Доброго ранку шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради. Прошу народних депутатів підготуватися до реєстрації. Ввімкніть систему "Рада". Реєструємося. [[10:02:43]] Зареєструвалося -431 У залі зареєструвалося 431 народних депутати. Як для п’ятниці, майже рекордне число. Шановні колеги, сьогодні ми маємо день народження Євгена Дмитровича Жовтяка. Давайте щиро привітаємо його, побажаємо плідних добрих успіхів на державотворчій ниві. Ще одна заява. Відповідно до вимог Регламенту прошу оголосити про згоду входження до фракції блоку Юлії Тимошенко, народний депутат Чичков. Учора ми приймали присягу, витримання формальності з приводу входження до фракції. Шановні народні депутати, відповідно до статті 2.5.2 Регламенту в п’ятницю ми маємо 30 хвилин для оголошення запитів, заяв, повідомлень і пропозицій народних депутатів. Прошу народних депутатів для виголошення заяв, повідомлень і пропозицій. Я тим часом буду оголошувати запити. Поки йде запис, я ще раз наголошую, шановні колеги, те, про що ми з вами в середу домовлялися, що у нас відведено 30 хвилин на все. У мене 14 сторінок тексту ваших запитів. Тобто я їх зачитаю, повідомлю. Вирішимо проблему із запитами, решту час, що залишаться від 30 хвилин, буде на виступи. Будь ласка, покажіть, хто записався, щоб колеги готувалися. На табло прошу висвітлити. У вас же у кожного своє персональне табло є. Надійшли запити народних депутатів України. Валерії ЗАКЛУННОЇ до Президента України щодо вирішення питань, пов’язаних із реалізацією указів Президента України стосовно забезпечення діяльності Національного художнього музею України. Прошу підтримати запит. [[10:05:16]] За-138 Рішення не прийнято. Групи народних депутатів [[БАЛОГА, ІВАНЧО, МИГОВИЧ та інші. Всього 12 депутатів]] до Голови Верховної Ради України, Прем’єр-міністра України, Генерального прокурора України стосовно порушення статті 15 Закону України "Про статус народного депутата України” щодо реагування на депутатські запити. Станіслава ПХИДЕНКА до Голови Верховної Ради щодо недоцільності ліквідації військового госпіталю в місті Луцьку. Ну, мабуть, голова не ліквідовує військового госпіталю. Групи народних депутатів [[ОЛІЙНИК, ЯВОРІВСЬКИЙ, ТЯГНИБОК і інші. Всього 9 депутатів]] до Прем’єр-міністра України, голови Львівської обласної державної адміністрації щодо розподілу коштів державного бюджету на об’єкти житлово-комунального господарства Львівської області, які вимагають безвідкладного проведення робіт з реконструкції та капітального ремонту в 2004 році. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра України щодо фінансової підтримки будівництва об’єктів соціально-культурного призначення сільських населених пунктів Херсонщини. групи народних депутатів [[КОЛОНІАРІ, СУЛКОВСЬКИЙ, КОЗАЧЕНКО та інші. Всього 7 депутатів]] до Прем’єр-міністра України, Першого віце-прем’єр-міністра, Міністра фінансів України, Міністра економіки та з питань європейської інтеграції України, Голови Головного контрольно-ревізійного управління України щодо порушень законодавства Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики при використанні коштів Державного бюджету. Романа ТКАЧА до Прем’єр-міністра України щодо створення системи управління лісовим господарством України. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра України щодо відновлення роботи відкритого акціонерного товариства “Биківський склозавод” Романівського району Житомирської області та погашення заборгованості по заробітній платі і дивідендів його працівникам. Івана ВЕРНИДУБОВА до Прем’єр-міністра України стосовно погашення заборгованості Ради Міністрів Автономної Республіки Крим перед будівельним управлінням №528 відкритого акціонерного товариства “Харківметрострой” за виконані роботи на аварійній ділянці Ялтинського тунельного водоводу. Групи народних депутатів [[ЗАГРЕВА, КИРИЛЬЧУК, ШЕВЧУК та інші. Всього 8 депутатів]] до Прем’єр-міністра України щодо ситуації, яка склалася в Волинському обласному територіальному медичному протитуберкульозному об’єднанні. В’ячеслава АНІСІМОВА до Прем’єр-міністра України з приводу безстрокового голодування працівників державного підприємства “Придніпровський гідрометалургійний завод” у місті Дніпродзержинську. Віктора КОРОЛЯ до Прем’єр-міністра України щодо зростання цін на житло в Україні. Романа ТКАЧА до Прем’єр-міністра України з приводу погашення заборгованості державному підприємству виробничого об’єднання “Карпати” за виконані роботи для Міністерства оборони України. Кирила ПОЛІЩУКА до Прем’єр-міністра України щодо ситуації, яка склалася внаслідок зволікання розпаювання земель у селі Дударків Бориспільського району Київської області. Анатолія КОЗЛОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра України стосовно фінансування будівельно-монтажних робіт на Ташлицькій гідроелектростанції в 2004 році. Ярослава ДЖОДЖИКА до Прем’єр-міністра України щодо грубих помилок в офіційних статистичних даних. групи народних депутатів [[КУЛЬЧИНСЬКИЙ, ЛЕВЦУН, ГАВРИЛЮК та інші. Всього 6 депутатів]] до Прем’єр-міністра України стосовно екологічної ситуації в Козельщинському районі Полтавської області. Групи народних депутатів [[ГАВРИЛЮК, ГУРОВ, ГУРЕЄВ та інші. Всього 11 депутатів]] до Прем’єр-міністра України щодо вирішення проблем роботи спеціалізованого підприємства “МАГ” з переробки зношених шин у місті Комсомольську Полтавської області. Геннадія РУДЕНКА до Прем’єр-міністра України щодо проблем наповнення бюджету Опішнянської селищної ради Зінківського району Полтавської області. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра України щодо цільового виділення коштів для завершення будівництва лікувального комплексу центральної лікарні у селищі міського типу Романів Житомирської області. Юрія КАРМАЗІНА до Прем’єр-міністра України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Фонду Державного майна України щодо вжиття заходів по припиненню монополізації ринку по виробництву флоат-скла в результаті одноособового придбання акцій закритого акціонерного товариства “Лисичанський склозавод “Пролетарій” головою правління Надією Осиченко, перевірки правомірності створення цього підприємства з притягненням винних до відповідальності. Марії МАРКУШ до Прем’єр-міністра України щодо розподілу обсягів субвенцій, передбачених у Державному бюджеті України на 2004 рік Автономній Республіці Крим, обласним та місцевим бюджетам і додаткове виділення коштів Тячівському району Закарпатської області для виселення громадян із зсувонебезпечних зон, а також компенсацію шкоди потерпілим від паводків 1998 та 2001 років. Миколи НОСЕНКА до Прем’єр-міністра України стосовно бюрократичних методів знущання над ветеранами Великої Вітчизняної війни. Володимира СІМОНОВА до Прем’єр-міністра України щодо відкликання нагород Кабінету Міністрів України, якими відзначено Тернопільського міського голову. Анатолія НАЛИВАЙКА до Прем’єр-міністра України щодо необґрунтованого підвищення тарифів за комунальні послуги в місті Волноваха Донецької області. Івана СТОЙКА до Прем’єр-міністра України стосовно передачі Нідерландам “Колекції Кенінгса”, що зберігається в музеї імені Богдана та Варвари Ханенків, тільки при умові повернення в Україну двох малюнків Дюрера – “Кінь” та “Мадонна” з музею Бойманса-ван-Бенінгена у місті Роттердамі. Володимира ЄЩЕНКА до Прем’єр-міністра України стосовно забезпечення житлом сім’ї Тамари Замули у зв’язку з переселенням із радіоактивно забрудненої території внаслідок аварії на Чорнобильської АЕС до міста Черкаси. Володимира БРОННІКОВА до Прем’єр-міністра України стосовно скасування податку на соціальну допомогу ветеранам та інвалідам Великої Вітчизняної війни. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра України стосовно фінансування газифікації села Новокиївка Каланчацького району Херсонської області. Анатолія РАХАНСЬКОГО до Прем’єр-міністра України, Генерального прокурора України, Міністра юстиції України, Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, Голови Служби безпеки України щодо неналежного виконання службовими особами Карпатської регіональної митниці рішення Ужгородського районного місцевого суду на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Перевал”. Миколи МЕЛЬНИКА до Прем’єр-міністра України щодо недопущення демонтажу Моївського цукрового заводу новим власником, котрий придбав його за ціною 1 мільйон гривень при балансовій вартості 10 мільйонів гривень та можливості передачі підприємства новому ефективному власнику. Кирила ПОЛІЩУКА до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора України, Голови ЦВК щодо масової захворюваності членів територіальної виборчої комісії міста Мукачеве та можливий зрив виборів міського голови. Марії МАРКУШ до Прем’єр-міністра, Міністра транспорту стосовно деприватизації та віднесення відкритого акціонерного товариства “Інститут комплексних транспортних проблем” до Переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2000 року. Володимира ЛЕЩЕНКА до Першого віце-прем’єр-міністра, Міністра фінансів щодо порядку розподілу та фінансування видатків до Державного бюджету України на капітальне будівництво в 2004 році. групи народних депутатів [[НАЛИВАЙКО, ГАРМАШ та інші. Всього 4 депутати]] до Першого віце-прем’єр-міністра, Міністра фінансів з приводу гальмування проекту Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів стосовно захисту конституційних прав на житло та законних інтересів громадян, які мешкають у гуртожитках підприємств, акціонерних товариств, установ та організацій” керівництвом Мінфіну. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Віце-прем’єр-міністра Дмитра Табачника щодо незадовільного вирішення питання надання Білоцерківському учбово-виробничому підприємству Українського товариства сліпих безповоротної фінансової допомоги. Євгена ГІРНИКА до Віце-прем’єр-міністра Дмитра Табачника стосовно звернення депутатів Рожнятівської районної ради Івано-Франківської області щодо надання статусу гірського населеного пункту селу Петранка. Юрія КОСТЕНКА до Віце-прем’єр-міністра Дмитра Табачника стосовно проекту рішення Уряду щодо ліквідації Інституту післядипломної освіти працівників сфери побутового обслуговування населення. Олега ПАНАСОВСЬКОГО до Віце-прем’єр-міністра Андрія Клюєва стосовно порушення справи про банкрутство відкритого акціонерного товариства “Центренерго”. Григорія ОМЕЛЬЧЕНКА до Генерального прокурора про притягнення до відповідальності керівників прокуратури міста Кременчука та Полтавської області за неналежний розгляд депутатського звернення та доручення Генерального прокурора щодо забезпечення конституційних прав Артура Геращенка. Володимира ПУЗАКОВА до Генерального прокурора, міністра освіти і науки щодо тиску деяких посадових осіб прокуратури Кіровоградської області та членів їх родин на педагогічний колектив та керівництво гімназії імені Тараса Шевченка міста Кіровограда. Валентини СЕМЕНЮК до Генерального прокурора України з приводу ненадання відповіді стосовно розслідування кримінальної справи за фактом заподіяння Володимиру Юрченку тяжких тілесних ушкоджень, від яких сталася його смерть. Володимира СТРЕТОВИЧА до Генерального прокурора України щодо скасування Генеральною прокуратурою України постанови прокуратури Тернопільської області від 20 лютого 2004 року. Івана ІВАНЧО до Генерального прокурора України щодо зникнення небезпечних радіоактивних речовин, конфіскованих на Чопській митниці. Сергія ЧЕЛНОКОВА до Генерального прокурора України з приводу нереагування Богуславської районної прокуратури на звернення про розкрадання, зловживання владою колишнім керівництвом кооперативу “Колос” села Шупики Київської області під час газифікації села. Віталія ШИБКА до Генерального прокурора України, Дніпропетровського міського голови з приводу порушення прав громадян - мешканців будинків по вулиці Героїв Сталінграда у місті Дніпропетровську. Андрія ШКІЛЯ до Генерального прокурора України з приводу розповсюдження керівництвом Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці неправдивої інформації про існування депутатського фонду в розмірі 1,5 мільйонів гривень, з метою введення виборців в оману. групи народних депутатів [[ТУРЧИНОВ, ТАРАН, ЛУК’ЯНЕНКО та інші. Всього 10 депутатів]] до Генерального прокурора України, Міністра внутрішніх справ України щодо проведення розслідування по факту викрадення Андрія Волинця, сина народного депутата України Михайла Волинця. Володимира НОВАКА до Генерального прокурора України з приводу невиконання договірних зобов’язань Хмельницьким об’єднанням “Новатор” перед Розсошанською сільською радою Хмельницької області при передачі земель для організації колективного садового господарства. Григорія ОМЕЛЬЧЕНКА до Генерального прокурора України, Міністра оборони України про притягнення до відповідальності керівників Міністерства оборони України, які перешкоджали діяльності народного депутата України та надали неправдиву інформацію на депутатські запити та звернення щодо незаконного звільнення із Збройних Сил України полковника Миколи Селюка та вжиття заходів для поновлення його на військовій службі і відшкодування нанесеної йому матеріальної шкоди. Володимира ЄЩЕНКА до Генерального прокурора України з приводу порушення Закону України “Про вибори народних депутатів України” головою та членами виборчої комісії №27 міста Ясинувата Мар’янського виборчого округу №61 на виборах народного депутата України 7 березня 2004 року. Петра КУЗЬМЕНКА до Генерального прокурора України щодо захисту інтересів колишніх працівників Уманської фабрики “Вишиванка”. Степана ХМАРИ до Генерального прокурора України, Міністра охорони навколишнього природного середовища щодо усунення фактів порушення природоохоронного законодавства України при оренді та забудові земельних ділянок на території Новоселівської сільської ради Вінницької області та притягнення винних до відповідальності. Володимира ПУЗАКОВА до Міністра аграрної політики стосовно порушення Указу Президента України щодо реформування аграрного сектору. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Міністра оборони щодо будівництва житла на території військового містечка №43 у місті Києві. Анатолія КОЗЛОВСЬКОГО до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо фінансування заходів по соціальному захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та ліквідації непридатних отрутохімікатів. Олега ТЯГНИБОКА до Міністра юстиції щодо законності виконавчого провадження і арешту коштів газети “Днепровская правда”. Георгія МАНЧУЛЕНКА до Міністра юстиції, Голови Чернівецької обласної державної адміністрації з приводу невиконання рішення суду та бездіяльність Державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області стосовно інваліда І групи Марії Манкіш. Групи народних депутатів [[ГАВРИЛЮК, ГУРОВ, ГУРЕЄВ та інші. Всього 11 депутатів]] до Міністра транспорту України стосовно використання “Укрзалізницею” продукції підприємства “МАГ” міста Комсомольськ Полтавської області. Станіслава ПХИДЕНКА до Міністра транспорту України щодо незадовільного обслуговування залізничних пасажирів у місті Луцьку. Миколи МЕЛЬНИКА до Міністра охорони здоров’я України стосовно надання допомоги в проведенні кохлеарної імплантації Яні Довбіус. Олександра ТУРЧИНОВА до Голови Державної податкової адміністрації України щодо присвоєння ідентифікаційних номерів платників податків громадянам України, що не мають місця постійного проживання. Володимира ЛЕЩЕНКА до Голови Державної податкової адміністрації України стосовно порушення Державною податковою адміністрацією України Закону України “Про статус народного депутата України” в частині ненадання відповіді на депутатський запит. Юрія КАРМАЗІНА до Голови Державної податкової адміністрації України щодо вжиття заходів по захисту інтересів держави від посягань організованих злочинних угрупувань на її майно, легалізація коштів та іншого майна, здобутих злочинним шляхом, ухилення від сплати податків юридичними та фізичними особами при купівлі-продажу частини нежилого будинку по вулиці Сагайдачного, що знаходиться в оренді до 1 січня 2005 року у відкритого акціонерного товариства "Головний інформаційно-обчислювальний центр". Валентини СЕМЕНЮК до Голови Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку України щодо правомірності випуску цінних паперів відкритим акціонерним товариством "Укртелеком". Петра КУЗЬМЕНКА до Голови Вищої ради юстиції України, Голови Державної судової адміністрації України щодо порушення конституційних прав мешканців будинку по вулиці Леніна міста Монастирище Черкаської області. Володимира НОВАКА до Голови Вищого господарського суду України щодо розгляду Господарським судом Львівської області справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмолоко". Георгія МАНЧУЛЕНКА до Голови Чернівецької обласної державної адміністрації щодо інвестування об’єктів соціально-культурного призначення за рахунок Державного бюджету України на 2004 рік. Олега ТЯГНИБОКА до Київського міського голови з приводу перешкоджання розповсюдженню національної символіки, української літератури та музики на Майдані Незалежності в місті Києві. групи народних депутатів [[АРТЕМЕНКО, БАБУРІН та інші. Всього 4 депутати]] до Голови кваліфікаційної комісії суддів Запорізької області з приводу незаконних дій судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Петра Коваля. групи народних депутатів [[КЕНДЗЬОР, ТЯГНИБОК, ШКІЛЬ]] до Генерального прокурора і міністра внутрішніх справ з приводу необ’єктивного розслідування обласним управлінням ВВС у Львівській області хулагінського вчинку Бойка, сільського голови села Родотачичі Городоцького району Львівської області, і безпідставного покарання працівників Городоцького райвідділу внутрішніх справ. народного депутата КУЛЬЧИНСЬКОГО до Голови Верховної Ради України про порушення чинного законодавства при митному оформленні автомобіля громадянина Кальченка і незадовільної роботи Генеральної прокуратури та прокуратури Полтавської області щодо реагування та порушення. Я прошу оформіть. Я його оголосив, але прошу Кульчинського оформити цей запит так, як належить. Народних депутатів ШЕРШУНА, САМОПЛАВСЬКОГО до ВАТ "Укртелеком" про ненадання можливості доступу до телекомунікаційної мережі загального користування мешканцям сільських населених пунктів Рівненської області. Народного депутата МАРКУШ до Прем’єр-міністра, міністра економіки, міністра охорони здоров’я про фінансування незавершеного будівництва дитячого спального корпусу Солотвинської обласної алергологічної лікарні. Усі депутатські запити закінчено. Прошу ще раз показати список. Прошу показати список, хто записався. У нас залишилося 14 хвилин. Тут три хвилини Лещенко з приводу незадовільної відповіді на його запити. Будь ласка.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Викликає обурення бюрократично-ігнорувальне ставлення Кабінету Міністрів України до окремих запитів народних депутатів України, причому з елементарних питань. Ось один із прикладів. Уже біля року 350 власників земельних та майнових паїв невеличкого села Лебедин, що в Коробському районі Чернігівської області ведуть боротьбу з місцевими князьками за своє законне право вільно розпоряджатися цими паями. Вони хочуть отримати належне їм майно і створити окреме сільськогосподарське підприємство. Шалений опір селянам чинить керівник приватної агрофірми "Прогрес" село Нехаївка, який практично привласнив вищеназване майно. А його в цьому підтримують начальник райсільгоспуправління та голова райдержадміністрації. І це робиться всупереч указу Президента щодо забезпечення майнових прав селян. Мешканці села Лебедин звернулися у липні минулого року до мене як народного депутата України надати допомогу їм у вирішенні цього питання. І я зіткнувся з глухою стіною. Спочатку звернувся до віце-прем’єр-міністра Кириленка з депутатським запитом. Отримав відписку з запевненнями. Знову звернувся до нього з парламентської трибуни, реакція аналогічна. Змушений був звернутися з депутатським запитом до Прем’єр-міністра України Януковича щодо невжиття заходів з боку аграрного блоку уряду по забезпеченню законних прав мешканців села, отримав відписку за підписом Кириленка, що мій запит знаходиться на постійному контролі. Мені потрібен не контроль, а конкретні заходи. А ось, що пишуть мені селяни: "Ми, співвласники майнових паїв в кількості 350 змушені знову звернутися до вас, так, як і досі наше питання не вирішено: не видані на руки майнові сертифікати, не виділено майно в натурі. А тим часом наше майно знищується і зменшується головою Капицею. На наші звернення в різні державні інстанції пишуть відписки і т.ін." Вони просять прореагувати. Звертаюся вчетверте до уряду і особисто до Прем’єр-міністра Януковича: Вікторе Федоровичу, за радянських часів ми б це питання вирішили за місяць. Зробіть і ви це негайно, нехай селяни працюють на своїй землі. Якщо не зможете, то гріш ціна вашій відкритості, дієвості, результативності разом з послідовністю, ефективністю і відповідальністю. Дякую за увагу.
Так, будь ласка, Заклунна з мотивів.
Адам Иванович, я приношу извинения. Адам Иванович, я прошу меня простить, первым стоял мой запрос депутатский Президенту по поводу этого запроса, договоренность существует, практически, со всеми фракциями, мы говорили вчера и сегодня. Пожалуйста, прошу вас, поставьте еще раз на голосование мой запрос.
Нема заперечень? Шановні колеги, ще раз нагадую, Валерія Гаврилівна звертається до Президента України щодо вирішення питань, пов’язаних із реалізацією указів Президента України стосовно забезпечення діяльності Національного художнього музею України. Прошу підтримати запит. [[10:27:11]] За-304 Запит схвалено. Тепер нам потрібно прийняти рішення про направлення цього запиту до Президента. Прошу голосувати. Тут треба 226 голосів як мінімум. [[10:27:36]] За-321 Рішення прийнято. Запит направляється до Президента. Так. Будь ласка, Шурма підготуватися Анісімову.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Шановні народні депутати, депутатська фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] вимушена знову привернути увагу Верховної Ради до ситуації навколо розсилки звернень Всеукраїнського відкритого депутатського об’єднання по підтримці національного товаровиробника "Економічна Україна". всіх рівнів. Нова розсилка організована в лютому. Звернення містять реквізити Верховної Ради України та підписано секретарем об’єднання Андрієм Тараненко. І за своєю суттю носить імперативний характер. Чого варті, наприклад, такі вимоги? Рада обласних центрів та радам необхідно прямо зараз подбати про створення вертикалей "Економічна Україна" у районах підпорядкування цим радам або сільським та селищним радам "Громадам" необхідно невідкладно звернутися до райрад за комплектами документів "Економічна Україна". Поза всяким сумнівом, ми маємо ситуацію низького шантажу і відкритого тиску на органи місцевого самоврядування. У нас є всі підстави це стверджувати, оскільки саме такі оцінки дії Всеукраїнського відкритого депутатського об’єднання містяться у листах голів райрад, що надійшли на адресу фракції. Ми повністю поділяємо справедливе обурення керівників органів місцевого самоврядування і заявляємо: дії Всеукраїнського відкритого депутатського об’єднання порушують Конституцію України та Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" та інші закони, дестабілізуючи політичну ситуацію України. Депутатська фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] ще раз засвідчує: ми завжди стояли на позиціях підтримки національного товаровиробника, проте ми ніколи не підтримуємо тих, хто, прикриваючись благородною метою, використовує брудні технології задля досягнення своєї мети. Обурення викликає також той факт, що, не дивлячись на офіційне спростування інформації про головування у Всеукраїнському відкритому депутатському об’єднанні народного депутата України Кравчука, організації розсилки продовжують видавати бажане за дійсне. Зважаючи на масштабність кампанії, а також на ту обставину, що у всіх розісланих документах містяться реквізити Верховної Ради України і посилання на керівництво парламенту, безпосередньо на Голову Верховної Ради України Володимира Литвина, який про це нічого не знає, керівників фракцій та великої кількості народних депутатів України, фракція заявляє: що дії Всеукраїнського відкритого депутатського об’єднання "Економічна Україна" дискредитують парламент в цілому. Фракція СДПУ (о) вимагає дати протокольне доручення Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та організації роботи Верховної Ради України з’ясувати врешті-решт всі обставини справи і надати Верховній Раді України рекомендації щодо оцінки названих дій. І ще б я хотів, щоб цей виступ почув пан Коваль, який так і не второпав вимоги мого виступу минулого разу. Напевне, буде і так цього разу, бо його знову в залі немає. Дякую.
Будь ласка, замість Лободи слово має Анісімов. Підготуватися Олійнику.
Анісімов, фракція комуністів. Заява депутатської фракції комуністів у Верховній Раді України з приводу ратифікації Меморандуму про взаєморозуміння між Кабінетом Міністрів України і штабом Верховного головнокомандуючого об’єднаних Збройних Сил НАТО на Атлантиці та штабом Верховного головнокомандуючого об’єднаних Збройних Сил НАТО в Європі щодо забезпечення підтримки операції НАТО з боку України. 17 березня 2004 року Верховною Радою України кількістю 237 голосів було ратифіковано Меморандум про взаєморозуміння між Кабінетом Міністрів України і Штабом Верховного головнокомандуючого об’єднаних Збройних Сил НАТО на Атлантиці та штабом Верховного головнокомандуючого об’єднаних Збройних Сил НАТО в Європі щодо забезпечення підтримки операцій НАТО з боку України. Представники депутатської фракції більшості і депутатської фракції "Наша Україна" цим голосуванням фактично заклали. нищення української держави в якості незалежної і самостійної. Адже жодна держава не може будувати свій суверенітет на багнетах армії інших країн, якою б позитивною риторикою не освячувалось це ганебне дійство. На тлі фактичного нищення Збройних Сил України ратифікація цього документу може слугувати класичним прикладом того, що народ, який не хоче годувати свою армію, буде годувати армію чужинську. Але у даному випадку народ не винний. Він ще зробить висновки і спитає тих, хто спричинив чергову чорну пляму на тлі новітньої історії України. Написаний у суто єзуїтській манері цей документ суперечить положенням Конституції України про суверенітет та позаблоковий статус нашої держави. Він суперечить миролюбному характеру нашого народу і принципам добросусідства між державами. За м’якими формами цього документу прихована його хижацька суть і ціль, штучно створити зону постійної напруги між трьома братніми народами - України, Білорусії та Росії. Ратифікація Меморандуму перетворює Україну не тільки на постійно діючий полігон для натовських вояків, вона перетворює Україну на плацдарм постійної загрози для Росії та Білорусії. Так у статті 3.3 меморандуму наголошується на тому, що меморандум повинен відповідати доктрині та політиці НАТО, а також забезпечувати рамкову домовленість та процедуру для швидкого допуску сил НАТО на територію держави, що сприймає, а також надання дозволу, що приймає щодо допуску сил НАТО на її територію. Ратифікація меморандуму відбулася у той час, коли у нашій пам’яті ще живуть жахливі картини того, як натовські бомбардувальники сплюндрували квітучу слов’янську християнську Югославію - державу у центрі Європи, проти якої використовувалася, по суті, ядерна зброя. У цій ситуації ми, народні депутати, комуністи рішуче вимагаємо від Верховної Ради, Президента і уряду України зробити все можливе, щоб не дати можливості вступити у силу.
Дякую. Що з мікрофон сталося і з системою Рада? Дякую, сідайте, будь ласка. Це не від мене залежить, це автомат так працює. Будь ласка, у нас суцільні заміни. Замість Карнауха Борис Ілліч Олійник. Підготуватися замість Єщенка Петрову.
Дякую Карнауху і Ніколаєнку. Шановні колеги! Я не буду розводитися з приводу питання стосовно наших воїнів в Іраку, оскільки точка зору нашої фракції і всього лівого крила вам відома, ми були проти посилки туди наших хлопців. Я лише додам таке. Іспанська трагедія обтяжена ще й тим, що вона не перша, і на нашу безпорадну тугу, не остання. І заради такому страхоліссі можна лише у тому разі, коли ми розглядатимемо вибухи в Іспанії не відособлено, а у сум’язі з Косово, нью-йоркським апокаліпсисом, з розбоєм в Іраку, коли ми ще раз, засудивши, затаврувавши тероризм у будь-якій формі і з будь-якою метою як неприпустиме антицивілізаційне явище, дістанемося до причин цієї диявольщини. Один з таких чи не найголовніших пускових механізмів братовбивства є намагання певних сил не тільки опанувати світом, а й перебувати його за своїми стандартами. До чого це дійшло, ви вже бачите. Почалося, в принципі, те, об чим застерігав Ханхінгтон "Конфронтація цивілізації". Певні сили користувалися старим принципом - розділяй і владарюй, намагаючись спрямувати енергію мусульманства на слов’янство. Чим це закінчилося в Косово, ви бачите: під виглядом захисту албанців, в принципі, ті сили підтримати косовських терористів і зараз виконують роль лише депортантів останніх сербів. Я хотів би сказати вам не заради популізму, не з тим, що ми особливо боїмося, а просто із суто гуманістичних позицій. Треба відкликати наших воїнів, я розумію, що це не так просто, але Верховна Рада має заявити свою точку зору, як вона, до її честі, заявила перед бомбардування Косово за чотири години до того, як впали бомби. Ми маємо моральне право, здавши ядерну зброю, запропонувати найвищим посадовим особам світового товариства зійтися в нас і розпочати діалог цивілізацій. Дякую за увагу.
Дякую. Борису Іллічу. Слово має народний депутат Петров. І замість Зарубінського підготуватись Каденюку. На цьому будемо завершувати.
Виктор Петров, Коммунистическая партия Украины, Винницкая область. Уважаемые депутаты, дорогие земляки винничане, 60 лет назад на Винничину пришел светлый праздник освобождения от немецко-фашистких захватчиков. 20 марта областной центр - город Винница втретил советских воинов-освободителей. В ходе наступательный операций 26 марта было завершено освобождение от врага всей территории области. 15 марта 1944 года части 38-й армии под командованием генерал-полковника Москаленко подошли с трех сторон к областному центру. Стремление гитлеровцев любой ценой удержать город не достигли цели. 20 марта в результате штурма и обходного маневра с шлангов в 17 часов Винница была полностью освобождена от врагов. Почти весь гарнизон немецко-фашистских войск был уничтожен. Вечером 20 марта Москва от имени Родины салютовала нашим доблестным войскам. Одиннадцати объединениям и частям было присвоено наименование "винницких". Настоящим вторым фронтом стала антифашистская борьба партизанских отрядов и партийно-комсомольского подполья, в которой выдающуюся организаторскую роль сыграли подпольные областной и районные комитеты партии. На Винничине действовало 6 партизанских объединений, которые за годы оккупации уничтожили 24 тысячи фашистов, пустили под откос 265 эшелонов врага. Беспримерный трудовой подвиг проявили винничани, за короткое время восстановив лежащую в руинах Винницу. Настоящей жемчужиной Подолья стала она за годы советской власти. С тех славных и героических времен прошло 60 лет, но память о мужестве и доблести, о. нашей советской отчизны Украины навсегда останется в памяти грядущих поколений. Низкий поклон ветеранам Великой Отечественной войны, участникам освобождения Винницы от немецко-фашистских оккупантов за их ратные и трудовые подвиги, за тот значительный вклад, который они внесли в великую победу над ненавистным врагом, а потом восстановление нашего края, строительство новой счастливой жизни. Они по-прежнему в строю на переднем крае борьбы. Среди них хорошо известны Виннице люди, участники боевых действий, почетные граждане города Винницы: председатель городского совета ветеранов генерал Глазов Владимир Васильевич, полковник Буреников Анатолий Петрович, Герой Советского Союза полковник Костюк Андрей Васильевич, Мария Михайловна Юрьева и многие другие. Большинству ветеранам сегодня не легко, не по их вине ветераны материально и морально унижены. Но убежден вы являетесь примером людей сильных духом, высокого достоинства и чести, борцами за торжество социальной справедливости. Позвольте пожелать всем ветеранам, жителям города Винницы и области крепкого здоровья, счастья, мира и добра, единства и сплоченности в борьбе за достойную победителей жизнь. Спасибо.
Будь ласка, слово має народний депутат Каденюк.
Дякую, Адаме Івановичу. Шановні народні депутати, періодично буваючи в окрузі, який звичайно являється аграрним, зустрічаючись з людьми, натикаєшся на величезну кількість проблем, які є характерними для всієї України. Причинами цих проблем є як суб’єктивні, так і об’єктивні чинники. У 2003 році унаслідок відомих складних кліматичних умов для сільського господарства селяни зазнали величезних збитків, опинившись у важкому фінансовому становище, що стало наслідком унеможливлення погашення взятих кредитів в банках, вчасного розрахування з людьми по зарплатах, придбання паливно-мастильних матеріалів. Тому знову виникають питання про довгострокові низькопроцентні кредити господарствам на селі. Проблема з довгостроковими кредитами, на жаль, до цих пір не вирішена. Хоча в бюджеті на цей рік передбачена компенсація процентів по кредитах, отриманих у комерційних банках, для постраждалих господарств. Але це проблема до кінця не вирішена. Звичайно, що потрібно вводити в практику державне страхування урожаю на випадок його загибелі при різних форс-мажорних обставинах. Тобто держава не повинна залишати селян наодинці з бідою. До об’єктивних причин я відніс би проблеми на селі, викликані нашим недосконалим законодавством. Багато проблем з розпаюванням землі. Але основна з них - це несправедливість, яка існує при цьому. Спостерігається свавілля тих, хто причетний до розпаювання. Через це багато пайових позовів, зв’язаних саме з цією проблемою. Як правило, люди не задоволені судовими рішеннями. Але буває таке, що саме із-за недосконалості закону і суд нічого не може вирішити. Виходить замкнуте коло, і проблема залишається проблемою. Тваринництво - це ще одна проблема, яку потрібно вирішувати на державному рівні. Люди хочуть займатися з тваринництвом, звертаються за допомогою, але потрібна цільова програма вирішення цього питання. Багато людей звертаються по поверненню їм колишніх вкладів. Люди просять повернути їм кошти і на лікування, і на ремонт чи закупівлю житла. Звичайно, що це надто не проста проблема для нашої держава. І ті по 50 гривень, які щорічно виплачуються, проблеми нікому не вирішують. А тому система розподілу цих коштів є далеко не досконалою, бо вона не враховує ні віку людини, ні її першочергові потреби. Це далеко не весь список проблем на селі, визначити приорітетність їх вирішення важко, бо вони, на мій погляд, одинакові, але вирішувати їх, звичайно, потрібно. Дякую за увагу.
Дякую. Шановні колеги, треба порадитись. Дуже наполегливо просить слово Волинець. Я ставлю це на розгляд залу. Хто за те, щоб надати можливість виступити народному депутату Волинцю, прошу голосувати. [[10:44:47]] За-210 Ніхто не заперечує, щоб ще раз проголосували? Голосуємо ще раз. [[10:45:11]] За-305 Дякую. Шановні колеги, ті. хто з вас допомагає мені і каже, що 150 голосів як процедурне питання. Були кращі часи, була така норма в Регламенті до 2000 року, поки не пішли в Український дім. А зараз будь-яке питання треба 226 як мінімум. Будь ласка, Михайло Якович.
Шановні народні депутати! Дуже вдячний вам за підтримку і за те, що проголосували, щоб надати мені слово з цієї трибуни. Я поясню ситуацію. 7 березня відбувся досить прикрий випадок для мене і моєї сім’ї, який мав критичну таку, відображався у критичній ситуації і 7-го, і 8-го і 9-го березня, якраз під час вихідних. І таким чином 7-го березня в 15 годин 30 хвилин на автобусній зупинці на вулиці Дніпровська набережна, де дуже великий рух автомобілів, невідомими людьми в масках, в уніформі, в яку одягаються працівники "Беркута" або "Сокола", розпізнавальних знаків просто мій син не побачив, вони під’їхали на автомобілі "Фольксваген" і втягнули його в цей автомобіль, привели до непритомного стану шляхом побиття і возили його в автомобілі по місту в такому стані десь приблизно 5 годин. Кілька разів він приходив до пам’яті, в цей час лунали погрози, що ми в тебе знайшли наркотики і ми згноїмо тебе в тюрмі. Потім після шостої години перебування в такому стані з пов’язкою на очах витягнули його з автомобіля і затягнули в один з під’їздів будинку, де і покинули. В той час, коли його катали в автомобілі, надівали на голову пластиковий пакет, і зрозуміло, що знущання продовжувалося всі ці шість годин. Мені не зрозуміло, що якщо знайшли наркотики, то чому, якщо це органи чи працівники міліції, то чому не склали протокол і чому не довели справу до кінця? Я хочу сказати, що моєму сину 24 роки, він працює в банку економістом. Це молодий спеціаліст, який не має достатнього досвіду такого, як, скажемо, займатися якимись серйозними банківськими справами, він не займається комерцією, так як і я і моя сім’я. Він не п’є спиртного, окрім там пива чи, може, шампанського, він ніколи не вживав наркотиків. Тоді які мотиви з приводу цього? Також мені не зрозуміло, що в крові аналізи не показали, що був алкоголь, в той час, як він стверджує, що йому залили алкогольну рідину в горло. І при всьому тому, що стан у нього досить був важкий, критичний, і що лікарі наполягали брати пунцію мозку, в нього струс мозку і крововилив. І про це підтверджувала як симптом, підтверджувала постійно стала температура. Мені не зрозуміло, чому міліція не провела аналіз саме з приводу того, яку рідину йому вливали і як вона вплине на його стан здоров’я. Мені здається, що трохи формально зараз міліція проводить розслідування. Я не професіонал в цьому питанні, але все рівно я прошу вашої підтримки, щоб все-таки відповідні компетентні органи долучилися до цієї ситуації. Поки що розглядається питання згідно порушеної кримінальної справи прокурором Дарницького району і Дарницьким РУВС по місцю реєстрації і проживання мого сина. Дякую вам за увагу.
Дякую. Як ви пам’ятаєте, шановні колеги, ми сьогодні направили відповідний депутатський запит з вами до, як кажуть, компетентних органів. Шановні колеги, сьогодні ми з вами проводимо обговорення питань порядку денного. Перелік питань на сьогоднішній день у вас є. Я єдине хотів би проінформувати, що сьогодні до порядку денного включені усі наші борги цього тижня. Тобто ті питання, які ми з вами не встигли розглянути у вівторок, ми розглядаємо сьогодні. Тобто ті питання, які мали розглядатись сьогодні, жодного з них сьогодні немає. Ми керуємося нормою Регламенту. Слухається проект Закону "Про сільськогосподарський перепис", реєстраційний номер 4591. Доповідає голова Державного комітету статистики Осауленко Олександр Григорович. Будь ласка, Олександр Григорович. Будь ласка, три хвилини.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. На ваш розгляд виноситься проект Закону України "Про сільськогосподарський перепис". Головною метою підготовки даного законопроекту є створення необхідних нормативно-правових засад для організації та проведення таких переписів в Україні. Сільськогосподарський перепис - це періодичне широкомасштабне одномоментне на встановлену дату статистичне обстеження, метою якого є збір кількісної та якісної інформації про стан та структуру сільського господарства. Перш за все, слід відзначити, що загальні та тематичні сільськогосподарські переписи проводяться сьогодні у більш, ніж 120 країнах світу. Як правило, періодичність проведення загальних переписів один раз на 10 років, у країнах, так званих, розвинутих 1 раз на 5 років. Координацію проведення таких переписів у світі та розробку їх стандартних програм здійснює продовольча та сільськогосподарська організація ООН, так звана, ФАО. Україна поки що не проводила загальних сільськогосподарський переписів. До цього часу переписи були тематичними, тобто присвячені якомусь одному або декільком питанням. Останнім таким переписом був перепис поголів’я худоби та птиці станом на 1 січня 2001 року. Особливо актуальним є використання переписів для статистичного вивчення сільськогосподарської діяльності господарств населення, які на відміну від сільгосппідприємств не подають статистичну звітність, але у той же час використовують сьогодні вже майже третину сільськогосподарських угідь країни та виробляють понад 60 відсотків валової продукції цієї галузі. Потреба у прийнятті Закону про сільськогосподарський перепис якраз і зумовлена передусім тим, що відповідно до норм статей 30 та 32 Конституції України для проведення таких обстежень, як сільськогосподарські переписи у частині господарств населення, необхідно мати відповідні законодавчі підстави. Проектом закону визначається правові, організаційні та фінансові засади підготовки і проведення сільськогосподарського перепису, відносини його суб’єктів, їх права, обов’язки та відповідальність, гарантії держави щодо захисту конфіденційної інформації отриманої у процесі проведення перепису тощо. Структурно законопроект складається із шести розділів та 20 статей, він є у матеріалах наданих, тому, думаю, немає потреби детально коментувати його структуру та зміст. Прийняття Закону про сільськогосподарський перепис дозволить створити необхідні правові основи для організації проведення таких переписів в Україні, що у свою чергу дасть можливість отримати повну та достовірну статінформацію про стан сільського господарства і відповідно покращити обгрунтованість прийнятих на її основі державних управлінських рішень. На завершення хочу підкреслити, що у випадку схвалення законопроекту, що сьогодні розглядається, практично буде завершено створення адаптовані до відповідних стандартів Євросоюзу національні законодавчі бази у сфері статистичної діяльності основу Якої складають закони України про державну статистику та ряд інших. Це стане серйозною.
Дякую. Шановні колеги, будуть запитання? Будуть. Поки йде запис, я обумовився, прошу, сказав, що питання вівторка, а питання середи, яке ми не розглядали, сьогодні розглядається. Висвітліть, будь ласка. Три хвилини. Новак, за ним Надрага.
Я, звичайно, відверто говорячи, вражений вашою мужністю, що ви беретеся проводити сільськогосподарський перепис. Я не знаю, що ви там будете переписувати, в тому стані, в якому знаходиться наше сільське господарство, але я дуже радий, що у нас є такі голови державних комітетів, мужні люди. Ви мені скажіть, будь ласка, ви впевнені в тому, що цей перепис, на який буде витрачено величезні гроші державні, дасть дійсно об’єктивні результати?
Дякую за ваше запитання. Ну, по-перше. я вважаю, що Україна, інтегруючись у світове співтовариство не повинно і не може випадати з тих процесів, які відбуваються в світі. Зараз проводиться світовий цикл переписів сільського господарства. Я вже сказав, що він проводиться в більше, ніж 120 країнах світу як розвинутих, так і тих, що тільки знаходяться на початковій стадії, скажемо так, розвитку. Це - перше. Друге. Особливо важливі переписи у країнах, де є велика динаміка в сільгоспвиробництві, не важливо, яка вона позитивна, негативна. Тому цю динаміку дуже важко підхопити статистичною звітністю. Це - друге. Третє. Я вже сказав, особливо це важливо для господарств населення, де ми не можемо взяти цю звітність. Ми проводимо їх обстеження, але тільки вибіркові, які не можуть дати, скажем, повністю достовірну інформацію. Тому ми змушені просто провести такий перепис для того, щоб знати реальний стан сільського господарства. Інша справа, який він виявиться. Це вже інша тема для розмови. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Надрага, підготуватися Чубарову.
Уважаемый докладчик, меня волнует вопрос даже не организации переписи, а каким образом будет использована та информация, которая будет получена? Первая проблема. У нас население, к большому сожалению, за 20 век привыкло. Если переписали, значит опять получим такого в виде дополнительных налогов и тому подобного. И второй момент. Насколько защищены сегодня от недобросовестного использования информации этой переписи впоследствии для силовиков, для. в конце-концов для не. той коммерческой торговли и всего-всего того, что мы получаем, когда в чьих-то руках собирается полная или достаточно полная информация по целой отрасли хозяйства. Поэтому у меня два вопроса. Не получится ли, что мы наткнемся на сопротивление населения, потому что они будут опасаться, что это для них будет плохо. И второй вопрос. Насколько качественно государство защитит эту информацию от недобросовестного использования: государством или иными какими-то дельцами? Спасибо.
Дякую за запитання. Дійсно, це серйозні питання ви поставили. Відповідаю на перше. У нас уже є досвід проведення перепису, я вже про це говорив. Наприклад, ми проводили за станом на 1 січня 2001 року перепис поголів’я худоби і птиці. Це був. по цій темі це був суцільний перепис, і ми побачили відношення населення, яке в цілому позитивно сприйняло цю роботу і особливих проблем у нас не виникло, ми отримали необхідну інформацію. Ця інформація дійсно надзвичайно важлива для того, щоб приймати рішення як на рівні регіональному, так і на рівні держави стосовно політики в цій галузі. Тому плюс ми проводили перепис населення всеукраїнський і також бачили, що населення якраз України позитивно сприймається реш. і розуміє важливість цих заходів при всіх цих проблемах, які виникають. Тепер що стосується другого. Знову ж таки цю проблему ми проходили під час Всеукраїнського перепису населення і проблема конфіденційності. Це дуже строга норма, яка виписана в міжнародному праві, вона у нас виписана в статті 18, 19 проекту закону, де чітко вказано, що всі матеріали можуть бути використані тільки для статистичних цілей і більше ні для чого. Вони не можуть бути витребувані судами, прокуратурою, іншими органами для ведення якихось прав проти особи. Це норма важлива, вона чітко виписана, рельєфно і я думаю, що цього достатньо для того, щоб переконати населення в тому, щоб вони не боялись цієї роботи. Дякую.
Дякую. будь ласка, Чубаров.
Дякую, Адаме Івановичу. Я передаю слово колезі Роману Ткачу.
Роман Ткач, "Народний рух України", фракція "Наша Україна". Шановний доповідачу. В принципі, в мене питання якраз перегукується з попереднім колегою. Ви сказали вже десь, що в статті 18 виписано, що ніхто не може користуватися цими даними і дані є конфіденційні. Але в Кримінальному кодексі, в статті 47 чітко записано, що суд може витребувати будь-які дані. І тут власне питання стоїть тому, ви згадували за перепис населення, воно так, але трошки не так. Ви зрозумійте, коли проводять перепис, я допускаю до себе в господарство цих осіб, які будуть переписувати і вони одержують повну інформацію. Ви знаєте, що сьогодні десь у суспільстві, мова йде вже про те, і тут в нашій Верховній Раді був прийнятий такий законопроект, що сьогодні йде мова про оподаткування доходів фізичних осіб. Ви собі уявіть, сьогодні, не маючи фактично ніяких грошових доходів в селі, коли ці дані використають для того, щоб нараховувати.
Дякую за запитання. Я розумію всю серйозність проблеми, яку ви піднімаєте. Я знову хочу апелювати до досвіду всеукраїнського перепису населення, пройшло 3 роки. В даних всеукраїнського перепису населення було надзвичайно багато інформації, яка могла бути використана для, скажімо, тих речей, про які ви мене питаєте. Пройшло 3 роки. Зараз вже закінчується знищення переписної документації первинної, згідно з Законом "Про Всеукраїнський перепис". У нас за ці роки не було ні одного, жодного прецеденту з того приводу, щоб силові чи якісь інші структури намагалися отримати цю інформацію. Було повне розуміння на всіх рівнях як державного управління так і рівня населення про те, що ця інформація строго конфіденційне. І мене це тішить у тому плані, що я не маю сумнівів, що і по відношенню до перепису сільськогосподарського буде та ж сама ситуація. І ми знайдемо порозуміння як з населенням, так і з силовими структурами. Дякую.
Дякую. Олександре Григоровичу, сідайте. Але тут між переписами різниця. Одна справа, коли дані про мою освіту, а друга справа, коли дані про мою свиню. Тут уже зовсім різні речі. Сідайте, будь ласка. Слово для співдоповіді має заступник голови Комітет з питань аграрної політики та земельних відносин Сулковський Павло Гнатович. У три хвилини вкладетеся? Будь ласка, три хвилини.
Павло Сулковський, Айщанський виборчий округ 154, Рівненщина, фракція "Регіони України". Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Комітет з питань аграрної політики та земельних відносин, розглянувши даний проект Закону України про сільськогосподарський перепис, внесений Кабінетом Міністрів, який передбачає встановлення правових організаційних та економічних основ підготовки і проведення сільськогосподарського перепису, оброблення, узагальнення, поширення та використання його результатів та регулює правовідносини суб’єктів сільськогосподарського перепису, встановлює гарантії держави щодо запису конфіденційної інформації, одержаної у процесі проведення сільськогосподарського перепису. Комітет вирішив рекомендувати Верховній Раді України прийняти проект Закону України про сільськогосподарський перепис за основу. Прийняття проекту Закону України про сільськогосподарський перепис, на мою думку, дозволить закласти нормативно-правовий фундамент організації і проведення сільськогосподарських переписів, покращити якість статистичної інформації про стан сільського господарства, а також прийнятих на її основі управлінських рішень. Реалізація цього законопроекту надасть організації та проведенню сільськогосподарських переписів загальнодержавної ваги, дозволить підкреслити їх суспільно-економічне значення та забезпечити позитивне сприйняття громадськістю, буде сприяти формуванню позитивного іміджу України в світі. Тому, шановні народні депутати, я думаю, що нам з цього приводу, мені хотілось би порадитися, щоб ми прийняли цей проект за основу і до другого читання серйозно ще попрацювати над тим, щоб, дійсно, в повній мірі врахувати пропозиції щодо висновків Головного науково-експертного управління, який, дійсно, вніс немало деяких пропозицій, і я впевнений у тому, що цей закон принесе користь в цілому державі і ніякої не нанесе шкоди нашому сільському працівнику і жителю. Дякую за уваги.
Дякую, Павло Гнатович. Постійте, є бажаючі задати запитання. Запишіться. Будь ласка, висвітліть. 3 хвилини. Надрага, Пеклушенко.
Я хотел бы уточнить такой вопрос: в законе выписано, что человек, о котором собрали информацию, вправе с ней ознакомиться. Но к большому сожалению в законе не написано, а что, если человек не согласен с этим? Так нет механизма, по которому человек может отстоять свои права, если переписчик написал то, что он хочет. К большому сожалению, в этой жизни субъективизм может быть со всех сторон. Поэтому у меня вопрос: каким образом участники или объекты этой переписи в состоянии апеллировать и защищать свои права в части объективности той информации, которую они занесли в эту перепись? Спасибо.
Дякую. Я думаю, що до такої важливої. до такого важливого питання не будуть залучені і допущені люди такі, з боку органів виконавчої влади, які не будуть підготовлені за фахом. І, дійсно, люди повинні бути професійні. І тому, коли виникати, на мою думку, має така проблема, таке питання щодо незгоди його перепису і так далі, тому, я думаю, що тут повинно підійти, я думаю, в законі і відображається про те, що треба вивчити даний вчинок, яка причина, чи має під собою важливе якесь обгрунтування до того, що, наприклад, той чи інший громадянин не має бажання допустити до цього перепису. І я думаю, що невірно буде, якщо кожен захоче впустити - не впустити і так далі. Це не є, я вважаю, що серйозне таке, якесь негативне таке, несерйозне явище, що це треба допустити. Я думаю, що буде проведена розумна робота, і кожен громадянин України не буде сперечатись, щоб цю роботу. це зробити. Дякую.
Будь ласка, Пеклушенко.
Я думаю, что мы с вами по одну сторону баррикад. Однозначно: этот закон нужен. Он нужен с целого ряда соображений. Первое. Ни у кого не поднимется ни рука, ни язык для того, чтобы дополнительно налогообложение на сельхозпроизводителя. Ну, мы прекрасно понимаем, что сегодня происходит на рынках. На рынках ни одного сельхозпроизводителя нету. И сегодня существует абсолютно однозначная мясная мафия, которая торгует производством сельхозпроизводителя. Поэтому мы должны знать объективно картину: что сегодня делается в аграрном секторе. Более того, в перспективе мы и государство должны стимулировать индивидуальный сектор. Как это можно знать, как это можно сделать, если не будет объективной картины. Поэтому нужно разъяснять населению, что это не для того, чтобы ввести дополнительные налоги, а для того, чтобы отслеживать этот сектор экономики, и для того, чтобы стимулировать индивидуальное сельхозпредприятие.
Дякую.
Будь ласка, я не можу не надати можливості задати слово народному депутату дуже з сільськогосподарським прізвищем - Бульба. Будь ласка.
Спасибі, Адаме Івановичу. Я прошу передати слово Ніколаєнку - теж козак.
Ніколаєнко, фракція Соціалістичної партії України. Шановний доповідачу, без сумніву, тема, яку сьогодні Держкомстат, і проект закону, який пропонує він, дуже цікавий. Але я ще, як кажуть, нещодавно буваючи в окрузі і в багатьох регіонах України пам’ятаю ту дискусію, яку викликав наш закон про те, коли ми прийняли закон про оподаткування доходів фізичних осіб. І там 13 відсотків на продукцію сільськогосподарських присадибних ділянок. Після цього всього ми опишемо і не получиться так, як було при Сталіну: за дерево - податок, за корівку - податок, за свиню - податок і так далі. Мене виборці про це питали. Я сказав, що це не повинно так бути. Але от ви, як член такого шановного аграрного комітету, оцінюєте це? Будь ласка.
Дякую. Я хочу вам сказати, шановний колеги, що я дякую за запитання. Що у нас на сьогоднішній день, слава Богу, що, нарешті, я дещо трошки знаю до попередніх скликань комітетів, і тому члени комітету нашого на сьогоднішній день все роблять для того, щоб не допустити, щоби погіршити становище стосовно нашого сільськогосподарського виробника і у цілому жителя на селі. І тому наш комітет, як рідний сільський комітет, стоїть на захисті нашого селянина, в першу чергу. І тому я хочу вам сказати, що ми на комітеті не так багато дискутували, але серйозно розглядали, значить, цей законопроект і вважаємо, і тому наш комітет і прийняв рішення, що він не нанесе ніякої шкоди нашому жителю, села і селянину у цілому. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка.
Я вам дякую за увагу і закликати проголосувати.
Шановні колеги! Ми ще обговоримо спочатку, до голосування ще часу багато. У нас записалося вісім народних депутатів на виступ. Давайте 15 хвилин на обговорення. Будь ласка, Кармазін. Підготуватися Юхновському Ігорю Рафаїловичу.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого Блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати! Безперечно, закон, який сьогодні розглядається, він потрібен, він визначає правові основи підготовки і проведення сільськогосподарського перепису і використання його результатів, а також регулює відносини суб’єктів між собою, визначає їх права, обов’язки і відповідальність. Разом з тим я хотів би, щоб дійсно його основою було отримання цілісної, об’єктивної і достовірної інформації, і щоб вона використовувалася в інтересах суспільства. Для цього закону треба прибрати суттєві вади, які там є. Якщо держава іде на проведення такого перепису, то як ми можемо залишати те, що є в статті 18-й, я звертаю увагу голови комітету, я звертаю увагу науково-експертного управління, яке це чомусь не побачило, що в статті 18-й, частині другій записано, що первинні дані сільськогосподарського перепису не можуть вимагатися судом, органами прокуратури, іншими органами для вивчення та використання у виглядів доказів під час розгляду цивільних та кримінальних справ або з метою для прийняття рішень стосовно конкретного респондента. І якщо це не буде змінено до часу голосування, я особисто зобов’язуюсь внести постанову про неприйнятність Конституції. Частина друга статті 124 говорить, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Для чого ми робим зараз, коли це зараз створюється база, коли неправедно набирається земля, коли ошукуються люди? Для чого ми обмежуємо правоохоронні органи і скасовуємо зразу і Кримінально-процесуальний і Цивільно-процесуальний кодекс і саму Конституцію? Я категорично проти такого підходу! Я також буду проти підходу, який передбачається в статті 11 для тимчасового персоналу для підготовки проведення перепису осіб, які тільки 18-річного віку досягли. Це положення протирічить вимогам Кодексу законів про працю, стаття 188, де чітко написано, що можна до виконання трудових обов’язків допускати осіб, які досягли 16 років. Я категорично буду проти того, що збиратися будуть дані за телефоном, як це передбачено в статті сьомій. І тому я просив би розробників пам’ятати це і узгодити це з частиною третьою законопроекту статті 27 бюджетного кодексу. Тобто у випадку прийняття даного законопроекту, його оприлюднення до 15 серпня 2004 року він може набрати чинності тільки з першого січня 2005 року. І це все має бути записано в законопроекті. Це -ази, але я маю вам це говорити, тому що пан Янукович і його апарат не хоче вивчати закони і Конституцію. Я розумію, що "по понятиям" жить якось легше, але треба це робити. Дякую.
Ігор Рафаїлович Юхновський. Підготуватись Лещенку.
Шановний Адаме Івановичу, шановні депутати! Аналітично-консультативна рада вже напротязі декількох років уважно стежить за розвитком сільського господарства. З тих результатів виникає, що сільське господарство належить до найголовніших галузей виробництва України. Україна має найврожайніші землі у світі. Природний врожай, врожаї, які одержуються без додавання добрив , становить 26 центнерів з гектара при собівартості 40 доларів за одну тонну. Таким чином, Україна має дуже великі перспективи в цьому напрямку. Але в державі земля приватизується. Зараз створено 65 орендних підприємств, 65 території землі належать різноманітним орендним підприємствам. 10 процентів землі лише займають фермери, 20 процентів - це присадибні господарства. В селі 8 мільйонів сімей, 17 мільйонів населення. Це величезна армія, яка займається дрібним сільськогосподарським підприємством і це господарство їхнє повинно якимось чином враховуватися і Міністерство статистики, Державний комітет по статистиці цілком правильно ставить цей законопроект відносно того, що він повинен мати якість відомості про те, яку продукцію сільського господарства ми маємо. До цього часу свої відомості подавали великі господарства, все, що робиться в малих господарствах, невідомо до цього часу. Малих господарств дуже багато. Відомо, що для того, щоб земля давала нормальний рентабельний врожай необхідно певне класифікація різноманітних типів сільського господарства. Для зернового треба мати господарство більше 500 гектарів, для тваринницького - більше 150 гектарів, для овочевого - більше 50 гектарів, для ягідного - 5 гектарів і так далі. Все це в майбутньому виникне в нашій державі. Але для цього треба починати вести нормальну статистику. Відомо, що основна маса тваринництва переходить в приватний сектор, але збут тваринницької продукції відбувається через посередників. І селяни від того дуже сильно втрачають. Тому я вважаю, що селяни мають бути захищені. Цей закон має навести статистику, але поряд з ним ми маємо завести захист селян. Держава не зможе захистити селян, селяни самі себе можуть захистити. Вони можуть себе захистити тільки утворюючи спеціальні збутові кооперативи, які вони самі самоврядують. Коли це буде зроблено, тоді і цей закон буде діяти успішно. А поки що я вважаю, я хочу порадити Державному комітету статистики, дати приклад, як відбувається статистика в інших країнах, зокрема, наприклад, у Польщі. Це буде більш сприйнято краще.
Дякую Ігоре Рафаїловичу. Будь ласка, Лещенко, підготуватися Александровській.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати, шановні виборці. Взагалі-то за нормальних умов, коли у державі стабільність, коли економіка країни, в тому числі агропромисловий комплекс знаходиться не у стані розрухи, а працює ефективно, коли вирішуються всі соціальні питання, сільськогосподарський перепис є звичайною статистичною процедурою. Але, на жаль, у нашій країні сьогодні все навпаки. Буржуазна влада у своєму хижому устремлінні перетворити землю у предмет купівлі-продажу і таким чином відібрати її у селян за останні дванадцять з лишнім років довела село, сільське господарство і селян до жалюгідного стану. Силоміць знищені найефективніші і найприйнятніші для сільських мешканців колективні форми організації сільськогосподарського виробництва. Зруйнована напрацьована роками і тяжкою працею міцна матеріально-технічна база цих господарств. Жахлива рукотворна стихія чорним крилом покрила тваринницькі ферми, машинотракторні стани, об’єкти соціальної інфраструктури. Вони або вщент знищені, або без вікон і дверей дивляться на навколишній світ пустими вікнами як докір можновладцям всіх мастей, котрі на шкоду простому люду вірно служать капіталістичним акулам. Наша родюча українська земля знецінена до краю. Ті, хто вже тричі пограбував трудящих і нечестивими методами на людському горі туго набив свої кишені, як шуліки скупчилися навколо неї, щоб розтерзати як жертву. Буржуазна влада сприяє грошовитим мішкам у цих намірах. Вони вже напівлегально володіють відібраними в селян обширними масивами ріллі і мають з цього неабиякий зиск. А в цей час ледь животіють обставлені державою податками та зборами, мізерними закупівельними цінами та шаленими цінами на ресурси, які безконтрольно встановлюють на ринку монополісти-посередники, навіть новостворені так звані "ринкові" структури на селі, різні ТОВи, ПОПи, ПСП і так далі. Податкові та пенсійні органи за підтримкою прокуратури та міліції за борги відбирають в них останню худобину, останню латану-перелатану техніку, яка, до речі, належить не їм, а пайовикам. Скоро в більшості сільськогосподарських підприємств нічого буде переписувати, хіба що борги. В цій ситуації напризволяще кинуть і державу, і сільських мешканців. Безробіття, безгрошів’я, хвороби, алкоголь та наркотики доконують село - колиску української держави. Частина селян, хто молодший та дужий, кинулися було виживати самотужки за рахунок тяжкої безпросвітної праці в особистих господарствах, завели по 2-3 корови, 5-10 свиней, птицю, але їх знову "нагріли" держава і посередники: хіба можна звести кінці з кінцями, коли ціна за літру молока влітку опускається до 40 копійки, а кілограм живності до нічого не вартої троячки? Це стало причиною масового вирізання худоби в сільських. Запропонований урядом сільськогосподарський перепис в цій ситуації призведе до вирізання курей, гусей, качок і так дальше, цього робити не можна - гріх. Давайте спочатку наведемо лад на селі, а потім будемо переписувати. А взагалі потрібно зробити перепис багатств, які награбували олігархи в народу.
Будь ласка, Александровська, підготуватися Оржаховському.
Самые благие намерения, которые провозглашает правительство Украины последнее время, оборачиваются большими бедами для народа Украины. Вроде бы по существу нечего сказать по поводу намерения провести статистические исследования. Статистика - это, действительно, неплохой инструмент для управления хозяйством. С другой стороны, практика показывает, как этот инструмент работает против народа Украины. Ну, по существу этого закона. Кто подлежит переписи? Здесь, в статье первой дается определение - "домохозяйство". Это те люди, которые совместно проживают в сельской местности, в одном здании, на одном участке и являются родственниками или даже не являются родственниками. В статье третьей говорится о цели и основаниях для проведения этой переписи. И вот здесь уже возникает у меня вопрос. Кроме получения целостной информации, которая может быть использована для экономических каких-то расчетов, прогнозирования, планирования и так далее, здесь говорится о цели получения данных о малых территориальных единицах и детальных комбинациях групп структурных субъектов сельскохозяйственной деятельности для разработки политики на региональном уровне. Почему меня насторожила эта формулировка? Потому что мы с вами уже проголосовали, к сожалению, вопреки возражению фракции коммунистов Верховная Рада проголосовала закон, и он вступил в силу, закон, который назывался о селянском господарстве. В этом законе, я выступала по этому закону с протестом, потому что там дается определение, что все лица, которые являются членами этих домохозяйств, являются людьми трудоустроенными. Потом эта формулировка была подкорректирована, и они являются трудоустроенными при определенном уровне доходов. Какой уровень доходов дает основания для того, чтобы считать их трудоустроенными, в том законе не говорится. Теперь вот эта перепись позволит подвести базу под ту норму. Кабинет Министров будет устанавливать эту норму обеспеченности, норма будет устанавливаться путем этой переписи, будут получены статистические данные, которые позволят эту норму установить. И после этого люди, которые имеют определенный доход со своего подворья, будут считаться людьми трудоустроенными. Я расцениваю, здесь дальше говорится в статье шестой о периодичности проведения этой переписи. Действительно раз в десять лет наверное нужно смотреть, и может быть раз в пять лет нужно смотреть. Но здесь в том числе в последней части этой статьи говорится, что будут проводится інші тематичні сільськогосподарські переписи, которые будут проводится в сроки, которые буду определяться каким-то государственным органом. Это значит по мере необходимости подведения черты под нищетой народа эта граница будет опускаться все ниже и ниже, до тех пор и так часто, как это будет нужно правительству. Я рассматриваю попытку в этом законе попытку создать встроенную систему закабаления селян. Я считаю, что этот закон требует серьезной доработки и ответа на те вопросы, которые я здесь задала. Поэтому я считаю, что мы его должны направить на повторное первое чтение и серьезно его доработать. Иначе я здесь вижу дубинку.
Дякую. будь ласка. Оржаховський.
Анатолій Оржаховський, фракція Комуністичної партії України. Шановні колеги, щодо до оцінки законопроекту котрий ми зараз розглядаємо, то я солідаризуюсь із своїми колегами, що даний законопроект не на часі. Якщо говорити по великому рахунку, звичайно, держава і її громадяни мають знати, чого один від одного має чекати. Політика на селі, перш за все, має бути прогнозованою. Як колишньому працівнику рад, мені не зрозуміло, чому цей закон не обговорювався в Комітеті по державному будівництву та місцевому самоврядуванню. Адже подібні справи без органів самоврядування на місцях не робляться. Друге. Неодноразово приймаючи участь у подібних акціях перепису, я повинен сказати, завжди дивився на те, як реагують на це люди. А люди, на жаль, владі не вірять. І хоч колега тут один сказав, що ні в кого рука не підніметься против людей - піднімається. І недавно вона у нас з вами і в цьому залі піднялася, коли ми оподаткували доходи фізичних осіб, а потім опам’яталися і повернулися до цього законопроекту і виправились, але це ж не завжди так буває. Друге. Коли ми хочемо перепис робити в той час, коли розвалили повністю сьльськогосподарське виробництво. І тут представник від Кабінету Міністрів сказав, що ми на початковому етапі. Да, після того коли все розвалили, то починаємо тепер спасатися і спасатися за який рахунок. Давайте сьогодні візьмемо статистику додаткову, а потім все це доплюсуємо і бажане видамо за дійсне. Ми з вами два роки назад мали дуту статистику по сільському господарству і мали продовольчу проблему, перелякали весь світ і самі не зрозуміли, куди попали, - тепер шукаємо виправдовування. Мені не зрозуміло в цьому законопроекті: що це, агітація чи що? Перепис чи уточнення шляхом отриманих даних через пошту і по телефону? Це дійсно не зрозуміло, куди ми вже далі йдемо. Наступний аспект цієї проблеми: як влада буде намагатися людям довести про правомірність перепису. Ролі засобів масової інформації зовсім в цьому питанні не видно. І хочу сказати таке: влада, перш ніж рахувати, повинна допомогти, тільки не так, як Херсонській області допомагала. Отут мою постанову про підтримку рекомендації не виконали виконавчі органи, а сьогодні хочуть щось там рахувати. Сьогодні на селі і на Херсонщині немає зерна, і як посіяти? А ми будемо рахувати! Спочатку допоможемо, а потім давайте будемо рахувати. І тому останнє. Я повинен сказати, що фракція комуністів і я особисто до цього закону, розумію, що він.
Шановні колеги, я просив би, враховуючи те, що в нас працює автоматика, найкращі думки висловлювати спочатку, а потім уже залишати все інше, що хочете сказати, бо, як бачите, переривають вас на найсокровеннішому. Обговорення питання: проекту Закону "Про сільськогосподарський перепис" - закінчено. Із голосування, із долею цього, подальшою долею цього закону будемо визначатися в день прийняття рішень. Слухається проект Закону "Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою". Тут два законопроекти, реєстраційні номери 4526 і 4526-1. Доповідає перший заступник голови Державного комітету України у справах національностей та міграції Воронін Віктор Миколайович. Будь ласка, п’ять хвилин.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Законопроект "Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою, підготовлених з метою врегулювання правового статусу осіб депортованих за національною ознакою, встановлення гарантій держави у відновленні їх прав, визначенні повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо репатріантів. Кілька слів про суть проблеми. У 1991 році був прийнятий закон України про реабілітацію жертв політичних репресій України, у якому згадується депортованість з числа національних меншин. Але у постанові про введення його в дію говориться, що цей закон не поширюється на депортованих за національною ознакою. Оскільки особи, депортовані за національною ознакою, є окремою категорією жертв політичних репресій, було прийнято рішення не вносити зміни і доповнення до згаданого закону, а розробити окремий законопроект. Даний проект і поданий вам на розгляд. Пропонований проект закону відпрацьований за участю низки зацікавлених органів виконавчої влади і пройшов кілька стадій узгодження із Радою Міністрів Автономної Республіки Крим. Слід підкреслити, у проекті закону зазначено, що під час реалізації гарантій депортованим особам не повинні обмежуватися права і законні інтереси громадян, які проживають на відповідних територіях. Це дозволяє уникнути можливих конфліктів на міжнаціональному грунті і не допустити зростання напруженості в Криму. Зараз державна політика у сфері облаштування репатріантів, їх адаптації та інтеграції в українське суспільство здійснюється, відповідно до спеціальних програм, затверджених постановами Кабінету Міністрів України. Але, незважаючи на заходи держави, які реалізуються вже понад 10 років, багато питань залишилось невирішеними. Так, у правове поле України не введені поняття і терміни, які використовуються у цих програмах, у тому числі досі не виписані терміни "депортація" і "особи, депортовані за національною ознакою", не встановлено хто належить до цих категорій, який порядок підтвердження належності, що необхідно для вирішення питань облаштування. Відповідно до поданого законопроекту, доведення факту депортації здійснюється через уповноважені органи, оскільки документи, які можуть слугувати підтвердженням факту депортації конкретної особи знаходиться у місцях депортації. А велика кількість депортованих, які повернулися в Україну на постійне проживання таких документів не має. Один із основних аспектів, виписаних у проекті, стосується гарантій і права на повернення на батьківщину. Це право визнається і в Бішкекській угоді, термін дії якої щойно пролонгований Україною ще на 10 років, одним з головних питань пов’язаних з відновленням прав депортованих осіб, національних меншин і народів. Мова також іде про фактичну виплату хоча б частини компенсацій за заподіяну шкоду у період депортації. При цьому межі допомоги не декларативні, а визначаються рамками фінансових можливостей держави. У даному випадку йдеться про непряму компенсацію у формі матеріальної допомоги з метою повернення, облаштування і розвитку. Зазначу, що у разі прийняття урядовий законопроект не потребує додаткового бюджетного фінансування, враховуючи, що всі витрати вже закладені у три діючі урядові програми. Ці програми спрямовані на вирішення проблем облаштування депортованих, їх адаптація та інтеграція в українське суспільство, і у минулому році були профінансовані на 100 відсотків. Звичайно, стан економіки має безперечний пріоритет серед основних об’єктивних факторів - це основна складова гарантії здійснення положень закону. Разом з тим конституційний принцип верховенства права, визнання людини, як найвищої соціальної цінності не може ставитися у повну залежність від соціально-економічних чинників та коштів державного бюджету, а вимагає пошуку різних джерел фінансування. Саме про це йдеться у статтях законопроекту щодо міжнародного співробітництва. Законопроект також дає можливість реагувати на зміни економічної ситуації у країні, збільшуючи розмір компенсаційних витрат, та створити комплекс політико-правових умов, що гарантують права депортованих, які повертаються в Україну, їх рівноправну участь у політичному, правовому, економічному і культурному житті держави. Звичайно, гарантії забезпечення прав депортованих є Конституція України. З метою виконання та конкретизації конституційних положень нагальним є формування відповідної законодавчої базі. І першим кроком у цьому напрямку має стати прийняття законопроекту підготовленого Кабінетом Міністрів. Просимо Верховну Раду підтримати прийняття законопроекту, що має велике значення для ліквідації історичної несправедливості по відношенню до багатьох наших співвітчизників і збереження міжнаціонального миру у країні. Дякую за увагу.
дякую. Запишіться на запитання. Будь ласка, 3 хвилини, висвітіть. Вернидубов. Підготуватися Білорусу.
Спасибо. Вернидубов, Севастополь. Действительно, 18 мая 2004 года, через два месяца, будем праздновать 60-летие одной из самых позорных в стране нашей истории новейшей - это депортирование крымских татар. И спасибо авторам и Кабмину, и авторам другого законопроекта, что все-таки родился законопроект. Вопрос какого порядка? Очень много проблем действительно здесь есть. На ваш взгляд, вот самая острая проблема о земле, она снимет напряженность вокруг этого вопроса вот этим вашим проектом?
Дякую за запитання. Що стосується земельного питання в Криму, я хотів би відзначити, що ми не вважаємо, що ці земельні проблеми мають якийсь характер міжнаціональних зіткнень. За офіційною статистикою, якщо казати про самозахоплення землі, на долю кримських татар приходиться лише близько 20 процентів цих правопорушень, що не набагато перебільшує їх загальний відсоток в усьому населенні Криму. Земельні відносини, якщо вони не врегульовані, вони породжують напруженість в будь-якому регіоні держави, незважаючи на його національний склад. І таким чином, ми вважаємо, що неможна надавати якогось міжнаціонального забарвлення земельним питанням у Криму. І вважаємо, що вони будуть врегульовані діючим законодавством щодо земельних відносин.
Будь ласка, Білорус.
Прошу передати слово народному депутату Терену.
Мікрофон Терена.
Віктор терен, блок Юлії Тимошенко. Шановний доповідачу, ви в своєму законопроекті, дуже потрібному законопроекті, говорите про національні меншини, про депортацію і про поновлення прав національних меншин. Все це правильно. Основою для цього вважаються такі нормативні акти. як, скажімо, Постанова Ради Міністрів Радянського Союзу чи ЦК КПРС, тобто якщо такі рішення були, то народи вважаються депортованими. Все правильно. Це - національні меншини. Але ж є така ситуація, що теж є урядові акти, такі як, наприклад, договір із Польщею, тоді як, наприклад, відповідний наказ Жукова і Берії про депортацію українців. Чи збирається Кабінет Міністрів врешті-решт вийти з законопроектом, щоб признати і українську націю теж депортованою на підставі тих.
Дякую за запитання. Ця проблема, дійсно, має дуже важливе значення. Тому що у період з 1944-1946 та 1951 років з території Польщі було депортовано більше півмільйона українців. Досі їх становище законодавчо не врегульовано. Хоча за офіційними документами це була добровільна евакуація, але у нас немає ніякого сумніву, і всі історики це підтверджують, що це була звичайна депортація, яка реалізовувалася тоталітарними насильницькими заходами. Ця проблема, звичайно, потребує законодавчого врегулювання. І Держкомнасміграції підготовлено законопроект про визнання депортованими осіб, примусово переселених у 1944 чи 1946 роках з території Польщі в Україну. Зараз за дорученням уряду створена міжвідомча робоча група, яка розглядає цей законопроект. Я гадаю, після внесення зацікавленими відомствами.справах у цей законопроект, він буде представлений на розгляд Верховної Ради. Також Держкомнацміграції підготовлена Декларація про визнання примусового переселення осіб з місць постійного проживання на територію сучасної України у 1944-1946 та 1951 роках. Значить, ця декларація також проходить стадію узгодження зацікавленими відомствами і буде представлена на розгляд Верховної Ради. Уряд вважає проблему депортованих українців з території Польщі надзвичайно важливою, опікується їх долею. І можна сказати, що урядом затверджено спеціальний план заходів щодо вшанування пам’яті жертв примусового переселення у 1944-1946 та 1951 роках з території Польщі в Україну на 2003-2004 роки, яким в тому числі передбачено і ініціювання парламентських слухань. І я гадаю, що найближчим часом усі проблеми, будуть суттєві зрушення, які дозволять вирішити долю українців, які були насильницькі депортовані з території Польщі.
Я звертаюся до Богдана Костинюка, прошу не заважати вести сесію. Сідайте, будь ласка. Свій законопроект доповідає народний депутат Чубаров. Я ще раз повторюю, час, відведений на запитання завершився. Перший доповідач свою справу виконав. Будуть запитання до другого доповідача. Будь ласка, п’ять хвилин. Я ще раз кажу.
Шановний головуючий, шановні народні депутати, шановні виборці! Питання, яке винесено на розгляд Верховної Ради України про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою є одним із актуальніших для сучасної української держави, що отримала її у спадщину від колишнього СРСР. Як відомо, за радянські часи з території України в її сучасних кордонах було здійснено чимало насильницьких переселень великих груп людей. Можна сперечатися і не находити спільного розуміння із сучасними політичними силами причини, мотивації у здійсненні таких акцій в нашій недавній історії. Але погодьтеся, це не може служити оправданням того, що за всі роки незалежності України вищий законодавчий орган так і не спромігся ухвалити закони, які були б направлені не тільки на усунення наслідків, здійснених владою колишнього СРСР злочинних актів проти народів, національних меншин і окремих осіб у формі насильницького вигнання з місць постійного проживання, але і на розв’язання багаточисленних питань, що виникають у зв’язку з їх поверненням, облаштуванням та необхідністю відновлення їхніх прав. Представлені сьогодні на розгляд Верховної Ради України обидва законопроекти спрямовані на відновлення прав осіб, що були депортовані за національною ознакою у період 1941-1944 роки. Передбачаючи ваші запитання, шановні колеги, щодо необхідності відновлення прав інших груп людей, яких також було піддано насильницьким переселенням за іншими мотиваціями, хочу акцентувати вашу увагу на те, що для їх розв’язання ми також маємо розглянути і прийняти відповідні закони. У той же час маємо виходити з розуміння того, що депортації за національною ознакою окрім певних національних груп населення і осіб було піддано і цілий кримськотатарський народ. Згадаємо, що ще у схвалених 20 квітня 2000 року Верховною Радою України рекомендаціях за результатами парламентських слухань на тему "Проблеми законодавчого врегулювання та реалізації державної політики щодо забезпечення прав кримськотатарського народу і національних меншин, які були депортовані і добровільно повертаються в Україну" визнавалося що, цитую: "Відсутність чіткої комплексної державної політики відновлення прав депортованого кримськотатарского народу і ряд національних меншин, ігнорування законних інтересів і прав депортованих викликають недовіру до органів державної влади і призводять до посилення соціально-економічної і політичної напруги в окремих регіонах і країни вцілому. Метою внесення законопроекту, що ми сьогодні розглядаємо є визначення статусу осіб, депортованих за національною ознакою, встановлення гарантій держави щодо відновлення їх прав, принципів державної політики та повноваження органів державної влади і органів місцевого самоврядування." Оскільки мною презентується законопроект за номером 4526-1 авторами якого є народний депутат Мустафа Джемілєв і я, хочу привернути вашу увагу, шановні колеги, на деякі відмінності зазначеного законопроекту від того, що подано Кабінетом Міністрів України. Перше. Ми намагалися більш чітко виписати визначення термінів, що вживаються в законопроекті. Важливість, але одночасно і складність цієї роботи пов’язано з тим, що у чинному законодавстві України така термінологія, майже, не закріплена. Друге. У нашому законопроекті виписані відповідні норми, в яких передбачається конкретні механізми та форми, направлені на відновлення прав осіб, що були депортовані за національною ознакою і сьогодні повертаються на постійне проживання на територію України. Третє. У законопроекті, що пропонується народними депутатами України більш повно виписані повноваження органів державної влади різних рівнів щодо відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою. При розгляді обох законопроектів у комітетах Верховної Ради народними депутатами України була виказана низка зауважень, в тому числі щодо реституції та земельних питань, які обов’язково будуть враховані нами при підготовці законопроекту до другого читання. Сказане відноситься також і до висновків Головного науково-експерного управління. Шановні народні депутати! До Комітет з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин постійно надходять багаточисленні звернення як представників кримськотатарського народу, так і національних меншин, яких було піддано насильницькій депортації з території України за національною ознакою. Відомо, що такі ж звернення надходять і до керівництва Верховної Ради України і на адресу багатьох з вас. В цих зверненнях наші виборці не тільки і не стільки розказують про ті страждання та несправедливості, які їм довелося винести, а більш висловлюють своє нерозуміння тим, що до цього часу ми не спромоглися прийняти законодавчий акт, яким було б покладено початок щодо правового розв’язання наслідків злочинних актів, здійснений проти них у нещодавньому минулому. Сотні тисяч депортованих, які повернулися за роки незалежності України на свої землі, прагнуть гідних умов для всебічної інтеграції.суспільства. У травні цього року Україна буди відзначати сумний ювілей - 60-річчя депортації. Отже, всі вони, депортовані, чекають, очікують на наше розуміння.
Дякую, запишіться на запитання. Будь ласка, три хвилини, висвітліть. Надрага, підготуватися Вернидубову.
Уважаемый коллега, я хочу задать тот вопрос, который задавался и предыдущему докладчику. У вас ограничена хронология 41-44 годы. Как вы как инициатор законопроекта, относитесь к тому, что мы добавим еще время, где выселенцы, та же проблема, которую уважаемый наш коллега Терен называл, о принудительном выселении украинцев с территории Польши, чтобы они тоже попали под действие этого закона?
Взагалі щодо вирішення проблем, пов’язаних з депортованими будь-яких груп населення України, я відношусь дуже і вкрай позитивно, і я про це говорив. В минулому скликанні у нас була така вже спроба, щоб в одному законі вирішити ці питання, пов’язані з цими категоріями депортованих. На жаль, ці спроби залишилися в цій залі безуспішно. Я сьогодні переконаний в тому, що ми маємо брати конкретні, відокремлені ситуації, пов’язані з депортаціями людей з різних регіонів, і маємо вирішувати ці проблеми саме в цій залі через законодавчі акти. Дійсно, ви звернули увагу на те, що ці обидва законопроекти спрямовані на вирішення проблем тих народів і національних меншин, які були депортовані формально за тими документами за національною ознакою. Дякую.
Будь ласка, Вернидубов.
Уважаемый Рефат Абдурахманович, Украина, по сути дела, сама оказалась, взяла на себя обязательства по восстановлению нарушенных прав крымских татар. И если в области возвращения вот этих свобод, я имею ввиду: СМИ на национальный язык и национальные классы, школы, в области культуры, - здесь делается немало. То как, на ваш взгляд, вот привлечь все-таки государство, в первую очередь, Россию или там, где татары проживали длительное время и создавали там национальную экономику, участвуя своим трудом, как привлечь их к возмещению вот того материального ущерба: возвращению имущества крымских татар? К этой проблеме, на ваш взгляд, можем мы помимо закона, может быть, этого, где не можем прописать такие вещи, какими-то другими средствами действовать?
Дуже дякую, шановний колего, за ваше запитання. Одразу відчувається, що ви в тому числі із того регіону, де ці питання є дуже актуальними. Якщо дуже стисло, я хочу відповісти таким чином. В нас сьогодні в України як держави є всі правові підстави, я, в першу чергу, маю на увазі згадану тут вже пролонгацію Бішкерської угоди, для того щоб подалі працювати з країнами-членами СНД, які в тій чи іншій мірі причетні до проблем, пов’язаних з депортацією, для того щоб вони приймали участь у допомозі Україні в облаштуванні повернення людей. І хочу сказати, що ця робота ведеться останні всі майже 10 років. На превеликий жаль, поки ми як держава не знаходимо відгуку з боку наших партнерів, хоча правові бази є і держави СНД взяли на себе такі зобов’язання.
Будь ласка, Терен [[Таран]].
Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Адаме Івановичу, велике вам спасибі особисто. Шановний доповідаче! Зараз одну секунду. Ви абсолютно праві, коли пропонуєте цей законопроект, але я хчу звернути увагу, що це буде підтримкою вашому законопроекту на таку деталь, що діючий закон про жертви політичних репресій 4-ою своєї статтею він не передбачає депортованих за національною ознакою. І тому, коли тут лунають питання про те, що там соціальні якісь моменти треба враховувати тих, яких депортували за соціальними політичними ознаками це не є нормою цього закону, тобто Чубаров зробив те, що він міг зробити, Але, Рефат Абдурахманович, скажіть, будь ласка, що б ви побажали нашому парламенту, щоб наш парламент провів хоча би слухання по проблемі депортованих українців?. дуже багато, що не зробив наш парламент.
Шановні колеги, я дуже відвертий і я просто впевнений в тому, якщо ми проголосуємо за той варіант, а я закликаю вас підтримати варіант, підготовлений народними депутатами і будемо працювати до другого читання, от при наповненні цього законопроекту на друге читання я просто впевнений, що ми вийдемо майже ще на однин законопроект, який буде направлений на розв’язання проблем тих інших великих категорій і великих груп населення і в першу чергу етнічних українців, які були переселені зі своїх територій. І такі спроби з боку нашого комітету вже і тут в цій залі приймалися, але, на превеликий жаль, тоді вони теж не знайшли такого великого розуміння, але просто я сказав, це перший крок щодо великої роботи по відновленню прав всіх людей, які були депортовані з території України.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Від комітету співдоповідає голова Комітету з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин Геннадій Йосипович Удовенко. будь ласка, 5 хвилин.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати! Верховна Рада вже має значний досвід розгляду питання щодо поновлення прав осіб депортованих за національною ознакою. Ще в далекому 1991 році, коли розглядався та приймався закон України про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні широко обговорювалося питання політичної реабілітації та поновлення прав депортованих кримських татар. Навіть в преамбулі цього закону зазначалося як постраждала категорія осіб переселених у примусовому порядку. З того часу пропонувалися різноманітні законопроекти, які прямо або опосередковано стосувалися відновлення прав депортованого кримськотатарського народу, але жодний із них не був прийнятий. Відомо, що ситуація у Криму та й в Україні у цілому стабілізувалася, але законодавче врегулювання долі депортованих і надалі залишається невирішеним. Більше того, воно набуває все більшої гостроти. Гостроти, в першу чергу, тому, що кримськотатарський народ, розуміючи та разом з українським народом переживаючи у свій час всі складнощі становлення молодої держави, тепер вже не розуміє, чому зараз, коли ситуація стабілізувалася, це питання не вирішується. В той час, коли навіть у сусідній з нами Росії існує низка законодавчих актів по відновленню прав примусово переселених національних груп та народів. У зв’язку з цим хочу нагадати, що 20 квітня ще 2000 року Верховна Рада проводила парламентські слухання проблеми законодавчого врегулювання та реалізації державної політики щодо забезпечення прав кримськотатарського народу і національних меншин, які були депортовані і добровільно повертаються в Україну, та прийняла відповідні рекомендації. В рекомендаціях відзначалося, що парламентські слухання продемонстрували незадовільне законодавче врегулювання цього процесу, а також низьку ефективність практичних заходів здійснюваних органами виконавчої влади при вирішенні питань пов’язаних з поверненням депортованих в Україну та їх облаштуванням. Зокрема, у Верховній Раді України рекомендувалося вжити заходів щодо розробки і прийняття рішень законів пов’язаних з реалізацією положень статей 11, 92 Конституції України. Пройшло чотири роки, як кажуть по-російськи, "а воз и ныне там". Шановні народні депутати! Сьогодні у нас є унікальна можливість здвинути питання з мертвої точки, прийняти у першому читанні Закон про поновлення прав осіб депортованих за національною ознакою чим засвідчити не тільки розуміння необхідності відновлення історичної справедливості, а і віддати належне мужності та терпінню кримськотатарського народу, який зазнав стільки горя та страждань. Нарешті на законодавчому рівні заявити українському суспільству, міжнародній спільноті, сусідам з Півночі і Півдня нашу державницьку позицію щодо того, що кримськотатарський народ є невід’ємною складовою української держави, українського суспільства. А держава це розуміє і дбає про його збереження та його право. 10 березня на своєму засіданні комітет розглядав обидва законопроекти та прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України взяти за основу законопроект, поданий народними депутатами України Джемілєвим та Чубаровим з подальшим врахування при доопрацюванні положень законопроекту, поданого Кабінетом Міністрів України. Прошу народних депутатів України підтримати рішення комітету та прийняти в першому читанні законопроект, запропонований народними депутатами Джемілєвим та Чубаровим. І питання, які порушує народний депутат Терен. вони цілком слушні, і, дійсно. нам потрібно також мати закон щодо депортованих українців. Але тут слово повинен сказати своє уряд України і не затягувати розробку цього законопроекту. Дякую за увагу.
Дякую. Будь ласка, записуйтесь на запитання. Прошу висвітити. Три хвилини. Будь ласка, Гірник. За ним Шкіль.
Шановний Геннадій Йосиповичу, я розумію проблеми і співчуваю проблема кримських татар і проблемам взагалі кримських народів, але скажіть, будь ласка, за якою ознакою були виселена в Сибір моя мама в 40-му році? За якою ознакою був посаджений в сталінський концтабір мій батько в 40-му році? За якою ознакою депортували з України в 48-му році? І так дальше. Чому тут обмежені такі часові рамки? Ну і кінець кінцем Радянський Союз, який затіював ці всі справи, це не була українська імперія. Німеччина свої борги віддала. Я не проти прийняти уніфікований закон про компенсацію депортованим народом, але в першу чергу українцям. Але чи не пора нам пред’явити претензії до тих, в тому числі і комуністів, які ці всі справи проводили.
Я звертаюся до вас і до всіх, давайте ми не політизувати розгляд дуже складного питання. У нас є депортовані. Не зміг той режим, який існував, депортувати весь український народ, а була депортована тільки частка українського народу, і в тому числі ваш батько був депортований за національною ознакою, тому що він був українець, це насамперед. Але я закликаю вас, давайте піднімемося вище, давайте вирішимо долю цього нещасного народу. 260 тисяч повернулося в Україну, народ роботящий, народ, кий вносить і внесе свій визначний вклад у відродження Криму економічно, соціальне і таке інше. Ось мета цього законопроекту. Президент Узбекистану Карімов, це я пов’язую запитання колеги Вернидубова, Президент Узбекистану мені особисто говорив, який величезний вклад в розвиток культури, економіки, науки Узбекистану зробив кримськотатарський народ. він каже: ми дуже поважаємо цей працьовитий народ, і дуже жаль, що вони сьогодні уїжджають із Узбекистану. І ми повинні сприяти. І страждають економічно, що вони виїхали з Узбекистану. Вони не можуть продати свої будинки, ну, і багато-багато пов’язаних питань. Тому колеги, я абсолютно поділяю вашу філософію, вашу практику, але давайте ми зараз зробимо перший крок, паралельно ми працюємо над законодавством щодо депортованих.
Будь ласка, Шкіль.
Дякую. Геннадію Йосиповичу, я хотів би тут з двох запитань побудувати свій виступ. Перше запитання - це все ж таки з приводу Бішкекської угоди. Росія так і не ратифікувала Бішкекську угоду на відміну від України. Чому і як її дії України будуть в цьому напрямку, щоб Росія все ж таки взяла участь у ратифікації і забезпеченні прав кримськотатарського населення. Тому що це було б дуже. І тут все ж таки найголовніше, я думаю, ми мусимо визначити, що кримські татари зробили дуже багато для того, щоб цей закон сьогодні був у залі. Але на превеликий жаль, українці, які не складають поки-що меншості в Україні, нічого не зробили чи майже нічого не зробили і в цій залі, і за межами з тим, щоб забезпечити правами людей, які були примусово відселені з Польщі за національними ознаками. Ці люди зараз безправні, вони нічого не можуть повернути, реституція не працює на них, не розповсюджується, бо вони на території України не визнані переселенцями, примусово переселеними. Я хотів би, щоб ви відповіли на ці запитання.
Шановний колега Шкіль, я ще раз хочу наголосити, що стосується депортованих українців. Ми одержуємо сотні листів, сотні звернень, чому Верховна Рада не приймає рішення з приводу депортованих українців. Це питання дуже гостре, це питання нагальне. Але, давайте проекти законів, давайте вносити. Народний депутат Терен, інші народні депутати внесли дуже просту пропозицію: давайте проведемо парламентські слухання. І цей парламент відхилив цю пропозицію. То про що ви говорите? От ми і побачимо, наскільки наш парламент, наскільки народні депутати цього скликання зможуть піднятися вище політичних уподобань і, нарешті, визначити соціально-економічні права і депортованих кримських татар. Але ж з ними, коли я говорив про депортованих кримських татар, але ж з ними були депортовані німці з Криму, болгари, греки - всі, хто був якоїсь іншої національності, під метьолку були всі депортовані. І це стосується не тільки кримських татар. Давайте зробимо один крок. Ми слухали дуже цікавий виступ пана Вороніна, він заявив про те, що Держкомнац розробляє цей законопроект, і будемо розглядати у Верховній Раді. Я закликаю вас не змішувати вас ці два поняття. Доля українців, принаймні, наш комітет вона не менше непокоїть, ніж доля кримських татар. Дякую.
Шановні колеги, я думаю, ви не будете заперечувати, якщо я надам можливість задати запитання Заремі Катушевій. Будь ласка, мікрофон Катушевій.
Катушева, фракция коммунистов. Вы знаете, у меня такой вопрос. Сейчас здесь в зале, я думаю, что это просто мой коллега допустил неосторожную реплику, он сказал, что празднование 18-го. Это не празднование, это скорбь, это страшная дата. Но у меня вопрос такого характера: я бы очень не хотела, чтобы на проблеме моего народа, я выступаю в данном. вот сейчас и как крымская татарка и как коммунист, а для меня эти понятия совершенно неотделимы, я бы очень не хотела, чтобы на проблеме моего народа спекулировали. Закон, бесспорно, нужен. И если мы этот закон принимаем только к дате депортации, то грош-цена такому закону. Закон надо принимать такой, чтобы он не ущемлял интересы всех живущих здесь у нас, в нашем государстве. И только такой закон, который направлен на мир и стабильность в нашей державе, а не сталкивает людей по национальному признаку. Насколько учтены в Кабминовском это положение, именно мир.
Я насамперед хотів би зауважити, що в моєму виступі ви не почули слова “60 років”. І ми розглядаємо цей законопроект не пов’язуючи з цією трагічною датою в історії кримськотатарського народу, в історії українського народу, бо кримськотатарський народ є частиною, часткою нашої нації, української нації. І ми не пов’язуємо це із 60-річчям, але ми пов’язуємо ці законопроекти з необхідністю врегулювання долі кримськотатарського народу. Далі. В своєму виступі я, вірніше, у відповідях на запитання я сказав, що не потрібно ні в якому разі сталкувати різні народи, різні національності для вирішення кримськотатарської проблеми. І я постійно закликаю, давайте ми піднімемося вище наших політичних амбіцій і вирішимо питання про долю цих людей, які дуже багато постраждали за повернення, в боротьбі за повернення на свою історичну Батьківщину.
Дякую. Геннадію Йосиповичу. Сідайте, будь ласка. Шановні колеги, у нас із 45 хвилин, відведених на обговорення даного питання, залишилось ще 9 хвилин 45 секунд. Значить, будь ласка, 9 хвилин на обговорення. Слово має народний депутат Соболєв. Підготуватися Беспалому.
Шановний головуючий. шановні колеги, взагалі, вдумайтесь, яке питання ми розглядаємо. Питання депортації за національною ознакою. Це просто треба подумати, до якого цинізму повинен був дійти той режим, який додумувався депортувати цілі народи, сотні тисяч людей не за скоєні злочини, хоча іще питання є, чи можна взагалі громадянство і державу депортувати за скоєні злочини. Але депортувати за національну ознаку. Ви вдумайтесь в це. І коли комуністи пробують зараз відповідати на це запитання, в мене взагалі виникає питання просто моральні цих людей, які зараз сидять в цій залі, і дозволяють собі далі сидіти, розуміючи, що на них кров тих, хто були депортовані з цієї держави за національною ознакою. Вдумайтесь в це! Друге. В той момент, коли Гітлер депортував людей за національною ознакою, тому що вони були слов’яни, українці, євреї, в цей же момент відбувалась депортація за іншою національною ознакою.
Будь ласка, про тему розмови, по закону.
Не перебивайте мене, я виступаю по закону.
Я маю право.
Не маєте права.
Вимкніть мікрофон. Шановні колеги, я нагадую вам норму Регламенту, за якою головуючий має право зробити зауваження виступаючому, якщо він виступає не по темі. Ми обговорюємо не політичне питання про депортацію - ми обговорюємо норми законопроекту. Будь ласка, я вам роблю зауваження, керуючись нормою закону. Хто. Виставіть п’ять хвилин регламент, будь ласка. Три хвилини на обговорення. Будь ласка, продовжуйте.
Це ви виступаєте не в обговоренні цього питання. А я виступаю в обговоренні питання. І саме тому дайте мені висловитись з цього питання. Тепер друге. Цей закон відповідає лише на наслідки того, що сталося, не відповідаючи на те, хто повинен понести відповідальність за те, що сотні тисяч кримських татар, кримчаків, представників інших народів були депортовані з території України. Цей закон не дає відповіді на друге запитання: на якій підставі в 1939 - 1940 році сотні тисяч, мільйони українців були депортовані. Саме тому у мене є наступна пропозиція. Я дуже вдячний авторам законопроекту, що вони підняли це запитання. І я пропонував би наступне: підтримати в першому читанні законопроект, внесений Джемільовим і Чубаровим, але на другому читанні врахувати в обов’язковому порядку всі ті пропозиції, які пролунали вже і в запитаннях, і пролунають ще у виступах. І останнє. В той час, коли я народився в Запоріжжі, а Запоріжжя - це була зона "осєдлості" для кримських татар, далі їх не пускали, вони не мали права повернутися далі, ніж за Запоріжжя. Єдине.
Будь ласка, Беспалий. Підготуватися Кендзьору. Я ще раз повторюю, Беспалий, будь ласка, Кендзьор. Я керуюся Регламентом. Беспалий, будь ласка. Ви говоріть по темі і ніхто у вас не забиратиме. Репліку в кінці. Беспалий з місця, будь ласка. Я не дам вам можливості, тощо що регламент вичерпаний. Беспалий, ви будете виступати? Так, будь ласка, з місця. Виступайте. Я вам надав слово, виступайте. [[Ш у м у з а л і]] Дайте можливість Беспалому виступити. Я знаходжусь там, де мені. Так, Беспалий, ви виступаєте чи ні? будь ласка.
Борис Беспалий, Блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні колеги, доцільність закону ні в кого не викликає сумніву. Є проблема і є дуже гостра проблема, як зараз було видно із ситуації в залі. Визнається ця проблема? Вона визнається. Чи вирішується вона? Не вирішується. Тому і є таке серйозне напруження. І підтвердженням цього є парламентські слухання, які відбулися 20 квітня 2000 року "Проблеми законодавчого врегулювання та реалізації державної політики щодо забезпечення прав кримсько-татарського народу і національних меншин, які були.". Учасники парламентських слухань тоді проаналізували їх і відзначили, що держава безумовно засуджує злочинні акти проти народів і національних меншин, які були піддані насильницькій депортації і підтримує їхнє прагнення добровільного повернення в місця історичного проживання. Разом з тим, парламентські слухання продемонстрували незадовільне законодавче врегулювання цього процесу і засвідчили, що кримськотатарська проблема є однією з найбільш гострих проблем і пов’язано це з тим, що з 280 тисяч депортованих осіб, які повернулися в Україну на той час, 270 тисяч були кримські татари. Отже, проблема є, і проблема не вирішується. Тому законопроект є просто необхідний. Хотів би звернути увагу на те, що інші народи також серйозно постраждали від депортації, я хочу вибачитися, що не можу дати їх повний перелік, хотів би звернути особливу увагу на українських громадян німецького походження, громадянські права яких повній мірі не відновлені цього року. Українцям ця проблема близька ще й тому, що українці є також репресованою нацією. І сьогодні про це дуже багато говорилося, зокрема, народний депутат Терен піднімав це питання і законодавче, і коли саме за етнічною ознакою з Польщі були депортовані українці, починаючи з 1944 року. І до цього часу ці люди є сиротами нації. Парламентські слухання були провалені тоді, коли пропонувалося, і провалені вони були тією самою Комуністичною партією і кучмівською більшістю, які і зараз от так от не хочуть вирішувати це питання і реагують. Тому, я думаю, що це є питання не тільки Блоку Юлії Тимошенко і "Нашої України", це є питання всього українського народу. І ми просто зобов’язані прийняти зараз законопроект внесений народними депутатами Джемільовим і Чубаровим, подякувати уряд за увагу до цієї проблеми, повернутися негайно до проблеми українців депортованих з Польщі, провести парламентські слухання. Але ми не можемо подякувати у даному випадку шановному Адаму Івановичу. який використовує трибуну головуючого виключно для комуністичної пропаганди. Це нікуди не годиться.
Шановні колеги! Не збуджуйтеся, право кожного говорити те, що він дума, навіть те, що йому приснилося. Будь ласка, Кендзьор.
Ярослав Кендзьор, Народний рух України, фракція Віктора Ющенка "Наша Україна". Адаме Івановичу, я розумію дискомфортність ситуації, у якій ви перебуваєте, але це не означає, що ви маєте право перебивати і вимикати у народного депутата України. Шановні друзі! Справді, сьогодні розглядається проект закону надзвичайної ваги. Ми знаємо дуже добре цю проблему, розуміємо, хто повинен у цій проблемі і як ця проблема сьогодні вирішується. Парадоксально, що на сьогоднішній день і кримські татари, і українці в Криму є справді людьми другого сорту, тому що розуміємо, в якому стані перебуває українська частина населення, яке сьогодні населяє Крим і у яких умовах перебувають кримські татари. Для кримських татар не знаходиться сьогодні клаптик землі, і в той час ми розуміємо, як мафія українська скуповує прибережні території українського Криму. Отже, цю проблему і ці проблеми, які ідуть паралельно, це проблеми, власне, самих українців, ми повинні вирішувати сьогодні усі разом. Я погоджуюся з тим, як людина, яка народилася на заході України і знає, чим обернувся прихід радянської влади в Галичину, і що сталося із великими етнічними групами українців внаслідок змови режиму диктаторського Москви із сусідньою Польщею. І ці питання також стоять на порядку денному. Але ми сьогодні, обговорюючи закон, і якщо дасть Бог ми його приймемо, ми започатковуємо вирішення тих страшних проблем, які нам у спадок залишив колишній комуністичний режим. Ми розуміємо, що Україна сьогодні самостійно сьогодні вирішити цю проблему не може. І якби в Україні воістину українська влада, то вона б, без сумніву, використовуючи і СНД, і бішкекські угоди, вона б заставила, вона б звернулася до світової громадськості, щоб в першу чергу правонаступник Радянського Союзу, сьогоднішня Росія, так би мовити, основні свої кошти кинула на облаштування тих народів, яких вона виселяла колись у ті часи. Отже, я пропоную підтримати законопроект.
Дякую. Шановні колеги, я просто прошу нагадати, вимушений нагадати норми Регламенту. Стаття 3.3.9 частина перша: "Промовець повинен виступати тільки з того питання, з якого йому надано слово". Стаття 3.8.1 частина перша: "На засіданні Верховної Ради промовець не повинен вживати образливих висловлювань та непристойні і лайливі слова, закликати до незаконних і насильницьких дій. Головуючий на засіданні має право попередити промовця про неприпустимість таких висловлень і закликів або припинити його виступ, а у разі повторного порушення позбавити його права виступу на даному засіданні". Будь ласка, сторінка сорокова, читайте уважно. Репліка. Хто від фракції? Катушева, будь ласка.
Уважаемый Адам Иванович. Так, господин Соболев, сядьте. Так, вот. Судячи вот по тем выступления, которые сегодня были таких господ, как Соболев, никто не дал право ему решать проблему моего народа. Закон беспорно нужен. Но сегодняшнее выступление вот таких, как Соболев, говорит о том, что некоторые не хотят решить проблему моего народа, а хотят, как знак, просто как.вот это взять решение этого вопроса для того, чтобы сталкивать нас.
Шановні колеги, досить. Кожен із нас розуміє, наскільки це складне питання. Ніяких реплік ніхто більше не одержить. Обговорення питання закінчено. Питання будемо приймати в день голосувань. Шановні колеги, я хочу, щоб ми прийняли цей законопроект. Якщо ви хочете, то ведіть так, щоб його можна було прийняти. Ви не один були доповідач, вибачте. Будь ласка, Чубарову хвилину.
Буквально 30 хвилин. Я дійсно хочу, щоб цей закон був прийнятий. Я не хочу його політизації. І ті фракції, які хочуть, щоб він був прийнятий, це буде продемонстровано на наступному тижні голосуванням. Дуже всім дякую.
Шановні колеги, вибачте, що ми затримали перерву. Але у нас у п’ятницю зазвичай у нас дуже багато питань, тим більше є різне, чимало бажаючих є виступити. Тому давайте попрацюємо оперативно без перерви. Слухається проект Закону про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питань майнової застави. Реєстраційний номер 3085. Розгляд питань за скороченою процедурою. Доповідає народний депутат Черновецький Леонід Михайлович. Три хвилини, будь ласка.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемые народные депутаты, уважаемые радиослушатели, "Наша Украина", Христианско-либеральная партия Украины, Дарницкий избирательный округ, Леонид Черновецкий. Я хочу напомнить всем, кто будет решение по поданному мною законопроекту, что все мои законопроекты, они каким-то любым образом связаны со словом "свобода", и экономическая, и любая иная. Речь идет о том, что сегодня на местах местные органы власти, злоупотребляя своими правами, дошли до такого абсурда уже [[это тоже касается моего законопроекта]], что, например, человек должен тысячу гривен, ему ЖЭК нанимает адвокатскую компанию за коммунальные платежи. Вот. Для того, чтобы его выкинуть из квартиры, он заключает с адвокатской компанией договор на 20 тысяч гривен и предъявляет этому несчастному пенсионеру такую сумму. И в конце концов его квартира продается, его выкидывают, как собаку, на улицу независимо от того, участник он войны. И таки случаев у меня, к сожалению, на даже моем округе вполне достаточно. Закон, который я предлагаю, очень простой. Сегодня в законодательстве существует дикая совершенно норма, которая звучит следующим образом. Если любой гражданин Украины должен хотя бы одну копейку в бюджет, то есть, он не правильно указал в налоговой декларации, рабочий или крестьянин, сколько он там заработал, или это буржуй, или кто угодно. Все его имущество моментально арестовывается. И дальше, что с этим имуществом будет - это касается и народных депутатов, и всех - один Бог знает. У меня, правда, нет еще данных, что они с ним дальше делают, но то, что этим пользуются эффективно недобросовестные чиновники, чтобы сводить счеты на политических полях - это я вам гарантирую. Когда вы увидите этот закон, у вас никаких сомнений голосовать за него или нет не будет. Он не защищает капиталистов или кого-то конкретно. Он просто абсурдный. В своем законе я предложил: если субъект уплаты налогов должен гривну в бюджет, то арестовывается его имущество на 2 гривны. Все, больше ничего такого в этом нет. А, взагалі, я ще пропоную дуже цікаву ідею. Я прошу вас підтримати мій Законопроект "Про НДС". Ну, слушайте, ну, на нем заробляють шалені гроші всякие негодяи. Ну, підтримайте, щоб його винесли в зал, да мы его проголосовали. А пенсионеры платят.
Будь ласка, сідайте. Це вже питання іншого законопроекту. Виступати треба по темі. Так, хто від комітету? Так, будь ласка, Цушко, три хвилини.
Уважаемые коллеги! Этот законопроект, поданный народными депутатами Черновецким и Порошенко, был рассмотрен нашим комитетом, был поддержан. Но комитет имеет свои, скажем так, поддержали в первом чтении, предложили, но свои застереження такие, что принятие этого закона разрушает механизм, скажем так, сбора налогов. И есть угроза того, что пополнение бюджета не будет выполнено. Но одновременно прав автор или авторы правы, что сегодня есть проблемы, о которых говорил тут Леонид Михайлович. И предложение комитета - принять в первом чтении, но очень внимательно во втором чтении учесть все предложения Минфина, предложения ДПУ, а они предлагают рассмотреть этот законопроект в контексте поднятых проблем авторами, и одновременно в контексте недопущения непополнения бюджета. Значит, заключне слово, я вам доложил решение комитета и застереження, какие есть. А то, что Леонид Михайлович у нас революционер, я знаю, поэтому можете давать ему заключительное слово, он хочет, чтобы его закон был принят. Это все правильно, его желание, но мы одновременно должны думать и о бюджете страны. Я доложил мнение комитета, это для сведения Черновецкого, не свое. Мое мнение, что законопроект стоящий, но очень внимательно к нему нужно смотреть.
Дякую. Переходимо до обговорення. Наполягають ті, що записалися? Будь ласка, Кармазін. Яворівського я не бачу. Соломатін.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність", виборчого блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати, шановний український народе. Ви сьогодні всі страждаєте від того, що робиться податковими органами, і де робиться воно несправедливо. Тому я хочу щиро подякувати розробникам цього і авторам цього законопроекту, Петру Порошенку та Леоніду Черновецькому, які, дійсно, вловили правильно суть тих проблем, які відбуваються в суспільстві. Я дякую і комітет за те, що він виявив розуміння, народного депутата Цушко: підтримати в першому читанні. І я тільки не розумію, чому комітет вважає, що можуть бути, коли діяти законно, порушаться вимоги бюджету. Адже незаконно стягнена копійка, адже незаконно розорені підприємства, які зараз розорюються тисячами під приводом отого, що зараз відбувається, - це як називається? Це є аморально, воно піде на користь цій державі? Воно що, пішло, коли цукрові заводи взяли порізали як податкову заставу? Ви подивіться, що зробили? А скільки ще таких підприємств! Тому проектом пропонується внести зміни про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами в цей закон і в Закон про заставу. Передбачається скасувати право податкового органу стягувати в силу Закону "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" майно, яке знаходиться у податковій заставі. Законопроект пропонує проводити таке стягнення виключно за рішенням суду. Стаття 124-та Конституції частина друга говорить, що виключно судом вирішуються всі правовідносини і спори по них. Заборони вилучення цієї застави без рішення суду дозволить запровадити судове вирішення, вірніше, за рішенням суду дозволить запровадити судове вирішення питань, що виникають у процесі стягнення податковим органом податкового зобов’язання, яке виникає внаслідок несплати платником податків податкового боргу. Я хочу вам сказати, шановні народні депутати, хочу сказати сьогодні своїм виборцям, що коли у нас затримують якийсь лівий автомобіль з горілкою, з підакцизними товарами і так далі, то про це зразу повідомляється УТ-1, "1+1", "Інтер" і всі, всі поважні канали. Коли я звернувся до податкової адміністрації про те, що проведені активістами Партії захисників Вітчизни встановлено 9 мільйонів пляшок. Це состав, який незаконно пересувався в Одесі і потім шахрайським образом все було закамуфльовано. Я отримав відповідь від податкової адміністрації, що "все добре, прекрасна маркіза". Слава Богу, що.
Дякую. Будь ласка, Соломатін. Підготуватися Гірнику. Ну 3 секунди дайте, а потім ви мені віддасте.
Я закінчу думку. Так от, слава Богу, Генеральна прокуратура порушила кримінальну справу, міліція, 9 мільйонів пляшок. В Житомирській області була підробка. ну ніхто не сказав по жодному телеканалу, тому що треба ж повідомити хто в Києві прикриває. А цього не хочуть. Я прошу прийняти цей закон в першому читанні. Дякую, Адаме Івановичу, за ці 10 секунд.
Будь ласка, Соломатін. Гірник.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановні колеги, я з самого початку хочу наголосити, що наша фракція не буде підтримувати цей законопроект. Я декілька слів хочу сказати для того, щоб окреслити і аргументувати нашу позицію. Що це визначає передати питання про вирішення стягнення застави виключно за рішенням суду. Ми з вами неодноразово в цій сесійній залі і поза її межами проголошували про те, що наша судова система, яка знаходиться в стані реформування, коли суди пригнічені, коли у них існують такі небажані явища, про котрі навіть стидно і говорити з цієї трибуни, коли суди заповнені купою справ і вони не встигають розглядати ці справи, коли ці справи за звичаєм від місцевого суда до апеляційного і навіть до Вищого суду розглядаються роками. І ще додати до судів саме це питання. Я розумію авторів цього законопроекту, я розумію, що у них здається, на їх думку, є певні важелі впливу на ці суди, і вони намагаються цим законопроектом у цьому безладді використати його для вирішення своїх завдань. Тому, шановні наші виборці, шановні колеги депутати, давайте ми будемо щирими і чесними у визначенні сутності цього законопроекту. За ним щось є таке, про що акторами не було проголошено з цієї трибуни. І на закінчення останнє речення. Шановні колеги! Ми з вами у черговий раз зіткнулися, коли буржуазна демократія намагається за привабливими гаслами вирішити свої далеко ненародні питання. Дякую за увагу.
Будь ласка, Гірник.
Гірник, Долинський виборчий округ, фракція "Наша Україна". Шановні депутати! Шановні виборці! Уявляється, що питання назріло, і, у першу чергу, це пов’язано з низькою ефективністю інституту застави, що підтверджується, зокрема, тим, що податковий борг фактично росте, а реалізація застави, як правило, проводиться у дуже вибірковому порядку за цінами металолому. Але авторам законопроекту необхідно визначитися, що вони, в принципі, хочуть. Тому що те, про що доповідач шановний Леонід Михайлович, стосується його законопроекту номер 2447, який дійсно пропонує обмежити розмір активів, що можуть перебувати у податковій заставі подвійною сумою. Пропонований законопроект цього не пропонує. І якщо ми розглядаємо пропонований законопроект, він дійсно ліквідовує податкову заставу, як інститут, і реалізація майна цієї податкової застави пропонує вирішувати у судовому порядку. Це є цілком нормальний, цивілізований процес. Я дозволю собі не погодитися з попереднім виступаючим, бо якщо говорити про недосконалість нашого суду, то з тим більшою підставою можна говорити про, м’яко кажучи, упередженість нашої податкової адміністрації і особливо податкової міліції, про що свідчать чисельні наїзди її не тільки на бізнесові структури, в основному опозиційних депутатів і взагалі опозиціонерів, а навіть і на органи влади, свідченням чого є тернопільська епопея. Тому вважаю, що запропонований законопроект є доцільний, його необхідно приймати в першому читанні. Мені не відомо, принаймні на сайті не опубліковані застереження ні Мінфіну, ні податкової. Очевидно, якщо вони є, їх треба обговорити в другому читанні, і цей закон приймати в першому читанні при подальшому опрацюванні. А взагалі є певні сумніви щодо можливості ліквідації застави, бо на добровільних підставах застава того і є застава, що вона є добровільна, вона може і дальше існувати. І щодо демократії. Буржуазна чи якась інша це є поганий спосіб правління, але він є набагато кращий, ніж той комуністичний терор і той комуністичний режим, про який ми говорили при розгляді попередніх питань.
Дякую. Почекайте, будь ласка. Від Кабінету Міністрів ДПА одна хвилина, будь ласка. _____________. Дякую. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати, хотів би звернути в тому, що закон 3085 відміняє інститут податкової застави. Це надзвичайно велика проблема. І для того, щоб прийняти правильне рішення, звертаю вашу увагу на те, що усі суми находяться в податковій заставі, являються податковими зобов’язаннями, являються узгодженими з платниками податків, які він має внести в установлений терміни до бюджету. Перше питання. Друге питання. Після того навіть, як виникає податковий борг, згідно закону передбачено 70 днів, щоб сам платник погасив суму податкового боргу. Крім того, при опису активів проведення їх оцінки обов’язків залучуються ті, у кого виникає цей податковий борг. І мова йде тільки після цих вжити законодавчими законами урегульованих процесів наступає реалізація з відома платника податків даного майна, яке реалізовується на аукціонах. Тобто мова йде про те, що повністю руйнується даним законопроектом механізм податкової застави, що ставить під сумнів надходження платежів до бюджету недобросовісних платників податків. У зв’язку з цим є прохання не підтримувати даний законопроект. Дякую вам за увагу.
Будь ласка, для заключного слова доповідачу хвилину.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемый представитель налоговой администрации. Я хочу, чтобы все, кто сегодня, на кого наезжаете, чтобы они с кем не делали, в наши тяжелые времена и несовершенство нашей демократии они все Богом прощены, делайте, что хотите. Только неправду не говорите. Не руйнует это податкову заставу. И зачем вы путаете депутатов, податкова застава остается, я говорю один к двум, зачем же вам за копейку, вот ответьте мне на вопрос, копейка податковой заставы, арестовывается имущество все любого гражданина, все, что он имеет. Не правду я говорю? А, ну, скажите, в этот самый, что неправду, я вас к суду привлеку. _____________. Нет ни одного факта.
Скажите, я не правду говорю. _____________. За одну копейку - неправда.
Да ну.! Вы что, шутите? Значит, я вам говорю с полной ответственностью, я предложил нормальный институт податковой заставы. Ну, брехня, что оно чем-то. А вы хороший человек, только что вы говорите, Господи помоги. Вас же и арестуют вместе с податковыми вашими делами и зобов’язаннями. Или вы думаете, что вы останетесь без. Не ройте себе могилу. Вы.
Розгляд питання завершено. З його подальшою долею будемо визначатися у день голосувань. Переходимо до розгляду питань досить важливих, тому давайте мобілізуємось. Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб". Реєстраційні номери 3718, 3718-1, 3718-2, 3718-3, 3718-4. Розгляд питання за скороченою процедурою. Доповідає проект 3718 Рудковський Дмитро Олександрович. Будь ласка, три хвилини.
Дмитро Рудковський, 91-й Білоцерківський виборчий округ, депутатська фракція "Трудова Україна". Шановні народні депутати, протягом останніх десяти років не знаходить вирішення питання ліквідації диспропорцій у розмірах пенсій військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Органів внутрішніх справ. Тих, кого звільнено зі служби до 1997 року і раніше отримують пенсію в декілька разів меншу, ніж ті, хто звільняється сьогодні. Причина тільки в тому, що в той час не було різного роду надбавок та плат, що діють сьогодні. Не менш гостро стоїть питання диспропорцій у розмірах пенсій колишніх військовослужбовців у залежності від того, з якої силової структури їх було звільнено. Це пов’язано з тим, що останнім часом прийнято закони, якими суттєво збільшено рівень пенсійного забезпечення військовослужбовцям розвідувальних органів, Держкомкордону, працівникам судів і прокуратури - усім державним службовцям. Тому чому ж умови призначення пенсій, наприклад, військовослужбовцям Збройних сил та усіх інших військових формувань мають бути гіршими. Адже чинним законодавством чітко визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру. Я хочу навести приклад в тому, що сьогодні прапорщик отримує більшу пенсію, чим навіть колишній міністр оборони генерал-полковник Морозов. Це несправедливо. Тому мною розроблено і подано в установленому порядку такий проект закону, який виключає подвійні стандарти у нарахуванні пенсій в силових структурах, встановлює єдину базу нарахування пенсій і має за мету: ліквідацію диспропорцій у пенсійному забезпеченні військовослужбовців, створення єдиного законодавчого поля за загальнодержавними правилами і принципами, у встановленні пенсії соціально-економічної справедливості серед військових пенсіонерів усіх військових формувань воєнної організації держави. Законопроект розроблений у суворій відповідності до Конституції України та чинних нормативно-правових актів. Більшість висновків з цього розгляду позитивні. Профільні комітети Верховної Ради підтримали проект закону і рекомендували прийняти його за основу. Я хочу, сказати, що не підтримав Кабінет Міністрів, Мінфін. Кажуть, що немає коштів. Це треба питання вирішувати, тому що воно назріло і потребує свого вирішення. З метою установлення соціальної справедливості та поліпшення відношення громадян України до вищого законодавчого органу. Прошу підтримати винесений законопроект. Це реальне підтвердження турботи про людей, які присвятили своє життя служінню Вітчизни. Дякую за увагу.
Дякую. сідайте, будь ласка. наступний законопроект доповідає народний депутат Зубов Валентин Сергійович. Не бачу. Тоді, будь ласка, законопроект Каденюк Леонід Костянтинович. 3 хвилини.
Дякую, Адаме Івановичу. Каденюк, 205 округ. Чернівецька область, фракція НДП. Шановні народні депутати, Верховна Рада 9 квітня 1992 року прийняла Закон України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та ось начальницького і рядового складу органів Внутрішніх справ". Зміни та доповнення, що вносилися до цього закону, з часу набуття ним чинності удосконалювали та поліпшували діючи його норми. Разом з тим як свідчить десятирічна практика застосування цього закону, багато його положень і норм на теперішній час вже застаріли і не відповідають Конституції та законам України, международным договорам укладеним Україною з іншими державами у галузі пенсійного забезпечення військових. Недосконалість системи пенсійного забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб суттєво обмежує в законі права цієї категорії громадян України. Як свідчить аналіз по відношенню саме до них українськими законодавствами за останні 8 років порушені загальні принципи права, а саме принцип справедливості та принцип законності. А тому завданням та кінцевою метою зазначеного законопроекту є поступова реалізація згаданих принципів у законодавстві України, подальше вдосконалення системи пенсійного забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, врегулювання питань щодо виплати і перерахунку колишнім військовослужбовцям та працівникам правоохоронних органів призначених їм пенсій. Законопроект спрямований на вдосконалення системи національного законодавства. Більшість запропонованих положень проекту закону детально викладені, є нормами прямої дії і не потребують встановлення відповідного механізму їх реалізації Кабінетом Міністрів. Ним посилюються соціальні гарантії батькам та дружинам загиблих чи померлих або пропавших без вісті військовослужбовців, яким з 1 січня 2005 року планується надавати додаткову пенсію у зв’язку із втратою годувальника. Встановлюється механізм обчислення пенсій для більш розширеного кола осіб. Зазначений законопроект підтриманий Міністерствами оборони, внутрішніх справ, юстиції, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, іншими центральними органами виконавчої влади. Інститут законодавства України зазначений проект закону цілком підтримує. Кабінет Міністрів підтримує цей закон, але з урахуванням висловлених до нього зауважень і пропозицій. За підрахунком Міністерства оборони та Міністерством фінансів на реалізацію цього закону потрібно 1,3 мільярди гривень, з них понад 1 мільярд гривень необхідно для усунення диспропорцій у розмірах раніше призначених пенсій. Комітет розглянув цей законопроект і пропонує підтримати його Верховній Раді.
Дякую, це ми заслухали законопроект 3718-2. Законопроект за номером 3718-3 доповідає народний депутат Круць. Також немає. Будь ласка, законопроект за номером 3718-1, Шкіль.
Дякую. Шкіль Андрій, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Зазначений законопроект має в собі свою історію, я хотів би її тут викласти. Чинний Закон України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" було прийнято 9 квітня аж 1992 року. За такий тривалий час закон мав чимало змін та доповнень, які вдосконалювали його зміст з метою соціального забезпечення осіб, на яких розповсюджується дія цього закону. Однак, на жаль, досі порушується принцип соціальної справедливості щодо осіб, які вийшли на пенсію після прийняття даного закону. Як наслідок - неспівставний розмір пенсій, що призводить до казусів, коли особа, яка обіймала певну посаду і мала військове звання нижче, але вийшла на пенсію після прийняття закону, отримує практично однакову пенсію, а інколи більшу, ніж особа, яка вийшла на пенсію до прийняття закону і мала вище військове звання при тій самій посаді. Розмір пенсій для військовослужбовців строкової служби та членів їхніх сімей, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" регулюється відповідними постановами Кабінету Міністрів. Оскільки обороноздатність армії, підтримання високого морального духу армійців є однією з пріоритетних умов для створення та розвитку міцної, незалежної держави, питання соціального забезпечення військовослужбовців має надзвичайне значення в даному контексті. Що є метою закону? Відповідні зміни до статті 43-ї Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" пропонується з метою встановлення принципу соціальної справедливості, однакових умов і порядку обчислення пенсій для всіх військових формувань, а також вирівнювання розміру пенсій для осіб незалежно від часу звільнення у запас або відставки. Наголошую, що цей законопроект опрацьований, не тільки підтриманий - він і опрацьований разом з Міністерством внутрішніх справ і Міністерством оборони, бо в принципі, відтворює ті їхні бажання і прагнення, які б вони хотіли бачити в поправках до законопроекту. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради вважає, що цей законопроект може бути прийнятий за основу в першому читанні. Прошу я і вас, щоб було прийнято в першому читанні, а пізніше можна буде доповнювати, додавати і таке інше. Зразу скажу, що противниками цього є Кабінет Міністрів. Він каже, що занадто багато грошей це буде потребувати. У нас Кабінет Міністрів завжди вичисляє людину скільки вона коштує, її долю, скільки грошей треба потратити на її забезпечення прав. Тому, не дивлячись на протести, треба підтримати, бо ці люди заслуговують на нашу підтримку. Вони чесно і сумлінно виконували свій обов’язок і, незалежно від того, коли вони вийшли на пенсію, вони мають від держави отримати рівні зі всіма. подяку за свою чесну і сумлінну працю. Дякую.
Будь ласка, законопроект 3718-4. Доповідає Осташ Ігор Іванович.
Шановні колеги! Ігор Осташ, фракція "Наша Україна". Ми дійсно останнім часом дуже велику увагу приділяємо питанням пенсійного забезпечення. Вчора у нас була дуже серйозна дискусія в цьому залі і звичайно вона триватиме ще досить значний час, тому що нам так і не вдалося знайти оптимальні розв’язки цієї проблеми в Україні. Зокрема, я хотів би сказати, що до цього часу ми не зробили єдиного закону, який би регулював отримання пенсій усіма нашими пенсіонерами. До цього часу ми не обмежили зовнішню межу пенсійного забезпечення і на сьогодні різниця між пенсіями може складати в 10, в 20, в 30 разів, що є абсолютно необгрунтовано. До речі, я вніс законопроект, за яким обмеження пенсії має бути десь в районі 4 прожиткових мінімумів і я думаю, що ми будемо ще говорити про це із нашим міністерством. На жаль, дійсно новий закон також не зробив кращим пенсійне забезпечення і ми вже вчора говорили про постанови уряду, зокрема постанова номер 1378 і інші, які дійсно не сприяли тому, щоб наші пенсіонера, нарешті, могли отримувати, дійсно, достойну пенсію. Коли говорити про цей конкретний законопроект, то він, дійсно, вистражданий мною як депутатом-мажоритарником, тому що дуже багато приходить до мене на прийом виборців, які були скалічені, які втратили працездатність під час проходження служби в армії. На жаль, на мій погляд, ця частина, дійсно, є серйозно обділеною при пенсійному забезпеченні, тому що ми повинні розуміти, що саме держава була винною у тому, що вони стратили непрацездатність, вони стратили спроможність заробляти гроші і утримувати свої сім’ї, і, звичайно, держава відповідно повинна посилювати їхні соціальний захист. На сьогодні я хочу вам сказати, що ці люди отримають такий рівень пенсії. Інваліди першої групи отримають 106 гривень, наприклад; другої і третьої - 89 гривень. Уявіть собі чи може прожити інвалід армії, який втратив працездатність і який, дійсно, має серйозні проблеми, щоб утримувати сім’ю і себе, чи може він прожити на такі гроші? Звичайно не може. Тому ми пропонуємо збільшити розмір пенсій саме цій категорії людей-інвалідів, які втратили працездатність під час проходження служби в армії і прив’язати це до такої величини, як прожитковий мінімум, тому що саме прожитковий мінімум на сьогодні найкраще відбиває потреби пенсійного забезпечення. І після пенсійного забезпечення ці люди відповідно.
Дякую. Я звертаюся до представників міністерств і відомств, інших законопроектів сьогодні, крім цього, не буде. Так що ви можете бути вільні. Будь ласка, хто від комітету? Співдоповідає голова підкомітету Комітету з питань національної безпеки і оборони Бульба Степан Степанович, будь ласка, 3 хвилини.
Шановні народні депутати! Степан Бульба, фракція Соціалістичної партії України. Передусім, що якось проаналізувати і дати оцінку всім законопроектам, я хотів би звернути увагу на те, звідки виникла оця гостра проблема щодо диспропорцій в пенсійному забезпеченні військовослужбовців, вірніше, військових пенсіонерів. Вона виникла непродуманими, а, можливо, і продуманими рішеннями керівництва вищого, в тому числі і Президента, Головнокомандуючого. Вони полягають в тому, що, скажімо, Президент напередодні виборів 99-го року своїм указом підвищив посадові оклади тим, хто служив, що призвело до диспропорцій в пенсіях порівняно з тими, що звільнилися до 99-го року. Друге. 23 лютого 2002 року перед парламентськими виборами ще раз підвищили рівні грошового забезпечення для тих, хто служить, що вплинуло ще раз на рівень пенсій для тих, хто раніше звільнений і для тих, хто звільнявся після першого січня 2003 року. Про пенсіонерів, звісно, про перерахунок забули. В результаті от така ситуація. На сьогодні зусиллями Кабміну створено ситуацію, коли основу пенсію військовослужбовців складають не основні компоненти, а запроваджені всілякі надбавки, інколи нелогічного, сумнівного характеру. Скажімо, два приклади: за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Та військова людина, ми пам’ятаємо, не може бути військовою, якщо він не має доступу з тих чи інших причин до державної таємниці. Або за безперервну службу і так далі. І таким чином виходить, скажімо, основа для нарахування пенсії - 465 гривень для полковника, а з урахуванням всіляких добавок - 1714 гривень. Тобто добавки втричі більші, ніж основа. І тому абсолютно справедливо генерал Рудковський ставить питання про те, щоб враховували всі ці надбавки і добавки до грошового забезпечення, які би враховувати при визначенні розміру пенсії. В цьому відношенні законопроект Юлії Тимошенко, по суті, він перекликається і по суті відповідає законопроекту генерала Рудковського. Я вважаю, що, і комітет прийняв рішення рекомендувати пропонувати Верховній Раді прийняти їх і запропонувати об’єднати їх в один. Що стосується законопроекту Круця, народного депутата, ця норма могла б бути врахована у законопроекті, який більш широко визначає проблеми і вирішує проблеми, це проект Каденюка, Бульби і інших народних депутатів. Їх можна також було б врахувати і об’єднати в один. Стосовно законопроекту Ігоря Осташа.
Добавте, будь ласка.
На жаль, там є багато недоречностей стосовно і неузгодженостей з нині діючим законодавством. Скажімо таке, рівень пенсії пропонується визначати не відповідно з мінімальної заробітної плати, а відповідно з мінімальним прожитковим, з розміром прожиткового мінімуму. Це здається, на наш погляд, поки що недоречним, вірніше, доцільність є і логіка є, але тоді потрібно більш детально виписати норми в цьому законопроекті. Я доповів вам по суті позицію Комітету з питань національної безпеки і оборони.
Дякую за чіткість по-військовому доповідь. Так чітко будемо і працювати, коли прийматимемо. Обговорення. Скорочена процедура: два - "за", два - "проти". Будь ласка, Кармазін, Яворівський немає, Сінченко наступний.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого Блоку Віктора Ющенка, "Наша Україна". Шановні народні депутати, Партія захисників Вітчизни неодноразово звертала вашу увагу на неприпустимість того стану, який склався сьогодні з пенсійним забезпеченням військовослужбовців. Ми неодноразово зверталися з цього питання до Кабінету Міністрів, до Президента України, до Ради національної безпеки і оборони. На жаль, питання є у такому вигляді, як воно сьогодні є. І дуже добре, що сьогодні кілька авторів, які доповідали, звернули увагу на ці питання. Я порівняв, справа у тому, що ось скільки цих законопроектів, багато по обсягу, і вони один одному, коли я почав вивчати, не протирічать вони один одному, доповнюють. Але треба взяти якийсь один комплексний, більш комплексний, більш виписаний і краще виписаний законопроект за основу і потім його подоповнювати. У цьому випадку, мені здається, що і авторство не треба виключати інших депутатів, їх треба об’єднати. Для цього має бути спільна згода всіх, і це можна було б зробити ще і перед голосуванням. Ви побачили, що ніяких антагонізмів між цими законопроектами немає. І дійсно є абсолютно ненормальна ситуація, яка склалася сьогодні з пенсійним забезпеченням, коли особи, які звільнені до того, як були введені так звані президентські надбавки, інші надбавки і так далі, які суттєво змінили розмір окладів і розмір пенсій, вони сьогодні виявилися у гіршому стані. Парадоксальна ситуація. Ті, хто пройшов війну, ті, хто пройшов страшні конфлікти, вони сьогодні отримують менше тих, хто завідував тряпками. Це, вибачайте, абсолютно правильно підмічене. Із усіх законопроектів, я нікого не хочу образити, я за всіх їх голосував би, але я просто не бачу виходу із тої ситуації, яка зараз є, правового виходу, підкреслюю, бо їх чотири законопроекти. Я вважаю, що найбільш підготовлений, найбільш обгрунтований є законопроект за номером 3712, який внесений народними депутатами Каденюком, Бульбою, Симоновим. Та на базі цього законопроекту, я вважаю, можна побудувати повністю цей комплекс вибудувати. А до уряду я звертаюся. Шановні урядовці, я не знаю, чому ви не послали сьогодні поважаєму мною Гарячу, я думаю, що тут мав був мінімум віце-прем’єр-міністр. Це комплексне, дуже важливе питання. Ви знайдете гроші для своєї армії і для своїх ветеранів, якщо не захочете годувати чужу армію. Ми не хочемо, щоб годувати чужу армію. Тому ми приймемо це і заставимо вас профінансувати.
Дякую. Так ви мені і не віддали боргу. Будь ласка, Сінченко. За ним Шурма.
Уважаемые народные депутаты. Можно только приветствовать намерения моих коллег и комитета за то, что они наконец-то занялись этим серьезнейшим вопросом. Его давно надо было решить. Потому что характер надбавок, которые давались военнослужащим, вот мы тут дискутировали, причем резко, предыдущий вопрос. Вообще говорится о несправедливости этих надбавок. Ну, представьте, надбавка за службу в Збройних силах України - 100 процентов. в 1996 году. А в какой же, 1995, 1994 году, в какой стране служили офицеры? Я уже не говорю о том, что раньше это было не только экономическая, это и политическая была ошибка для людей. Короче, в конце концов, а дальше пошли - генералитет, у Президента естественно то ли под выборы, то ли еще под что-то выбивал соответствующие дополнения к денежному содержанию. Появились “за таємність”, появились еще там другие. Короче, дикая ситуация сложилась сейчас. Поэтому надо сказать и отметить, что наконец-то Президент уже в январе этого года, подписывая Указ "О концепции гуманитарно-социального развития в Вооруженных силах Украины" прямо говорит: "Приведення, [[как задачу ставить]] приведення рівня пенсійного забезпечення військовослужбовців звільнених у запасову відставку в різні роки, учасники бойових дій, сімей загиблих військовослужбовців відповідність зі змінами у грошовому забезпеченні військовослужбовців, що перебувають на службі у Збройних сил". То есть, поставить всех в равное положение. Но решают ли все законопроекты, представленные здесь, эту задачу? Прямо скажу, не решают. Закон, к сожалению, паллиативный, то есть выдергивает, ну, для какой-то части военнослужащих решает, а для основную массу все равно оставляет за бортом. Поэтому, значит, я предлагаю, все законопроекты нормальны, все они направленность имеют хорошую, но дело в том, что нужно их объединить все и раз и навсегда положить конец. Если это государство не в состоянии сейчас финансового обеспечить, то мы можем разработать механизм введения в действие, ну, не сразу, а через какое-то время, но вопрос нужно решить сразу и один раз, а не растягивая его, одну категорию, вторую, третью выдергивая из контекста всей главной, глобальной задачи. Вот такое у меня имеется предложение.
Дякую. Будь ласка, Шурма. Решта, хто записався, я не бачу в залі. Ніхто не наполягає з тих, хто записаний? Тоді на цьому будемо завершувати.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Питання справедливості в пенсійному забезпеченні військовослужбовців, що звільнилися зі служби, загострюється з кожним роком. Запровадження Міністерством оборони різного роду надбавок до посадових окладів за військовими званнями призвело до того, що військові пенсіонери старшого віку одержують пенсії значно нижчі, ніж їх молодші колеги. Колишні військові похилого віку вже не в силі працювати, а молоді пенсіонери здебільшого мають можливість отримувати не тільки пристойнішу пенсію, але ще й зарплату. Військові пенсіонери - люди активні, і не хочуть терпіти таку несправедливість. Кількість їх позовів до суду набуває загрозливих розмірів, а соціальна напруга серед ветеранів постійно зростає. Удосконалення і доповнення вимагає низка застарілих положень чинного закону, отже, не зважаючи на бюджетній обмеження, слід негайно розпочинати кардинальне реформування всієї системи пенсійного забезпечення військовиків. Кількість законопроектів, присвячених вдосконаленню Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб наглядальницького рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", засвідчує не тільки соціальну значимість, але і політичну вагу цього питання. Розглядаючи запропоновані законопроекти, не можна не помітити вже з першого погляду, що найбільш серйозну за обсягом і змістом роботу проведено авторами законопроекту 3718/2 [[автори - Каденюк, Бульба, Сімонов]]. Закон не тільки усуває неузгодженості, і суперечливості, і неточності чинного закону, а й посилює соціальні гарантії для охоплюваних громадян та поширює їхнє коло. Не можна сказати, що у всіх інших законопроектах немає раціонального зерна. Але деякі з них засвідчують не тільки бажання авторів справді навести лад у пенсійному забезпеченні військовослужбовців, скільки прагнення засвітитися, показати виборцями свою причетність до вирішення складної соціальної проблеми. Звісно, втілення в життя будь-якого з поданих законопроектів вимагатиме великих державних коштів, однак можна зробити це поетапно: спочатку вводячи в дію ті положення, які не потребують додаткових витрат. При подальшому доопрацюванні даного питання бажано підтримати законопроект, і фракція буде підтримувати, 3118/2. По тій причині, що реалізація положень проекту дозволить посилити рівень соціального захисту звільнених зі служби військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, усунути колізії у цій сфері правового регулювання. Звичайно, що є недоліки, але ще раз кажемо, що, усунувши їх, ми будемо підтримувати законопроект Бульби, Сімонова і Каденюка. Дякую за увагу.
Дякую. Обговорення питання завершено. Прийняття рішення буде визначатися, прийматися в день голосувань. Зараз ми з вами переходимо до розгляду питання: "Різне", - на яке відводиться година. Будь ласка, висвітліть список. Покажіть. Так, будь ласка, Соломатін. Підготуватися Пузакову.
Дякую. Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановні колеги, шановні радіослухачі, на прохання Антивоєнного комітету України маю проголосити звернення до громадян, громадських та політичних організацій України. 20 березня виповнюється рік з початку агресії США та Великобританії проти Іраку. Цього часу достатньо, щоб всім стало зрозумілою справедливість попередження антивоєнного комітету та прогресивної міжнародної спільноти про невідповідність звинувачень та проголошених цілей цієї війни дійсним мотивам агресії та її результатам. Ця війна розпочата без згоди Ради безпеки ООН і проти волі більшості держав світу. Ця війна почалася з обману світової спільноти і світової думки і до цього часу тримається на обмані. Агресори не змогли знайти жодних підтверджень того, що уряд Іраку виробляє, зберігає та загрожує іншим країнам застосуванням зброї масового знищення, що Ірак начебто підтримує антитерористичну організацію "Аль-Каїда" та причетний до подій 11 вересня 2001 в Нью-Йорку і Вашингтоні, що начебто народ Іраку тільки і чекає звільнення. Вже стало зрозумілим, що дійсним мотивом окупації Іраку є намагання США, Великобританії та транснаціональних корпорацій, що стоять за їх спиною, встановити свій контроль за однім із найбільш нафтоносних регіонів світу, а також встановити диктат на світовому ринку енергоносіїв з метою збереження існуючої системи процвітання купки пануючих країн за рахунок решти країн світу. Тобто, цілі цієї війни є корисливими і ганебними та не мають жодного відношення до проголошеної боротьби за свободу і демократію і права людини. Дійсні мотиви та наслідки агресії в Іраку зробили ганебну участь цієї війни не тільки самих агресорів, але і так званих миротворчих сил інших країн, в тому числі і українських. Серед них є, на жаль, і українські війська. Тому 2 фракції Верховної Ради України [[фракція комуністів і Соціалістичної партії України]] виступили з відповідною заявою про те, що вони вносять проект постанови про відкликання нашого військового контингенту з Іраку. Антивоєнний комітет закликає всіх громадян України , всі громадські та політичні організації до участі у проведенні всеукраїнської антивоєнної акції у березні 2004 року. У тому числі закликаю киян взяти участь у марші миру, який відбудеться, завтра, у суботу 20 березня у Києві на Площі Незалежності о 12 годині. З’єднаємо наші голоси під спільними вимогами: зупинити війну та окупацію народу Іраку! Мир народам Близького Сходу! Окупанти, геть з Іраку і Палестини! Український солдате, повернись з ганебної війни!
Слово має Пузаков Володимир Тихонович, Комуністична партія. Підготуватися Кармазіну.
Владимир Пузаков, Коммунистическая партия Украины, Кировоградщина. В этом году Украину ждет серьезное испытание - выборы Президента. На Кировоградщине предвыборная кампания уже началась. Причем началась запугиванием и насилием. Буржуазная власть, чуя грехи за содеянное, и, так итог этому - низкий имидж, со звериным оскалом включилась в расчистку путей для долговременного пребывания у власти. И вместе с мером Кировоградского райисполкома Чигриным свою грязную работу начали с больниц города Кировограда. Они убирают неугодных им людей, потому что там должны быть только свои люди, ведь это закрытые участки, где на выборах можно сделать все, что угодно. Первый удар принял на себя главврач детской городской больницы.Хорощак, который в третий раз избирается депутатом горсовета уважаемый коллега ми и простыми людьми. Но после многолетнего успешного руководства больницей Хорощак на гране увольнения. И, как следствие этого, попал в больнице с прединфарктным состоянием. Тому предшествовало еще ряд ложащих в общую канву событий. За прошлый год больнице проверяли различные комиссии немного-немало 77 раз. Понятно, что не способствовало нормальной работе коллектива. Коллектив детской больницы возмущен до беспредела. Они готовы начать протестную акцию вплоть до голодовки. Под такую же немилость попал заслуженный врач Украины 4-й больницы Ткач, заслуженный врач 1-й больницы Скороход, врач роддома Сорокин, врач 1-й городской поликлиники Сташок, врач 3-й больницы Голиков и другие. Мы вновь и вновь становимся свидетелями осуществления грязной политики антинародной власти. Как белый день ясно, что все эти постыдные приемы используются действующей властью для установления диктатуры у различных регионах. Приведу в пример слова возмущения врача: "Кто бы мог поверить в такое невозможное, невероятно дикое и гнусное общество? Кто бы мог всерьез представить, что врач, покинув рабочее место, идет на акцию протеста, требуя нормальных условий работы и жизни? Очень страшно жить в такой стране, где вчера ты был талантливым и умным, а сегодня вдруг ты превратился в бездаря и неука и тебя выбрасывают на улицу". Все это невероятно, но в нашей стране - это факт, не требующий объяснения. Сегодня во всех сферах и на всех уровнях правит бал серость и убожество, одержимое одной мыслью - мыслью о богатстве и власти. Спасибо.
Слово має депутат Кармазін, підготуватись Хмарі.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати, шановний український народе, шановний пане Президенте, я звернусь до вас звідси, тому що мене кілька років до вас не допускають. І, бачить Бог, я зараз буду вам говорити те, що, можливо, ви б не хотіли, щоб пішло в ефір. Можливо, цього б не хотіли інші люди, але я звертаюсь до секретаря Ради безпеки і оборони Радченка, до генерального прокурора України Васильєва, до голови Служби безпеки України Ігоря Смішко. Обставини, які сталися кілька тижнів тому в місті Іллічевську з застосуванням спецпідрозділів Служби безпеки, вони викликають серйозну занепокоєність у населення України, коли навіть представникам центрального апарата Служби безпеки України заборонили здійснювати законні дії по вилученню контрабанди в місті Іллічевськ. Втрутилися територіальні підрозділи особисто по вказівці начальника обласного одеського управління. Про це зараз ходять в Одесі легенди. Я хотів би, щоб було проведено службове розслідування і суворо покарані ті, хто заважає боротися з корупцією на найвищому рівні. Я хотів би звернути увагу вказаних керівників і Президента держави на те, що з листопада 2003 року проводяться акції по передачі фактично у приватну власність санаторія Служби безпеки України, колишнього КДБ Радянського Союзу "Одеса". Там 14,3 гектарів, територія пляжу 1 гектар, 0,9 гектарів, при ринковій вартості там землі 30 тисяч доларів Сполучених Штатів Америки за одну сотку. Я маю проект, я маю, вірніше, угоду про інвестування у будівництво житлових будинків у місті Одесі та реконструкцію санаторію "Одеса". Цю реконструкцію мають проводити люди, близькі до фірми "Санта", яка зараз будує будівництво в Одесі американсько-європейського об’єднаного розподільчого комітету. Я переживаю сьогодні за те, що буде із службою, я переживаю за те, коли буде ця угода номер 19/1-52, яку я направлю до Генеральної прокуратури і до керівника Служби безпеки на придатність взагалі існування такої угоди і шкоду обороноздатності на території, яку ми звільняємо від податків, все, робляться якісь оборудки. З допомогою міської ради робляться інші корумповані речі. Я прошу вас мій виступ направити до.
Дякую. Слово має народний депутат Хмара, підготуватися Шерку.
Хмара, Блок Юлії Тимошенко, Партія "Батьківщина". Шановні громадяни України, послання Президента починається розділом, де говориться про формування громадського суспільства, що першочерговим завданням політичної реформи є зміцнення демократії, перетворення демократичних процесів в необоротні прекрасні слова. Але звучать вони, як велике лицемірство, брехня і блюзнірство, якщо співставити їх з тим, що відбувається в Україні. Справді, як в романі Орвела "1984-й". Кримінальний олігархічно-кучмівський режим перейшов широкомасштабний наступ по всьому фронту на паростки демократії і громадянського суспільства. Режим намагається в зародку знищити місцеве самоврядування, базу громадянського суспільства і реальної демократії, про що засвідчують усунення від влади законнообраних голів міста Мукачево у Закарпатті пана Петьовку, голову міста Красний Луч на Луганщині добродія Лук’яненка. Неодноразові спроби усунути голови міста Василькова Валерія Поповича на Київщині. Спроби усунути голову міста Тернополя Богдана Левківа, голову Львівської обласної ради Сендака. Брутальний тиск кримінального режиму чиниться на всіх голів органів місцевого самоврядування, які намагаються сумлінно служити своїм громадам, а не бути слухняними маріонетками кримінального режиму. Відбуваються заходи, спрямовані на позбавлення наших громадян на отримання об’єктивної інформації. Саме в цьому ключі треба розглядати усунення "Радіо "Свобода" з "Радіо "Довіра", закриття "Радіо "Континент" і разом з тим усунення передач з FM-діапазону німецької хвилі "В.В.С." польського радіо, громадського радіо. Тиск на друковані ЗМІ. Наприклад, спроби задушити незалежну газету "Інформаційний бюлетень" місто Кременчук. Тиск на незалежних журналістів, загибель при загадкових обставинах нещодавно журналіста з Полтави Юрія Чечека. Терор проти громадських активістів та членів їхніх сімей. Так, відомі події, жорстоке побиття сина Незалежної профспілки гірників Михайла Волинця Андрія. Нещодавно був викрадений секретар міського Компартії України міста Маріуполя Фоменка за те, що намагався допомагати створити незалежну профспілку на заводі "Азовсталь". Відбувається швидким темпом насадження своїх кадрів на всіх рівнях найбільшим злочинним організованим угрупуванням, які прибрали собі назву Соціал-демократична партія.
Слово має народний депутат Ширко - "Наша Україна". Підготуватися Олійнику.
Юрій Ширко, Українська народна партія, Блок Віктора Ющенка "Наша Україна", місто Рівне. Шановні депутати, шановні виборці, я хотів би сказати про те, про що ви нещодавно розглядали. Ви говорили про пенсії військовикам, які ще живі, а я хочу нагадати про героїв, які полягли в землю. 20 березня виповнюється 60 років як в бою з німецькими окупантами був смертельно поранений один з видатних командирів Української повстанчої армії - Вовчак [[Олекса Шум]]. Сотня під командуванням Вовчака здійснила безліч переможних боїв проти німецьких окупантів та банд НКВД. Однією із найголовніших операцій є знищення німецького генерала Віктора Люце, шефа нациських штурмових загонів, що клявся фюрерові швидко покінчити з українським рухом опору. Було це так, 15 травня 1943 року спецзагін УПА “Помста полісся”, під командуванням Олексія Шума зробив засідку на шляху Ковель-Брест неподалік села Кортеліси. В результаті короткого, але запеклого бою було ліквідовано генерала Люце разом з його штабом. 20 березня 1944 -го року невеликий відділ на чолі з Вовчаком на хуторі Луковичі Іванничівського району зіткнувся з колоною мотоциклістів 16-ї танкової дивізії СС. Після перестрілки німці відступили, але в цьому бою був тяжко поранений Вовчак [[Олекса Шум]]. Бойові побратими поховали свого командира в селі Жашковичі Іванничівського району на Волині. І в неділю 22 березня о 12-й годині на могилі справжнього героя України зберуться патріоти з навколишніх областей, щоб вшанувати світлу пам’ять великого борця за волю рідної землі. А деяким промосковським політикам, які блокують прийняття закону про Українську повстанську армію, нагадаю, УПА, на відміну від червоних комісарів, не організовувала колективізацію і не відправляла ешелони хліба до Третього рейху. УПА, на відміну від більшовицького командування, не проводила вишкіл майбутніх командирів Вермахту, в тому числі ката України гауляйтера Еріха Коха. І спільно з фашистами пораду у Бресті УПА не проводила, а била окупанта і заплатила життями тисяч синів і дочок, щоб не допустити запланованого Сталіним чергового голодомору в Україні. Слава героям!
Слово має народний депутат Олійник, "Наша Україна". Підготуватися Томенко.
Олійник Петро Михайлович, 125-й Сокальський виборчий округ, блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні депутати, шановні виборці! Ми направили, депутати від Львівської області, відкритого листа Президентові України: "Шановний Леонід Данилович, ми, народні депутати України, обранці від Львівщини, звертаємося до вас як до гаранта Конституції, гаранта додержання прав та свобод людини, громадянина. Ситуація, що склалася у місті Львові та Львівській області, суперечить всім нормам Основного закону України, Конституції та чинному законодавству, отже, вимагає негайного втручання. Ми отримує багаточисельні скарги щодо тиску, неправомірних дій, заклики до захисту людей від жорстокого політичного режиму. Системне знищення економіки, відсутність елементарної захищеності населення, цинічність можновладців призвели до неймовірних наслідків. Переслідування за політичними переконаннями, заборона на професію, зрощення криміналітету з частиною правоохоронної системи, знищення свободи слова, елементарної вільної конкуренції, виконання силовими структурами замовлень владної верхівки призвели до глибокої кризи та обурення громадськості. Протягом 2003-2004 років здійснюється системний тиск силових структур на депутатів усіх рівнів рад Львівщини, зокрема на голову облради Михайла Сендака та інших депутатів Львівської обласної ради, міської ради, районних рад. Генеральна прокуратура, ОМВС, керівництво облдержадміністрацій, податкові адміністрації - метою їхньої дії є зміна законно обраного голови обласної ради. Сьогодні знімаються з посад депутати, члени їх родин. Аналогічні події відбуваються у Львівській міській раді. Нищівний удар наноситься не лише по депутатському корпусу, а й по інвестиційній привабливості, вільному підприємництву, що призводить до втрати тисячі робочих місць, різкому занепаду соціальних стандартів. Пане Президенте, перебуваючи в Німеччині, ви мали змогу пересвідчитися, що вимагає наша митниця за оформлення вантажів та податкова за повернення ПДВ від компанії.Реакція ваша була блискавичною: в Стрию в присутності Медведчука та Козака ви вирішили всі питання по захисту іноземного інвестора. Сподіваємося, що аналогічно ви відреагуєте і на такі ж дії можновладців, які запустили небачену за масштабами репресивну машину по національному бізнесу, який хоче сплачувати податки до бюджету, а не до кишені чиновників. Підприємці Львівщини змушені створити Міжнародну спілку підприємців. Панує стрімке знищення правоохоронної системи. Ви звільнили попереднього голову.за слабку координацію у боротьбі з організованою злочинністю. А зараз десятки сьогодні міліціонерів покидають міліцію, бо відмовляються виконувати замовлення політичні. І розподіл коштів Прем’єр-міністра у Львівській області також показує, що за політичними мотивами кошти виділяються лише на округи більшовиків. Ми вимагаємо вас, як гаранта Конституції, повернути.
Слово має Микола Томенко, "Наша Україна". Підготуватися Носенку.
Шановні колеги, шановні радіослухачі! Хотів привернути увагу до кількох серйозних проблем, які обговорюються в засобах масової інформації і як завжди подаються викривлено, необ’єктивно і, я би сказав точніше, брехливо. Йдеться про те, що нещодавно Верховна Рада України ухвалила постанову про мораторій на перевірки засобів масової інформації. В засобах масової інформації пропрезидентської орієнтації мова ведеться в такий спосіб, що цю ініціативу підтримав і Президент Леонід Кучма, але досі ми не маємо ні указу, ні відповідного документу, а маємо лише, так зване, доручення для того, щоб були зупинені перевірки. Ви прекрасно розумієте, що для., санітарів, пожежників треба конкретний документ для того, щоби цю ситуацію, коли закриваються засоби масової інформації через перевірки треба було б зупинити. Тому я хочу сказати радіослухачам. Позиція 4-х опозиційних фракцій, які разом з керівництвом Верховної Ради зробили це рішення і постанову, було підтримано Президентом, але Президент повинен не тільки декларувати, а й підписати указ для того, щоб ця позиція була зрозуміла і однозначна. Така ж сама позиція декларативності, я б сказав, значною мірою брехні стосується ситуації з друкованими засобами масової інформації. Уряд Віктора Януковича перший серед урядів незалежної України зняв пільги з НДС на друковані засоби масової інформації. Всі офіційно урядовці підтримують те, що треба повернути пільгове оподаткування, але ніхто нічого не робить. Більше того, сьогодні заявлено таким чином, поки не буде прийняті зміни до Конституції, ніхто не збирається вносити зміни до бюджету для того, щоб повернути пільгове оподаткування всіх вітчизняних друкованих засобів масової інформації. на жаль, знову триває ситуація з закриттям ЗМІ і не тільки в Києві і регіонах і, не дивлячись знову на неправдиві декларації. історія з. Закарпаття дуже чітко показує як будуть закриватися медіа, якщо не буде належного реагування. Цікава історія зараз відбувається з міліцією. Чим більше влада каже про те, що треба наводить порядок в якій сфері, тим більше страждають люди, які тут працюють. До мене звернулась група міліціонерів, які говорять про те, як тільки Президент заявив про те, що треба навести порядок у міліції, зараз виникла ситуація: рядовим міліціонерам говорять про те, що вони повинні наводити порядок, купити собі нову форму за 2,5 тисячі гривень, вони повинні здати у відповідні банки. У нас у Черкаській області, наприклад, в банк "Ресурси" 2,5 тисячі гривень, потім їм видадуть форму. У міліції вже, як ви знаєте, не видають пальне, вони повинні на дорозі заробляти на це пальне і таке інше. Так само, як от Юрій Кармазін говорив по СБУ. СБУ не дають можливості сьогодні займатися своїми справами, а втягують у політичні проблеми підслуховування, слідства за опозицією. Тому я хотів би, щоби влада повернула СБУ і міліцію до виконання їх службових обов’язків і втягувала у політику.
Микола Носенко. Підготуватися Шурмі.
Микола Носенко, фракція комуністів України, Чернігівщина. Шановний головуючий! Шановні народні депутати! Шановні радіослухачі! Сьогодні я хочу звернути вашу увагу на тяжку ситуацію на ринку праці, що виявилася у масове безробіття особливо сільського населення Чернігівської області. Так за минулий рік статусу безробітних набули 11 тисяч 400 мешканців сіл, що на 40 відсотків більше, ніж у 2002 році, поповнивши і без них величезну армію безробітних Чернігівщини. Особливо складна ситуація у Варвенському, Городнянському, Прилуцькому, Рибкінському, Менському районах. Причина цього явища тепер зрозуміла всім - це наслідки горезвісного реформування на селі. Останнім часом в області гостро постала проблема зайнятості військовослужбовців у зв’язку з новою аферою уряду по реформуванню армії. У 2003 році подані списки та почалося вивільнення 1600 військовослужбовців. У поточному році вже подано списки на вивільнення 760 військовослужбовців Чернігівщини. Ситуація ще більше ускладнилася з прийняттям Верховною Радою у першому читанні Закону за номер 5101 "Про реформування Збройних сил України", за який депутати пропрезидентської більшості проголосували майже одностайно, бо, як наслідок, готується ще більш чисельні списки на скорочення військовослужбовців. Враховуючи ті обставини, що основна маса їх сімей залишилися безквартирними, непрацевлаштованими та й вивільнення йде з постійними порушеннями прав військовослужбовців. Можна тільки здогадуватись, до чого призведуть такі дії чиновників від Міноборони. Інша проблема сучасного ринку праці Чернігівської області - це якість і конкурентоспроможність робочої сили. 46 відсотків вакансій не заповнюється через відсутність непрацюючих громадян з необхідної професією та кваліфікацією, третина через мізерний розмір зарплати, 12 відсотків через невиплату заборгованості зарплат. Збільшується кількість зареєстрованих в центрах зайнятості випускників вищих учбових закладів. бо тільки половина з них отримує направлення на роботу. У той же час на ринку праці не вистачає лікарів, фельдшерів, фармацевтів, фахівців будівельних професій. Той, порівняно невеликий відсоток безробітних, який працевлаштовує служба зайнятості, зовсім не задовольняє і не змінює ситуації глобально на краще, бо коріння цих всіх негараздів перш за все соціальні. Ми, комуністи, вимагаємо від влади вжити негайних заходів по ліквідації безробіття в Україні. Дякую за увагу.
Ігор Шурма, підготуватись Новаку.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Заява Львівської обласної організації. "Висловлюємо глибоке занепокоєння та обурення з приводу подій, які мали місце 29 лютого в місті Городок Львівської області. Під час зустрічі громадськості району з представниками блоку "Наша Україна", а на зустрічі були присутні народні депутати на чолі з Кендзьором, голова обласної ради Сендак, депутати обласної ради Куржинський, Канівець, представники правоохоронних органів за ініціативою народного депутата Кендзьора вчинили протиправні дії щодо Ореста Баєка - голови Рудатицької селищної ради, секретаря городоцької районної організації СДПУ(о). Під час виступу голови Народного Руху України, в якому Кендзьор вкотре в неетичній та брутальній формі висловив свої претензії до чинної влади, Баєк намагався висловити власну альтернативну до "нашоукраїнської" позиції щодо політичної ситуації в Україні. У відповідь представник демократичного блоку політичних партій Віктора Ющенка, зловживаючи статусом народного депутата, зажадав від правоохоронців вивести Баєка із зали, застосувавши грубу силу. Представники МВС змусили голову Родатицької селищної ради покинути приміщення, завдавши йому при цьому тілесних ушкоджень. На ваше правильно, я вам відповідаю, що ця людина сьогодні находиться у кардіологічному центрі в тяжкому стані. Це ваше правильно по нашеукраїнські, як ви говорите. Людина вийшла з цього залу з забоєм ліктевого суглобу. Отак вчинюють у демократичній Львівщині. СДПУ(о) звертає уваги громадськості, представників різних політичних сил правоохоронні органи на те, що провокації з боку представників "Нашої України" на адресу об’єднаних соціал-демократів Львівщини стали звичним явищем політичного життя регіону. Прикриваючись гаслами свободи, висловлювань та демократичності політичного життя, нашоукраїнці поза тим проявляють кращі риси політичної нетерпимості до іншої думки. Ми вважаємо, що події 29 лютого у городку є прямими та.продовженням демократії по нашеукраїнські, яка себе проявила з 25 вересня 2003 року, коли на вимогу народного депутата Шурми йому не було надано слово. Львівська обласна організація СДПУ(о) обурена позицією голови обласної ради Сендака, який своїм статусом за повноваженням мав би припинити протистояння, зважаючи на професійну та корпоративну етику. Натомість Сендак вчинив вкрай демократично, самоусунувшись від проблеми. Таким чином, він намагається зберегти займану посаду. Ми зверталися до правоохоронних органів і правоохоронні органи притягнули до відповідальності винних. Львівська організація СДПУ(о) вимагає від лідера "Нашої України" Ющенка принести публічні вибачення на адресу голови Родатицької селищної ради Ореста Байєка за дії окремих депутатів. Я теж звертаюсь до Президента і до Прем’єр-міністра, покладіть край того, що робиться в обласній раді. Акт ревізії КРУ, фальсифіковані рішення обласної ради - це постійний стан нормального життя в обласній раді. Дякую.
Володимир Новак, фракція комуністів. Підготуватися Лещенко.
Володимир Новак, фракція комуністів України, Хмельниччина. Шановні колеги, проблема, яку я хотів би підняти, на мою думку, надзвичайно актуальна саме сьогодні, коли в Україні іде процес приватизації крупних промислових комплексів. Хвиля приватизації цукрових заводів нанесла непоправимої шкоди не тільки такій важливій для України галузі, як цукроваріння, а і соціально-культурній сфері. Всім добре відомо, що майже кожен цукровий завод мав свій будинок культури, клуб, дитячий сад, медичну частину. Як правило, при приватизації підприємства так званого ефективного виробника, який купляє його за безцінь, цікавить тільки одне - обладнання, на якому він може заробити собі капітал або, як це часто буває, порізати і здати його у металолом, отримавши за це немалий бариш. Головний ефект, як бачимо, один - нажива на тому, що десятиліттями створювалося цілими поколіннями наших людей. А що ж робити із соціальною сферою, яка без фінансування просто не може існувати? Це нового власника зовсім не цікавить, та й державу теж. Цей клопіт, як кажуть, вона із своїх пліч скинула. Ось конкретний приклад. На моє ім’я надійшов лист від Героя соціалістичної праці Сівйолова, який 53 роки пропрацював апаратником Кам’янець-Подільського цукрового заводу у Хмельницькій області. Ось, що він пише. "Ми мали дуже красивий Будинок культури, в якому розміщалася бібліотека, спортивний зал, кафетерій, музикальна школа, лекційний зал на 100 місць та кінозал на 500 місць. Прийшла приватизація. Завод поміняв власника. У 2003 році припинив роботу, більше 400 чоловік залишилося без роботи. І розпочався грабів. У Будинку культури вибито вікна, викрали весь спортивний інвентар, кіноапаратуру, інструменти двох духових оркестрів, килими, доріжки, піаніно, театральні костюми. У невідомому напрямку вивезли навіть крісла. Зараз все розбирають, стелю, обрізають труби, оббивають плитку, обривають електропроводку. І ніхто не може нам допомогти. А ми ж це все створювали своєю працею". Ось такий лист. І ви, шановні колеги, прекрасно відаєте, віддаєте собі звіт, що такий стан не тільки на цьому підприємстві, а по всій Україні. Звертаюся до правоохоронних органів, настав час припинити цей вандалізм. Такі об’єкти, які мають загальне соціально-культурне призначення при приватизації, потрібно передавати у власність міських та районних рад і запитувати з них за їх цільове використання. Думаю, що доцільно було б дати доручення на місцях, провести інвентаризацію таких об’єктів та майна, яке ще там залишилося. Ми не такі багаті, щоб розкидатися майном, яке створено працею цілого ряду поколінь радянських людей і віддавати його на розграбування кучки глитаїв.
Слово має Володимир Лещенко, підготуватися Шкілю.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний Олександре Олексійовичу, шановні народні депутати, шановні виборці. Приємно зазначити, що політична реформа в Україні зініційована ще в 1999 році комуністами поступово рухається вперед. Є надія, що вона відбудеться і лише тоді з’явиться надія щодо наведення порядку в державі і поліпшення життя трудящих. Але відчайдушно чинять опір капіталісти і націоналісти з блоків Ющенка і Тимошенко. Особливо стараються “нашисти”. Вони бачать, що земля вислизає в них з під ніг, вони усвідомлюють, що втрачають довіру в обдуреною ними части українського народу через те горе, яке вони спричинили за всі роки своєї ганебної діяльності і завдають сьогодні. На совісті “нашистів” знищення в Україні радянської влади і передача її в руки купці негідників і пройдисвітів. До речі, багато з “нашистів” було і зараз є в цій системі влади. Завдяки “нашистам” в українського народу відібране створене звитяжною працею кількох поколінь народне багатство. Добра половина з них і сьогодні володіє цим багатством на фоні злиднів серед трудящих. Це вони разом з кучмівською більшістю вчинили переворот в Українському домі в 2000 році, щоб посилити капіталістичне знущання над простими людьми. Це вони взяли найактивнішу участі у прийнятті Верховною Радою України антиселянського, антинародного Земельного кодексу. Тільки завдяки ходінню Віктора Ющенка до колишнього посла США в Україні Карлоса Паскуаля та до свого папи Кучми і напівсором’язливого голосування фракції “нашистів”, наші хлопці знаходяться сьогодні на Американсько-іракській війні на боці агресора. Тепер вони плачуть з трибуни, що потрібно виводити українські війська з Іраку, бо над Україною нависла небезпека ісламського тероризму. Це завдяки “нашистам” був прийнятий ганебний закон про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, згідно з яким урядом Януковича обдурені майже всі пенсіонери і обездолені верстви населення, а зараз також вони ллють сльози. “Нашисти” днями вчинили зраду українському народові, активно підтримавши беззастережну капітуляцію перед зловісним НАТО. Тільки цього ще горя нам не вистачало. Тому вони вже не борються з чинною владою, бо в них в самих вже рильце в пушку. Як хижаки вони накинулися в останній час на комуністів, бо Компартія є єдиною політичною силою, яка заважає їм здійснити свої зловісні плани, повністю заволодіти Україною, щоб знову в черговий раз віддати її негідникам і пройдисвітам, тільки вже не своїм, а чужинцям, американцям. Вони на втіху “кучмістам” обливають брудом Комуністичну партію України, її лідера Петра Миколайовича Симоненко. Марно, бо їхній бруд до чистого та чесного не пристане. Наш згорьований і гордий український народ здатний відділити зерна від полови, і на президентських виборах 2004 року дасть откоша цим авантюристам від політики. “Нашизм” не пройде! Дякую за увагу.
Слово має Андрій Шкіль, підготуватися Черновецькому.
Шкіль Андрій, фракція Блоку Юлії Тимошенко. От якраз у контексті попереднього виступаючого я хотів би навести цитату, яку не закінчив у своєму виступі Степан Хмара: "Швидка фашизація держави відбувається зараз, і зупинити її може, цю фашизацію, тільки революція". Національна революція, додам від себе, бо, в принципі, подібні виступи змушують мене назвати тоді, якщо вже “нашисти”, то тоді вже “комуно.” ні, ні, “кучмо-комуністи”, можливо, тоді сказати. Я вибачаюся, бо я відійшов від головної теми свого виступу. В мене є всі підстави стверджувати що в 1992 році виконавчою владою нашої держави, а саме Кабінетом Міністрів України, Міністерством внутрішніх справ під егідою колишнього Міністерства зовнішньоекономічних зв’язків і торгівлі України, на сьогодні Міністерство економіки з питань європейської інтеграції, була створена супермонополія з виробництва автомобільних знаків в особі тодішнього Дніпропетровського заводу спортметаловиробів, а нині спільного українсько-британського підприємства "Динамо-.". Маніпулюючи відомими наказами та відсутністю законодавчого регулювання посадові особи цих відомств, використовуючи власну думку про особливість цього питання протягом 12 років свідомо не допускали до виробництва цієї продукції вітчизняних виробників, тим самим забезпечуючи тепличні умови для функціонування цього супермонополіста. В результаті британські інвестори цього підприємства, вклавши 253 тисячі доларів США інвестицій, викачали з населення України десятки мільйонів доларів, маючи відповідний контракт, МВС України терміном на сім років, який, до речі, був укладений з порушенням всіх вимог діючого законодавства нашої держави. 10 років два вітчизняних виробника судяться з виконавчою владою за просте і гарантоване їм нашою Конституцією право: виробляти те, що вони можуть і на що мають відповідну технологію. В результаті розглядів цих справ в червні 2003 року Господарський суд міста Києва остаточно визнав наявність монополії в нашій державі з виробництва цієї продукції і зобов’язав Антимонопольний комітет України порушити справу щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції проти МВС України СП "Динамо.", які узгодженими діями створили таку монополію. Більше того, комітет порушив таку справу, але до сьогоднішнього дня, незважаючи як і на мої чотири запити, так і на численні запити зацікавлених суб’єктів господарювання, не зміг дати чіткої відповіді: на якій стадії розслідування і коли воно закінчено буде. Пропоную і прошу Верховну Раду доручити Комітету з законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності проаналізувати цю ситуацію та розробивши проект змін до законів України, які регулюють дорожній рух, поставити крапку в цій історії. І я зобов’язуюсь особисто долучитися до того, щоб такі законопроекти були здійснені. І наостанок. Я хотів би, що ви всі знали, що депутатські фонди існують і виділено на них 300 мільйонів гривень, про що повідомила газета "Високий замок" і Міністерство транспорту України. І я хотів би, щоб це було моїм депутатським запитом, звідки такі дані.
Дякую. Слово має народний депутат Черновецький. Підготуватись Катушевій.
Уважаемый Александр Алексеевич, уважаемые народные депутаты, уважаемые радиослушатели! "Наша Украина", Христианская либеральная партия, Дарницкий избирательный округ города Киева, Черновецкий, народный депутат. Ну, прежде всего, я хочу обратиться к своим избирателям, которые наверняка слушают нашу передачу, и напомнить, что в таких случаях, когда мне удается выступать в прямом эфире, я всегда прошу вас: позвоните сегодня своим пожилым родителям, потому что это самое важное, что вы можете сделать в течение этой недели. Для них это будет, конечно, очень хорошо. Ну и во-вторых, я хочу сказать о том, что благодаря моим разным, не всегда как бы действиям, может быть, интеллигентным, но мне удается, удалось в этом Верховном Совете провести два очень важных закона, один из которых называется Закон о морали, и мы скоро будем свидетелями того, с помощью Генеральной прокуратуры, и депутаты это поддержали почти большинством, что все-таки акты, всякие гадости исчезнут с журналов и из газет. Ну еще я хочу сказать, второй закон очень важный, который проголосован почти полным составом Верховного Совета и преодолел вето Президента на безакцептное списание средств, это подарок был предпринимателям, но и у меня сотни законов, которые касаются людей, живущих за чертой бедности. Главные из этих законов, которые я сейчас пытаюсь провести, это - закон, который ликвидирует все льготы, существующие у депутатов Верховного Совета, в Кабинете Министров и в Администрации Президента. Речь идет об имуществе в десятки миллиардов долларов, которое в своем законопроекте, это - санатории различные, разные дома отдыха и масса всяких ненужных "Мерседесов" и всякой дряни, которая вполне после продажи может быть направлена на погашение сбережений, которые погибли в сберегательном банке Украины. Это единственная возможность рассчитаться не после смерти, а при жизни и с моими избирателями и с избирателями тех депутатов, которые избраны в Верховный Совет. Те, кто слушают меня сегодня в эфире мне сложно продвинуть этот законопроект. В прошлом парламенте его не приняли к рассмотрению. Поддержите меня каким-угодно образом: письменно, устно, по-любому. Спасибо за внимание.
Слово має Катушева Зорема Гафарівна, комуністи. Підгтотуватися Каденюку.
Фракция коммунистов, Катушева, Крым. По просьбе наших избирателей поселка Советский Автономной Республики Крым хочу зачитать отрывок из их обращения. Просим зачитать Верховной Раде Украины и поставить на разрешение в силу ваших депутатских полномочий следующие вопросы: об ухудшении пенсионного обеспечения народа Украины в связи с принятием и вступлением в силу с 1 января 2004 года закона об обязательном государственном пенсионном страховании. Далее избиратели в своем обращении делают сравнение как исчислялась пенсия до 1 января 2004 года и после. И сравнение, как вы понимаете, не в пользу последнего. За каждый год трудового стажа женщина имела право на 2,75 от средней заработной платы при начислении пенсии и плюс 1 процент за каждый год стажа сверх 20 лет. Мужчина соответственно 2,25 плюс 1 процент за каждый год стажа свыше 25 лет. Сейчас осталось всего 1 процент. Именно поэтому даже с 45-50-летним стажем работы пенсионеры получили подачки в 5-6 гривен. Пенсия, которую получают большинство наших граждан, не обеспечивает даже минимум прожиточного уровня. В связи с этим, вопрос второй из обращения наших избирателей. Сколько можно обманывать народ и как можно было бы принимать закон, который ухудшает положение трудящихся. Еще раз подчеркиваю, что коммунисты предупреждали, что в таком варианте, какой был предложен правительством, нельзя было принимать этот закон, и что он будет иметь именно такие последствия, к которому он привел. За такую позорную реформу мы, коммунисты, не голосовали. Избиратели же должны знать своих горе-героев, кому они обязаны своим обманом. И для того, чтобы исправить радикальную ошибку в этом вопросе, именно коммунистами было предложено пересмотреть концепцию этого закона. Мои друзья и товарищи делали все усилия для того, чтобы отменить позорное постановление Кабинета Министров за номером 1783. Но лишь 192 депутата, в том числе и вся наша фракция коммунистов, поддержали решение об отмене позорного постановления, но сил, к сожалению, не хватило, и власти подыграли как всегда те, которые так много говорят о заботе о своем народе. У нас привыкли во всем винить коммунистов, но если бы почаще прислушивались к здравому мнению коммунистов, то не было бы такой позорной пенсионной реформы. Именно депутатами-коммунистами Симоненко и Цибенко было предложено более двадцати предложений, реализация которых позволила бы создать нормальную систему пенсионного обеспечения, но, к сожалению, конструктивные предложения коммунистов не были учтены. В этом зале прозвучали слова.
Слово має Анатолій Оржаховський, замість Петрова. Підготуватися Миговичу.
Анатолій Оржаховський, партія Компартії України. Шановні колеги, виборці! Дозвольте коротко висловитися з двох болючих питань, котрі сколихнули мешканців Херсонської області останнім часом. Перше. Це непідтримка Верховною Радою проекту Закону про визнання області зоною особливого стихійного лиха у агропромисловому комплексі України у 2003 році з відшкодуванням збитків. Друге. Виїзд урядової команди на чолі з Прем’єром у регіон та її наслідки. З приводу відмови парламенту рекомендувати уряду підтримати товаровиробників села Херсонщини, скажу. Шановні земляки! Вас з цього питання протягом 2003 року не підтримував Президент, уряд, хоч були неодноразові аргументовані звернення обласної та районних рад, депутатів Верховної Ради від Херсонщини. Вас не підтримала у черговий раз, так звана, депутатська урядова коаліція, вона не проголосувала за те, щоб на законних підставах виділити обіцяні аграрним блоком уряду 10 листопада на позачерговій сесії Верховної Ради 40 мільйонів карбованців. Проголосували проти промисловців фракція промисловці, НДП, Аграрної партії, СДПУ(о), Блоку Тимошенко та частина Блоку Ющенка. За виведення з кризової ситуації АПК "Херсонщини" висловилися комуністи, соціалісти та окремі депутати, котрі мають незалежну позицію. Виявляється, Президенту, Прем’єру, депутатам більшості невідомо, що аграрна сфера Херсонщини розвалена вщент через бездарні реформи землі та власності, руйнації зрошення, передачі у приватну власність обленерго, вивіз металолому, знищення колгоспів, радгоспів, соціальної сфери, сіл, кадрової чехарди. Їм невідомо, що районні ради дають негативну оцінку стану виробництва, діям горе-реформаторів доби незалежності. Справедливо згадуєте ви радянські часи, коли у Ленінграді казали, хочемо жити, як у Херсоні. На жаль, сьогодні навіть ви мої земляки так уже не кажете. Щодо відвідань Віктором Януковичем та його командою області скажу: було багато надій, що уряд зрозуміє свої прорахунки, вишукає можливості напередодні весни та підтримає область фінансово. Як мовиться, барін нас розсудить, поможет. Не поміг. Окрім високопарний слів, повчання, звинувачення нічого не було. Негативну роботу обласних та районних чиновників я не берусь коментувати, це команда влада. А щодо не задовільної оцінки роботи просто люду, ви підтвердили, пане Януковичу, справа утопаючого у руках самого утопаючого. Вами не сказано, що передувало тому, що область має від’ємні виробничі показники. Прирівнення Херсонщини, порівняння з тьму-тараканью, заслуги візьміть собі та вашим попередникам: Кінаху, Ющенку, Пустовойтенко. Мої земляки не винні у тому, що не було незалежної аграрної політики, а була політика за американськими рецептами. Я нічого не маю проти запропонованої вами програми інвестиційного сприяння. Одначе, нині селянам потрібно сіяти, а не чекати поки уряд перетасує кадри, створить базу під інвестиції. Вони вимагають. Зуміли зупинити розвиток.
Іван Мигович, підготуватись Білорусу.
Дякую. Іван Мигович, фракція комуністів, Закарпаття. Шановні колеги, головуючий, співвітчизники. Днями до нас з вами, до світової спільноти через пресу та іншими доступними засобами звернулися представники громадськості Мукачева, одного з мальовничих міст Закарпаття, яке сьогодні стало об’єктом зловісного експериментування обласної ради, узурпованої СДПУ(о). 25 грудня минулого року вона інспірувала введення в цьому місті президентського правління, для якого не було суттєвих підстав. А сьогодні ця влада, використовуючи весь адміністративний ресурс, грубо порушуючи чинне законодавство, за будь-яку ціну намагається посадити в крісло мера кандидата від СДПУ (о). Всупереч пункту третьому статті 48-ї Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад" припинені достроково повноваження міської територіальної та всіх дільничних комісій, утворено новий виборчий округ та виборчі дільниці. Ці рішення міської влади були оскаржені, але обласне керівництво чинить всілякий тиск навіть на судові органи, з тим щоб вони переглянули свої рішення. Більше того, влада із залученням міліції та прокуратури здійснює терор і переслідування як депутатів міської ради неслухняних, так і керівників виробництва, лідерів політичних та громадських організацій, котрі насмілюються протистояти її діям або висловлюють свою думку чи невдоволення. Разом з тим, обласна влада заборонила громадянам міста збиратись на збори, мітинги, на яких вони мають намір висловити своє ставлення до того, що діється в місті, і виступити проти погроз, переслідування неугодних громадян, на захист своїх законних прав та інтересів. Влада нинішня Мукачева обмежує доступ до інформації, що стосується організації та проведення передвиборної кампанії, а також переслідує всіляко журналістів. І дійшло до того, як ви знаєте, що тут під вигаданими приводами припинено діяльність місцевої телестудії створюються, інспіруються всілякі виступи у законопослушній пресі, якою куються всі, хто не угодний нинішній владі і протистоїть їй. Більше того, сьогодні обласна рада робить все, щоб не допустити виборів, поскільки відчуває, що на них вона може зазнати нищівної поразки. Депутати, інші представники громадськості звернулися до чільних представників нашої країни і зарубіжжя з проханням по допомогу. Дуже соромно, що Президент Кучма глухий до їхніх волань. Тому вся надія на нас і прохання, шановний Олександре Олексійовичу.
Слово має Олег Білорус, підготуватись Морозу.
Шановний Головуючий, шановні народні депутати, шановні громадяни України! Сьогодні Україна знаходиться в особливій ситуації. І попри наявність тисячі проблем, про які так палко говорили сьогодні мої колеги, ми не можемо не говорити про головне, що коїться і що діється в Україні? Що коїться з нашою державою, з нашим суспільством? І я повістю підтримую слова моїх колег народних депутатів, які прямо говорили, що загроза фашизації державної машини України, роботи її на саму себе, роботи влади на самозбереження - це реальний факт. І ми як парламент, як єдиний вищий форум прямого народовладдя, як вища гілка влади в Україні, парламент, несемо особливу відповідальність за захист Конституції, за захист демократії. Поглянемо фактам у вічі. Конституційна реформа, яка проводиться прямо в руслі і в процесі виборчої кампанії, яка накладає на цю виборчу компанію риси, непритаманні демократії, неприйнятні для демократії, риси силового тиску, порушення Конституції. Не можуть ці факти пройти помимо нашої уваги і нашої спільної дії. Якщо проблема переведення системи державного правління с президентсько-парламентської автократичної, брутальної в парламентсько-президентську - це нормальний процес. І більшість, і опозиція роками виступали з різних позицій - опозиція "за", а більшість "проти". То сьогодні все перевернулося навпаки, і цей парадокс також треба пояснити, пояснити нашим громадянам. І не може бути цей процес неконтрольованим. Чому ніхто не веде мову про створення державної комісії по застосуванню чи запровадженню нової системи державного управління, чому ніхто не веде мову про створення парламентської постійної комісії по контролю за діяльністю Кабінету Міністрів. Це наша пряма конституційна функція, і ми її не виконуємо уже роками. І сьогодні я вам хочу представити загрозливу тенденцію, коли.
Анатолій Мороз, фракція комуністів.
Анатолій Мороз, 83 виборчий округ, Запорізька область, фракція комуністів. Шановний головуючий, шановні колеги, шановні виборці! На прохання та звернення багатьох адміністрацій районних рад, сільських рад, керівників сільськогосподарських підприємств хочу звернутися до Кабінету Міністрів, особисто до Віктора Федоровича Януковича з таким проханням. Внаслідок небувалих несприятливих умов узимку, весною та влітку 2003 року у Запорізькій області вимерзли озимі посіви, які весною неодноразово були пересіяні, а внаслідок літньої засухи в Запорізькій області озимі культури загинули на площі 310 тисяч гектарів. Пересіяні і новопосіяні ярі культури загинули на площі 103,1 тисяч гектарів. Внаслідок жорсткої засухи стихійним лихом у 2003 році сільськогосподарським виробникам нанесено збитків на суму 45 мільйонів 144, 7 мільйона гривень. Шановні колеги, до мене звертаються дуже багато керівників районів, Якимівський, Михайлівський, Веселівський і ряд інших районів Запорізької області, керівники господарств. Я деякі тільки зачитаю. Ось керівник відкритого акціонерного товариства "Калина" Якимівського району, яке розташоване на півдні Запорізької області і межує з Херсонською областю, про що говорив мій тут колега. Звертається з тим, щоб допомогли сільському господарству. В даний момент він говорить, що господарство не має засобів на оплату відсотків за користування кредитами та оплатити податки, заробітну плату на проведення весняно-польових робіт. І також звертається сільськогосподарське управління Якимівського району, де у своєму листі пишуть в заключенні: “без прийняття надзвичайних заходів Верховною Радою і Кабінетом Міністрів як визнання нашої області зоною стихійного лиха без допомоги Кабінету Міністрів - це призведе до загострення соціальної ситуації на селі та занепаду виробництва сьльськогосподарської продукції”. Свої кредитні ресурси господарства районів області використали, надходження коштів на погашення кредитів відсутні, для проведення комплексу робіт послідуючих посівів коштів немає. Надання матеріальної допомоги з Державного бюджету потерпілим господарствам регіону сприятиме попередженню банкрутства обумовленого стихією. Тому, користуючись нагодою, зважаючи на вищезазначене та приведені мною факти, звертаюся і закликаю Прем’єр-міністра України Віктора Федоровича Януковича, враховуючи те, що постанова 4128 не була прийнята в залі нашими колегами депутатами, прошу його взяти під контроль ситуацію в Запорізькій, Херсонській області ситуацію в агропромисловому комплексі. І взяти під особистий контроль і надати допомогу з цього питання. Прошу вважати мій виступ як депутатський запит до уряду і особисто до Віктора Федоровича Януковича.
Дякую. Ранкове засідання Верховної Ради оголошується закритим. Наступне пленарне засідання Верховної Ради України розпочнеться о 10-й годині 23 березня 2004 року.