Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády, zahajuji druhý jednací den 49. schůze Poslanecké sněmovny a všechny vás tu vítám. Právě jsem vás odhlásil a poprosím vás, abyste se přihlásili svými kartami. Sděluji, že o omluvení své neúčasti na jednání požádali tyto poslankyně a poslanci: Dana Balcarová od 12.30 do konce jednání z pracovních důvodů, Pavel Bělobrádek od 15.45 do 18.15 z pracovních důvodů, Petr Dolínek od 9.30 do 13 hodin bez udání důvodu, Dominik Feri do 12 hodin - pracovní důvody, Marian Jurečka - rodinné důvody, Martin Kupka do 13 hodin - pracovní důvody, Tomio Okamura do 11 hodin - zdravotní důvody, Roman Onderka - zdravotní důvody, Petr Pávek - zdravotní důvody, Pavel Plzák - rodinné důvody, Karel Schwarzenberg do 12 hodin - zdravotní důvody, Václav Votava - osobní důvody. Z členů vlády se omlouvají... Tak pan poslanec Plzák tady je, ruší svoji omluvu, vidím ho na vlastní oči. Z členů vlády se omlouvají: Jana Maláčová - pracovní důvody, Tomáš Petříček do 13 hodin - pracovní důvody, Robert Plaga - pracovní důvody. Tak. Já už vás poprosím, abyste se posadili na svá místa. Dnešní jednání bychom měli zahájit projednáváním bodů z bloku třetích čtení, u nichž byly splněny zákonné lhůty. Jedná se o body 252 až 257, sněmovní tisky 502, 553, 572, 589, 622 a 643. Poté bychom pokračovali projednáváním bodů dle schváleného pořadu schůze. Připomínám, že ve 12.30 máme pevně zařazené volební body 295 až 298. Ve 14.30 máme pevně zařazené body 375 - trestní stíhání poslankyně Karly Maříkové, a 70, sněmovní tisk 841 - vládní návrh zákona, daňový řád, prvé čtení. Tak. Nyní zde mám dvě přihlášky s přednostním právem, pan předseda Faltýnek a poté pan předseda Rakušan. Takže pane předsedo, prosím, máte slovo. [[V sále je hluk.]] Vážené kolegyně, vážení kolegové, prosím o klid v sále. K pořadu schůze diskutujeme.
Dobré ráno, vážení kolegové, kolegyně, pane předsedo. Dovolte mi, abych navrhl jménem našeho klubu změny v pořadu schůze, v podstatě v duchu té naší včerejší dohody, když jsme se tady rozcházeli kolem desáté hodiny večer. Já jsem v této věci většinu kolegů předsedů klubů obešel s tím, že bych chtěl navrhnout, abychom bod č. 5, tisk 850, kompenzační bonus, dále bod č. 6, tisk 550, o obecní policii - oba dva zákony vrácené Senátem, a bod č. 76, tisk 866, daň z nabytí nemovité věci, první čtení, projednali dnes, teď ráno, to znamená jako první body jednacího dne ve středu 27. 5. A dále, protože včera také vlastně nedošlo na ten poslední zákon, který tady máme v legislativní nouzi z dílny Ministerstva zdravotnictví, jedná se o bod č. 1, tisk 868, o kompenzacích osobám poskytujícím hrazené zdravotní služby, tak abychom tento bod zařadili na pátek do toho bloku, kde jsou již pevně zařazené body. Zákoník práce je tam vlastně první a pak jsou ty dva body v legislativní nouzi, čili aby to šlo vlastně jako čtvrtý bod. Děkuji. Pardon. A ještě mám jednu technickou prosbu na řídícího schůze, ale říkám to tak, aby to věděli všichni kolegové ve Sněmovně. Je to technická prosba. Pokud se bude týkat hlasování, pan premiér je tady vedle v místnosti, má videokonferenci s premiéry ostatních zemí, a jenom aby stihl doběhnout na hlasování, tak bych poprosil o pauzu minutku plus minus, aby stihl doběhnout do jednacího sálu. To je jenom moje technická prosba na řídícího schůze. Děkuji za pozornost.
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Rakušan.
Děkuji, pane předsedo. Dobrý den, kolegyně, kolegové. Já bych vám chtěl poděkovat za včerejší hlasování k bodu č. 379, což je stanovisko Poslanecké sněmovny k zásluhám československých legionářů. Já oceňuji jasné rozhodnutí Poslanecké sněmovny o tom, aby daný bod byl zařazen na schůzi Poslanecké sněmovny, považuji to za důležitý signál a ještě jednou vám za to děkuji. Ale aby se nejednalo o formální zařazení, to znamená, že ten prostě někde bude v systému čekat a čekat, než se k němu dostaneme, a možná se na něj nedostane nikdy, tak mi dovolte, abych navrhl tento bod zařadit pevně jako první bod dnešního odpoledního jednání. Tedy bod č. 379, stanovisko Poslanecké sněmovny k zásluhám československých legionářů, jako první bod na dnešní odpoledne. Děkuji.
Děkuji. Dále k pořadu je přihlášena paní poslankyně Černochové, poté pan poslanec Munzar.
Dobré ráno, dámy a pánové. Vážený pane premiére, pevně věřím, že i tuto debatu o programu sledujete. Kdybyste byl v sále, otočila bych se na vás a zeptala bych se vás, jestli vám přijde zcela normální, že váš ministr vlády, ministr kultury se v článku, který tady byl diskutován včera při našem pokusu s kolegou Janulíkem zařadit tento bod do programu a týkal se Izraele, já jsem ten bod nazvala Postoj Poslanecké sněmovny k vzájemným vztahům mezi ČR a Státem Izrael, kolega Janulík jinak, jeho návrh prošel, ale nezařadili jste nám ho na určitý čas a den, takže se o to pokusím dnes. A skutečně musím říct, že jsem se velmi rozhořčila, když jsem si přečetla, že si ministr vaší vlády neslevil po tom sobotním článku, naopak přilévá další olej do ohně a vyjádřil se pro server Novinky.cz pan ministr kultury Lubomír Zaorálek v argumentaci takto - ministr Zaorálek, který mimo jiné přirovnal Palestince k Čechům, kteří v minulosti zabrali Němci, a dále řekl: Je naší povinností zastat se Palestinců, pokud jim hrozí podobný osud, který stíhal opakovaně Československo ve 20. století. Vážení kolegové, jestli se na něco dá použít krásné židovské slovo chucpe, tak je to toto. Ptám se vás, pane premiére, jak je možné, že ministr vaší vlády si dovolí něco tak absurdního konstatovat veřejně v novinovém článku. Dostala jsem dopis zástupců židovských organizací, kteří jsou tímto velmi pobouřeni a považují - cituji: za krajně nepřípustné a nepřijatelné, aby ministr kultury České republiky přirovnával nacistické Německo a jeho okupaci Československa k chování Izraele vůči Palestincům. Takový výrok navíc hrubě uráží památku na tří set tisíc umučených židovských obětí německých okupantů. Vůči Izraeli jako židovskému státu je mimořádně necitlivý. [[V sále je hlučno.]] Dále zástupci židovských organizací píší: Je s podivem, že vzdělaný diplomat - tím myslí pana Zaorálka, nepřítomného - srovnává nacistickou okupaci s preventivní vojenskou operací židovského státu v roce 1967, která, jakkoli je problematická, zamezila další eskalaci konfliktu. Ani okupace vojsky Varšavské smlouvy z roku 1968 takto neobstojí, protože se jednalo o agresi cizí mocnosti, která zvrátila vnitropolitický demokratický vývoj v naší zemi. O to přece v případě Palestinců vůbec nejde. Nejde tady jen o hrubé zkreslování historie, ale i o používání prvoplánových a ve své podstatě lživých -
Já vás na okamžik přeruším, paní poslankyně. Prosím o klid v sále! Máte-li něco k projednání, běžte do předsálí. Umožněte vystoupení své kolegyně. Děkuji.
Vážený pane premiére, žádám vás, abyste skutečně nějakým způsobem panu ministrovi vysvětlil historické konsekvence, panu ministrovi kultury, podotýkám, kultury, bývalému ministrovi zahraničních věcí, a aby dál nešířil ostudu České republiky v zahraničí takovýmito bezprecedentními výroky. Víte, co je dneska za den? Dnes je 78 let od významného aktu, operace Anthropoid, dnes je tomu 78 let, kdy byl spáchán útok na zastupujícího říšského protektora Reinharda Heydricha. Je naprosto ironické, že pan ministr kultury se v těchto dnech chová jako ten největší nácek!
Děkuji. Já jenom, paní poslankyně, jestli jsem nezaznamenal váš návrh k pořadu na pevné zařazení toho bodu, předpokládám. To má nějaké číslo?
Stejně jako včera, středa třetí bod odpoledne.
Středa, třetí bod. K pořadu schůze je dále přihlášen pan poslanec Munzar.
Dobrý den, dámy a pánové.
Já vás ještě na okamžik přeruším, abychom si to vyjasnili. Diskutujeme k pořadu schůze. Písemné přihlášky mají přednost. Vystoupení nebo technické poznámky, které se netýkají pořadu schůze, nepřipustím. Prosím, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, aniž bych tušil, že pan předseda Faltýnek vystoupí se svým návrhem, tak jsem se také přihlásil ke změně pořadu schůze, a to konkrétně kvůli bodu číslo 76, sněmovní tisk 866, což je zrušení daně z nabytí nemovitosti. Trh s nemovitostmi čeká už několik let na zrušení této daně a několik týdnů na projednání konkrétně tohoto návrhu, a proto navrhuji - a já prosím pana předsedu Faltýnka, aby mi do toho nevstupoval - [[jmenovaný poblíž řečniště konzultuje se členem vlády]] - a několik týdnů čeká na zrušení daně, na projednání tohoto konkrétního návrhu vlády.
Já opravdu prosím o klid v sále! Děkuji.
Já navrhuji zařazení tohoto bodu buď dnes odpoledne po již zařazených bodech, nebo v pátek také po již zařazených bodech, tak abychom to projednali co nejdříve. Děkuji.
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Rakušan.
Děkuji, pane předsedo. Prosím ještě jednou - po dohodě s předsedou poslaneckého klubu ANO panem Faltýnkem upravuji svůj návrh a navrhuji, aby bod 379 byl zařazen pevně na příští čtvrtek 11. hodinu. Děkuji.
Děkuji. K pořadu schůze se dále z místa hlásí pan poslanec Luzar, poté pan poslanec Birke. Prosím.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedo, dámy a pánové, já bych rád zopakoval svůj včerejší návrh na přesunutí prvního čtení sněmovního tisku 280 o regulaci reklamy jako prvního bodu prvních čtení v rámci jednání této schůze. Děkuji.
Ano. Pan poslanec Birke.
Děkuji mockrát, pane předsedající. Já budu reagovat na - a navrhuji zařazení nového bodu, a tím není nic jiného než ať už písemná, nebo verbální omluva paní poslankyně Černochové panu ministrovi kultury za to, že je nácek. V souvislosti s mým jménem jsem celých padesát let konfrontován s tím, že jsem nácek. [[Hovoří velmi důrazně, hlasitě.]] Na tohle jsem alergickej! A jestli budete tady vykřikovat a urážet takové věci, tak to je tedy pro mě naprosto bezprecedentní! Prosím, omluvte se! Děkuju.
Děkuji. S náhradní kartou číslo 16 hlasuje pan poslanec Nacher, s náhradní kartou číslo 17 pan poslanec Filip, s náhradní kartou číslo 18 hlasuje pan poslanec Bartoš. [[O vystoupení žádá poslankyně Černochová.]] Já jenom připomínám, diskutujeme k pořadu schůze, paní poslankyně. Nemůžu vám umožnit vystoupení, nemáme faktické poznámky. Kolega navrhl bod. Navrhujete jiný bod? Navrhujete nový bod? Jestliže vám umožním vystoupení, tak jedině že budete navrhovat nový bod. Paní poslankyně navrhuje nový bod.
Navrhuji bod, aby se pan ministr kultury Zaorálek omluvil nám všem za to, jakým způsobem dělá ostudu České republice svými výroky na adresu Státu Izrael.
S přednostním právem pan poslanec Zaorálek.
Dobré ráno, dámy a pánové, to je takové -
Já vás ještě jednou žádám o klid! Děkuji.
To je takové rychlé probuzení. Já se snažím pochopit, za co jsem si takhle po ránu vysloužil to oslovení nebo přirovnání. Já bych tady rád řekl něco, co nevím, jestli se v té Sněmovně ví. Mohl bych vám tady přednést prohlášení, která vydala německá vláda společně s palestinskými úřady z časopisu Haaretz, a to je německá vláda, která je známa tím, že má jeden z nejproizraelštějších pozic ze všech evropských států. Představte si prohlášení představitelů německé vlády s palestinskými úřady, ve kterém odsuzují myšlenku anexe. Nedovedu si představit, že by tohle tady někdo udělal. A to je Německo. Mohu vám tady přinést prohlášení padesáti bývalých ministrů zahraničí, všechno velmi přátelských ministrů vůči Izraeli. Padesáti, kteří se vyslovili proti anexi. Mohl bych vám tady přinést prohlášení amerického kandidáta na ministra (?) Joe Bidena. Jou Bidena, který se vyjádřil, že pokud bude zvolen prezidentem, tak zruší celý plán Jareda Kushnera na údajný mírový proces, protože Joe Biden tvrdí, že ten plán je v podstatě likvidací, definitivní likvidací mírového procesu. No, já vám ten text mohu přinést. Je velice čerstvý. A řekl, že pokud bude prezidentem, tak tento plán neuznává a okamžitě ho zruší. Biden teď v čerstvých průzkumech, jak jsem se včera díval, vede o 8 %. Takže minimálně bychom měli brát vážně toto prohlášení jako někoho, kdo se skutečně v listopadu může stát prezidentem. Ještě něco vám řeknu. Mark Pompeo 13. května, state secretary Spojených států, navštívil Izrael, a také vám tady mohu přečíst izraelské diplomaty, kteří říkají, že Mark Pompeo jim doporučil, aby odložili realizaci tohoto plánu po 1. červenci, protože se obávají důsledků. To říká americká strana a současný state secretary. Nejvyšší představitel Evropské unie pan Borell řekl, že sice byla komplikovaná debata ministrů zahraničí, ale to, na čem se shodli, je, že evropské státy se mají snažit přesvědčit Izrael, aby s anexí palestinských území nezačínal, aby každý stát podle svých možností dal najevo Izraeli, že takové kroky jsou velice riskantní a nebezpečné, právě proto, že nejsou respektováním mezinárodního práva. Pro nás, Česko, mi to připadalo, že je to vždycky úplně jednoduché. Česko přece se svou zkušeností, kterou má z 20. století, nemůže mlčet k tomu, když se někde nerespektují základní mezinárodní pravidla, a kde se použije síly na obsazování území na základě odkazů na nevím co, to už je potom jedno. Podstatné je, že se používají vojáci. To je něco, s čím máme velmi špatnou zkušenost. Proto si myslím, že je úplně v logice, že česká strana řekne i někomu, s kým má strategické partnerství, s kým se pravidelně stýká, tohle je špatně. Že se to děje formou dopisu? To je úplně běžná forma. Přečetl jsem si v českých médiích, že to je cosi mimořádného, že se to má říkat z očí do očí. To je věc, kterou jsem tady ve Sněmovně vždycky já říkal sám. Diplomacie je často skrytá, je to její podstata, a musí být její velká část z očí do očí. Ale to neznamená, že se stejně tak legitimně nepoužívá tato forma. Odkazuji se na ten dopis padesáti ministrů. A mezi nimi jsou velcí přátelé Izraele. Je to prostě standardní forma, kterou se něco sděluje. Nic mimořádného. [[(9.20 hodin)]] A překvapila mě jedna věc, protože si samozřejmě také čtu ty texty, které se toho týkají, protože se snažím rozumět argumentům druhé strany, třeba i když s nimi nesouhlasím, protože jsem celý život přesvědčen, že politika je vlastně smiřování. My tady jsme s různými názory a tato aréna je prostor, kde nemáme za úkol se pozabíjet, ale máme za úkol se vlastně smířit. Proto se snažím teď tady o tom mluvit, že prostě nejsem nějaký nacista, ale jsem člověk, který vyjadřuje svůj názor na něco, který říká už desetiletí stejně, což se dá snadno doložit. Já nejsem ten, kdo změnil svůj postoj. Opakuji ho pořád, protože jsem přesvědčen, že ta cesta, kterou se Izrael vydává teď, je cesta do zdi. A dokonce vím, že ti, kteří to dělají, to vědí. A já cítím jako povinnost to říct. V tom textu, který vydali moji bývalí kolegové v Právu, také jsem si ho velmi pozorně včera přečetl, a překvapilo mě, že tam říkají věci, které tady, když jste mě vlastně vyzvali, musím říct, že jsou jednoznačně naprosto zavádějící. V tom textu, který píše pan Topolánek, pan Cyril Svoboda, pan Kohout a Saša Vondra, se říká, že nechápou, proč se tak rozčilujeme nebo říkáme teď něco takového, jako jsme napsali v tom prohlášení, když přece toto je jenom jeden z typů debaty, který se v Izraeli vede. Ale to přece není jeden typ debaty. Tady vůbec nejde o něco, o čem se vede teď dialog. Tady jde o něco, co má 1. červencem začít - okupování území. Proto ta naléhavost. To není něco, co se vyvine různým způsobem. To je něco, co hrozí, že se vyvine do konkrétních kroků, které budou znamenat anexi třetiny, poloviny palestinských území. Ten prostor se stane tím pádem úplně nesmyslný pro nějaké budoucí soužití, a tím se vlastně úplně popírá myšlenka, ke které jsme se vždycky hlásili. A já jsem tu myšlenku dvoustátního řešení izraelským partnerům včetně současného premiéra Netanjahua opakoval mnohokrát, prezidentu Rivlinovi mnohokrát. Rivlin měl vždycky takový zvláštní postoj, svérázný, který jsem respektoval, že vlastně by chtěl jeden stát s Araby, Židy dohromady. Je to samozřejmě asi velmi těžko realizovatelná věc, ale respektoval jsem to, protože vím, jak on to myslel. A on to myslel upřímně, Arabové mají žít pohromadě tady s námi. Ale jinak všichni oficiálně věděli, že dvoustátní řešení je téměř oficiální postoj, ani premiér Netanjahu mi nikdy neřekl, že ne, nikdy otevřeně neřekli, že odmítají tuto variantu, protože nedokázali ukázat, že by jiná byla možná. No a to, co se děje dnes, je vlastně odklon od toho. Tak je třeba to otevřeně říct, kam to vlastně kráčí Izrael. A pak je tam ještě jedna věc v tom článku, o kterém mluvím, která mi také přišla velmi nešťastná, a to je v tom, když ti ministři tam píší o tom - jak to tam je - že vlastně tohle je způsob, jak zvou palestinské partnery ke stolu, a oni by tedy měli k tomu stolu přijít. No to mi připadá neuvěřitelné, že to tam mohli napsat, protože každý ví, že k tomuhle stolu Palestinci takto pozváni nemohou nikdy přijít, to prostě pravda není. Takto se nezve ke stolu. Když někomu sdělíte, že po 1. červenci obsadíte třetinu jeho území, a to si ještě vyberete ta, která jsou úrodná, ta, která vlastně úplně likvidují jakoukoli budoucí soudržnost palestinského území. Takže ty, kdo četli ten text, upozorňuji, že jsou tam výroky, které jsou podle mě neobhajitelné v seriózní debatě, a mě překvapuje, že je použili jako argumenty. Přátelé, já jsem připraven na jakoukoli korektní debatu těch, kteří se tím zabývají. A to, co jsem tady dnes řekl, tady najdete doklady, že u tohoto stolku, u tohoto mikrofonu jsem říkal x-krát. Není na tom žádná změna postoje, ani pro izraelské partnery v tom není žádná změna toho, co jsem celou dobu říkal. A mě samozřejmě mrzí ta reakce, která na to přišla, protože mně připadá, že je omyl, pokud si někdo myslí, že neříkat takové věci znamená budovat přátelství s Izraelem. Znám se dobře s celou řadou izraelských představitelů a mohu vás ujistit, že oni vědí, že jsem jim často říkal věci, které vůbec nebyly jednoduché a příjemné, a naučili jsme se ten dialog vést tak, že jsem cítil, že o něj stojí ta druhá strana právě v této podobě. A dokonce jsem jim jednou říkal: pokud vám budu mazat med kolem pusy, pokud budu i veřejně vystupovat tak, že to bude směšná loajalita, tak na té mezinárodní scéně vám Česká republika takhle nikdy nepomůže, protože nebude brána jako vážný partner debaty o Izraeli. A měl jsem pocit, silný pocit, že tohle si izraelská strana uvědomovala a brala, že nějaký servilní sluha jim k ničemu není. Ale někdo, kdo říká věci otevřeně, ten pak je schopen debatovat vážně. To je ta kontinuita české zahraniční politiky. I když jsme třeba byli kritičtí, vždycky jsme odmítali všechny ty sankce a různá opatření proti Izraeli, která se navrhovala na Radě ministrů zahraničních věcí, což jsem činil takto já. Jedna věc je kritičnost, ale druhá věc je, že jsme nepodporovali tyto kroky proti Izraeli, stejně jako to činí dneska ministr Petříček. V tom je ta kontinuita. Říkáme ty věci, dokážeme je vyslovit, dokážeme být kritičtí, a přesto vlastně držíme to, že historie našich vztahů je staletá, že je mimořádná, že, jak říká ta legenda ve Staronové synagoze, tady v Praze jsou kameny z jeruzalémského chrámu, což je samozřejmě mýtus, ale je to jenom jedno z vyjádření té těsné vazby, která existuje mezi Prahou a Jeruzalémem. Těch je celá řada, jak víte. Tohle jsem já vždycky měl v sobě. A já vás ujišťuji, že Izrael byl pro mě vždy centrem velikého zájmu prostě proto, že mě fascinovala historie Izraele. Jsem rád, že tam mám velké množství přátel, ale mám tam přátele, se kterými také nemohu říct, že bych beze zbytku souhlasil, a mám pocit, že se na mě kvůli tomu nezlobí, naopak. Ty naše debaty mají smysl. Takže já jsem nerad, že jsou tady používány takové výrazy, kterými se dnes v těch debatách plýtvá, ale cítím, že to je úplně zbytečné. To, co jsem řekl, není nic překvapivého. Já si za tím stojím, pokud jsem něco takového podepsal, a jsem schopen o tom tady vést velkou debatu. Pokud to bude zařazeno, tak jsem na ni připraven. To, co jsem podepsal, to si, přátelé, obhájím.
Děkuji. S přednostním právem pan místopředseda Fiala.
Vážený pane ministře, rádi tady povedeme debatu, věcnou debatu o této otázce a doufám, že se podaří hlasy vládní koalice zařadit tento bod na program tohoto jednání. Já tu debatu považuji za hodně vážnou, protože tady nejde jenom o náš vztah ke Státu Izrael, který je samozřejmě také důležitý, ale o celou orientaci české zahraniční politiky a její kontinuitu, která je podle mého názoru tím vaším gestem, které jste udělal společně se současným ministrem zahraničí, do značné míry ohrožena. K té seriózní debatě bych ještě dodal to, že ono se pěkně poslouchá to, co jste tady říkal, a je tam plno slov o míru a o dobrých úmyslech, ale ta optika, kterou jste nám tady nabídl, ta optika je úplně opačná, než jaká je realita, jaká je historie Blízkého východu a jaká je také historie Státu Izrael. Z těch vašich vět to skoro vypadá tak, že ten, kdo ohrožuje mír, kdo je překážkou toho, aby vznikl palestinský stát, kdo je nějakým ohrožením budoucího mírového uspořádání na Blízkém východě, že to je Stát Izrael. Ale to přece vůbec není žádná pravda. Palestinský stát nevznikl z mnoha jiných důvodů, než je to, že to nechce Izrael. A kdyby Izraelci poslouchali ty dobré rady levicových a jiných intelektuálů a politiků ze Západu, tak už dávno ten stát neexistuje. Kdyby poslouchali většinovou vůli Organizace spojených národů, tak už ten stát dávno neexistuje. Kdyby Izrael poslouchal dobré rady některých evropských zemí, které mají ze svých historických příčin proarabskou politiku dlouhodobě, tak už ten stát neexistuje. To jsou prostě věci, které jsme my v České republice vždycky vnímali, chápali, a byli jsme v naší zahraniční politice připraveni podporovat Stát Izrael i navzdory většinovému mínění našich evropských partnerů a navzdory samozřejmě většinovému mínění států Organizace spojených národů. A to je konstanta české zahraniční politiky a díky tomu jsme také měli, a máme, doufám, nadstandardní vztahy se Státem Izrael. A díky tomu přispíváme k mírovému procesu na Blízkém východě víc než všichni ti lidé, kteří mají plnou hubu míru, ale nejsou pro něj připraveni nic udělat. Ten, kdo opravdu drží mír na Blízkém východě, je Stát Izrael. Ať se to líbí levicovým politikům, nebo nelíbí, tak Izrael ten mír drží jedině za tu cenu, že je připraven pro něj přinášet oběti a že je připraven také bojovat. A Izrael nebojuje jenom za svou existenci, Izrael taky bojuje za demokracii a mír na Blízkém východě - a to znamená za demokracii a mír i pro nás. A takto to musíme chápat, takto to musíme vnímat. Proto je tak strašně důležité, aby si česká zahraniční politika udržela jednu ze svých konstant, a to je vytrvalá podpora Státu Izrael.
Děkuji. Přečtu teď několik omluv. Omlouvá se paní poslankyně Kateřina Valachová po celý jednací den ze zdravotních důvodů, omlouvá se z rodinných důvodů paní poslankyně Eva Matyášová z dnešního jednání, omlouvá se pan poslanec Petr Bendl z dnešního dopoledního jednání z pracovních důvodů, omlouvá se paní poslankyně Helena Langšádlová z dnešního dne mezi 9.00 a 9.15 z osobních důvodů, omlouvá se pan poslanec [[ministr]] Lubomír Metnar z celého dnešního jednacího dne z pracovních důvodů, omlouvá se ministryně Marie Benešová, a to z dnešního jednacího dne z dopolední části. Pak ještě přišla jedna omluva. Omlouvá se paní poslankyně Karla Šlechtová od 9 hodin ze zdravotních důvodů. Mám zde poslední přihlášku. S přednostním právem pan předseda Stanjura.
Pan ministr zahraničí se hlásí do rozpravy, on k tomu chce vystoupit. Tak já jsem využil příležitosti, že jsem se hlásil o něco dřív, a může mi tak případně odpovědět na tu otázku, kterou bych mu rád položil. Já určitě ctím to, že může mít někdo kritické názory, které jsou v rozporu s tím, co si myslíme třeba my. Ale, pane ministře -
Poprosím o klid. Vážené kolegyně, vážení kolegové, prosím o klid v sále. Děkuji.
Málem jsem se spletl, ještěže jste mě přerušil. Málem jsem řekl pane ministře zahraničních věcí. Ale dobře, pane bývalý ministře zahraničních věcí, pane ministře kultury, já vám řeknu, co mě nejvíc zarazilo na tom vašem dopise. A to bych potřeboval objasnit. A říkám to zcela věcně a v klidu. Je naší povinností zastat se Palestinců, pokud jim hrozí podobný osud, který stíhal opakovaně Československo ve 20. století. Velmi často říkají historici - já nejsem historik - že je velmi ošidné používat historické příklady v jiném kontextu. Tak co se stalo v Československu ve 20. století, to snad všichni víme. Tak to vezmeme první okupaci. Demokratické Československo a totalitní Německo. V tom přirovnání vy říkáte, že máte demokratickou palestinskou samosprávu, kde byly volby naposledy před 15 lety, a proti tomu stojí totalitní stát, když to porovnáte. Nepřipadá vám to přirovnání přitažené za vlasy právě ze zkušeností našich předků? Nebo když to přirovnáte s rokem 1968. Demokratizační proces, když budu používat jazyk komunistů, a proti tomu vstup pěti armád okupačních vojsk. Opět to přirovnáváte. To není o tom, jestli vy vidíte kriticky rozhodnutí Státu Izrael, nebo nevidíte. To je přece jiná debata. Mně přijde tohle naprosto přepjaté. Protože vy jste vlastně řekl, že ona ta dnešní situace, nebo ta situace od 1. července, jak jste tady popsal, připomíná roli nacistického Německa vůči Československu, hraje ji Izrael, a roli oběti, to znamená roli demokratické Československé první republiky, hrají Palestinci. A to mně, pane ministře, připadá opravdu nevhodné a přepjaté. Tak to bych potřeboval vysvětlit z toho. Neberu vám vaše právo na kritický názor. A myslím, že pan předseda Fiala to říkal jasně. A je to dlouhodobý jev zejména levicové evropské politiky a respektuji to jako debatu. Ale tohle je opravdu podle mě hodně přes čáru. Kdybyste mě mohl buď vyvést z omylu, anebo vzít zpět to přirovnání, protože je přepjaté, nevhodné a neodpovídá. Vždyť totalitní stát napadl demokratické Československo - a vy to přirovnáváte k situaci dneska na Blízkém východu. A ty role jsou podle mě naopak. Jsem o tom přesvědčený, že stát Izrael je demokratickou zemí, jedinou na Blízkém východě. A vy ji přirovnáte k nacistickému Německu a pak jste rozčílen a udiven, když má kolegyně to možná řekne ostře, nebo ostřeji, než to říkám já. Ale mně to přirovnání prostě vadí. A pan poslanec Birke - jak kýve hlavou - tak vám to připadá, že Izrael dneska hraje roli nacistického Německa a Palestinci roli demokratického Československa? Je naší povinností se zastat se Palestinců, pokud jim hrozí podobný osud, který stíhal opakovaně Československo ve 20. století. To je podle mě nepřijatelná věta. To není o kritice plánů izraelské vlády. To je naprosto -
Já vás prosím, abychom na sebe nepokřikovali. Děkuji.
To je naprosto mimo historickou realitu Československa. A jestli necítíte rozdíl v té formě, když podepíše nějaký dopis 50 bývalých ministrů zahraničí... Víte, co je na tom dopise vás tří na tom to nejhorší? Že dva jste členy vlády. A to samozřejmě mate i tu veřejnost. Je to vyjádření postoje české vlády, nebo není? Já nechci komentovat výroky bývalých ministrů. Ti na to mají plné právo, ale nezastávají v tuto chvíli exekutivní funkce a mám pocit, že ani nechtějí. Možná se pletu, možná z nich ještě někdo má ambici. Ale v tuto chvíli nezastávají exekutivní funkci. Slyšel jsem vyjádření premiéra vaší vlády, který s tím nesouhlasí. A to je ten zmatek v zahraniční politice. Až budete bývalý ministr zahraničí, tak je to přece jiná situace. Možná ne uvnitř debaty v České republice - no ale dneska je členem vlády, je člen vlády. Možná byste mohl být zmocněnec vlády pro zahraniční politiku, když máme takové dvojvládí v jiných rezortech, aby to bylo jednodušší. Ale já nechci být ironický, protože to je vážná věc. A byl bych rád, aby ten bod byl zařazen pevně, abychom o něm mohli opravdu vážně a seriózně debatovat. Takže já to zopakuji naposledy. Pane ministře, fakt považuje toto přirovnání za vhodné? Já ne. Přijde mi to velmi nespravedlivé jak vůči nám, Čechům a občanům v první Československé republice, tak vůči Státu Izrael. Přijde mi to mimořádně nespravedlivé a mimořádně nevhodné. Ale říkám, neberu vám právo na kritický názor na plány izraelské vlády. Ale bez toho přirovnání by ten dopis byl mnohem jednodušší i pro vaše názorové oponenty. Toto přirovnání je prostě moc.
Děkuji. S přednostním právem bude reagovat pan ministr kultury. [[Silný hluk v sále.]] Já bych vás opravdu poprosil, abychom udrželi v sále přijatelnou hladinu hluku. Děkuji.
Byl jsem tady upozorňovaný přáteli, že máme celou řadu docela podstatných bodů a vlastně by stálo za to ten bod spíš zařadit, abychom mohli o něm mluvit asi dost důkladně. Ale já se budu snažit nemluvit přednášku a řeknu to nějak rychle. V čem je ta podobnost? Já mám dojem, že je úplně jednoduchá a že ji dokonce vnímá drtivá většina lidí v této zemi. Ta podobnost je v tom - a já jsem to jednou zažil v roce 1968 a stejně tak k tomu došlo i v roce 1939 v Československu, kdy se vám prostě stane, že území, na kterém žijete, je okupováno silou. Prostě někdo, kdo je cizí, vstoupí na území, na kterém žijete, a okupuje ho silou. Je to jednoduché jak facka. Ten zážitek si můžete velmi snadno představit. A je to prostě to, proti čemu se Česká republika musí podle mě ozvat, jestli má nějakou čest v těle. Nemůže prostě souhlasit s tím, kdy nějaké území cizího státu je okupováno vojáky a silou. A tohle není legrace. Já jsem mluvil s Palestinci, kteří mi popisovali, jak v těch částech toho území, kde působí izraelská armáda, nebo tam může kdykoliv vstoupit, jak jsou v noci buzeni - popisovali mi, co z toho mají děti za zážitky. To je prostě skutečně vojenská síla, to není legrace. Takže já vím, jak se to děje, vím, jak to probíhá. A tenhle zážitek je asi velice podobný pro ty, kdo tam žijí. Takže to není žádná abstraktní spekulace, to je konkrétní zážitek, který je velice analogický a velice podobný bez ohledu na ty rozdílné historické paralely, tak pocit těch lidí je strašně blízký tomu, co jsme zažívali my. Takže chápete, tohle není na teoretickou debatu. To je to, že mluvíte s těmi lidmi, a oni se bojí podobného zacházení a podobných kroků. A princip, kterému podle mě rozumí všichni, je, že vám na vaše území někdo přijede, jsou to vojáci, oni tam nepatří a oni to obsazují. Takže to je jednoduchá odpověď na vaši otázku. A druhá věc. Rozumíte, ta vážnost té věci je dána tím, že se bavíte s významnými izraelskými představiteli - asi jste slyšel, že v samotném Izraeli s tou anexí souhlasí jenom 26 % Izraelců - ale bavíte se s významnými izraelskými představiteli, slavnými dokonce jako Šlomo Sand, a ti vám řeknou: Jestli se tohle stane, tak všechno, co jsem tady psal a dělal, tak je nic a já ty své knihy spálím a nemusel jsem tady vůbec žít. Protože pak nebudujeme společnost opravdu liberální, demokratickou společnost, jako jsme chtěli. Takže v tom je to vážné, jestli se to stane, nebo ne. A v tom stojí za to se zastat těch, kteří vlastně jako Izraelci to cítí jako něco, co tu společnost posune někam, kde by neměla být. [[(9.40 hodin)]] A řeknu vám také ještě jeden zážitek. Mluvil jsem s jedním vojákem, který vlastně léta strávil na palestinském území jako izraelský voják, který tam působil. A ten mi řekl - to na mě udělalo taky velký dojem. Trávil jsem tam nějaký čas a tenhle izraelský vysoký důstojník tam mi řekl: Děláme to špatně. Za ta léta, co tu jsem, tak jsem pochopil, že existuje jediný způsob, který jsme už dávno měli dělat. Tady těm palestinským klukům se postarat, aby měli práci. Oni o to strašně stojí, a když my jim nedokážeme v tomhle pomoci, tak ve skutečnosti výsledek je, že oni vyvádějí a dělají věci, které se nám nelíbí. Chápete? Takže když vy říkáte, že to tam je na dobré cestě - tohle je věc, o které se bavíte s Izraelci samotnými. To je debata, které jsem se účastnil tam a ze které mám tyhle zkušenosti, že prostě lze jít špatně a lze jít lépe. A to je debata, kterou jsem vždycky vedl s lidmi, které jsem vždycky pokládal za své přátele. A dokonce i s těmi Palestinci. Chápete? Měl jsem tak strašně silné zážitky a nakonec vám jeden řeknu, abyste si uvědomili, jak zvláštní je to prostředí. Já jsem pravidelně přejížděl z palestinských území do Izraele a vždycky tam palestinská vojenská služba mě předávala Izraelcům. A abyste rozuměli tomu, jak zvláštní je to prostředí. Pamatuji si situaci, kdy mě Palestinci předávali Izraelcům, ti mě tam čekali jako standardně, na přechodu. A když jsem přišel k šéfovi izraelské ochranky, tak jsem mu chtěl podat ruku a on se na mě tvářit úplně zoufale. A já jsem nechápal, co se děje, a pak mi to došlo. On před chvílí viděl, že jsem podal ruku šéfovi palestinské ochranky, a najednou mi nedokázal podat ruku, protože moje ruka se před chvilkou dotkla toho Palestince. Chápete? To je úplně iracionální, úplně nepochopitelné! Takže takhle těžké a neuvěřitelné bylo často působení mezi těmito dvěma stranami. Já jsem to dělal rád, ujišťuji vás, přes všechny tyhle věci. Snažil jsem se to pochopit a snažil jsem se jim pomoci. Všechno, co jsem dělal, jsem dělal proto, že jsem měl pocit, že Česká republika by mohla pomoci tomu, ať v tomto prostoru skončí násilí. Tomu jsem sloužil vždycky, to mě na tom zajímalo. Takže proto, když se to násilí vrací, cítím povinnost říci tohle je špatně, opět se vydáváme špatnou cestou, která nevede nikam. Ale já končím a byl bych rád, kdyby to bylo zařazeno jako bod a debata se vedla jinde.
Děkuji. Já samozřejmě budu vždy respektovat § 67 a umožním přednostní vystoupení. Poprosil bych, jestli bychom se nad tím nezamysleli, že třeba někteří řadoví poslanci nemají možnost a chtěli by se účastnit debaty, tak o tom rozhodněme. Já poprosím pana místopředsedu, ten se hlásil ještě předtím, než jsem měl tuhle rozmluvu. Ale chtěl bych, aby se nad tím ti ostatní trošku zamysleli. Řešíme pořad schůze! Prosím, máte slovo.
Ano, já nad tím, pane předsedo, přemýšlím. A také při každém svém vystoupení vyzývám k tomu, abychom tento bod zařadili a mohli vést debatu nejenom my, kteří máme přednostní právo. Ale přece jenom není možné, aby ministr české vlády tady říkal věci, které říká, a nebyla na to žádná reakce. To by asi nebylo správné. Takže mi dovolte krátkou reakci. Pane ministře Zaorálku, když jsem vás poslouchal, tak jsem nabyl dojmu, že pro vás je velmi jednoduché problém Palestinců, a nezpochybňuji utrpení palestinského národa, že je to velmi jednoduché redukovat na otázku současného vztahu Palestinců a Izraele. Vy jste třeba nikdy neslyšel o tom, jaké má historicky Palestina nebo Palestinci vztahy k jiným arabským národům? Jaký je třeba vztah Palestinců a Jordánců, historicky? Proč vlastně nevznikl palestinský stát, kterým se tady tak zaklínáte? A to nemluvím ani o terorismu, o všech těch souvislostech, které přece všichni známe. A když tady říkáte "každému musí být jasné, všichni v této zemi" - no tak mně to třeba jasné není. Já se na to dívám úplně jinak než vy! A důvod, pro který jsem vystoupil, je to historické přirovnání, které jste tady opakovaně použil, a řekl jste: no my přece všichni rozumíme tomu, já jsem zažil ten 68. v Československu, a když vám berou zemi a když vás někdo okupuje - a to jste srovnával se vztahem Palestinců a Izraelců. Ale to je přece úplně zvrácená, já se omlouvám, zvrácená a historická optika. Chcete mi říct, že Československo, socialistické Československo v roce 1968 vydávalo oficiální prohlášení o tom, že Sovětský svaz neexistuje, že nemá právo na existenci, že je ho potřeba zašlapat do moře? Že socialistické Československo v roce 1968 posílalo teroristická komanda do Sovětského svazu a chtělo Sovětský svaz zlikvidovat a že ten Sovětský svaz prostě proto, aby se bránil, aby zachoval svoji územní celistvost, tak okupoval socialistické Československo? Vždyť to je optika, která nemá s historií a s realitou vůbec nic společného! A jestli Izrael okupuje nějaká území, tak to přece dělá proto, že byl napaden, že se musel bránit a že vytváří kolem sebe ochranné pásmo, které jedině umožňuje to, že Stát Izrael na Blízkém východě ještě vůbec existuje! Já jsem se vždycky těšil z toho, že česká politika je v této věci rozumná, že se ušetříme těchto nesmyslných debat. Bohužel vidím, že i v tomto jsem byl naivní. Není to pravda. Musíme si tu říkat tyto elementární věci. Ale prosím pěkně, nepoužívejte ta historická srovnání, která jsou nebezpečná, zavádějící a vlastně i urážlivá! Urážlivá i pro naše lidi, urážlivá i pro nás. Vždyť jsou to úplné nesmysly, pane ministře!
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Kalousek. [[Hluk, neklid v sále.]] Prosím, vážené kolegyně, vážení kolegové, o klid! Ještě jednou, prosím o klid! Nepokřikujte na sebe, jestli si chcete něco říkat, můžete si to říkat venku!
Děkuji za slovo, já se pokusím být maximálně stručný. Jenom oslovím pana ministra Zaorálka. Mně na rozdíl od řady kolegů ten dopis dvou exministrů a jednoho ministra zahraničí nepohoršil, protože byť jsou tam pasáže, se kterými nesouhlasím, tak nepochybně klade zcela vážné otázky, velmi zásadní otázky, a je dobře, když někdo ty otázky klade a hledáme na ně odpověď. Ale s čím se nemohu smířit a kde si vás, pane ministře, dovoluji skutečně požádat, abyste to slovo vzal zpátky, to je to přirovnání s naším osudem ve 20. století. Já vás nepodezírám z toho, že byste nebyl spojenec a přítel Izraele, a právě proto vás prosím, abyste si uvědomil, že my jsme ve 20. století byli okupováni dvěma nejzrůdnějšími režimy lidských dějin. Nejprve nacistickým a potom stalinistickým. A prostě přirovnat to se situací na Blízkém východě, kde Izrael je jediným demokratickým režimem široko daleko, je nesmírně urážlivé jak vůči Izraeli, tak vůči našim vlastním dějinám. Moc vás prosím, vezměte ta slova zpátky. Potom ta diskuse může být mnohem věcnější.
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Bartošek.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Za mě jen krátce. Já mám prosbu, kolegyně a kolegové, protože v současné době se můžou vyjadřovat pouze ti, co mají přednostní právo, a já jsem se celou dobu držel zpátky, byť bych k tematice měl co říct. Poprosím, zdržte se nyní svých vystoupení, zařaďte bod na program, ať mohou diskutovat i jiní poslanci. Je to férové vůči nim a poprosím vás o solidaritu s těmi, co teď nemohou vystupovat.
Děkuji. S přednostním právem pan ministr.
Vážení kolegové, nehorázné není to, co jsem řekl já. Nehorázné je to, co jste řekli vy! Za to, že jsem si tady dovolil říci a hájit to, že není možné cizí silou a vojáky obsadit území, které vám nepatří, za to jste mě nazvali nacistou? Za to, že bez ohledu na různé historické podoby toho, jak se ty věci dějí, když ta podstata je tato, že lidé, kteří žijí někde, jsou tam děti, ženy, žijí tam v domech, přijdou tam cizí vojáci a obsadí to území a vnutí jim nějaká pravidla, že tohle, když se děje, tak vlastně země, která to zažila, tak prostě musí říci: Tohle není možné. Tohle je porušování pravidel, která jsou základem mezinárodního soužití. Za to, že jsem to řekl, jsem nacista? [[Důrazně, zvýšeným hlasem]] Já si myslím, že tohle je skandál! Nedělejte skandál z mých výroků! Skandál je to, jaký výrok vy jste použili proti mně! [[(9.50 hodin)]] Já tady říkám něco dvacet let! Říkám to jasně a jsem přesvědčen, že většina lidí v této zemi, soudných, si uvědomí, že když máme pravidlo - nechtějte, jestli nechcete, aby nám něco dělali, tak nedovolte, aby to dělali druhým! [[Stále hovoří důrazně, silným hlasem.]] Když my jsme to zažili, před celým světem máme povinnost to říci: vojáci nemohou vstupovat na cizí území jen tak, protože tvrdí, že mají jakékoliv historické nároky. To tvrdili Němci taky! To tvrdí Rusové taky! To tvrdí vždycky! Vždyť je to vždycky stejné! Nějaké staré historické nároky se zvednou a řeknou: Máme na tu zemi právo, a proto tam můžeme poslat vojáky! A ať je to jakkoliv, ať jsou jakékoliv historické okolnosti, je to vždycky špatně! Násilí vůči území je špatně! Diplomacie je způsob, kterým se mají řešit problémy. A musí se dodržovat mezinárodní pravidla. A hranice, přátelé, to je základ všeho! Jestli země není schopna chránit hranice, jestli, jak říkal Masaryk, v hranicích se bojuje, ale ne že prostě necháte na hranicích někoho chodit a pochodovat. Tihle lidé ani nemají šanci hájit své hranice! A když tohle jsem si dovolil říci, tak vy mi řeknete, že jsem nacista? Vy se omluvte!!!
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Michálek, poté pan předseda Kalousek.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedo, vážené kolegyně, vážení kolegové, v sociální psychologii existuje takový jev, kterému se říká skupinová polarizace, který znamená, že pokud se dva názory střetnou v diskusi, tak výsledkem přesto bývá, že lidé zaujímají ještě extrémnější pozice. Já si myslím, že bychom se teď měli trošku uklidnit. Mediální titulky už všichni mají, takže jednu část těch proslovů už jsme splnili, ale teď se bavíme o programu jednání. A chtěl jsem poprosit. Skutečně, rozhodněme o tom, jestli to patří na program jednání Sněmovny, nebo ne. A pokud to neprojde na program jednání Poslanecké sněmovny, tak si myslím, že to je otázka, která zaslouží diskusi na zahraničním výboru Poslanecké sněmovny, a můžeme se tady k ní setkat s tím, že budeme mít připravené stanovisko ze zahraničního výboru Poslanecké sněmovny. Já vám děkuji, vážení kolegové, za zvážení tohoto příspěvku.
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Kalousek.
Děkuji za slovo. Ach jo, to je pak těžké. Pan ministr svá slova zpátky nevezme, tak já beru zpátky svoje původní vystoupení. Až se příště zase pokusím být názorovým mírotvůrcem, tak mě sem nepouštějte.
Děkuji. Nevidím nikoho přihlášeného s přednostním právem, takže nejprve písemná přihláška k pořadu schůze, pan poslanec Bláha. Připraví se paní poslankyně Černochová, ještě chtěla vystoupit k pořadu schůze.
Vážení kolegové, kolegyně, já jsem nechtěl vůbec tento týden vystupovat, ale po tom, co se tady spustilo, mi to nedá a rád bych vás poprosil všechny - a dobře poslouchejte - o zařazení mimořádného bodu Nájemné komerčních prostor. Za chvilku rozvedu, co by mělo být tématem, ale byl bych rád, kdybychom tento bod, mimořádný, Nájemné komerčních prostor, zařadili na dnešek na 14.30 hodin. Co mě k tomu vede? Tady posloucháme, a já kvituji, že máte zájem o zahraniční politiku, že vám není lhostejné, co se děje za našimi hranicemi, ale já si myslím, že v této době bychom měli co nejvíce mluvit o tom, co se děje u nás po tom, co jsme tady měli mimořádný stav, kdy tisíce firem měly zavřené své provozy a do dneška nemají vyřešenou svoji finanční situaci v rámci nájemního vztahu. Většina obchodních domů nebo pronajímatelů je ve vztahu k nájemcům v roli toho, který určuje, co se bude dít, jak se bude platit, a nájemce nemá absolutně šanci rozhodnout o tom, jak to bude. Přestože jsme připravili pro tyto firmy velice, myslím si, dobře podpůrný program, tím, že stát se zapojí padesáti procenty, tak de facto jsme tím pomohli jenom těm obchodním domům, protože nájemci jsou zase tlačeni do věcí, o kterých byste měli vědět a o kterých bychom měli tady hovořit, a samozřejmě společně najít řešení, jak tomu zabráníme. Já vám přečtu jenom z dopisu, který mně osobně přišel od jednoho pronajímatele, ve kterém se píše: Pokud má řádná doba nájmu dle nájemní smlouvy vypršet před koncem roku 2021 - podotýkám znovu, před koncem roku 2021 - bude sleva na nájemném podmíněna ujednáním o prodloužení doby nájmu. Takže takto si domy určují. Nepodepíšeš-li smlouvu na dalších pět let, přestože ti končí až za rok, tak prostě ti slevu na nájemném nedáme. I další věci jsou v rozporu s tím, co jsme odhlasovali, že většinu nájmu je možno zaplatit až do konce roku. Prostě dávají si podmínky, že veškerý nájem musí být uhrazen. A dokonce i píší svým nájemcům, že přestože nebudou reflektovat na žádost o snížení nájmu, tak je povinností každého nájemce zaplatit veškerý nájem do 22. května. A to za dobu, kdy byli uzavřeni. Za tři měsíce, kdy nemohli podnikat, kdy nevydělali ani korunu, měli všechny náklady včetně výplat spojené, a ty pronajímatele to nezajímá, neřeší to, jim jde jenom o jejich peníze. My jsme jim umožnili, že si můžou odložit splátky úvěrů, můžou si i prodloužit splatnost úvěrů na tyto domy, přesto tito pronajímatelé se chovají k nájemcům tak, že nikdo se neodváží vůbec vystoupit, napsat jim dopis, protože v ten okamžik nemáte nárok na nic. Jste zařazen na černou listinu a nikdo s vámi nebude toto snížení nájmu řešit. Takže znovu vás prosím, pojďme společně tento bod zařadit. Pomůžeme tomu, co jsme řešili včera. Včera jsme tady řešili, že nám chybí peníze do obcí, ale ty peníze v těch obcích nebudou v okamžiku, kdy my v první řadě nepomůžeme firmám, které přinášejí ty peníze do těch obcí, protože pokud ty firmy zkrachují, protože musí zaplatit za něco, co nevyužívaly, tak nebudou moci dále fungovat. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Přečtu omluvy. Omlouvá se pan poslanec Lukáš Kolářík dnes do 10.00 hodin z pracovních důvodů. Omlouvá se pan ministr kultury Lubomír Zaorálek dnes od 16.30 hodin do konce jednacího dne. Prosím.
Já bych ještě doplnil. Pokud by to nešlo hned ve 14.30 hodin, tak bych to chtěl zařadit na dnešek jako třetí bod po těch všech věcech, které jsou zařazeny. Děkuji.
Děkuji. K pořadu schůze paní poslankyně Černochová, připraví se pan poslanec Veselý.
Děkuji, pane místopředsedo. Já jsem ráda, že ta debata, byť tedy velmi emotivně, tady proběhla. Byla jsem tady vyzvána k tomu, abych se vyjádřila ke svým slovům. Víte, mně na tom vadí to, že pan ministr kultury nerozlišuje, kdy vystupuje jako člen vlády - jako ministr - a jako občan. Nechť má jako občan názor, jaký chce. Tato Poslanecká sněmovna na můj návrh, na návrh kolegy Bartoška, na návrh kolegy Janulíka přijala celou řadu usnesení, kdy žádala ministra zahraničních věcí a ostatní členy vlády, aby jasně tlumočili názor tohoto zákonodárného sboru ve vazbě na Stát Izrael. Ať už se jednalo o sankce, nebo se jednalo o přemístění ambasády z Tel Avivu do Jeruzaléma, ať už se jednalo o Chrám Božího hrobu, nebo se jednalo o stanoviska k teroristické organizaci s názvem Hamás. A mě mrzí, že pan ministr tady nemá tu sebereflexi, aby řekl: já jako ministr jsem to přehnal, jako občan jsem dál pro Palestince. [[(10.00 hodin)]] Takže já vyjdu vstříc panu Birkemu a já se panu ministrovi za slova o náckovi omluvím jako poslankyně, ale jako občanka si svůj názor s dovolením ponechám. Víte, já jsem si tady vzpomněla i na tu debatu, která tady probíhala v minulém volebním období a týkala se paní poslankyně Válkové. Ta v sobě tu sebereflexi měla. Ta se omluvila, za slova o tom, že za protektorátu Čechy a Morava se toho Čechům až tak moc nedělo, se tady kála a omlouvala! Já to samé chci po panu ministrovi Zaorálkovi. Protože jak už tady říkala celá řada mých předřečníků, je něco jiného hovořit jako občan a říkat svůj občanský názor, a je něco jiného prezentovat věci jako ministr této vlády, která je vázaná několika usneseními tohoto zákonodárného sboru, ze kterých si ale bohužel jak pan tehdejší ministr Zaorálek jako ministr zahraničních věcí -
[[Vstupuje do řeči.]] Paní poslankyně, budete navrhovat nějaký bod?
[[Pokračuje ve své řeči.]] - tak i pan ministr Petříček, současný ministr zahraničních věcí, dělají dobrý den. Takže bych chtěla říct, že zřejmě se omluvy od pana ministra kultury nedočkáme, takže stahuji návrh na omluvu ministra kultury, ale ponechávám a trvám na tom, aby se hlasovalo o tom bodě, který jsem tady navrhovala už včera - Postoj Poslanecké sněmovny k vzájemným vztahům mezi Českou republikou a Státem Izrael. Navrhuji to na dnešek jako třetí bod odpoledne po těch pevně zařazených bodech a budu doufat, že se dočkám vaší podpory, protože ta debata, která tady zaznívala, mě utvrdila v tom, že skutečně toto téma by se tady diskutovat mělo a měli bychom se zástupců naší vlády ptát, jak to tedy je s parlamentarismem v České republice, jestli tedy zahraniční politika je věcí ministra kultury, nebo jestli zahraniční politika je věcí vlády České republiky, tak jak to stojí ve všech zákonech. Samozřejmě vláda České republiky, Ministerstvo zahraničních věcí a v neposlední řadě i pan prezident. Mrzí mě, že tady tu debatu - a doufám, že ji možná někde v kanceláři, jak tady bylo řečeno, poslouchá pan premiér, protože si myslím, že i on se dostává tímto do velmi složité situace, že pak vlastně musí on na různých jednáních žehlit slova jednoho ze svých ministrů, který se prostě čas od času utrhne ze řetězu a vydá prohlášení, které skutečně mě nadzvedlo ze židle v den, kdy si připomínáme tak významný akt, jako je výročí atentátu na zastupujícího říšského protektora Reinharda Heydricha a hrdinský čin našich parašutistů. Tak v této souvislosti ta slova v podobenství s dějinami 20. století a Československem se mi skutečně zdají naprosto nepatřičná. Omlouvám se jako poslankyně za nácka, ale to, že pan ministr si dělá, co chce, na tom trvám!
Teď jsme názorně, vážené kolegyně, kolegové, viděli, jak by se nemělo postupovat při jednání o pořadu schůze. [[Poslankyně Černochová mimo mikrofon poznamenává, že stáhla bod.]] Budiž. Další přihlášky už nepřipustím. Jsou tady poslední dva přihlášení, kteří jsou na hraně, že to stihli během toho času, který je určen pro projednání pořadu schůze, pan poslanec Veselý, připraví se pan poslanec Nacher.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Já budu věcný a krátký. Vystupuji zde jako předseda zahraničního výboru Sněmovny. Navážu na slova kolegy Michálka. My se tou věcí budeme zabývat na zahraničním výboru, a to na nejbližším zasedání, které bude 11. června tohoto roku. Zpravodajem bude paní Monika Červíčková, takže pokud jí chcete sdělit svá stanoviska, tak můžete, samozřejmě se můžete účastnit i jednání zahraničního výboru. A tímto si dovolím požádat o úpravu toho návrhu paní kolegyně Černochové tak, abychom dostali prostor nebo možnost projednat věc na zahraničním výboru, a dávám protinávrh, abychom tento bod zařadili až po projednání na zahraničním výboru, a abych byl konkrétní, tak ve variabilním týdnu ve středu 17. června jako první bod. Děkuji.
Děkuji. Budu to brát jako protinávrh při hlasování. A posledním přihlášeným je pan poslanec Nacher.
Pěkné dopoledne, dámy a pánové. No, jako řadový obyčejný poslanec - jediná šance, jak vystoupit, je navrhnout bod, tak já navrhnu bod změna jednacího řádu. A přímo řeknu nějakou konkrétní a to je přejmenování přednostních práv na exkluzivní práva vystoupení, protože to, co jsem teď já tady tu hodinu zažil, tak to je přesně ono. Pro mě přednostní právo je, že má někdo přednost v nějaké frontě poslanců před ostatními, nikoliv exkluzivitu. Já jsem pro ten bod, který tady navrhoval můj kolega Janulík a který vlastně kopíruje to, co říkala paní Černochová včera, hlasoval, i pro ten čas. Tak pro to hlasujte a podle mě nezneužívejte toho přednostního práva, protože pak ti ostatní poslanci nemají šanci se toho vůbec zúčastnit. Máme tady za sebou hodinu a zatím se vyměnili jenom ti, kteří mají exkluzivní právo, nikoliv přednostní. Tolik můj návrh. A zařadil bych to jako dnes poslední bod jednání.
Děkuji. Já jenom upozorňuji na to, že jednací řád termín přednostní právo neužívá. Tam je jenom napsáno, že je vždy uděleno slovo, a je tam taxativní výčet, komu je uděleno slovo. Takže můžete tomu říkat jak chcete, přednostní, exkluzivní, vyjde to nastejno, není třeba kvůli tomu měnit jednací řád. Tak nyní se vypořádáme s jednotlivými návrhy, tak jak zazněly. Nejprve je zde návrh pana předsedy Faltýnka. Není-li námitky, hlasovali bychom o těch návrzích jedním hlasováním. Já to zopakuji. Že bychom dnes začali body 5 - tisk 850, 6 - tisk 550, bod 76 - tisk 866, to je nabytí nemovitostí. A pak ještě navrhoval pan Faltýnek, abychom tisk 868, bod 1, což je ve zkráceném jednání návrh Ministerstva zdravotnictví, kompenzace zdravotnickým zařízením, zařadili v pátek jako čtvrtý bod. Není-li tedy námitky, budeme hlasovat jedním hlasováním. Přivolám kolegy z předsálí a budeme hlasovat o návrhu pana předsedy Faltýnka. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování číslo 40, přihlášeno je 184 poslanců, pro 178, proti nikdo. Návrh byl přijat. Nyní je zde návrh pana předsedy Rakušana, abychom bod 379 týkající se zásluh československých legionářů zařadili nejprve... On upravil následně ten svůj návrh, takže budeme s jeho souhlasem hlasovat rovnou o té alternativě, abychom hlasovali, že by byl projednán v příštím týdnu ve čtvrtek jako první bod v 11 hodin, případně po skončení písemných interpelací. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování číslo 41, přihlášeno je 184 poslanců, pro 160, proti nikdo. Návrh byl přijat. A teď se dostáváme k bodu, který má v tuto chvíli číslo 382 pořadu schůze, týkajícímu se izraelsko-českých vztahů, resp. stanoviska k vyjádření ministrů, bývalých ministrů zahraničí a jednoho stávajícího. Já bych nejprve nechal hlasovat protinávrh pana poslance Veselého, který navrhuje zařadit tento bod 17. 6. jako první bod jednání, ve variabilním týdnu. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování číslo 42, přihlášeno 185, pro 177 [[proti nikdo]]. Návrh byl přijat. Zařadili jsme tedy tento bod pevně. [[(10.10 hodin)]] Dalším návrhem byl návrh pana poslance Munzara, abychom bod 76, sněmovní tisk 866, vládní novela zákona o zrušení daně z nabytí nemovitosti - už jsme ho odhlasovali, před chvílí jsme ho pevně zařadili. Máme ho už pevně zařazený jako třetí. Takže pan poslanec už netrvá na svém návrhu?
Můžu to dovysvětlit? [[Ano.]] Děkuji, pane předsedající. Tak, jak jsme to odhlasovali na návrh pana předsedy Faltýnka, je to sice správně, máme to zařazeno, ale nemáme jistotu, že to bude, jak to chápu já, projednáno. Takže v případě, že by se to třeba z nějakých důvodů nestihlo, navrhuji alternativu dnes odpoledne po pevně zařazených bodech.
Návrh je hlasovatelný, nicméně zřejmě by k tomu došlo tak jako tak. Budeme hlasovat. V případě, že nebude projednán tento bod během dopoledního jednání, navrhujeme bod 76, sněmovní tisk 866, projednávat po pevně zařazených bodech odpoledne jako první. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? V hlasování pořadové číslo 43 přihlášeno 185, pro 165, proti nikdo. Návrh byl přijat. Teď je zde návrh pana poslance Luzara, abychom jeho návrh týkající se regulace reklamy zařadili jako první bod v bloku prvních čtení, abychom jej předřadili. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování pořadové číslo 44 přihlášeno 185, pro 18, proti 23. Návrh nebyl přijat. Teď je zde návrh pana poslance Birkeho - omluva ministrovi kultury paní poslankyní Černochovou. Vzhledem k tomu, že tady nějakou formou omluva již zazněla, trváte na hlasování o tomto bodu? Trváte. Takže je to zařazení nového bodu. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro zařazení tohoto bodu. Kdo je proti? V hlasování pořadové číslo 45 přihlášeno 185, pro 50, proti 18. Návrh nebyl přijat. Paní poslankyně Černochová svůj bod týkající se omluvy v opačném směru stáhla. Nyní je zde návrh pana poslance Bláhy, který navrhuje zařadit nový bod s názvem Nájemné komerčních prostor. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro zařazení tohoto nového bodu. Kdo je proti? V hlasování pořadové číslo 46 přihlášeno 185, pro 66, proti 3. Návrh nebyl přijat. A pak je zde poslední návrh pana poslance Nachera zařadit nový bod s názvem změna jednacího řádu. [[V sále je velký hluk a neklid!]] Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování pořadové číslo 47 přihlášeno 185, pro 28, proti 28. Návrh nebyl přijat. Tím jsme se vypořádali se všemi změnami a budeme pokračovat ve změněném pořadu schůze. Otevírám bod