22. Návrh na volbu předsedů stálých komisí Poslanecké sněmovny Pardon. Pan předseda Kalousek s přednostním právem. Máte slovo.
Jenom procesní. Moc se omlouvám, že zdržuji. Dámy a pánové, v předchozím hlasování jsem se zdržel, na sjetině mám ano. Zajisté nezpochybňuji hlasování, jenom to uvádím pro zvukový záznam. Děkuji.
Ano. Bude to uvedeno ve stenozáznamu. A můžeme pokračovat v bodě 22. Usnesení volební komise číslo 27 ze dne 14. prosince vám bylo rozdáno na lavice a opět prosím pana předsedu volební komise.
Já v tomto případě své vystoupení omezím na minimum. Číslo usnesení bylo zmíněno, je to 27. Máte ho k dispozici. Máme návrhy do všech komisí, které Poslanecká sněmovna ustavila v minulém týdnu, kromě jedné nominace a to je nominace sociální demokracie. Už jsme to před chvílí diskutovali a ta bude doplněna na příští týden. Pokud jde o způsob volby, jedná se v souladu s volebním řádem o volbu tajnou. Ve Státních aktech je vše připraveno a já nyní prosím, pane předsedající, abyste otevřel rozpravu k navrženým kandidátům.
Ano. Otevírám rozpravu. Mám dvě písemné přihlášky. Takže slovo má pan poslanec Rakušan a připraví se pan poslanec Veselý.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, vážené členky a členové vlády České republiky, kolegyně a kolegové, dovolte mi prosím z tohoto místa prostřednictvím pana předsedajícího vyzvat klub Komunistické strany Čech a Moravy, aby ještě jednou důkladně zvážil, zda skutečně Zdeněk Ondráček se má stát šéfem komise, která má kontrolovat práci GIBS. Dámy a pánové, já jistě nezpochybňuji odbornou erudici pana Zdeňka Ondráčka. Já opravdu nezpochybňuji, že je to policista s velkou zkušeností a jistě i profesními výsledky. Ale jsme v roce 2017, jsme tady 28 let po sametové revoluci a myslím si, že stále ještě nenazrála doba na to, aby se předsedou takovéto důležité komise stal člověk, který s obuškem v ruce vystupoval v roce 1989 proti demonstrantům. Prosím, uvědomme si, že jsme za celou dobu diskuse o Zdeňku Ondráčkovi ani tady ve Sněmovně, ani v mediálním prostoru nezaregistrovali jediné slovo sebereflexe. Jediná věta, kterou jsme slyšeli, byla snad ta, že pan kolega Ondráček byl mladým policistou a dostal rozkaz. Ale už jsme neslyšeli nikde ten dovětek, že ho to mrzí, že tu situaci považuje za životní chybu, že být v řadách totalitní policie, která vystupuje s obuškem v ruce proti lidem, kteří chtějí projevit svobodně svůj názor, tak prostě takový moment považuje i ve svých 19 letech za něco, co se stát nemělo. [[(9.20 hodin)]] Pokud toto od Zdeňka Ondráčka na plénu Sněmovny neuslyšíme, tak samozřejmě nemůže počítat s podporou našich poslanců na zvolení předsedy komise. Potom se přeci dostáváme do situace, kdy KSČM, která si do svého názvu přidala písmenko "M" se nedistancuje od toho, jak se chovala k lidem před rokem 1989 strana, která to "M" ve svém názvu neměla. Pokud tady neuslyšíme větu o tom, že se jedná o životní pochybení, pomýlení, mladickou nerozvážnost, tak přece nemůžeme jakožto demokratická instituce, parlament v demokratické době, pana Zdeňka Ondráčka přes jeho nespornou odbornou erudici volit do čela takto důležité komise. Děkuji vám.
Tak fakticky je to tedy přihláška s přednostním právem, ale každopádně dostanete prostor před panem poslancem Veselým. Takže pan předseda Kováčik s přednostním právem, potom pan poslanec Veselý. Prosím.
Pane předsedající, paní a pánové, vážená nová vládo, kolegyně, kolegové. I já si myslím, že je lepší jít volit, pane předsedo Faltýnku prostřednictvím pana předsedajícího. Nicméně dovolte mi, abych vám tady citoval článek, který dnes vyšel od pana Schneidera na prvních zprávách a který je v té lavině názorů na tuto věc trošičku disentní, čili odlišný, a je docela zajímavý. Dovolte mi, abych v této souvislosti si požádal o několik málo minut vašeho drahocenného času. Ten článek se jmenuje Slovo do pranice: "Jinak to nelze nazvat, ale je nezbytné, aby v současné hysterii okolo minulosti pánů Zdeňka Ondráčka a Lubomíra Metnara zazněl i disentní, tedy nesouhlasný názor. 1. Je to dávná historie, více než čtvrt století, za co je chtějí kárat někteří ostří a nekompromisní mravokárci talibánského střihu. Kdyby ti pánové tehdy nedej bože někoho zabili, mohli by mít dnes trest nejen odsezen, ale už i vymazán, takže by se na ně muselo hledět, jako kdyby nebyli nikdy odsouzeni [[a kdyby jim to přesto někdo připomněl, mohl by být kvůli porušení zákona popotahován]]. 2. Oba ti pánové tehdy vykonávali rozkazy jim dané, sami žádné rozkazy nevydávali. Z žádného trestného činu nebyli obviněni. A k tomu jen vzdálenou paralelu - rakouské četnictvo se před vznikem republiky jistě dopustilo vůči Čechům lecjakých hrubostí, ale české příslušníky rakouské policie převzala nová Československá republika bez lustrací a mravokárných řečí. Ostatně pořádkových schopností těchto policistů záhy ruče využívala. 3. Nejapné výtky, že by se tito dva policisté měli za své činy omluvit a kát, mají další konsekvence. Platí-li, že by se měli omlouvat za to, že sloužili předchozímu režimu, neměli by se kát a omlouvat všichni ti, kteří za stejného režimu dělali kariéry, ba dokonce všichni ti, kteří ho chodili volit, aby získali výhodu nad těmi, kdo k volbám nechodili? 4. Připomínání minulosti oněch pánů je sice legitimní, ale nesmí to znamenat absolutně žádné omezení jejich občanských a politických práv. Stejně jako neznamená omezení jakýchkoliv práv ani minulost jejich kritiků. U nich by se totiž mělo též uvádět, co zase oni dělali v téže době, které strany byli tehdy členy nebo kandidáty, nebo jaké různé vysoké svazácké funkce zastávali. Pak by se teprve naplno vyjevil paradox, že některé opory tehdejšího režimu nyní kritizují tehdejší řadové policisty. 5. Když oba pánové sloužili v předlistopadových bezpečnostních sborech a vyšetřovali trestnou činnost, nikomu jejich minulost nevadila. 6. Když byl Zdeněk Ondráček členem sněmovní komise," pro kontrolu BIS, aby bylo jasno, "nikomu to nevadilo. Předseda komise sám nic nekontroluje, pouze předsedá komisi, která kontroluje. Je tedy záhadou, proč prezidentského kandidáta Horáčka chytl takový amok a hovořil najednou o nějaké potupě jakýchsi symbolů a stále více se samozápalně žhavil. Možná chtěl jen oživit mýtus o jakési látkové revoluci, protože stále více lidí si uvědomuje, že pravdu má Petr Pithart, který důsledně již čtvrt století říká, že šlo o předání moci. A já jen dodávám, že se tak stalo po svazácko-státobezpečnostní akci, s níž disent jako takový neměl nic společného, pouze někteří jednotlivci. Nadto byli oba kritizovaní pánové nasazeni při jiné příležitosti, to je ale mýtotvorci Horáčkovi ganz egal. Shrnuto, sečteno, demokracie je tvrdá a někdy i poněkud nechutná, ale převážně jen těm, kterým nedošlo, že výsledky demokratických voleb pravidelně většinu obyvatel neuspokojí. Nadto jsme již v různých volebních obdobích museli strpět v různých funkcích některé opravdu výstřední existence. To všechno jsou ale lekce, které mohou být pro budování demokracie velmi obohacující, nereaguje-li se na ně hystericky, ale pouze s průhlednou snahou se zviditelnit. Takovéto přízemní kampaně jako kolem pánů Ondráčka a Metnara společnost totiž rozdělují, ačkoliv to jejich protagonisté často agresivně vyčítají těm druhým. Chceme-li tedy, aby se společnost více demokraticky sžila, musíme apelovat na to, aby lidé nebyli tak cimprlich. Musí prostě něco vydržet, protože ostatní lidé zase musí vydržet je. A odstraňováním soch a zakrýváním své minulosti ani pohoršováním se nad minulostí jiných tu minulost nepřekonáme, jen budeme znovu a znovu opakovat ty nejtemnější chvíle." Konec citátu. Kolegyně a kolegové, paní a pánové, dovolte mi, abych vás, nedodávaje k tomu nic dalšího věcného, pouze požádal o to, abyste i obsah tohoto sdělení, tohoto článku, než půjdete k té urně, si také promítli v hlavě, nenechali se pouze jaksi hnát na barikády tím hlavním směrem nynějšího kritického myšlení provokovaného některými prezidentskými kandidáty a některými umělci pro vlastní zviditelnění. Takových kampaní jsme tady zažili přece mnoho. A pak jsme zjistili, že i zítra vyjde slunce a že prostě a jednoduše my jsme tady povinni sloužit k tomu, k čemu jsme byli zvoleni. Sloužit voličům, sloužit občanům České republiky. Děkuji vám za pozornost, kterou jste mi věnovali, a přeji rozumnou ruku při volbách. Děkuji.
Nyní vystoupí s faktickou poznámkou pan předseda Kalousek a s přednostním právem eviduji pana předsedu Bartoška.
Děkuji. Já nechci příliš zdržovat, protože mám pocit, že jsme všichni rozhodnuti v této Sněmovně. Nicméně chtěl bych zapochybovat o vhodnosti přirovnání se situací dnešní, se situací, kdy první republika vzala do řad svých policistů policisty c. a k. monarchie. Samozřejmě, že je přebrala, tak jako Československá republika přebrala předlistopadové policisty, leč není zaznamenáno, že by snad ti, kteří s pendreky a s kohoutími brky na helmách rozháněli vlastenecké demonstrace za c. a k. monarchie, že by pak v Národním shromáždění zasedli v čele významných ústavních orgánů nové republiky. To si myslím, že se nestalo, a proto to přirovnání se sem nehodí.
Tak ještě fakticky pan poslanec Válek.
Pane předsedo, dámy a pánové, já jsem se cítil být osloven, protože jsem stár a volil jsem komunisty, tak jako zřejmě všichni, co jsou staří. Stydím se za to, omlouvám se za to a chtěl bych pana předsedu Kováčika cestou pana předsedy informovat, že tentokrát už tu chybu neudělám.
Tak fakticky pan předseda Kováčik.
Děkuji za slovo. Zajisté je možné mít různé názory a polemizovat s novinovým článkem, který jsem tady pouze bez dalšího obsahového komentáře citoval. Ale když pan předseda Kalousek žádá o nějaké - nebo zpochybňuje - nebo nezná - nějaké důkazy, já vám řeknu jiné příklady. A určitě mnozí z vás ještě teď, pokud náhodou nedošlo k odstranění oněch pomníků a pamětních desek, mají před očima pomníky, kdy se střílelo za první republiky do stávkujících nebo protestujících lidí, dělníků, žen a dětí, jako například v Orlové. Tam se běžte podívat, tam to uvidíte. Přesto prvorepublikoví policisté sloužili i po převratu v roce 1948.
Pokud nejsou další faktické poznámky, tak s přednostním právem pan předseda Bartošek.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Já volně navážu na pana předsedu Kováčika vaším prostřednictvím. A chtěl bych říct: Vy říkáte, že je důležité, aby se demokracie vžila. Já s vámi plně souhlasím. Ale k tomu, aby mohla demokracie vzkvétat, je potřeba podporovat především demokratické strany. Z toho, co jste řekl, pro mě vyplývá, že KSČM nejen že není reformovaná, ale vypadá to, že není ani reformovatelná. A mám-li si vybrat, tak já souhlasím s prezidentským kandidátem panem Horáčkem. Mimo jiné je to kandidát, který se zásadním způsobem zasloužil o to, že z České republiky odešla Rudá armáda, kterou vy jste sem pozvali a která nás úspěšně více jak dvacet let okupovala. Z toho důvodu - a opět nezpochybňuji profesní erudici pana poslance Ondráčka - klub KDU-ČSL nebude volit vašeho nominanta. Každý z vás, kdo zde sedíte, jste zažil, nebo většina z vás, rok 1989. Představte si, že je prosinec roku 1989 a někdo za vámi přijde a řekne ano, ten policista ještě letos v lednu na Palachově týdnu mlátil vás nebo vaše děti, ale nic nebrání tomu, aby se stal předsedou výboru pro kontrolu GIBS. V čem je jiný? Je těch dvacet pět nebo dvacet sedm let takový rozdíl, že už jsme to zapomněli? Že se to změnilo? Je to opravdu pouze o tom, že už máme za sebou tolik času, že si můžeme dovolit zapomenout tyhlety věci? Bez omluvy KSČM? Jak jsem řekl na začátku, je důležité, abychom podporovali demokratické strany, aby u nás demokracie mohla růst. Z toho důvodu je pro nás nepřijatelné, aby předsedou stálé komise pro Národní bezpečnostní úřad byl zvolen zástupce SPD. Děkuji.
Teď fakticky pan předseda Kováčik.
Já jenom velmi krátce směrem k panu kolegovi Bartoškovi. Nevím jak kdo, já demokracii chápu jako proces, který se odehrává ve společnosti a který umožňuje co největšímu počtu občanů podílet se na svobodných a demokratických volbách, na politickém životě, zvolit si svobodně svůj názor, který ho bude potom prostřednictvím politické strany reprezentovat v tom onom veřejném životě. Ne o tom, kdo určí, které strany jsou a které nejsou demokratické. KSČM je bezesporu možná ještě demokratičtější stranou vzniklou po převratu než KDU-ČSL. A teď jenom krátký životopis autora onoho článku, který jsem tu citoval. Byl to stálý spolupracovník - nebo je to stálý spolupracovník České pozice, v prosinci 1976 připojil svůj podpis pod Chartu 77, spolupracoval se skupinou Plastic People of the Universe, v roce 1993 získal Cambridge Certificate in Religious Studies, od roku 1990 působil ve službách zpravodajských, policejních a vládních, mimo jiné byl ředitelem Kanceláře Rady vlády České republiky pro zpravodajskou činnost. Od roku 2005 pracuje jako publicista a bezpečnostní analytik. Není to žádný nedemokratický komunista. Je to jeden z vás, kteří jste pomáhali bourat minulý režim, a takto nahlíží na některé podle mého soudu i jeho soudu nezdravé jevy režimu současného. Děkuji.
Fakticky pan poslanec Rakušan.
Děkuji, pane předsedající. Vaším prostřednictvím na pana kolegu Kováčika. Vždyť kdo má cit pro jazyk, to, pane předsedo prostřednictvím pana předsedajícího, slyšel. Před chvilkou jste použil to, co vystihuje to celé úplně nejlépe. Vy jste před chvílí řekl - my jsme vznikli po převratu - po převratu! Děkuju.
S přednostním právem pan místopředseda Filip.
Děkuji. Vážený pane předsedající, vážení členové vlády, paní a pánové, Jistě je tady jedna věta, která je zcela pravdivá. Většina z vás je absolutně přesvědčena, jak k tajné volbě přistoupí. A tyto projevy nemají valného smyslu pro rozhodnutí většiny kolegů a kolegyň v tomto sále. Ale prosím řekněme si na rovinu, jestli je Poslanecká sněmovna tím tělesem, které má sloužit politické kampani jednoho z prezidentských kandidátu. Já si myslím, že ne. Odpovězme si ještě na otázku, jestli máme svým způsobem řešit otázku omluvy nebo neomluvy těch nebo oněch. Musel bych požadovat omluvu od těch, kteří tady prosadili například církevní restituce hlasováním pravomocně odsouzeného poslance, který sem nastoupil právě proto, aby to odhlasoval. Takže já bych prosil, řekněme si na rovinu - ano, některým to vadí, některým to nevadí, někteří budou hlasovat pro Zdeňka Ondráčka, protože respektují určitým způsobem pravidla českého právního řádu. Záměrně neříkám právního státu, protože to si někteří lidé pletou. Protože právní stát samozřejmě jako nejvyšší prioritu respektuje Ústavu České republiky. To znamená, že každý má právo být volen, kdo má více než 21 let, každý má právo volit od svých 18 let a každý má právo bez ohledu na své vyznání, politickou příslušnost, na své pohlaví a další, sociální původ, na to, aby byl volen. Do kterékoliv funkce, pokud se obsazuje. A tato funkce se obsazuje jednotlivými poslanci a poslankyněmi Poslanecké sněmovny. Čili ten, kdo je sem zvolen, má legitimní mandát občanů České republiky, aby byl zvolen do takové funkce. A vy máte legitimní právo se rozhodnout pro, nebo proti. To je realita. A kdybych chtěl připomínat historii, tak bych samozřejmě mohl řešit otázku, že nikoliv že byla volba Komunistické strany Československa, ale že byla volba kandidátní listiny Národní fronty, ve které byly Komunistická strana Československa, Československá strana lidová, Československá strana socialistická, Strana slobody a Strana obrody. To byly kandidátní listiny Národní fronty. To je realita. [[(9.40 hodin)]] Je evidentní, že většinu této Poslanecké sněmovny toto nezajímá, protože většina poslanců a poslankyň je rozhodnuta. Proto je nadbytečné, abychom tuto diskuzi protahovali a říkali si tady nové argumenty. Já bych chtěl jen říct, že to bude vaše svobodná vůle, jak se rozhodnete. A pravděpodobně v té svobodné vůli rozhodnete i o tom, jestli je pro nás důležitá kvalifikace, odborná zdatnost, schopnost respektovat současné orgány tohoto státu. Protože pochybuji o tom, že každý z vás by byl ochoten podstoupit prověrku Národního bezpečnostního úřadu a nechat zkoumat svou historii do hluboké minulosti. A ta prověrka u Zdeňka Ondráčka je. Jestli někdo z vás chce zpochybňovat práci tohoto úřadu, je to už ten krok, který je za hranou respektu k právnímu státu. Takže prosím, i to zvažte při své volbě. Děkuji vám.
Teď fakticky pan předseda Stanjura. Pan poslanec Veselý stále vyčkává.
Děkuji za slovo. Já jsem se přihlásil vzhledem k tomu, že pan místopředseda Filip lže, lže opakovaně a já ho vyzývám, aby tak už nedělal nebo aby to doložil. On tady před chvílí říkal, že jsme církevní restituce schválili hlasem pravomocně odsouzeného poslance. Ano. Byl takový poslanec tady, nebyl v našem klubu, nebyli jsme schopni ho donutit k rezignaci. Sám dobře víte, že když se poslanec rozhodne, že nerezignuje z Poslanecké sněmovny, nebyl naším členem, ale co je důležité - nebyl v tom počtu 101 poslanců, kteří byli potřeba pro schválení toho zákona. Pokud mi nevěříte, podívejte se na listinu. Až zjistíte, že to byl hlas nad potřebné kvorum, tak věřím, že se nám omluvíte. Kdybyste řekl, že hlasoval také pro, to je správná interpretace. Ale jeho hlas nebyl potřeba. A pak k tomu - já souhlasím s tím, že každý má právo být volen, opravdu, na rozdíl od minulé éry, kdy měli to právo jen někteří. Ale současně ať mi nikdo neubírá právo nevolit někoho, kdo mlátil naše lidi. To stejné právo, jako být navržen a být volen, tak my máme právo takového člověka nevolit. My se takhle jako zachováme v tajné volbě a já si myslím, že to je v pořádku. Vy máte právo navrhnout, mnozí s tím mají problém, mají právo k tomu vystoupit a my máme právo nevolit. To je všechno.
Ještě pan místopředseda Filip. Fakticky, předpokládám.
Děkuji, pane předsedající. Jenom faktická poznámka. Ano, je to pravda, ten hlas tam byl pro, nebyl potřebný, protože nebylo 101, ale 102 hlasů.
Žádná přednostní práva ani faktické nevidím, takže to vypadá, že se ke slovu opravdu dostane pan poslanec Veselý, který je zatím posledním přihlášeným do rozpravy.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážená vládo, vážené kolegyně a kolegové, já se už nebudu zmiňovat o panu Ondráčkovi, já se chci podívat nebo dát nějaký podnět nebo apel k volbě předsedy kontrolního výboru pro kontrolu činnosti Národního bezpečnostního úřadu, kde je nominován pan kolega Miloslav Rozner. Já tady nebudu na rozdíl od těch předchozích diskutujících zpochybňovat jeho morální kredit, protože o něm nic moc nevím a neslyšel jsem nic špatného, nicméně se pokusím prostřednictvím pana předsedajícího pana kolegu Roznera vyzvat, aby zvážil tuto svou nominaci. Nevím nic o tom, že by byl nějakým odborníkem v oblasti Národního bezpečnostního úřadu nebo národní bezpečnosti. Vím, že je to odborník pro kulturu, takto i vystupoval v televizi, opakovaně se ke kultuře za SPD vyjadřoval. A chtěl bych mu navrhnout, nebo připomenout mu, že vznikl podvýbor pro kulturu v rámci výboru pro vzdělání, a věřím, že tam by bylo jeho místo lepší. Takže se pokusím ještě jednou prostřednictvím pana předsedajícího vyzvat pana kolegu Miloslava Roznera z SPD, zda by tuto svoji nominaci nezvážil, protože ten výbor je velmi důležitý a určitě bychom z toho nechtěli dělat něco, co by bylo dehonestováno. Děkuji.
Teď tady mám fakticky pana předsedu Kalouska. Faktické mají přednost. Pokud to jsou přednostní práva, tak budete muset vyčkat.
Já se nechci přetahovat, nicméně znovu. Nebylo mi porozuměno v tom, že situace, kdy jednotlivé režimy přebírají bezpečnostní složky pro službu v bezpečnostních složkách, není totožná situace, jako když se z nich pak stanou vysocí ústavní činitelé, kteří mají ty bezpečnostní složky kontrolovat. To myslím, že se nikdy před tím nestalo. Takže abychom to uzavřeli. Já si dovolím říct dvakrát za sebou stejnou větu: Někteří naši ústavní činitelé před rokem 1989 byli účastníky demonstrací. Někteří naši ústavní činitelé před rokem 1989 bili účastníky demonstrací. Stenozáznam prosím, aby při té první větě napsali tvrdé y po b a v té druhé větě, aby napsali měkké i po b.
S přednostním právem pan předseda Fiala. A potom máme dvě řádné, pan poslanec Vymazal a pan poslanec Profant. Prosím.
Dobrý den, dámy a pánové, vážený pane předsedající, vážený pane předsedo, vážená vládo. Jenom abych opravil tady kolegu ze sociální demokracie. Nejde o výbor NBÚ, ale jde o komisi pro Národní bezpečnostní úřad. My jsme to samozřejmě zvažovali. Pan Rozner je slušný člověk, všichni jsme přesvědčeni, nemá žádná negativa ve své minulosti, a jsme přesvědčeni, že pokud byl zvolen v demokratických volbách, povede tuto instituci řádně a podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Děkuji.
S faktickou? Tak fakticky pan předseda Bartošek.
Dovolte mi lehkou nadsázku. Jestliže získal vaši nominaci, předpokládám, že víte, co děláte, protože on se do té problematiky velice dobře zabrousí. Děkuji.
Teď bude mít slovo pan poslanec Vymazal a připraví se pan poslanec Profant. [[Poslankyně Černochová se hlásí o slovo.]] Omlouvám se, v tom případě faktická poznámka má přednost a paní poslankyně Černochová. Omlouvám se panu kolegovi, nevšiml jsem si přihlášky paní poslankyně Černochové. Prosím.
Dobré odpoledne, kolegyně a kolegové. Možná to někoho překvapí, ale já se tady musím zastat pana kolegy Roznera, protože skutečně to, jakým způsobem fungují komise - možná na rozdíl od předřečníka ze sociální demokracie - vím, působila jsem v nich v minulém volebním období. A opravdu tedy, i za sociální demokracii, ty komise i výbory byly plné odborníků!
Tak teď pan poslanec Vymazal.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, milá veřejnosti, já kandiduji na pozici předsedy komise pro kontrolu použití odposlechů a rád bych se vám krátce představil. Moje jméno je Tomáš Vymazal, je mi 27 let, pocházím z Brna. Tam jsem taky studoval informatiku a čtyři roky pracoval v softwarové společnosti, která se zabývá telekomunikacemi. Dělal jsem tam technickou podporu a z toho důvodu mám určitou představu o tom, jak probíhají různé metody sběru informací. A díky tomu taky vím, jaký to má dopad na vlastníky infrastruktury. Zároveň mě jako piráta trápí omezování soukromí, a tím pádem můžu říct, že v komisi budu vždycky hledět na to, aby případné provádění odposlechů probíhalo podle předpisů, které takovou činnost regulují. S předsedáním takové komisi nemám sám zkušenosti, ale i přesto bych rád, abyste mě v hlasování podpořili. Děkuju.
Pan poslanec Profant.
Vážení poslanci, vážení členové vlády, vážená veřejnosti, já se jmenuji Ondřej Profant a chci se vám představit, jelikož kandiduji na post předsedy v komisi pro práci Poslanecké sněmovny. Narodil jsem se roku 1988 v Praze a jsem jedním ze zakladatelů pirátské strany. Poslední tři roky jsem pražským zastupitelem. I když jsem včera na funkci rezignoval, protože nechci kumulovat funkce, ale tam jsem nabral mnoho zkušeností s prací jak v politice, tak v té víc byrokratické části veřejné správy, ať je to předsedání komisím, výborům a podobně. [[(9.50 hodin)]] Povoláním jsem informatik a rád bych se zaměřoval na přístupnost a otevřenost Poslanecké sněmovny, jako jsou např. webové stránky, otevřená data apod. Na webu Pirátů je k dohledání můj velmi podrobný profil, kde se můžete dočíst všechno, co byste potřebovali vědět, popř. jsem tady k dispozici, kdybyste se na něco chtěli zeptat. Děkuji.
Děkuji panu poslanci. Pan předseda Schwarzenberg.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně a poslanci, musím vás poprosit o pochopení, že přítomní členové KSČM brání svého člena, ačkoliv byl aktivní jako mlátička v pohotovostním pluku. Oni totiž tolerantnější byli. A já si pamatuji, že po roce 1945 přebírali agenta do služeb StB a vůbec jim to nevadilo. Tudíž se diví, že nám to teď vadí. Prosím proto o pochopení.
Pan místopředseda Filip, ale ještě si ujasníme formát vystoupení, jestli je to faktická, nebo s přednostním právem. Fakticky?
Děkuji, pane předsedající. No, já rozumím tomu, co říká pan kolega Schwarzenberg. Ale prosil bych, aby tedy upřesnil, kdo z nás, ze současných poslanců KSČM, měl vliv na to, kdo mohl vstoupit do služeb policie, tehdy Sboru národní bezpečnosti nebo do Sboru státní bezpečnosti v roce 1945 nebo 1948. Co to je za nesmysl? Z čeho nás to obviňujete? Možná že vy si to pamatujete a že někdo z těch, kteří tady v roce 1945 rozhodovali, něco takového udělal. Ale prosím, neobviňujte z toho nikoho z KSČM, protože jestli něco nesnáším, tak jsou to účelové lži a manipulace.
Pokud se nikdo nehlásí, dovolím si ukončit rozpravu. Povolám zpět pana předsedu volební komise, který se mezitím stihl občerstvit, a budeme tedy postupovat podle jeho pokynů. Máte samozřejmě prostor pro závěrečné slovo. Pokud si ho nepřejete, můžeme rovnou přejít k volbám. Prosím.
Děkuji, nevyužiji závěrečné slovo. Jak jsem řekl, volby jsou připraveny u tohoto bodu. A protože to bude volba tajným způsobem, tak vás, pane předsedající, v tuto chvíli pouze prosím, abyste tento bod přerušil k provedení volby za malou chvíli a zahájil další bod číslo 23, tj. Návrh na volbu vedoucích stálých delegací Parlamentu do meziparlamentních organizací. Je to z toho důvodu, že obě tyto volby budeme provádět ve Státních aktech najednou.
Ano. Já tedy přeruším tento bod a otevřu bod