Доброго ранку, шановні депутати, журналісти, запрошені, гості Верховної Ради, радіослухачі, телеглядачі! Сьогодні 30 квітня. І у зв’язку з тим, що трапилося так: сьогодні немає жодного іменинника у Верховній Раді, - а ми на кожному засіданні вітаємо іменників, то мені здається, варто було б привітати весь український народ із завтрашнім святом – Першим травнем, побажати всім успіхів. [[О п л е с к и]] Побажати, щоб кожного року суспільство наше, громадяни всі мали змогу і підстави, що поліпшується справа в забезпеченні людей працею, бо це, справді, свято, коли людина має роботу, має достатню заробітну плату і може за рахунок того утримати свою сім’ю. Я гадаю, що парламент, зокрема, також покликаний створювати умови для того, щоб це було дійсністю. І ми на те налаштовані. Тому давайте ще раз привітаємо із святом. Успіхів, добра і щастя в кожну родину. [[О п л е с к и]] Відповідно до Регламенту у нас є час для виступів уповноважених представників фракцій і.
Само собою. Ми зараз скористаємося цим правом, але перед тим проведемо поіменну реєстрацію. Будь ласка, йде реєстрація. [[10:05:31]] Зареєструвалося 256 народних депутатів. Ранкове засідання оголошується відкритим. Отже, відповідно до Регламенту фракції можуть висловити свої міркування з приводу того, що хвилює їх. Я прошу записатися спочатку від фракцій. А тепер депутати окремо можуть записатися. Будь ласка, у нас записалися: від Партії регіонів, фракції, - Чечетов, Червонописький - від соціалістів, Александровська – від комуністів, Олійник - від Блоку Юлії Тимошенко. Будь ласка, Чечетов.
Уважаемый Александр Александрович, уважаемые народные депутаты, уважаемые избиратели. Очень жаль, что мы были практически в двух шагах от политического урегулирования ситуации в стране и достижения политического компромисса, когда буквально несколько дней не хватало для того, чтобы дождаться решения Конституционного Суда, принять это решение Конституционного Суда за основу и, отталкиваясь от него, провести круглый стол для нахождения политического компромисса с учетом интересов всех, прежде всего, украинского государства, а не корпоративных интересов отдельных политических сил. И очень жаль, что Президент страны, Виктор Андреевич Ющенко, который, будучи в Страсбурге, на весь мир пообещал, что он выполнит резолюцию ПАРЄ в части того, что он согласен принять любое решение Конституционного Суда и, отталкиваясь от него, уже проводить круглый стол по достижению политического компромисса. Но буквально через неделю он сделал с точностью все до наоборот. И группа его ближайшего окружения, в очередной раз подставив Президента, дало на подпись указ, который то же самое вызывает еще больше критики, в частности законности, конституционности, чем предыдущий, которым он перечеркнул практически достижения политического компромисса. И таким образом на сегодняшний день еще больше мы отодвинулись от того момента, от той точки, с которой можно действительно было урегулировать политический кризис. Конечно, вызывает большое сожаление и то, что Президент страны пришел на митинг оппозиции и выступил на митинге оппозиции, тем самым он себя четко позиционировал как лидер помаранчевой группировки. Очень жаль, я еще раз повторяю, что он не показал себя как лидер всей страны, а показал как лидер помаранчевой группировки. Я думаю, что миллионы людей ждали, что Президент страны выступит и на первом митинге, и на втором митинге, да, пусть он скажет одну и ту же свою позицию, пусть он попытается убедить и своих сторонников, и тех, кто занимает другую позицию, но выступить перед всем украинским народом. А так, я еще раз повторяю, вызывает глубокое сожаление вот такое узкое позиционирование Президента страны Виктора Андреевича Ющенка. Абсолютно прав Премьер-министр Виктор Федорович Янукович, когда он говорил, что выборы можно проводить в двух случаях: или на основе Конституции, или же на основе политического компромисса, когда все политические силы согласятся на проведение таких выборов, затем можно под это подвести законодательную базу. Третьего варианта нет. Но а теперь давайте смоделируем ситуацию, что будет, если мы проведем, допустим, парламентские выборы, и вдруг побеждает политическая сила, которая ставит своей целью проводить проукраинскую политику в интересах украинского государства и украинского народа. А Президент остается на позициях проведение проамериканской политики быстрейшего вхождения в НАТО. Сразу закладывается конфликт, большинство приходит в парламент работать, а Президент будет втягивать в дискуссию в отношении внешнеполитического курса, в отношении вхождения в НАТО и так далее, и так далее. Поэтому для того, чтобы избежать, для того, чтобы дать возможность сразу, засучив рукава, в случае проведения выборов возможность работать и работать чисто, занимаясь экономическими злободневными проблемами, нужно, на мой взгляд, провести одновременные выборы и Президента, и парламента, а дальше надо было, я думаю, еще и провести референдум по НАТО. Третьим пунктом референдум по НАТО. Вот тогда народ как главный носитель, единственный источник и носитель власти по Конституции, голосуя за ту или иную политическую силу, он будет четко видеть, или он будет голосовать за ту политическую силу и кандидата в Президенты, кто обещает проводить проукраинскую политику в интересах украинского государства и народа, или он будет голосовать за ту политическую силу, которая обещает проводить [[и кандидата в Президенты]], которая обещает проводить проамериканскую политику - быстрейшее вхождение в НАТО. Я думаю, если Президент страны Виктор Андреевич Ющенко не лукавит и ведет честную политическую игру, он должен с этим согласиться и предоставить возможность народу как единственному источнику и носителю власти, согласно Конституции, самому определить свою судьбу на одновременных выборах Президента, Верховной Рады иреферендума по НАТО. Спасибо.
Дякую. Слово має від фракції соціалістів Мендусь, будь ласка.
Ярослав Мендусь, фракція Соціалістичної партії України. Шановний Олександр Олександрович, шановні колеги! У 2004 році, стоячи на Майдані, щойно обраний Президент України Віктор Ющенко пообіцяв людям, які привели його до влади, що звітуватиме кожного місяця про виконання взятих зобов’язань, про дії, які спрямовані на поліпшення життя громадян. За два з половиною роки Ющенко виступав на Майдані всього чотири рази,і то з нагоди офіційних заходів. Не було про що звітувати гарантові Конституції. І ось вперше за весь час свого президентства Ющенко вийшов на Європейську площу, і не з нагоди свята, причина проста – Президент раптом пригадав, що своє крісло він отримав тільки завдяки мільйонам виборців,а не мільйонам Мукачівського угрупування, яке зараз його оточує. Віктор Андрійович за час свого володіння всією повнотою влади навіть не приступав до будь-яких структурних реформ в економіці. Він обіцяв, що багаті поділяться з бідними, обіцяв посадити бандитів у тюрми, а натомість посадив бандитів у Секретаріат Президента та „Нафтогаз України”. Тепер Віктор Андрійович знову знаходиться у позі прохача. Президент сподівається, що народ і на цей раз подарує йому владу, якою він так бездарно розпоряджається. В „Українській правді” опублікована цікава стаття про Ющенка. Журналіст Сергій Лещенко, той самий, якого у свій час Віктор Андрійович публічно образив на прес-конференції висловив думку, якщо раніше Ющенка вважали лохом, то тепербезпредельщиком. Чи можливо в Європі, щоб характеризуючи будь-якого політика, журналісти вдавалися до визначення „лох” або „безпредельщик»? Займаючись указотворчістю, Президент бореться не за реформи, програми дій або ідеали. Ющенко бореться виключно за владні повноваження для себе і своїх бізнесменів-спонсорів, за контроль над годівницею Державного управління справами, за свої колосальні привілеї. Це боротьба за владу заради влади, і тому вона абсолютно безглузда. Очевидно, що головна причина боротьби із парламентом – небажання дострокових президентських виборів. Наскільки поверхово розуміє Віктор Андрійович державні проблеми, стало видно на мітингу в п’ятницю, де Президент признався, що дострокові вибори потрібні тільки тому, що йому не подобається Голова Верховної Ради – Олександр Олександрович Мороз. Це зручна, в лапках, тактика. Хоча в усій Європі і у всьому демократичному світі зрозуміло, що саме Президент – є гарантом нинішньої державної кризи. Саме Ющенко розпалює конфлікти між парламентом і Президентом. Саме він виступає проти залучення європейських посередників для врегулювання кризи в країні, тому що для всієї Європи очевидно, що дану кризу спровокував сам Президент і його оточення. Тому кращою реакцією на збуджений виступ гаранта на Європейській площі стануть нові рішення Верховної Ради, прийняті у відповідності з Конституцією. Якнайшвидше необхідно провести дострокові вибори, очевидно, що це дійсно важливо для суспільства, але, безумовно, чистилище виборами повинен пройти як Верховна Рада, так і сам Президент. Підстав для дострокових виборів і Президента, і парламенту більш, ніж достатньо. Вважаємо, що восени люди повинні поставити Президентові оцінку за роботу. Дивно, що Ющенко дуже боїться дострокових виборів, боїться, що український народ об’єктивно висловить оцінку його діянням. У Європі дострокові вибори глави держави внаслідок державної кризи – дійсно, звичайне явище. Президент Франції де Голь сам ініціював дострокові вибори, щоб отримати довіру громадян у кризовій ситуації. Наш Президент чомусь цього боїться. А боїться через те, що на виборах громадяни пригадають йому сотні невиконаних обіцянок на Майдані 2004 року. Люди поставлять оцінку тим олігархічним кланам, які спонсорують Ющенка, тим кримінальним елементам, які фактично замість нього сьогодні правлять на Банковій. Глава держави має право на багато що, але тільки за умови, що у нього є хоча б крапля авторитету і пошани у суспільстві, у своїх громадян. І якщо Ющенко хо че, щоб його поважали люди, які відстояли для нього президентство на Майдані, він знову повинен довірити народу свою долю. Дякую за увагу.
Александровська? Петро Миколайович? Симоненко говорить від фракції.
Уважаемые коллеги, высказывая точку зрения нашей фракции, хочу обратить ваше внимание, что сейчас трансляции нет и наши избиратели, граждане Украины, к сожалению, не имеют возможности услышать позицию, которую мы здесь отстаиваем и какие точки зрения высказываем, давая оценку тому, что реально происходит. Я убежден, что каждый из нас взвешивает, оценивая ситуацию в Украине, все события, которые происходят сегодня, в том числе и то, что происходит в Эстонии. Мы с вами являемся свидетелями того, как представители американского департамента, выполняя обязанности президента той или иной страны, кощунственно расправляются с нашей историей, не пытаются ее только переписать, а они ее «перепахали» уже, уничтожая честь, славу, пролитую кровь и достоинство наших народов. И то, что произошло в Эстонии, лишнее тому подтверждение и это сегодня готовится и в Украине, ибо Президент Украины, как мы все с вами прекрасно знаем, поставлен за американские доллары, и ни у кого в этом сомнения не возникает. Это было сделано тогда, когда сформировали американцы официально пятую колонну в составе Украины различными грантами, финансируя те или иные фонды, и именно эта подпитка давала возможность сформировать в условиях бедного народа и бедного государства тех, кто не задумываясь о последствиях того или иного решения, создают предпосылки для продажности и марионеточности власти. Мы являемся свидетелями того, что, завершая процесс формирования марионеточных правительств и в данном случае, президентов, те же Соединенные Штаты Америки не стесняясь, принимают решение и выделяют средства на финансирование этих программ. Я к чему об этом сейчас говорю, уважаемые коллеги? Мы не должны с вами забывать, что американцы приняли специальный закон и на это уже выделили деньги о развитии так называемой демократии и вступлении Украины в НАТО. То есть американцы уже определили конкретную задачу стратегическую или тактическую для нынешнего помаранчевого режима в лице Президента и губернаторов. Я не случайно говорю «режим», потому что действительно, тот вопрос, о котором мы с вами советуясь здесь, говорили с тревогой, он ведь имеет продолжение. Помните, в выступлении еще, когда мы назначали или определяли свое отношение к формированию правительства, мы выступали и говорили: «начался помаранчевый саботаж в стране». И этот саботаж перерос сегодня практически, в государственный переворот и процесс узурпации власти. Вот этим как раз и хотят завершить свое пребывание во власти, ибо им надо очень быстро выполнить тот заказ, который был определен американцами при избрании Ющенко президентом. Далее. Я хотел бы подчеркнуть, что мы, политические партии, коммунисты, Партия регионов и социалисты еще раз подтверждаем, что заявив об участии в выборах только законных выборах, мы и сегодня остаемся на позиции, что после решения Конституционного Суда в оценке Указов Президента, только тогда мы, политические партии: Компартия, Регионы и социалисты будем принимать решение об участии в выборах. Таким образом, сегодня преднамеренно, особенно после его выступления на Майдане, на Майдане, то есть на Европейской площади, стало очевидно, что преднамеренно и в политическом плане Ющенко пытается расколоть Украину тем, что принципиально сегодня партии, которые составляют через свои фракции большинство в парламенте и принимают всю ответственность за управление страной на себя в соответствии с Конституцией, пытается не допустить до участия в выборах. Таким образом, углубляется в дальнейшем раскол Украины. Таким образом, попытка сегодня узурпировать власть закончится тем, что часть только Украины, по сути дела, останется в контексте управления нынешней помаранчевой властью в лице пРезидента и его губернаторов под контролем. Остальная часть Украины будет искать свой путь и к этому подталкивают они расчленяя Украину. Я еще раз заявляю, Президент преступник в стране, в которой пытается сегодня расколоть Украину и таким образом, по сути дела, посеять дальнейшую вражду не только на политическом уровне, на духовном, религиозном, этническом и прочее. Я считаю, что нам необходимо сделать следующее: Первое. Это, прежде всего, сегодня сформировать представление у наших граждан то, что мы будем действовать только в рамках закона. Я уже объявлял и предлагаю, далее обратиться ко всем нашим избирателям и организовать сбор подписей в поддержку инициативы народных депутатов о начале процедуры импичмента и таким образом, чтобы наши граждане понимали, какую инициативу они поддерживают. Я считаю, что мы должны сегодня еще и еще раз заявить о том, что парламент дееспособен, Кабинет Министров действует и готовы сегодня далее решать все.
Дякую. Слово має Олійник Володимир Миколайович від фракції Блоку Юлії Тимошенко.
Шановний Голово! Шановні колеги! Я не маю юридичного права виступати від імені блоку, бо мене ніхто не вповноважував. Але я Володимир Олійник представляю Блок Юлії Тимошенко індивідуально. Ви знаєте, в цей зал хоч заходь, хоч не заходь, з одного боку, заходиш зразу ярлик купили або залякали, з іншого, послухаєш Президента в Польщі, так потрібно всій опозиції зайти. Я хотів би, щоб і Президент не тільки там говорив в Європі, бо я розумію, що коли він заявить в Європі, що парламенту у нас немає, то втратить лице демократа. Але я хотів би, щоб і в суботу він так само б всім сказав: „Зайдіть в зал і працюйте”. Бо сьогодні в цей зал заставила мене зайти, знаєте, тривога за те, що найгірший сценарій сьогодні ми бачимо розвитку подій в Україні – це на розкол держави. І я хочу засвідчити, бо є різні, знаєте, як би варіанти, можна мати свої судження, а є свідчити, тобто те, що відбувалось. 4 квітня ми вже збирались не тут, ми збирались в партійному офісі. І була така, непроста дискусія щодо указу Президента від 2 квітня. І в цій дискусії при всіх депутатах не зараз, а тоді, я висловив свою точку зору: по суті сам указ неконституційний, по формі – його потрібно виконувати, але саме виконання указу є проблематичним. І є багато речей, які потрібно вирішити в рамках Конституції в парламенті, змінюючи законодавство. Це не сподобалось. І коли я сказав, що якщо інший сценарій розвитку подій ми будемо розглядати, то ми можемо вийти за рамки не тільки конституційного поля, ми можемо взагалі ситуацію потім не контролювати. І один із заступників голови партії говорив про те: „Нічого страшного. Он, Єльцин, захищаючи демократію в 93-му році, - це я свідчу, - вжив силу”. А потім на фракції звучали речі, які потрібно, щоб знав весь український народ – що, виявляється, в Адміністрації Президента, бо я запитував а хто ж там розробники, юристи Адміністрації Президента – є проекти указів, неконституційних, зразу заявляю, про відклик конституційних суддів; є проекти указів про формування нового ЦВК - це неконституційний спосіб; є проект указу, якщо уряд не буде виконувати указ Президента, то і повернення попереднього складу уряду. Я не виключаю, бо не чув, що логічно є певно указ про введення надзвичайного стану. Я був здивований, що в риториці Президент, гарант Конституції сьогодні домінує ще одне слово, яке було так далеким від виборчої системи – головнокомандувач. Постійно наголошують, що можна вжити силу. Ми довели ситуацію до такого абсурду, що простим громадянам уже не зрозуміло, що відбувається в державі, бо я Богу молився, щоб Віктор Андрійович в суботу не виходив на мітинг. Він повинен був вийти, і на один, і на другий майдан. А ще краще – зібрати один майдан та винести на нього узгоджувальну позицію і тоді б люди заспокоїлися, і ми пішли б всі на дострокові вибори. Він пішов на той майдан, який йому ближчий до серця, і я його розумію, там його хвалили; але він повинен прийти на той майдан, який його визнав в свій час Президентом. Це важливо. Бо ви пам’ятаєте його поїздку в Донецьк кандидата і ви пам’ятаєте його в Донецьк як Президента – це різні були емоційні сприйняття. Але та частина українців, вони є українцями, вони підкорилися і сказали, якщо виграє більшість, то Президент не половини України, а всієї України, і вони пішли на цей крок. Сьогодні два майдани. Це, що до об’єднання України? Участь Президента в одному майдані – ігнорування іншого, це до об’єднання України? Сьогодні по суті два Генеральних прокурори, тому що навіть в самому такому Богом забутому селі знають, що якщо той хто на лікарняному звернеться знову до суду, то його суд поновить на роботі. То навіщо доводити цю ситуацію до абсурду? Скажіть, будь ласка, якщо.
Дайте продовжити йому.
Я просив би трохи дати часу, бо.
Говоріть, говоріть.
Якщо новий Генеральний прокурор, а я з повагою відношусь і до Медведька, і до Піскуна як до фахівців, і вірю в їхню високоморальність. Якщо новий Генеральний прокурор, а його, точніш , слідчі Генеральної прокуратури порушать кримінальну справу за невиконання посадовцями Указу Президента від 2 квітня, а той посадовець, який не виділив кошти, принесе до слідчого постанову Верховної Ради України про те, що не фінансувати, тобто не виконувати указ і принесе протокол, стенограму, де за цю постанову голосував і народний депутат Піскун. Скажіть, будь ласка, що робити слідчому? А я фахова тут людина, його потрібно допитати і Піскуна, і всіх, хто приймав це рішення, як свідків. Якщо апріорі визнається це рішення незаконним, значить, із статусу свідка можна опинитися в статусі звинуваченого. Скажіть, будь ласка, якщо опозиція і Президент тут не визнає, що парламент є і він діє. А Генеральний прокурор, який був депутатом, і тут сидів у цьому залі, і так само голосував і приймав рішення, що парламент діючий, що робити такому Генеральному прокурору? Яка буде довіра до нього з боку суспільства, коли він буде тлумачити, що як депутат і юрист він діяв по-одному, в одному випадку так, а як Генеральний прокурор - в іншому. Я ще раз підкреслюю, що я з повагою відношуся і до Піскуна, і до Медведька як людей професійний і високоморальних. Але чи не підриває це основи держави? Чи не руйнує це Конституцію, що люди вже збилися з пантелику, бо протиріччя між політиками поступово переростає між протиріччя між прокуратурою і між різними прокурорами, у ЦВК між різними членами ЦВК і так далі. То це до об’єднання чи до розколу? Явна річ, до розколу. У мене склалося таке враження, що політики махнули рукою на половину України. Скажіть, будь ласка, ви не помітили, що частота поїздок одних у свої любимі регіони більша, ніж у ті, де треба їхати, де треба слухати, де треба навчитися говорити з людьми, бо тоді ти не політик, ти державний діяч. Бо, безумовно, у Донецьку розтлумачити, чому потрібно прирівняти воїнів УПА до тих, хто визволяв Україну, це непросто, це не з телеекрана, це треба говорити з людьми віч-на-віч, докази наводити. Хто туди їде? Але й хто їде з Донецька, щоб розтлумачити у Львові, чому потрібно сьогодні статус російської мови зробити державним. Склалося враження, що просто махнули рукою і сказали: все, Україну навпіл! Ну я розумію тих, хто у Львові, хто в Донецьку. А що робити з моєю любимою Черкащиною, як будете її ділити? Як будете ділити Кіровоградщину, Полтавщину? Тому я закликаю всіх тут у залі і виборців, давайте об’єднаємось, бо демократичні вибори, в результаті яких буде розкол України, нічого не варті! Україна повинна з цих виборів вийти об’єднаною і оновленою! Тепер які пропозиції. Напевно, без змін до Конституції ми не обійдемось. Перше – це позачергові або дострокові [[це вже питання юридичне]] вибори як і Верховної Ради, так і Президента України. Це тільки відносить довіру до одного державного органу і до іншого. Але за згодою, не в протистоянні, не з за діянням всього адмінресурсу, щоб потім були сумніви щодо легітимності самого результату. Друге, принципове, - це відкриті списки, бо вони сьогодні закриті не тільки для народу, а для партій, однопартійців! Коли я почув уже, знаєте, після свого виступу відгуки тих, хто був на з’їзді, то там засвідчили, що навіть не називали по батькові, похапцем в кінці пробубніли. І це є обговорення списку? Це є демократію? Таку поважну людину, бо я зателефонував, як Левко Григорович Лук’яненко, це – совість, авторитет демократичних сил, не запросили на з’їзд, бо, напевно, він би не погодився з таким. Тому відкриті списки, щоб люди голосували за партії і за конкретні особистості. Слідуюче. Завершити конституційну реформу і врешті-решт, щоб там люди свою виконавчу владу обирали, тоді вона буде служити інтересам громади. Слідуюча пропозиція – відмінити вибори за партійними списками до місцевих органів влади. Ми вже побачили: там захищаються партійні інтереси і окремі партійні керівники, купляючи партійних лідерів на місцях, маніпулюють і зловживають владою, виділяють землю. І все робиться не на користь людей. Треба, щоб люди самі обирали владу і депутата, дивлячись йому в вічі. Напевно, до антикорупційних механізмів і належить пропозиція слідуюча: скоротити терміни депутатства на місцях до двох років. За п’ять років встигають такого наробити, що це біда для українського народу. А колись були і система – два роки, що дозволяла, безумовно, слідкувати за діями. І останнє. Так само потрібно вибирати суддів, якщо ми бачимо, що ситуація така, вибирати на перші декілька термінів всенародно, а потім, безумовно, давати їм статус пожиттєвий. Завершуючи, я хочу звернутися до вас. Шановні виборці, шановні колеги, я думаю, що стане, хватить здорового глузду, щоб ми зрозуміли про одне: Україна єдина, і якщо ми збережемо її цілісність, то і діти, і онуки якось розберуться з багатьма проблемами. Але якщо ми в результаті маніпуляцій, боротьби за демократію втратимо цю цілісність, то нам ніхто не простить.
Дякую. Замість Лук’янова виступає Герман. Будь ласка. Володимир Миколайович слово „у боротьбі за демократію” в лапки взяв, він просто не сказав, бо це не боротьба за демократію.
Шановні колеги, 28 квітня Президент України виступив на „помаранчевому” майдані. На сцені не було ані президентського штандарту, ані герба України, а лише символіка опозиційних політичних сил, які до того складають меншість в Україні. Президент сказав з цього „помаранчевого” майдану, що він дбає про Україну. Попри всі помилки, які останнім часом робить Віктор Ющенко, хотілося б вірити Президенту України. Бо якщо не можна вірити Президенту України, якщо його не можна поважати, то це дуже сумні реалії. Тому ми, попри те все, що робить помилково Президент, пробуємо його поважати і хотіли б йому порадити: пане президент, якщо ви Президент усієї України, а не двох, трьох областей, не виходьте не на жодні майдани, ані помаранчеві, ані біло-сині. Якщо хочете вийти до людей, то скликайте свій майдан, такий, в який ви увійшли і ті люди, які виходять на європейську площу і ті, котрі виходять на площу незалежності. Ми вам поможемо організувати такий майдан. Більше того, ми навіть прийдемо на нього, вислухаємо вас і за певних умов, може, навіть і підтримуємо. Але ми підтримаємо лише президента усієї України, а не президента Львівської, Тернопільської та Франківської області. Ваш вчинок, пане Президент 28 квітня – це не що інше, як федералізація України уже тепер реальна. Ви зробили те, проти чого, як Президент так палко виступали. Знаєте. Вікторе Андрійовичу, сепаратизм – це, коли Президент соборної, незалежної України однозначно стає на бік лише однієї політичної сили. Це називається, пане Президенте, сепаратизм, а за сепаратизм треба нести відповідальність. Я не хочу мати. [[О п л е с к и]] Я не хочу мати Президента-сепаратиста, тому я вважаю, що як Президент не виправить своєї позиції, ми повинні переобрати такого Президента. Я вважаю, що те, що зробив Ющенко 28 квітня – це в порівнянні з Северодонецьком, як кажуть поляки „малепівко”. І пане Президент, мені щиро жаль вас, що ви так низько впали. Але я вірю, я досі вірю, що ви ще можете виправити свою позицію і свої помилки. Дякую вам.
Шановні депутати, ми скористалися часом, відведеним відповідно до Регламенту для обміну думками з приводу ситуації, що є сьогодні у нашому суспільстві. Ну, я бачу, записані Чорновіл, Скубашевський і інші наполягають ще на продовженні на 10 хвилин, оскільки було перебрано часу Володимиром Олійником, який не так часто від Блоку Тимошенко виступає останній час. Тому, зрозуміло, що йому пішли на зустріч. Давайте ще на 10 хвилин продовжимо час. Немає заперечень? Тоді я не ставлю на голосування. Будь ласка, Чорновіл.
Шановні співгромадяни! Вже згадували попередній виступ Президента на Майдані, власне, на Європейській площі на мітингу однієї політичної сили, давайте відверто говорити, на мітингу БЮТу, якому сьогодні в услуження передані інші політичні сили помаранчевого табору. Після того, як Кириленко, Балога і інші повністю здали інтереси своїх виборців, на що виборці, до речі, відреагували відповідно, можна говорити, що Президент сьогодні служить одній політичній силі, власне, одній людині в Україні. Він під час свого виступу, під час своєї появи, як акцентувалося, без президентських штандартів, фактично, без представлення себе як Президента всієї України, провів акт політичного самозречення з посади Президента України. Ми мусимо визнавати, що якщо в правовому плані ми маємо сьогодні Президента порушника Конституції, людину, яка втікає від відповідальності перед Конституційним судом, то в політичному плані в Україні Президент сьогодні відсутній. В Україні саме із Секретаріату Президента сьогодні йде суцільний безперервний правовий нігілізм. Я хочу нагадати про один момент, про який ми забулися – Указу 26 квітня не існує. Не існує як такого, який не виданий відповідно до норм Верховної Ради. Згідно з Конституцією указ про розпуск парламент – правильні мотиви, не правильні мотиви – може відбутися тільки після консультацій з керівництвом парламенту і керівниками фракцій. Президент взагалі забувся про це норми, оскільки останнім часом в Конституцію там не заглядають. Епопея навколо голови Київської адміністрації Євгена Жовтяка. Указ Президента, який він пробував зняти один кримінальний злочин, фактично, помножився на чотири нових кримінальних злочинів і тому подібне. Звільнення з посад без подання Кабінету Міністрів і представлення на ці посади керівників місцевих адміністрацій – це чергові кримінальні злочини по узурпації. Тому можемо сьогодні говорити, що, якщо ми покинемо цей зал, якщо ми припинимо політичне відстоювання виконання Конституції в Україні, правовий нігілізм піде на багато далі. Сьогодні він стосується певних розпорядчих питань, питань влади, розподілу влади, далі він буде питань стосуватися майна, далі він почне стосуватися вже питань прав і свобод кожного громадянина, оскільки і перша частина Конституції тоді не буде гарантована. За таких обставин ми повинні продемонструвати і надалі більшу рішучість і продемонструвати, що це є діючий парламент. У мене є питання до Голови парламенту з приводу того, що 15 днів минуло з того часу, як ми прийняли в остаточній редакції уже перший закон, наскільки я знаю, про транш на будівництво автомобільних доріг. Він має бути оприлюднений без підпису Президента, оскільки Президент його проігнорував, і прийнятий урядом до негайного виконання. І ще один нюанс. Ми не маємо підкорятися якимось дивним злочинним указам Президента. Ми прийняли присягу Верховна Рада згідно статті 79 Конституції. Буквально 10 секунд. Де ми сказали: виконувати Конституцію і закони України.
Дайте йому прочитати ще раз.
Ми не брали на себе відповідальність виконувати злочинні укази, які не відповідають Конституції. Ми виконаємо цей указ, якщо Конституційний Суд підтвердить його конституційність. Зараз виконання цього указу є кримінальним злочином згідно 60 статті Конституції.
Скубашевський. Кисельов, прошу, Василь Олексійович. Скубашевський передає слово Кисельову.
Дякую. Шановні колеги, шановні виборці. Перш за все хочу сказати вам, що ніяких дострокових виборів в Україні не буде. Я поясню свою позицію. Президент переконує себе, а не нас. І я це зараз доведу. Він зрозумів, Президент зрозумів, що без згоди всіх політичних сил, які представлені в сьогоднішньому парламенті, не тих констенківців, супрунівців, кармазінців, які сплять і бачать, щоб були дострокові вибори, щоб прийти сюди. З цими силами має домовитися Президент. І поки не буде згоди всіх політичних сил, які присутні сьогодні тут, ніяких виборів не буде. Зараз я скажу чому. Значить, вони не відбудуться перш за все тому, що виборці вимагають відкритих списків, про це вже говорили мої колеги, і це так. Що зміниться? Вони всі розуміють і навіть соціологічні опитування підтверджують, що більша половина виборців України не бажають проводити вибори, які нічого Україні крім потрачених коштів і подальшого сповзання економіки не дадуть. Друге, ми не допустимо, щоби в угоду одній людині розпускалась Верховна Рада чи достроково припинялися повноваження і в угоду одній людині лихорадило уже два місяці державу. Тому я кажу вам відверто, що не можемо ми дозволити проводити вибори, коли це нема законних підстав. І щоб Президент пам’ятав, я йому хочу нагадати уже не в 13, а в 15 регіонах сьогодні ми контролюємо ситуацію. І я хочу його попередити, що, якщо він навіть прийде якимсь чином до проведення таких незаконних виборів, то дільниці виборчі ні 24 червня, ні, коли він ще раз перенесе, ще буде указ, не відкриються там, де наші сьогодні округи, наші регіони. Я це відверто кажу, тому що люди не підуть на ці вибори. Комісії не будуть працювати, тому це іде на розкол України. і я хотів би звернути вашу увагу на серйозне дуже попередження. Є сайт української неправди, я так на неї кажу, і є інформація від львівського політолога, який сьогодні прямо вже кажуть, що нехай би західна частина України відділялася, нехай вони самі по собі, а ті самі по собі. Ми написали, група депутатів Верховної Ради, написали звернення до СБУ. Відповіді немає. Це злочин проти держави, це розкол України. Цього допустити не можна. Тому я не погоджуюся з моїм колегою Мендусем, що Президент боїться дострокових виборів, тому що не. він добре розуміє, в нього сьогодні рейтинг сім відсотків, він розуміє, що він сьогодні вже банкрот політичний, у нього фіаско. Тому на завершення. Політична криза має бути і буде вирішена, але тільки шляхом політичних домовленостей, як це вирішить народ на законній основі, по-другому не буде. Дякую.
Слово має Радзієвський, прошу, від Партії регіонів.
Дякую, шановний Олександр Олександрович! Олексій Радзієвський, фракція Партії регіонів Львівщина. Шановні колеги, народні депутати! Високоповажні український народ, всі ми з гіркотою констатуємо, що ескалація політичної напруженості в нашому суспільстві напривеликий жаль продовжується. Всі ми також констатуємо, що ідеологами цієї безпрецедентної ескалації політичної напруженості є Президент і його оточення. Я нагадую про те, як створювалася наша коаліція більшість у Верховній Раді. Ми всі добре пам’ятаємо, що починаючи з 26 березня 2006 року і до червня ті хто претендував на керівництво в нашій державі так і не змогли між собою домовитись. Вони побили всі свої стосунки розірвали, вони гризлись за посади і врешті-решт це закінчилося тим, що Партія регіонів, Комуністична партія, Соціалістична партія України взяли на себе відповідальність за подальшу долю нашої держави і стали демонструвати прекрасні приклади динамічного управління політичними, економічними, організаційними процесами в нашому суспільстві. Сьогодні уряд Віктора Федоровича Януковича при підтримці коаліції демонструє чи не найвищий динамізм економічного розвитку в Європі. Сьогодні стало можливим після того, як було прийнято нищівний спадок - розруху економічну від відомого талановитого в лапках уряду, уряд Януковича забезпечив уже в 2007 році декілька разове підвищення стандартів соціального захисту, соціальних стандартів у бюджетній сфері і цей процес буде продовжуватись надалі. Я хочу, щоб у всіх українців в цьому була впевненість. Позиція Президента сьогодні зводиться до того, що у Верховній Раді є політична криза. Скажіть, будь ласка, чи є ця криза у Верховній Раді, подивившись на цей зал? Верховна Рада працює, вона приймає закони, Кабінет Міністрів працює, приймаючи все нові і нові позитивні рішення. Немає у нас тієї підстави, на яку посилається Президент. І я можу сказати, що і 24 червня виборів не буде, це вже видно кожному простому українцю і кожному громадянину нашої держави. Я хочу звернутися, скористатися нагодою.
Дайте закінчити думку, але закінчуйте скоріше.
Хочу звернутися до пана Президента, звернутися від імені мільйонів українців, мільйонів виборців, які підтримують коаліцію, підтримують уряд Януковича, підтримують нас з вами. Пане Президенте! Ви посіяли політичний вітер, але у вас є всі можливості одержати політичну бурю, яка знесе всіх сьогоднішніх політичних шулерів на чолі з вами. Одумайтесь, пан Президенте, можливості для врегулювання, політичного врегулювання ситуації ще є, скористайтеся ними. Дякую за увагу.
Ми скористалися часом для обміну думками. Я не можу більше, вибачте. Тому я хотів би звернути увагу на кілька нюансів, про які говорили зараз депутати. По-перше, відносно мітингу, очевидно не моя функція коментувати це явище суспільного життя чи факт суспільного життя. Одначе, хочу сказати, що це був не мітинг опозиції, це був мітинг влади. Оскільки мова йде про те, що Президент – є глава держави. 24 з 25-ти голів обласних адміністрацій представляють „Нашу Україну” політичну силу, яка підтримує Президента і ці керівники призначені Президентом. 99 процентів голів районних адміністрацій призначені Президентом і представляють відповідну політичну силу. Тому говорити, що це опозиція, тоді незрозуміло хто влада? Я думаю, що ми повинні з цього приводу робити для себе висновки і радіослухачі, які зараз слухають нас, теж для себе повинні робити висновки, що це є просто боротьба за абсолютну владу. А боротьба за абсолютну владу називається „узурпацією” влади, що заборонено Конституцією і останньою частиною п’ятої статті Конституції. Тому кожен повинен діяти відповідно до вимог Конституції, котра передбачає право громадян захищати свої інтереси, свої права у відповідний спосіб. Далі. Тут висловлювалася думка про те, що можуть бути проведені дострокові вибори на основі політичних консультацій. А хто дав право на основі політичних консультацій проводити вибори? Ми що, на основі тих, скажемо, п’яти навіть, чи кількох політичних партій, що тут представлені, можемо розписатися за весь народ? Ми можемо робити вибори тільки на основі закону, а не на основ консультацій. Тому, виходів може бути два: або Конституційний Суд визнає правильним Указ Президента і тоді ми підкоряємося такому рішенню суду, або ми вносимо зміни до законодавства, які передбачають можливість проведення дострокових виборів. Інша справа, чи це будуть вибори тільки парламенту, чи це будуть вибори і Президента? Очевидно політична ситуація розгортається в такий спосіб, що вона вимагає з чистого листа розпочати роботу, оскільки не можуть структури, які прийшли до влади на основі довіри людей, знайти між собою порозуміння, треба дати людям можливість, щоб вони зробили інший вибір, маючи на увазі, в тому числі, і корекцію законів, які треба для того підготувати, мова йде і про можливість людей оцінювати і партії, і конкретних персонажей, представлених там, і враховувати багато інших нюансів. Не треба розраховувати на моральні чесноти будь-кого і Президента, і депутатів, і так далі. На превеликий жаль, це не правова категорія, а практика політичного, особливо в останні роки свідчить про те, що на мораль не можна посилатися, бо це слово заговорили особливо ті, які до моралі ніякого відношення не мають і ніколи не були носіями такої моралі. Це прикро говорити в українській політиці, але, очевидно, на це зважати необхідно. Хочу також ще раз підтвердити, що в одному з виступів тут йшлося, що політичні партії, фракції котрих представлені сьогодні в парламенті, абсолютно чітко заявили, що в незаконних виборах, які наполягає проводити Президент, ми брати участі не будемо. І це повинні всі розуміти, що мова йде про спокусу, окрім двох Генеральних прокурорів мати ще два парламенти, очевидно, кілька президентів і так далі. Це не держава. Тому ми повинні все привести у відповідність із Конституцією і до одного джерела, до джерела влади, - до народу, виразником інтересів якого є парламент України і до одного документу, відносно якого можна вибудовувати всю правову систему до Конституції. Тому всі заяви про те, що нас не влаштовує Конституція, що ось ми референдум, щось оберемо, готуйте, але будете робити все так, як передбачено у Конституції і тільки так. І по другому не буде. Тому я хотів би, щоб ми крапку на цій дискусії поставили на сьогодні. А тим часом, я пропонував би вам на основі ініціативі суб’єктів законодавчої ініціативи, депутатів, розглянути постанову Верховної Ради України про вибори Президента України та народних депутатів України. Я хотів би, щоб ви проголосували цей документ щодо включення його у порядок дня. Його реєстраційний номер 3506. Я ставлю на голосування питання про включення до порядку денного Постанови Верховної Ради про вибори Президента України та народних депутатів України. Йде голосування. [[10:56:28]] За-253 Рішення прийнято. Розглядаємо питання по суті. Я просив би у зв’язку з тим, що нас слухають багато громадян, прочитати зміст цього документу, який, на мій погляд, дає відповідь на всі ті питання, що хвилюють людей в контексті нинішньої політичної ситуації. Постанова Верховної Ради України про вибори Президента України та народних депутатів України. „26 березня нинішнього року, 2006 року, в Україні відбулися вибори до Верховної Ради України, які за оцінкою міжнародних спостерігачів були вільними і демократичними. За результатами виборів до Верховної Ради України було обрано народних депутатів України від 5 політичних партій та виборчих блоків, 3 депутатських фракції, яких відповідно до Конституції України із змінами внесеними Законом України від 8 грудня 2004 року „Про внесення змін до Конституцію України” утворили коаліцію депутатських фракцій у Верховній Раді України. З перших днів діяльності Верховної Ради України 5 скликання у коаліції депутатських фракцій, як і у самої Верховної Ради України виникли проблеми з реалізації своїх конституційних повноважень, особливо тих, що стосуються формування уряду України, законодавчого забезпечення його діяльності. Значною мірою ці проблеми були пов’язані з неналежним виконанням внаслідок власного бачення Президентом України своїх конституційних повноважень в умовах дії зазначених змін до основного закону після 1 січня 2006 року. Врешті-решт 2 квітня 2007 року Президент України всупереч вимогам Конституції України видав Указ номер 264-2007 „Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України 5 скликання та проведення позачергових виборів”. 26 квітня цього року, прагнучи уникнути винесення Конституційним Судом України рішення щодо конституційності зазначеного указу, Президент України видав новий указ номер 355-2007, яким визнав таким, що втратив чинність указ номер, указ від другого квітня, без законних на те підстав повторно прийняв рішення про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України п’ятого скликання та призначив дострокові вибори до парламенту на 24 червня 2007 року. В той же день, 26 квітня, Президент України, усвідомлюючи зміст нинішніх конституційно-правових реалій, що не дозволяють реально забезпечити конституційну відповідальність Президента України, всупереч встановленому Конституцією України порядку прийняв рішення щодо Генерального прокурора України. Такі неконституційні дії Президента України систематично провокують загострення політичної ситуації в Україні, яка може мати тяжкі негативні наслідки як для громадян України, так і для держави в цілому. Враховуючи, що за таких обставин лише український народ може розв’язати штучно створену політичну кризу, на підставі частини другої статті три, частини другої статті п’ять Конституції України, будучи єдиним представником, представницьким органом українського народу, Верховна Рада України постановляє: Перше. Визнати за необхідне провести вибори Президента України та народних депутатів України в період 90 днів з дня набрання чинності Закону про внесення змін до Конституції України, яким передбачено проведення виборів Президента України та народних депутатів України, але не пізніше 9 грудня 2007 року. Я прошу уваги. Друге. Кабінету Міністрів України вжити необхідних заходів щодо забезпечення фінансування виборів Президента України та до Верховної Ради України в обсягах і в порядку, визначеному законом. Третє. Центральній виборчій комісії забезпечити належне виконання Закону України про державний реєстр виборців та своєчасну підготовку і проведення виборів Президента України та народних депутатів України. Четверте. Тимчасовій спеціальній комісії з опрацювання проектів законів України про внесення змін до Конституції України з урахуванням пропозиції Президента України та інших суб’єктів права законодавчої ініціативи підготувати та внести на розгляд Верховної Ради України до 15 червня 2007 року проект Закону про внесення змін до Конституції України, яким, зокрема, передбачити проведення виборів Президента України та народних депутатів України. П’яте. Комітету Верховної Ради України з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування до 10 червня 2007 року внести на розгляд Верховної Ради України проект закону про вибори народних депутатів України в новій редакції, в якому передбачити, зокрема, проведення виборів за так званими відкритими партійними списками кандидатів у депутати від політичних партій, виборчих блоків партії та проект закону про внесення відповідних змін до Закону „Про вибори Президента України”. Шосте. Ця постанова набирає чинності з дня опублікування”. Ось такий документ запропонували суб’єкти законодавчої ініціативи від трьох фракцій парламенту. Які в кого є міркування, хто хотів би висловитися з цього приводу? Запишіться, будь ласка. Від фракції записалося, а тепер від депутатів, будь ласка. Будь ласка, Єфремов, прошу. Олександр Сергійович – голова Комітету з питань депутатської етики.
Александр Александрович, уважаемые коллеги, я думаю, что я выражу мнение многих присутствующих здесь в зале прежде чем принимать решение по такому документу, необходимо сделать перерыв и обсудить его во фракциях. Спасибо.
Добре. Це все можна зробити. Для проведення консультації просять перерви дві фракції. Ми продовжимо потім обговорення. Давайте зробимо перерву на півгодини, будь ласка. До 11.45, тому що питання складне і треба зважити все.
Фракції взяли перерву для того, щоб з’ясувати деталі формулювання і юридичну точність підходів, які передбачаються в цій постанові. Від імені ради фракцій слово має Адам Іванович Мартинюк, будь ласка.
Шановні колеги, в ході проведення консультацій фракцій, після того, в ході консультацій, які провели керівництво фракцій і керівництво Верховної Ради, ми дійшли висновку про те, що у запропонований проект постанови, з яким ви ознайомлені, який розданий вам і який голова Верховної Ради оприлюднив, зокрема для наших виборців, внести такі зміни. У перший пункт, у перший пункт, доповнити, щоб було точніше, хоча вони із тексту випливає, але це буде, так би мовити, однозначніше: визнати за необхідне проведення одночасних виборів Президента України та народних депутатів, наголосити на слові „одночасних”. Хоча це і передбачалося з моменту того 90 днів, з дня набрання чинності законом „Про внесення змін до Конституції”. Другий і третій пункт, які, так би мовити, поки що, ну, випадають з контексту постанови, випадають з контексту постанови, ми прибираємо з постанови. Тоді третій пункт.
В четвертому пункті вони.
Да, вони, вони в наступних пунктах. Тоді четвертий стає другим і знову ж таки, у четвертому, який стає другим добавити слово: „передбачити проведення одночасних виборів Президента та народних депутатів України, це останні слова. П’ятий пункт стає третім і шостий четвертим. Ось з такими змінами, що в тих, так би мовити, там, де йдеться про вибори, добавити ще слово, щоб було більш. деталізувати проведення одночасних виборів, другий, третій пункти – опустити.
Зрозуміло, да? Одну хвилиночку, почекайте. Мова йде про наступне. Я поставлю на голосування у першому читанні, а потім ви ще, хто хоче висловити якісь зауваження, зможете висловити їх. Мова йде про те, що ми другий-третій пункт випускаємо, тому що у те, що у проекті у четвертому пункті із логіки його випливає другий-третій пункт сам по собі як зміст законів, які повинні бути напрацьовані. Тому хто за те, щоб у першому читанні проголосувати цей проект з тими корекціями, які зробив Адам Іванович? [[11:53:54]] За-251 Рішення прийнято. Будь ласка, які доповнення, уточнення можуть бути? Попеску.
Дякую. Попеску, фракція Партії регіонів. Вельмишановні колеги! Я хотів би звернути увагу на попередній п’ятий пункт, де йдеться про нову редакцію Закону про вибори, і там написано „в якому передбачати, зокрема, проведення виборів за так званими „відкритими партійними списками кандидатів у депутати”. Я б запропонував зняти про саму систему і написати „з урахуванням європейської практики у галузі виборчого законодавства”. І тоді комітет відповідний взяв би різні системи, і ми би прийняли рішення саме для України. Якщо сьогодні написано „виборчі списки відкриті”, ми ще й не знаємо, які саме. Це було б дуже логічно, і комітет міг би попрацювати в цьому напрямку.
В принципі, я не заперечую. Ну, я не маю права свою особисту думку нав’язувати. Але мова йде про те, що пропорційна система залишається, тільки що списки повинні бути такі, аби виборці бачили не тільки партію, але й за кого конкретно вони голосують. От про що йдеться. Будь ласка, ще раз, Іване Васильовичу.
Зараз, Іване Васильовичу. Послухайте, будь ласка. Шановні колеги, ми даємо доручення профільному комітету підготувати. Ось коли профільний комітет з урахуванням рекомендацій постанови підготує, ми з вами будемо детально розглядати, і тоді дійдемо до якогось висновку. Це ж ще не закон і не норма закону, це рекомендація комітету, щоб попробувати підготувати. А коли ми прийматимемо закон, якщо до того дійде, тоді ми будемо враховувати і світову, і європейську, всю іншу практики, цей закон буде предметом довготривалих дискусій. Це одна з рекомендацій, і не обов’язково, щоб комітет або ми з вами, коли будемо приймати закон, обов’язково повинні прийняти так закон, як тут записали. Це тільки напрям нашої роботи. А коли будемо приймати, тоді ми з вами будемо дискутувати.
І ще одна деталь. Я просив би уваги. У Конституції записані пропорційні вибори. У Конституції записано. Тому, коли ми тут згадуємо, ми не можемо відхилятися від Конституції. Європейський досвід – „за”, ми будемо його дотримуватися, але мати на увазі, що у Конституції записано пропорційна схема виборів. Добре. Іван Васильович, ви наполягаєте? Ні, не наполягає. Ще якісь міркування будуть? Зубко, будь ласка. Зубко говорить, а потім Пеклушенко. Без Пеклушенка ми не будемо голосувати. Будь ласка, Зубко. Он дивіться, сядьте. А, він зняв свою пропозицію у зв’язку з тим, що у Червонописького загорілася, лампочка загорілася, так. Будь ласка, Пеклушенку дайте.
Уважаемы Александр Александрович. Во времена моей молодости был фильм «Доживем до понедельника». Там была фраза: счастье – когда тебя понимают. Спасибо за то, что вы понимаете. Я счастлив. И хотел бы, чтобы мы очень внимательно и подробно прежде, чем голосовать, объяснили нашим избирателям философию, принципы и подходы по этому постановлению. Суть его заключается в следующем. Мы никогда, ни по какому незаконному указу, приказу или приговору не пойдем ни на какие досрочные выборы. Точка, как говорил классик. Следующее. Мы не исключаем возможность совместных выборов. Но для этого вносим изменения в Конституцию и предусматриваем этим постановлением и готовы пройти это чистилище вместе с Президентом.
Я вважаю, що навіть не доживем до понедельника, сьогодні понеділок, так що все це правильно Олександр Миколайович висловлюється. Останнє зауваження. Лев Миколайович, будь ласка. Гнатенко.
У меня только одно зауваження. Я повністю підтримую то, что сейчас было сказано, але в третьому пункті,теперь уже в третьому пункті, замість слова „передбачити” – „вивчити питання проведення виборів за так званими відкритими партійними списками кандидатів у урахуванням опыта ведущих стран Европы”. Вместо «передбачити» - «вивчити».
Лев Миколайович, ми всі розуміємо, про що йдеться в цьому, у цій фразі. Сьогодні в суспільну свідомість привнесена думка про так звані відкриті партійні списки. Їх кожен по різному розуміє. Є польський варіант, є варіанти інших країн. Це справді європейський досвід, це і, власне, і наш досвід, бо він теж вивчається і теж використовується тут. Тому ми всі ці нюанси врахуємо, але мова йде про передбачення так зване. А зміст самого проекту закону, який ми одержимо незабаром, він дасть відповідь на те, що саме там є і очевидно і в пояснювальній записці, і в змісті ми передбачимо там відсилки на зарубіжний досвід. Я думаю, що це буде враховано, а формулювання це юридично коректне, тому я вважаю, що його можна залишити таким. Хай Матвєєв скаже і будемо голосувати.
Я дякую. Я думаю, що може і можна було б підтримати пропозицію колеги, але записати у цьому ж третьому пункті таким чином, в новій редакції, узагальнивши зокрема практику виборів за так званими, узагальнивши практику, практику, ну, я маю на увазі світову, європейську практику, узагальнивши в цьому законі, а не передбачивши.
Ясно. Валентин Григорович, ви абсолютно мудру даєте пропозицію, тільки що вона не до цієї постанови. Верховна Рада не зобов’язана узагальнювати світовий досвід, вона повинна використовувати те, що найкраще відповідає потребам українського суспільства. Та тут так і написано, іншими тільки слова написано так, як ви сказали. Можна ставити на голосування в цілому, з врахуванням вилучень тих зауважень, які прочитав Адам Іванович, в цілому ставлю на голосування цей проект. Я прошу, голосуйте. [[12:01:18]] За-234 Рішення прийнято. Таким чином я ще раз, підсумовуючи прийняте рішення або аналізуючи його, хочу сказати, що. Я прошу уваги. Ми сьогодні є свідками, і на жаль, учасниками того процесу, коли в порушення Конституції України видано два Укази Президента, заблоковано на нинішній момент рішення Конституційного Суду, яке обов’язковим буде до виконання, яким би воно не було, і ким би. і кого б це не стосувалося. Але, розуміючи, що занадто дезінформується суспільство з приводу можливості чи необхідності проведення виборів, і багато вдається. структури влади, зокрема інститут Президента, до порушення закону тощо, ми повинні на цьому крапку поставити, підвести риску і говоримо відповідним чином: ми за проведення дострокових виборів одночасно і Президента, і парламенту. Для цього треба внести зміни до Закону „Про вибори”, внести зміни до Закону „Про вибори Президента”, передбачити все те, що необхідно для забезпечення ефективних і справедливих виборів в тому числі і щодо реєстру виборців і так далі. І виходячи із того, ми приймаємо постанову, яка передбачає можливість таких виборів в кінці листопада на початку грудня, тому що за Конституцією, вибори можна провести через, не менше, як 90 днів після того, як відкривається таке право. А це право відкривається внесенням відповідних змін до Конституції, котрі ми можемо внести за процедурою не раніше 2-7 вересня нинішнього року. Тому і з правової точки зору, і з точки зору організації цієї справи, це абсолютно коректний виважений документ. Ми його обнародуємо буквально завтра в перших номерах газети, які можуть виходити, враховуючи вихідні і святкові дні. Ось суть того, що ми з вами проголосували. Які запитання з процедури, з мотивів? Будь ласка, Геннадій Анатолійович.
Я проголосовал „за”, а.
Депутат Савосін заявляє, що він проголосував „за”, в нього картка не спрацювала. Тому додаємо його голос, я думаю, секретаріат врахує цю пропозицію, враховуючи що він сидить у сесійному залі і так заявляє про це. Шановні депутати, тепер для вашого роздуму інформація такого змісту. Ми сподівалися, що сьогодні Кабінет Міністрів встигне розглянути дуже важливі для суспільства документи – зміни закону про бюджет, який стосується соціальної сфери. Але у зв’язку з тим, що треба абсолютно дотриматися процедури розгляду цих питань в міністерствах, відомствах, на урядовому комітеті і таке інше, і уряд гарантує, що не пізніше четвертого числа, він дасть Верховній Раді той проект закону, який ми можемо розглянути тут і підтримати. Я сподіваюсь, що підтримаємо, бо робота над цим документом ведеться, в тому числі, з участю наших комітетів і депутатів, то поза всяким сумнівом. Четвертого числа у нас має бути пленарне засідання, яке торкнеться цього питання. З іншого боку, ми прекрасно розуміємо, що потреба провести засідання може виникнути і скоріше, залежно від того, як буде розвиватися політична ситуація, і наскільки в рамках Конституції і в правовому полі будуть знаходитися наші, так, скажемо, колеги по політичному життю. Тому ми керуємося далі Постановою Верховної Ради, прийнятою на початку квітня з приводу того, що депутати знаходяться у Києві, і можуть протягом півгодини скликати пленарне засідання. Я на це вас орієнтую, а на всяк випадок, наперед, вірніше, оголошую про те, що наступне засідання о 10-тій годині ранку 4 числа буде тут, в сесійному залі. Тим часом, я маю підстави оголосити ранкове засідання сьогодні закритим. Спасибі.