11. Vládní návrh zákona o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině a o změně souvisejících zákonů /sněmovní tisk 82/ - prvé čtení Prosím, aby z pověření vlády tento tisk uvedla paní ministryně práce a sociálních věcí. Paní ministryně, prosím, máte slovo.
Dobrý den, vážený pane předsedo, vážené poslankyně, vážení poslanci. Dovolte mi, abych zde uvedla vládní návrh zákona o poskytování péče o dítě v dětské skupině a o změně souvisejících zákonů.
Omlouvám se. Prosím o klid.
Děkuji. Tento navrhovaný zákon zavádí vlastně nový typ služby, který spočívá v hlídání a péči o dítě v tzv. dětské skupině. Cílem je rozšířit stávající spektrum služeb péče o děti o další možnosti. Není to žádná konkurence mateřským školkám, je to jakási alternativa, jakýsi doplněk v současné situaci, kdy každý rok...
Já se opravdu omlouvám a prosím všechny, kteří nechtějí sledovat projednávání tohoto bodu, aby svou debatu přenesli do předsálí.
... tady máme mezi padesáti, šedesáti tisíci odmítnutých žádostí o přijetí do mateřských školek. Tato úprava má umožnit zapojení zaměstnavatelů, obcí, krajů a nestátních neziskových organizací do oblasti péče o děti a nějakým způsobem definovat právní rámec těchto aktivit. Protože v současné době již takováto forma péče o děti je na řadě míst provozována, jedním z těchto míst je dokonce samotné Ministerstvo práce a sociálních věcí, druhým tímto místem je např. Ministerstvo zahraničních věcí, ale pořád nám chybí jakýsi správní rámec. Služba péče o dítě v dětské skupině spočívá v jakési péči mimo domácnost dítěte v kolektivu dětí, je to od jednoho roku až do zahájení povinné školní docházky. [[(9.30 hodin)]] Tady bych připomněla, že nejenže chybí místa v mateřských školkách, ale dlouhodobě - za což jsme kritizováni i mezinárodními organizacemi - téměř naprosto chybí místa v jeslích, tzn. péče o děti do tří let věku. Takže tento návrh nějakým způsobem vymezuje konkrétní podmínky. Co se týče výše úhrady za tuto péči, za tuto službu, výše bude stanovena poskytovatelem, ale maximálně to může být do výše zřizovacích a provozních nákladů. To znamená, že tato služba musí být provozována nekomerčně, což je také velice důležité. A počítá se s tím, že bude hrazena rodiči. Dále tento zákon doprovázejí daňová opatření, kde za prvé se do zákona o daních z příjmů zavede sleva na dani z příjmů fyzických osob pro poplatníka, který využije služeb péče o dítě předškolního věku, ať už se bude jednat o mateřskou školu, nebo se bude jednat třeba o tuto dětskou skupinu. Druhé daňové opatření se týká toho, kdo toto zařízení zřizuje, tzn. že si bude moci uznat náklady na provoz tohoto zařízení. Jinak historie tohoto návrhu zákona je už poměrně dlouhá. Po několika letech byl vlastně před rokem v květnu 2013 konečně předložen do Poslanecké sněmovny, ale protože potom byla Poslanecká sněmovna rozpuštěna, nebyl onen legislativní proces dokončen. Oproti loňskému tisku tam ještě byly doplněny nejrůznější legislativně technické úpravy. Navrhovaná právní úprava má nabýt účinnosti 1. září 2014. Ještě bych ráda podotkla, že nedílnou součástí toho je vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí, která se týká hygienických požadavků na prostory a provoz dětské skupiny do počtu dvanácti dětí. Děkuji za pozornost, byť omezenou, a doufám, že pustíte tento návrh do druhého čtení.
Paní ministryně, snažil jsem se, ale lépe to nešlo. Prosím paní zpravodajku pro prvé čtení, paní poslankyni Hanu Aulickou-Jírovcovou, aby se ujala slova. Prosím.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedo, vážená vládo, vážené kolegyně, vážení kolegové, jak již uvedla paní ministryně ve své důvodové zprávě, předkládaný návrh zákona o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině, sněmovní tisk číslo 82, byl zpracován na základě usnesení vlády České republiky č. 607 ze dne 22. srpna 2012. Návrh zákona vychází z programového prohlášení vlády, ve kterém se vláda zavázala vytvořit podmínky k dalšímu rozvoji rodinné politiky a péče o děti s cílem zvýšit společenskou prestiž rodiny, posílit zapojení obou rodičů do péče a podpořit rozvoj služeb péče o děti, vytvářet podmínky pro rychlejší návrat pečujících rodičů k výdělečné činnosti a mimo jiné podpořit rozvoj alternativ rodinné péče ve fázi preprimárního vzdělávání. Návrh zákona zavádí službu péče o dítě v dětské skupině. Cílem této úpravy je dle předloženého návrhu rozšířit škálu služeb péče o předškolní děti a jiné možnosti a zvýšit místní a cenovou dostupnost služeb péče o děti. Dalším cílem je usnadnění udržení kontaktu rodiče se zaměstnáváním v době péče o dítě a postupný návrat na trh práce s ohledem na jejich strategii v oblasti slaďování profesního a rodinného života bez nutnosti rezignace na rodičovskou roli. Věková kategorie, jak už uvedla paní ministryně, je od jednoho roku dítěte do zahájení povinné školní docházky dítěte. Pečující osoby musí splňovat odbornou způsobilost a vzdělání v oboru všeobecné sestry, zdravotní asistent, ošetřovatel, porodní asistent nebo zdravotnický záchranář, dále sociální pracovník, pracovník v sociálních službách, učitel v mateřské škole, profesní kvalifikace chůvy pro děti do zahájení povinné školní docházky, lékař, psycholog ve zdravotnictví, klinický psycholog a vychovatel. Dětskou skupinu může provozovat zaměstnavatel, a to fyzická i právnická osoba, obce, kraje, nestátní neziskové organizace. Jako související daňová opatření je novela zákona o daních z příjmů, kde se zavádí možnost daňově uznat náklady na zajištění těchto služeb ze strany zaměstnavatelů a slevu na dani z příjmů pro výdělečně činné rodiče při zajištění služeb péče o děti. Já vám děkuji za vyslechnutí mé zpravodajské zprávy a dovoluji se tímto přihlásit do rozpravy.
Děkuji. Ještě než otevřu rozpravu, tak zde mám tři omluvy. Pan poslanec Urban se omlouvá po zbytek jednacích dní této schůze ze zdravotních důvodů. Pan poslanec Koskuba se omlouvá do 10. hodiny z osobních důvodů a pan poslanec Vyzula se omlouvá od 10. do 11.30 hodin. Tolik tedy omluvy. Otevírám rozpravu. Ještě než dám slovo paní zpravodajce, tak zde mám faktickou poznámku pana poslance Chalupy. Prosím, pane poslanče, máte dvě minuty.
Dobré dopoledne, pane předsedo. Vážené kolegyně, kolegové, prosím vás, mám jistý námět tady k tomu zákonu. Navrhuji předkladateli zákona zvážit jistou okolnost, se kterou jsem se setkal v praxi. Tahle republika má vybudováno x školek a těchto předškolních zařízení. Když jsem řešil se starostou v místě bydliště využití těchto objektů po 17. hodině, tak mi starosta řekl, že legislativa neumožňuje využití těchto objektů po této době. Chtěl bych tady při té diskusi potom, aby to někdo nějakým způsobem vysvětlil, a pokud to nikdo neřeší, aby se to nějakým způsobem řešilo, aby tyto objekty mohly být využívány i po této době, protože matky na sídlištích potřebují do divadla, občas nějakou kulturu, nákupy a nemají ty děti kam dávat a tyto objekty zůstávají nevyužité a je tam v tom prostě spousta ekonomických prostředků. Zdá se mi to neefektivní využití. Děkuji.
Ano. Děkuji za faktickou poznámku. Slovo má paní zpravodajka.
Děkuji, pane předsedo. Vážený pane předsedo, vážená vládo, vážené kolegyně a kolegové, zákon o dětské skupině zavádí zcela novou službu péče o dítě v dětské skupině. Cílem tohoto zákona, jak je uvedeno v důvodové zprávě, není vzdělávání dětí, jak je tomu v rámci mateřských škol, ale zaměřuje se na hlídání a pravidelnou péči mimo domácnost dítěte v kolektivu dětí se zaměřením na zajištění potřeb dítěte, výchovu, rozvoj schopností, kulturních a hygienických návyků. Také určuje provozní požadavky na základě velikosti, kterou si zřizovatel zvolí, určuje i zřizovatele, možnost získání financí a možnost odečtu z daní. Ale nikde v tomto návrhu zákona není řešen pohled na dítě a na jeho práva. Východiskem pro stanovení cílů předškolního vzdělávání se stal osobnostně orientovaný model, který respektuje přirozené potřeby dětí a vytváří optimální podmínky pro jejich rozvoj. Jako základní koncepční materiál byl úspěšně implementován rámcově vzdělávací program pro předškolní vzdělávání. Česká republika má na rozdíl od okolních, i vysoce vyspělých, států vzdělávací systém na vysoké úrovni. Proč tedy uvažujeme o velkém kroku zpět? Při vzdělávání dětí jsou samozřejmostí prvky obsažené v péči o dítě v dětské skupině, což neplatí naopak. Péče o dítě v dětské skupině nezajišťuje právo dítěte na vzdělávání. Evropská unie zdůraznila směrem k České republice potřebu alternativ péče o dítě v předškolním věku. Rozhodně ale při tom nenabádá k útěku od vzdělávání. Zajištění potřeb rodičů by mělo komunikovat s potřebami dětí. Evropská unie na základě uplatnění práv všech zúčastněných - rodičů, zaměstnavatelů i dětí - požaduje řešení. Navrhuje volbu alternativ. Nenabádá však ke snížení dosažených standardů ve vzdělávání, a tak vlastně omezování práv dítěte. Zákon snižuje standard úrovně péče o děti, neposkytuje vzdělávání, nezajišťuje úroveň stravování, uvolňuje odbornost pedagogického působení na dítě a kontrolní systém se opírá o nepedagogické instituce. Kam se ztratila práva dítěte? Neměli bychom dopustit, aby se dítě stalo rukojmím současné doby. Proč má mít nedostatek financí dopad na vzdělávání našich dětí? Bohužel ekonomické a organizační problémy naší společnosti útočí na potřeby, zájmy vyspělé pedagogiky a na přirozené potřeby dětí. [[(9.40 hodin)]] Řešením by měla být snaha rozšířit kapacitu veřejných předškolních zařízení péče o děti a navázat na dlouholetou tradici a vysokou úroveň této péče z předchozích let. Pokud by byl přijat zákon o dětských skupinách v tomto znění, jdeme vstříc postupné likvidaci sítě mateřských školek a celé vysoké úrovně předškolního vzdělávání v České republice. Proto v souladu se zákonem o jednacím řádu číslo 90/1995 Sb., v platném znění § 90 odst. 7, navrhuji vrátit návrh zákona navrhovateli k dopracování. Já vám děkuji.
Děkuji. Další přihlášenou je paní poslankyně Věra Kovářová, připraví se paní poslankyně Maxová.
Dobré dopoledne, dámy a pánové. Zákon o dětských skupinách by mohl mít podtitul: Děti rostou, není na co čekat. A to z následujícího důvodu: Co trápí 50 tisíc rodičů? Možná 100 tisíc, protože 50 tisíc dětí bylo odmítnuto k přijetí do mateřských škol. Tato záležitost trápí nejen rodiče, ale následně i obce, které trpí nedostatečnou kapacitou a v posledních letech vynakládaly významné finanční prostředky na výstavbu a rozšíření jejich kapacit. Musí však myslet na udržitelnou kapacitu, nikoli na populační vlnu, a právě zákon o dětských skupinách by mohl vyřešit tento problém, protože na řadu obcí čeká problém další a to je výstavba základních škol. Také pro obce do 500 obyvatel by tento zákon mohl pomoci. Kromě obcí se již osvědčila tato záležitost ve firmách, které zprostředkovávají kontakt maminkám s pracovním prostředím a zároveň se snaží udržet si osvědčené a zkušené zaměstnankyně. Kombinují to též se zkráceným pracovním úvazkem či s prací z domova. Nesmíme zapomenout ani na vysoké školy. Fungují již dětské skupiny při vysokých školách, kde mají možnost studující maminky dokončit studium, a samozřejmě je zde prostor i pro vyučující. Druhý bod, který je velmi důležitý, je to, že zde bude možnost volby pro rodiče a pro jejich děti, které mají specifické potřeby a prostředí mateřských škol není zcela vhodné. Třetím bodem, který je velmi důležitý a pomohl by rovným příležitostem pro ženy s malými dětmi. Kariéra mužů a žen se totiž vyvíjí stejně až do okamžiku odchodu matky na rodičovskou dovolenou. Nesmíme zapomenout také na příznivé dopady na českou ekonomiku, a to zvýšení počtu plátců pojištění a daní. Zaslechla jsem zde v projevu paní zpravodajky, že jde o zájmy dítěte. Ano. V rodině totiž dochází často k velkým hádkám v momentě, kdy rodina nemá dostatečné množství finančních prostředků. Jestliže bude moci maminka nastoupit do zaměstnání, mohl by se tento problém vyřešit. Protože víme, bude-li spokojená maminka, bude spokojené i dítě a samozřejmě tatínek a celá rodina. Z výše uvedených důvodů klub TOP 09 a Starostové tento návrh v prvním čtení podpoří, ale budeme navrhovat pozměňovací návrhy, které vyplynuly z diskuse na semináři, který jsme uspořádali společně s paní poslankyní Putnovou za účasti některých poslankyň a pod záštitou paní ministryně. Budeme navrhovat, aby poskytovateli byly také spolky, a to z toho důvodu, že řada mateřských center, která, v uvozovkách, vytrhla obcím trn z paty a sanovala péči a nedostatečnou kapacitu v mateřských školách. Dále budeme navrhovat vyjmout daňové odpočty rodičů a vyjmout lesní školky ze skupiny, která by spadala do tohoto zákona, a to z toho důvodu, že lesní školky fungují v režimu mateřských škol. Dámy a pánové, doufám, že i vy podpoříte tento zákon v prvním čtení, a to z toho důvodu, že rodina je základ života. Děkuji.
Děkuji. Teď zde jsou dvě faktické poznámky. První je paní poslankyně Putnová a potom pan poslanec Opálka. Prosím, paní poslankyně, máte dvě minuty.
Dobré dopoledne, vážený pane předsedo, dámy a pánové. Chtěla bych reagovat na poznámku paní zpravodajky, která sdělila, že dětské skupiny jsou náhradou mateřských škol. Nikoli, není tomu tak. Je to doplňkové zařízení a nebavíme se o nějakém virtuálním řešení, protože jak už řekla paní poslankyně Kovářová, máme už zkušenosti a dobrou praxi. Dovolte, abych uvedla příklad brněnské Edisonky. Je to dětská skupina, která funguje při Fakultě elektrotechniky a komunikačních technologií v Brně. Možná je to náhoda, že děkankou této fakulty je žena. Každopádně chci sdělit několik základních statistik, které vám pomohou při rozhodování. Je to dětská skupina, která disponuje 8 místy, které sdílí 67 dětí. Probíhá elektronická registrace, která umožňuje, aby si rodiče předem objednali hlídání v době, kdy budou potřebovat. Využívají to jak studentky, tak to využívají učitelé naší univerzity a musím říct, že jsou s tím jenom nejlepší zkušenosti. Pojďme se podívat na to, co se osvědčilo, a umožněme, aby v rámci nabídky předškolního vzdělání, předškolní péče se vytvářely i nové, moderní, progresivní formy. Děkuji za pozornost.
Další faktická poznámka je pro pana poslance Opálku. Prosím, máte slovo.
Děkuji, pane předsedo. Vážení členové vlády, kolegyně, kolegové, já jen abychom nežili v nějaké idealistické představě, že to bude řešit zaměstnanost matek. Víte, tady je 3/4 milionu lidí, kteří hledají nebo méně hledají práci, a určitě na každou maminku nečeká zaměstnavatel. Řeší spíše svoji situaci tím, že jsou na rodičovské dovolené. Problém chápu tak, že je výhodný pro ty zaměstnavatele, kteří kvalifikovanou pracovní sílu potřebují, a to je odvětví velmi úzce vymezené. Nemysleme si, že budeme řešit ekonomickou situaci rodin plošně. Jedná se opravdu o užší skupinu kvalifikovaných či nedostatkových pracovníků a to rozhodně neřeší problém všech. Děkuji.
Také děkuji. Nyní má slovo řádně přihlášená paní poslankyně Maxová. Po ní vystoupí paní poslankyně Hnyková. Prosím.
Dobré dopoledne, kolegové a kolegyně, pane předsedo. Musím nejprve reagovat na pana poslance Opálku, protože si myslím, že i byť by to řešilo jenom malé množství pracovních míst, každá myšlenka by měla být přijímaná kladně. Dnes nám vláda předkládá návrh o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině. Zmíněný zákon si klade za cíl rozšířit dosud existující škálu služeb péče o předškolní děti a současně i vytvořit podmínky pro možný dřívější návrat rodičů malých dětí do pracovního procesu a na trh práce. Dle mého názoru se jedná o pozitivní krok, který byl rovněž vzhledem k současné situaci nezbytný a nevyhnutelný. Nezbytnost a nevyhnutelnost spatřuji především v nedostatečných kapacitách v zařízeních péče o dítě, zejména v jeslích a mateřských školách, jak už bylo zmíněno. To potvrzují i údaje za rok 2012/2013, kdy mateřské školy odmítly necelých 59 tisíc žádostí rodičů o umístění jejich dítěte do školky. [[(9.50 hodin)]] Vládní návrh zákona o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině ve své důvodové zprávě představuje množství důvodů, proč podpořit dětské skupiny. Mou ambicí proto není tyto důvody zde opakovat, nýbrž bych ráda vyzdvihla a dále podrobněji analyzovala ty nejstěžejnější argumenty, které mě přiměly k vyjádření podpory tomuto zákonu. Za prvé. Návrh zákona dokáže pružně a rychle reagovat na aktuální situaci, kdy se rodiče dětí po celé republice potýkají s nedostatkem míst ve školkách, popř. jeslích. Podle názoru některých kolegů by mohla být východiskem ze situace podpora výstavby mateřských škol, avšak toto nepokládám za vhodné řešení do budoucna, obzvláště s ohledem na proměnný stav porodnosti. Mateřské školy by rovněž nevyřešily problém s dětmi mladšími tří let, jejichž rodiče by se rádi znovu zařadili do pracovního procesu. Školský zákon totiž hovoří o předškolním vzdělávání u dětí zpravidla od tří let. Osobně podporuji tyto dětské skupiny jako alternativní a poměrně rychle realizovatelný způsob řešení nastalého nepříznivého stavu. Ke zřízení dětských skupin přispějí především nižší náklady na jejich vznik. Další pozitivum lze spatřovat v možnosti umisťovat do dětských skupin děti již od jednoho roku věku. Odpůrci dětských skupin argumentují především tím, že cílem dětských skupin je pouze hlídání a péče o dítě oproti cíli mateřských škol, který spočívá v poskytnutí předškolního vzdělávání, kterým se rozumí vytváření základních předpokladů pro pokračování vzdělávání, zejména rozvoj osobnosti dítěte, zdravý citový, rozumový a tělesný rozvoj, osvojení si základních pravidel chování, základních životních hodnot a mezilidských vztahů. Mají za to, že dětskými skupinami rezignujeme na vzdělávání našich dětí, které poté mohou mít značné problémy s nástupem do prvních ročníků základních škol. Tyto představy jsou však dle mého názoru liché, jelikož i dětským skupinám je uložena povinnost vypracovat a dodržovat plán výchovy a péče, jenž upravuje základní obsah aktivit v dětské skupině. Uvedený plán výchovy a péče se má soustředit na rozvoj schopností kulturních a hygienických návyků dítěte a dále na formování jeho osobnosti, na jeho fyzický a psychický vývoj. Po stále opakujících se výtkách některých kolegů na téma chybějícího plánu vzdělávání v dětských skupinách jsem navštívila dětskou skupinu při Ministerstvu práce a sociálních věcí a požádala o předložení dvou plánů dětských skupin zapojených do projektu Sladění práce a rodiny, inspirované příklady dobré praxe v Evropě, který probíhá ve spolupráci s ministerstvem. V rámci projektu v současné době probíhá spolupráce se Základní školou Praha 3, Havlíčkovo náměstí, a Kanceláří veřejného ochránce práv, které pilotně ověřují zařízení péče o děti dětskou skupinou. Plánovaná je spolupráce například s ČSOB, s Ministerstvem zdravotnictví, městy Dobříš, Svitavy, sítí mateřských center, Gender Studies, Národním institutem pro děti a rodinu, Prostorem pro rodinu a dalšími. Jedním z nich je Žižkovská školička v Praze 3. Její plán má název Školní vzdělávací program pro předškolní vzdělávání. Tento plán vychází z rámcového vzdělávacího programu pro předškolní vzdělávání, bere v úvahu také specifika dětí, které obvykle tuto školičku navštěvují, a v neposlední řadě několikaleté zkušenosti z práce v přípravné třídě. Ve skupině je stanoven maximální počet 12 dětí ve věku tři až pět let, protože jedině tak, dle zkušeností, je možné rozvíjení a následné upevnění vědomostí, propojení jednotlivých dovedností a schopností v kontextu s reálnými situacemi. Plán je rozdělen do pěti tematických bloků: já a moje okolí, svět kolem nás, starám se o své zdraví, co slavíme a zpíváme, tančíme, cvičíme. Každý tematický blok má svůj cíl, tematické celky. Já a moje okolí má celky: já a moje rodina, moje tělo, seznámení se školou a lidmi v ní, co mě obklopuje, můj vztah k druhým, k sobě samému. Vzdělávací nabídku, aktivity zaměřené na pravidla komunikace, hry, aktivity zaměřené na zdravé sociální klima třídy a v neposlední řadě očekávané výstupy. To znamená, že dítě by mělo zvládat základní sociální návyky, pozdravit, poděkovat, zda dítě zná své spolužáky, dokáže je oslovit jménem, je ohleduplné, vytváří si přátelské vztahy. Během školního roku - na začátku, v pololetí a na konci - probíhá hodnocení žáků. Druhá dětská skupina, která funguje při Ministerstvu práce a sociálních věcí, má také plán péče a výchovy rovněž rozdělen do tematických celků po dobu roku leden až prosinec. Pro příklad uvedu názvy některých celků: zima, barvy a doprava, film, divadlo, knihy, povolání. A rovněž zde je popis činností, které by mělo dítě po ukončení celku znát. To znamená, jestliže mám celek zimu, dítě by mělo znát druhy zimních sportů, co nosím v zimě za oblečení, jaké je v zimě počasí atd. Z toho tedy pro mě jednoznačně vyplývá, že rodiče tak budou vědět již před umístěním dítěte do skupiny, jak bude dítě alespoň rámcově trávit čas ve skupině, a bude záležet pouze na nich, zda budou takový program považovat za vhodný a umístí dítě do skupiny, či nikoli a vyhledají si skupinu jinou, jež bude lépe odpovídat jejich představám. Toto považuji za velice důležité - svobodu volby. O děti se v dětských skupinách budou starat tzv. odborně způsobilé pečující osoby, kupř. učitel mateřské školy či sociální pracovník, které se budou s dětmi věnovat nejrůznějším pohybovým či např. výtvarným aktivitám. Dítěti rovněž prospěje, že bude již od útlého věku v neustálém kontaktu se svými vrstevníky, tudíž se rychleji začlení do kolektivu a socializuje. Je možné, že se výjimečně může stát, že dětská skupina dítěti v určitém směru přípravu k dalšímu vzdělání neposkytne. V takovém případě však nelze opomíjet významnou úlohu rodiny v předškolním vzdělávání, jelikož by i rodina měla na dítě pozitivně výchovně působit a nespoléhat pouze na předškolní zařízení. Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy v loňském roce vydalo příručku s názvem Desatero pro rodiče, která shrnuje základní dovednosti, které by dítě mělo zvládat před vstupem do základní školy. Rodiče si tak tedy mohou zkontrolovat, zda dovednosti jejich dětí odpovídají předpokladům pro vstup do prvních tříd, a případně jejich nedostatky odstranit. V souvislosti s tímto problémem je zapotřebí rovněž zmínit fakt, že Česká republika legislativně nezavádí povinnou školní docházku do mateřských škol, a to ani na poslední rok před nástupem do základních škol. Existuje tedy řada rodičů, kteří své děti do mateřských škol neumisťují ani na jeden rok, a přesto se u takových dětí neobjevují výraznější problémy u zápisu na základní školu. Nevidím důvod, proč by poté měly mít obtíže s nástupem do školy děti, které navštěvují dětské skupiny. Jsou zvyklé na kontakt s ostatními dětmi, zvládají odloučení od rodičů, jsou v základních úkonech samostatné atd., jak to plyne z vyjádření odpůrců tohoto zákona. Nelze opomenout ani skutečnost, že se k předškolnímu vzdělávání přednostně přijímají děti v posledním roce před zahájením povinné školní docházky. Druhým důvodem, který chci podpořit, je možnost, nikoli povinnost, možnost umístit dítě do dětské skupiny. Usnadní rodiči návrat na trh práce a významně přispěje ke sladění rodinného a pracovního života. Dětské skupiny se dle návrhu zákona v žádném případě nesnaží konkurovat mateřským školám. Jejich smyslem je spíš vyhovět rodičům v tom, aby mohli nastoupit zpět do práce i v případě, kdy jejich dítě nebude z kapacitních důvodů přijato či mají-li dítě mladších tří let. U některých rodičů doposud neexistovala možnost volby, zda bude s dítětem doma v plné délce rodičovské dovolené, tedy do tří let věku, či zda jej umístí do zařízení péče o dítě pro předškolní děti a vrátí se do zaměstnání dříve. Za touto nemožností výběru stál již zmiňovaný nedostatek volných míst pro děti v jeslích a mateřských školách, kdy rodiče neměli finanční prostředky na zaplacení soukromých mateřských škol či chův. Dětské skupiny tak rodičům umožní vrátit se do zaměstnání dříve, samozřejmě budou-li mít zájem. Častější návrat na trh práce pak přinese rodiči, resp. celé rodině, nejen lepší finanční situaci, ale mimo jiné také odstraní překážky, které se po dlouhé absenci v pracovním procesu objevují. Například lze uvést ztrátu kvalifikace, pracovních dovedností či kontaktu se spolupracovníky. Mám za to, že uzákonění dětských skupin výrazně přispěje k harmonizaci rodinného a profesního života rodičů malých dětí. Odpadne tak nutnost volit mezi kariérou či rodičovstvím a rodiče tak při péči o dítě a jeho výchově lépe udrží kontakt se zaměstnáním. V neposlední řadě nelze opomenout ani skutečnost, že zákon jako takový podporuje množství nestátních neziskových organizací. Zmínit mohu např. Unii zaměstnavatelských svazů, Fórum žen či Moravskou unii žen a síť mateřských center. [[(10.00 hodin)]] Další argumenty pro podporu zákona jsou: Účelem zřizování dětských skupin není dosažení zisku. Zřízení dětských skupin vytvoří nová pracovní místa pro pečující osoby. Dětské skupiny budou zajišťovat stravování, pouze dohodnou-li se na tom s rodiči. V ostatních případech budou dětem zabezpečovat stravu rodiče. Odpadne tudíž možný a v současné době poměrně častý problém s nemožností přípravy jídel pro alergiky a jinak hendikepované děti. Pracující rodiče, jejichž děti budou dětské skupiny navštěvovat, budou moci uplatnit daňové úlevy ve formě slevy na dani z příjmů. Zaměstnavatelé si budou moci nechat daňově uznat náklady spojené s poskytováním služby o děti. Stát novou úpravou rovněž neprodělá, jelikož návratem zaměstnanců do zaměstnání porostou také příjmy státního rozpočtu zejména z daní z příjmů. Pro lepší skloubení profesního a rodinného života by rovněž mohly sloužit nejrůznější instituty a benefity ze strany zaměstnavatelů, zejména práce na zkrácený úvazek, pružná pracovní doba, práce z domova či podniková zařízení pro malé děti. Toto je však jiná otázka, která se dotýká slaďování profesního a rodinného života, nikoliv bezprostředně dětských skupin. Na závěr bych se také ráda zmínila o faktu, že na přelomu roku 2012 a 2013 a na jaře minulého roku bylo 38 subjektů, které žádaly o podporu přímo na zřízení dětské skupiny z FKSP. Na základě vlastní zkušenosti s problémem najít zařízení k umístění dítěte mladšího tří let, pokud se rozhodnete jít do práce dříve, a nemusí to být zrovna minulá doba, ale i současná, chci tento návrh podpořit, požádala jsem o to i kolegy našeho klubu, a budu hlasovat jednoznačně pro. Děkuji.
Děkuji paní poslankyni Maxové. Ještě než přistoupíme k další debatě, vážené paní kolegyně, páni kolegové, z dnešního dne se od 10 do 11.30 omlouvá pan poslanec Rom Kostřica a od 12.30 do 14.30 pan poslanec Jaroslav Lobkowicz. Budeme pokračovat v rozpravě. Nyní se slova ujme paní poslankyně Jana Hnyková, připraví se paní poslankyně Zuzana Kailová. Prosím, paní poslankyně, ujměte se slova.
Dobrý den, vážený pane předsedající, vážené dámy, vážení pánové. Dovolte mi vyjádřit se k vládnímu návrhu zákona o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině, sněmovní tisk číslo 82. V úvodu bych chtěla říct, že poslanci hnutí Úsvit propustí tento návrh do druhého čtení, ale dovolte mi sdělit názor i z jiného pohledu na tento návrh zákona a poukázat na některé věci v něm. V návrhu zákona je, že službou péče o dítě v dětské skupině se pro účely tohoto zákona rozumí činnost spočívající v hlídání a pravidelné péči o dítě od jednoho roku věku do zahájení povinné školní docházky, která je poskytovaná mimo domácnost dítěte v kolektivu dětí a která je zaměřená na zajištění potřeb dítěte a na výchovu, rozvoj schopností, kulturních a hygienických návyků dítěte. V paragrafu 21 tohoto zákona, o kontrole, se píše, že kontrolu plnění podmínek provádí Státní úřad inspekce práce a oblastní inspektoráty práce a hygienické požadavky na prostory a na provoz kontroluje hygienická stanice. Ale já se ptám, kdo bude kontrolovat plán výchovy, rozvoj schopností se zaměřením na formování osobnosti dítěte? Je to přece vysoce odborná činnost a zvlášť u dětí do šesti let věku. Návrh zákona zavádí nový typ služby v hlídání dětí a cílem nové právní úpravy je rozšířit škálu služeb péče o předškolní děti o jiné možnosti - zvýšit místní i cenovou dostupnost služeb péče o děti a stanovit podmínky pro právní oblast služeb péče o děti od jednoho roku věku do zahájení povinné školní docházky, dosud právně neregulovanou. Konkrétní podmínky jsou navrženy tak, aby zajišťovaly kvalitu péče a zároveň byly dosažitelné pro široký okruh poskytovatelů. Tímto se umožní i zapojení zejména zaměstnavatelů jakožto poskytovatelů služby péče o dítě v dětské skupině do poskytování péče o děti zaměstnanců, dále obcí, krajů a rodinných, nestátních, neziskových organizací. Vše by bylo v pořádku, kdyby tyto alternativy vznikaly především tam, kde je nedostatek míst v mateřských školkách, ale to zákon neomezuje. A zde vyslovuji svoji obavu - zdůrazňuji obavu - se zavedením alternativní péče o děti, kterou chtějí předkladatelé řešit nedostatečnou kapacitu současných služeb péče o děti, to je nedostatek míst v mateřských školkách. Všichni víme, jak přísná kritéria musí splňovat mateřské školky. Je jasné, že splňovat všechny podmínky je náročné nejen finančně, ale i po odborné stránce. Ale je to tak správné. Pedagogičtí pracovníci mají v rukou osobnosti, které formují a vychovávají. A znovu vyslovuji obavu, aby alternativní péče o děti se nestala péčí stálou a převažující v České republice i na místech, kde je dostatek míst v mateřských školkách. Nemám nic proti tomu, aby se vraceli rodiče dříve do pracovního procesu a snížilo se tak riziko ohrožení chudobou pro nedostatek příjmů, aby měli postaráno o děti. A věřím, že to předkladatelé myslí opravdu vážně, že je to jen přechodná alternativa péče o dítě, protože sami víme, jak se bude vyvíjet demografie v naší zemi. My všichni bychom se měli zasadit, aby byl dostatek míst v mateřských školkách a věnovat na vzdělání našich dětí dostatek finančních prostředků. Dokonce by se mi líbil i návrh, aby poslední rok před vstupem do základní školy byla docházka do mateřských školek povinná a v rámci základní školy. Proč vyslovuji svoji obavu zde? Po zkušenostech v práci v sociálních službách a některých směrech řešení mám opravdu obavu, aby alternativní péčí nebylo nahrazeno to, co se tady po léta budovalo, a tím mám na mysli mateřské školky, které připravují děti na vstup do školy a učí je mnohému důležitému. Nebudu tady ani připomínat, jak důležitý je vývoj dítěte do šesti let věku a jak je potřebné důsledné pedagogické vedení těchto dětí. Mnozí z nich dostávají kvalitní základy právě v mateřských školkách. Není žádným tajemstvím, kolik dětí má různé vývojové poruchy, vady řeči, které se vyskytují u dětí v posledních letech čím dál častěji. A zde hrají roli nezastupitelnou úlohu především rodiče a pak pedagogičtí pracovníci v mateřských školkách, kteří dítěti pomáhají v odbourání těchto poruch. Hnutí Úsvit přímé demokracie prosazuje a bude prosazovat tradiční rodinu. Musíme si říci, že poslední články v tisku o tom, že by ženy měly zůstávat na mateřské pouze jeden rok a pak výchovu a péči o dítě předat do cizích rukou, se mi zdá v našich poměrech naprosto scestné. V závěru bych chtěla dodat, že bych nerada, kdybychom si po čase připomínali jednu známou repliku paní Stely Zázvorkové z filmu Pelíšky o tom, že skláři nebudou mít co žrát. V našem případě by těmi skláři byli pedagogičtí pracovníci v mateřských školkách. Děkuji vám za pozornost, vážené dámy a vážení pánové. Dovoluji si ještě z tohoto místa reagovat na výtku pana poslance Kalouska z minulého týdne a prostřednictvím pana předsedajícího bych chtěla vyřídit panu Kalouskovi, že jsem si tento příspěvek připravovala sama. Dále bych mu chtěla vzkázat, že asi nikdy nebudu dosahovat jeho řečnických kvalit, ale budu usilovně na tom pracovat. A jako člověk přiznávám, že mám někdy i trému z toho postu, který tady zastupuji. A v úplném závěru bych prostřednictvím pana předsedajícího chtěla vzkázat panu Kalouskovi, že jsem velmi ráda, že tady je. O to více si vážím lidí milých, příjemných a slušných, s kterými se zde setkávám. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji paní poslankyni Janě Hnykové. Než budeme pokračovat, ještě s faktickou poznámkou paní poslankyně Radka Maxová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji, pane předsedající. Mám tři faktické poznámky. Kontrola vzdělávání. Mě by docela zajímalo, kdo v současné době kontroluje matky, které neposílají děti vůbec do školy, předškolního vzdělávání, a nejedná se pouze o rodiny sociálně slabé. Druhá poznámka. Proč bychom měli tento návrh vztahovat pouze na oblasti, města, obce nebo kraje, které mají problém s nedostatkem míst? Naopak, otevřeme to široké veřejnosti, celé republice, je to alternativa a svoboda volby. A za třetí. Povinnost zavést poslední rok ve školce jako povinný nepodporuje žádná studie, která by jednoznačně prokázala, že návštěva posledního ročníku mateřské školy má příznivý vývoj na další vzdělávání. Děkuji.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Budeme pokračovat. Nyní paní poslankyně Zuzana Kailová. Připraví se pan poslanec František Vácha. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, vládní návrh zákona o dětské skupině reaguje na těžkosti, které se vyskytly při praktické realizaci prorodinné politiky v praxi. Předně mi dovolte v krátkosti reagovat na některé argumenty odpůrců tohoto návrhu, nebo zkrátka těch, kteří pouze pochybují o potřebě tento návrh uvést do praxe. Nečinit odpovědná rozhodnutí s omluvou argumentace vyplývající z dlouhodobých statistických projekcí považuji za velmi nešťastné. Jednak i proto, že dlouhodobé prognózy například v oblasti demografického vývoje plodnosti neumějí logicky zakomponovat do svých výstupů účinky efektivních opatření prorodinné politiky. Proto nemůžeme považovat tyto prognózy za relevantní pro argumentaci v hledání odpovědi, proč něco neudělat. Najděme spíše důvody pro řešení, kterým čelíme nyní. Omezenou dostupnost předškolních zařízení můžeme datovat již od roku 2005. Jestliže při porodnosti nad 100 tisíc dětí ročně je zřejmá nedostatečná kapacita předškolních zařízení, pak v oblasti péče o děti mladší tří let je o to více tristní. V souvislosti s péčí o děti mladší tří let budou možná oponenti vycházet z poznatků některých dětských psychologů, kteří služby péče o děti do tří let věku nepovažují za zcela nejvhodnější. Ovšem tuto nevhodnost je nutné poměřovat s jinými, minimálně stejně závažnými stavy, jako je například prohlubující se absence žen s dětmi na trhu práce, ve které jsme hluboce pod průměrem Evropské unie. Dále s nevyužitím prorůstových ekonomických zdrojů, na které bychom dosáhli v případě aktivního zapojení rodičů do pracovního prostředí. Dále s podstatnými změnami v přirozené výchově dětí v rodinách, kde již nelze hovořit o výchově, která byla za našich dob jiná. A v neposlední řadě též se zvyšující se neschopností sociálních kompetencí dětí. Jak vyplývá z obsahu odborných publikací, vydaných například MŠMT či Národní ekonomickou radou vlády nebo neziskovým sektorem či OECD, je účinnost předškolní péče úměrná její kvalitě, době a intenzitě. Je úměrná schopnosti vyrovnávat nerovnosti ve vzdělávání, ale též s úspěšností na trhu práce. Nyní řešíme situace, kdy děti, které mají plné právo na předškolní vzdělávání a kolektiv dětí k rozvoji svých sociálních dovedností a komunikace, jsou o toto předškolní vzdělávání ochuzovány. Mluvíme o tom, že aktuálně ani tří- až tříapůlleté děti se nyní do školek nedostanou. Vedle toho jsou to právě rodiny s malými dětmi, které ač vychovávají a pečují o další generaci, jsou vystaveni ekonomickým nejistotám, které jen zesiluje fakt, že jeden z rodičů nemá reálnou možnost vrátit se na trh práce. Sociální demokracie vnímá dětské skupiny jako nutnou reakci na dlouhodobou nečinnost předchozích pravicových vlád, cynicky sledujících problémy mladých rodin s nadějí, že jejich děti zestárnou. Žádným způsobem podpora dětských skupin v tuto chvíli neznamená, že sociální demokracie rezignuje na základní řešení podpory mateřských škol a jejich financování. V případě, že tak neuděláme, vystavujeme se riziku, které lze přirovnat k neposkytnutí pomoci například důchodci pro domněnku, že dle statistických prognóz stejně zemře. Vážené kolegyně, vážení kolegové, na základě uvedených skutečností vás žádám o podporu při projednávání návrhu zákona o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině v prvním čtení, neboť jsem přesvědčena, že přispěje nejen ke kultivaci současného napětí předškolní výchovy, ale bude také ku prospěchu dětem samotným, tedy naší budoucí generaci. Děkuji za pozornost.
Děkuji paní poslankyni Zuzaně Kailové. Požádám pana kolegu Váchu, aby ještě posečkal, protože ho s faktickou poznámkou předběhla jeho stranická kolegyně Věra Kovářová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo. Děkuji paní poslankyni Kailové za její projev a řeč. Souhlasím s tím, co řekla, až na jednu věc, a to je nečinnost pravicových vlád v oblasti dětských skupin. Jen připomínám, že tento zákon připravila již vláda Petra Nečase. Trvalo to poměrně dlouho. Je zřejmé z toho, kolik se zde přihlásilo diskutujících, z toho, kolik lidí se přihlásilo na seminář a jaká tam byla diskuse, že je to opravdu horké téma. Pravicové vlády konaly a doufám, že bude konat i Poslanecká sněmovna ve prospěch tohoto zákona.
Děkuji paní poslankyni Věře Kovářové za faktickou poznámku a za dodržení času. Nyní tedy řádně přihlášený pan poslanec František Vácha. Připraví se pan poslanec Zdeněk Soukup. Pane poslanče, prosím, máte slovo.
Děkuji. Pane předsedající, kolegyně, kolegové, chtěl bych z tohoto místa podpořit navrhovaný zákon o poskytování služby péče o dítě v dětských skupinách, a to především z pozice zaměstnavatele, který má praktické zkušenosti s organizací a využitím institutu dětské skupiny, zaměstnavatele muže. Mohu vás ubezpečit, že většina negativních postojů, které k těmto zařízením slyšíme, je dána prostou neznalostí problému. Dětské skupiny nemají konkurovat jeslím nebo mateřským školkám, stávají se v rukách zaměstnavatele účinným a flexibilním nástrojem zaměstnanosti. O to víc mě překvapuje postoj komunistické strany. Je to nástroj především v odvětvích, kde potřebují mladé maminky z různých důvodů nastoupit do zaměstnání co nejdříve. Takovým odvětvím je i věda a výzkum. V listopadu 2013 otevřelo Biologické centrum Akademie věd ve spolupráci s Jihočeskou univerzitou v Českých Budějovicích dětskou skupinu Motýl. Jedná se o zařízení určené dětem zaměstnanců obou institucí, do kterého je možno umístit celkem 12 dětí ve věku od půl roku do začátku školní docházky. Pro tyto účely jsme zrekonstruovali prostory v kampusu, takže dětská skupina je dobře přístupná všem rodičům během pracovní doby. Část dětí dochází pouze několik dní v týdnu, část dětí třeba jenom na půl dne, takže celkem je naše dětská skupina schopna pojmout až 19 dětí. Hlavní důvody, které nás vedly k založení dětské skupiny, byly udržení kontaktu kvalifikovaných zaměstnanců s vývojem v dané profesi, rychlejší návrat výzkumných pracovnic maminek do pracovního procesu po narození dítěte a samozřejmě i nedostatek jeslí a mateřských školek v Českých Budějovicích. Nevím, jestli si to uvědomujete, ale cena jednoho měsíce v soukromé mateřské školce se pohybuje minimálně v našem městě někde od šesti až sedmi tisíc měsíčně, soukromé hlídání dítěte ve věku kolem šesti měsíců stojí měsíčně maminku až osmnáct tisíc korun měsíčně. To znamená, že maminka dá celou výplatu jenom za hlídání svého šestiměsíčního dítěte. A to je skutečný případ, se kterým jsem se já jako děkan ve své instituci setkal. Tato maminka má teď svoje dítě v naší dětské skupině, je spokojená, může se tam za ním kdykoliv, když je nějaký problém, dojít podívat. [[(10.20 hodin)]] V naší skupině máme děti od sedmi měsíců až do tří let. Nejpočetnější skupinou jsou děti ve věku jedenapůl až dvaapůl roku, nejmladšímu bylo v době nástupu sedm měsíců - to byl ten případ, o kterém jsem mluvil. Stravování je samozřejmě u dětí do jednoho roku vlastní, děti nad jeden rok mohou dostávat stravu přímo z menzy Jihočeského univerzity. Máme tam tři děti od rodičů, kde oba jsou cizinci, další tři děti mají jednoho rodiče cizince. Naše vychovatelky mají praxi a vzdělání v požadovaném oboru a máme u nich povinnou znalost anglického jazyka. Podmínky a parametry jsme nastavili už předem podle tohoto zákona. To znamená, pokud máte zájem a pochybnosti, můžete zajet k nám, přijít se podívat, jak to funguje právě už podle tohoto navrhovaného zákona. Mezi našimi zaměstnanci je zařízení dětské skupiny vnímáno nesmírně pozitivně a jako významný benefit. Proto je o služby obrovský zájem. Kapacita zařízení je plně obsazena. Máme dokonce pořadníky, do kterých se hlásí už těhotné maminky. Mezi maminkami jsou i vědeckou komunitou oceněné vědecké pracovnice, které se právě díky našemu zařízení mohou věnovat jak své rodině a dětem, tak právě své náročné práci a rozvoji české vědy. Největší odměnou pro nás, pro zaměstnavatele, ale možná hlavně argumentem pro vás poslance při hlasování by měly být ty šťastné děti a spokojené maminky, které se mohou věnovat práci v doslova blízkosti svých dětí. Proto bych vás chtěl poprosit o podporu tohoto zákona. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Františku Váchovi. Mám tady ještě dvě faktické poznámky, takže požádám kolegu Soukupa ještě o strpení. Nejdřív paní poslankyně Zuzana Kailová, poté pan poslanec Miroslav Opálka. Prosím, paní poslankyně, máte faktickou poznámku.
Děkuji, pane předsedo. Já bych vaším prostřednictvím chtěla reagovat na paní poslankyni Kovářovou, která zde hovořila o tom, že tento návrh připravil již ministr Nečas. Ano, připravil, v trošku jiné podobě. Tam bylo zakomponováno i tzv. sousedské hlídání, se kterým byl veliký problém. Nakonec byl z tohoto zákona vypuštěn. Ale já bych chtěla říct ke straně TOP 09, že až paní ministryně Müllerová dostala odvahu tento návrh zákona předložit vládě. Do té doby pravicové vlády neudělaly vůbec nic pro rozvoj předškolní výchovy.
Děkuji za dodržení času. Nyní pan poslanec Miroslav Opálka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane místopředsedo. Já jenom aby poslancům za KSČM nebyla nasazována psí hlava, že je proti špatnému návrhu. Víte, my jsme nebyli ti, kteří rušili podnikové jesle a podnikové školky, a dneska kdo ví, co z nich všechno je. Tím vznikl nedostatek mateřských škol a jesle skoro vůbec nemáme. Já bych byl dokonce i ochoten diskutovat o těchto skupinách na přechodnou dobu, než nám přejde ten baby boom, který naštěstí aspoň na chvíli Českou republiku zasáhl, žel už je zase pryč. Problém je v tom, co tady bylo a možná i bude nastíněno mými kolegyněmi, ale především v tom, že se mají nahrazovat v budoucnu mateřské školy těmito dětskými skupinami, že se oslabí školská soustava. Jestliže bude návrh, aby tyto dětské skupiny zřizovaly i obce, řekněte mi, jaký budou mít důvod držet mateřské školy, když tato dětská skupina pro ně bude daleko levnější a z pohledu hygienických a kvalifikačních parametrů podstatně jednodušší. Takže jenom tolik.
Děkuji, pane poslanče, za dodržení času. Ještě jedna faktická poznámka, a to paní poslankyně Věry Kovářové... Mám už dvě, paní kolegyně Putnová také. Prosím, paní poslankyně, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji. Já bych zareagovala na výrok předřečníka v tom smyslu, že pro obce nebude výhodné stavět mateřské školy. Obce dostávají z rozpočtového určení daní na žáky v mateřských školách příspěvky. To se dětských skupin netýká. Takže obec má možnost se rozhodnout, zda postaví školku, bude tam mít děti, na které dostane příspěvek, či zřídí dětskou skupinu, na který příspěvek dostávat nebude. Je to možnost volby stejná, jako mají rodiče v tomto případě. Děkuji.
Děkuji, paní poslankyně. Nyní paní poslankyně Anna Putnová, také s faktickou poznámkou. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Ještě jednou dobré dopoledne. Já bych jenom chtěla připomenout, že tento návrh zákona skutečně vznikl v dílně poslanců a především pravicové vlády a 27. května loňského roku jsme to dostali elektronicky k projednávání. Byl to tisk myslím 1084. Takže to jen poznámka k historii. A potom bych chtěla okomentovat poznámky, které se neustále opakují, totiž že chceme dětskou skupinou nahrazovat mateřské školy. Tak to není. Je to další alternativa, možnost formy péče o děti v předškolním věku. My bychom přece neměli zavírat oči před tím, jak se proměňuje společnost. S pozdějším odchodem lidí do důchodu ubývá babiček, seniorů, kteří se mohou postarat o děti. Ubývá všech těch forem, na které jsme ještě my jako naše generace byli zvyklí. Ta proměna společnosti je výrazná. My chceme, aby se ženy, především ženy v tvůrčích rolích, více zapojovaly do pracovního života. Chceme, aby se nám rodilo více dětí. A co pro ty ženy děláme? Co děláme pro rodiny, které by chtěly mít více dětí a potřebují také nějaké nástroje, které by umožnily péči o předškolní děti? Děkuji.
Děkuji, paní poslankyně, i za dodržení času. Nyní ještě další dvě faktické poznámky, ještě pan kolega Soukup počká. Nyní paní kolegyně Černochová, připraví se k faktické poznámce pan kolega Kořenek. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Dobré dopoledne. Víte, dámy a pánové, kdybych nebyla ročník 1973, tak bych možná kolegům na levici věřila to, že to s naším školstvím a naší předškolní výchovou myslí vážně. Ale protože jsem ročník tzv. Husákových dětí, tak vím, kolik zla napáchali na našem školství. Na tom, že nás v jedné třídě bylo 40. V jedné třídě nás bylo 40! A to se táhlo od jeslí přes mateřské školky po střední školy až po vysoké školy! Tady skutečně, jak říkaly mé předřečnice, byl návrh, který pocházel ještě od pana Nečase, když byl ministrem práce a sociálních věcí. ODS za tímto návrhem stojí, protože tento návrh umožňuje i daňové zvýhodnění rodičů, kteří se rozhodnou do těchto alternativních předškolních výchovných zařízení své děti dát. A jako starostka na Praze 2 - a Michaela Marksová je moje kolegyně ze zastupitelstva - vám opravdu mohu potvrdit, že pravicová radnice na Praze 2, která má svého starostu dvacet let, zřídila jesle, několik mateřských školek, a dokonce teď máme největší poptávku po "mateřských školkách" pro důchodce. Protože prosím nezapomínejme na to, že nám generace lidí, kteří se dnes dostávají do důchodového věku, skutečně stárne a i pro tyto seniory je zapotřebí najít nějaké zařízení, kde budou moci smysluplně trávit svůj volný čas. [[Hluk v sále.]] Takže prosím přestaňte urážet pravicovou vládu, která tento návrh zákona podpořila. My za tím návrhem stojíme. Návrh je dobrý a vyřeší problém, který neuměla vyřešit bohužel levice v minulých letech a - [[Předsedající vstupuje do řeči.]] Děkuji.
Děkuji za dodržení času. Kolegu Soukupa opravdu žádám ještě o posečkání, protože faktické poznámky se rozmnožily. Nyní pan poslanec Kořenek, poté paní poslankyně Marta Semelová, pak pan poslanec Seďa. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Dobrý den, dámy a pánové. Já jenom krátce. Dětská skupina, tak jak je navržena, je pro mě problémem, protože pracuji ve školství, nebo pracoval jsem, a znám tu problematiku. A pracoval jsem i na radnici. Ten problém umístění dětí je problém především satelitů velkých měst a velkých měst samotných. U nás tento problém díky tomu, že jsme si dokázali spočítat demografickou křivku, nemáme. Nicméně když se podíváte na podmínky, tak kopíruje přesně mateřskou školu nebo třídu mateřské školy, ale daleko více změkčuje podmínky pro vzdělávací program a zároveň hygienické. My jsme měli teď kontrolu na mateřských školách a můžu vám říct, že jedna správní pokuta v podstatě za nesmysly střídá druhou. To znamená, že odstranění nedostatků v nás minulém roce - drobných, kdy se dotýkaly ručníčky, kdy jsme neměli postele tak, jak máme mít uložené, takže v podstatě nás odstranění těchto nedostatků stálo v minulém roce dva miliony. Teď chystáme další rozpočtové opatření v obci. Řekněte mně, proč by starostové riskovali do budoucna tato opatření, tyto pokuty, tuto konfrontaci se státem a s kontrolními orgány, když budou mít jinou, daleko levnější cestu. Naopak. Klidně dětské skupiny, ale bavme se o omezení do čtyř let věku. Klidně uvolnit mateřské školy třeba tím, že povolíme přípravné třídy a budeme se pohybovat v systému. Ale nedělejme nesystémová opatření. V této republice nesystémová opatření nebo vlomení do systému stávajícího znamenalo v budoucnosti vždy jeho zneužití. Kdyby tady všechno fungovalo tak, jak má, a my bychom měli být garantem, bylo by to v pořádku. Ale jak se říká, cesta do pekel je dlážděna dobrými úmysly. Děkuju.
Děkuji, pane poslanče, zejména za dodržení času. Nyní další faktická poznámka paní poslankyně Marty Semelové, připraví se pan kolega Antonín Seďa. Prosím, paní poslankyně, máte slovo k faktické poznámce.
Ano, děkuji, já dodržím čas. Jenom jsem chtěla připomenout kolegům na pravici, že před listopadem 1989 tady bylo přes tisíc jeslí, teď jich je tady pouhých 40. Mateřské školky jste zrušili, takže teď není kam dávat děti. Počet dětí ve třídě, pokud tady zmiňovala paní Černochová, ano, byl přes 30. Teď je jich taky přes 30, protože jsou ředitelé nuceni slučovat třídy, aby uživili kantory a vůbec provoz školy, takže teď je jich s výjimkou až 34 ve třídě. A chování se tenkrát a dnes nedá srovnat. Pokud jde o populační vlnu Husákových dětí, tenkrát prostě byla propopulační politika, takže mladé rodiny měly zájem na tom, aby měly dost dětí. No a to, co udělala pro rodinu pravicová koalice, to jsme opravdu všichni zažili na vlastní kůži. Nezaměstnanost, krácení porodného, resp. rušení porodného, snižování přídavků, snižování dávek, privatizace služeb. No a pokud jde o kvalitu školství, o tom svědčí mezinárodní průzkumy. Děkuji.
Děkuji, paní poslankyně. Zatím poslední faktická poznámka pan kolega Seďa a pak už se snad kolega Soukup dostane ke slovu. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane místopředsedo. Já bych vaším prostřednictvím kolegyni Černochové řekl, že možná v Praze mají takové zkušenosti. Já jako občan a dlouholetý zastupitel města Uherské Hradiště musím říct, že to byla pravicová koalice, která v letech 1998 až 2000 zrušila bez náhrady dvě mateřské školy a jedny jesle!
Děkuji panu poslanci Seďovi. Nyní pan poslanec Zdeněk Soukup k řádné přihlášce. A poté se připraví paní... [[Z prostoru u řečniště upozorňuje poslankyně Černochová, že se hlásí.]] Dobře, já jsem vás přehlédl. Prosím tedy, paní poslankyně, příště přihlášku elektronickou, protože už jsem měl radost, že faktické poznámky uplynuly. Prosím, máte slovo.
Nemusím, pane předsedající. Podle jednacího řádu se mohu hlásit i zdvižením ruky z místa.
Ano, omlouvám se, že jsem vás přehlédl.
Já jsem jenom chtěla reagovat na paní Semelovou a na kolegu Seďu. Skutečně si myslím, že to není v tuto chvíli o těch počtech, ale je to o budovách. My jsme třeba řešili problém na Praze 2 tím, že jsme poslední ročník školek dávali do základních škol, protože jsme naopak měli nedostatek dětí na základních školách, museli jsme některé základní školy poslučovat. A pro rodiče tím tvoříme i servis v tom, že oni toho svého prcka budou do té školy vodit už o rok dřív a dítě si zvykne na to prostředí. I z hlediska psychologů je tenhle postup hodnocen velmi kladně. Takže já si myslím, že kde je vůle, tam je cesta. A tento návrh zákona je přesně o té cestě, kterou můžeme jít.
Děkuji. Nyní pan poslanec Zdeněk Soukup. A už mu dám slovo, už mu to nikdo nepřekazí. Připraví se paní poslankyně Marta Semelová. Prosím, pane poslanče, máte slovo k řádné přihlášce.
Vážený pane předsedající, kolegové, kolegové, nemohu si odpustit poznámku, že si připadám jak ten velitel hasičů v Hoří, má panenko. Jak vždycky vyrazil pro to vyznamenání a nikdy se na něj nedostalo. [[Smích v sále.]] Když jsem si jako garant klubu ANO prošel předlohu zákona o péči v dětských skupinách, předpokládal jsem poměrně hladké projednání a schválení. Doufám, že jsem se nemýlil, ale spíš asi ano. Paní zpravodajko, prostřednictvím pana předsedajícího, vy zastáváte názor, že pro děti už v batolecím věku je nejlepší výchova a vzdělávání v kolektivu. Já zase patřím mezi ty, kteří si myslí, že malým dětem přinejmenším do čtyř let je nejlépe s mámou nebo s tátou - abychom byli genderově vyvážení. A jestli jsem četl dobře, tak dětské skupiny lépe než mateřské školy modelují rodinné prostředí, když už doba nutí oba rodiče spěchat do práce. Ale k věcným argumentům. Poslední dvě desetiletí byla ve znamení citelného poklesu porodnosti. O místa v dosavadních jeslích a mateřských školách byl menší zájem. Radnice v případě jeslí úplně a u školek zčásti se jich zbavily. Teď se nám populační křivka vychýlila směrem nahoru. Jesle nejsou, v mateřských školách chybí 60 tis. míst. Ono to číslo nebude asi přesné, protože do některých mateřských škol se hlásí více lidí, ale pochopitelně citelný úbytek tam asi je. Máme stavět nová zařízení? Zdá se mi, že by to byla investice dost nejistá. Myslím opravdu, že na demografický vývoj a vrtkavou populační křivku nejlépe reaguje právě projekt výchovy v dětských skupinách. Pochopili to v Rakousku, Holandsku i Německu. Stát nemusí stavět a dotovat nové jesle a školky. Vybavení a provoz dětských skupin umožní zákon daňovým zvýhodněním zřizovatelů, zaměstnavatelů a rodičů. Teď k dalším námitkám proti dětským skupinám. Nebyl bych pro ně, kdybych si pečlivě neprostudoval podmínky pro jejich zřizování. Podle mě jsou nastaveny podobně jako u mateřských škol. To se týká požadavků na prostor, hygienu i personál. V návrhu zákona se požaduje třeba vzdělání učitele základní nebo mateřské školy, vzdělání středního nebo vyššího zdravotnického personálu, vzdělání pracovníka v sociálních službách. Myslím, že je to dostatečné. Oponenti dětských skupin útočí na to, co autoři zákonné předlohy přiznávají. Cituji: Služba nezajišťuje vzdělávání dítěte, ale dítěti se poskytuje výchovná péče zaměřená na rozvoj jeho schopností a kulturních a hygienických návyků přiměřených věku dítěte. V tom smyslu návrh zákona předpokládá, že rodiče s vedením dětské skupiny uzavřou konkrétní ujednání o plánu péče a výchovy. Nepochybuji o tom, že rodiče si kvalitu péče ohlídají. Dětské skupiny nemají nahradit stávající mateřské školy. To tady bylo zdůrazněno několikrát. Mají jenom doplnit nabídku předškolní péče o děti. Doporučuji pustit předlohu do druhého čtení. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Zdeňku Soukupovi. Nyní s řádnou přihláškou paní poslankyně Marta Semelová, připraví se paní poslankyně Alena Nohavová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, vážený pane předsedající. Vážené kolegyně, kolegové, zákon o dětské skupině má několik rovin. Jednou z nich je pohled rodiče, který potřebuje nastoupit do práce. Další lze vnímat v souvislosti s ekonomickou situací České republiky, v souvislosti s podporou rodin a zaměstnanosti. Významná je pochopitelně rovina vzdělanostní a sociální. Úhlů pohledu na předložený návrh zákona by mohlo být určitě víc. Ovšem v každém případě by na prvním místě toho, co bychom při diskusi měli mít na zřeteli, měl být zájem a práva dítěte. Právo na zdravý vývoj, na stejnou startovací čáru v rámci celoživotní dráhy vzdělávání, na vyrovnání případných sociokulturních rozdílů. Klíčovou roli při tom hraje mateřská škola, která nejen že plní funkci výchovnou a sociální, ale především poskytuje předškolní vzdělávání v době, kdy se formují základy osobnosti dítěte a předpoklady pro jeho další vzdělávací dráhu. [[(10.40 hodin)]] Jde o ucelený systém předškolního vzdělávání, který se opírá o vědecké poznatky, zkušenosti a potřeby dítěte. Vychází ze vzdělávacích programů, jež přiměřeně věku rozvíjejí osobnost každého jedince, jeho složku rozumovou i citovou, tělesný vývoj, komunikační schopnosti, základy jazykové a matematické, grafomotoriku, poznávání okolního prostředí, hudební a výtvarné schopnosti. Prostřednictvím této přípravy si děti osvojují i základní pravidla chování, životních hodnot a mezilidských vztahů. Vytváří předpoklady pro pokračování ve vzdělávání, napomáhá, jak už jsem řekla, vyrovnávat nerovnoměrnosti vývoje dětí před vstupem do základní školy a poskytuje speciálněpedagogickou péči dětem se specifickými vzdělávacími potřebami či zdravotním stavem. Mateřské školy dávají také velmi potřebnou podporu dětem, které přicházejí ze sociokulturně znevýhodněného prostředí. Nezastupitelnost a význam předškolního vzdělávání - a podtrhuji vzdělávání, ne hlídání, o němž je předložený návrh zákona - potvrzují nejen učitelky elementaristky na základních školách, ale i mezinárodní výzkumy, z nichž vyplývá, že žáci, kteří navštěvovali mateřskou školu, dosahují lepších výsledků například v testech PISA a častěji vstupují do terciárního vzdělávání. Vytvoření dobrých základů v průběhu předškolního vzdělávání tedy může významným způsobem zvýšit šanci jedince na úspěch v životě. Vytvoření takových předpokladů pro všechny děti by mělo být prioritou každé vlády. Naopak rezignace na předškolní vzdělávání ze strany státu uzákoněním dětských skupin nás vrací do 19. století k opatrovnám či k tzv. pěstovnám. Hlídací a odkládací služba pod názvem dětská skupina namísto mateřských škol povede ke zhoršení znalostních a sociálních návyků dětí a ponížení práva dítěte na rovné šance v přístupu ke vzdělání. Přitom ve vztahu k požadavku ministra školství na zavedení povinného posledního ročníku pro předškoláky před vstupem do základní školy, což považuji za návrh zcela oprávněný, je předložený návrh ministryně práce a sociálních věcí na hlídací služby v rozporu. Souhlasit nemohu ani s degradací povolání učitelky mateřské školy v souvislosti s dětskými skupinami, ke které dojde. Na jedné straně chceme, aby měly co nejvyšší odborné pedagogické a psychologické vzdělání, nutíme je, aby prošly různými školeními a kurzy, zahlcujeme je papírováním, pověřujeme je tak mimořádně zodpovědným úkolem, jako je zpracování školních vzdělávacích programů a všemožných projektů, které musí zohledňovat nejen rozvoj všech stránek osobnosti dítěte, ale také zdraví, životní styl, stanovenou dobu pobytu venku, prevenci, upevňování hygienických návyků a další podmínky, a na druhou stranu jim říkáme, že pro předškolní výchovu stačí chůva či sociální pracovnice. Nemělo by to být obráceně? Neměli bychom usilovat o co nejvyšší zvýšení prestiže pedagogů a pochopitelně i platů? Přitom výkon povolání pedagogů na všech stupních škol je stále náročnější. Nejde jen o to, jak se k nim chovají mnozí rodiče, či o chování dětí, které je odrazem stylu chování a života dospělých, potažmo celé společnosti. Jde také o to, že konkrétně mateřské školy stále častěji suplují rodinu při vytváření základních návyků, včetně rozvoje řečových schopností. Právě logopedické vady předškoláků se řadí mezi hlavní příčiny odkladů školní docházky. Jde o plných 33,6 % dětí z celkového počtu odkladů. Za posledních deset let stoupl počet dětí s vadami řeči a s narušenou komunikačních schopností téměř o polovinu. Každé třetí až čtvrté dítě má menší či větší poruchu komunikačních schopností, od jednoduché fyziologické patlavosti až po těžké vady. Logopedické vady pochopitelně nejsou jediným důvodem odložené školní docházky. Mezi další patří nedostatečná adaptace a potíže se soustředěním - tj. 31,1 %, potíže v grafomotorické oblasti - 15,7 % a častá je kumulace uvedených potíží. Pokud ustoupíme od odborného vedení předškolního vzdělávání a posuneme se k pouhému hlídání předškolních dětí v dětských skupinách, tato situace se ještě dál zhorší. Riziko vidím i v ustanovení počtu hlídaných dětí. Zákon hovoří o tom, že v jedné dětské skupině nesmí být víc než 24 dětí. Poskytovatel je povinen při stanovení počtu pečujících osob v jedné dětské skupině zohlednit zdravotní stav dětí, dobu pobytu dětí v dětské skupině a věk, zejména počet dětí ve věku do dvou let. Nejnižší počet pečujících osob, který je poskytovatel povinen zajistit v jedné dětské skupině, činí jednu pečující osobu pro dětskou skupinu do počtu šesti dětí. Formulace jako taková je příliš obecná, ať už jde o zdravotní stav, dobu pobytu či konkretizaci, co konkrétně bude znamenat zohlednění počtu do věku dvou let. Připomínám, že v dětské skupině mohou být podle předloženého návrhu děti od jednoho roku do zahájení povinné školní docházky. Jak bude zajištěna výchova a péče, pokud zde bude zdravotně postižené dítě, k tomu jednoroční batole, šestiletý předškolák, případně další hyperaktivní děcko nebo ještě ze sociokulturně znevýhodněného prostředí? Přičemž každé bude mít jiné potřeby, jiné požadavky a to vše s jednou paní na hlídání. Za další - problém stravování. V zákoně je uvedeno, že poskytovatel není povinen dítěti poskytnout stravovací služby, není-li dohodnuto jinak. Způsob stravování a úhradu nákladů s ním spojených si poskytovatel a rodič dohodnou ve smlouvě o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině. Takže rodič předá dítě do dětské skupiny a spolu s ním i doma připravené jídlo. Nikdo nebude kontrolovat, jaká je to strava, jakou má kvalitu, jestli dítě dostává to, co potřebuje ke svému zdravému vývoji. První salmonela ukáže, jaké problémy mohou nastat. Mimochodem, tento přístup předkladatelů je opět v rozporu s oprávněným požadavkem ministra školství Marcela Chládka na zkvalitnění školního stravování, na návrat vaření do škol a na zrušení automatů na školách, v nichž si děti kupují sladkosti, brambůrky a koka-kolu, prostě s požadavkem na zdravé stravování dětí. Ale to není jediný rozpor. Vrátíme-li se k prohlášení současné vládní koalice, dočteme se, že - cituji: "Vzdělání je základním pilířem vládní politiky. Všechny kroky v této oblasti budou doprovázeny důrazem na zvyšování kvality -
Paní poslankyně, já vás na chvilku přeruším a požádám Sněmovnu o klid. Hladina hluku se zvýšila natolik, že je zbytečné abychom se tady překřikovali. Pokud někdo chce diskutovat o něčem jiném, než je předložený návrh zákona, tak prosím převeďte své diskuse do předsálí. Děkuji. Prosím, pokračujte.
- Všechny kroky v této oblasti budou provázeny důrazem na zvyšování kvality vzdělávání na všech stupních. Vláda zajistí systémovou podporu předškolního vzdělávání." A já se ptám: Opravdu si myslíte, že zákon o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je to, co zvýší kvalitu vzdělávání a co zajistí systémovou podporu předškolního vzdělávání? Abych byla správně pochopena. Rozumím tomu, že mnohé matky s malými dětmi, případně otcové, potřebují nastoupit do práce. Někdo z důvodu seberealizace, jiný kvůli tomu, aby neztratil kontakt s lidmi či s profesí, další kvůli nutnosti příjmu, aby rodina přežila. Vím, že víc jak dvě třetiny lidí u nás nedosáhnou na průměrnou mzdu, milion šest set tisíc je na hranici chudoby. Do velkých problémů se dostávají matky či otcové samoživitelé. Mimochodem, 81 % všech tzv. sólo rodičů tvoří ženy. [[(10.50 hodin)]] Podotýkám v té souvislosti, že 22 % dětí vyrůstá v rodinách pouze s jedním rodičem. Alarmující je, že až 50 % žen se po rozvodu ocitá na hranici chudoby, tedy pod 1,5násobkem životního minima. Nezaměstnanost sólo matek je 13,6 %, matek žijících s partnerem 7,7 %. 94 % zaměstnaných matek kombinuje péči o děti s prací na plný úvazek, protože zkrácený příjem by je neuživil. Touto statistikou chci podtrhnout to, že si uvědomuji mnohdy zoufalou nutnost rodiče nastoupit do práce, že vzhledem k tomu, že v 90. letech byly masivně rušeny jesle a mateřské školy, hledají spásu v hlídacích skupinách, jen aby si mohli vydělat pár korun. Jenže do budoucna to přinese jen problémy. Vláda by měla namísto vytváření dětských skupin dát výraznější podporu obcím k znovuobnovení jeslí a rozšiřování kapacit mateřských škol. Zabývat se musí systémovou pomocí rodinám s dětmi, možnostmi sladění rodinného a pracovního života. Je třeba finančně podpořit rodiny při narození dítěte i při jeho výchově. Motivovat zaměstnavatele k nabídce alternativních úvazků, na flexibilní pracovní dobu, práci doma, zkrácené úvazky a na vytváření nových pracovních míst, na aktivní politiku zaměstnanosti vůbec a také uzákonit náhradní výživné. Na závěr dovolte připomenout jedno datum. Pozítří, 28. března, si připomínáme 422. výročí narození jednoho z nejvýznamnějších pedagogů všech dob Jana Amose Komenského. Při této příležitosti bych chtěla jednak popřát všem pedagogům k nadcházejícímu Dni učitelů a jednak bych chtěla připomenout, že to byl právě Komenský, který se jako první zabýval obsahem výchovy v předškolním období ve svém Informatoriu školy mateřské, v němž podal ucelený systém vědomostí, dovedností a návyků, které mají být dětem vštěpovány do šesti let věku. A úplně na závěr. V Učitelských novinách z 28. května 2013 tehdy ještě stínový ministr školství Marcel Chládek zmínil zprávu OECD, která jasně deklarovala, že kvalita předškolního vzdělávání je důležitá pro následný rozvoj vzdělanosti. V té souvislosti prohlásil, že "sociální demokracie proto vládní návrh týkající se péče o dítě v dětské skupině v Parlamentu nepodpoří. Chceme místo toho systémově prosazovat větší podporu mateřských škol a rozšíření jejich kapacit." Tento požadavek plně podporuji, na rozdíl od předloženého návrhu na péči v dětských skupinách, a ztotožňuji se s návrhem zpravodajky, aby byl tento návrh zákona vrácen k přepracování. Děkuji za pozornost.
Děkuji paní poslankyni Martě Semelové a paní kolegyni Nohavovou požádám o posečkání, protože mám nejméně dvě faktické poznámky. První faktická poznámka je pana poslance Michala Kučery a další faktická poznámka od paní poslankyně Radky Maxové. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Dobrý den. Dámy a pánové, vážený pane předsedající. Chtěl bych reagovat na slova své předřečnice paní poslankyně Semelové. Víte, paní poslankyně Semelová prostřednictvím pana předsedajícího, já si myslím, že klíčovou roli ve výchově dítěte nehraje mateřská škola. Klíčovou roli ve výchově dítěte hraje především rodina. A já jsem rodina s malým dítětem, mám doma malé dítě a velmi bych nechtěl, aby stát prostřednictvím vás či kohokoliv jiného říkal mně, jakým způsobem a jak mám vychovávat své vlastní dítě. Děkuji.
Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou paní poslankyně Radka Maxová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Jsem ráda, že tady kolega přede mnou, pan poslanec Kučera, zmínil nezastupitelnou roli rodičů, protože si myslím, že svoboda volby rodiče, když nemá jinou možnost, umístit dítě do dětské skupiny, která má vzdělávací plán a plán činnosti, je nezastupitelná. Zároveň by mě zajímalo, jestli kolegyně ví, zřejmě asi ano, jaký je počet dětí na jednu učitelku v mateřské škole a jaký je tedy v tomto novém předpisu stanoven počet dětí na jednoho pečovatele. A další věc je stravování. Dala jsem si práci a objela jsem pár, v uvozovkách, dětských skupin a mohu říci, že mi nepřijde úplně špatná volba sama vybavit dítě jídlem, které chci, aby jedlo, protože já jsem rodič a já pro dítě chci jen to nejlepší. Děkuji.
Děkuji. Ještě jedna faktická poznámka pana poslance Radima Holečka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Dámy a pánové, jenom ještě krátká reakce na vystoupení paní poslankyně Semelové. Tam se trochu otřela o ztrátu prestiže učitelů. Chtěl bych říct také příběh z vlastní rodiny. Jsme dva kantoři, gymnaziální profesorka a vysokoškolský kantor. Když jedeme do západního Německa do Baden-Württembergu, tak vždycky mi říkají: Vy se asi musíte mít pěkně dobře, co? To je prostě prestižní - učitelka na gymnáziu, učitel na vysoké škole. S tou prestiží jste něco udělali vy, komunisté, za těch čtyřicet let, to, že takhle poklesla. To byla málo placená záležitost, a to, jak jsme vnímáni, a to, že div ne živoří dva vysokoškolští kantoři, je vlastně pozůstatek vaší vlády. Děkuji.
Děkuji. Nyní ještě další dvě faktické poznámky - paní poslankyně Marta Semelová a poté pan poslanec Miroslav Opálka. Prosím, paní poslankyně, máte slovo k faktické poznámce.
Pokud jde o podmínky práce učitelů, v minulém volebním období jsem tady x-krát interpelovala právě kvůli tomu, že se na mě obracely odbory, obraceli se na mě učitelé, obraceli se nepedagogičtí pracovníci, kterým se výrazně zhoršily pracovní podmínky díky předchozí vládě. A jinak to, o čem vy jste tady, prostřednictvím pana předsedajícího, mluvil - škoda, že jste to nešel říct těm demonstrujícím kantorům tenkrát na náměstí. Děkuji.
Děkuji paní poslankyni i za dodržení času. Další faktická poznámka, pan poslanec Miroslav Opálka. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji, pane místopředsedo. Chtěl bych reagovat na svého kolegu předřečníka. Víte, je málo chvil, kdy se ve Sněmovně člověk upřímně zasměje. Ale vymlouvat se na něco, co bylo před 25 lety, a nemít schopnost to za 25 let, když to bylo tak špatné, změnit, tak to opravdu vyžaduje už jenom úsměv. Včera jsem si tu vyslechl od bývalého primátora, tuším, Olomouce něco o vnitřní zadluženosti a neúčetní zadluženosti republiky. Ano, samozřejmě, ale vnitřní dluh daleko větší se vytváří dneska. Tehdy se s vnitřním dluhem vypořádávala republika po druhé světové válce, rušila třetí a čtvrté kategorie bydlení, kde měli lidé záchod někde na chodbě, a stavěla ty králíkárny atd. atd. Nevymlouvejme se pořád na to, co bylo před 25 lety. Podívejme se, jakým tempem jste zlepšovali činnost za posledních 25 let a jaká byla v minulosti po druhé světové válce. Děkuji.
Děkuji, pane poslanče. Paní poslankyně Nohavová ještě počká. Nyní pan poslanec Gabal s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Kolegyně, kolegové, já tady sedím a snažím se poslouchat tu diskusi, protože to téma je důležité. Jenom jsem chtěl upozornit, že ročně neumísťujeme v Praze zhruba 10 tisíc dětí, ve středních Čechách asi 12 tisíc a v ostatních regionech s velkými městy to bude velmi podobné. Takže bych doporučil, abychom se vrátili k tomuto tématu, potřebujeme to vyřešit, a ty ostatní související věci, jako je demografický rytmus a dlouhodobé trendy a dopady apod., nechali na jiné téma. Jestliže se nám podaří s tou situací pohnout, tak uděláme něco, co pomůže. Jestliže budeme nadále pěstovat tu politickou debatu, tak si myslím, že toho moc nevyřešíme. Děkuji.
Děkuji panu poslanci. A nyní tedy s řádnou přihláškou paní poslankyně Alena Nohavová. Připraví se pan kolega Beznoska. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně a kolegové, máme před sebou návrh zákona o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině. Tento zákon má řešit nedostatek míst v mateřských školách, a tím umožnit rodičům zapojit se do pracovního procesu. Já si dovolím k vám jako učitelka mateřské školy s 32letou praxí sdělit, proč takto navržený zákon nemohu podpořit. Vznik dětské skupiny, tak jak je navrhováno, považuji za nedobré řešení. Rodičům sice umožníme nastoupit do zaměstnání, ale nedokonalým návrhem zákona utrpí ti nejmenší, děti. Ideálním řešením by bylo rozšíření kapacit stávajících mateřských škol. Předškolní vzdělávání má v České republice nejen dlouholetou tradici, ale je především detailně propracované a nemá ve světě konkurenci. Poskytuje nejen vzdělávání, ale i další služby, jako je stravování s dodržováním velice přísných hygienických pravidel. Předškolní vzdělávání má nesmírný význam, všestranně rozvíjí děti ve věku od tří do šesti let a vytváří předpoklad pro budoucí úspěšnost žáka. Chyby, kterých se na dětech dopustíme v tomto věkovém období, si ponesou po celý život. Mateřské školy jsou součástí vzdělávací soustavy České republiky s kvalifikovanými pedagogy. Dětská skupina vzdělávání poskytovat nemá a omezuje se pouze na hlídání. Jde tedy proti současnému trendu, kdy na jedné straně prosazujeme nutnost posledního ročníku mateřské školy jako povinného, jako jediné cesty ke zkvalitnění předškolního vzdělávání a zejména pro děti ze znevýhodněného prostředí, a na druhé straně dětskými skupinami bychom tento cíl negovali. Podle § 2 návrhu je cílová skupina definovaná od jednoho roku do začátku školní docházky. Z toho tedy vyplývá, že se rozšiřuje počet dětí v dětské skupině o další dva věkové ročníky, které původně patřily do jeslí. Na jedné straně se návrh tváří jako nouzové řešení nedostatku míst v mateřských školách, a hned v úvodních paragrafech rozšiřuje působnost oproti mateřským školám o dalších 200 tisíc míst. Tedy vytváří převahu nabídky nad poptávkou, která v dobách poklesu potřeby povede k rušení nejpropracovanější formy péče o děti, tedy rušení mateřských škol. Je otázka, zda by dětské skupiny nemohly být omezeny pouze na věk dětí do tří let. Do dětské skupiny mají být podle návrhu umísťovány i děti v posledním ročníku před nástupem do školy, tedy ty v takovém případě budou nedostatečně připravené na vstup do školy. Zde tedy půjdou proti sobě dva zákony - zákon o dětských skupinách a školský zákon, což povede k vytváření dvou kast, takže děti, které absolvovaly mateřskou školu, budou mít výhodu na startovací čáře ve škole a děti, které projdou pouze hlídací službou, budou znevýhodněny. V návrhu se uvádí, že je neuspokojeno necelých 60 tisíc žádostí. Já bych se nad tímto číslem pozastavila. Jsou to, prosím vás, žádosti. Není to skutečný počet neumístěných dětí, což je tedy rozdíl. Většina rodičů si podává více žádostí o přijetí svého dítěte do mateřské školy a není ani výjimka osmi žádostí. Zároveň tento nedostatek míst není plošně rozprostřený, ale týká se některých lokalit, zejména příměstských satelitů. Já jsem z Jihočeského kraje, tak jsem si tam trochu udělala průzkum. V krajském městě České Budějovice je situace rovněž neuspokojivá. Bylo neuspokojeno 500 žádostí, a to i žádostí o přijetí v květnu až v červnu, tzn. vlastně další rok, kde žádosti byly rovněž dublované. A skutečný odhad byl, nebo je, kolem 200 dětí neumístěných v Českých Budějovicích. Další okresní města a trojkové obce problém nemají, až na některé výjimky. V některých okresních městech už byly umístěny pro tento školní rok i děti mladší tří let. A jsou regiony v Jihočeském kraji, které jsou takzvaně v propadu, to znamená, že nemají naplněnou kapacitu. Dětské skupiny jistým způsobem existují, tak jak tady bylo již řečeno. Jsou to různá mateřská centra, školičky, Klubíčka apod. Proč tedy, když to funguje, proč tedy zřizovat nový zákon? Podle mého soudu je tedy nadbytečný. Za péčí o děti je maskován hlavní cíl, a to vpuštění byznysu do další, dosud výhradně neziskové oblasti. Podle § 6 se ustanovuje absolutní variabilita v úhradách od bezúplatného po maximální plnou úhradu nákladů. Z uvedeného tedy vyplývá, že tuto činnost lze provozovat i pro zisk. Z výchovy dětí tedy uděláme výdělečnou činnost, neboť co se může, se dříve či později stane normou. A nebudou-li v budoucnu zřizovatelé mít dostatek financí na provoz mateřské školy, mohou je převést na dětské skupiny, a to zejména v případech, kdy současné mateřské školy budou takzvaně na hraně s některými platnými předpisy, jako jsou dožívající školní kuchyně, nedostatek prostoru či nesplnění kvalifikace. Návrh zákona rovněž neřeší stravování. Děti zaměstnaných rodičů pobývají v mateřských školách osm a více hodin. Předpokládám, že i takovou dobu budou pobývat v dětské skupině. Nezaručení stravy ze strany poskytovatele je přímo tristní. Na přípravu stravy jsou v mateřských školách kladeny nejen vysoké hygienické požadavky, ale sleduje se i výživová hodnota jídla, sleduje se způsob úpravy jídel, tak aby byly zachovány co nejvyšší hodnoty. Jak si představují tvůrci zákona způsob stravování, a to pro děti v období vývoje a růstu od jednoho roku, kdy děti potřebují pestrou a hodnotnou stravu, to mi opravdu není jasné. Neumím si představit, že je ročnímu dítěti v mikrovlnce ohříván oběd, a to ještě vařený předcházející den, protože nepředpokládám, že bude maminka ráno vařit. V mateřské škole je ohřev jídla zakázán. Nesmí se vařit z polotovarů a vždy jídlo musí být čerstvé. Zde se vracíme minimálně o 60 let zpět, kdy se zakládaly žňové útulky a děti si nosily v kastrůlcích oběd. Ano, doba sice pokročila - máme krabičky a mikrovlnky. Dětské skupiny mají údajně umožnit rodičům, převážně matkám, zapojit se do pracovního procesu. Já si kladu otázku, kolik jich práci sežene a proč má stát těmto rodičům snížit daně. Jak na druhé straně k tomu přijdou ti, kteří dávají děti do mateřské školy? Ti si z daní nemohou odečíst nic a určité školné se platí také. Otázka je, zda takto vzniklá nerovnost soutěžících subjektů není zároveň porušením zákonných norem. Co říci na závěr? Jsem si vědoma sociální situace mladých rodin, kterým se nepodaří umístit své děti do mateřských škol a samy potřebují či chtějí pracovat. Řešit vzniklou situaci pomocí dětských skupin považuji pouze za náhradní a nejméně vhodné řešení, a to na dobu dvou, maximálně tří let. Skutečné řešení je rozšíření kapacit mateřských škol, které zajišťují vzdělávání, a opětovné zřízení jeslových tříd. A na to nám postačí pouze vyhláška, která by upravovala počet těchto dětí ve třídách. Takže není třeba nový zákon. [[(11.10 hodin)]] Zřízení dětských skupin by stálo nemálo peněz, takže by mohly být použity právě na zřizování jeslových tříd. Rozšíření sítě mateřských škol je i ve vládním programu. O dětské skupině jsem se zde nic nedozvěděla. Ze všeho, co jsem zde uvedla, jsem přesvědčena, že tento návrh, tak jak je navrhován, nelze přijmout. Doporučuji tedy k přepracování. V návrhu jsou opomenuti ti nejmenší a bezbranní, naše děti.
Děkuji paní poslankyni Aleně Nohavové. Ještě před kolegou Beznoskou s faktickou poznámkou paní poslankyně Radka Maxová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo k faktické poznámce.
Dobrý den. Musím opět reagovat, neboť jsem bojovnice za návrh tohoto zákona, a to tělem i duší. Musím říci, že o víkendu jsem sledovala historický film z doby rozkvětu Římské říše a říkala jsem si v duchu: Zaplaťpánbůh, že doba jde tak dopředu. Držme se toho. A teď se nám tady zástupci KSČM snaží vnutit, že se vrátíme o 60 let nazpět, nebo ještě do 19. století. Prosím vás, probůh, ne! Mám zde dva fyzické návrhy vzdělávacího plánu, podle kterého se řídí dvě skupiny, které jsem citovala ve své zprávě. Pokud máte zájem, dám vám je k nahlédnutí nebo vám je půjčím, to je jedno. Ale koukněte se opravdu, tam jde o vzdělávání dětí a rozvoj duše, fyzična a všeho, co se týká dětí. My bychom to tady na návrh KSČM chtěli snížit na čtyři roky, ale uvědomme si, že možná bychom měli uvažovat o druhé variantě, to znamená o zvednutí věkové hranice. Myšlenka, za chvíli se nám ten boom přesune do družin, a jak to budou školy řešit. V současné době to školy řeší tím, že snižují počet ročníků dětí, které mohou být v družinách umisťovány. To si nemyslím, že je dobře. Nemyslím si, že se z toho stane výdělečná činnost, protože v zákoně je návrh, že se nejedná o výdělečnou činnost, že to nemá vést k zisku, a je třeba se také podívat na firmy a společnosti oceněné v soutěži Obec prospěšná rodinám, kde jsou opravdu dobré příklady z praxe, a myslím si, že ministerstvo by v této praxi mělo pokračovat. Děkuji.
Děkuji i za dodržení času. Nyní s řádnou přihláškou pan poslanec Adolf Beznoska, připraví se paní poslankyně Gabriela Hubáčková. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, asi po dvou a čtvrt hodině jsem se dostal ke slovu, a tak to vezmu opravdu hopem, prakticky. Nebudu řešit ani pohled levicový a pravicový, já osobně považuji návrh tohoto zákona za smysluplný. Klíčovým faktorem a rozhodujícím prvkem při výchově dítěte je, bude, byl rodič. Jedině rodič může rozhodnout o tom, jakým způsobem chce své dítě nechat vzdělávat, případně o něj v tom preprimárním období pečovat. Myslím si, že tento návrh zákona celkem logicky a jasně definuje, kdo může poskytovat tuto službu. Jsou tam řešeny otázky personální, materiální, technické, to znamená, že celkem ten návrh nemá chybu. Je v pořádku. Jediným, kdo rozhodne, jestli chce své dítě svěřit někomu do péče v dětské skupině, je opravdu rodič. Ti rodiče, kteří si chtějí zkrátit tu dobu se svým dítětem, mají možnost, mají možnost se vrátit rychle do pracovního procesu. Je to tedy šance i pro zaměstnavatele. Byl bych rád, abychom tento návrh neporovnávali. On neohrožuje ani mateřské školy ani jesle, je to návrh, další alternativa, a nechť si každý z rodičů vybere. A protože ten návrh má hlavu a patu, tak si myslím, že bychom ho měli podpořit. A když už jsem se dočkal, řeknu vám alespoň jednu praktickou věc, protože tady se často oháníme tím, jak bychom měli rozšiřovat mateřské školky. 208 míst v mateřských školkách v Mladé Boleslavi za posledních 4,5 roku znamenalo 21 milionů korun investičních. 21 milionů korun nás stálo, abychom 208 míst nově v mateřských školách vytvořili. Není to úplně jednoduché a každý se starostů se s tím potýká a ten potenciál tady není. Takže ono to má i ekonomický aspekt. Pojďme pomoci možná i těm rodičům, kteří nemají možnost umístit své dítě, protože v Boleslavi pořád tu kapacitu nemáme dostatečnou, tak ať má možnost do té dětské skupiny. A je úplně jedno, jestli se na to bude někdo dívat zleva, nebo zprava, prostě je to smysluplné a je to alternativa. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Beznoskovi. Slova se ujme paní poslankyně Gabriela Hubáčková, připraví se paní poslankyně Chalánková. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane místopředsedo, vážená vládo, vážené kolegyně, kolegové, zákon má zcela jistě své klady, svá pozitiva, ale myslím si, že byl vytvořen zbytečně rychle, a teď zbytečně dlouze o něm jednáme s emocemi. Víte, mám k němu spoustu výhrad, spousta tady zazněla, spousta tady ještě nezazněla. Měli jsme zde analýzu, proč ano. Pokusím se zde udělat ještě jednou analýzu, proč ne. § 2 - cituji: Činnost spočívající v hlídání a pravidelné péči o dítě od jednoho roku. Ani slovo o výchově. § 5 - Odbornost, a tu považuji za velmi důležitou, kvalifikace pro děti do tří let je vhodná. Jak je definováno postavení profesní kvalifikace chůvy? Bude mít pravděpodobně jen rekvalifikační kurs? Kolik hodin? § 7 - V jedné skupině ne více než 24 dětí. Jakého věkového rozpětí? Je rozdíl pečovat o 24 jednoletých, nebo šestiletých dětí, i když, přiznávám, od 7 do 24 dětí jsou to dvě pečující osoby. Další: Poskytovatel je povinen věk a zdravotní stav dětí zohlednit. Nic neřeší, pokud nebude jasně dán nejvyšší počet nejmladších dětí v jedné skupině, počet dětí zdravotně oslabených a také nejvyšší počet dětí v nejmladší skupině a počet osob pečujících o dětskou skupinu. Nevím, jak Ministerstvo práce a sociálních věcí pojme tuto péči a zda se na dětské skupiny budou vztahovat standardy sociální péče. A co se týká také hygieny a prostorových podmínek a vybavení, jsou to podmínky, při kterých pochybuji, že státní úřad inspekce bude mít dostatek kompetencí k posouzení klimatu. Další nejasný a nepříliš propracovaný paragraf, a to už tady zaznělo, je § 8 týkající se stravování. Je pěkné, že poskytovatel není povinen zajistit stravování, ale měl by zajistit, aby nedošlo k jakékoli kontaminaci při manipulaci. Mohu to tedy chápat tak, že nebudou dodržována hygienická pravidla pro školní stravování. A další - kdo bude pečovat o jídlo? Bude to učitelka? Bude to chůva? Nebo to bude další pomocník? Myslím si, že to je velmi nejasné a ohrožující zdraví dětí. § 10 odst. 2 - Povinnost zajistit a dodržovat plán výchovy a péče o dítě. Podle jakého základního dokumentu? Jen tak, jak někoho něco napadne nebo navrhne? Jak bude ošetřena logopedie? Jak bude zakomponována péče o děti s různými hendikepy? Všechny moje připomínky nemají vůbec nic společného s dobrovolností nebo nedobrovolností rodičů. Netuším, proč je v tomto návrhu opomíjena výchova a vzdělávání, když má pro děti v tomto období nejvíce formující význam. Také si myslím, jak zde již několikrát zaznělo, že mnohem efektivnější by bylo oprášit kapacitu mateřských škol a povolit možná i péči o děti mladší než tři roky. Navrhovaný zákon je něco, co je sice nouzovým řešením pro současnost, ale obávám se, že výhledově se může stát trojským koněm. Je namístě obava ze salámové metody, jak kousek po kousku přeměnit ucelený systém vzdělávání na segmenty vhodné k privatizaci, na ryze komerční službu. Dlouhodobý vývoj v oblasti středního nebo vysokoškolského školství dává této obavě více než dostatečné opodstatnění. Předškolní a základní vzdělávání považujeme za klíčový prvek vzdělání jednotlivce, a proto prosazujeme a budeme prosazovat, aby předškolní výchova a vzdělávání byly všeobecně dostupné a bezplatné. Navrhovaný zákon vnímám jako objektivní krok opačným směrem. Děkuji.
Děkuji paní poslankyni Gabriele Hubáčkové. A nyní se slova ujme paní poslankyně Jitka Chalánková, připraví se paní poslankyně Nina Nováková. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dovolte, abych pohovořila k tomuto návrhu zákona z pohledu konzervativní političky. Sleduji tento návrh již několik let, vím i o tom, že tam byl záměr poskytování vzájemné rodičovské výpomoci, ten tam obsažen v současnosti není. Možná jsem také trošku ve střetu zájmů, protože jsem dětskou lékařkou a pracovala jsem dokonce jako lékařka, která provozovala dohled nad jeslovou péčí. V roce 1989 a 1990 se v podstatě dětským lékařům ulevilo, že péče v jeslových zařízeních skončila, protože jsme sami velmi dobře věděli, co to pro děti znamená, jaké nemoci, jaké komplikace zdravotního stavu a nedoléčené děti, které se do těchto kolektivů dostávaly. Ale to už je dávná minulost. Kromě toho jsem také maminka čtyř dětí, takže mohu porovnat způsoby péče v dobách dřívějších i v dobách méně dřívějších. Slyšeli jsme tady něco o analýze OECD a doporučení, kolik by znamenal návrat maminek na trh práce pro příjem do státního rozpočtu. Dá se to vyčíslit asi na těch 5-7 mld. korun, pokud by nastoupily hned nebo co nejdříve a děti daly do péče. Zde je nutné se zastavit také nad tím, co vlastně a jakým způsobem se dá zohlednit, spočítat a ocenit péče maminek, které pečují o své děti doma, protože péče o děti doma, zejména péče do tří let, za pediatry snad až do čtyř, je určitě pro děti úplně nejlepší. Já tento návrh podpořím s tou výhradou, že jednak je to doplnění těch základních služeb péče o předškolní děti, tak jak jsme slyšeli v konkrétních příspěvcích, které jsou jistě vhodné, a to se týká těch žen, které potřebují dítě pohlídat na kratší dobu v týdnu, které se věnují např. vědecké práci apod. Tam si myslím, že je to vhodné. Viděli jsme i takové velmi pěkné prezentace ze zemí kolem nás, kde takto tyto skupiny péče o děti v dětské skupině fungují. Zde je důležité také vytvořit prostředí pro to, aby maminky mohly být zaměstnány na zkrácené úvazky. Za klub TOP 09 mohu říci, že na tomto legislativním návrhu již pracujeme. Ale znovu se vracím k doporučení OECD, aby se ženy, jak jsme v posledních dnech četli a slyšeli, vracely rychle do práce. Toto určitě není úplně správný pohled pro rodinnou politiku. Je to politika zaměstnanosti. Na některá doporučení OECD reagujeme, některá odkládáme, pokud se nám nehodí, a nereagujeme. To je jiná kapitola, kterou otevřu až někdy jindy. Jsem ráda, že se Ministerstvo práce a sociálních věcí, podobně jako někteří velcí zaměstnavatelé, vrátilo k velmi úspěšnému projektu Audit rodina a zaměstnání. Domnívám se, že tento projekt není drahý, ale může ukázat, jakým způsobem se dá sladit rodina a zaměstnanost. Ale vracím se k tomu, co jsem řekla, že chci vystoupit také z pozice konzervativní političky. Zcela zde opomíjíme přínos rodiny pro péči o děti, péči maminek doma, která se dokonce dá i nějakým způsobem finančně spočítat. Tyto částky jsou velmi, velmi vysoké a je potřeba umět v tomto kontextu zohlednit péči maminek o své děti a uvědomit si, že rodina je tím základním kamenem a základním místem výchovy dětí. Samozřejmě, že taková věc se nezohlední nějakým konkrétním okamžitým přínosem do státního rozpočtu, ta se ukáže, až nám ty generace dětí dorostou, jaké vlastně jsme vychovali lidi - jestli lidi statečné, odvážné, nebojácné, anebo frustrované z toho, že museli velmi rychle od maminek pryč. Z tohoto důvodu jsem se domluvila i s kolegyněmi za TOP 09, aby nedocházelo k znerovnoprávnění péče o děti v domácím prostředí a skutečně měly maminky možnost volby a nebyla ta finanční záležitost výhodnější, když dají děti do zařízení, ať už péče ve skupině, nebo v kolektivním předškolním zařízení. Nesouhlasím s tím, aby byla uplatňována sleva pro rodiče v případě umístění dětí do služeb péče.
Děkuji paní poslankyni Jitce Chalánkové. Nyní s přednostním právem pan předseda klubu KDU-ČSL Jiří Mihola. Poté paní poslankyně Nováková. Pane předsedo, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedající, dámy a pánové, jak je to téma důležité, palčivé a pro některé z vás i kontroverzní, ukazuje diskuse nebo ta hojnost příspěvků k tomuto tématu. Já bych chtěl avizovat, že klub KDU-ČSL návrh zákona o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině podpoří. Ještě pár slov k tomu s dovolením ale dodám. [[V sále je rušno.]] My jsme měli otázku předškolního vzdělávání jako významnou součást předvolebního programu, nebo obecně programu KDU-ČSL. Vítáme také skutečnost, že řešení dlouhodobého nedostatku míst v mateřských školách patří k prioritám současného ministra školství. Přesto je však zřejmé, že problém přes 50 tisíc chybějících míst v mateřských školách, a to především ve velkých městech, se nepodaří vyřešit ihned. Rozumíme argumentu, že řešení není v nějaké překotné výstavbě kamenných školek. Je tady ale možnost mnohem rychlejší, ke které se hlásíme a měli jsme také v programu, to je výstavba tzv. modulárních školek. Tady bychom určitě našli shodu i napříč dalšími politickými kluby. Podporujeme rovněž firemní školky a další alternativy, ale ani to všechno dohromady ještě neznamená, že problém rychle a uspokojivě dokážeme vyřešit. Bohužel si s tím nedovedeme poradit tak jako třeba sousedé v Německu, kde na toto téma mají právní nárok na školku pro dítě od tří let a nyní také právní nárok na jesle. My jsme se k tomu hlásili, ale bohužel toto v programovém prohlášení vlády takto doslovně není.
Pane předsedo, já vás přeruším a požádám znovu o klid. Prosím, pokud diskutujete o něčem jiném, než je vládní návrh zákona, diskusi převeďte do předsálí a nechte pana předsedu klubu KDU-ČSL říct nejen své stanovisko, ale i stanovisko celého klubu. Děkuji. Prosím, pokračujte, pane předsedo.
Poskytování služby péče o dítě v dětské skupině vnímáme jako alternativu, která je odpovědí na poptávku, tedy zájem občanů. I přes určité sporné body, k nimž patří skutečnost, že nová služba není začleněna do působení školských zákonů, se domnívám, že převažují klady. Zmíněnou konkurenci mateřským školám jako problém nevidím. Pokud je mateřská škola kvalitní, vždycky bych ji jako rodič osobně upřednostnil. Pokud některá mateřská škola nefunguje tak, jak má, a neposkytuje takové zázemí, jaké se od ní očekává, pak je vcelku logické, že si rodič zvolí lepší alternativu. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu předsedovi klubu KDU-ČSL a nyní s řádnou přihláškou paní poslankyně Nina Nováková, připraví se pan poslanec Jan Zahradník. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Vážené poslankyně, vážení poslanci, dámy a pánové, patřím k poslancům, kteří podpoří to, aby návrh zákona o dětských skupinách postoupil do druhého čtení. Přesto si myslím, že by tady mělo zaznít několik věcí. Stále tady mluvíme o tom, že dětská skupina je alternativa, že je alternativou, dokonce snad nějakou konkurenční alternativou k mateřským školkám. Jsem přesvědčena, že toto pravda není. Měli bychom však také vyslovit, že dětská skupina je alternativou k něčemu, co považuji já osobně, a protože jsem já osobně velmi konzervativně založená, tak za alternativu k péči v rodině, protože to je ta skupina, primární sociální skupina, která má za povinnost a také ale za právo uvést dítě na samém počátku do života. [[(11.30 hodin)]] Tento návrh zákona vyplývá z určité nedobré reality. Žijeme ve společnosti, která dosud nenašla způsob, jak opravdu dostatečným způsobem podpořit matku či otce tak, aby mohli zůstat doma s dítětem po dobu, která je dostatečná pro osobnost právě toho konkrétního dítěte. Žijeme také ve společnosti, dámy a pánové, která vnímá péči o výchovu malého dítěte zejména dvou až tří let věku jako dovolenou, máme to také v terminologii, nikoli za činnost, která v podstatě podstatně určuje šance pro budoucnost naší společnosti. Jinak spějeme do stavu, že základem společnosti budou dospělí v produktivním věku a malé děti a seniory takzvaně umístíme někam. Při rozhodování o tom, zda své dítě dám do dětské skupiny či do mateřské školky, je to už jedno, právě ve velmi nízkém věku, by měly matky vzít v úvahu, že toto umístění opravdu malého dítěte obnáší také jeden velmi důležitý jev. Dámy a pánové, u dítěte kolem druhého roku věku se podle vývojové psychologie teprve utváří sebeuvědomění, uvědomění sebe sama. A je-li v zařízení celé dny a třeba i denně po celý týden, tak vlastně ty základní postoje související se sebeuvědoměním lidské bytosti určuje někdo jiný než jeho rodina. TOP 09 je přesvědčena, že právě rodiče jsou garanty výchovy především v prvních fázích vývoje jejich života. Protože je ale TOP 09 přesvědčena také o tom, že každý nese odpovědnost za svá rozhodnutí, věříme, že služeb smysluplného zařízení, kterým jsou dětské skupiny, využijí rodiče a rodiny opravdu po důkladném zvážení. Proto jsem jedna z těch, která tento návrh zákona podpoří v tom, aby postoupil do druhého čtení, ovšem v rámci toho uvažování, které jsem teď řekla. Děkuji za pozornost.
Děkuji paní poslankyni Nině Novákové. Ještě požádám kolegu Zahradníka, aby chviličku posečkal, mám tady dvě věci. První omluvy. Z dnešního odpoledního jednání se omlouvá pan poslanec Pavel Havíř z pracovních důvodů a pan poslanec Marek Ženíšek. Nyní faktická poznámka pana poslance Vítězslava Jandáka. Prosím, pane poslanče, máte čas na faktickou poznámku.
Děkuji, pane předsedající. Dámy a pánové, já jsem chtěl jenom v té obrovské euforii a v těch projevech - zastavme se malinko, já myslím, že přesvědčujeme přesvědčené. Z velké většiny jsme všichni pro to, aby tento bod šel do druhého čtení. Máme před sebou ještě mnoho dalších bodů. A chceme-li to minimálně skončit tento týden, tak buďme tak hodní a zamysleme se, a jestli nemá třeba kolega Zahradník, Zlatuška či paní kolegyně Nováková tak zásadní připomínku, tak ji neříkejme. Posuňme to do druhého čtení a pak budeme mít čas vyříkat si všechno. Berte to prosím jako laskavou připomínku. Děkuji vám moc.
Děkuji panu poslanci Vítězslavu Jandákovi i za dodržení času k faktické poznámce. Nyní řádně přihlášený poslanec Jan Zahradník. Připraví se pan poslanec Jiří Zlatuška. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane předsedající, dámy a pánové. Dovolte mi, pane předsedající, abych vás požádal, abyste panu poslanci Jandákovi vzkázal, že takový podraz bych od něj věru nečekal. Já jsem samozřejmě přesvědčený o tom, že to, co chci říct, je navýsost důležité a svrchovaně významné a že tahle Sněmovna to musí pokud možno v plné sestavě vyslechnout. Že tomu tak nebude, že mnozí kolegové chybějí, s tím se smířím. Ale milý pane kolego a příteli Jandáku prostřednictvím pana předsedajícího, tu svoji poznámku si tedy s prominutím neodpustím. Já bych se chtěl nejprve podělit s vámi i s milým kolegou o zkušenosti, které si odnáším z této Sněmovny. Jedna z nich je ta, že komunisté se nás tady snaží stále přesvědčovat o tom, jak krásný a dokonalý život byl v oněch čtyřiceti letech, kdy tady jako strana nadaná vedoucí úlohou vládli. Já si myslím, že si musíme všichni připomínat, a všem, kdo to chtějí slyšet také zdůrazňovat, že ta doba krásná nebyla a že jejich režim byl nedemokratický a zavrženíhodný. To za prvé. Za druhé bych se chtěl připojit k těm kolegyním a kolegům, kteří zmiňovali význam rodiny pro výchovu dětí, tedy zejména dětí v předškolním věku. Připojuji se k tomuto názoru. Myslím, že naše hektická doba přináší problémy k tomu, aby rodiče mohli přenášet své názory na své děti, aby i prarodiče mohli přenášet názory na své děti, a každý návrh, který trochu zvolní tu institucionální polohu předškolního vzdělávání, je jenom a jenom vítaný, jako tedy je i návrh tento. A konečně za třetí. Chtěl bych zmínit jednu významnou věc. Já se v poslední době často setkávám se zastupiteli a starosty na jihočeských obcích a jeden z problémů, který oni zmiňují, je ten problém, že samozřejmě je v tuhle chvíli aktuální nedostatek míst v mateřských školkách. Chtějí-li oni ten nedostatek napravit a počet míst zvýšit, narážejí na celou řadu problémů, mimo jiné také na to, že každé místo v mateřské školce je vázáno na přísné hygienické podmínky. A když tedy se má vybudovat nová kapacita v mateřské školce, tak to přináší kolegou Beznoskou zmíněné obrovské finanční náklady, tak aby všechny hygienické podmínky byly naplněny. Myslím si, že tento návrh, který je zde předložen, tak veliké investice nevyžaduje, a proto si dovolím připojit se k těm, kteří tento návrh budou podporovat. Děkuji za pozornost a kolegovi Jandákovi - vaším prostřednictvím - za trpělivost.
Děkuji panu poslanci Janu Zahradníkovi. Myslím si, že kolega Jandák v pokoji vyslechl připomínky včetně osobního vzkazu. Nyní pan poslanec Jiří Zlatuška, ale já ho tady mezi kolegy nevidím, takže ztrácí pořadí. V tuto chvíli konstatuji - už je tady. Protože jste, pane poslanče, poslední přihlášený, tak nikoho nepředřadím před vás a udělím vám slovo. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane předsedající, děkuji. Debata o tomto zákonu mi přijde špatně položená z toho důvodu, že se domnívám, že problém, který máme řešit, se netýká sociální péče, ale systému vzdělávání. A upřímně řečeno, to, co mi na tom návrhu nejvíc vadí, je, že se pod zástěrkou péče o děti motivovanou sociálními ohledy vytváří struktura, která může výrazným způsobem poškozovat další vývoj v té části, která se týká vzdělání jako takového. Předškolní výchova je velmi důležitá z hlediska kvality školského systému a chtěl bych zdůraznit, že toto je to hlavní, co bychom měli mít na paměti v okamžiku, kdy se o systém, který podporujeme v péči o děti, staráme. [[V sále je velice rušno.]] Tady zazněla celá řada názorů na to, jestli máme dobré školky, špatné školky, jestli dítě má být vychováváno v rodině, nebo jestli to má být v kolektivním zařízení, jestli jsme zde někdy měli dobrý systém, neměli dobrý systém. Většina těchto úvah byla založena na výběrových osobních zkušenostech, které neměly charakter tvrzení, která by byla -
Pane poslanče, já vás přeruším a opět požádám Sněmovnu o klid! Konstatuji pro kolegy poslance a poslankyně, že je poslední přihlášený do rozpravy, a rád bych, abychom tuto rozpravu ještě včas ukončili. Prosím tedy pány kolegy, kolegyně... Děkuji. Pokračujte.
- neměly charakter tvrzení, která by byla jakýmsi způsobem verifikovatelná nebo ověřitelná. Základní přístup, který bych zdůraznil a který bychom měli zaujímat i v takovýchto věcech v okamžiku, kdy děláme opatření, která mohou výrazně ovlivnit systém jako takový, tak to klíčové se nazývá anglicky evidence based, založeno na průkazných zkušenostech. Lékaři tohle dobře znají. V okamžiku, kdy za nimi přijde pacient, který se uzdravil, a sdělí, že se zrovna uzdravil navzdory tomu, že neměl čas zajít do nemocnice nebo za lékařem, ale že na něj někdo hodil pár seschlých drůbežích kůstek, tak je nenapadne, aby řekli, že házení kůstek je metoda, kterou se příslušná choroba dá vyléčit, ale věnují se experimentu, který odliší náhodné jevy, placeba, a stanoví průkaznost vlivů, které se dávají. Musí být průkazné, že v okamžiku, kdy podávám jistou medicínu, má příslušný efekt. [[Velký hluk v sále. Špatná slyšitelnost.]] Ve vzdělávání se velice často odkazujeme na vlastní zkušenosti. Věci typu toho, že jsem něco zažil ve škole a z toho důvodu generalizuji, co je dobré, nebo špatné, jsou velice časté a není na tom nic divného. Každý máme podvědomě snahu tímto způsobem své vlastní jednotlivé, singulární, zkušenosti generalizovat. Ale je dobré vědět, že tímto způsobem můžeme celý systém výrazně poškodit. Vzal jsem si k téhle debatě jako podklad reprezentativní longitudinální studii, která byla publikována v nedávné době, je to z uplynulého desetiletí, výzkumníky z univerzity v Londýně, univerzity v Oxfordu, Birkbeck College a univerzity v Notthingamu, což jsou vesměs respektované školy. Bylo to první evropská longitudinální studie založená na vzorcích tří tisíc dětí v rozmezí tří až sedmi let, čili velký vzorek, už se na tom dá něco prokazovat. Podstatné je, že je to longitudinální studie, čili se děti sledují, jak vypadaly předtím, než vstupovaly do vzdělávání, jak vypadal jejich prospěch během této doby, a byla to studie v rozmezí tří až sedmi let. Výsledky studie jsou naprosto jednoznačné. Předškolní zkušenost v předškolním vzdělávání v okamžiku, kdy to vztáhneme k dětem, které předškolním vzděláváním neprošly, zesiluje rozvoj ve všech oblastech dítěte. Je důležitá délka trvání předškolního vzdělávání. Je dokonce velmi důležitý i včasný počátek vzdělávání. A říkají, že včasný počátek dříve než ve třech letech věku je vztažen k lepšímu intelektuálnímu rozvoji. Najdou se tam věci, které odpovídají tomu, že máme zkušenosti s tím, že předškolní péče nemusí mít charakter nějaké továrny, nějakého jednoduchého návodu, který platí stejně ve všech případech. Výzkumníci například našli, že v okamžiku, kdy se porovnává, jestli děti chodily do školky na plnou dobu, pět dní v týdnu, celou vyučovací dobu, anebo jenom částečně, tak nebyl lepší výsledek v okamžiku, kdy to bylo full time versus částečné. Jsou prokázány významné přínosy pro rozvoj znevýhodněných dětí. A zde zase rodiče, kteří jsou lépe situovaní, jsou na tom lépe než, řekněme, znevýhodněné menšiny, tak si mohou říct, proč mě nutí mé děti dávat do zařízení, která jsou lepší pro sociálně znevýhodněné. Ale výsledek studie mimo jiné ukázal, že i když to vztáhneme k tomu, jaké prostředí mají děti doma, tak je velmi důležitá kvalita prostředí, nikoliv zaměstnání rodičů, vzdělání rodičů nebo jejich příjem. To se říká v této studii. Co rodiče dělají, je mnohem důležitější, než kým rodiče jsou. Vysoká kvalita předškolního vzdělávání je vztažena k lepšímu intelektuálnímu i sociálně behaviorálnímu rozvoji pro děti. Je zde důraz na to, že prostředí musí být kvalitní. Nejde jenom o to, abychom najali někoho, kdo pečuje o děti v čase, kdy jsou rodiče v zaměstnání, ale jedná se opravdu o vzdělávací činnost, které musejí být děti podrobeny. Co se týče efektů, které má předškolní vzdělávání, studie - a zdůrazňuji její rozsah a trvání, jedná se o první evropskou studii, která byla takhle široce koncipovaná a realizovaná respektovanými institucemi - uvádí, že počet měsíců, po které dítě navštěvovalo předškolní vzdělávání, měl efekt i na další léta, na začátek školní docházky. Tento efekt byl silnější pro akademické dovednosti než pro sociální chování. Toto bych zdůraznil. Obvykle se říká, že zapojení dětí do kolektivu podporuje sociální soudržnost, sociální chování a podobně. Tady se ukazuje, že krátkodobý efekt to má, ale to, co je naprosto základní a určující, je startovací můstek pro další intelektuální rozvoj v části, kterou dítě prochází školou, a tedy ke kvalitě školského systému a školního vzdělávání jako takového. Kvalita školek byla významně vztažena k výsledkům dětí na standardizovaných testech čtení a matematiky ve věku šesti let, ve věku sedmi byl vztah poněkud slabší, ale pořád prokazatelný. Efekt na kvalitu sociálních interakcí už významný nebyl. Nelišily se děti z prostředí, které procházely předškolním vzděláváním a které neprocházely. Co se týká srovnávání toho, jak vypadají děti, které prošly vzděláváním ve školce a s domácím prostředím, tak z analýz je vidět, že navštěvování předškolního vzdělávání zlepšuje vývoj u všech typů dětí. Děti, které neměly předškolní vzdělávání, tedy ty, které se řadí do té domácí skupiny, měly horší kognitivní předpoklady, sociabilní vztahy a koncentraci v okamžiku, kdy začaly se základní školou. V okamžiku, kdy mluvíme o prostředí na základních školách, mluvíme o tom, jaké šance dává náš školní systém, a díváme se na vady školního systému, tak je naprosto základní, aby péče o děti předtím, než začínají povinnou školní docházku, měla charakter předškolního vzdělávání, nikoliv jen péče o děti rodičů, kteří pracují. Mohou tam být různé modely. Zmiňoval jsem, že není rozdíl mezi full time a částečným navštěvováním. Je tedy možné tyto věci kombinovat, ale základní investice bychom měli napřít do oblasti, aby o děti bylo pečováno systémem předškolního vzdělání, nikoliv sociální péče. Proto si dovoluji navrhnout zamítnutí tohoto návrhu. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Jiřímu Zlatuškovi. Byl poslední přihlášený do rozpravy a první, který navrhl nejrazantnější vypořádání se s návrhem. Zpravodajka mě jistě sleduje. [[Kývá na souhlas.]] Ptám se, jestli se ještě někdo z místa hlásí do rozpravy. Pokud tomu tak není, rozpravu končím. Ptám se, jestli je zájem o závěrečné slovo. Paní ministryně? Ano. Prosím, závěrečné slovo předkladatelky, paní ministryně práce a sociálních věcí. Prosím, máte slovo.
Dobrý den, vážený pane předsedající, vážené poslankyně a poslanci. Já budu velice stručná a nebudu se vyjadřovat ke všemu, co tady padlo, protože si myslím, že jste si to svým způsobem jako diskutující vysvětlili navzájem. Jenom řeknu, že jsem stále pevně přesvědčená, že pro naprostou většinu dětí v naší zemi bychom měli zajistit místo ve veřejném zařízení, ať už se jedná o jesle, nebo mateřskou školku. Nicméně v tuto chvíli tady dáváme návrh pro děti, které toto místo nemají. Je moc hezké hovořit o právu dítěte na vzdělání v předškolním zařízení, když tyto děti to místo prostě nemají, a i při velké snaze této vlády dobudovat místa ve veřejných zařízeních předškolní péče o děti toto bude trvat nejméně dva roky. To je prostě dlouhodobá záležitost a my teď tady předkládáme návrh zákona, který to může řešit v krátkodobém horizontu. Já se v žádném případě nedomnívám, že dětské skupiny nějakým způsobem ohrozí veřejné mateřské školky. Je to prostě věc, která je flexibilnější. To, že má méně přísná pravidla, souvisí také s tím, že nedostává žádný příspěvek z veřejných zdrojů. A domnívám se, že dětské skupiny budou mít místo i po demografickém poklesu, protože je budou využívat pořád jak zaměstnavatelé, kdy - nezapomeňte, že do mateřských školek dostanete místo na základě toho, kde máte bydliště. A jestliže někdo dojíždí třeba z okraje Prahy do centra, když mluvím o našem ministerstvu, tak potom je mnohem výhodnější pro tyto zaměstnance a zaměstnankyně, že si dítě vezmou s sebou do dětské skupiny v tom zaměstnání. Nedovedu si představit, jak by řešili, kdyby dítě bylo ve školce v okrajové části Prahy. Také to budou moci využívat třeba malé obce, které si tu kamennou školku prostě nevybudují - třeba ji budou potřebovat jenom pro pět dětí. Takže já opakuji, že doufám, že tento zákon bude posunut do dalšího čtení. Děkuji za pozornost.
Děkuji paní ministryni práce a sociálních věcí. A nyní paní zpravodajka se závěrečným slovem. Prosím, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, dovolte mi, abych k tomuto zákonu řekla závěrečné slovo. Musím říct na začátek, že jste mě nezklamali a podle očekávání bylo projednávání tohoto návrhu spojeno s velkým množstvím diskutujících. Musím říct, že celkem bylo 24 poslanců a poslankyň, kteří se zapojili do diskuse, někteří opakovaně. Chtěla bych jenom říct za sebe pár poznámek. Chtěla bych, abyste si uvědomili, nebo my všichni, že zde hovoříme o dětech v předškolním věku od jednoho roku do začátku školní docházky. Jde tedy o nejzranitelnější období dítěte. Dále mi dovolte poznámky, které tady byly v rámci diskuse. Vyspělé státy, jak zde byly jmenovány, se právě od nás učí. Požadují od nás náš plán předškolního vzdělávání a samy pláčou po přijetí podobných alternativ, jako jsou dětské skupiny. Právě proto, že došlo ke snížení standardů v předškolním vzdělávání. A ještě jedna malá poznámka. Ne vždy platí, že pokud je šťastná matka, je šťastné i dítě. Padly zde dva návrhy, jeden opakovaně. Poslední návrh k tomuto zákonu byl návrh zamítnout tento zákon a druhý návrh byl vrátit k dopracování.
Děkuji, paní zpravodajko. Ano, máme tedy návrh na zamítnutí a třikrát návrh na vrácení. O tomto budeme rozhodovat. Tedy nejdřív budeme postupovat podle § 63, tj. návrh na zamítnutí návrhu. Já vás nejdřív všechny odhlásím. Požádám vás o novou registraci. Prosím přihlaste se svými identifikačními kartami, abychom zjistili přesný počet přítomných. Jakmile se ustálí počet přihlášených, rozhodneme o návrhu na zamítnutí v hlasování pořadové číslo 100. Zahájil jsem hlasování a ptám se, kdo je pro zamítnutí návrhu. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování pořadové číslo 100, z přítomných 175 pro 36, proti 133. Návrh nebyl přijat. Druhý návrh, o kterém rozhodneme v hlasování pořadové číslo 101, je na vrácení předkladatelům k dopracování. Zahájil jsem hlasování číslo 101 a ptám se, kdo je pro vrácení předloženého návrhu zákona k dopracování. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 101 z přítomných 176 pro 38, proti 132. Ani tento návrh nebyl přijat. Budeme se tedy zabývat návrhem na přikázání výborům k projednání. Organizační výbor navrhl přikázat předložený návrh k projednání výboru pro sociální politiku. Ptám se, jestli má někdo jiný návrh. V rozpravě jiný nepadl. Ano, paní kolegyně Maxová a pan kolega Zlatuška. Paní poslankyně Radka Maxová první návrh.
Dobrý den. Já bych navrhla tento zákon dát stálé komisi pro rodinu a rovné příležitosti.
Stálá komise pro rodinu. Ano. Pan poslanec Zlatuška. Prosím, pane poslanče, váš návrh.
Navrhuji školský výbor.
Školský výbor. Ano. Další návrhy? Nevidím, budeme tedy hlasovat. Nejdříve návrh na přikázání výboru... Ještě paní zpravodajka. Prosím.
Já se omlouvám. Já bych dala ještě návrh výboru zdravotnímu. Děkuji.
Podle jednacího řádu samozřejmě zpravodaj může vystoupit kdykoliv. Já jsem neuzavřel ty návrhy a v rozpravě nepadl žádný návrh na přikázání. Ale od toho je tato pasáž po rozhodnutí o nezamítnutí nebo nevrácení, abychom se tím zabývali. Takže nejsnazší bude procedurální problém vyřešit hlasováním. Nejdříve tedy rozhodneme v hlasování pořadové číslo 102, přikázat návrh k projednání výboru pro sociální politiku. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 102 z přítomných 178 pro 175, proti 1. Návrh byl přijat. Nyní návrh na přikázání stálé komisi pro rodinu a pro rovné příležitosti. Zahájil jsem hlasování pořadové číslo 103 a ptám se, kdo je pro přikázání této stálé komisi Poslanecké sněmovny. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 103 z přítomných 178 pro 159, proti 14. I tento návrh byl přijat. [[(12.00 hodin)]] Nyní se budeme zabývat přikázáním výboru školskému. Zahájil jsem hlasování pořadové číslo 104. Ptám se, kdo je pro přikázání výboru pro školství, mládež a tělovýchovu. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování pořadové číslo 104. Z přítomných 178 pro 114, proti 40. I tento návrh byl přijat. A poslední návrh - na přikázání výboru pro zdravotnictví. Zahájil jsem hlasování pořadové číslo 105 a ptám se, kdo je pro zdravotní výbor. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování pořadové číslo 105. Z přítomných 178 pro 45, proti 105. Tento návrh nebyl přijat. Návrh na prodloužení lhůty k projednání nebyl podán, takže můžu konstatovat, že tento návrh byl přikázán k projednání výboru sociálnímu, stálé komisi pro rodinu a rovné příležitosti, výboru pro školství, mládež a tělovýchovu. Lhůta k projednání zůstává 60 dní. Děkuji paní ministryni, děkuji paní zpravodajce a končím tento bod. Zároveň předám řízení schůze - ale ještě předtím pan předseda klubu sociální demokracie. Pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, kolegyně a kolegové, vzhledem k tomu, že právě skončený bod nám zabral celé dopoledne oproti předpokladům, tak si dovolím přijít s procedurálními návrhy. Jednak abychom všechny body, které byly pevně zařazeny na dnešní dopoledne, zařadili ve stejném pořadí na dnešní odpoledne po bloku voleb. A současně abychom podle § 95a jednacího řádu vyslovili souhlas s tím, že budeme dnes jednat o návrzích zákonů ve třetím čtení i po 14. hodině.
Hezké dobré poledne, milé kolegyně, milí kolegové. Já to beru jako dva procedurální návrhy pana předsedy poslaneckého klubu ČSSD Sklenáka, o kterých dám bez rozpravy hlasovat. Takže první návrh je - jednací řád umožňuje, že ve zvláště odůvodněných případech můžeme přesunout blok pevně zařazených bodů dnes po 14. hodině 30. minutě. Ty pevně zařazené body, které byly zařazeny na dnešek dopoledne. Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro? Pardon. Prohlašuji toto hlasování za zmatečné. Mám tu technickou poznámku pana poslance Bendy. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Omlouvám se, pane předsedající, nechci to komplikovat. Ale nejprve se musí hlasovat o tom, že se jedná o zvlášť odůvodněný případ, a pak můžeme hlasovat o zařazení. Protože se jedná o jiné zařazení než ráno během první půlhodiny.
Beru to jako připomínku, se kterou se pan navrhovatel ztotožňuje. Takže nejprve budeme hlasovat, abychom o třetích čteních návrhů zákonů hlasovali i po 14. hodině podle § 95a jednacího řádu. Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro, prosím, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování 107. Přihlášeno je 177 poslankyň a poslanců, pro 132, proti 2. Tento návrh byl přijat. Budeme tedy hlasovat o druhém procedurálním návrhu, a to je, abychom pevně zařazené body z dnešního dopoledne přesunuli jako pevně zařazené body dnes po 14.30. [[Připomínky ze sálu.]] Tak zněl návrh pana předsedy Sklenáka. Domluvte se, hoši. Prosím, technická poznámka pan poslanec Benda.
Teď musí prosím proběhnout dvě hlasování. První hlasování je to, že se jedná o zvlášť odůvodněný důvod, kterým je zřejmě to, že jsme čtyři hodiny mluvili o dětské skupině. A druhý teprve, že se tyto body zařazují na odpoledne. Nejprve se musí odhlasovat, že jde o zvlášť závažný důvod.
Dobře. Ptal jsem se pana navrhovatele, jestli jsou hlasování dvě, ona jsou tedy tři. Přikročíme tedy k druhému. Je tady návrh na to, pokud si to pan předkladatel osvojuje, abychom hlasovali o tom, že přesunutí pevně zařazených bodů je ze zvláště závažného důvodu. O tomto zahajuji hlasování. Kdo je pro, prosím ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 108. Přihlášeno je 178, pro 126, proti 1. Ten návrh byl přijat. Přikročíme ke třetímu procedurálnímu návrhu a to je to, aby pevně zařazené body, které byly zařazeny pevně na dnešní dopoledne, byly přesunuty. Pokud nebudou projednány do 12.30, budeme o nich pokračovat po 14.30. [[Poslanec Sklenák připomíná, že po bloku voleb.]] Po bloku voleb. Ten je ale v půl jedné. Děkuji. Takže o tomto zahajuji hlasování. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 109. Přihlášeno 178 poslankyň a poslanců, pro 145, proti 1. Tím jsme se vyrovnali s procedurálními návrhy. Budeme pokračovat bodem číslo