Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády, zahajuji 51. schůzi Poslanecké sněmovny a všechny vás zde vítám. Aby byla zaznamenána naše účast, nejprve vás odhlásím a prosím, abyste se všichni přihlásili svými identifikačními kartami a případně mi oznámili, kdo žádá o vydání náhradní karty. Schůzi svolal předseda Poslanecké sněmovny podle § 51 odst. 4 našeho jednacího řádu na základě žádosti 64 poslanců. Pozvánka byla rozeslána elektronickou poštou dne 10. června tohoto roku. Nyní přistoupíme k určení ověřovatelů této schůze. Navrhuji, abychom určili poslance Jaroslava Holíka a poslance Leo Luzara. Má někdo jiný návrh? Žádný jiný návrh nevidím. Poprosím přicházející poslance, aby se registrovali svými kartami. A v tuto chvíli nechám hlasovat o ověřovatelích zápisů - pana poslance Jaroslava Holíka a Leo Luzara. Zahájil jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování pořadové číslo 1, přihlášeno 91 poslankyň a poslanců, pro 84, proti nikdo. Návrh byl přijat. Konstatuji, že jsme ověřovateli 51. schůze Poslanecké sněmovny určili pana poslance Jaroslava Holíka a pana poslance Leo Luzara. Sděluji, že do zahájení schůze požádali o omluvení své neúčasti na jednání tito poslanci a poslankyně: Babišová Andrea - pracovní důvody, Běhounek Jiří - pracovní důvody, Bělobrádek Pavel do 13 hodin bez udání důvodu, Birke Jan - pracovní důvody, Bláha Jiří - pracovní důvody, Blažek Pavel - pracovní důvody, Bojko Marian - zdravotní důvody, Černochová Jana - pracovní důvody, Čižinský Jan - zdravotní důvody, Dražilová Lenka do 16 hodin - pracovní důvody, Dvořák Jaroslav - zdravotní důvody, Fridrich Stanislav od 12 hodin - zdravotní důvody, Hnilička Milan - pracovní důvody, Juránek Stanislav - zdravotní důvody, Juříček Pavel - pracovní důvody, Kolovratník Martin - zdravotní důvody, Kozlová Lenka - zdravotní důvody, Králíček Robert do 10 hodin - pracovní důvody, Levová Jana - zdravotní důvody, Martinů Jaroslav - pracovní důvody, Matyášová Eva - rodinné důvody, Mihola Jiří - pracovní důvody, Mračková Vildumetzová Jana - zdravotní důvody, Nacher Patrik - zdravotní důvody, Okleštěk Ladislav - pracovní důvody, Pastuchová Jana - zdravotní důvody, Pávek Petr - zdravotní důvody, Pojezný Ivo - pracovní důvody, Pošvář Jan - zdravotní důvody, Schwarzenberg Karel - zdravotní důvody, Sklenák Roman - zdravotní důvody, Staněk Antonín - pracovní důvody, Staněk Pavel - rodinné důvody, Válková Helena do 13 hodin - pracovní důvody, Veselý Ondřej - pracovní důvody, Vích Radovan - zdravotní důvody, Volný Jan - zdravotní důvody, Volný Lubomír - zdravotní důvody, Votava Václav - osobní důvody, Vrána Petr - zdravotní důvody, Výborný Marek do 10 hodin - rodinné důvody, Žáček Pavel do 11 hodin - pracovní důvody, paní poslankyně Majerová Zahradníková od 12 hodin do konce jednacího dne - pracovní důvody. Členové vlády: Benešová Marie - pracovní důvody, Hamáček Jan - pracovní důvody, Maláčová Jana do 14.30 - pracovní důvody, Petříček Tomáš - pracovní důvody, Plaga Robert - pracovní důvody, Schillerová Alena - pracovní důvody, Vojtěch Adam - pracovní důvody, Zaorálek Lubomír - pracovní důvody. S hlasovací kartou číslo 17 bude hlasovat pan poslanec Holomčík. Nyní přistoupíme ke stanovení pořadu 51. schůze, jehož návrh je uveden na pozvánce. Připomínám, že podle § 54 odst. 7 zákona o jednacím řádu rozhodne Sněmovna pouze o pořadu uvedeném v žádosti. Nelze navrhnout žádnou změnu ani doplnění pořadu. Rovněž tak nelze rozšiřovat schválený pořad. Mám tady dvě přihlášky s přednostním právem s žádostí o vystoupení před schválením pořadu dnešní schůze. První je pan poslanec Jan Farský a druhý je pan poslanec Ivan Bartoš. Takže já poprosím pana poslance Farského. Třetí bude pan poslanec Jurečka. Přečtu ještě další dvě omluvy. Pan poslanec David Pražák se omlouvá dnes mezi 14.30 a 19.00 z důvodu jednání ve volebním kraji a pan ministr obrany Lubomír Metnar se omlouvá dnes z celého jednacího dne z důvodu naléhavých pracovních povinností v rámci rezortu Ministerstva vnitra (?). Vážené kolegyně, vážení kolegové, jsme ve fázi před schválením pořadu této schůze. Budou vystupovat poslanci s přednostním právem. Já vás poprosím o klid v jednacím sále, abychom mohli začít jednat. Tak prosím, pane poslanče, máte slovo. [[Není zapnutý mikrofon.]] Pardon, teď jsem vás zapnul.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, předně děkuji všem, kteří se podepsali pod svolání této mimořádné schůze, a doufám, že předem můžu poděkovat všem těm, kteří podpoří schválení jejího programu, abychom mohli těch osm bodů navržených dneska projednat. [[V sále je silný hluk.]] Abych tady co možná stručně a snad i přesvědčivě vysvětlil, co nás vedlo k tomu, abychom tuto schůzi navrhli svolat, a proč je tak důležité, aby proběhla. V České republice podle vyjádření hydrologů zažíváme největší sucho za posledních pět set let. Možná by mnohým po čtrnáctidenních deštích mohlo přijít, že problém je vyřešen a můžeme nad tím mávnout rukou a jet dál, ale to skutečně pětisetleté sucho čtrnáct dní deště nevyřeší. Jen se podívejte, když pojedete českou krajinou na ty vztyčené prsty kmenů borovic, které prostě uschly, protože podzemní voda klesala tak rychle, že jejich kořeny nestíhaly v té klesající hladině dorůst.
Pane poslanče, já vás přeruším. Já vás přeruším, protože vás neslyším. Já bych poprosil všechny poslance, kteří nechtějí se účastnit tohoto jednání v jednacím sále, ať jdou do předsálí a tam pokračují ve svých rozhovorech, ať v tomto jednacím sále máme klidnou a důstojnou atmosféru a můžeme se posunout z místa. Já si myslím, že bod, který máme projednávat, je docela vážný a zaslouží si naši pozornost. Prosím, pane poslanče.
Je to největší sucho za pět set let a vodu, a to se, myslím, všichni shodneme, můžeme považovat za to nejcennější, co máme. Nenahradí ji ani štěrk, nenahradí ji lithium, nenahradí ji cokoli jiného. Prostě bez vody není život. Další číslo, které bych vám chtěl říct, je to, které vychází z měření Českého hydrometeorologického ústavu, a to že 83,5 % podzemních vrtů na podzemní vodu vykazuje znečištění. Skutečně podzemní voda je zasažena zvláště pesticidy a z této skupiny herbicidy těch, které se používají primárně na kukuřici a řepku. Ale není to jenom o vodě, je to samozřejmě i o půdě. Samotná eroze nás stojí ročně 10 mld. korun. Taková škoda je odhadnuta tím, že z České republiky ročně odejde působením eroze až 22 mil. tun ornice. Část z ní odchází klasickou vodní erozí, část i větrnou erozí. [[(9.10 hodin)]] Půda za posledních sedmdesát let razantně ztratila schopnost absorpce vody. Proč je absorpce vody tak důležitá? Protože zpomaluje odchod vody z krajiny a zároveň půda funguje jako filtr, ten filtr, který způsobí, že voda, která spadne, se postupně uvolňuje do pramenů, potoků, říček, naplňuje podzemní rezervoáry, a my ji pak využíváme pro naši životní potřebu. Schopnost absorbovat vodu u půdy klesla o 40 %. V roce 1950 byla půda schopna pojmout 8,4 mld. m3 vody, dnes je to necelých 5 mld. m3 a ten rozdíl, který je, ty 3,5 mld. m3, může působit jako těžko představitelné číslo, ale je to třeba 2,5násobek objemu vody, který zadržuje celá vltavská kaskáda, nebo je to pět Orlíků, nebo je to součet všech objemů přehrad v České republice. Takhle výrazný deficit vody v půdě dneska máme. A s tím je prostě potřeba něco dělat. To nejde odkládat. Když teď přikročíme k razantním opatřením, tak je to možná minutu před dvanáctou, ale spíše minutu po dvanácté. Jak se k tomu staví vláda? Aspoň z našeho pohledu zatím dost nedostatečně. Například protierozní vyhláška je připravena od roku 2017 na Ministerstvu životního prostředí, ale dodnes nebyla schválena a uvedena v účinnost. Jsou z ní sem tam vyzobávána nějaká opatření, která mají spíše marketingově než skutečně zlepšit situaci, ale to je málo. Deset miliard korun roční škody by měl přece být dost jasný důvod pro to, abychom takovou vyhlášku co nejdříve přijali. A peníze? Tak ty vidíme, že v posledních dvou [[letech]] zvláště při těch stamiliardových schodcích ztrácejí svoji hodnotu, ale pak mysleme na těch 22 mil. tun ornice. Tu si prostě z Hamburku zpátky do Čech nepřivezeme. Ta tady chybí. Jeden z programů Ministerstva životního prostředí, kterým je tak vysvětlováno, jak výborně bojujeme proti odchodu vody z naší krajiny, jsou třeba zelené střechy. A tady vycházím z toho, co zveřejnilo samo Ministerstvo životního prostředí. Za loňský rok, za celý loňský rok v celé České republice podpořilo výstavbu 3 164 m2 zelených střech. Úžasné číslo! Představte si ho do plochy. Je to nějakých 50 x 60 m, je to tak půlka fotbalového hřiště. A to má být výsledek celoročního snažení? To je hrozně málo. Nakonec i ty slavné Dešťovky. Jestli je tady podpořeno 7 110 Dešťovek za rok 2019, tak je to v objemu nějakých 30 tisíc kubíků vody. To pojme 20 hektarů půdy, o kterou denně přicházíme. To jsou čísla, která jsou prostě alarmující a nutí nás k tomu, abychom jednali. Co je další aktivitou vlády, která je setrvalá, a nakonec v jejím programovém prohlášení je boj proti zastropování dotací. Jak daleko je to od oficiálních programů vlády? Vláda vydala v roce 2017 koncepci ochrany před následky sucha pro území České republiky, mimochodem velice zajímavý materiál, pod který by se asi každý z nás podepsal, podepsala se pod něj i vláda, ale nekoná podle něho. A sama to konstatuje v poziční zprávě o pokroku při plnění koncepce ochrany z roku 2019, kdy uvádí, že realizace opatření je minimální. Jsou chybějící a omezující legislativní předpisy a zatím se nepodařilo schválit jejich novelu. Vývoj zásob vody je velmi nepříznivý. Bude zřejmě nezbytné schválit vládou závazný harmonogram postupu projektových příprav a termínů. To jsou všechno věci, které jsou cílem této mimořádné schůze. Očekával bych, že tuto aktivitu vyvine vláda, zvláště potom, co si to schválí v jednotlivých materiálech, ale pokud to tak neudělá, nevadí, my jí rádi podáme pomocnou ruku, protože toto je téma, které bude ovlivňovat život našich potomků tak výrazně, že v tuto chvíli se skutečně nelze příliš dívat na dres. Mimochodem, v této koncepci z roku 2017 jsou jako tři hlavní důvody toho, proč z České republiky tak rychle mizí voda, uvedeny zhutnění zemědělských pozemků, protože je prostě používána na velkých lánech velká technika a zemědělské postupy jsou takové, že se spíše hospodaří v horní části půdy, v té vrchní vrstvě, protože je drahé orat do hloubky. Není to tak vždy. Máme mnoho odpovědných zemědělců v České republice, kteří se k půdě chovají jako k vlastní, i když ji mají třeba pronajatou, a skutečně se těmto tématům věnují. Ale bohužel to není většina. To, co je dále zmíněno, že je problémem, že se nezadržuje podzemní voda, je velikost lánů. Tam je aktivita vlády zatím také minimální. Ano, pro letošní rok bylo schváleno, že lány nebo hony budou maximálně 30 hektarů v erozních oblastech a od příštího roku to tak bude po celé České republice. Ale zase - je to hrozně málo. To, co je tam zmíněno jako třetí z těch tří zmiňovaných problémů a toho, že z české půdy a z České republiky tak rychle odchází voda, je odvodnění. Milion hektarů z těch 4 milionů hektarů zemědělské půdy je meliorovaných. Meliorace samy o sobě nejsou vždycky negativní. Meliorace znamená zlepšení půdy, to není jenom odvodnění. Problém je, že za ty roky si pramínky, potůčky našly tak rychlý odchod z půdy, že nám po deštích rychle stoupne hladina, zase rychle klesne a chybí to, aby voda zůstala v půdě a postupně se uvolňovala a dávala krajině, ale i nám všem život, aby plnila studny, aby plnila prameny, aby průběžně plnila řeky. To je věc, kterou sama vláda v roce 2017 konstatuje, ale kroků, které udělala pro to, aby tento svůj plán naplnila, je žalostně málo. My jsme se tohoto tématu jako Starostové a nezávislí samozřejmě dotkli už dlouho v minulosti, protože když lidem dochází voda ve studni nebo nemají šanci si zavlažit své pozemky z potoka, protože ten vyschl, tak neběží na Ministerstvo životního prostředí nebo Ministerstvo zemědělství, ale jdou za svým starostou. A tak starostové už byli donuceni k tomu, aby jednali, a tak ve své krajině obnovují staré rybníky, čistí je, dávají dohromady půdu, vytvářejí remízky. A to jsou aktivity, kdy i rozdělují velké lány prostřednictvím projektu Tisíc a jedna cesta, ke kterému se připojily stovky obcí v České republice, kdy ty obrovské lány, které vláda pořád neměla vůli rozdělit, tak se prostě podívali do starých katastrálních map, zjistili, kde jejich cesty historicky vedly, a pokud byly zaneseny v katastru nemovitostí, tak na nich ty cesty obnovili. Ty cesty jsou výhodné úplně pro všechny včetně zemědělců. Fungují jako cesty, kterými jdou obsluhovat pole, ale fungují samozřejmě skvěle i jako spojení jednotlivých částí jednotlivých obcí a nakonec fungují skvěle i pro procházky, které jsou tak osvěžující nejen v koronavirové době. Pro letošek se vrháme do čištění rybníků programově s velkou podporou a také už se blíží finalizaci pachtovní smlouva ve spolupráci s Asociací soukromých zemědělců, tak aby byla připravena natolik, že bude kvalitativně měnit půdu. To, co nám schází v protierozní vyhlášce v přístupu k vodě, to, co vlastně je všechno napsáno ve vládních materiálech, ale prostě se nedělá, tak to vkládáme do pachtovní smlouvy. [[(9.20 hodin)]] Pachtovní smlouva je smlouva o nájmu pozemku mezi vlastníkem a hospodařícím zemědělcem. A on si může stanovit, aby bylo s půdou nakládáno co nejlépe. Bohužel to často tak není, je pod tlakem firem, které ohlašují, že se o to nebudou starat, pak s tím budou mít náklady. Ale důležitost té smlouvy můžeme přirovnat třeba k nájemní smlouvě bytu, to si asi každý dokáže představit. Když pronajímáte byt, tak při jeho předání vidíte, jestli máte radiátory, parkety, kličky na oknech, a když vám ho někdo vrací, tak to lehce zkontrolujete. U půdy je to daleko těžší. Když vám ji někdo vybydlí, tak vy to nevidíte první rok, ani druhý rok, ani třetí rok. A když vám ji vrátí a zjistíte, že na té půdě už neroste vůbec nic, protože se změnila v poušť, kde se pěstuje spíše hydroponicky než nějakým odpovědným způsobem, tak je to pozdě a je to špatně. A to je nástroj, který tomu má pomoct. Takže prostřednictvím projektu Tisíc a jedna cesta se snažíme udržet vodu v krajině, zmenšit lány, snížit erozi a prostřednictvím pachtovních smluv pak budeme sahat na zkvalitnění celé půdy. Cílem toho všeho je samozřejmě kvalitní půda a jeden z výsledků kvalitní půdy je to, že v české zemi se bude držet voda a nebude kvůli tomu nutno dalších x přehrad, které jsou vždycky komplikovanou stavbou. A i z těch velkolepých plánů vlády, která jich představila už 65 - už je to deset let, co bylo 65 přehrad představeno, z toho jsou blízko realizace tak dvě. Za dalších dvacet let z nich bude realizováno možná pět. Přesto na jaře, když přišly problémy se suchem, tak vyhlásila, že k těm 65 si naplánuje ještě dalších 31. Když to jen spočítáte, kolik let by ta výstavba mohla trvat, tak v té době už můžeme mít úplně jiné problémy. Starostové se k tomu postavili tak, jak jsou zvyklí. Prostě aktivně ve svých oblastech se to snaží zlepšovat, a zlepšuje se to. Zlepšuje se to. A musím říct, že se zlepšuje mnohdy i přístup zemědělců, se kterými se o tomto bavíme. Oni uznávají tu potřebu dlouhodobého hospodaření, vidí to, že krajina se mění, trpí a je potřeba k ní přistupovat co možná nejlepším způsobem. Takže ta spolupráce na lokální úrovni funguje. To, kde to ne zcela funguje, je prostě Poslanecká sněmovna, kde nám už takřka rok leží tisky, které nejsou projednány a neposouvají se příliš v tom systému, a přitom jsou to zásadní zákony týkající se užívání vody, šedé vody, pozemkových úprav, ale jsou to i ústavní úpravy vody. A je to i téma, které tady visí na našem programu už od loňského jara, a to je otázka klimatu. Prostě klima se mění a my na to musíme reagovat. My musíme přemýšlet, jak adaptovat naši krajinu, jak adaptovat naše životy, jak adaptovat zemědělství. Jak se na to připravit, aby ty následky, které to přináší, byly co nejmenší pro nás pro všechny. To jsou tedy důvody, které nás vedly k tomu, že jsme přesvědčeni o tom, že je důležité těch osm bodů dnešní schůze posunout dále, že Sněmovna nesmí být neaktivní, že nesmí být pasivní v tom, že prostě je tím špuntem, který zákony neposouvá dále. A když se podíváte na ten seznam těch několika set tisků, které tady visí, tak by se na ně těžko dostával čas. Proto jsme se rozhodli svolat tuto mimořádnou schůzi, aby Sněmovna byla aktivní v boji proti suchu, aby Sněmovna nesla svoji odpovědnost za nakládání s vodou v České republice. Děkuji za podporu programu této schůze a děkuji za pozornost.
Já vám také děkuji. S hlasovací kartou číslo 21 bude hlasovat paní poslankyně Valachová. Omluva paní ministryně Kláry Dostálové dnes od 10.30 do konce jednání z pracovních důvodů. Paní poslankyně Hana Aulická Jírovcová dnes po celý jednací den z pracovních důvodů omlouvaná, pan poslanec Zdeněk Ondráček dnes od 14.30 do konce jednacího dne a pak v pátek 19. 6. na celý jednací den. A ještě tady mám dvě omluvy. Pan poslanec Jan Richter ve dnech 18 6 a 19. 6. z důvodu nemoci a pan poslanec Martin Kupka z dnešního jednacího dne od 9 do 11 hodin z pracovních důvodů. S přednostním právem vystoupí pan předseda Ivan Bartoš, připraví se pan předseda Jurečka, paní předsedkyně Pekarová Adamová, pan ministr Brabec a pan místopředseda Filip. Prosím máte slovo.
Dobré ráno, dopoledne, dámy a pánové, pane předsedající. Já bych využil svého práva vystoupit k programu jednání schůze a poukázal na některé důležité aspekty, které bychom měli brát v potaz, tak jak budeme dneska projednávat jednotlivé body, které jsou v návrhu schůze, pokud tato bude schválena. Cílem této schůze je - a já věřím, že to je i naším společným cílem - řešit problémy sucha i bleskových povodní, které teď zažíváme, které velmi souvisí se špatným stavem naší krajiny. Pirátská strana je jedním ze svolavatelů, protože se vláda dle našeho názoru těmto problémům dostatečně nevěnuje a i některé zákony ve Sněmovně leží či nejsou projednávány dostatečně rychle. S tématem hospodaření a klimaticky odolné krajiny Piráti kandidovali i do poslaneckých voleb v roce 2017 a za tu dobu jsme řadu návrhů představili a některé i prosadili. Z těch představených je to například přísnější ochrana oblastní přirozené akumulace vod nebo poradenství pro šetrnější práci s pesticidy. Z těch věcí, které jsme prosadili, jsou to například prvky přírodě blízkého hospodaření v lesích. My se tématům sucha, vody, krajiny i klimatické změny věnujeme i v rámci dalších aktivit zde při Sněmovně, pořádáme vzdělávací akce i poslanecké semináře. Pod naší patronací proběhl seminář o dostupnosti, kvalitě a ceně pitné vody, financování ochrany klimatu, budoucnosti našich lesů a kůrovcové kalamitě, nebo třeba agrolesnictví a potenciál konopí. Musím s politováním konstatovat, že vláda některé naše odborné závěry často ignoruje, a dokonce zpochybňuje. Je mi to líto. Je to práce odborníků na naší straně, kteří se tomuto tématu věnují. My jsme i dnes představili takový dokument, jmenuje se Vodu řešíme teď. Je to jakési rozšíření našeho plánu Budoucnost řešíme teď. Dotýká se i otázek, které dnes budeme na plénu diskutovat. Je to dostupná kvalitní pitná voda. To je soubor opatření k ochraně pitné vody a zajištění její dostupnosti pro všechny občany. Důležité téma, s kterým se potýkáme. Druhým z těch čtyř pilířů je zdravá krajina. Myslím si, že to je alfa i omega problémů se suchem i s nedostatkem pitné vody i s těmi povodněmi, kterým teď čelíme. Tato sekce obsahuje plán na ozdravení naší krajiny, zejména návrh změny dotačních podmínek pro zemědělce a nové standardy hospodaření. Samozřejmě důležité jsou i naše aglomerace. Další oblast jsou živá udržitelná města. Tam popisujeme, jakým způsobem lze lépe hospodařit s vodu ve městech. A důležitá věc, na kterou se dost zapomíná. Ta kapitola se jmenuje Motivovaný hospodář a věnuje se podpoře lidí, kteří se rozhodli hospodařit v krajině šetrným způsobem. Doufám, že tento návrh, který jsme dnes prezentovali, bude i třeba pro vládu vodítkem, jakým způsobem uvažujeme a jakým způsobem by se podle nás měla Česká republika vydat. Nyní k jednotlivých bodům schůze. Já vás nechci příliš zdržovat, budu pouze krátký. Dnes budeme probírat sérii návrhů zákonů, které mohou, budou-li dobře uchopeny, výrazně pomoci k řešení palčivých otázek jak stavu krajiny, tak tedy i sucha a oněch bleskových povodní. Je zde vládní návrh novely vodního zákona, já ho vítám. Piráti k němu připravili pět pozměňovacích návrhů, které jsou zaměřeny zejména na ochranu zdrojů pitné vody, využití takzvané šedé vody - to je ta voda, kterou můžete znovu použít, která není nějakým způsobem biologicky kontaminovaná -, ale i zmapováním meliorací. To je věc, kterou jsme zdědili z minulých režimů, systém odvodňování, který je nyní v podstatě v krajině, tím způsobem, jak je daný, škodlivý. Jsou zde dva návrhy novely vodního zákona také z pera kolegů ze STAN. My je považujeme za kvalitní a budeme je podporovat. Dále je zde vládní návrh zákona o pozemkovém úřadě. Tam je důležitá ta část, a na to se zaměřme - podpořit usnadnění realizace pozemkových úprav. My to vnímáme jako velmi důležité, je skutečně nutné zjednodušit možnost provádět v krajině změny. Což je dosud, pokud se k tomu rozhodnete a máte více těch jednotlivých parcel a chcete tam zavést nějakou změnu, byrokratickým peklem. My bychom to chtěli výrazně zjednodušit. Nechci úmyslně hovořit zkrátit, nechci, aby to bylo interpretováno jakýmsi směrem vyvlastňování a násilných změn. Ta role má být skutečně koordinační a ten systém má být přehledný, aby se toto dělo. [[(9.30 hodin)]] Jsou zde také tři návrhy novely Ústavy z pera STAN, KDU-ČSL i KSČM. Já jsem v tomto směru trochu skeptický. Já si myslím, že legislativu, kterou teď máme, by hlavně chtělo dodržovat a dbát na její dodržování, ať už se jedná o ochranu vodních zdrojů, to řešíme s paní ministryní už asi dva roky na MMR v souvislosti s černými stavbami, ale je to třeba i nedodržování lesního zákona, to je ten boj s kůrovcem; ostatně jeho nedodržování vedlo ke kůrovcové kalamitě. Důležitým bodem, který prochází jednotlivými návrhy i politikou vlády a vládních opatření, je financování těch opatření proti suchu. Já si nejsem jist, zda jde o částku dostatečnou a zda ty peníze v tuto chvíli proudí tím správným směrem. Když se podívám na zprávu Nejvyššího kontrolního úřadu, tak ten v ní poukazuje na to, že Ministerstvo životního prostředí s Ministerstvem zemědělství příliš nezvládají boj se suchem. Co je zarážející, je tam třeba i zmínka o tom, kdy jejich kroky jsou ve své podstatě protichůdné. Když uvedu příklad, Ministerstvo životního prostředí zakrucuje vodní toky, zatímco Ministerstvo zemědělství je rovná, dává je do umělých koryt. Tak možná by chtělo se těm zprávám NKÚ věnovat zejména na poli jednotlivých resortů a vzít si z toho ponaučení. Co je podle mě důležité, a opět to zaznívá často od pana premiéra, který tady teď není, ale určitě je to dobrý vzkaz i pro jeho ministry - jedná se o miliardy. To vidíme v různých vyjádřeních. Ale když se na to podíváme v objemech, tak ony ty investice nejsou vidět. Jaký je důvod? Buď to je málo, nebo jdou špatným směrem. Když si vzpomenu, co mi utkví v hlavě po tom, co sleduji zpravodajství, co je ten hit, co je ten zásadní krok boje se suchem, tak je to minimálně mediální program Dešťovka. Mně se ten projekt líbí, on je to bezesporu dobrý projekt, ale z pohledu řešeného problému je to spíše doplňková věc, nikoliv vlajková loď. A ministerstvo to často takto prezentuje, když se někdo zeptá: tak co děláte v tuto chvíli aktivně proti suchu? Já si myslím, že investice, které jdou do té oblasti, a jsou podle mě i špatně směřované, nestačí. Já budu říkat jenom nějaká čísla. Já jsem přesvědčen, že boj se suchem nelze realizovat tak, že postupujeme tempem 100 tůní a 19 kilometrů revitalizovaných potoků za rok. To je zpráva Ministerstva životního prostředí. Když si vezmeme, jaký je objem zemědělské půdy v České republice - a já to zaokrouhlím, bude to pan kolega Holomčík vědět - 4 miliony hektarů, tolik je přibližně zemědělské půdy v České republice. Ani 58 hektarů protierozních opatření na zemědělské půdě, ani 380 rybníků z peněz Ministerstva zemědělství nám vodu do krajiny nevrátí. V České republice - a to je další číslo - je 740 tisíc hektarů silně až kriticky erozně ohrožené půdy, což je téměř čtvrtina z toho celkového objemu zemědělské půdy v České republice. My nemáme na tu nápravu sto let. My na to vzhledem k tomu, jakým způsobem sucho postupuje, nemáme ani desítky let. Je proto důležité, aby ty naše kroky byly rychlé a investice byly větší a dobře nasměrované. Já v závěru své řeči shrnu, co si myslíme, že je třeba, ono to předchází i těm tiskům, které budeme projednávat. Zásadní je postupovat systematicky a rychle. Stát by měl v co nejbližší chvíli uvolnit v patřičném objemu peníze na opatření, která je možné udělat hned. Kdybych to shrnul, jsou to opatření, kde nepotřebuji stavební povolení, kde nepotřebujeme složité projednání, rozdělení polí na menší části, jak o tom zde mluvil kolega Farský, meze, drobné tůně, mokřady, výsadby zeleně, zatravnění údolnic - to je taková ta věc dole v poli, kde se ta pole scházejí. To je všechno důležité, dá se to dělat jednoduše, nemá to zas až tak vysoké náklady, není k tomu potřeba složitá byrokracie a složité zpracování. My bychom měli nastavit ten systém tak - a když se dívám na to, jakým způsobem jsou v tuto chvíli realizována opatření - aby zemědělci na nich netratili, ale naopak aby se jim to vyplatilo. Zároveň by bylo dobré, aby ty kroky realizovali skrze firmy v místě, pokud je to možné, vzhledem k dopadu koronakrize by to mohlo být stimulem pro lokální firmy. Jednalo by se o místní investici. Já si myslím, a to je zcela zásadní a může to ministerstvo udělat - je třeba okamžitě změnit systém hospodaření s půdou, vracet do ní organickou hmotu a bránit jejímu ničení. To znamená, podporovat zemědělce v šetrných způsobech hospodaření, podporovat pestřejší skladbu plodin, šetrná hnojiva i jejich výrobu. Tam by měly směřovat peníze. A já si dovolím říct, že by to měly být i podmínky jednotlivých zemědělských dotací. Zemědělec, který nechce jít touto cestou, by prostě ty dotace nepobíral, naopak dotacemi by byli zvýhodněni ti, kteří se rozhodli tato opatření realizovat. Půdu v České republice máme kvůli našemu způsobu hospodaření na velké části území v hrozném stavu, a když to nenapravíme, tak v ní ta voda prostě zůstávat nebude. Zároveň je třeba velmi rychle zjistit, jak na tom s tou vodou skutečně jsme, musíme si ji fyzicky zmapovat. V České republice existují staré odvodňovací systémy, které nejsou v žádných databázích, jedná se asi o odvodnění z 1,25 milionu hektarů - zjistit jejich skutečný stav a pracovat s ním. Ostatně to je jeden z pozměňovacích návrhů, který do vodního zákona navrhuje pan poslanec Holomčík za Piráty. Budu již pomalu končit. Musíme zjistit skutečný stav eroze půdy. Já jsem tam říkal to alarmující číslo, dnes se to eviduje v systému LPIS , ale zčásti to neodpovídá skutečnosti. My potřebujeme zjistit, v jakém stavu jsou potoky, které z nich je možné znovu pustit z těch trubek a betonových koryt do volné krajiny, a na základě těchto všech věcí - a já doufám, že ta strategie se bude výrazně měnit - je potřeba udělat plán, co na kterém území je potřeba udělat hned, kde jsou nějaká složitá jednání a co prostě nejde realizovat, a skutečně, protože ta urgence je zjevná, postupovat cestou těch nejjednodušších věcí v masivním měřítku, proto ty větší investice nejdříve. Důležité je pozitivně motivovat lidi, kteří v krajině hospodaří šetrně - zemědělce, lesníky, vodohospodáře. Ubrat jim byrokracie, zmenšit počet různých kontrol a místo toho nabídnout skutečně pomocnou ruku i třeba metodologickou, což může být otázka krajských voleb, které přicházejí, protože to je i otázka krajů. Na tyhle věci se musí uvolnit peníze a nabídnout kapacity státu, motivovat obce a zemědělce. Já věřím, že to dnešní jednání Sněmovny bude klást důraz na tyto otázky i v tom projednávání jednotlivých tisků a společně tu problematiku posuneme, hlavně konkrétními návrhy, výrazně kupředu, a z pozice sněmovních politiků tak pomůžeme suchem trpící krajině. Já vám moc děkuji.
Já vám také děkuji. Přečtu omluvu. Pan poslanec Stanislav Grospič se omlouvá dnes od 14 hodin do konce jednacího dne z důvodů pracovních. A nyní vystoupí s přednostním právem pan předseda Marian Jurečka. Prosím, máte slovo.
[[Přináší k řečnickému pultu skleněný džbán se štěrkem, sklenici a ceduli mj. s nápisem Štěrku se nenapijeme.]] Děkuji. Dobré dopoledne, vážený pane místopředsedo, páni ministři, kolegyně, kolegové. Já jsem si na své dnešní vystoupení vzal pár takových názorných pomůcek k tomuto tématu. Dělám to naprosto výjimečně, ale to téma je tak důležité, že si myslím, že je to potřeba. Začal bych asi tím - kdybych si chtěl teď nalít, tak takhle může vypadat situace za 20 až 30 let pro velkou část obyvatel v okolí Uherského Ostrohu. [[Sype z džbánu do sklenice štěrk.]] Prostě štěrku se nenapijeme. Kdybych, pane ministře, vám to tady klidně i předal... [[Předává sklenici ministru životního prostředí.]] Pan ministr říká, že to nemám dávat jemu, ale báňskému úřadu - ten tady není, tak dávám to členovi vlády. Nicméně si myslím, že to je trošku ilustrující symbolika toho, v jaké situaci jsme, a že je opravdu nutné, aby i Poslanecká sněmovna v tomto volebním období udělala několik podstatných legislativních změn. Odvolávat se na báňský úřad v situaci, kdy potřebujeme ochránit vodní zdroj pro 140 tisíc lidí, prostě nestačí. I proto KDU-ČSL udělala několik konkrétních kroků, a já je tady budu ilustrovat, a potom budu také mluvit o tom, jaké by mělo být ideální řešení. My jsme v loňském roce zahájili sběr petice mezi lidmi a vlastně jsme tím sbírali i jejich názor na to, jak oni vnímají ochranu vody, ale také půdy. Přes 22 tisíc lidí se podepsalo pod petici, kdy říkali - my chceme větší ústavní ochranu půdy a vody v České republice, protože jsou to naprosto zásadní dvě komodity nutné pro život. Kdybych položil otázku "jaká je největší zásobárna vody v České republice?", určitě mnoho lidí by přemýšlelo, jestli je to Želivka, nebo jestli jsou to jezera po vytěžených lokalitách v severních Čechách. [[Během svého vystoupení používá řečník jako ilustraci velkoformátové tabule s texty.]] Ale největší zásobárnou vody, kterou v České republice máme, je půda. Zemědělská a lesní půda, tam zadržujeme nejvíce vody. [[(9.40 hodin)]] Proto jsme také navrhli ten velmi minimalistický návrh Ústavy, který spočívá ve změně sedmi slov, kde v § 7 říkáme, že půda a voda jsou cenné komodity, které si zasluhují speciální ochranu, větší, než je ochrana běžných nerostů, tak jak o tom doposud hovoří Ústava, a já chápu, že tvůrci ústavy před 30 lety nemohli tušit, jaký bude vývoj klimatických změn a jaký bude přístup k půdě a také k vodě. My jsme teď, zrovna o tomto víkendu, také byli účastni pochodu v té dané lokalitě Uhersko-Ostrožska a sešlo se tam několik tisíc lidí. A ti lidé mají naprosto jasný názor v přístupu k této lokalitě, ochraně toho cenného vodního zdroje pro 140 tisíc lidí. Já bych byl rád, aby to vláda nebrala na lehkou váhu, aby těm lidem vyslala jasný vzkaz - my budeme chránit tento vodní zdroj a těžba štěrkopísku prostě nemá v tento okamžik vyšší veřejný zájem, než je ochrana tohoto vodního zdroje. A že vláda také bude připravena ty zákony změnit tak, že se v této lokalitě ta těžba štěrkopísku prostě neodehraje, že máme jasno v tom, co jako společnost považujeme za důležité priority do budoucna. My na této schůzi, která byla svolána i podpisy poslanců KDU-ČSL, nemáme diskutovat, nebo jak pan premiér včera říkal - bude to tady ztracený čas. Je tady konkrétní program s body, které čekají jednotlivá čtení, a jsou k nim načteny pozměňující návrhy, a my je můžeme dnes projednat. My jsme za KDU-ČSL předložili několik pozměňujících návrhů, jednak zmíněná novela Ústavy, pozměňující návrhy k vodnímu zákonu a také pozměňující návrhy, které se týkají ochrany zemědělské půdy. V případě vodního zákona my jasně říkáme už v úvodu toho zákona, že právě voda, vodní zdroje si zaslouží specifický režim ochrany. A v dalších paragrafech doplňujeme několik klíčových oblastí. Už to tady dnes bylo zmíněno, my zhruba jednu třetinu zemědělské půdy, zhruba 1,2 milionu hektarů zemědělské půdy v České republice, soustavně odvodňujeme bez jakéhokoliv řízení. Dokonce jsou absurdní situace, kdy máme lokality, kdy na povrchu té půdy běží závlaha, zavlažuje se, a 80 cm pod ním jsou trubky, které, kdyby náhodou přišel nějaký větší déšť, tak budou tu vodu [[půdu]] odvodňovat. Proto jsem předložil několik pozměňujících návrhů k tomuto sněmovnímu tisku, abychom za prvé řekli: chceme do roku 2025 mít meliorační soustavu evidovanou, zmapovanou a zanesenou do katastru nemovitostí. Dneska majitelé půdy dost často vůbec nevědí, že na svém pozemku mají meliorační soustavu. Většina z nich se o ni vlastně ani nestará. Pak tam dáváme druhý důležitý bod a říkáme: ta meliorační soustava musí být řiditelná, to znamená, nesmí zhoršovat podmínky půdní vláhy a půdní úrodnosti. Nesmí zhoršovat prosakování vody do spodních vrstev a doplňování spodních vod. Pokud toto tam nebude, tak ať se ta meliorační soustava uzavře. Je možné při dnešních technologiích toto splnit. Je možné meliorační sestavy v pohodě ovládat, řídit. Je potřeba dát tomu finanční podporu ze strany Ministerstva zemědělství. V tom si myslím, že by nebyl problém. Pak máme i lokality, kde bychom mohli přes meliorační soustavy velmi efektivně podmokem zavlažovat. Je to nejefektivnější závlaha, kterou bychom mohli v České republice mít. Ještě efektivnější než kapková závlaha. A byl bych rád, abychom toto vložili do zákona, abychom věděli, že opravdu v příštích čtyřech pěti letech ten problém dokážeme reálně v praxi posunout k nějakému smysluplnému řešení. Je to velmi potřeba. Takže přimlouval bych se za to, abychom tyto pozměňující návrhy mohli projednat, abychom je mohli načíst, posunout tu novelu vodního zákona dál, aby na tomto se začalo pracovat. To je mimo jiné i odpověď, když tady vidím kolegyni poslankyni, prostřednictvím pana předsedajícího, Marcelu Melkovou, která je také zpěvačka, tak když si vzpomene na Jana Skácela a jeho Modlitbu za vodu, už v minulém století nás varoval, v minulém tisíciletí v té Modlitbě říkal "ubývá míst, kam chodívala pro vodu, kde laně tišily žízeň, kde žila rosnička". Já bych byl rád, abychom opravdu [[reagovali]] na tato varování, která dostáváme dlouhodobě - a nedají se stihnout za jedno volební období, já bych tady nebyl ten, kdo by vyčítal jednomu ministrovi v minulosti, že on to neudělal, já jsem tam byl také - kterými bychom se posunuli dál z hlediska erozní ochrany půdy atd. Pan ministr se v tom snaží pokračovat, ale nepůjde to bez potřebných změn legislativy, nepůjde to bez větších investic. A když mluvíme o investicích, tak vždycky to potom končí: chceme infrastrukturu, chceme digitalizaci. Ale my nechceme štěrk, my chceme vodu. A to bez těch investic prostě nepůjde. Takže na to také potom pamatujme, když budeme schvalovat státní rozpočet. A dostávám se k té možná poslední oblasti, ale u které to všechno začíná a potom také končí, a to je ochrana zemědělského půdního fondu. Když jsme tady v roce 2015 dělali novelu zákona o ochraně zemědělského půdního fondu, tak jsem si tehdy myslel, že jsme dostatečně v § 4 nastavili princip toho, že prostě zemědělská půda je chráněna, pokud nepřevýší ochranu nějaký jiný veřejný zájem. Přiznám se, byl jsem hodně zklamán, když vidím to, že i v situaci loňského roku, kdy byla nejnižší nezaměstnanost, se u nás pořád povolují průmyslové zóny. V lokalitách České republiky, kde je dost brownfieldových ploch, kdy jsou dokonce nevyužité schválené investiční průmyslové zóny, které byly podpořeny z CzechInvestu. Já si kladu otázku, proč to děláme. Takže já jsem si dovolil také předložit novelu, anebo i ve formě pozměňujících návrhů, mám to ve dvou variantách, abychom v zákoně o ochraně zemědělského půdního fondu jednoznačně řekli, že kvalitní zemědělská půda se nebude využívat pro další realizaci průmyslových zón, nákupních center a podobně. To, co vidíme v Polabí, to, co mi lidí píší a říkají: my jedeme na Hradec Králové, my jedeme na Mladou Boleslav a nechápeme, proč se pořád staví další a další haly na této nejlepší půdě v republice. U nás na Hané je to lokalita Hněvotín u Olomouce. Lidé si klepou na čelo a říkají: co jako politici pro to děláte, aby se to nestalo? Proto jednoznačně do § 4 už vkládám část věty, která říká: nebude možné na zemědělské půdě třídy ochrany I a II stavět průmyslové zóny a nákupní centra. Je to možné jenom opravdu ve veřejném zájmu, který musí být odůvodněn, v případě lidského obydlí, zemědělských objektů a podobně. Takže prosím pěkně, věnujte těmto návrhům pozornost. Máme už velmi málo času. To nemyslím obecně a pateticky, myslím to naprosto pragmaticky a politicky z hlediska funkčního období této Sněmovny. Pokud nedokážeme tyto klíčové zákony projednat teď, nebo nejpozději v průběhu září a října, tak ze zkušeností už bude velmi malá šance, že se to podaří stihnout do konce tohoto volebního období. A pak se nás budou ptát naše děti, naše vnoučata - co děláte, a co jste dělali v roce 2020, když jste viděli, že průměrná roční teplota za posledních pět let byla každý rok vyšší o minimálně +1,6 až 2 °C. Když se podíváte na loňský rok v Klementinu, kde se měří nejdéle na území České republiky, tak v Klementinu průměrná roční teplota v loňském roce byla vyšší o 3,5 °C. Dostáváme velké množství velmi varovných signálů, které když budeme podceňovat, tak za 10, za 15 let to nebude problém několika desítek obcí, kde na měsíc, dva, tři se vozí v cisternách pitná voda. Nebude to problém několika desítek katastrů, kde zemědělci jsou v situaci, kdy nemají co sklízet. Nebude to problém těch nejvíce postižených míst, kde odcházejí nejenom smrky, ale kde usychají borovice, kde usychají buky, ale bude to problém víc jak poloviny našeho území. Někdo může namítnout: Ti poslanci tady schůzují dneska, ve čtvrtek, máme tady za sebou tři týdny nadprůměrných srážek. Máme tady lokality bleskových povodní. - Ale prosím pěkně, podívejte se na portál InterSucho, informaci z tohoto pondělí. Dokonce v lokalitách, kde byly bleskové povodně, se v půdní vrstvě 40 cm a více opět objevuje půdní sucho. To jsou opravdu velmi vážné varovné signály, a proto se prosím přimlouvám za to, schvalme program dnešní mimořádné schůze. Jsou tam konkrétní legislativní návrhy, které si zasluhují projednání. Novelu vodního zákona potřebujeme jako vodu, ne jako sůl. Tak ji prosím pěkně projednejme a pošleme ji potom do třetího čtení. Děkuji za podporu. Za pochopení a za podporu.
Já vám děkuji. Pan poslanec Králíček ruší svou omluvu a v tuto chvíli vystoupí paní předsedkyně Markéta Adamová Pekarová. Prosím, máte slovo.
Vážená vládo, vážení páni ministři, vážené kolegyně, vážení kolegové, dovolím si zde také vystoupit k programu dnešní mimořádné schůze, která byla svolána k problematice sucha. TOP 09 byla jednou ze stran, která se připojila k jejímu navržení a svolání, a proto bych vás chtěla požádat o to, abychom program schválili a mohli se jí zabývat. Chtěla bych předně říci, že nejen řešení sucha, ale obecně veškeré problematiky ochrany životního prostředí včetně boje s klimatickou změnou jsou pro TOP 09 naprosto klíčovým tématem, kterému se i v rámci naší strany věnují velmi povolaní odborníci, například profesor Moldan, profesor Hruška nebo Šarapatka a spousta dalších. I my máme velmi jasný programový materiál, který tuto problematiku zpracovává, a to už od roku 2017. Je to Memorandum o ochraně životního prostředí, které asi na dvaceti stranách řeší veškeré problémy, tedy nejenom samozřejmě vodu, ale veškeré problémy životního prostředí, jeho ochrany a zlepšení jeho stavu. Tento materiál je sice tři roky starý, ale v mnoha ohledech stále velmi platný a aktuální, a ve většině případů bohužel tedy ne všechno, co bychom si přáli, aby už bylo dávno naplněno, naplněno v praxi je. Proto na něm není potřeba příliš měnit, ale důležité je, abychom uváděli tyto věci v praxi. Já jsem si jista, že i od pana ministra životního prostředí a ministra zemědělství, možná i od pana premiéra, pokud vůbec dneska ještě dorazí na tuto schůzi, uslyšíme, že i pro něj je to všechno prioritou, stejně jako řada dalších témat, nicméně řešení, nebo respektive praxe stále ještě pokulhává za těmito slovy. Téma klimatické krize je nezpochybnitelně tím nejpalčivějším problémem. Byť jsme teď měli v posledních měsících napilno s koronakrizí, tak nezmizelo a bude i v dalších letech problémem, se kterým se musíme společně s dalšími státy, protože na to nikdy nestačí jeden stát sám, vypořádávat. Řeší se tedy nejenom na úrovni celé Evropské unie, ale celého světa. O to více je potom zarážející, pokud premiér této země v souvislosti právě s programovými strategiemi, které mají za cíl se s touto výzvou poprat a zvládnout ji, jako je v Evropě Green Deal, vyjádří tak, že ji považuje za utopii, či že očekává, že Brusel konečně na tuto strategii zapomene a začne se zabývat podporou tradičního průmyslu, tedy toho, který často je příčinou mnoha problémů. Chápu, že se panu premiérovi i dalším třeba velkoproducentům v České republice nemusí zamlouvat některé společné evropské vize, které jsou projednávané zatím tedy na úrovni Evropské komise, naposledy před měsícem představená strategie Od zemědělce ke spotřebiteli, tedy anglicky Farm to Fork, a tedy strategie, které mají jako jeden ze svých cílů řešit právě i klimatickou krizi přes konkrétní opatření ochrany půdy a životního prostředí. Když ji představoval místopředseda Evropské komise Frans Timmermans, tak k ní řekl - cituji: Smyslem Zelené dohody pro Evropu a strategie Od zemědělce ke spotřebiteli je vytvořit nový systém, v němž by příroda, potravinové systémy a biologická rozmanitost byly ve větší rovnováze, a chránit tak zdraví a dobré životní podmínky občanů, zároveň zvýšit konkurenceschopnost a odolnost Evropské unie. To by mělo být naším společným cílem. Zjednodušeně tedy je cílem udržitelná produkce potravin, které můžeme dosáhnout díky tomu, že omezíme hnojiva a pesticidy - navrhuje se na polovinu -, ale také zvětšíme plochy ekologického zemědělství, [[nesroz.]]se navrhuje 25 % ploch ekologických, čili zkracování tzv. produkčního řetězce zemědělských produktů. To už se tady bavíme ale často i o dnes velmi trendy tématu, tématu potravinové soběstačnosti. My nepovažujeme za správné jej podporovat formou kvóty, kterou by měli naplňovat obchodníci, ale považujeme za správné podporovat zemědělce, zpracovatele i prodejce a podporovat právě udržitelný způsob hospodaření. I to souvisí samozřejmě se suchem a hospodařením v krajině. My jako TOP 09 tedy považujeme za zásadní, aby Česká republika k této strategii zaujala pozitivní stanovisko. To se teprve tvoří v rámci ministerstev, a chci tedy apelovat, abychom se připojili k této strategii, abychom, byť může jít třeba proti zájmům některých jednotlivců, dokonce i ve vládě zastoupených, našli odvahu v tomto se podílet na řešení, které je na budoucích několik, řekla bych, dokonce i desítek let. Řešení současné krize, a to nejenom sucha, nejsou samozřejmě jednoduchá, je však zapotřebí se k nim postavit čelem. Pokud zde bude někdo slibovat, že se dají dosáhnout jednoduchou změnou některých zákonů - a ta řešení jsou rychlá - tak se obávám, že nebude mluvit pravdu. Asi si všichni uvědomujeme, jak komplexní a provázaný ten problém je, nicméně někde je potřeba začít a není možné neustále tato řešení odkládat. Nejdůležitější je však řešit příčiny, ne až následky, se kterými se pak bojuje na každém kroku. A i ty lokální bleskové povodně, které teď prožíváme na některých místech České republiky, jsou často právě následkem toho dlouho neřešeného problému sucha, stavu krajiny a stavu půdy. Těch směrů, kterými je potřeba se vydat, je hned několik. Jedním z největších spojených se suchem je vymírání lesů, a kalamita kůrovce to jasně ukázala. Potřebujeme zmenšit velikost holosečí, zvýšit druhovou pestrost tak, abychom v lesích neměli jenom smrkové monokultury. Před časem, kdy jsme tady schvalovali tuto legislativu, lesní zákon, tak jsme právě takovéto pozměňovací návrhy jako TOP 09 prosazovali. Apokalypsa lesů, které se už nedá nevšimnout, je skutečně zásadním problémem i právě pro řešení problematiky nedostatku vody. Je však zapotřebí vidět ještě dál, a to například formou úpravy pravidel hospodaření ve státních lesích, aby stromy nebyly pouze zdrojem finančního zisku. To je téma, které určitě spadá také do této problematiky. Potřebujeme se také popasovat se změnou v zemědělství, už to tady mnohokrát zaznělo. Ale celkové uvažování o půdě, jejím využití, nakládání s ní je klíčové pro tuhle problematiku. Často se hovoří např. o remízcích, mezích a dalších prvcích v krajině. Hovoříme o výsadbě stromů, obnovování cest, o pozemkových úpravách. Jsem moc ráda, když se vedou debaty o velikosti půdních bloků, ale dovolím si připomenout, že jsme byli právě mezi prvními, kteří tuto debatu začali, a na komunální úrovni už tato opatření zavádíme. Mě pak mrzí, když na jedné straně se ministerstva zasazují o to, aby právě vznikaly tyto prvky, aby se třeba obnovily mokřady, a na druhé straně pak v praxi od politiků komunálních z těch samých stran vidíme, že to až takovou prioritou není, a naopak přirozené mokřady se třeba zastavují nebo mají v plánu zastavovat. Ostatně včera o takovéhle věci rozhodovalo i zastupitelstvo v Lysé nad Labem - a mokřad, který tam je velice důležitý pro živočichy, pro přírodu jako takovou, tak bylo schváleno, a právě i hlasy politiků ze stran, které dneska jsou i ve vládě, bylo schváleno, že bude zabetonován. To je rozpor mezi tím, co ta ministerská úroveň proklamuje, a tím, co politici z těch samých stran pak v praxi v reálu dělají. A asi nemusím připomínat mokřad na Břeclavsku, to proběhlo hodně i médii, který už není a který taktéž mohl být zachráněn a mohl v rámci tamní přírody být udržen nejenom pro rozmanitost živočišných druhů, ale právě i pro to, aby se tam voda v krajině udržela. [[(10.00 hodin)]] Nicméně vraťme se od komunální politiky k dotačním programům, které jsou pro zemědělce. Ty stoprocentně musejí motivovat k udržitelnému hospodaření, k tomu, aby se zbytečně nepoužívaly všechny herbicidy, pesticidy, které ničí život v půdě a které také oslabují retenční schopnost půdy. Dále se pojďme také bavit o zákonech, kterých se bohužel v tomto volebním období naše vláda zalekla, totiž omezení podpory biopaliv. Už v minulém roce jsme spolu s dalšími stranami tady předložili návrh, který by biopaliva první generace omezoval. Ale bohužel vládní poslanci byli proti a návrh přijat nebyl. Já za TOP 09 mohu slíbit, že ještě v tomto volebním období se tuto iniciativu pokusíme oživit a nevzdáme to. Protože i to je zásadní pro řešení problému, který tady dnes máme na stole. Návrh na stavbu desítek přehrad, se kterými v posledních týdnech vláda přichází, už tady bylo také komentován. Snažíme se řešit sucho zabetonováním krajiny. My si skutečně nepřejeme, aby lidé museli brát vodu z cisteren místo ze svých vlastních studní. Ale ani zabetonovat krajinu a vytvořit desítky nových přehrad, což mimochodem stejně by trvalo mnoho let, spíše desítek let, by nepomohlo řešit zásadní problém. V posledních týdnech a měsících jsme samozřejmě řešili mnoho věcí s koronavirem spojených, ať už přímo se samotnými zdravotními hledisky, tak také s dopady do ekonomiky, které tato krize má a bude mít, a rozhodně ještě nejsme ani zdaleka v části, jsme teprve na začátku celého problému. Tím zásadním problémem, zásadní krizí, která tady ale probíhá, a probíhá už mnoho let a rozhodně bude probíhat i dál, je právě krize klimatu, krize, která je spojena s našimi přírodními zdroji, a tomu musíme věnovat zásadní pozornost, ochraně vody, ochraně půdy, a obecně přístupem k naší krajině, k našim lesům, polím atd. Odpovědná politika ochrany životního prostředí tedy není otázkou jednoho volebního období, ale řeší udržitelnost, čistotu krajiny na dlouhá léta dopředu. Samozřejmě nejen pro nás, ale pro naše děti a vnoučata. A já jsem přesvědčena o tom, že toto téma má být tím stěžejním, které budeme řešit a které se stane i největším politickým tématem těchto let. Jako TOP 09 jsme tedy přesvědčeni, že schůze, jejíž program dnes budeme schvalovat snad velice brzy, má velký přínos pro to řešení. Proto si vás jménem svých kolegů dovoluji požádat o to, abychom její program schválili, abychom měli příležitost jednotlivé návrhy diskutovat a posunout se s nimi dál. Protože to je předpoklad toho, abychom řešení skutečně uvedli v praxi, a nikoli o nich vedli pouze diskusi. Děkuji za pozornost.
Já vám také děkuji. Přečtu tři omluvy: pan předseda vlády Andrej Babiš se omlouvá dnes z dopolední části jednání z pracovních důvodů, pan poslanec Jiří Kobza se omlouvá dnes mezi 11.00 a 23.42 z důvodů pracovních. Paní poslankyně Tereza Hyťhová dnes po celý jednací den ze zdravotních důvodů. Pan poslanec Mikuláš Ferjenčík bude hlasovat s hlasovací kartou číslo 22. A já poprosím pana místopředsedu Poslanecké sněmovny Filipa, aby se ujal slova. Prosím.
Děkuji. Vážený pane předsedající, členové vlády, paní a pánové, budu stručný. Dne 13. 6. loňského roku, tedy před rokem a čtyřmi dny, předložil klub KSČM ústavní zákon o ochraně vody a za celý rok jsme se na něj nedostali. Máme to dnes jako součást bodů této schůze. Vzhledem k tomu, že je svolána podle § 51 odst. 4 zákona o jednacím řádu, nemůžeme dodržet skutečnou ústavní hierarchii, tzn. nejdříve projednat Ústavu, její znění, a potom podle toho i měnit zákony o vodách a ostatní, které s tím souvisejí. Ale je dobře, že se k tomu dostaneme. Stejně tak KDU-ČSL předložila návrh Ústavy, novely ústavního zákona, a také je to téměř rok už, co to bylo. Jsem přesvědčen, ač vláda přijala k oběma návrhům negativní stanovisko, že jsme za ten rok dospěli minimálně k tomu, jak by novela Ústavy měla vypadat, a jsem přesvědčen, že k tomu můžeme pomoci na této schůzi. Důležité bude po projednání prvních čtení všech návrhů zákonů, abychom našli časovou hierarchii. To znamená, že nejdříve přijmeme novelu Ústavy, abychom věděli, jaký bude ústavní rámec. Podle toho budeme muset prodloužit lhůty k projednání ve druhém čtení u ostatních zákonů tak, abychom teprve z ústavního rámce vycházeli pro přijetí konkrétního textu zákona, ať už jde o vládní návrh zákona o vodách, který je tady jako první, nebo od ostatních kolegů, ať už od klubu STAN, nebo od dalších. Jsem přesvědčen o tom, že jednání má smysl. Má smysl právě proto, že je i naší odpovědností, abychom v ochraně naší vody v České republice pokročili dál. Jsme na evropském rozvodí, všechna voda od nás odtéká do tří různých moří a my musíme jak pro své vlastní potřeby, tak ale i s ohledem na naše sousedy hospodařit s vodou tak, aby zůstala nám, dalším generacím, ale i našim sousedům. Je to naše odpovědnost a jsem rád, že se k tomu dostáváme. Děkuji vám.
Já vám rovněž děkuji za vaše vystoupení a poprosím pana ministra Richarda Brabce. Připraví se pan ministr Miroslav Toman. Dávám vám slovo a předám řízení. Prosím.
Děkuji za slovo, vážený pane předsedající. No, kdyby to bylo tak horké téma, jak i většina opozice tvrdí, tak by sál nevypadal ani z opoziční strany tak, jak vypadá. Čest tedy výjimkám! To je možná trošku i střelba do našich řad, ale schůzi svolala opozice. Já tady nevidím moc lidí z opozice. Některé tady vidím, ano. Takže to také o něčem svědčí. A vážení, kdybych řadu z vás, kteří jste tady vystupovali, a zase na výjimky, slyšel o tom tématu hovořit před několika lety takhle intenzivně, tak bych se na to taky koukal jinak. Ten rozdíl mezi řadou z vás a mnou je ten, že já jsem se tím suchem, o kterém teď všichni tak mluvíte, začal intenzivně zabývat v únoru 2014 poté, co jsem na konci ledna 2014 nastoupil na Ministerstvo životního prostředí. Ne proto, že bych byl tak geniální a vizionářský, ale proto, že jsem začal poslouchat odborníky, kteří říkali, že my jsme desítky let řešili povodně, ale úplně stejně už jsme měli desítky let řešit sucho. Protože povodně a sucho, jak už jsem tady několikrát říkal, jsou jenom dvě strany stejné mince. A ta mince se jmenuje dopad klimatické změny na Českou republiku. V tu chvíli by to bylo samozřejmě, řekněme, asi spravedlivější. Ale věřte mi, že my nasloucháme všem, kteří přicházejí s nápady. Protože čelíme soupeři - příroda není soupeř, ale je to výzva, řekněme - tak čelíme výzvě, která je možná největší v moderních dějinách lidstva. Na tom se všichni shodneme. A kdybychom se ještě měli hádat mezi sebou prostě o tom, jestli tohle je potřeba udělat dřív, nebo za měsíc, nebo jestli je to ideologická záležitost, jako že to není ideologická záležitost, o tom jsem hluboce přesvědčen, tak nemáme ani tu malou šanci, kterou stále ještě máme, abychom se adaptovali. Protože to zmírnění změny klimatu, to jako Česká republika máme v rukou velmi, velmi, velmi omezeně, kdežto tu adaptační strategii máme v rukou do značné míry. A proto taky ta adaptace je pro mě daleko důležitější téma. A my za těch šest let nebo šest a půl roku dneska, v podstatě si troufám říct, že byť nemám ty transparenty tady a nemám ty tvrdé desky, ale naše projekty jsou vidět v přírodě a jsou vidět v krajině. Řada z nich tedy vidět není, to je reakce na pana předsedu Bartoše, protože řada z nich je pod zemí. To je ten problém. Říká: Kde ty peníze jsou? No jsou zakopané pod zemí. Ne v nějaké skrýši, ale jsou ve vodovodech, kanalizacích, to jsou desítky miliard korun, které samozřejmě dneska tak vidět nejsou, protože to považujeme za samozřejmé. [[(10.10 hodin)]] Ale když se dneska podíváte v krajině po naší krásné zemi, jezdíte hodně po České republice, tak jako jezdím já, tak si myslím, že mi dáte za pravdu, že řada věcí se mění. Opravdu významně přibývá menších vodních nádrží. A my jsme jenom za těch posledních šest let udělali 16 nebo 17 tisíc konkrétních projektů na zadržení vody v krajině ve městech. Děláme jich teď dvanáct až patnáct denně. Já neříkám, že to stačí. Musíme ještě přidat, určitě. Já nikdy nejsem ani se sebou spokojen. Ale říct, že vláda pro to neudělala nic, je prostě lež. A je prima se pak zeptat těch, kteří tady byli před námi, v jakém stavu nám to předali. V jakém stavu byly ty projekty? Kdybychom nepracovali na těch koncepčních dokumentech a na těch projektech, tak jste teď neměli ty dokumenty, které kritizujete. Částečně oprávněně, protože samozřejmě máme taky jinou představu o rychlosti. Ale říkala to tady paní kolegyně Adamová Pekarová a měla pravdu. To není o jednom roku změny, my jsme tu vodu prostě víc jak sto let, možná sto padesát let cíleně odváděli z českých zemí - říkám z českých zemí, protože to bylo ještě za Rakouska-Uherska. A nechci samozřejmě upírat to, že tady byly vizionářské snahy některých politiků a nepochybně odborníků už v těch minulých letech se zabývat suchem, ale nikdy to nebylo koncepčně. My jsme se koncepčně začali zabývat suchem před šesti lety, připravili jsme koncepční materiály, udělali jsme mnoho tisíc, troufám si říct desítek tisíc konkrétních opatření. A ano, vy říkáte: má jich být sto tisíc, nebo stovky tisíc. Určitě, ono jich budou stovky tisíc v celé České republice, ale nezměníme ten trend okamžitě. Nejde to. Já jsem odpovídal samozřejmě i na otázky, jestliže se za posledních sto padesát let napřímily tisíce kilometrů vodních toků, tak proč je nedokážeme zase zmeandrovat za stejnou dobu. A já říkám - protože nejsme v Číně, abychom řekli, že tady zítra uděláme takovouhle operaci, a ona by tady zítra skutečně byla. Pak je ale samozřejmě jedno, jestli tam jsou nějaké majetkoprávní vztahy, že budeme vyvlastňovat majetky tisíců lidí. A to jsou velmi citlivá témata, o kterých se pak budeme bavit v ústavním zákonu nebo v návrzích na ústavní řešení vody. Já chci jenom říct, že ta vláda nespala. Opravdu připravila desítky tisíc konkrétních opatření, které dneska opravdu můžeme vidět. A samozřejmě i změnu legislativy. Já jsem v reakci na svolání mimořádné schůze říkal, že žádná mimořádná schůze ještě nic moc nevyřešila, to je stejné jako vyšetřovací komise, ale trošku to změním. Já jsem samozřejmě velmi rád, že využijeme tohoto prostoru, pokud to tak bude, nejenom k nějaké předvolební debatě co by kdyby, a i kdybych tady byl já, co bych udělal, ale budeme se věnovat konkrétním návrhům, ať už vládním, či opozičním, protože v tom je síla, v té debatě o těch konkrétních věcech. Já si myslím, že vodní zákon je docela revoluční, že skutečně navrhuje věci, které tady už měly být před mnoha lety. Jsem rád, že s panem ministrem Tomanem jsme tenhle vodní zákon navrhli, a já si myslím, že i vy jste svými připomínkami uznali, že konstrukce je správná a směr je správný. Mně jenom vadí taková ta obrovská zkratka, že se neudělalo nic. No, kdyby se neudělalo nic, tak skutečně není absolutně dneska možné, abychom realizovali těch dvanáct projektů denně. Protože ta trošku vysmívaná Dešťovka - já mám osobního kamaráda, který se jmenuje Seth Siegel, je to autor světového bestselleru Budiž voda, Izraelec, a on mi říkal: vy jste dokázali za těch šest let i v hlavách lidí díky tomu, jak jste o tom začali mluvit, připravovat věci, které nám v Izraeli trvaly třicet let, abychom změnili myšlení lidí, abychom o tom začali hovořit, abychom připravili lidi na to, že ta voda není samozřejmost, že už nežijeme ve vodním blahobytu. A to jsou věci, které se povedly. A já jsem poslední, kdo by se tady bránil nějaké kritice za to, že má být něco rychlejší, že má být něco prostě razantnější. To je parametrická záležitost, o tom se prostě bavme. Ale vadí mi to, když někdo řekne "vláda neudělala nic", nebo taková ta vyjádření, která asi znáte, protože tady nám prostě křivdíte. A to není jenom fráze. Kdyby dneska nebyla mimořádná schůze, tak jsem dneska zase určitě po celé České republice, kde budu přesvědčovat stovky starostek a starostů, jako to dělám takřka každý týden, když je možnost vyjet, teď jsme bohužel kvůli koronaviru nemohli vyjet do terénu, aby šli do našich projektů. Já bych měl svoji vizi, aby do dvou, maximálně tří let každá obec, každé město v České republice, a máme už tisíce, které mají, měly nějaký projekt od nás z Ministerstva životního prostředí a určitě z Ministerstva zemědělství na zadržení vody v krajině, na Dešťovku. Trošku jste se smáli Dešťovce, ale ona se stala určitým symbolem, byť máme v uvozovkách jenom 7 tisíc projektů, chtěli bychom mít třeba 50 tisíc, ale je to na lidech, my jim to nemůžeme nanutit, my jenom vytváříme podmínky, aby do toho lidé šli. Ale máme velkou Dešťovku pro města a obce, už 150 projektů. A chtěli bychom, aby skutečně každé město, každá obec měla nějaký projekt na zadržení dešťové vody. Té vody na naše území pořád padá 60 miliard kubíků, 60 bilionů litrů ročně. A já jsem přesvědčen, že pokud s ní budeme dobře hospodařit, tak se nestaneme ani pouštní, ani polopouštní zemí a s vodou prostě vyjdeme. Já jenom tvrdím, že tato vláda a i předchozí vláda, kde jsme se o tom začali bavit, zásadním způsobem přispěla k tomu, že to je takové téma. A začali jsme to řešit, vážení, když ještě žádné sucho nebylo, protože v roce 2013 byl povodňový rok, jestli si to nepamatujete. A smáli se nám, když jsme začali řešit sucho, a říkali: co blbnete? Ale my jsme ty vědce poslouchali a máme je v naší Národní koalici boje proti suchu, špičkové odborníky na sucho, a nasloucháme jim. A znovu říkám, že každá rada, každý podnět, který tady padne, tak věřte, že nezapadne, zabýváme se jím. A že s ním třeba nesouhlasíme, to neznamená, že ho odmítáme ideologicky, to jenom třeba znamená, že na to máme jiný názor, a je to naše odpovědnost. Ale souhlasím s tím, že voda je nejcennější tekutina, koneckonců v krvi jí máme taky hodně a pro Moraváky je určitě i v té slivovici a je to základ života. A bez vody není nic a nebude. Věřte, že tohle si vláda velmi dobře uvědomuje, a nejenom těmi materiály nebo transparenty, ale těmi konkrétními mnoha tisíci opatřeními, která máme dneska v krajině a ve městech, dokazuje, že je to naše priorita. Děkuji vám.
Děkuji panu ministrovi životního prostředí. A nyní s přednostním právem ministr zemědělství Miroslav Toman, zatím poslední s přednostním právem. Budeme potom pokračovat procedurálně dál. Pane ministře, prosím, máte slovo.
Dobrý den, pane předsedající, dámy a pánové. Já jsem tady toho strašně moc vyposlechl a musím říct, že mě to zaujalo. Chci v prvé řadě poděkovat za to, že dnešní schůze je, protože vždycky když se začnete bavit o suchu, tak začne pršet. Teď prší v jihozápadních Čechách, díval jsem se na radar a mluvil jsem s kolegy. Za to vám chci poděkovat, že aspoň něco ta schůze přinese, jinak si myslím, že je k ničemu, ale dobře. [[Veselost v sále.]] Jestli dovolíte, opravdu jsem teď poslouchal spoustu věcí a jsem nadzvedlý, protože to trvalé napadání zemědělců mě už fakt nebaví. Tady byla řečena spousta věcí. Já to shrnu na konci. Ale co mě rozčiluje, je jedna věc. Někdo nám říká, že máme používat méně pesticidů. Já bych byl velmi rád, kdyby někdo navštívil Eurostat, který vydal před čtrnácti dny materiál. Nejvíc pesticidů, dvě třetiny pesticidů v Evropě spotřebovává Německo, Itálie, Španělsko, Francie. Jenom abyste věděli, za poslední dobu v České republice došlo k poklesu prodeje a spotřeby pesticidů o 27 %. Nám dávané za vzor Rakousko - 57 % nahoru. A takhle můžu pokračovat. A to je to, z čeho bude vycházet Green Deal. To je to, proč se u toho vztekám. Já nechci, aby naši zemědělci byli neustále z něčeho obviňováni. Prostě je to nesmysl. Prosím, aby si všichni nastudovali tyto materiály - zdůrazňuji Eurostat. Nefalšoval to ani Toman, ani Ministerstvo zemědělství, je to Eurostat. Prosím, přečtěte si to a nenapadejte naše zemědělce, že nadužívají plošně pesticidy. Jenom pro vaši informaci, všichni mluví o glyfosátu v Evropské unii. Česká republika byla jedna z prvních, která omezila používání glyfosátu u rostlin, které jsou využívány na potravinářské účely. Pokles glyfosátu z roku na rok v České republice minus 25 %. A takhle můžu pokračovat. A já to pak na konci ještě shrnu, ale opravdu už mě to zlobí - trvalé napadání. Za sucho nemůžou zemědělci, máme tady klimatickou změnu, které se musíme přizpůsobit. To je celý příběh. Prosím, nechte napadání zemědělců, ať je velký, nebo malý, pojďme se bavit o opatřeních, na to jsem připraven. [[(10.20 hodin)]] A jestli dovolíte, tak jenom pár slov k tomu, co dělá Ministerstvo zemědělství. Já to rozdělím na tři oblasti. První je zadržení vody v krajině, druhé bude vodohospodářské opatření a třetí bude opatření v lesích. Všichni tady přede mnou o tom mluvili, takže já řeknu, jak je to doopravdy. Třicet hektarů je to maximální omezení výměry na erozí ohrožených půdách. Platí to už letos. Prosím, ti, co o tom mluví, ať se jdou podívat ven. Včera naposled jsem byl venku a bylo to tam vidět. Když pojedete za Prahou, tak to uvidíte taky. Od příštího roku to bude platit na území celé České republiky. Ano, všichni mi říkají, že to je málo. A já se ptám, proč to nikdo neudělal přede mnou. Teď to kritizujete? Nikdo neměl odvahu to zvednout. A zemědělci se tomu musejí přizpůsobit. Prosím, kritizujte to, co je pravda. Jsem na to připraven. Jsem připraven na debatu. Živočišná výroba, další opatření, dostatek organické hmoty v půdě. Řeknu to zkratkovitě. Podporujeme, a nebavíme se prosím tady o prasatech, bavíme se tu o skotu a dalších věcech, a organická hmota je i zaorávání, používání pásů zelené, hnojní atd. atd. Děláme. S tím souvisí velmi úzce soběstačnost. Čím víc budeme mít hovězího dobytka, tím víc budeme mít organické hmoty statkových hnojiv do půdy. Prosím, podpořte to. Pozemkové úpravy. Po mém nástupu se změnila metodika na pozemkové úpravy a řekl jsem, že na základě zkušeností, které s tím budou, se udělá nový zákon k pozemkovým úpravám. Máme ho dneska tady. Za to chci poděkovat, včetně pozměňovacích návrhů. A jsem připraven se o tom bavit. Další opatření, která děláme, agroforestry. Všichni o tom mluvili strašně dlouho. My jsme udělali to, že do dalšího programovacího období zahrneme agroforestry, stromy v krajině, do těchto titulů. Česká republika se stane sídlem na tři roky této evropské organizace, protože jsme v tom lídři. Závlahy. Bylo vyčleněno 1,1 miliardy korun. Bylo použito za poslední období 200 milionů. Vím, že mi řeknete, že to je málo. Ano, vždycky toho může být víc, souhlasím s vámi. Ale my nemůžeme podporovat jenom závlahy. Musíme dělat zároveň retenční nádrže. Bez retenčních nádrží nemáme čím zavlažovat a souvisí to spolu. Takže jdeme do těch věcí. Děláme to. Bylo tady zmíněno mnoho slov - meliorace a tak dále. Chci vám říct, že ta studie, o které se mluví, že jsem ji měl v šuplíku. Tato studie neexistovala. Nebyla hotová. Nebyla ani zadána. Co se týká této studie, tak vám chci říct, že v řádu dnů nebo maximálně týdnů bude představena a bude naprosto jasně dáno - krokovník na dalších deset let. Děláme to ve spolupráci s Českou zemědělskou univerzitou, s Mendelem, s úMOP a s dalšími organizacemi. A bude naprosto přesný krokovník. Někomu se může zdát deset let dlouho, ale je to reálné, co musíme udělat krok za krokem, kdo za to zodpovídá, a bude tam vyčísleno i množství peněz. Co se týká bodu dva - vodohospodářská opatření. Ano, bylo tady zmiňováno, udělalo se jenom 397 rybníků. Ano, jenom. Ale za rok! Za rok! Ptám se, kolik se jich udělalo předtím. K dnešnímu dni, jak jsme pokročili, je to 437. A ten zásobní prostor u rybníků se zvedl o 2,5 milionu kubíků vody. Druhá věc - vodohospodářská opatření. Propojování vodárenských soustav. Byli jsme první, kteří udělali teď sedm pilotních projektů s náklady 700 milionů korun, ale to zlepší zabezpečenost pitné vody pro milion lidí. Milion lidí! Teď je připraveno patnáct projektů. Ale prosím, těch patnáct projektů není výhled. My si říkáme o ty peníze, které pokud se schválí rozpočet, tak budou zahájeny ještě letos. Je tam stavební povolení, všechny věci a tak dále. A to se bude týkat 2,5 milionu lidí zabezpečení vody. To znamená zvětšení kapacity. Druhá věc je - vodárenské nádrže, věci okolo. Víte, mně se nelíbí, když někdo říká, že to je k ničemu a že bychom neměli ty věci a tak dále. Dokonce jsem si někde četl, že bychom měli plánovat a chránit území pro vodárenské nádrže, teprve když se nám nepovede všechno ostatní. Tak to je super. Takže vám jenom chci říct, že 52 % z povrchové vody z vodárenských nádrží a tak dále jsou zdroj pitné vody pro obyvatelstvo v České republice. 52 %! A právě těch 48 % je závislých na vrtech, na různých zářezech a tak dále a tak dále. A tam dochází ta voda. A propojování vodárenských soustav znamená, a to podporuji Richarda Brabce, že si získáváme čas prohlubováním těchto vrtů tak, abychom ve velmi krátké době dokázali zkapacitnit propojenost vodárenských soustav a obce se do toho mohly připojit. Naposledy včera jsme tedy mimochodem byli v jedné obci tady ve středních Čechách, kde jsme toto řešili spolu. Co se týká generelu, neustále je tady řečeno betonová lobby. Super. Já jenom chci říct, že za poslední období většina hrází je sypaných. Takže s tou betonovou lobby opatrně. Když už, tak všichni říkejte sypaná lobby nebo něco takového, ale rozhodně ne betonová. Chci říct, že to není plán výstavby přehrad. Prosím, abychom byli přesní. Je to ochrana území pro budoucí generace, abychom ji v případě, že by neměly vodu a tak dále a tak dále, eventuálně mohli vybudovat. Není to plán výstavby. Jsou to chráněná území pro eventuální výstavbu. Poslední věc - Novomlýnské nádrže. Novomlýnské nádrže, pokud zvedneme o 35 centimetrů, což vlastně nedosáhneme ani zdaleka úrovně, na kterou to bylo zkolaudováno, získáme 9 milionů kubíků vody za pár korun relativně. Ale znamená to záchranu lužních lesů a zaplavování toho území plus 5 tisíc hektarů možnosti zavlažovat území. Závlaha, to znamená pestrá krajina, sady, vinohrady, zelenina. Co se týká opatření v lesích, také to tady zaznělo. Tak jenom pro informaci, my podporujeme výsadbu pestrých smíšených lesů, které budou odolnější vůči škůdcům. A to je ta věta, za kterou jsme kritizováni, že to neděláme. Tak jenom řeknu zase dvě čísla. Za loňský rok vysázeli lesníci v českých lesích rekordních 112 milionů listnáčů. 112 milionů listnáčů! A smrků se vysázelo, prosím pěkně, 36 milionů. Takže to je ten poměr. To je ta pravda. Loni bylo obnoveno 34 tisíc hektarů lesa, z toho sadbou 27 tisíc hektarů. To znamená 30 % smrků, 70 % listnáčů a jedlí. Dále tam je odklad zalesňování na pět let. To je ta přirozená obnova lesa. Dovolili jsme převoz sadebního materiálu. Kompenzace vlastníkům. Kompenzace vlastníkům přeloženo je podpora výsadby nových lesů. A my jim dáváme [[nesrozumitelné]]ty parametry, o kterých jsem tady před chvílí mluvil. V loňském roce to bylo 2,8. Teď máme plánováno 7 miliard včetně Lesů České republiky. Poprvé. Máme také novou vyhlášku a připravujeme novelu mysliveckého zákona, abychom ještě zpřísnili a mohli lovit některé druhy zvěře ještě více dní v roce a zároveň abychom snižovali stavy zvěře. A bude to daleko ekonomicky proveditelnější, ty cíle, a snížení administrativy pro myslivce. Takže to jsou tři věci. Pár čísel, jestli dovolíte, ještě dalších. Bylo řečeno u těch pesticidů - a jenom chci říct, včera jsme objeli Želivku, takzvaný pilotní projekt. Je tam už chráněno více než 12 tisíc hektarů zemědělské půdy. Je v tom 16 subjektů. Je to na bázi dobrovolnosti a stojí to 60 milionů ročně. Teď se tam hlásí další zemědělci. Bylo to spuštěno v červnu, v červenci loňského roku. To znamená, my si to vyhodnotíme. Ten projekt je na tři roky. A chtěli bychom takto chránit území okolo vodárenských nádrží a vodních zdrojů. To je ten náš vstup do těch ekologických opatření. Nechci s tím dlouze zdržovat. Jenom chci říct, že jsme vybudovali za poslední rok a půl 135 hektarů vodohospodářských opatření v rámci pozemkových úprav, 46 nádrží na 106 hektarů, 58 hektarů protierozních opatření, jenom co se dávalo z pozemkových úprav, 137 hektarů ekologických opatření a 412 kilometrů polních cest. Všechny osázené stromy. Tak, co se týká přehledů dotací, kdyby někdo měl zájem, prosím pěkně. [[Ukazuje dokument.]] Já jsem to vzal, jenom tady jsou všechny dotace jednotlivě vypsány, kolik jsme dali a komu jsme dali. Tam se najdou všichni - obce, soukromé osoby, právnické i fyzické. Takže toho tolik. Mám jenom jednu prosbu. Nepoškozujte české zemědělce. Jsem připraven vám ta čísla říct. Nemůžeme všechny házet do jednoho pytle, prosím pěkně. A nerozdělujme je na malé a velké. Rozdělujte je na hospodaří špatně, nebo dobře. A to je celý příběh. Děkuju.
Děkuji panu ministru zemědělství Miroslavu Tomanovi. Ještě než udělím slovo panu místopředsedovi Okamurovi, konstatuji došlou omluvu. Z pracovních důvodů se mezi 10.30 a 13. hodinou omlouvá Marek Benda. Nyní tedy pan místopředseda Tomio Okamura. Prosím, pane místopředsedo, máte slovo.
Vážené dámy a pánové, máme před sebou sled zákonů, které se věnují vodě. Je to pochopitelné. Nedostatek vody je a bude v budoucnu asi nejpalčivějším tématem. Ostatně například kůrovcová kalamita je toho přímým důsledkem. Jakkoliv s principy mnoha návrhů lze souhlasit, s některými naopak souhlasit nelze. Novela především zavádí povinnost vytvořit plány pro zvládání sucha a nedostatku vody, které budou platné pro jednotlivé kraje i pro území celé České republiky. Padl tu problém kůrovce a už tady vidíme, že sucho nelze řešit zákony o vodě, a určitě ne jen zákony. Tady skutečně je prvotní úloha vlády, aby slyšela odborníky, připravila analýzu stavu, návrhy řešení a ty pak realizovala. Problém je poměrně jednoduchý, jakkoliv se to nezdá. V dlouhodobém poměru na území České republiky dopadá 200 let stejné průměrné množství vody. Takže voda je. Problém je v tom, že odchází. Jednak samozřejmě odtéká řekami, ale problémem je, že máme vyšší výpar vody, a to proto, že tu máme tepleji, máme stále více betonu a asfaltu a pochopitelně máme nízkou výšku ornice. A začalo nám teď i ubývat lesů. Řešení jsou mnohaúrovňová, ale v praxi proveditelná. Je třeba na maximum zalesňovat, a tím stabilizovat klima a zvýšit zádržnost vody. Musíme podpořit projekty na zvýšení výšky ornice. Je třeba zvážit nejrůznější přehrady, protože tady sice vodu zadržíme, ale vypařování vody je tu obrovské a marnotratné. Jiná věc je vybudování spojení alespoň s Dunajem. To je obrovská zásobárna vody pro část střední Evropy. Součástí tohoto projektu jsou pobřežní mokřady, poldry na zadržování vody i systémy zavlažování okolních polí. Plus to je v západní Evropě desetiletí osvědčená a ekologická nákladní a hlavně turistická komunikace. Zdůraznil bych také budování decentralizace vodní soběstačnosti, to znamená, že minimálně na úrovni obcí by se voda měla vracet do půdy nebo recyklovat zpět do vodovodního systému a nevypouštět do řek. Samozřejmě tu jsou desítky možností, jak zadržovat vodu v krajině. Jsou to meze, protierozní rozmisťování plodin, je tu třeba provádět ve svazích hrázkování, důtkování [[důlkování?]], budování průlehů atd. A popravdě řešení jsou odborníky z prestižních univerzit stokrát popsaná a stále nikým systémově nerealizovaná. Důvod je jasný. Dotýkají se lesníků, zemědělců, s něčím nesouhlasí ekologové, s něčím zase antiekologové. Bohužel každý si hraje na svém písečku a blokuje systémová řešení. Vládní zákony navrhuje mimo jiné nějaká komise pro sucho. No, nemám nic proti tomu, aby vláda vytvořila analytický poradní orgán typu Národní rada vlády pro boj se suchem. Vzhledem k tomu, že řešení už organizace, jednotlivci nebo univerzity dávno zpracovali, tak stačí, když se odborníci v nich shodnou na těch nejzákladnějších principech a řešeních a ta pojďme realizovat. V další rovině tu máme návrh změny Ústavy. Návrh neříká nic, co by obsahově už v Ústavě nebylo, a jde jen o deklaraci, že stát dbá o šetrné využívání přírodních zdrojů, zejména vodních zdrojů a půdy a ochranu přírodního bohatství. Ve všeobecné rovině samozřejmě za hnutí SPD říkám, že souhlasíme, ale ve stejné logice vás, drahé kolegyně a kolegové, prosím o podporu našeho návrhu ústavního práva na nepromlčitelnou spravedlnost. Pokud jde o vodu, byl bych daleko radikálnější a v Ústavě bych deklaroval, že veškeré přírodní zdroje včetně vody jsou v majetku státu, který je dává do užívání za podmínek určených zákonem. Znárodnění nebo deprivatizace vody je skutečně na pořadu dne a vzhledem k tomu, že to je po léta i trend na Západě, věřím, že se mu nebudou bránit ani naše probruselské strany. Voda je skutečně strategická surovina a její význam jen poroste. Není udržitelný stav, kdy si ji velká část měst a obcí nechala v minulosti různými vykuky ukrást, a velmi často za skandální podmínek. Prahou počínaje, Zlínem konče. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu místopředsedu Tomio Okamurovi, a protože nemám žádnou přihlášku s přednostním právem, vrátíme se k procesu schvalování programu schůze. Vzhledem k tomu, že jde o návrh schůze, která je svolána na základě § 54 zákona o jednacím řádu, tak připomínám, že podle odst. 7 tohoto zákona rozhodne Sněmovna pouze o pořadu uvedeném v žádosti. Nelze navrhnout žádnou změnu ani doplnění pořadu, rovněž tak nelze rozšiřovat schválený pořad. Budeme hlasovat o celém návrhu pořadu schůze, tak jak je Sněmovně písemně předložen. Zagongoval jsem. Vzhledem k tomu, že není jasné, jaká je v současné době přítomnost, odhlásím vás. Požádám vás o novou registraci. Prosím, přihlaste se svými identifikačními kartami. O pořadu schůze, jak je uveden na pozvánce, rozhodneme v hlasování číslo 2. To jsem zahájil a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti. Děkuji vám. V hlasování číslo 2 ze 113 přítomných 112 pro. Návrh byl přijat, pořad schůze byl schválen. Budeme tedy postupovat podle pořadu schůze, tak jak byl schválen. Bodem číslo jedna je