih amandmajih. Zaenkrat smo prejeli en amandma k 38. členu. Zato dajem v razpravo 38. člen zakona in amandma k temu členu, ki ste ga prejeli. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.30. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O PROGRAMU PRODAJE DRŽAVNEGA FINANČNEGA IN STVARNEGA PREMOŽENJA ZA LETI 2007 IN 2008. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga odloka. Želi predstavnik Vlade besedo? Izvolite.
Spoštovanigospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! V skladu z Zakonom o javnih financah je Vlada Republike Slovenije Državnemu zboru Republike Slovenije hkrati s predlogom proračuna predložila tudi predlog programa prodaje državnega in finančnega in stvarnega premoženja za leta, za katera se sprejema proračun. V odloku programa prodaje finančnega in stvarnega premoženja sta ločena prikazana program prodaje finančnega premoženja in prodaje stvarnega premoženja. Postopki prodaje finančnega in stvarnega premoženja so tako različni, da je primerneje, da sta programa ločena. Postopek prodaje finančnega premoženja je zaradi razmer na trgu in zahtevnosti dosti dolgotrajnejši kot postopek prodaje stvarnega premoženja, zato natančnejše planiranje prihodkov iz tega naslova za posamezno proračunsko obdobje ni možno. Nekaj besed o programu prodaje finančnega premoženja. Vlada Republike Slovenije je v okviru gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje v Sloveniji sprejela ukrepe za pregleden in postopek umik države iz gospodarstva in usklajeno privatizacijo največjih gospodarskih družb v lasti države, zato so v ta program prodaje finančnega premoženja države poleg večjih gospodarskih družb vključene praktično tudi vse kapitalske naložbe, ki so primerne za prodajo, saj mora biti dana možnost, da se ob ugodni tržni situaciji le-te prodajo. Prav tako pa so v program uvrščene tudi tiste naložbe, kjer je postopek prodaje že v teku. Sam način prodaje posamezne kapitalske naložbe na transparenten način bo v skladu s predpisi določen v posameznem primeru prodaje, ki bo izhajal iz analize panoge in potreb podjetja glede nadaljnjega razvoja. V okviru priprave posameznega programa prodaje kapitalske naložbe bodo opredeljena tudi vsa pripravljalna dejanja, kot so skrbni finančni, organizacijski in pravni pregled ter tudi ocenitev premoženja. Dodal bi še nekaj besed o programu prodaje stvarnega premoženja. V predlog programa prodaje stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008 so uvrščene tiste nepremičnine, za katere državni organi ocenjujejo, da so poslovno prepotrebne in jih zato treba racionalno prodati. V programu poleg vrste in obsega programa stvarnega premoženja je navedena tudi orientacijska vrednost premoženja, saj je le tako mogoče celovito planirati prihodke proračuna iz tega naslova v naslednjih dveh letih. Tako naj bi se iz naslova prodaje nepremičnega premoženja v naslednjih dveh letih nateklo v proračun 29 milijonov 274 tisoč evrov. Pri tem je večina [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]za leto 2007, saj so ti načrtovani v višini 28 milijonov 582 tisoč evrov. Program prodaje za leto 2007 zajema tiste nepremičnine, katerih prodajo so upravljavci planirali že z veljavnim programom prodaje finančnega in stvarnega premoženja za leti 2006 in 2007, kot tudi za tiste nepremičnine, ki so jih v predlog programa vključili v letošnjem letu. Prilivi iz naslova prodaje nepremičnega premoženja v letu 2008 pa so planirani v višini 692 tisoč 597 evrov. Hvala.
Hvala mag. Lavriču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance. Predlog odloka je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Poročilo ste prejeli. O predlogu odloka dajem sedaj besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade, še enkrat dober dan! Predlog odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008 sledi gospodarskim in socialnim reformam za povečanje blaginje v Sloveniji. Še posebej je pomemben cilj umika države iz gospodarstva. Predlagani odlok namreč temu cilju vsaj po našem mnenju jasno sledi. Ključni pri tem, torej pri prodaji zlasti državnega finančnega premoženja, pa sta preglednost in postopnost prodaje. Zavedamo se, da bo podroben način prodaje kapitalskih naložb izveden v skladu s predpisi, določenimi v posameznih programih prodaje. Pri tem pa je poleg siceršnje analize panoge in razvojnih potreb podjetja treba upoštevati tudi širši interes po ohranitvi ključnih podjetij v pretežno domači lasti oziroma v lasti domačega kapitala. Na to smo že opozorili pri obravnavi Predloga odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leto 2006 in 2007 septembra letos, ko smo razpravljali o prodaji deleža Nove Kreditne banke Maribor. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je Vlada Republike Slovenije, ki sprejema odločitve o prodaji finančnega premoženja oziroma o privatizaciji v imenu največjega lastnika, države, državljanom Republike Slovenije po našem mnenju dolžna upoštevati nekaj naslednjih dejstev. Z zornega kota izboljšanja konkurenčne sposobnosti ni nobenega dvoma, da je za izboljšanje konkurenčne sposobnosti posameznih podjetij delna privatizacija prav gotovo smiselna. Pri tej trditvi izhajamo iz argumentov strokovne javnosti in iz temeljnih konceptov ekonomskih in socialnih reform, ki jih sledi tudi obravnavani odlok. Vendar ponovno opozarjamo na obseg privatizacije in na njeno dinamiko. Prepričani smo, da ni smiselno preveč hiteti s prodajo prevelikih deležev, smo zagovorniki postopne privatizacije, še posebej pri vseh tistih podjetjih, ki so bila v obdobju tranzicije uspešno sanirana z vlaganji proračunskih sredstev. Republika Slovenija je torej v mnogih primerih finančno breme sanacije podjetij, ki so v njeni večinski lasti, pokrila s sredstvi proračuna, zbranih od državljanov in slovenskega gospodarstva. Kot dober gospodar bo največji delež prodajal takrat, ko bodo doseženi cilji na področju konkurenčnosti. Dober gospodar prodaja premoženje zato, da doseže čim večji donos oziroma donosnost. Prodajamo ali povabimo strateške partnerje s svežim kapitalom in se odpovedujemo samo tolikšnemu deležu, kot je potreben za vstop novih idej, nove organizacije in novega nadzora. Pomembnejše deleže lahko prodajamo šele, ko bo cena finančnih naložb dosegla svoj maksimum. Prihodek od prodaje državnega premoženja bo Republika Slovenija za uspešno izvedbo reform in za plačilo dolgov v prihodnjih letih po oceni Slovenske ljudske stranke zelo potrebovala. Dober gospodar mora razmišljati dolgoročno, zato pričakujemo premišljene in postopne korake. Vlada Republike Slovenije in predvsem finančni minister ter predvsem vse koalicijske stranke smo pred odgovorno in zahtevno nalogo. V Slovenski ljudski stranki podpiramo premišljeno, postopno prodajo državnega finančnega premoženja, izvedeno v skladu s predpisi, pravili stroke in izkušnjami dobrih strokovnjakov. Ker se prodaja več kot 50% delež, pa naj se ti ne prodajajo enemu lastniku in nikakor ne v celoti tujcem. Poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bomo predlog odloka podprli, vendar bomo tudi v bodoče vztrajali na stališčih, ki so bila posredovana v temu mnenju in v dosedanjih obravnavah predmetnega odloka. Hvala.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! Glede na vsebino omenjenega akta, ki je danes pred nami, bi človek pričakoval, da bo tej vsebini namenjena vsaj seja ali dve, celotna seja ali dve. Glede na vsebino, ki je danes pred nami, bi človek pričakoval, da bomo tej točki poslanke in poslanci namenili krepko skoraj mesec dni. Žal se je odvilo tako, da to točko obravnavamo in to državno premoženje prodajamo v borih dveh urah. Za uvod pa dovolite. Kar se tiče dopolnjenega predloga odloka o prodaji državnega finančnega in stvarnega premoženja za dve leti, in sicer za leti 2007 in 2008, je po naši oceni poleg mnogo preskromne vsebine kar nekaj netočnosti oziroma predvsem škodljivih dejstev za nadaljnji razvoj naše države. V uvodu dovolite, predlagatelj gradiva se ničkolikokrat v sami vsebini srečuje z besedo na podlagi strategije Vlade Republike Slovenije. S tega mesta naj mi bo dovoljeno, da predstavnika Vlade vprašam, katera je ta strategija, kje je bila strategija sprejeta in ali se Vlada zaveda, da premoženje, ki ga prodaja, ni njeno premoženje. To je premoženje državljanov in državljank in da je izključno zaradi monopolističnega položaja Vlade Republike Slovenije, kar je logično, Vlada le upravljavec tega premoženja, upravljavec v tej smeri, da ima ekskluzivno pravico nad postavljanjem organov na podlagi različnih zakonov. Iz tega naslova se nam vsaj v Slovenski nacionalni stranki zdi kratko malo, milo rečeno, nekorektno, da Vlada Republike Slovenije piše na podlagi strategije Vlade. Strategija Vlade v dani situaciji ne pomeni nobenega konsenza družbe, nobenega konsenza strokovne javnosti, še manj samostojne veje oblasti, torej Državnega zbora. Če boste, spoštovane poslanke, poslanci, pogledali seznam podjetij, kot nam jih Vlada Republike Slovenije ponuja v sprejem za prodajo, boste opazili, da skoraj pod vsakim podjetjem piše, da se je Vlada Republike Slovenije za prodajo, naj si bo večinskega deleža ali manjšega deleža, odločila na podlagi strategije Vlade Republike Slovenije za preoblikovanje oziroma prodajo. Dejstvo pa je, da o tej strategiji nihče v Sloveniji ne ve ničesar, da strategija sploh ne obstoja. Če Vlada Republike Slovenije smatra, da je strategija trojna tabela oziroma trojni razred prodaje državnega premoženja, kot so ga opredelili v sodelovanju s Sodom in Kadom, potem se seveda prekleto moti oziroma vsaj upam, da se moti, kajti če dokument na štirih listih smatrajo kot strategijo vlade, potem je milo rečeno to sramota za slovensko državo. Rad bi izpostavil in se dotaknil tistih najpomembnejših elementov, vsaj po naši oceni, ki jih Vlada Republike Slovenije namerava prodati v tem prehodnem obdobju. Začel bom s Telekomom Slovenije, ki mu Vlada Republike Slovenije v vsej svoji vsebini omenjenega akta namenja manj kot en list papirja. V nadaljevanju se Vlada Republike Slovenije v svoji vsebini dotika Nafte Lendava. Nafta Lendava, vsi vemo, da bo igrala eno izmed ključnih vlog glede novega tako imenovanega strateškega ali zgolj političnega partnerja na področju kemopetrije. Veste, koliko prostora Vlada namenja prodaji Nafta Lendava? Štiri vrstice. Na podlagi štirih vrstic teksta, in še to zelo splošnega med njimi, zopet se govori o nekem strateškem lastniku, kot da se ne ve, kdo bo. Na podlagi štirih vrstic naj bi se poslanke in poslanci odločali o prodaji tega gospodarskega subjekta. Enak približen delež vrstic ima prodaja Peka, Snežnika, Inoksa, Inlesa, Glina, Podjetja za urejanje hudournikov, Toplarne d.o.o. Ljubljana in podobno. Prav zanimiv je tekstualni del, ki vsaj nam v okviru Slovenske nacionalne stranke zbija vso vero v ta dokument. Govor je o točki 26, Dravske elektrarne, Maribor d.o.o., družba z omejeno odgovornostjo. Samo tisti, ki bo prebral in se zamislil nad besedami, bo videl, da Vlada Republike Slovenije ali brije norca iz Državnega zbora ali sama ne ve, kaj počne. Republika Slovenija ima 0,14 odstotni delež in Holding slovenske elektrarne ostali delež. V čigavi lasti pa je Holding slovenskih elektrarn? Tovrstno zavajanje, gospodje in gospe, ko Vlada Republike Slovenije vsega skupaj v petih vrsticah proda oziroma da prosto odločitev o prodaji Dravskih elektrarn, Maribor s tem, da zavaja že v prvi vrstici, oprostite, je kratko malo katastrofa. V nadaljevanju, vsaj pod planom A, pa je opredeljena tudi tista zadeva, torej med seznamom kapitalskih naložb Republike Slovenije za prodajo in drugo razpolaganje v letih 2007 in 2008 tudi Nova Kreditna banka Maribor. Kot verjetno veste, je Odbor za finance ob obravnavi tega akta, torej odloka o prodaji, sprejel tudi sklep, citiram: "Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Vladi Republike Slovenije, da pred izvedbo prodaje Nove Kreditne banke Maribor, delniška družba, posreduje program prodaje te banke." Vprašanje je, kdo je ta program dobil in ali je program prodaje sploh izveden. Tega programa ne poznajo ne v Novi Kreditni banki Maribor, ne na podlagi odgovorov, ki prihajajo iz Ministrstva za finance, torej v okviru Ministrstva za finance, in ne nazadnje tudi ne v tistih dveh paradržavnih skladih, Sodu in Kadu. Dovolite pa, da za razjasnitev zgodbe okoli povezave z Novo Kreditno banko, ki naj bi se prodala po tisti večkolikokrat opevani strategiji, torej v prvi fazi 50, v nadaljevanju 25 minus ena delnica in da naj bi Sloveniji v obliki kontrolnega ali pa strateškega deleža ohranila, torej slovenska Vlada, upravljavci, ohranila 25% delnic plus eno delnico, s čimer nam slovenska Vlada garantira, da bomo imeli vpliv na strateške odločitve. Gospodje in gospe, katere so strateške odločitve, tiste res življenjske, vsebinske, strateške odločitve, kjer bo sploh slovenska država lahko še odločala o čemerkoli, razen o morebitnem zaprtju? Ampak jaz ne verjamem, da smo Slovenci in pa seveda Slovenke v preteklosti gradili oba bančna sistema, torej Novo Ljubljansko banko in Novo Kreditno banko Maribor zato, da se jo bo zdaj prodalo ob informaciji desetih oziroma dvanajstih vrstic. Nikjer do sedaj še nismo dobili ne odgovora, ne slišali povzetka, kaj se sploh namerava s kupnino. Še vedno ni bilo ne slovenski javnosti opredeljeno oziroma prikazano, kaj se dogaja s kupnino pred časom prodanega deleža Nove Ljubljanske banke. Nekaj časa je ležala v Dresdenski banki. Kaj se je pozneje z njo zgodilo? Ne vemo. In zaenkrat Republika Slovenija, ne Vlada Republike Slovenije sploh ne ve, kaj bo s kupnino. Zakaj potem v dani situaciji prodajati? Prodaja tako imenovano družinsko srebrnino, če ne drugega. Prodaja tiste stebre, ki so nam jih nekoč vsi predstavljali kot generator razvoja, multiplikator razvoja, ne samo regije, ampak države v celoti. In da vam v teh nekaj minutah, ki jih imam na razpolago, povem zgodbo o obeh bankah. Zgodbo ene smo že zamudili. Druga nam ostaja danes še odprta. Vse skupaj se je začelo pred osamosvojitvijo, ko sta obe banki brez pripone "nova", ampak izključno Ljubljanska banka in Mariborska banka delali ogromno poslov na tako imenovanih špekulativnih trgih in seveda zabredli v težavo. Nekateri zlobni jeziki težijo, da je ta težava bila povzročena zaradi osamosvojitve Slovenije, zaradi priprave osamosvojitve Slovenije, potem je sledilo leto 1994, ko je bila v Državnem zboru sprejeta Temeljna ustavna listina in ob njej seveda tudi sklep z dvotretjinsko ustavno večino, da se obema bankama pridruži oznaka "nova". Leta 1994 je Državni zbor dovolil, da se banki preoblikujeta v Novo Ljubljansko banko in Novo Kreditno banko Maribor. Ampak zelo pomembno je dogajanje tega zasedanja leta 1994. Zasedanje je potekalo za zaprtimi vrati, brez javnosti. Obvestilo, ki je naslednji dan odšlo s strani tedanjega predsednika Državnega zbora, in ena izmed glavnih novic v časopisu je bila: "Državni zbor Republike Slovenije je ob soglasju z Vlado oziroma ob težnjah Vlade Republike Slovenije zaščitil slovenske državljane v povezavi z bančnim sistemom." Ampak zakaj? Zaradi tega, ker se je takrat odvila zgodba in obljuba, ki je še zmeraj v okviru sklepa, ki je bil sprejet, da se bodo banke privatizirale na podlagi privatizacijskega zakona bank, prvič, in ob soudeležbi državljank in državljanov. Danes, ko dajete drugo banko v prodajo ali, bolje rečeno, jo prodajate, podarjate, nimamo ne zakona o privatizaciji bank, ne soudeležbe državljank in državljanov. Dvakrat kršimo sklepe, ki so bili sprejeti ob Temeljni ustavni listini Republike Slovenije, ki je preoblikovala obe banki. V nadaljnjem obdobju je bil to osnovni temelj, da se je začela izvajati sanacija bančnega sistema. Mislim, da je bilo leta 1996 izdano poročilo Banke Slovenije, ki je imelo naziv Poročilo o uspešno zaključeni sanaciji bančnega sistema. Sanacija bančnega sistema je šla na račun vseh naših državljank in državljanov. In Banka Slovenije je izdala poročilo o uspešno zaključenem sistemu. Takrat se naj bi banki postavili na svoje noge, država jima je pokrila vse obveznosti ali, bolje rečeno, državljanke in državljani smo jim pokrili vse obveznosti. In minevala so leta 1995, 1996, 1997, 1998, ko so vsi, od tedanjega ministra za finance, gospoda Gasparija, do vseh ostalih, ki so še vedno več ali manj na položajih, verjeli, da ko se bodo banke prodajale, se bodo prodajale na podlagi privatizacijskega zakona. Nakar je prišlo leto 1999, ko je ponovno postalo aktualno vprašanje o privatizaciji bank. Takrat je eden izmed opozicijskih poslancev, gospod Janez Janša, predlagal Državnemu zboru Zakon o privatizaciji bank. V svoji vsebini ta zakon, ki je bil v obravnavi, govori o soudeležbi državljank in državljanov. Tedaj je na ves glas govoril o tem, kako je treba naše državljanke in državljane poplačati z vrednostjo sanacije bank, ki so jo vložili v ta sistem preoblikovanja in vzpostavitve uspešnih bank. Državni zbor tega ni sprejel. In ob tem dovolite, ko privatiziramo zavarovalnice, jih privatiziramo na podlagi Zakona o privatizaciji zavarovalnic. Ko pa privatiziramo banke, je to na podlagi, vsaj v konkretnem primeru Nove Kreditne banke Maribor, dvanajstih vrstic teksta v samem aktu, ki se imenuje Odlok o prodaji državnega stvarnega premoženja, na 38 straneh, in vsebuje prodajo več kot 100 podjetij. Ali je to korektno? Tedanji predsednik Vlade je vašemu oziroma našemu predsedniku Vlade, sedanjemu, gospodu Janezu Janši, zatrdil, da v primeru prodaje obeh bank bo potekala parlamentarna razprava. Parlamentarne razprave seveda ni bilo, ne v zgodbi prodaje Nove Ljubljanske banke, navkljub temu, da sem sam osebno v letu 2000 šestkrat poskušal doseči skozi inštitut poslanskega vprašanja razširjeno razpravo. Tedanja večina, tedanja Vlada, je to zavrnila. Podporo pa sem imel s strani kolega Bajuka, današnjega ministra, in s strani vseh takratnih poslancev SDS, NSi in ostalih, ki so sestavljali opozicijo. Vsi v en glas smo takrat kričali o tem, kako je potrebno privatizacijo izpeljati skozi Zakon o privatizaciji bank. Nihče v tej dvorani ne more danes zanikati dejstva, da edini transparentni način prodaje lahko poteka preko zakona, preko v zakonu določenih podzakonskih aktov in le na ta način bi bila možna soudeležba državljanov in državljank. Ampak takrat sem še naivno verjel, da je netransparentnost izključno v interesu tedanjega predsednika Vlade oziroma predsednika države. Danes vidim, zakaj je naivno. Zaradi tega, ker obstoječi finančni minister in obstoječi predsednik Vlade imata željo po prav tako netransparentni prodaji. In to je žalostna zgodba, da ljudje zamenjajo položaj, a ob zamenjavi položaja zamenjajo ne samo svoje besede, misli, predvsem pa svoja dejanja. Ravno to danes oziroma v dani situaciji počneta gospod Janez Janša in gospod Andrej Bajuk. Po moji oceni je seveda to zelo žalostno in meče neko vrsto nekredibilnosti na ljudi njihovega kova, da v trenutkih, ko so v opoziciji, govorijo eno, čeprav tega ne verjamejo, ko pridejo na oblast, delajo enako netransparentno in enako v škodo našim državljanom in državljankam. Ampak ostal sem pri letu 2000. V letu 2000 sem osebno sklical posvet z različnimi poslanskimi skupinami, tedaj zastopanimi v Državnem zboru, da bi se pogovorili, kako bi materijo zadeve prodaje Nove Ljubljanske banke prenesli v razpravo v Državni zbor. Učinka ni bilo nobenega. Potem smo poskušali z dnevnim dopisovanjem dotedanjega predsednika Vlade in ministra za finance, se opravičujem, Toneta Ropa. Odgovora ni bilo nobenega. Poskušali smo z Zakonom o začasni prepovedi Nove Ljubljanske banke in Nove Kreditne banke Maribor. Zakon smo spisali in osnovna vsebina zakona je bila, da se ustavi privatizacija Nove Ljubljanske banke in seveda morebitni pripravljalni postopki za privatizacijo Nove Kreditne banke Maribor toliko časa, dokler nimamo omenjenega zakona pred seboj. Ampak tedanji predsednik Državnega zbora omenjenega zakona ni dal v dodelitev delovnemu telesu. Omenjeni zakon nikoli ni prišel na plenarno zasedanje Državnega zbora. Verjetno se sami lahko vprašate, zakaj. Seveda, ker je v tistem trenutku potekala prodaja z belgijskim KBC, mislim da v višini 33% in EBRD v višini 5%. Pozneje, ko smo v Nacionalni stranki spoznali, da niti tedanje vodstvo Državnega zbora ni naklonjeno pošteni in pa transparentni prodaji nečesa, kar je v lasti vseh nas, smo poskušali z referendumom, ki se je glasil v povezavi s prej omenjenim zakonom. Ampak ker zakon ni prišel v proceduro, seveda tudi referendumsko vprašanje iz tega naslova ni bilo možno. Ostala mi je, vsaj meni osebno kot poslancu, v težnji po tem, da bi in Novo Ljubljansko banko in Novo Kreditno banko Maribor preoblikovali ali prodali, nikakor pa ne podarili, zadnja, tretja možnost, to je obrnitev na Ustavno sodišče. Seveda smo Ustavnemu sodišču predlagali, da preverja akt, edini akt, ki je imel v sklopu zakonodajnega postopka, to je bil Odlok o prodaji državnega premoženja, s Temeljno ustavno listino. Enostavno nismo mogli dati v preverbo drugega akta, ker drugega akta ni bilo, ki bi opredeljeval prodajo tega giga inštituta imenovanega Nova Ljubljanska banka. Ampak tudi Ustavno sodišče je odgovorilo: "Nimate pravne podlage." In veste, zakaj nisem imel pravne podlage? Ker naj ne bi bil varčevalec Nove Ljubljanske banke. Skratka, hočem vam povedati, da je interes, kapitalski interes posameznih lobijev v tej naši državi pri prodaji Nove Ljubljanske banke in Nove Kreditne banke tako zelo velik, da se delajo norca iz Državnega zbora. Norca iz vseh nas, gospodje in gospe! Ker na ta način, ko boste danes dvignili roke za prodajo Nove Kreditne banke Maribor, pomeni ne samo, da boste zaobšli Temeljno ustavno listino, ne samo, da boste zaobšli sprejet sklep Državnega zbora o tej zadevi, ne samo, da boste zaobšli vse obljube, ki so bile dane državljanom in državljankam - vse to se nahaja v računalniški mreži -če bo kateregakoli izmed vas 90-ih, Vlado Republiko Slovenijo sem že nekajkrat obdaril z vsemi temi podatki, zanimal sklep ali pa ne verjamete mojim besedam - dobrodošli, prinesel vam ga bom na mizo, samo nakažite mi. Gospodje in gospe, mi ne bi smeli na ta način prodajati to državno srebrnino ali pa zlatnino - kakorkoli hočete. No, v vsem tem je najbolj zanimivo ali pa niti ne najbolj zanimivo, da so, vsaj kar se tiče prodaje Nove Ljubljanske Banke, pred časom v trenutkih prodaje z belgijskim KBC-jem in kasneje z EBRD-jem pristali na nakup 33%. Zakaj? Zaradi tega, ker je bilo dogovorjeno, da bodo v oktobru 2005 leta pridobili pravico do nadaljnjega lastniškega razmerja. Tudi na to smo opozorili tedanjega predsednika Vlade in ministra za finance. Ampak, omenjena strategija prodaje, kot nam jo danes ponuja Vlada Republike Slovenije, je škodljiva za naš nadaljnji razvoj. Nič kolikokrat smo se vsi po prsih tepli in govorili, kako je smiselno obdržati te giga finančne inštrumente ali pa nosilce monetarne politike v slovenskih rokah. Države, ki nas obkrožajo ali pa so članice Evropske unije, ne dopuščajo tovrstne razprodaje ali tovrstne prodaje. Naj vam ob tem samo povem, da je zgodba iz Španije v povezavi s Francijo, ko so močno komercialno banko, špansko komercialno banko, ne državno, kupili Portugalci, je kasneje tri mesec za tem tedanja oblast v Španiji razveljavila akt, ker so rekli, da je prevelika škoda bila storjena Španiji, ker so komercialno banko prodali, dali tujcem v upravljanje. Pri nas ne govorimo o komercialni banki ali pa, recimo, o privatni banki. V primeru Nove Kreditne Banke Maribor govorimo o banki, ki je bila sanirana iz denarja vsakega slehernega Slovenca ali Slovenke; govorimo o banki, ki je v lasti vseh nas. Nihče, razen nekaterih lobijev, pa od tega ne bo imel nobene koristi. V Nacionalni stranki akta ne bomo podprli, še enkrat pa za vse tiste poslance, ki jih mogoče zanima, kakšna je zgodba, - imajo dokumente, naj namignejo. Hvala.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Še enkrat hvala lepa, gospod predsednik. Opozorila o tem, da danes govorimo o zelo pomembnih stvareh, so upravičena. Govorimo o državnem premoženju, govorimo o možnostih prodaje tega premoženja, stvarnega in finančnega, in bežen pogled čez imena oziroma čez firme, ki so zapisane v prilogi, pove dovolj o tem, za kako pomembne stvari gre. Vendar je prav, da hkrati opozorimo, da mi danes ne bomo ničesar prodali, ne velikega ne majhnega, ampak da se danes pogovarjamo o tem, ali bomo omogočili, da se nekateri postopki, ki so dolgi in silni in zakomplicirani in o katerih bomo verjetno v naslednjih letih še veliko govorili, sploh lahko prično. Drugače bi si to pot preprosto zaprli, ampak to ni naš namen, da bi si zapirali procese, prestrukturiranje, prestrukturiranje našega gospodarstva, tako vsebinskega kot statusnega ali lastniškega. In sprejetje tega odloka ne pomeni neke nujnosti, da bodo vsa ta podjetja, vso to finančno ali pa stvarno premoženje, ki je zapisano v tej veliki prilogi, na hitro, slabo prodano, po nujnosti. Morebiti je prav, če opozorimo na to, da je cilj eden izmed tistih, ki mu verjetno vsi sledimo, da spremenimo tisto, kar je še slabega v našem gospodarstvu, da torej resnično omogočimo manjši vpliv politike preko države na poslovanje naših podjetij, da omogočimo privatizacijo, kar ni, kakor bi nekateri radi prikazali, samo po sebi že kar slabo; ampak prav je, da opozorimo, da je lastnik dober, ne oziraje se na to, ali je prav domač ali je tuj, ampak z ozirom na to, ali je sposoben pripeljati ustrezno vodstvo, ustrezne tehnologije, ustrezne razvojne koncepte, ali ima ustrezne tržne deleže in vse ostalo, kar omogoča, da je neko podjetje oziroma družba uspešno. Ni nujno, da bi prodajali kar tako počez. Ta točka dnevnega reda, o kateri danes govorimo, bi se morebiti lahko tudi drugače imenovala - iščemo dobrega gospodarja. Ugotavljamo, da so številne firme s tega seznama, ki je pred nami, takšne, da bi jim težko predali lastnost dobrih gospodarjev, in da je nujno pri teh kaj spremeniti. Morebiti bomo sčasoma ugotovili, da so med njimi tudi mnogi, ki so že sedaj dobro vodeni, in ne bo neke nuje, da jih za vsako ceno prodajamo, zlasti pa ne res za vsako ceno. Cilj mora biti ne, da poiščemo preprosto privatnega lastnika, cilj naš mora biti, da se prodaja odprto, pregledno, da se maksimirajo učinki, ki bodo za nas vse dobri, in da se prodaja postopoma in da bodo ti učinki, ki naj bodo maksimirani, takšni, da bodo imeli pozitiven vpliv na dolgi rok, ne samo zato, da bi morebiti na hitro poravnali kakšen dolg, ki ga imamo. Zato se sprašujem, ali ni morebiti v poročilu, ki je bilo priloženo, napačno zapisano, da je eden izmed ciljev zagotavljanje prejemkov proračuna. To zagotovo ne more biti pomembnejši cilj, vsaj tako ne, da bi zagotavljali sredstva, s katerimi bomo potem neko tekoče poslovanje financiranje in sčasoma ugotovili, da tega kapitala, ki ga imamo, morebiti res ne bo več. No, Zakonodajno-pravna služba je imela nekaj pomislekov, ti pomisleki so, mislim da, korektno odpravljeni, zato bomo v poslanski skupini DeSUS tudi podprli ta odlok. Sam bi pa mimogrede omenil še to, da je na področju stvarnega premoženja pa država res mnogokrat slab gospodar in da je treba poiskati novega in boljšega gospodarja. Bodisi da gre za premoženje DSU-ja, Holdinga Slovenskih železnic, agencije, bodisi da gre za različne sklade, ki jih imamo, zelo pogosto v praksi naletimo na slabo gospodarjenje in to, kar je najslabše pri tem, je to, da ne spoštujemo svojih lastnih dogovorov, kako bomo to poslovno nepotrebno in slabo upravljano premoženje prenašali tistim, ki imajo pripravljene projekte, ki bi jih s tem premoženjem lahko ustrezno tudi izvajali. Upam, da nekatere spremembe, ki smo jih v zadnjem času bili deležni, pomenijo, da bo omogočeno, da bodo tudi občine lahko poslovno nepotrebno premoženje pridobile in z njim bolje in bolj gospodarno upravljale. V takšnem upanju mi tudi podpiramo ta predlog odloka.
Hvala. Nadaljujemo s predstavitvami stališč. Besedo ima poslanec Rudi Veršnik v smislu predstavitve stališča poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. S Predlogom odloka o programu prodaje finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008 izpolnjuje Vlada še zadnjo zahtevo, ki jo predpisuje Zakon o javnih financah ob predložitvi proračuna. Državno finančno premoženje po 76. členu Zakona o javnih financah predstavljajo denarna sredstva, terjatve, dolžniški vrednostni papirji in delnice in deleži na kapitalu pravnih oseb in druge kapitalske naložbe. Državno stvarno premoženje pa Zakon o javnih financah opredeljuje kot premičnine in nepremičnine v lasti države. Kot izhodišče za izdelavo programa prodaje kapitalskih naložb je dejstvo, da se je država odločila transparentno umakniti iz gospodarstva in usklajeno omogočiti vzporedno privatizacijo največjih gospodarskih družb v lasti države. S tem se odpira možnost, da se ob ugodni tržni situaciji delež pod najugodnejšimi pogoji odproda. Seveda, pa je za vsako kapitalsko naložbo potrebno pripraviti program privatizacije. Metode prodaje so natančno opredeljene v določilih Zakona o javnih financah ter v Uredbi o prodaji in drugih oblikah razpolaganja s finančnim premoženjem države in občin in Uredbi o pridobivanju, razpolaganju in upravljanju s stvarnim premoženjem države in občin. Cilj, ki se ga želi s tem doseči, je maksimilizacija proračunskih prejemkov v pomenu čim višje prodajne cene. Seveda pa pri nekaterih vrstah kapitalskih naložb zaradi makroekonomskih interesov države, povezanih z gospodarskim razvojem, maksimilizacija proračunskih prejemkov ne more biti edini ključ in cilj prodaje. Vlada nam v predlogu prodaje in drugo razpolaganje kapitalskih naložb Republike Slovenije, katerih kupnina je prejemek proračuna, predstavlja 65 pravnih oseb s podatki o sedanjem stanju in stanjem, ki je na razpolago. V drugi tabli nam Vlada posreduje seznam devetih pravnih oseb za prodajo, v katerih ima država posredne naložbe, kupnina pa ni prejemek proračuna. V predlogu odloka se predlaga tudi program prodaje stvarnega premoženja države za leto 2007 in 2008. Seznam je dopolnjen z oceno vrednosti premoženja, ki naj bi se v prihodnjih dveh letih prodalo, niso pa vključena tista sredstva, katerih ocenjena vrednost je manjša od treh milijonov tolarjev. Ocenjena vrednost tega premoženja znaša prek 7 milijard, kar naj bi v prihodnjih letih priteklo v naš proračun. Najavljam, da bomo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlog prodaje premoženja za leti 2007 in 2008 podprli. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Mitja Slavinc, da predstavi stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite!
Hvala lepa za besedo. Slavinec je moj priimek, mimogrede, ni Slavinec. Iztočnice, ki jih v Liberalni demokraciji Slovenije lahko v zvezi s prodajo navedemo, so, da privatizacija Nove Kreditne banke, Telekoma, Slovenske industrije jekla ter prodaja Peka, prav tako prodaja Termoelektrarne in toplarne Ljubljana in Termoelektrarne Trbovlje ter ostalih deležev, za katerih po knjigovodski vrednosti lahko pričakujemo 500 milijonov. To bo prav gotovo zmanjšalo javni dolg, kar je namen te prodaje. Pa vendar hkrati opozarjamo, da je to knjigovodska vrednost, in pričakujemo, da bo dejanska vrednost prodaje večja. Vemo, da je v dosedanjih primerih to bil faktor med 2 in 3, in dobro je tako, če dosežemo več, saj Vlada ni pokazala, da bi bila ravno najbolj uspešna pri omejevanju javne porabe, zato bodo ta višja dobljena sredstva še toliko bolj dobrodošla. Kljub temu pa v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije tega predloga odloka o prodaji državnega premoženja ne moremo podpreti. Predlagana prodaja Nove Kreditne banke Maribor in večinskega deleža v Slovenski industriji jekla je po knjigovodski vrednosti Nove Kreditne banke Maribor 185 milijonov evrov, ampak verjetno bo tržna vrednost dosegla okrog 500 milijonov, prav gotovo bi morala toliko doseči. Zato je prav, da najprej razčistimo to. Ne govorimo o 185 milijonih, ampak govorimo o 2 in pol- ali 3-krat večjem znesku. In na primer teh 500 milijonov, ki jih lahko pričakujemo iz prodaje Nove Kreditne banke Maribor, glede na vzorec, ki smo ga lahko videli pri prodaji NLB, je pomembno, po kakšnem modelu se bo ta delež prodajal. Kar se tiče torej tiste bistvene točke, ki govori o Novi kreditni banki Maribor, pa vas želimo zaradi tega, spoštovane poslanke in poslanci, opozoriti na dejstvo, da v Državnem zboru nikoli nismo razpravljali o modelu privatizacije NKBM. Danes imamo ponovno na mizi odlok o prodaji premoženja. V bistvu ta odlok vsebuje tudi model privatizacije Nove Kreditne banke Maribor, mi pa v tem Državnem zboru še nismo niti besede rekli o teh zadevah, niti na Odboru za gospodarstvo, niti na Odboru za finance in monetarno politiko. V vednost smo dobili, kakšen je načrt, samo v vednost - smo informirani, in to je to. Danes lahko ta model posredno potrdimo ali ne potrdimo. Sprašujem se, ali je res pravi način in ali ne bi bilo korektno, minimalna korektnost do Državnega zbora bi to zahtevala, da bi ta ista komisija, ki je pripravila model privatizacije Nove Kreditne banke Maribor, prišla na prej omenjena odbora in pojasnila razloge za uporabljeni model. V tem primeru bi se danes tudi lažje odločali, ampak te razprave enostavno ni bilo in se jo poskuša pomesti pod preprogo. Celo nekateri eminentni finančni strokovnjaki opozarjajo na slabosti uporabljenega modela. Na primer, dr. France Arhar opozarja, da predlagani model ni dober, opozarja na slabosti, še več, opozarja na zgodbo Nove Ljubljanske banke, kjer se je z umikom KBC postavila dilema za vse potencialne vlagatelje v prihodnje, v kolikšni meri je slovenska država sploh še verodostojna, ko govori o nekaterih privatizacijskih načrtih finančnih institucij. To bo besede, kot sem dejal, nekdanjega guvernerja Banke Republike Slovenije, ki so bile povzete v eno izmed poslovnih dnevnikov. Skratka, v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije vas želim opozoriti na nekatere pasti tega pristopa, ki se ga danes gremo. Danes bomo enostavno, boste, verjetno predstavniki koalicije, potrdili Odlok odprodaje državnega premoženja, ne da bi predhodno razpravljali o modelu privatizacije ali ne da bi bili predhodno vsaj korektno seznanjeni s tem, kakšen ta model bo. Mi pa moramo brskati v Odloku o odprodaji državnega premoženja, da najdemo, kakšen je predvideni model prodaje tega premoženja. Kakšen pristop je to, kaj se gre Vlada na ta način, bi se lahko vprašali. Kakšen je odnos do Državnega zbora, do delovnih teles? Tudi o tem se sprašujemo v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije. Na koncu bi želeli poudariti tudi ključno dejstvo, zakaj ne moremo podpreti tega načina posredne privatizacije Nove Kreditne banke Maribor skozi ta odlok odprodaje državnega premoženja. Preprosto, zato ker nikjer ni bilo govora o prav gotovo najboljšem možnem modelu privatizacije, ki bil z dokapitalizacijo. Na ta način bi banka pridobila svež kapital. Na ta način bi se Nova Kreditna banka Maribor lahko preoblikovala v pomembnejšega igralca na kapitalskem in bančnem trgu. V lanskem letu je imela 10% tržni delež v Sloveniji in ta tržni delež upada, upadal je tudi na račun drugih tujih bank, o katerih je tukaj govora, in njeno konkurenčnost, konkurenčnost naše banke je možno izboljšati predvsem ali, če hočete, samo s tem, da jo dokapitaliziramo. Banka za svojo širitev nujno potrebuje nov kapital. Hkrati se je tudi treba zavedati, da v skupini Nove Kreditne banke Maribor spada tudi Zavarovalnica Maribor in da gre za eno najpomembnejših finančnih skupin. V odloku nikjer ni govora o kakršnikoli dokapitalizaciji, seveda saj gre za Odlok o prodaji ne o dokapitalizaciji, ampak tudi v modelu, ki je predviden, kot lahko izberemo iz teh gradiv, to ni predvideno in to je slabo. To je tudi v nasprotju s pristopi, ki se v zadnjem času uporabljajo v zvezi s privatizacijo na področju finančnih institucij. Najustreznejši način, kot sem že poudaril, je preko dokapitalizacije, ker se na ta način poveča tudi davčna konkurenčnost in banka se potem seveda lahko dražje odproda in vsi od tega imajo največ koristi. Zakaj ne bi nek potencialni vlagatelj, domači ali tuj, vseeno, prišel do nekega svojega lastniška deleža z dokapitalizacijo, hkrati bi pa tudi država, ker bi njen lastniški delež na ta način postal več vreden, na ta način največ profitirala. Podobna vprašanja se porajajo tudi v primeru prodaje Telekoma Slovenije in pri prodajah ostalih kapitalskih naložb. To so nekatera pomembna vprašanja, na katera smo želeli opozoriti, na katera do sedaj nismo dobili odgovora in zato na takšen način ne moremo podpreti tega odloka o prodaji državnega premoženja. Hvala lepa.
Hvala vam. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Tako poročilo kot ta odlok, ki ga danes imamo pred seboj, definitivno nista in ne morete dobiti tako laskavih ocen, kot sem jih prej slišal od poslancev vladajoče koalicije za proračun, katerega ste ocenili kot izredno kvaliteten izdelek in mu boste po vsej verjetnosti v bližnji prihodnosti tudi podelili znak za kakovost Q-2023. Toda kljub temu moram izpostaviti in podeliti plus predlagatelju, da je Vlada oziroma ministrstvo upoštevalo predlog, dan ob zadnji obravnavi podobnega odloka, da se v programu predvidene odprodaje premoženja poda tudi poročilo o realizaciji prodaj državnega finančnega in stvarnega premoženja, ki je bilo vključeno v predhodnih odlokih, in se na ta način razprši meglo, ki ustvarja vrsto dvomov in sumov, ali odprodaja zares poteka po za to določeni proceduri. Toda sam obseg realizacije, ki je zapisan v poročilu le na borih 15-ih straneh, govori o tem, da so bili argumenti o nujnosti in časovni stiski za odprodajo s strani predlagatelja bolj iz trte izviti kot pa realni in racionalni. Nič ni bilo potrebno hiteti tako ob koncu lanskega leta in tako že spomladi letošnjega leta, kajti pregled poročila pokaže, da je bilo odprodanega le nekaj več kot za 4% premoženja. 95% vsega premoženja, ki se odprodajo iz prejšnjih odlokov, je še vedno na odprodajni polici; ali povedano drugače, bilo je planirano, da se bo z odprodajo pridobilo minimalno vsaj nekaj več kot 15 milijard tolarjev, pri tem niso upoštevane tržne cene temveč knjigovodske, ki so bile zabeležene v odloku oziroma v programu odprodaje državnega premoženja. Dejansko pa je bilo odprodanega za nekaj več kot 700 milijonov tolarjev. Zakaj je temu tako, zakaj takšna počasnost v poročilu, ni pojasnjeno. Prav tako v tabelaričnem pregledu realizacije, predvsem v rubrikah o prodaji finančnega premoženja v letu 2004 in 2005, je moč zaslediti celo vrsto nerealiziranih odprodaj z obrazložitvijo, da je v fazi nov program odprodaje, ali da jo pripravi nov koncept odprodaje, ali da je prišlo do spremembe v sestavi komisije in podobno in tako dalje. To niso dobri argumenti in bolj govorijo v prid mnenju tistih, da se z odprodajo namenoma zavlačuje; ali povedano drugače: glavna značilnost privatizacije v Slovenije je vsekakor njena dolgotrajnost, ki se nadaljuje tudi pod taktirko te Vlade, čeprav zadnje dve leti večina njenih protagonistov zatrjuje in to le verbalno, da bo drugače. Praksa govori o povsem nasprotnem. Izkušnje iz drugih tranzicijskih držav potrjujejo, da je večja hitrost umika države iz gospodarstva minimalizirala tudi možnost politične korupcije in poročilo o realizaciji odprodanega oziroma prodaje finančnega premoženja le potrjuje te dvome in sume. Pri tem pa je očitno tej isti politiki malo mar, da se bodo vse napačne odločitve upravljavcev državnega premoženja in skladov v prihodnosti pokazale v obliki višjih davkov in prispevkov. Zato je sam nov odlok oziroma program odprodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008 narejen že po znanem starem vzorcu, ko bo koalicijska večina v tem državnem zboru ponovno sprejela odlok s konkretnimi številkami, ki pa niso prave in so knjigovodske in le približki. Tudi v tem odloku govorimo o precej visokih zneskih premoženja in zapisane številke v odloku so res zavajajoče, predvsem pri prodaji tistih kapitalskih deležev, ki niso preverjeni tekoče, sproti na trgu. Tukaj mislim predvsem na, kot je danes že bila omenjena, Nova Kreditna banka Maribor, Telekom, Peko, da ne govorim o energetskih družbah, kot je Termoelektrarna Trbovlje pa Toplarna Ljubljana, pa Dravske elektrarne itd., kjer so v posameznih primerih vrednosti prav smešne. Zato bi bilo prav, da bi pri prodaji nekaterih večjih finančnih naložb, kot sem jih omenil, dobili v državni zbor program odprodaje v presojo tudi poslanci, saj smo ne nazadnje mi poslanci tisti, ki dajemo bianco menico za zakonsko podlago procedure prodaje tega deleža s tem, ko bomo potrdili danes ta predlagan odlok. Zato v poslanski skupini Socialnih demokratov že tretjič zahtevamo in ponovno menimo, da prodajo državnega premoženja mora potekati bolj na transparenten način, z definiranimi pogoji prodaje, z vnaprej znanim plasmajem sredstev odprodaje, s katerimi ne moremo biti samo seznanjeni ali pa še seznanjeni ne, ampak da damo svojo presojo tudi mi. Kajti, najslabše bi bilo, če bi jim "kaso" od prodaje državnega premoženja polnil le mošnjo za zmanjševanje javnega dolga, ostanek ali pa le simbolične vsote pa bi bile namenjene novim programom in odpiranju novih delovnih mest. Vlada je tista, ki ima vse instrumente, da prepreči oškodovanje državnega premoženja in oškodovanje delničarjev, predvsem malih - le voljo in željo mora imeti. In zato ker skozi ta odlok te želje in volje ne izkazuje, v poslanski skupini Socialnih demokratov tega odloka ne bomo podprli.
Hvala. Predstavitev stališča poslanske skupine Nova Slovenija bo opravil poslanec Ciril Testen. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! V Novi Sloveniji smo se in se bomo zavzemali za umik države iz gospodarstva, če to pomeni večjo učinkovitost podjetij, izboljšanje kakovosti storitev, znižanje cen za potrošnike oziroma uporabnike storitev in če s tem povečujemo konkurenčnost gospodarstva. Študije kažejo, da so podjetja v državni lasti manj učinkovita in s tem preprečujejo gospodarsko rast. S prodajo kapitalskih naložb Republike Slovenije sledimo zastavljenim ciljem, da se država postopno umakne iz gospodarstva. V Novi Sloveniji podpiramo dolgoročne cilje privatizacije, ki bodo tako Slovenski industriji jekla kot Novi Kreditni banki Maribor, kot tudi Telekomu in drugim gospodarskim družbam zagotavljali učinkovito upravljanje, konkurenčnost in uspešen razvoj. V odlok je Vlada uvrstila tudi stvarno premoženje, za katerega državni upravni organi ocenjujejo, da je poslovno nepotrebno in ga je racionalneje odprodati, ter finančno premoženje, ki nastane med letom zaradi tega, ker Republika Slovenija pridobiva na podlagi Zakona o dedovanju po zapustnikih, katerih dediči so se zaradi obremenjenosti dediščini odpovedali. To premoženje je smotrno čim prej prodati in z izkupičkom poplačati upnike. V Novi Sloveniji menimo, da je Odlok o programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za leti 2007 in 2008 dobro pripravljen, da je realno izvedljiv in povečuje konkurenčnost gospodarstva, zato bomo v poslanski skupini Nove Slovenije omenjeni odlok podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Pred splošno razpravo poslank in poslancev o predlogu zakona pa vidim, da želi proceduralno kolega Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! En odgovor bi pa le terjal od Vlade Republike Slovenije, in sicer, povejte nam, ali je Vlada Republike Slovenije pri pripravi gradiva za to točko dnevnega reda upoštevala ustavni sklep tega Državnega zbora [[mislim, da ste ga dobili]] z dne 27.7.1994, ki pravi: "Pri pripravi privatizacijskega zakona bank se bo upoštevala udeležba državljanov v lastninjenju saniranih bank." Če tega sklepa ni, spoštovani gospodje - najprej moram obžalovati, da pri tako pomembni točki ni prisoten minister, ker se mi zdi zelo pomembno, da bi sedaj tu sedel in nam on to povedal -, lahko v končni fazi rečemo, da niste upoštevali ustavnega sklepa te države oziroma ustavnega sklepa, ki ga je sprejel Državni zbor, sicer nekaj let nazaj, ampak še vedno veljavnega ustavnega sklepa. In potemtakem se lahko v končni fazi smatra, da je gradivo, ki je pred nami, lahko celo neustavno. Mislim pa, da si Vlada tega ne bi dovolila, zato bom z veseljem slišal vaš odgovor. Hvala.
Hvala vam za proceduralno vprašanje. Sprašujem predstavnike Vlade, kdo bo odgovoril?
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Poskušal bom odgovorili na zastavljeno vprašanje, in sicer pomembno je, da opozorimo, da je odlok, ki je pred vami, pravzaprav v skladu z 80c. členom, prvi proceduralni korak k temu, da se pravzaprav finančno premoženje proda. Torej, sama finančna naložba, mora biti vključena v odlok, da se sploh začne, torej da se lahko imenuje komisija, nadalje komisija izvede ustrezne aktivnosti, med katerimi je tudi skrben finančni in pravni pregled in ne nazadnje tudi pripravi program oddaje, po katerem se sama prodaja izvrši. Ne glede na to, da odlok sledi nekim usmeritvam socialnim, gospodarskim reformam, je pomembno, da se zavedamo, da program prodaje še ni zapisan in da je kot tak odprt. In v tem je možno predvideti različne rešitve s ciljem večje konkurenčnosti posameznih naložb, večje gospodarske rasti in podobno. Ne nazadnje je zelo pomembno tudi to, da v obdobju, ko je bil sprejet sklep, pravzaprav ni bilo pravne podlage, ki bi urejala transparentno prodajo finančnega premoženja. Ta je pravzaprav nastala z letom 1999, ko je bil sprejet Zakon o javnih financah v Državnem zboru in nadalje tudi regulirana tudi z Uredbo o prodaji in drugem razpolaganju s stvarnim in finančnim premoženjem. To pomeni, da pravzaprav pravna podlaga je zaveza, da jo spoštujemo in to bosta ministrstvo in tudi Vlada storila, da bo prodaja transparentna, javna in s cilji, ki smo jih dokaj natančno predvideli v prilogi k temu odloku. Mogoče še nekaj besed še izkoristimo za druga vprašanja, ki so bila zastavljena. Torej, omenimo; glede na to, da je bila večkrat omenjena naložba Nove Ljubljanske banke, je prodaja prav te naložbe potekala na podlagi enake regulative, kot jo imamo sedaj. In pravzaprav, če se vrnemo nazaj na naložbo Nove Kreditne banke Maribor, bi omenil, tega se verjetno spominjamo, da je bila obsežna razprava o tej naložbi pravzaprav že v tem Državnem zboru pred dvema mesecema. Takrat ste poslanci z glasovanjem dali soglasje k umestitvi te naložbe v program prodaje leta 2006 - 2007. Tako je tudi takrat minister za finance odgovoril na vrsto vprašanj, ki so bila zastavljena takrat kot tudi danes. Hvala lepa.
Hvala vam za vaš odgovor, s tem da vas samo seznanjam, da sta uredba in pa odlok pod zakonom. Hierarhijo pravnih aktov verjetno poznate. Nadaljujemo z razpravo. Proceduralno ponovno, izvolite.
Hvala še enkrat. Moje vprašanje je bilo zelo eksaktno. Verjamem, da ste si ga zapomnili, v kolikor si ga niste, bom še enkrat ponovil: Ali je Vlada pri pripravi odloka upoštevala ustavni sklep, ki govori, da ko gre za privatizacijo bank, mora biti za to pripravljen poseben zakon, ki bo upošteval participacijo državljanov pri lastninjenju bank? Zelo enostavno vprašanje, na katerega verjamem, da mi boste zelo enostavno odgovorili z besedami: da ali ne. V kolikor je ne, predlagam celo, da se ta točka prekine, ker je gradivo neustavno. Hvala.
Hvala. Prosim za odgovor, potem pa nadaljujemo s splošno razpravo.
Hvala lepa še enkrat. Samo, če dopolnim odgovor od prej. Govorili smo o Zakonu o javnih financah, dodatno poleg uredbe in odloka. Kar se tiče ponovno zastavljenega vprašanja, enostavno težko odgovorim z odgovorom: da ali ne. Lahko pa povem še enkrat, da odlok ne vključuje programa prodaje in program prodaje lahko med drugim predvideva tudi udeležbo, bom rekel, državljanov Republike Slovenije. V kolikor nadalje pojasnimo, vemo, da je kupnina v skladu z Zakonom o javnih financah v členu 74 jasna, kjer pravi, da je kupnina namenjena za pokrivanje oziroma za plačevanje dolgov iz računa financiranja. Hvala lepa.
Hvala. Verjamem, da se bomo k temu še vrnili tekom razprave, mi pa prehajamo na splošno razpravo. Besedo ima poslanec Vili Rezman. [[Se odpoveduje.]] Besedo dajem poslancu Srečku Hvaucu.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sam bi se mogoče bolj osredotočil na prodajo kapitalskih naložb. Zakaj država prodaja te naložbe - razlogov za to je več. Vlada se je prava gotovo odločila, da se bo postopno umaknila iz gospodarstva. In s tem odlokom, ki ga danes obravnavamo, stopamo naprej po tej poti. Glede na to, da poslušamo mnoge kritike, da se politika preveč vmešava v poslovanje podjetij, kjer ima svoje deleže, da vpliva na kadrovske odločitve, na poslovne odločitve, je prodaja teh deležev, seveda, prispevek k temu, da se te stvari eventualno več ne bi dogajale oziroma da ti očitki več ne bi mogli držati. Ko govorimo o prodajah teh naložb, vsaj če pogledamo spisek, seznam teh, ki so v tej prilogi, bi na grobo lahko uvrstil v dve skupini: ena skupina je taka, kjer ima država zanemarljiv delež v odstotku relativno in tudi v absolutnem znesku. Okoli teh mislim, da ni potrebno posebej razmišljati. Država, ne vem, zakaj bi imela interes držati delež 0,0, ne vem, 1% ali pa še manjši, zato ker nima nobenih upravljavskih pravic in dejansko tudi nobenih zaznavnih finančnih efektov. Povsem drugače pa je pri tistih podjetjih, kjer ima država velik, večinski ali celo 100% delež, kjer gre za podjetja, ki imajo velik kapital, in kjer gre za podjetja, ki so kot na trgu zelo pomembna. Tu pa se postavlja več vprašanj. Najprej, kaj je strateški interes države pri takem podjetju? Kaj država od takega podjetja pridobiva, država, regija, mesto - kakorkoli? Na drugi strani pa ne smemo pozabiti na to, kaj pa podjetje dobiva od takega lastnika. Ali lahko lastnik pomaga pri tem, da se bo to podjetje razvijalo, da bo povečalo tržni delež, svoj kapital in tako naprej? V mnogih primerih se pokaže, da država ni dovolj dobra ali dovolj usposobljen lastnik, da bi lahko temu podjetju omogočala neko perspektivo, nek razvoj. Pri takih je seveda logično, da se država postopoma umika. Sam osebno nisem za neke radikalne poteze, kar se tega tiče, ampak nek postopen, pregleden, transparenten umik in umik do te mere, da država še kljub vsemu ohrani nek kontrolni delež, da lahko eventualno zaščiti svoje strateške interese. Lastništvo samo po sebi za tiste, ki zagovarjajo lastništvo nekaterih podjetij, ni nujno, da pomeni samo dobro. Ko tisti, ki pač ščitijo to lastništvo, imajo v mislih tista podjetja, ki imajo dobre poslovne rezultate, ki so perspektivna in tako naprej; ampak država ima lastništvo tudi v podjetjih, kjer poslovanje ni dobro, kjer je potrebno za to, da se ta podjetja obdržijo, tudi vlagati določena sredstva, določene pomoči in to je breme lastnika. Tako je obe plati potrebno imeti pred očmi, ko govorimo o teh lastniških deležih v podjetjih. In kjer država enostavno ne uspeva, nima poslovnih povezav, nima programov, nima ne resursov za to, da bi tem podjetjem omogočila neko prihodnost, potem je po moje logično povsem, da se država tam čim prej umakne in da se najdejo taki lastniki, ki bodo iz tega podjetja znali nekaj narediti in če bo podjetje uspešno poslovalo, bomo tudi vsi posredno preko davkov in še česa drugega, delovnih mest, dobili nekaj nazaj v izkupnino, seveda. Strah pred tujci. Kolega Rezman je že omenil, v bistvu tujci vedno neki bavbav. V Sloveniji imamo kar nekaj primerov, kjer je tuji lastnik dejansko razvil podjetje, ga posodobil, pripeljal nove programe in tako naprej. In to vnaprej govoriti, strah pred tujci - jaz tega ne bi govoril. Je pa res, da se moramo zaščititi pred nekimi sovražnimi prevzemi, pred tistimi potencialnimi lastniki, ki imajo neke druge namere, da bi, ne vem, s prevzemom prišli na naš trg in še kaj drugega. Bi pa posebej opomnil na to, da neke popolne zaščite pred tujci ni. Banka Koper. Banko Koper smo prodali domačim lastnikom; ampak kaj se je pa zgodilo potem v naslednji fazi? Mi živimo v Evropi, mi več ne živimo v neki zaprti državi. Pojavijo se trgovci z novci in domači, slovenski lastniki so pač prodali tisto in pri tem še mastno zaslužili, ampak to je že drugi del te zgodbe. Prej v razpravah sem poslušal problem, da je vrednost, ki je v teh tabelah, vrednost teh podjetij, prenizka. Jaz tu ne vidim problema. Hvala bogu, če bomo iztržili dvakrat, trikrat ali pa petkrat več, fino bi bilo, če bi še. Ni naš cilj, da bomo iztržili toliko, kot je tukaj navedena knjigovodska vrednost, ampak maksimalno, pač to, kar trg ponuja. Čim več, čim več! Glede same hitrosti te prodaje. Sam akt, sam odlok, ki ga sprejemamo ni dokončen program prodaje, ampak je dejansko prvi korak za to, da bomo te postopke lahko sprožili. Tudi ne pomeni, da se bodo vsa podjetja, ki so na tem seznamu tudi prodala. Tudi v prejšnjih letih se niso. Zakaj se niso? Ja, vsak normalen gospodar ne bo prodajal, če ni pravi trenutek, če ni pravega kupca in bo pač počakal. Ampak nekje ali pa nekoč v nekem trenutku se ti postopki morajo začeti in s tem odlokom dejansko samo odpiramo možnosti za to, da za vsako podjetje, ki je na tem seznamu, pripravimo nek program. Mogoče tudi takega, kot je bilo prej omenjeno, za Novo Kreditno banko Maribor oziroma sploh za prodajo bank, da bodo, tako kot je tukaj zapisano, v tem sklepu Državnega zbora, da se bo upoštevala udeležba državljanov v lastninjenju saniranju bank. Seveda bom zato iz tega razloga ta odlok podprl in pričakujem, da bo država iz tega iztržila maksimalno. Je pa, kar je bilo še prej vprašanje, kaj pa bo s temi kupninami; te kupnine, piše tudi v odloku, bodo šle direktno v proračun Republike Slovenije. Hvala.
Hvala. Kolega Srečko Hvauc. Dividende, dividende ima država iz naslova lastništva, pa čeprav majhnega, v določenih podjetjih. Besedo pa ima kolega Bojan Starman. Izvolite. Se odpovedujete. Besedo ima dr. Matej Lahovnik. Ga ni. Besedo ima dr. Pavel Gantar. Ga ni. Besedo ima mag. Milan M. Cvikl. Ga ni. Besedo ima poslanec Alojz Posedel. Besedo ima poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ker sem namenil v svojem uvodu velik del tudi poročilu, ki je pripravljeno - ker moram priznati in vsi ostali vam priznamo, da smo prvič dobili poročilo tako narejeno, in ker je bilo danes večkrat rečeno, tudi sedaj v razpravi, da gre za čim večje iztržke, bom, recimo, na strani 12, kjer gre za stvarno premoženje nepremičnine, gre za poslovni prostor, pritličen na Nazorjevi v Ljubljani, 128 kvadratnih metrov, je bilo prodano na javni dražbi za 25 milijonov SIT. Če boste pogledali nazaj, marec 2005, je knjigovodska ali kakršnakoli približna vrednost popolnoma ista in pomeni kvadratni meter sredi Ljubljane 800 evrov. Da gre za isto to maksimiranje, v primerjavi, ker gre za Ljubljano, bom pa dal garsonjero, ki jo je kulturno ministrstvo prodalo, 27 kvadratnih metrov za 14 milijonov, kjer je bila cena kvadratnega metra 2000 evrov. Sedaj pa prosim, tisti, ki govorite, da se v teh postopkih in vseh teh zadevah potrudijo, da se maksimalne cene iz tega iztržijo; Kako je možno sredi Ljubljane, v centru dobiti lokal za ceno 800 evrov po kvadratnem metru? Garaža ob istem lokalu je bila prodaja za 200 evrov dražje. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Rudi Veršnik. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. No, na Odboru za finance smo imeli velike razprave okrog te vrednosti. V prvih tabelah, ki smo jih dobili, je bilo dejansko napisano, da so ocene knjigovodske, sedaj v teh novih tabelah pa to niso več knjigovodske, ampak so ocenjene vrednosti. Kako je možno, da se take stvari dogajajo - tako na pamet bi rekel, se mi ne moremo pogovarjati. Zelo je odvisno od tega, kje je lokal, na kakšnem mestu, v kakšnem stanju, skratka, tu je cel kup nekih faktorjev, ki vplivajo na to ceno. In v tem parlamentu se pogovarjati o dejanskih stvareh, mislim, da je malo pretirano. Jasno, že zakon narekuje tistim, ki so zadolženi za to prodajo, da iz tega iztržijo maksimalno kupnino, in verjetno odgovorno opravljajo svoj posel. Če ga v preteklosti niso, jaz ne morem ocenjevati, upam pa, da zdaj ga. Naslednja stvar, ki jo hočem povedati, je pa naslednje. Glede samih deležev v podjetjih je pa postopek, in taki postopki se pač morajo opraviti, od vseh možnih analiz do ugotovitve vrednosti - skratka, do vseh teh ocen in rezultat mora biti neka poštena cena, ki ni vedno nujno, da je najvišja, če je tu še nek makroekonomski interes poleg tega, ki ga moramo, jasno, upoštevati. Mislim, da je gradivo pripravljeno korektno, transparentno, vsebuje tudi prikaz dosedanjih prodaj, in mislim, da ga je treba podpreti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. K besedi vabim še predstavnika Vlade. Izvolite, prosim. Želi Vlada besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na razpravo o vloženem amandmaju, in sicer v razpravo dajem 4. člen in amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Želi kdo besedo? Odpiram postopek prijav za razpravo. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo. Glede na mojo prejšnjo diskusijo, ker gre za del poročila, ki opisuje že realizirano, in ker se ta amandma nanaša na to, da se določene stvari prolongirajo vnaprej, bi predlagal, če je možno, da se ob tem sprejme dodaten sklep, da se še enkrat preveri postopek prodaje tega poslovnega prostora. Ker še enkrat poudarjam, ni možno, da je na isti lokaciji garaža dražja kot poslovni prostor. To je nesprejemljivo in me nihče ne bo prepričal - in piše, javna dražba, oboje je prodano na javni dražbi, in je nemogoče, da na javni dražbi pride do takega razkoraka.
Hvala. S tega mesta sem vas dolžan opozoriti, da na podlagi novega Poslovnika Državni zbor ne sprejema več sklepov; to je bila tema matičnega delovnega telesa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Potemtakem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj čez pol ure, to je 17.25 uri. Do takrat pa prekinjam sejo zbora. Hvala.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Prosim vas, da preverite delovanje glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o financiranju občin. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih in členih. V razpravo dajem 8. člen in amandma poslanske skupine Liberalne demokracije ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmajih. Prehajamo najprej na odločanje o amandmaju poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 10, proti 42. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 43, proti 6. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmajih. Na podlagi petega odstavka 140. člena Poslovnika zbora vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev zakon neusklajen. Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 45, proti 12. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda - to je z obravnavo Predloga sprememb proračuna Republike Slovenje za leto 2007. V zvezi s to točko dnevnega reda vas obveščam, da so poslanske skupine LDS, SD in SNS napovedale obstrukcijo do zaključka te točke. Prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007. Proceduralno, gospod Cvikl, ne morete, ker ste že dali proceduralno obrazložitev, glede obstrukcije. Glasujemo. Glasovanje o razvojnih programih predloga sprememb proračuna za 2007 teče. Navzočih je 44 poslank in poslancev, torej je glasovanje je neuspelo. Poskusili bomo še enkrat v skladu s Poslovnikom. Glasujemo drugič. Še vedno smo nesklepčni. Prekinjam sejo, nadaljevali bomo ob 17.40.
Spoštovane poslanke, spoštovan poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta! Prehajamo na tretji poskus glasovanja o načrtu razvojnih programov za leto 2007. Glasujemo. Še vedno smo nesklepčni, zato predlagam, v kolikor ne nasprotujete temu, da sejo prekinemo in jo nadaljujemo v ponedeljek ob 10. uri zaradi nesklepčnosti. Gospod Tanko, prosim.
Hvala. Gospod predsednik jaz bi predlagal, da gremo vsaj z nekaterimi točkami naprej, za tiste, za katere se bo ugotovil kvorum in da pač proračun za leto 2007 in 2008 opravimo v ponedeljek. Ostale točke, ki so vezane na ZIPRO, in ostale stvari pa lahko nadaljujemo.
Opravimo lahko samo glasovanje o proračunu 2008. Gospod Cvikl, izvolite. Imate proceduralni predlog?
Ja, proceduralni predlog in proceduralno zadevo glede na to, kar je bilo ravnokar povedano, ker ste se odločili, da boste seveda nadaljevali s sprejemanjem proračuna za leto 2008. V imenu Liberalne demokracije napovedujem, da ne bomo sodelovali pri sprejemanju predloga proračuna 2008 zato, ker ocenjujemo, da je tako današnja razprava kot včerajšnje glasovanje o amandmajih k proračunu 2007 pokazala, da ni nobene volje v Državnem zboru sprejemati predloge opozicije. Najboljše bi bilo, če bi opravili kar korespondenčno sejo Državnega zbora in bi potrdili tiste amandmaje, s katerimi se strinja Vlada Republike Slovenije. Imeti diskusijo, razpravo, potem pa ob glasovanju zavračati tudi vsebinsko ustrezne amandmaje, je za nas nesprejemljivo. Zato, tako kot za proračun 2007, napovedujemo obstrukcijo ob sprejemanju proračuna za 2008 in s tem povezanega Zakona o izvrševanju proračuna in Odloka o prodaji finančnega in stvarnega premoženja. Lep večer!
Hvala. Gospod Potrč, imate proceduralni predlog?
Ja. Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Interno sem vam že napovedal, da bo tudi poslanska skupina Socialnih demokratov obstruirala odločanje o državnem proračunu za leto 2008. K temu proračunu smo vložili smiselne, enake amandmaje kot k proračunu za leto 2007. Stališča Vlade in Odbora za finance so bila enaka, koalicija je imela negativen odnos na matičnem delovnem telesu do vseh predlogov. Ne verjamemo, da bi se tokrat na seji Državnega zbora po temeljitih razpravah dogodilo kaj drugega, ker imamo še od danes zjutraj in včeraj pozno zvečer spomin, kakšna je ta seja včeraj v zvezi s proračunom za leto 2007 bila. Posebej smo zaskrbljeni nad načinom ravnanja koalicijskih poslancev pri amandmajih, pri katerih se je res brez vsakih kriterijev delilo politične bonitete posameznim poslankam in poslancem. To je res skrajno nesprejemljivo in mislim, da si koalicija, ki zagovarja pravno državo, koalicija, ki zagovarja poštenje, kaj takšnega ne bi smela privoščiti. Mi, gospod predsednik, pri tej točki dnevnega reda, pri proračunu za leto 2008, ne bomo sodelovali. Hvala.
Hvala. Še smo torej pri 1. točki. Tretje glasovanje je bilo neuspešno, vendar pa smo že včeraj glasovali o vseh amandmajih. Končali smo glasovanje o posameznih delih oziroma o amandmajih. Sprašujem, ali lahko preidemo na vprašanje o usklajenosti. Ker smo bili pri tretjem glasovanju nesklepčni, ne moremo nadaljevati s 1. točko, zato jo prekinjam. Prekinjam tudi sejo zbora. Nadaljevali jo bomo v ponedeljek, ob 10.00 uri. Poslanke in poslance prosim, da se za trenutek vrnejo v dvorano, koalicijske poslance oziroma vse tiste, ki niste napovedali obstrukcije. Ravnokar sem bil obveščen, da je bil predlog, da bi nadaljevali s proračunom 2008, utemeljen in da bi bilo možno obravnavati, sprejemati in glasovati o amandmajih k proračunu 2008. Če je to možno, lahko nadaljujemo sejo. Prekinjam sejo za pet minut in sklicujem sestanek vodij poslanskih skupin, vseh tistih, ki so prisotni v dvorani.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da pridete v dvorano in zasedete svoja mesta. Prekinili smo torej 1. točko. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - obravnava Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2008. Prehajamo na odločanje o splošnem delu Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2008. Glasovanje o splošnem delu 2008 teče. Bili smo nesklepčni, zato bomo glasovali drugič. Prosim, da ste nekoliko pozorni na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Zopet smo nesklepčni. Prekinjam torej sejo, nadaljevali jo bomo ob 18.10.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Prosim, da zasedete svoje mesta. Poskusili bomo glasovanje v tretjič. Glasovanje o splošnem delu Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2008. Prehajamo na tretji poizkus glasovanja o predlogu. Glasujemo. Glasovanje o splošnem delu 2008. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 4. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je splošni del Dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2008 sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmajih k posebnemu delu Dopolnjenega predloga proračuna za leto 2008, in sicer glasovanje bomo vodili po posameznih proračunskih uporabnikih h katerim so vloženi amandmaji. Prehajam na prvega uporabnika, Varuh človekovih pravic, in sicer na glasovanje o predlogu amandmaja Slovenske nacionalne stranke. Obrazložitev glasu. Samo ena roka. Izvolite, gospod Peče.
Spoštovani prisotni! V imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke napovedujemo obstrukcijo. Hvala.
Razloga ni. Nisem niti razumel, ali je šlo za napoved obstrukcije glasovanja. Žal ni bilo obrazložitve. Glede na dosedanje izkušnje pri glasovanju, prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali v ponedeljek ob 10 uri. Hvala lepa, lahko noč in prijeten vikend!