Spoštovane gospe in gospodje, dobro jutro, dober dan! Pričenjam nadaljevanje 43. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Franc Čebulj, Ljubo Germič, Franc Kangler, Milan Kopušar od 13.30 dalje, Jurij Malovrh od 14. ure dalje, Alojz Peterle, Majda Širca, Dušan Vučko od 16. ure dalje. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo ZAHTEVE SKUPINE POSLANCEV, DA DRŽAVNI ZBOR ODLOČI O ODLOČITVI KOLEGIJA PREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, DA SE PREDLOG ZAKONA O DAVČNEM POSTOPKU EPA 1244-III SPREJME PO NUJNEM POSTOPKU Kolegij predsednika je na seji dne 9. aprila 2004 sklenil, da se predlog zakona o davčnem postopku obravnava po nujnem postopku. V poslovniškem roku petih dni je zoper odločitev kolegija skupina 18 poslancev s prvopodpisanim Francetom Cukjatijem zahtevala, da na podlagi desetega odstavka 21. člena poslovnika o odločitvi kolegija odloči državni zbor. Želi predstavnik predlagateljev besedo v zvezi z odločitvijo kolegija, da se navedeni predlog zakona obravnava po nujnem postopku? Magister Vizjak, 5 minut. Prosim.
Hvala lepa. Seveda je temeljni razlog predlagateljev, da se prekvalificira nujni postopek v redni postopek predvsem v zahtevnosti in ne nazadnje obsežnosti problematike zakona o davčnem postopku. Gre namreč za sistemski zakon, izjemno pomemben za razvoj učinkovitega davčnega sistema v naši državi. Gre za zakon, ki ima 407 členov, ki je spravljen v bistvu cel v en Poročevalec, in ne nazadnje je iz ciljev in načel zakona zelo jasno razvidno, kakšne so ambicije zakona. In če preberem samo eno, ki je lahko tudi malo, bi rekel, idealistična, in sicer cilj zakona je, da je izpolnjevanje davčnih obveznosti tudi temeljna vrednota vsakega državljana. Mislim, da je to tako močna trditev, to se pravi, da bo vsakdo pod osnovno vrednoto si štel, da bo nesel na davkarijo tisto, kar ji gre, oziroma da bo davčne napovedi svoje izpolnjeval tako, kot se gre in kot je prav, in ne nazadnje, da bo tudi pogledal kdaj čez svoj plot in videl, ali sosed ali njegov delodajalec to tako počne. Skratka, gre za niz sistemskih rešitev, ki so zajete v splošnem delu, v delu davčnega postopka, davčne izvršbe, mednarodnega sodelovanja v davčnih zadevah, postopka pobiranja posameznih vrst davkov, seveda kazenskih in prehodnih določb, skupaj v 407. členih. Preveč je bilo že slabe prakse tega parlamenta, da smo take sistemske zakone sprejemali čez noč, in rezultati so bili v tem, da smo pač zaradi glasovalnega stroja sprejeli odločitve, ki jih je predlagala vlada, brez nekega resnega premisleka in obravnave v samem parlamentu. Sam razumem stisko vladajočih, da je pač potrebno nekatere zakone spraviti pod streho tudi pred 1. majem, ker gre pa za [[...]]
Ali lahko prosim za [[...]]Trenutek, trenutek, trenutek! Prosim za mir v dvorani! Prosim gospode poslance, ki sicer zelo radi opozarjajo na mir, kadar sami seje vodijo, da ne telefonirajo in tako naprej. Recimo, gospod Lavrinc. Prosim za mir. Izvolite.
Seveda razumemo stisko, da je pač treba nekatere rešitve sprejeti še pred vstopom Slovenije v Evropsko skupnost, vendar bi vlada in seveda tudi vladajoča koalicija morala tak zakon predlagati bistveno prej, da bi se lahko po rednem postopku sprejel ali ne sprejel v parlamentu. Sedaj pa dobimo tik pred zdajci po nujnem postopku sistemski zakon in glede na delo tega parlamenta, saj smo danes zasedali do pol dveh ponoči in naj bi tudi jutri na nujni seji odbora za finance obravnavali ta zakon, mislim, da niso izpolnjeni pogoji za neko resno, temeljito in tudi odgovorno obravnavo te problematike, ker je prepomembna, da bi jo sprejemali po nujnem postopku. Zato smo predlagatelji seveda proti odločitvi kolegija, da gre ta stvar po nujnem postopku in predlagamo redni postopek, da bo vsaj v tej parlamentarni proceduri možno sprejeti in popraviti del teh rešitev. Nenazadnje pa že prihajajo tudi amandmaji nekateri zainteresiranih združenj in mislim, da ne velja hiteti na račun kvalitete.
Hvala lepa. O tej zahtevi ni razprave, ni obrazložitve glasu, zato predlagam zboru, da odloči o naslednjem sklepu: "Predlog zakona o davčnem postopku se obravnava po nujnem postopku." Glasujemo. 48 prisotnih, za je glasovalo 33, proti 15. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da bo zbor navedeni predlog obravnaval po nujnem postopku. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KRMI - nujni postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona, gospa dr. Vida Čadonič Špelič, državna sekretarka. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci, dober dan! Pozdravljeni v imenu ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Spremembe zakona o krmi je ta državni zbor že sprejel leta 2001. Torej prihajamo s spremembami zaradi tega, ker v tem času je na tem področju bilo sprejetih nekaj novih direktiv, predvsem za področje krmnih dodatkov, za področje označevanja gensko spremenjenih organizmov, nekaj v zvezi z registracijo obratov in seveda največji vzrok je pa ta, da je treba uskladiti definicijo notranjega trga z Evropsko unijo, ki pomeni, da Slovenija postane del notranjega trga Evropske unije. Če sklenem, gre predvsem za tehnični zakon, vas prosim, seveda, da ga tudi sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Želi poročevalec besedo? Gospod magister Kramberger, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na svoji 28. nujni seji obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o krmi kot matično delovno telo. Kot je bilo že povedano, so omenjeni cilji predlaganega zakona zagotavljali usklajenost notranjega trga in carinske unije ter potrebno ureditev pravil uvoza in notranjega trga. Odbor je v prisotnosti predstavnikov kmetijsko-gozdarske zbornice in tudi predstavnikov zakonodajno-pravne službe v državnem zboru sprejel osem svojih amandmajev in jih je tudi vključil v dopolnjeni predlog zakona, tako da so pravzaprav izpolnjeni pogoji za odločanje o tem zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima najprej gospod Alojz Sok, Nova Slovenija.
Spoštovani predsedujoči, predstavnice ministrstva. Torej, res je, da je državni zbor že sprejel zakon o krmi in mogoče ni odveč, če vas danes opomnim na eno zelo burno razpravo, ki smo jo takrat imeli v tem državnem zboru, in sicer je predlagatelj predlagal, vsaj kolega Džuban se bo spomnil, da morajo vse pošiljke krme v prometu, ne glede na pakiranje, spremljati zdravstvena potrdila. Takrat se je trdilo,da je to potrebno zaradi uskladitve z zakonodajo EU. Parlament takrat temu ni verjel, takrat tega nismo tudi uveljavili in danes, ko dejansko usklajujemo ta zakon z direktivami EU, lahko vidimo, da se to v zakon ne vnaša; kar pomeni, imeli smo prav. Torej, takrat smo odločno rekli enemu od teh nadstandardov, ki jih je poskušalo ministrstvo vnesti v zakon, smo temu rekli ne. In takšnih nadstandardov imamo v naši zakonodaji še več. In meni je všeč, da je minister, ki je včeraj bil v parlamentu potrjen in bo vsaj šest mesecev ali približno šest mesecev opravljal funkcijo ministra za kmetijstvo, obljubil, da bo tudi ostale nadstandarde, ki jih je državni zbor večinoma z preglasovanjem vnesel v našo kmetijsko zakonodajo, tudi odstranil. Kar se tiče tega zakona, je treba povedati, da je zakon v bistvu zelo kratek, jasen. Poenostavlja nekatere zadeve na področju zakonodaje v zvezi z živalsko krmo, in sicer gre za to, da bomo na področju EU izvajali skupen monitoring in pa na enak način registrirali obrate, ki proizvajajo krmne mešanice in ki te krmne mešanice skladiščijo in istočasno vsebujejo beljakovinske dodatke. To je treba povedati, da gre tukaj samo za tiste krmne mešanice, ki so jim dodani beljakovinski dodatki. To, kar nas v poslanski skupini Nove Slovenije v tem zakonu moti in kar smo tudi na odboru opozorili, pa je ponovno vnašanje nekih nejasnih pojmov. Na 45. strani namreč pravi, da minister določi, kateri so tisti manj zahtevni dodatki, ki se dodajajo h krmnim mešanicam. Torej, enostavno ne moremo verjeti, da bi evropska zakonodaja bila tako nepopolno zapisana zaradi časovne stiske, ker se pač sedaj sprejemajo vsi ti zakoni po nujnem postopku, pa tudi nismo mogli natančno v opoziciji proučiti evropske direktive. Prepričani smo, da bi dodatki, ki se dodajajo krmi, morali biti že zapisani v zakonu ali pa bi moral biti podzakonski akt sestavni del tega zakona, ne pa, da se z zakonom daje možnost, da bo minister s podzakonskim aktom mimo tega zakona predpisoval, kaj so tisti krmni dodatki, ki so manj zahtevni. Take rešitve namreč vedno služijo samo enemu cilju, in sicer temu, da se na račun in pa s posredovanjem različnih lobijev potem sprejemajo takšne ali pa drugačne podzakonske rešitve. Mogoče ne bo odveč, da ob tej priliki še enkrat opozorim v imenu poslanske skupine Nove Slovenije na dejstvu, ki sem ga že večkrat v imenu te stranke tukaj v parlamentu izpostavil, tudi ministru za kmetijstvo, dr. Kovačniku smo to na "hearingu" obsežno predstavili. Mi pričakujemo rešitev na področju odstranjevanja klavničnih odpadkov. Takšna rešitev, kot je v tem trenutku imamo v Republiki Slovenije, je protigospodarska, je neekonomična. V bistvu povzroča slovenskemu kmetijstvu veliko škodo na eni strani, po drugi strani pa po nepotrebnem onesnažujemo ozračje. Znano dejstvo namreč je, da v republiki Sloveniji vse klavnične odpadke, ne glede na njihov izvor, se pravi tudi nerizične klavnične odpadke, in teh je približno 80% od skupne mase, v podjetju Koto predelamo v kostno-mesno moko, potem pa jih v Termoelektrarni Šoštanj neškodljivo sežigamo. S tem se dela slovenskemu kmetijstvu ogromna škoda. Na tak način se iz kmetijskega sektorja letno v sektor energetike [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]- bom takoj končal - prelije približno 5 milijard slovenskih tolarjev. Nujno je treba temu narediti konec, neškodljive klavnične odpadke začeti predelovati v beljakovinski koncentrat, tisti ki pa so rizični, so škodljivi, tiste pa po tem postopku, ki ga poznamo, uničevati. Torej, mi bomo ta zakon podprli, ker gre dejansko za uskladitev z zakonodajo Evropske unije, sem pa ob tem v imenu Nove Slovenije opozoril tudi nekatere dileme iz preteklosti. Hvala lepa.
Mag. Kramberger - ne. Dobro. Gospod Barovič, stališče Slovenske nacionalne stranke
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovane predstavnice pristojnega ministrstva! Res, da ocena stanja in razlogi za sprejem zakona v bistvu povedo, da obstoječi zakon o krmi iz leta 2001 ne zagotavlja temeljev za izvajanje evropskih predpisov. Res, da so načela, cilji in poglavitne rešitve zakona tisti, ki upoštevajo načelo sledljivosti od hleva do mize, naj bi zagotavljali varno hrano, s krmo seveda, ki je en člen v tej verigi. Res, da je osnova za zagotavljanje visoke ravni varovanja zdravja ljudi, zdravja živali in okolja itn. Vsa določila, prebrana v Poročevalcu, s strani predlagatelja in s strani hitrosti, ki ubija, še enkrat povem, je vse lepo in prav. Ne vem pa, če so se spoštovani kolegi, predvsem tisti, ki so pristojni, mogoče na moji desni strani vprašali, ali ta zakon obremenjuje ali ne obremenjuje slovensko kmetijstvo. Ali mu nudi ali mu ne nudi tistega, kar potrebuje v tem trenutku kot zaščito; torej govorim o slovenskem kmetijstvu ob vstopu v Evropsko unijo in o njegovi zaščiti. Seveda, saj posmehi iz teh vrst niso nič čudnega. Ob tem res, da nisem prebivalec na kmetijskem področju, spoštujem pa kmete ravno tako, kot spoštujem tudi rudarje ali pa industrijske delavce, za razliko od nekaterih, ki se "režite". Da nadaljujem. Ta zakon govori samo o tem, kaj naj se nekaj dela in izvaja, ne govori pa ničesar o sami vsebini. V tem zakonu najdemo: prepoved proizvodnje, prepoved prometa, prepoved skladiščenja uporabe krme, prepoved proizvodnje, prodaje, skladiščenje dodatkov. Minister je glavni junak te zgodbe. Minister določa označevanje, minister določa embalažo, minister določa prevoz, minister določa vsebino in način preizkusa, minister določa, minister pooblašča laboratorij, minister predpisuje pogoje, minister predpisuje metode, minister ugotavlja, minister imenuje, minister sklicuje, minister dovoljuje, minister zavrača, minister določa in minister odloča, minister sprejema monitoring, opredeljuje stroške, minister izdaja predpise, minister objavlja sezname. Zakaj pa potem mi sploh govorimo o tem zakonu, če minister odloča, določa? Zakaj smo mi sedaj tu? 120. člen v drugem odstavku in pa 153. člen ustave govorita, da mora zakonodajalec, to je državni zbor, urejati vsebino. Kakšno možnost imamo mi urejati vsebino? Kakšno vsebino sploh najdemo v tem, o čemer sedaj govorimo? Vprašanje, če ste natančno prebrali, je nešteto podzakonskih predpisov, ki jih mora minister pripraviti. No, ampak ta zakon naj bi seveda veljal 1. maja, mora veljati 1. maja, vsebino, ki jo določajo podzakonski akti in ki jih mora oblikovati po določilih minister, minister, minister; pa če bo te podzakonske akte skupaj spravil v dveh letih - mu dam roko, pogledam v oči in mu iskreno čestitam. V Slovenski nacionalni stranki takšnega načina sprejemanja določil, kdo lahko kaj in kako dela oziroma kdo lahko kako nekaj dela, ne pa kaj, niti nobene vsebine in nobene zaščite za slovenskega kmeta, nobene, čisto nobene - če ste natančno pogledali. Tega v Slovenski nacionalni stranki, kolegice in kolegi, absolutno ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Franc Sušnik, stališče Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani podpredsednik! Spoštovani zbor! V Slovenski demokratski stranki smo bili eni tistih, ki smo že v letu 2001 opozarjali na neustreznost in pretirano normiranost določil zakona o krmi, ki se je takrat sprejel. Takrat ste nam razlagali, da so to zahteve EU, ki jih je treba sprejeti in da ni drugega izhoda in drugih poti. Dejansko pa se je pokazalo, da se je s tako sprejetim zakonom o krmi, ki je eden od ključnih zakonov s področja kmetijstva, ki v svoji vsebini in bistvu zagotavlja in odraža skrb tega državnega zbora in vlade za varno hrano, da je bil vse preveč nadstandarden in vse preveč obvezujoč ter predstavljal za kmetijstvo oviro, nepotrebno zapletanje pravil igre na tem področju. Zaradi tega in pa ob dejstvu, da se v tem trenutku soočamo s poplavo podzakonskih aktov in predpisov na področju kmetijstva, po podatkih ministra, ki je včeraj odšel, ministra Buta, je na tem ministrstvu bilo sprejetih prek 150 podzakonskih predpisov in pa zaradi nestrinjanja s postopkom sprejemanja omenjene zakonodaje, v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli omenjenega zakona, čeprav se strinjamo s cilji predlaganega zakona in soglašamo s tem, da je pač s tem zakonom treba uskladiti nekatere zadeve, ki se tičejo notranjega trga in carinske unije ter urediti pravila uvoza in pravila notranjega trga. Ne nazadnje se ponovno izpostavlja pravilnost naših domnev o prenormiranju in v tem zakonu pozdravljamo tudi vse tisto, kar gre v smislu poenostavitev registracije obratov za predelavo in skladiščenje krme. Mislim, da je ne glede na to treba jasno povedati in še enkrat izraziti nestrinjanje z naravo postopkov. Ne gre za usklajevanje neke zakonske materije z nekimi novimi direktivami. Gre preprosto za to, da ljudje na ministrstvu za kmetijstvo niso opravili svojega dela pravočasno, in to kljub dejstvu, da je trenutno na ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano zaposlenih 819 uslužbencev, kar je - milo rečeno - približno 10-krat več kot leta 1992, ko je bilo na tem ministrstvu zaposlenih 96 ljudi. Pri tem je treba poudariti tudi to, da je poleg armade 819 ljudi na ministrstvu za kmetijstvo v sklopu kmetijsko-gozdarske zbornice zaposlenih približno še 700 javnih gozdarjev in pa pospeševalcev. Vse skupaj predstavlja en zelo velik fondus, ki bi moral in ki bi lahko pravočasno poskrbel za nek utečen in urejen postopek sprejemanja potrebne zakonodaje tudi na področju kmetijstva. Kot odraz protesta, še enkrat poudarjam, v Slovenski demokratski stranki predlaganega zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Liberalne demokracije bo prestavila gospa Lidija Majnik. Ne. Hvala lepa. Amandmajev ni bilo. Ker k dopolnilnemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi tudi ni možno vlagati amandmajev. Obveščen pa sem, da je vlada pripravila nek uskladitveni amandma. Bi lahko, prosim, vlada pojasnila, za kaj gre?
Na opozorilo sekretariata državnega zbora za pravne zadeve smo pripravili uskladitveni amandma k 1. členu, ki usklajuje vsebino 4. člena. Po mojih informacijah je amandma v pripravi in ga boste šele poslanci lahko dobili. Tako da bi bilo smotrno sedaj glasovati najprej o drugih členih, če dovolite.
Hvala lepa. Jaz ne bi odpiral sedaj proceduralnih vprašanj. Bolj enostavno je, da mi sprejmemo to razlago vlade, da gre za uskladitveni amandma, kot pa za kakšen amandma v tretji obravnavi. Prekinjam to točko, dokler ne bomo imeli gradiva na mizi. In prehajamo na naslednjo točko dnevnega reda, to je NA 4. TOČKO, na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH DOLOČENIH ZAKONOV NA PODROČJU KMETIJSTVA IN GOZDARSTVA, NUJNI POSTOPEK Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa doktor Vida Čadonič Špelič, izvolite.
Spoštovani! Še enkrat lepo pozdravljeni. V tem primeru dejansko prihajamo s predlogom enega zakona, ki iz področnih šestih zakonov usklajuje le eno temo, in to je uskladitev z besedo "uvoz" oziroma "vnos" blaga na carinsko območje držav članic Evropske unije. V teh zakonih je sedaj pisalo, da gre za carinsko oziroma trgovsko področje Republike Slovenije, sedaj tega z vstopom ni več in govorimo samo o uvozu na teritorij Republike Slovenije. To je glavni razlog. Moram pa povedati, da se s prehodom na schengensko mejo dejansko selijo v notranjost tudi določeni inšpektorji, državni zbor se bo spomnil, da smo ravno pri zakonu o krmi govorili tudi o inšpektorjih za krmo oziroma inšpektorjih za kakovost. Ti inšpektorjiniso več samostojna inšpekcija, ampak so del kmetijske inšpekcije in ti inšpektorji sedaj ne delujejo na meji, tam ostanejo le fito in veto inšpektorji. In to spremembo zakona smo tudi izkoristili za to, da dejansko njihovo pristojnost prenesemo v notranjost, in kot sem rekla, na meji ostanejo s strani ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dvojni inšpektorji, tako kot to od nas tudi Evropska unija zahteva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Magister Janez Kramberger bo poročal.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Tudi ta zakon je odbor obravnaval na svoji 28. nujni seji kot matično delovno telo. Odbor je bil seznanjen z mnenjem zakonodajno-pravne službe, ki je ugotovila in opozorila ob dokaj obsežnih spremembah zakona, predlaganih zaradi uskladitve s pravni redom Evropske unije Predlog zakona vsebuje tudi določbe, katerih vsebina je povezana z uskladitvijo nekaterih zakonov: z zakonom o prekrških, deloma pa tudi z uskladitvijo z zakonom o državni upravi, kar pa pravzaprav presega okvire utemeljitev, ki so bile uvodoma pač podane kot utemeljitev za spremembo zakona. Odbor je upošteval vse navedene pripombe zakonodajno-pravne službe, in je sprejel tudi ustrezne amandmaje. Prav tako je tudi upošteval sugestijo kolegija predsednika državnega zbora, da se iz besedila zakona črtajo vsa tista določila, ki niso neposredno povezana s pravni redom Evropske unije. Tako smo sprejeli amandmaje, ki se povezujejo, torej govorimo o šestih zakonih: o zakonu o veterinarstvu, zakonu o zdravstvenem varstvu rastlin, zakonu o gozdnem reprodukcijskemmaterialu, zakonu o kmetijstvu, zakonu o živinoreji in tudi zakonu o semenskem materialu kmetijskih rastlin. Torej odbor je upoštevajoč mnenje predstavnikov kmetijsko-gozdarske zbornice in zakonodajno-pravne službe sprejel, mislim, da 32 amandmajev, s temda je črtal tiste določbe zakona, ki niso neposredno povezane s pravnim redom Evropske unije, in pripravil dopolnjen predlog spremembe zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledijo predstavitve stališč poslanskih skupin. Besedo ima najprej gospod Alojz sok, Nova Slovenija.
Spoštovani predsedujoči, predstavnice ministrstva! Torej s tem zakonom smo se srečali proti koncu svojega mandata, tako kot so nam obrazložili z nekakšno omnibus obliko sprejemanja zakonov. To je, ko z enim zakonom popravljamo cel niz zakonov s področja kmetijstva. Moram reči, da sistem niti ni tako slab. Je dobra ideja. Vprašanje se seveda postavlja, in to je bilo tudi na odboru odprto, kako bodo uporabniki vedeli, da so spremembe določenega zakona, na primer s področja veterinarstva tudi v nekem zakonu, ki se imenuje zakon o spremembah in dopolnitvah določenih zakonov na področju kmetijstva. Torej to bi lahko v praksi pomenilo določene težave. Sicer pa bo tudi ta zakon, čeprav gre za uskladitev z evropskim pravnim redom, zahteval kar nekaj podzakonskih aktov. Torej po tej plati, po tej vsebini je tudi to, tako kot sem povedal že pri zakonu o krmi, na nek način prazna materija, kajti minister bo osnovne zadeve, ki bi morale biti napisane v zakonu, urejal in predpisoval s podzakonskim aktom. Med drugim bo tudi minister predpisal s podzakonskim aktom, kaj je to dobra kmetijska praksa, čeprav je v pogojih Evropske unije to danes in v tem trenutku povsem javno in poznano. Sicer pa zakon natančneje določa postopke v zvezi z uvozom kmetijskih proizvodov, potem potreben sistem označevanja in pa - predvsem, kar je zelo pomembno - odgovornost posameznih služb. Posamezne službe s tega področja si torej v bodoče ne bodo mogle več izmišljati nekih svojih zahtev in nekih nadstandardnih principov, in to je pravzaprav dobro. Rad bi opozoril, še enkrat, tudi ko smo obravnavali določene zakone, s tem zakonom na primer danes ukinjamo inšpekcijo za krmo. Če boste šli gledati magnetograme takratne razprave, boste v magnetogramih lahko prebrali, da je opozicija že takrat opozarjala, da takšne inšpekcije ne rabimo, da pač krmo naj enostavno nadzira kmetijska inšpekcija in to se danes tudi s tem zakonom nekako uveljavlja. Tisto, kar pa ta zakon ne prinaša in kjer smo upravičeno pričakovali neko določeno spremembo - rad bi se samo dotaknil zakona o veterinarstvu. Torej, ta zakon še vedno ohranja zdravstveno spričevalo pri notranjem prometu. Obljuba ministra Buta, ki pa v tem trenutku ni več minister, je bila, da čim bo vzpostavljen register goved, register na področju prašičjereje, ovčjereje, da bo zdravstveno spričevalo kot dokument v notranjem prometu, ki ga ostale države članice Evropske unije ne poznajo, odpravljen. Na žalost moram ugotoviti, da temu danes ni tako, da seta dokument kot ključni v notranjem prometu ohranja naprej in takšna rešitev seveda predstavlja na eni strani finančno obremenitev za naše rejce, na drugi strani pa tudi organizacijsko obremenjevanje naših kmetov, ker pač morajo iskati nek dokument, ta dokument pridobiti, če hočejo vršiti notranji promet ali če rečem drugače, če hočejo živali oddati v klavnico. Iz epizootiološkega stališča je takšen dokument popolnoma nepotreben, to povem še enkrat, to zagovarjam tudi kot veterinar in k ničemer ne prispevak večji varnosti na področju prehranske verige. Ne prispeva pa zato, ker mi v klavnicah imamo zaposlene uradne veterinarje in inšpekcijsko službo, ki na liniji klanja in v sami proizvodnji vse živilske proizvode, preden predelovalne obrate zapuščajo, tudipregledujejo in so pod stalno kontrolo. Svojevrstna ureditev v našem zakonu o veterinarstvu je tudi, da poznamo dve kategoriji nadzora, in sicer uradne veterinarje in pa inšpektorje, v državah članice EU je to razrešeno na drugačen način. In tudi tukaj pričakujemo, da novi minister, ki prihaja s področja veterine, to zadevo uredil evropskemu pravnemu redu primerno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Rokavec, Slovenska ljudska stranka.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Predstavnice vlade, poslanke in poslanci! V Slovenski ljudski stranki bomo podprli predlog zakona o spremembah in dopolnitvah določenih zakonov na področju kmetijstva in gozdarstva. Hkrati pa seveda opozarjamo, tako kot je bilo že rečeno iz predstavitve predgovornika, da bo seveda v določenem času do predložitve prečiščenih besedil zakona lahko prihajalo do težav pri izvajanju tega zakona. Namreč, dejstvo je, da se ta zakon dotika kar šestih zakonov: zakon o veterinarstvu, zakona o zdravstvenem varstvu rastlin, zakon o gozdnem reprodukcijskem materialu, zakona o kmetijstvu, zakon o živinoreji, kako tudi zakona o semenskem materialu kmetijskih rastlin. Seveda ta unikum, za katerega je treba povedati na tem mestu, da je verjetnoproizvod tudi na podlagi tega, ker je vladna služba za zakonodajo kar leto in pol že potem, ko je bilo jasno, da bo Slovenija s 1. majem 2004 stopila v EU, še vedno vztrajala na dikciji ureditve notranjega trga samo v okviru Republike Slovenije. Z ustreznimi rešitvami v prehodnih in končnih določbah bi seveda sigurno zmanjšali spisek zakonov, ki bi jih bilo v tem tako imenovanem alarmantnem tednu reševati in sprejemati v tem zboru. Kljub vsemu, ker gre dejansko samo za prilagoditev evropskemu pravnemu redu, bomo v poslanski skupini sprejeli ta predlog zakona, ob tem pa seveda samo mimogrede, pričakujemo, da bo čim hitreje prišlo tudi do odprave nekaterih nepotrebnih nadstandardnih rešitev. Predvsem tukaj na področju zakona o veterini. Namreč, gre tudi za vzpostavljanje enakih možnosti, kriterijev, ki bi zagotavljali, da bi slovensko kmetijstvo tudi na tem področju se čimbolj konkurenčno približalo rešitvam v drugih evropskih državah. Seveda obenem, da ne bo slišati, da je problem samo na področju veterine, je treba odkrito povedati, da so seveda ti nadstandardi tudi na drugih področjih, tudi izven kmetijstva, zato bi bilo verjetno potrebno, tako vsled večje konkurenčnosti kmetijstva kakor tudi gospodarstva, da se dejansko pripravi celotna analiza in sevedatudi način, kako se dejansko zagotavlja večja konkurenčnost tako na področju kmetijstva kakor tudi gospodarstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber, Združena lista.
Hvala za besedo, in lep pozdrav vsem! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah določenih zakonov na področju kmetijstva in gozdarstva je prišel v proceduro v obsežnejši vsebini, kot jo je seveda potem bil pripravljen sprejeti tudi državni zbor, in tudi v naši poslanski skupini podpiramo takšno usmeritev, da v kolikor že v enem zakonu rešujemo probleme v šestih zakonih, je treba potem to reševati resnično samo v tistem delu, ki je nujen zaradi vstopa Slovenije v Evropsko unijo. S tem smo tudi nekako ugodili predlagatelju zakona, da bo pravočasno prilagodil zakonodajo pred vstopom Slovenije v Evropsko unijo. Sam zakon pa želi zagotoviti prost promet med državami članicami in urediti uvoz in izvoz v tretje države, na carinsko območje držav članic, in zagotoviti enotno ureditev določb o prekrških tudi v materialnih zakonih. Zanimivo je, da tudi trgovanje med državami članicami na notranjem trgu, ki je območje držav članic Evropske skupnosti, je ravno tako urejeno z evropskimi predpisi. Ob carinski zakonodaji se neposredno izvaja tudi veterinarska zakonodaja in v tem zakonu seveda je bilo tudi daleč največ govora ravno o teh predpisih na področju veterine, saj je v nekaterih ureditvah posebna in nekoliko drugačna tudi od carinske. Vendar je potrebno uskladiti in poenotiti temeljne ureditve, ki se nanašajo na promet, uvoz in izvoz, in ki omogočajo da promet med državami članicami in tretjimi državami poteka nemoteno. Ureditev samega notranjega trga je vsebovana v ustanovitvenih pogodbah Evropske skupnosti, kar pomeni, da gre za enotno ureditev v vseh državah članicah Evropske unije, in tudi, da zaradi tako določenih zahtev in pogojev odstopanja med zakonodajami držav članic niso dovoljena. Ravno v tej točki se je seveda pojavila polemika in razmišljanje, ali se vendar s predlagano rešitvijo zakona ne uvajajo neenaki pogoji v prometu z živali znotraj članic Evropske unije, seveda neenaki pogoji za slovenske kmete in to se naj bi odražalo predvsem v uporabi veterinarskega spričevala. Namreč,veterinarsko spričevalo v prometu znotraj držav članic Evropske unije menda naj ne bi bila predpisana in zato seveda tudi naj ne bi bila potrebna njihova uporaba v Sloveniji. Vse to naj bi pomagalo, da bi imeli rejci manjše stroške pri pridelavi in da bi seveda postajali tudi zaradi tega konkurenčnejši na odprtem trgu, ki se bo vzpostavil, ki pa bo, kot sem povedal, bil nadzorovan tudi znotraj same države z veterinarsko zakonodajo. Mnenja smo, da je vendar potrebno v tej fazi slediti predlagatelju zakona tudi na tej točki v smislu, da ima prednost predvsem varstvo potrošnikov, predvsem zdravstveno varstvo potrošnikov, in da dokler se v naslednjem obdobju resneje izčistijo vse rešitve na tem področju, ni modro posegati in mogoče sprostiti promet tudi z živili, ki niso zdravstveno ustrezna. Zato bomo podprli zakon v tem smislu na način, da bo še vedno ohranjal rešitve, ki bodo zagotavljale zdravo prehrano. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič.
Še enkrat hvala, podpredsednik, za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Predstavnice ministrstva! Absolutno verjamemo in spoštujemo načelo, da če se želiš pridružiti nekemu klubu, moraš spoštovati njegova pravila. To absolutno drži. Pomeni, če Slovenija vstopa v EU s pogodbo, ki zagotavlja prost pretok blaga, storitev, kapitala in ljudi, mora takšno pogodbo tudi spoštovati. In takšna pogodba naj bi bilo tudi temeljno načelo tega zakona; torej, zagotoviti prost promet med državami članicami, urediti uvoz in izvoz v tretje države na carinsko območje držav članic in zagotoviti enotno ureditev določb o prekrških o materialnih zakonih, prav. Po prebiranju mnenja k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah določenih zakonov na področju kmetijstva in gospodarstva, ki ga je izdalo, oblikovala zakonodajno-pravna služba, pa me zmotita dva stavka. Prvič. Vsebinsko izhodišče za sprejem zakona naj bi bile obveznosti, da Republika Slovenija predlagane rešitve, ki predstavljajo uskladitev z evropskim pravnim redom, uveljavi do 1. maja, kar je tudi poglavitni argument za sprejem zakona po nujnem postopku. Torej, argument so že spet neke številke, neki datumi in to nenadoma 10 dni pred tem datumom! Še posebej pa me je zbodla trditev oziroma mnenje zakonodajno-pravne službe, ki pravi, da predlog zakona vsebuje določbe, katerih vsebina je povezana z uskladitvijo nekaterih zakonov z zakonom o prekrških, deloma tudi z uskladitvijo zakona o državni upravi, kar pa presega okvire uvodnih utemeljitev za sprejem zakonskega predloga. Jaz sem spoštovanega kolega gospoda Krambergerja tudi dobro poslušal in razumel. Bom pa vprašal še vseeno, da ste na odboru upoštevali vseh 33 členov oziroma amandmajev k tem členom, ki so jih predlagali v zakonodajno-pravni službi. Tako sem razumel. Raje pa sprašujem tako vas ali pa pristojne gospe iz ministrstva, ali je temu tako. Ali smo v tej državi upoštevali vse tisto, kar meni zakonodajna pravna služba. In še nekaj za konec mi dovolite. V zadnjem odstavku obrazložitve, v Poročevalcu piše: "Ureditev notranjega trga je vsebovana v ustanovitvenih pogodbah Evropskih skupnosti, kar pomeni, da gre za enotno ureditev v vseh državah članicah Evropske unije, in tudi, da zaradi tako določenih zahtev in pogojev odstopanja med zakonodajami držav članic niso dovoljena." Lepo, ampak slovenski kmet in en, bom rekel na pamet, kmet iz Bavarske, sta si seveda zelo podobna, po mnenju. Oba sta enaka, za oba enaka veljajo enaka pravila in obema je lepo; enemu na Bavarskem, enemupa v Sloveniji. Če je temu tako, bi bil prvi, ki bi podprl takšne spremembe zakona, ampak, žal, kolegice in kolegi, temu ni tako. Ni tako! In na vrat na nos sprejemanje takšnih zakonov ki, oprostite, po mnenju Slovenske nacionalne stranke pozabljajo na slovenskega kmeta in na njegovo prilagajanje in na njegovo korist ali pa njegovo trpljenje v tem času, v primerjavi z že razvitimi, je seveda iluzija. In še nekaj! Ne morem mimo finančnih posledic. V vseh zakonih, ki smo jih te deni sprejemali, to so vsi zakoni z oznako EU, piše, finančne posledice, zakon nima nobenih finančnih posledic za državni proračun, temu se reče za to državo. No, to je bilo krasno. Za primerjavo moram povedati, pri zakonu o uskladitvi z evropskim zakonom za davke za motorna vozila, kjer smo veselo verjeli, da je temu tako, in naslednji dan prebirali v časopisih in slišali seveda od strokovnjakov, da to ne pomeni drugega kot 20, 25% podražitev. Ampak seveda, za to državo to niso finančne posledice, ker očitno državljani Republike Slovenije, vsaj na tistem področju, ki sicer ne sodi sem, plačujejo 20% večji davek, ampak to za državo ni, ker očitno za to državo to niso državljani Republike Slovenije. Osebno tega zakona ne bom podprl, ostale kolegice in kolegi pa se bodo odločili po odgovoru, za katerega iskreno prosim - še enkrat: ali ste upoštevali vse dvome zakonodajno-pravne službe. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Sušnik, stališče slovenske demokratske stranke.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani zbor! Državni zbor Republike Slovenije je 1993. leta sprejel resolucijo o razvoju kmetijstva v Republiki Sloveniji, ki temelji na družinski kmetiji in sonaravni pridelavi hrane ter razvoju kmetijstva in dolgoročnemu zagotavljanju proizvodnje oziroma rodne sposobnosti kmetijskih zemljišč. Vse lepo in prav. Realnost je na žalost popolnoma drugačnna. V Sloveniji dnevno propade 10 kmetij, samooskrba je padla pod 60%, obseg bruto družbenega proizvoda, ki ga predstavlja kmetijstvo, je padel na 2,5%, v zaraščanju imamo cca. 100 tisoč hektarjev najkvalitetnejših kmetijskih zemljišč. Vse to se dogaja zaradi lahkotnosti pri sprejemanju zakonodaje s področja kmetijstva in pred sabo imamo en takšen najbolj značilen primer. S predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah določenih zakonov na področju kmetijstva in gozdarstva, ki ga je vlada predložila v parlamentarno proceduro pred slabimi tremi tedni, to je 26. marca 2004, ki, mimogrede, vsebuje 83 členov. S tem zakonom sedaj popravljamo najvažnejše, najbolj ključne zakone s področja kmetijstva, in to po nujnem postopku, brez ustrezne javne obravnave, brez pridobitve ustreznih vladnih mnenj oziroma nevladnih organizacij s področja kmetijstva. Popravljamo zakon o veterinarstvu, zakon o zdravstvenem varstvu rastlin, zakon o gozdnem reprodukcijskem materialu, zakon o kmetijstvu, zakon o živinoreji, zakon o semenskem materialu kmetijskih rastlin. Zakonodajna-pravna služba je izrazila nestrinjanje oziroma nesoglasje z vsebino več kot polovico členov. Vloženih in sprejetih je bilo 35 amandmajev in v končni obliki po nujnem postopku, še enkrat poudarjam, je bil sprejet zakonski predlog, ki je težak kar celih 72 členov. To je, mislim, da edinstven primer v zakonodajni praksi in v Slovenski demokratski stranki takšne zakonske prakse oziroma takšnega načina sprejemanja zakona vsekakor ne bomo podprli. Nihče nam ne garantira, da v tem zakonskem predlogu niso zajeta sporna oziroma nesprejemljiva določila za slovenskega kmeta. Nihče nam ne garantira, da ta zakonska materija ne predstavlja dodatnega administriranja, dodatnega normiranja na področju kmetijstva; nihče nam ne garantira, da se ne bo s tem zakonskim predlogom dodatno poslabšal že tako slab ekonomski položaj slovenskega kmeta. Poglejte, na področju kmetijstva smo v preteklem obdobju uzakonili celo vrsto in vse preveč nadstandardov, ki v bistvu predstavljajo popolnoma neprimerljive pogoje kmetovanja s pogoji kmetovanja v sosednjih državah Evropske unije. Popolnoma nesprejemljivo je, da se še naprej uporablja in zahteva veterinarsko spričevalo v notranjem prometu, popolnoma nesprejemljivo je, da je strošek zakola za govejo žival v sosednji Avstriji, v sosednji Koroški desetkrat manjši kot v Republiki Sloveniji. Nihče nam ne garantira, da ta zakon predstavlja prost pretok blaga in storitev. Opozoril bi vas rad, da je evropska veterinarska uprava ugotovila, da imamo za pretok živil živalskega izvora usposobljen s 1. majem 2004 z dnem vstopa v EU samo en mejni prehod, in to je Obrežje. Predstavljajte si, kakšno oviro to predstavlja za našo živilsko predelovalno industrijo, ki je tradicionalno vezana na trge bivše Jugoslavije. Zaradi vsega navedenega bomo v Slovenski demokratski stranki predlaganemu zakonu nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še stališče Liberalne demokracije. Gospa Majnikova. [[Ne.]] Gospod Džuban.
Hvala lepa, predsedujoči. V poslanski skupini bomo zakon o rešitvah v šestih zakonih podprli, ker ocenjujemo, da gre za manjše spremembe, ki so se morale zgoditi do časa, ko vstopamo v EU, in ker ocenjujemo, da so spremembe takšne, da sodijo v nujni postopek na način, da se zgodijo manjše spremembe, in nismo obremenjeni s tem, da bi ti zakoni v kakršnikoli večji meri vplivali in posegali v stanje v kmetijstvu. Govorjenje, da se bo ne vem kaj velikega zgodilo, so čiste izmišljotine. Mi se s tem nismo obremenjevali in zakone, ki so v tem paketu, smo prebrali in ugotovili, da gre dejansko samo za tiste zadeve, ki so nujne in sodijo v nujni postopek. Zaradi tega smo tudi nasprotovali raznim poskusom rešitev, da bi se vneslo v zakone še kaj drugega, kar ne sodi v ta postopek. Strinjamo se, da je treba v teh zakonih rešiti še marsikaj. Eno od področij je tudi nadzor nad živili živalskega izvora takrat, ko se govori o zdravstvenih spričevalih pri določenih vrstah živali. Vendar, zanimivo, da ravno tisti, ki so opozarjali na nujni postopek, hočejo reševati zadeve v nujnem postopku, v katerega tovrstne rešitve ne sodijo. V naslednjem obdobju bo treba na področju živinoreje in veterinarstva vzpostaviti nadzor nad kmetijami in proizvodnjo živil živalskega izvora. Verjetno bo to možno v enem doglednem in krajšem času, a prav gotovo ne do volitev, ko bo možno tudi ukiniti zdravstveno spričevalo - informacija ni iz moje in naših glav poslanske skupine, pač pa se z njo srečujemo že kar nekaj časa in je realno pričakovati, recimo, v obdobju enega leta, da se zadeva lahko reši na primeren način. Skozi te rešitve v teh zakonih je razvidno tudi to, da bo določene strokovne rešitve pač moralo prevzemati ministrstvo, kar je pametno, smiselno, zaradi tega, ker imamo izkušnje, da določene strokovne rešitve, ki pridejo na našo mizo v tej hiši, pogosto zaidejo v nepravo smer in potem rešitve niso niti strokovne niti dobre. Nobenih nadstandardov se vteh zakone ne uvaja, nobenih podražitev, o katerih je bilo govora - 20 do 25% so izmišljene, in seveda, tako kot v zakonu piše, ni posebej predvidenih obremenitev iz državnega proračuna in tudi drugačnih ne vidimo. Morda samo še stavek glede nadstandardov in uvedbe različnih pretiranih inšpekcijskih nadzorov, ki smo jih sprejeli v tej hiši. Nastali so res v obdobju nekega direktorja veterinarske uprave, ki nas je pripeljal tja, kamor nas je pripeljal, in smo te rešitve pač sprejeli, ki so morda bile v določenih delih nadstandardne. Brez magnetograma se pa jaz osebno spomnim, da so eni o teh rešitvah eno govorili, drugače pa glasovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da je zakon neusklajen. Gospod Kramberger, po poslovniku splošna razprava ni mogoča, in razprave tudi sicer ni. To bi moralo biti opravljeno že na odboru. Torej, prehajamo na glasovanje o zakonu. Lahko glasujemo, prosim? Prosim za mir v dvorani in spoštovanje poslovnika seveda. Glasujemo, prosim. Od 54 prisotnih je za glasovalo 45 poslank in poslancev, proti je bilo 8. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in zaključujem to točko dnevnega reda. Se zahvaljujem za udeležbo predstavnicam vlade. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU NA DODANO VREDNOST, NUJNI POSTOPEK Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. To bo gospa državna sekretarka, Milojka Kolar. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni. Spoštovani podpredsednik, spoštovane gospe poslanke, gospodje poslanci! Predloženi zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost prinaša v slovenski pravni red še zadnjo dopolnitev in celotno uskladitev s tako imenovano šesto direktivo, ki jo je svet Evropske unije sprejel oktobra lani, in na novo določa in ureja kraj obdavčitve v zvezi z dobavo elektrike in plina preko distribucijskih podjetij. Ta rešitev ne bo vplivala na obdavčitev pri končnem potrošniku, bo pa bistveno olajševala obdavčevanja elektrike in plina v prometu med distributerji. Nadalje vlada predlaga, da se zakon dopolni tudi z dodatno oprostitvijo plačila davka na dodano vrednost za blago, ki je uvoženo v prosto cono, prosto skladišče ali carinsko skladišče, in tudi oprostitev za storitve, ki se opravijo na tem blagu v tem skladišču oziroma coni. Ker pa gre v tem primeru za olajšavo, ki sev skladu s šesto direktivo lahko uvede v nacionalno zakonodajo le na podlagi posebnega, tako imenovanega konzultacijskega postopka, ki pa ne bo zaključen do 1. maja 2004, prehodna določba zakona predvideva, da bo ta rešitev oziroma ta oprostitev uveljavljena takoj, ko bo predlagana ureditev potrjena tudi v okviru tega postopka, predvidenega v šesti direktivi za Evropsko unijo. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec besedo? [[Da.]] Gospod Ciril Pucko, predsednik odbora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi, predstavnice vlade! Odbor je ta predlog zakona obravnaval na eni izmed svojih zadnjih sej. Pri tem smo ugotovili oziroma ugotavljamo, da smo v taki naglici tudi zaradi tega, ker vlada na osnovi dolgoletnih izkušenj ni hotela slediti tistemu, kar so zagovarjali oziroma jasnejšemu taksativnemu naštevanju, kaj se šteje za pristaniške storitve, in bi zadeve, o katerih je malo prej govorila državna sekretarka, lahko že rešili v pravilniku, ki je bil sprejet v mesecu februarju, pa to kljub temu, da mislijo, da morajo, niso storili. Hkrati so morali zamenjati besedilo zakona iz razloga, ker so uvrstili v spremembo zakona tudi spremembo 32. člena, kar bi prav tako lahko že ob prvem predlogu predloga zakona storili. Iz tega razloga ne bi bilo potem toliko nejevolje v zvezi s samim postopkom. Odbor je sprejel tri amandmaje. Predlagam, da dopolnjeni predlog zakona sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledijo predstavitve stališč poslanskih skupin. Najprej ima besedo gospod dr. Jožef Bernik, Nova Slovenija.
Hvala lepa, gospod podpredsedujoči. Gospa državna sekretarka, dame in gospodje! Vlada navaja v obrazložitvi, da gre tukaj še za enega, pardon, izmed zakonov, ki ga je treba prilagoditi evropskem standardom. Vsebina tega zakona naj bi bila usklajena s pravnim redom Evropske unije in sicer z direktivo številka 6. Če verjamemo, da vlada sledi tem direktivam in dejansko nikdar nismo pravzaprav o tem razpravljali ali se v to poglobili, čeprav bi človek želel, da nam vlada to zagotovi, lahko sedaj rečem eno stvar. 8. člen tega predloga zakona uvaja novost, ki ukinja skupinski obračun in vlada pri tej obrazložitvi seveda navaja, da se ta člen črta, in da ostanek tega člena, ki se nanaša na skupinski obračun. Pri vsem tem je pa seveda zanimivo to, da nekatere večje in gospodarsko razvite države, kot so, recimo, Nemčija, Nizozemska, Velika Britanija pa skupinski obračun poznajo in ga ohranjajo. Sedaj je vprašanje, zakaj za nekatere države članice ta 6. člen ne velja? Sedaj je drugo vprašanje, ali je to posebna zahteva, ki se pričakuje od držav kandidatk in vprašanje je, ali je ta izjema koristna za Slovenijo ali ne. Morda nam bo kdo to razložil. Na drugi strani pa izgleda, da vlada ni razložila vsega tega in je to morda eno od tistih možnih zavajanj, ki se jih moramo vedno bati, kadar dobimo splošna zagotovila, ne pa specifična, ki se nanašajo na izjeme, ki jih bo Slovenija prakticirala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Slovenske ljudske stranke, gospod Ivan Božič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Mislim, da prav veliko o tem zakonu nimamo skorajda govoriti. Tudi odbor za finance in monetarno politiko je imel samo tri pripombe, tri amandmaje na trinajst členov. Vse pa gre samo za uskladitev s šesto direktivo. Predvsem pa je trebe le reči, pri ciljih in načelih zakona, da gre pri tem tudi za to, da se preprečuje dvojna obdavčitev. V samem zakonu je pomemben 6. in 7. člen, pardon, 4. člen, kjer smo napisali bolj natančno, kdo je davčni zavezanec, in pa v 7. členu, ko smo opredelili oprostitve plačila davka na dodano vrednost v prostih conah, prostih in carinskih skladiščih na blagu iz prejšnjega odstavka. Povedano je bilo tudi že, da bo ta oprostitev veljala šele po objavi, ki jo bo EU potrdila, da se strinja s takšno našo uskladitvijo zakonodaje. 2. do 6. člen pa bodo začeli veljati 1. maja leta 2005. Vse to je v tem zakonu in je pravzaprav veliko o njem govoriti težko in brez potrebe. Postavlja se pa eno drugi vprašanje, o katerem se v državnem zboru premalokrat govori. Ali ne bodo naše delo, naše sprejemanje zakonodaje v bodoče v večji meri urejale direktive EU? Ali bomo res vsako direktivo sproti vnašali v zakonodajo v državi, za katero bo veljala oziroma za zakon, ki ga imamo, ali pa bomo preprosto spoštovali samo direktivo. Najbrž da se bo s tem v bodoče državni zbor Republike Slovenije zelo pogosto srečeval. Hvala lepa. Zakon bomo poslanci Ljudske stranke podprli.
Hvala lepa. Stališče Združene liste bo predstavil gospod Leopold Grošelj. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavnici vlade, kolegi in kolegice! Uvodoma naj poudarim, da bomo v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov podprli predlagane spremembe in dopolnitve zakona o davku na dodano vrednost. Predlagane spremembe posegajo v tri sklope predlaganih zakonskih sprememb. V prvi sklop spadajo rešitve glede načina izvajanja direktive sveta EU, glede pravil o kraju dobave plina preko distribucijskega sistema za zemeljski plin in električne energije, ki je bila sprejeta po sprejetju zadnje novele zakona o davku na dodano vrednost v letu 2003. Bistvo te direktive je v tem, da le-ta bistveno olajšuje obdavčevanje elektrike in plina v samem prometu med distributerji. Drugi sklop predlaganih sprememb pa je v tem, da se ne morejo več uporabljati določila o skupinskem obračunu. In v tretjem sklopu gre za spremembe tistih določil veljavnega zakona, ki omogočajo določeno oprostitev. Gre torej za oprostitev tudi za storitve, ki bodo povezane z uvozom blaga, namenjenega za začasno hrambo ali vnos v prosto cono, ali se za to blago začne postopek carinskega skladiščenja, ali postopek uvoza zaradi izvoza, ki je oproščen plačila davka na dodano vrednost, seveda s pogojem, da se izvede tako imenovani konzultacijski postopek, na osnovi katerega je potrebno pridobiti soglasje za uveljavitev olajšave tudi v Sloveniji. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov sprejemamo zagotovila vlade, da bo takoj po sprejetju predloženega zakona v zvezi z 31. členom zakona sprejela pravilnik, s katerim bo zaradi jasnosti taksativno navedla, katere storitve se upoštevajo, primeroma za pristaniške storitve, saj so pri izvajanju te določbe v praksi nastopali določeni problemi glede njenega razmerja. Zato bomo tudi v poslanski skupini za dopolnjeni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost, ki ga je oblikoval odbor za finance in monetarno politiko, glasovali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič, Slovenska nacionalna stranka.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane predstavnice pristojnega ministrstva, kolegice in kolegi! Po mnenju Slovenske nacionalne stranke sam zakon prinaša ali naj bi prinesel v našo državo določene bonitete. V Slovenski nacionalni stranki menimo, da bi zakon lahko imel za posledico tudi enostavnejši sistem, po domače rečeno, pobiranja davkov. Seveda pa se sprašujemo, ali so pristojni organi sposobni v tako kratkem času izpeljati, kar obsežno spremembo. Seveda se ob tem pojavljata tudi dve vprašanji, ali pa eno bistveno, če ga združimo, kaj to pomeni za likvidnost. Kaj to pomeni zaradi časovnega zamika, ki bo nastal, pobiranja davkov na mejah po prejšnjem sistemu in predlaganim načinom z novim zakonom. Upamo in želimo, da novi zakon ne bo prinesel nekih novih stroškov, ki bi lahko še bolj obremenjevali davčne zavezance. Predvsem pa ocenjujemo v Slovenski nacionalni stranki in tudi predlagamo ali pa prosimo, da se upošteva naše mnenje, da je k takšnemu zakonu v najkrajšem možnem času in najhitreje treba pristopiti h korenitejši spremembi vseh davčnih stopenj, predvsem v smeri razbremenitev davčnih zavezancev, če se pač da, in oblikovati nek novcelovit mehanizem, ki bi omogočal enostavnejši pregled nad dogajanjem tovrstnih finančnih tokov. V Slovenski nacionalni stranki predlaganemu predlogu zakona ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Še stališče Liberalne demokracije, gospod Zoran Gračner.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane predstavnice vlade in kolegi poslanci! V poslanskem klubu LDS bomo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o DDV podprli, in sicer iz dveh glavnih razlogov. Prvič zaradi tega, ker z njim usklajujemo naš pravni red oziroma obračun DDV-ja z dvema direktivama Evropske unije, in drugič, ker ta zakon razrešuje tudi vse nejasnosti v dosedanjem 32. členu zakona o DDV v zvezi z oprostitvijo plačila DDV-ja v prostih conah, prostih in carinskih skladiščih ter daje možnost vladi, da na tej osnovi jasneje opredeli, katere storitve se upoštevajo kot pristaniške storitve v spremembi pravilnika.
Hvala lepa. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Prosim kolegice in kolege, ki so v bližini dvorane, da pridejo v dvorano, da bi lahko to glasovanje tudi opravili. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da je zakon neusklajen. Tako bi lahko prešli na glasovanje o zakonu. Še nekaj trenutkov počakajmo, da kolegice in kolegi pridejo. Lahko glasujemo o zakonu? Glasujmo prosim. Od 53 prisotnih je za glasovalo 52, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Sedaj ste na mizo dobili amandma k 3. točki dnevnega reda. Ker je naslednja točka predlog zakona o dohodnini precej obsežna po vsej verjetnosti, bi vendarle vas vprašal, ali že imate ta amandma. Imamo. Potem lahko odpremo razpravo o tem uskladitvenem amandmaju, kot mu pravijo na vladi, k 1. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Ker nihče ne želi besede [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Vprašal sem in ni bilo nobenih nasprotnih [[...]]Hvala. Potem počakajmo še nekaj trenutkov. Ali lahko sedaj vprašam, ali imate vsi uskladitveni amandma? Gre za to, da se 1. člen uskladi s 4. členom, ker je bil 4. člen spremenjen in ga je vlada zdaj uskladila tako, da je spremenila 1. člen, 16. točko, kjer je za besedo "proizvaja" dodala še besede "skladišči, pakira, pripravlja za trg ali daje v promet". Še enkrat sprašujem, ali želi kdo razpravljati o tem amandmaju? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o tem amandmaju. Glasujemo. Od 50 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev, eden je bil proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedaj še glasovanje o predlogu zakona v celoti. Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Od 52 prisotnih je za glasovalo 48 poslank in poslancev, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani zakon v celoti sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zahvaljujem se predstavnicam vlade. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOHODNINI. Predlog zakona je za tretjo obravnavo pripravila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa Milojka Kolar, državna sekretarka, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o dohodnini, o katerem danes poteka tretja obravnava, je vlada posredovala v državni zbor za prvo branje decembra preteklega leta. Vesela sem, da bomo danes opravili tretjo obravnavo tega predloga zakona in se bo s tem nekako zaokrožila in zaključila priprava, številne diskusije in usklajevanja na temo osnovnega davčnega zakona, kar seveda je dohodnina. Ocenjujem, da je bila dosedanja razprava v zvezi z navedenim zakonom kvalitetna, dolgotrajna, ter da besedilo, ki je bilo oblikovano v državnem zboru v drugi obravnavi, skupaj s sprejetimi amandmaji, sledi izhodiščem, ciljem in načelom, na katerih je bil oblikovan in pripravljen ta zakon. Spoštovane poslanke in poslanci, namen tega davčnega zakona je uvesti določene spremembe, ki bodo pomenile doseganje temeljnih ciljev tega zakona, in to je v globalni razbremenitvi zavezancev, še posebej tistih v nižjih dohodkovnih razredih, ki bodo s tem zakonom razbremenjeni v celoti do višini minimalnega dohodka, ki je določen z zakonom o socialnem varstvu. Vlada meni, da so bila s sprejetimi amandmaji v drugi obravnavi ustrezno rešena področja, predvsem področja obdavčevanja dobičkov iz kapitala, potem oljašave za različne namene, zato vlada amandmajev, ki so bili vloženi na te člene za tretje branje, ne podpira. Vlada predlaga temu cenjenemu zboru, da sprejme zakon v obliki, kot je pripravljen in predlagan za tretjo obravnavo. Dosedanje razprave so pokazale, da so bile izčrpne in da so na področju davčnih olajšav in oprostitev bile v samem postopku sprejemanja zakona dodane številne olajšave, na primer olajšave za otroke, posebne olajšave osebne, olajšave za samozaposlene v kulturi in novinarstu, za športnike, kakor tudi olajšave za različne namene, predvsem pa je bil dan poseben posluh olajšavam za reševanje stanovanjskega problema. Zato še enkrat apeliram in prosim ta cenjeni zbor, da sprejme predlagani zakon za tretjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu zakona v celoti dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Najprej ima besedo gospod dr. Andrej Bajuk, Nova Slovenija.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Prav lep pozdrav vam vsem, spoštovani predstavniki vlade! Najprej bi rad opozoril na dejstvo, ki izgleda, da še vedno ni jasno, da je to zakon od dobičkov fizičnih oseb in da končno dohodki fizičnih oseb, ki se hočejo obdavčiti, ne bi smeli delati velikih razlik med virom samih dohodkov. Predvsem je nesprejemljivo in strokovno do sedaj še neutemeljeno, zakaj vlada v svojem predlogu dela razlike v obdavčevanju obresti, dividend in dobičkov iz kapitala, saj bi jih morala obravnavati skupaj in enotneje, tako da se varčevalci pri plasiranju svojih prihrankov ne bi odločali glede na davčno politiko. To je princip nevtralnosti. Tega sicer ni. Zakaj ni, ne vemo. Edino kar vemo, je stalno ponavljanje enih in istih trditev, da je to v skladu z nekimi principi, principi, ki pa še vedno niso jasni in tudi ne bodo jasni. Ravnokar smo poslušali in smo slišali obrazložitev predstavnice vlade, ki pač vztraja pri svojih stališčih in zadeva bo kmalu končana, ko boste izglasovali ta zakon. Obdavčitev dobičkov kapitala, moramo jasno tudi povedati, da gre za obdavčitev dobičkov iz kapitala, je neustrezno obravnavana in pa predlagana v tem zakonu. V tem je velika razlika v našem stališču in stališčem, ki ga vlada zagovarja. Zakaj? Poglejmo malo zgodovine tega. Gre predvsem za 87. člen, kjer je bistveni koncept obrazložen in tudi zapisan. Če se spomnite, ob začetku je vlada predlagala koncept kapitala, v katerem je vključila spet en slovenski unikum, in to je pretežni delež. Kaj pa je bil originalni pretežni delež v predlogu vlade Republike Slovenije, ki je trmasto vztrajala na njem praktično do zadnjega trenutka? Pretežni delež je samo tisti, čigar dobiček pretežnega deleža bi bil obdavčen, je bil samo originalno predviden kot 10%, to se pravi, nad 10% kapitala. Nesmiselnost tega koncepta je tako eklatantna, da so končno to le spoznali in tudi stališče spremenili. Zakaj je bilo tako nesmiselno vse to? Zelo enostavno. Mi smo konkretno tukaj s tega mesta opozorili na nesmiselnost tega originalnega predloga, da vsakdo, ki bi imel več kot 10% delež, ne glede na nominalno višino, če bi samo to obdavčili, bi zajeli samo male kapitaliste, ki so do kapitala prišli s svojo ustvarjalnostjo, ne pa tistih, ki so prišli z lastninjenjem in koncentracijo kapitala nekdanjih družbenih podjetjih. Konkretni primer je bil primer enega gospoda, ki ga vsi dobro poznamo, ki ima 1% delež v Merkatorju in dejansko predstavlja to tisoč dvesto milijonov tolarjev. Če bi on to prodal po tem vladnem predlogu, ne bi plačal nič, ker to ni bil pretežni delež. Če bi pa nekdo prodal v manjšem podjetju 300 milijonov, pa proda 20% delež, to bi pa že bilo obdavčeno. Nesmiselnost in nepravičnost tega je tako eklatantna, da je vlada spremenila svoje stališče in med sejo na odboru za finance in monetarno politiko so prišli z drugačnim predlogom. Namesto 10% so predlagali 1%. Pretežni delež samo 1%. Ko smo zahtevali od predstavnikov vlade, konkretno tudi gospoda ministra dr. Mramorja, da nam obrazloži od kod ta koncept - saj lahko pregledate magnetogram - odgovora dejansko ni bilo. Vse to je bilo - original in ta drugi predlog - napisano na kožo določenih oseb. Zato smo vztrajali o nesmiselnosti tega predloga. Sedaj so nas pa presenetili med sejo, med drugo obravnavo, z enim novim predlogom, ki pa je ravno tako nesmiseln in nima nobene podlage v nobeni strokovni analizi, ampak je spet izraz samovolje liberalne demokracije in vseh, ki z njo sodelujete, kjer bo pa kapital, pretežni delež nekoliko drugače postavljen. Zakaj je tako postavljen, ne vemo. Obrazložitevje bila, to je neka povprečna mera kapitala v slovenskih podjetjih. Obdavčen bo samo kapitalski dobiček, če je več kot 60 milijonov v podjetju, ki naj bi bil najmanj ali je nad 200 milijonov. Zakaj 60 pa ne 30, zakaj ne 100, zakaj 200, zakaj ne 250? Tega ne vemo. Potem se pa človek vpraša in se ponovno sprašuje in se bomo še spraševali, od kod pa to. Opozicija nima svojih strokovnih služb ali pa neposrednega dostopa, da bi poznala in lahko danes tukaj vam obrazložila, da se je nesmiselno odločati o teh stvareh, ne da bi poznali strukturo kapitala v našem podjetništvu, da ne bi poznali, koliko je podjetij, kdo pa je izvzet, koga oproščamo in komu pa to breme nalagamo. Spoštovane kolegice in kolegi, tega ne veste. A vendar boste to sprejeli. Morda bomo čez nekaj časa izvedeli, komu je spet to bilo na kožo napisano. A vendar, verjemite mi, to ni pravi pristop. Mi se zavzemamo za zelo enostaven sistem. Sistem, v katerem je kapital, je pač kapital. In dobiček na kapital, če pride do prodaje, kapitalski dobiček, kdor se na stroko spozna, mora biti obdavčen. Pripravljeni smo, in smo tudi to predlagali v našem amandmaju v 91. členu, ki ni bil sprejet, da bi delali razliko med malimi delničarji, ki so dolgoročno vložili v neko podjetje, ali pa tistimi, ki samo poslujejo kratkoročno na slovenskem kapitalskem trgu. Ni bilo posluha za to. Čas bo še prišel. Neizprosno bo prišel. Ker pravičnost se ne bo spoštovala v tem predlogu zakona, prej ali slej pa se bo tudi na Slovenskem uveljavila. Po drugi strani je pa tudi dejstvo, da je nesmiselnost pristopa še kako eklatantna, in to na podlagi tega, kar sem rekel na začetku. Vlada uvaja razlike med obdavčevanjem obresti dividend in dobičkov iz kapitala, ki bi jih pa morala obravnavati skupaj in enotneje, kot pa je do sedaj. To bo treba še spremeniti. Z vso odgovornostjo lahko rečem, da prej ali slej, mislim da prej, kot si pa vsi predstavljamo, bomo morali ta zakon spreminjati, ker nima strokovne podlage. Položaj naših javnih financ pa zahteva, da bomo morali iskati drugačne vire. Če ne bomo iskali drugačnih virov, in dodatnih virov, ne bomo mogli reševati tistih problemov, ki bi se jih morali z našo fiskalno politiko še kako lotiti. Stanovanjsko vprašanje slovenskih mladih je nerešeno. Dobro veste, da ta varčevalna shema, ki naj bi bila pogodba med državo in varčevalci, se je spremenila na podlagi nesmiselnega pristopa v nek oddelek Loterije Slovenije. Saj je 85 tisoč varčevalcev, ki bi morali letos začeti dobivati svoja posojila, vlada je poskrbela da so varčevali, to se pravi, da se bo povečalo povpraševanje, ni pa poskrbela za zadostno povečanje ponudbe. Lahko pričakujemo samo povišanje cen. In direktor, ki sedaj odstopa, in ki je odgovoren za varčevalno shemo, se je v slovenskih medijih ponašal, kako učinkovito je bilo, da bo kar 2000 novih stanovanj na razpolago, sedaj pred jesenjo. Kaj pa z onimi drugimi? Kaj pa za tiste, ki jih še ni? Ja, tisti bodo morali pa počakati. Kako bomo pa o teh stvareh odločali? Ne na podlagi pogodb, ne na podlagi tega, kar so ljudje podpisali - odločali bomo z žrebanjem. Zato pravim, da je varčevalna shema postala oddelek Loterije Slovenije. To rešitev, ki smo jo predlagali v Novi Sloveniji, da bi dejansko lahko vključili v dohodnino olajšavo celotnih hipotekarnih obresti, vsaj hipotekarnih obresti za mlade družine, da bi začeli reševati to vprašanje, se ne more začeti reševati, če večina v tem državnem zboru ne bo opustila svoje odločitve, da bo ščitila kapitaliste v Sloveniji. To je nesmiselno, a vendar se to dogaja. In sedaj bo v tretji obravnavi, na podlagi tega, kar smo slišali s strani predstavnice vlade, prav gotovo večina državnega zbora ta zakon podprla. Seveda so v tem zakonu določene rešitve, s katerimi se strinjamo. Vesel sem, da je vlada končno spregledala in opustila svoje stališče, kar se tiče subvencije za velike družine. Vendar bi rad s tega mesta povedal, da ko sem to vprašanje zastavil gospodu predsedniku vlade, se je posmehovalno obrnil k meni in odgovoril, da ne razumem in ne vem, za kaj gre. Takrat sem izjavil, čas bo pokazal, da dobro vem, za kaj gre. Spoštovani gospodje, z amandmajem, ki ste ga sprejeli, se je tudi izkazalo, da sem vedel, za kaj gre, in da je šlo zopet za neko pavšalno osebno diskreditacijo s strani najvišjih predstavnikov te velike koalicije. Določene stvari so pozitivne. A vendar bistveni problem, prerazporeditev bremena davčnega sistema v Sloveniji, tega se pa vlada ni hotela lotiti in večina v tem državnem zboru tega od njih ni zahtevala. Žalostno, a vendar tako je. Nova Slovenija tega zakona ne more podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Leopold Grošelj, Združena lista.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane predstavnice vlade, kolegice in kolegi! Ko sem v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov ob prvi obravnavi navedenega zakona poskušal dati skupno ugotovitev, da smo v poslanski skupini prepričani, da bo mogoče paket davčne zakonodaje letos sprejeti le ob predpostavki zelo razumnega delovanja tega zbora, kar seveda politično ni modro niti praktično, če že ni popolnoma nemogoče pričakovati v volilnem letu, ko poslanke in poslanci radi tekmujemo s predlogi različnih dodatnih davčnih olajšav in spregledov, ki so sicer potrebni davčnih obremenitev posameznih skupin prebivalcev. Zato smo tudi nakazali to skupno ugotovitev, da bo nujno potrebno, da ministrstvo za finance po zbranih prvih odzivih na predstavljene rešitve sprememb davčne zakonodaje ponovno pretehta predlagane rešitve v zakonu. Že za drugo obravnavo smo lahko ugotovili, da je ministrstvo zelo dobro povzelo odprta vprašanja, ki so bila izpostavljena. Tako so bili pripravljeni in tudi sprejeti potrebni amandmaji tudi na področju posebnih olajšav za otroke. Drugi sklop teh vprašanj, o katerih bodo mogoče tekle še tudi besede, gre za olajšave, ki so za različne namene, tudi danes je bilo omenjeno, gre tudi za reševanje oziroma zmanjšanje davčne osnove, tudi pri kmetijski politiki, gre seveda tudi za izvzete davčne olajšave na področju stanovanjske sheme. Ocenjujemo, da je bila tudi z ustreznim amandmajem primerno izpeljana obdavčitev dohodkov športnikov, profesionalcev in možnosti amaterskega delovanja, da gre tudi za obdavčitev dohodkov ustrezna rešitev, kot je bilo za kulturne delavce tudi rešitev za novinarje inpa po naši oceni dober pristop k obdavčitvi dohodkov iz kmetijske in gozdarske dejavnosti. Posebna pozornost je bila namenjena tudi obdavčitvi kapitalskih dobičkov, ostalo je seveda v predlogu, da ostane tri leta. Posebno pozornost je posvetila tudi opredelitev do obdavčitve obresti, omenil sem že, da je bila izvzeta stanovanjska shema. Dosti vprašanje je bilo postavljenih tudi glede proračuna občin, ali spremeniti oziroma pa tudi predlagane variante glede delitev dohodnine med državo in pa med občino, razmerje 65:35, nakazanih je bilo tudi nekaj drugih pogledov oziroma rešitev, ki se nanašajo na 19. člen, bodisi tudi na bonitete v 21. členu in verjetno še kaj bi se lahko tudi ugotovilo. V tej drugi obravnavi mislim, da smo lahko skupaj ugotovili, da se je s predlaganim amandmajem razbremenilo davčne zavezance z najnižjimi dohodki, ki so bilo ogroženi in da je bila posebna pozornost namenjena tudi kmetom, družinam z več otroki in seveda na ustrezen način tudi nekako rešeno tudi nekatere posamezne poklice, o katerih sem že govoril, bodisi da gre za vrhunske dosežke in pa področje, bi rekel, tudi drugih oblik spodbujanja glede varčevanja. Mislim, da je zakon ustrezno rešil tudi zadeve na področju kmetijstva, ker se je tudi zagovarjala tudi v okviru koalicijskih strank oprostitev plačila dohodnine za prejemke iz medsosedske pomoči med kmetijskimi gospodarstvi, ker se v izračunu katastrskega dohodka upoštevajo stroški ob optimalno izkoriščeni mehanizaciji, ki jo pa večina slovenskih kmetov, kot je bilo ugotovljeno, zaradi majhnosti kmetij tudi ne dosega. Bili so oproščeni tudi plačila iz naslova ukrepov kmetijske politike, predvsem govorim tukaj za okoljske programe. Zato se je delalo na tem, da gre za podaljševanje obdobja postopnega vključevanja teh direktnih plačil iz ukrepov kmetijske politike in obdavčitev, tako da bi se v celoti ta odmera dohodnine vključila v letu 2008. Zagovarjajo se tudi stališča, da se osebam, ki opravljajo to osnovno kmetijsko in gozdarsko dejavnost omogoči, da davčno osnovo ugotavljajo na podlagi dejanskega stanja, pa jim zato ni treba pridobiti statusa samostojnega podjetnika. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov smo tudi pregledali vse aktivnosti, ki so potekale v tem času, vendar smo lahko ugotovili oziroma menimo, da smo koalicijske stranke z vložitvijo amandmajev tudi k dopolnjenemu predlogu zakona o dohodnini, k drugi obravnavi, nekatera določila še vsebinsko dopolnili. Če navedem samo nekatere, s predlagano spremembo drugega odstavka 16. člena, o katerih je bilo danes že govora, kjer se spreminja kriterij za pretežni lastniški delež, ki je lastniški delež v osnovnem kapitalu in z vrednostjo s sorezmernim upoštevanjem drugega kapitala gospodarske družbe dosegajo najmanj 60 milijonov tolarjev, ki pa ima zavezanec neposredno ali posredno prek povezanih oseb, če kapital gospodarske družbe po pridobitvi lastninskega deleža presega 200 milijonov tolarjev. Potem določilo, da se dobiček iz odsvojitve deležev, ki niso pretežni lastninski deleži, če je bila odsvojitev opravljena pred potekom treh let od pridobitve tega deleža, postavlja tako tudi kot nespremenjene. Izpostavil bi tudi amandmaje k 108. členu, kjer govorimo o vzdrževanju družinskih članov. Tudi tu se je povečala olajšava za drugega vzdrževanega otroka glede na prvega za 1,2 odstotni točki, za tretjega vzdrževanega otroka za 6,2 odstotnih točk, za četrtega vzdrževanega otroka za 11,2 odstotnih točk, za petega za 16,2 odstotni točki in za šestega vzdrževanega otroka za 21,2 odstotne točke in za sedmega vzdrževanega otroka za 26,2 odstotnih točk. Smatramo, da je bilo tudi to na primeren način rešeno, ker ne nazadnje tudi ta dohodnina delno tudi dopolnjuje socialno politiko, ki jo vodimo oziroma izvajamo tudi na tem področju. Z amandmajem k 112. členu, to je v tistem delu, kjer se govori o olajšavi za različne namene, se tudi letna davčna osnova zavezanca zmanjša tudi v 8. točki, kar je bilo tudi dodatno dodano tudi za vzdrževane otroke. S predlagano dopolnitvijo k 149. členu, ko govorimo o dohodku iz kmetije in osnove gozdarskih dejavnosti in dohodka iz dopolnilnih dejavnosti, v katerem sem že nekaj omenil, mislim da je tudi pomembno, da se izjemoma nosilec kmetije, ki bo prenesel to osnovno kmetijsko in osnovno gospodarsko dejavnost na kmetiji v sistem ugotavljanja dejanskih prihodkov in odhodkov, omogoča prek povprečnega ugotavljanja dohodka na vse družinske člane, ki plačujejo obvezni prispevek za socialno varnost iz teh dejavnosti, posredno upošteva stroške dela družinskih članov, ključni stroški njihovih prispevkov za socialno varnost. Mislim, da je treba omeniti tudi 150. člen zakona o dohodnini. Po našem mnenju je bistveno, da je ta odločba ostala nespremenjena, saj po 150. členu ali po tej določbi učinki novega zakona o dohodnini ne bodo vplivali na financiranje občinskih proračunov do uveljavitve novega zakona o financiranju občin, kar pa sigurno zahteva predvsem poglobljen odnos do celotne problematike oziroma vseh virov, ki imajo značaj prihodkov na lokalni ravni oziroma za občine, bodisi da gre za lokalne ali pa tudi za mestne občine. Če mi seveda še dovolite, preden bi podal stališče poslanske skupine, bi rad ponovno opozorili tudi na problematiko, ki je odprta, govorim v zvezi z vloženim amandmajem gospoda Kontiča za priznavanje oziroma štetje nadomestila plače za invalide II. in pa III. kategorije. Gre za neko problematiko, ki se vleče že od leta 1995 dalje. Prepričan sem, da se bo v skladu tudi z dogovorom k tej problematiki pristopilo in poleg te splošne olajšave, ki je v višini 14,5%, ki velja za upokojence, in mislim, da to nekako kompenzira ali pa pokriva tiste razlike s tistimi, ki prejemajo manjše nadomestilo. Če pa je to večje nadomestilo iz naslova prejemkov, ki jih prejmejo preko skupnosti pokojninskega in invalidskega zavarovanja, sepa ta razpon odpira in potem pride do teh večjih poračunov tako imenovane dohodnine, kar je seveda za tistega, ki prejema to nadomestilo, nekoliko nerazumljivo. Prepričan sem, da se bo ta zadeva v predlaganem načinu, kot je bilo dogovorjeno, tudi ustrezno rešila. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov bomo skupaj s temi uskladitvenimi amandmaji zakon v celoti podprli. Ne bomo podprli nobenih dodatnih amandmajev, ker smatramo, da je vsebina oziroma struktura zakona o dohodnini tisto, kar je bilo v danem trenutku največ možno storiti. Ne nazadnje vsi dodatni amandmaji, ki so bili sprejeti, dodatno obremenjujejo državni proračun v višini dobrih 8 milijard. Problemi se bodo pojavljali v letu 2005. Takrat pa seveda poslanci ponovno v borbo in dokazovanje. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! Spoštovane predstavnice ministrstva! V Slovenski nacionalni stranki smo najprej skrbno, kolikor smo pač uspeli, proučili podlage za pisanje tega zakona, ki naj bi bile relativno visoka davčna bremena za fizične osebe, potem druga podlaga odločba ustavnega sodišča, tretja primerljivost s pravnim redom Evropske unije in četrta prerazporeditev bremen, ki smo se jo seveda v Slovenski nacionalni stranki tudi najbolj razveselili. Cilja, ki naj bi bila dosežena s tem, sta dva, in sicer enakomerna obremenitev in razbremenitev predvsem, kolikor smo pač razumeli, fizičnih oseb. Naše stališče, ki smo ga oblikovali v Slovenski nacionalni stranki pa je takšno. Skušal bom biti jedrnat in kratek. Po našem mnenju vlada trdi oziroma ocenjuje, da se bodo povečale olajšave za vzdrževanje otrok. Kolikor smo razumeli in ocenili v Slovenski nacionalni stranki seveda, gre v tem primeru izključno za olajšave tistih z manjšim številom otrok, torej z enim ali celo za družino brez otrok, za ostale družine po našem mnenju pa bo tovrstna olajšava imela predvsem negativno posledico. V zvezi s tem mi dovolite, spoštovane predstavnice vlade, da se dotaknem še v okviru tega marginalne skupine otrok. Državljanka Republike Slovenije, ki je natančno proučila 108. in 109. člen tega zakona oziroma predloga, ki je v tretjem branju, je izračunala in ugotovila, gre za Slovenko, mater duševno prizadetih otrok -, in sicer, da po novem, torej po tem predlogu, na podlagi 108. in 109. člena, naj bi olajšava za duševno prizadetega otroka, starega do 18 let, znašala milijon 700 tolarjev letno. Za starejšega in dela nezmožnega duševno prizadetega otroka, torej za starejšega od 18 let, za delo nezmožnega in prav tako duševno prizadetega, pa bi po tem zakonu prejela olajšavo 470 tisoč tolarjev, kar je seveda popolnoma nelogično, saj po logičnem razmišljanju tudi te državljanke mlajši otroci pač stanejo v življenju manj kot starejši. To mimogrede, izračun pač prizadetih ljudi, ki se zelo natančno potem posvetijo predlaganemu zakonu. Vlada Republike Slovenije trdi tudi, da se bo s predlogom zakona, če bo sprejet, zmanjšala davčna bremenitev dela in da naj bi se dvignil prag neobdavčenega dohodka. Mislim, da je vsem nam jasno, tudi tistim, ki smo bolj laični na tem področju, da je računica enostavna: če prihodki izpadejo, državna potrošnja ostane nespremenjena, nastopa seveda deficit ali primanjkljaj. In logično vprašanje, kako takšen primanjkljaj nadomestiti. V Slovenski nacionalni stranki bi odgovorili zelo enostavno: takšen deficit bi lahko nadomestili s skromnejšo javno porabo oziroma skromnejšo javno porabo v tistem delu, ki je dosegljiv oziroma s katerim razpolaga država. V Slovenski nacionalni stranki smo potem ocenili, da takšen način verjetno za vlado Republike Slovenije ni in ne bo sprejemljiv. Ocenjujemo, da je vlada v tem zakonu našla tisto rešitev, ki je najbolj preprosta, in sicer z novimi davki oziroma sistemom, ki se bo izkazoval na dveh novih področjih, torej z razširitvijo davčne osnove ali pa z vpeljavo novih vrst davkov. Smiselno bi se bilo, vsaj po oceni Slovenske nacionalne stranke, dotakniti tudi razmerja davčnih bremenitev dela v primerjavi z bremenitvijo kapitala. Vemo, da je davčna obremenitev dela v Republiki Sloveniji, vsaj po podatkih, ki jih imamo na razpolago, v Evropi med največjimi. Davčna bremenitev kapitala, ki jih imamo v Slovenski nacionalni stranki, pa med nižjimi v Evropi. No, ob tem bi dejal, da se v Slovenski nacionalni stranki sicer s tem nismo ravno bremenili in da se nam ne zdi sporno, da bi bil kapital manj obdavčen, predvsem pa ocenjujemo, da je zelo sporno, da je v državi, Republiki Sloveniji, zelo visoko obdavčeno tudi in predvsem delo. Toliko podatkov smo pač strnili v Slovenski nacionalni stranki na tista področja, za katera ocenjujemo, da so sporna in da so vredna predvsem pomislekov, vprašanj in popravkov. Kakšno je stališče Slovenske nacionalne stranke? Počakali bomo, da bomo videli tudi odločitve okoli vloženih amandmajev in potem bomo pač presodili vsak zase, kako bo glasoval oziroma kako se bo odločal. Hvala lepa za poslušanje.
Hvala lepa. Na vrsti je stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in Jože Tanko ima besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vsem kolegom in kolegicam lep pozdrav, prav tako tudi predstavnikom vlade! Vlada je pred iztekom mandata vložila v proceduro popravek dveh zakonov iz paketa tako imenovane davčne zakonodaje. To je zakon o dohodnini in zakon o obdavčitvi dohodka pravnih oseb. Ta dva zakona po mnenju vlade predstavljata oziroma sprememba teh dveh zakonov po mnenju vlade predstavljata tako imenovano prvo fazo davčne reforme, kar kaže, da se je vlada odločila za fazni pristop. To pa in navsezadnje omogoča, da ni potrebno obrazložiti celote. Zato tudi ji ni potrebno predvideti oziroma govoriti o učinkih v naslednjih fazah reforme in tudi ne o korakih v naslednjih fazah davčne reforme, in to tudi na tistih področjih, ki jih pokrivajo drugi zakoni, na primer zakon o davku na nepremičnine. Po mnenju Slovenske demokratske stranke bi davčna reforma morala biti predstavljena celovito z jasnimi cilji, z jasnimi učinki, tako za posameznike kot tudi za pravne osebe. Tako pa smo se, se je vlada in posledično tudi poslanci lotili nečesa, za kar ne vemo,kje ima rep in kje ima glavo oziroma kje se stvari začnejo, kje se končajo, kje so vzroki, posledici in kako je še to med seboj povezano. V naši poslanski skupini smo ocenili, da te spremembe nimajo značaja reforme, da gre le za parcialne posamične popravke, ki imajo bolj namen spodbuditi pozornost javnosti in davkoplačevalcev v tem predvolilnem času. Nobena resna vlada se davčnih reform ne loteva ob izteku mandata, na koncu mandata, ampak je davčna reforma pravzaprav prvi del prevzema oblasti in z davčno reformo potem tudi preverja svoje aktivnosti, svoje delo in pa tudi učinke, ki jih je s tem povzročila. Na ta način lahko vlade nosijo tudi vse posledice za predloge, ki jih predlagajo. V tem konkretnem primeru pa si je ta vlada, Ropova vlada, dovolila neresno potezo in s tem pokazala, da z reformo ne misli resno. Kajti boji se preverbe učinkov predlaganih sprememb, saj je jasno, da bomo vse te spremembe lahko občutili šele v letu 2006. To se pravi, na polovici mandata prihodnje vlade, ko bomo oddajali davčne napovedi za leto 2005 in ko te vlade, te garniture verjetno ne bo več, bo verjetno nova, zagotovo nova in tudi nekoliko drugačna. In ko posledic ne bo možno prepisati nikomur več. Oba zakona sta bila v tem državnem zboru predstavljena kot povezana zakona, kot povezan sistem, v katerem so se povečale obdavčitve, dodatne obremenitve gospodarstva v višini 35 milijard, in to predvsem na račun znižanja olajšav za investiranje, posledično pa naj bi se za isti znesek, za isto višino razbremenili individualni davčni zavezanci, to se pravi posamezniki, zlasti s povišanjem splošne olajšave. V prejšnji fazi, v drugi obravnavi so bili sprejeti nekateri amandmaji, ki so to ravnovesje, vezne posode bistveno porušili. Ta dva zakona, ki smo jih obravnavali, nista večusklajena. Plusi in minusi niso usklajeni in očitno je, da bo to imelo posledice že v proračunih v naslednjih letih in me prav zanima, kolikšen bo rebalans proračuna na tem področju prihodnje leto. Bilo bi primerno, če bi nas vlada o tem že sedaj, ko ima te prve izračune, seznanila. Moram reči, da smo zadovoljni, ker so se v predhodni obravnavi določene davčne olajšave bistveno povečale. Moram reči, da smo zadovoljni zaradi tega, ker so se razbremenile posamezne skupine, se pravi predvsem nekoliko velike družine, športniki in podobne kategorije. Ostaja sicer nekaj nelogičnosti. Moram reči, da nekako nam ni najbolj blizu rešitev, ki je predlagana, kar zadeva obdavčitev subvencij, kmetijskih subvencij. Mislim, da bi bilo primerno, da te subvencije, ki jih vlada namenja predvsem za izravnavo spremenjenih oziroma slabih socialnih pogojev v kmetijstvu, predvsem okoljsko sprejemljivemu kmetovanju, vzdrževanju kulturne krajine, da bi te subvencije pustila vlada kmetom oziroma lastnikom kmetijskih zemljišč v nespremenjeni, to se pravi v višini, kot so izplačane. Kajti te subvencije so po eni strani tudi vir izravnavanja razlik med urbanimi centri in podeželjem. Prav tako so nekako nelogične tudi olajšave, to kar je že omenil gospod Barovič, kar zadeva invalide, predvsem tisti del, ki zadeva polnoletne, za delo nezmožne invalide. Žal pa nam je, da vlada ni prisluhnila in ni bila pripravljena prisluhniti opoziciji, da bi obdavčila velike kapitalske dobičke, ki so nastali v tranzicijskem obdobju, ki vsaj v začetnem delu niso nastali z ustvarjanjem nove vrednosti, ampak predvsem s prerazporejanjem kapitala in pa s koncentracijo tega kapitala v rokah manjšega števila posameznikov. In mislimo, da bi bilo prav, da bi del ali pa pomemben del tako nastalih kapitalskih dobičkov obdavčili in da bi se del tega porabilo ali za povečanje, povišanje davčnih olajšav ali pa za pokrivanje proračunske luknje. Dovolite pa mi, da se dotaknem še nekaterih amandmajev, ki so vloženi k temu zakonu. Najprej bi se dotaknil splošne olajšave, individualne olajšave, ki jo je koalicija znižala s treh na 2%. Mislim, da bi bilo smiselno, da bi ta olajšava ostala najmanj v višini treh odstotkov, tako kot je bila do sedaj, čeprav sam osebno mislim, da bi bilo smiselno, da bi se povišala vsaj na 5-6% predvsem zaradi tega, da bi se v največji možni meri ta povišana olajšava upoštevala kot olajšava za nakup stanovanja ali za gradnjo stanovanjske hiše, ali pa za plačilo stanovanjskih kreditov. Dejstvo je, da bi tako povišana olajšava imela velik vpliv za investiranje na stanovanjskem trgu. Posledično pa tudi na prihodke davčne blagajne iz naslova DDV-ja in dodatnih vlaganj prebivalstva v nakupe. In več ali manj bi se izguba na tem delu pokrila skozi dodatne oziroma povišane investicije prebivalstva in pa zaradi tega tudi povišanega DDV-ja. Druga zadeva, ki je po našem mnenju še vedno odprta in ni v zadostni meri upoštevana, so pa stroški za prvega otroka. Dejstvo je, da smo zagovarjali, da so materialni stroški otroka, pa najsibo ta otrok v družini ali pri starših ali v rejniški družini, enaki. In zato smo tudi predlagali, da se te zadeve izenačijo. Mislimo, da ni primerna rešitev, ko so nominalno priznani mesečni stroški za otroka v družini približno 15.000 tolarjev nižji od tistih, ki se nanašajo na otroke v rejniških družinah. Materialni stroški so enaki. Drugi del, ki ga dobijo rejniki, je pa tako ali tako posebej obračunan; ta stimulacija tu ni upoštevana. Podpiramo tudi amandma, ki je vložen, da se ti stroški upoštevajo. V naši poslanski skupini bomo, odvisno od razprave o amandmajih in tudi sprejetih amandmajev, odločili tudi o podpori temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim še mag. Zorana Gračnerja za stališče poslanskega kluba LDS.
Spoštovani podpredsednik, predstavnice vlade in ostali kolegi poslanci! Dovolite, da v imenu poslanke skupine LDS predstavim naš pogled na zakon o dohodnini, ki je danes v tretjem branju. Seveda je lahko celoten zakon o dohodnini razlagati v dveh delih: eno so pozitivne in druge so negativne strani. S tem zakonom gotovo ne morejo biti vsi zadovoljni, vendar v naši poslanski skupini menimo oziroma smo prepričani, in to smo tudi dokazali, da se bo davčna obremenitev fizičnih oseb v Sloveniji zelo pomembno znižala. Predvsem najbolj za tiste z dohodki do polovice povprečne plače, ki se jim bo davčna obremenitev v povprečju znižala za več kot 40%, in za tiste z dohodki med polovico in eno povprečno plačo, ki se jim bo obremenitev v povprečju znižala za 19% Torej, bistvena davčna razbremenitev tistih oseb oziroma tistih državljanov Republike Slovenije, ki so danes najbolj obremenjeni tudi z drugimi stroški. Tako smo v drugi obravnavi predlagali tudi veliko dodatnih davčnih olajšav, ki zadevajo bodisi ekonomsko oziroma socialno ogrožene zavezance, kamor se uvrščajo kmetje, družine z veliko otroki ali pa nekatere intelektualne poklice in posameznike z vrhunskimi dosežki - novinarji, poklicni oziroma vrhunski športniki. Z davčnimi olajšavami želimo spodbujatitudi stanovanjsko in življenjsko varčevanje. Najpomembnejše dodatne spremembe, ki jih LDS že vseskozi zagovarja, pa so sledeče: Prvič. V sklopu dodatnih davčnih olajšav za kmetijstvo gre za davčno oprostitev prejemnikov iz medsosedske pomoči med kmetijskimi gospodarstvi v okviru strojnih krožkov in plačil iz naslova ukrepov kmetijske politike za okoljske programe. Prav tako naj bi tudi podaljšali obdobje postopnega vključevanja direktnih plačil iz ukrepov kmetijske politike v obdavčitev z dveh na tri leta oziroma naj bi se ta plačila v celoti vključila v odmero dohodnine šele leta 2008. Za kmete je pomemben tudi predlog, da osebam, ki opravljajo osnovno kmetijsko in gozdarsko dejavnost, omogočimo, da ugotavljajo davčno osnovo na podlagi dejanskih prihodkov in odhodkov v okviru kmetije, ne da bi jim bilo treba pridobiti status samostojnega podjetnika posameznika. Druga najpomembnejša dodatna sprememba, ki je bila, da smo pri olajšavah z vzdrževane družinske člane predlagali povečanje olajšav, in sicer za prvega otroka 10 na 13,8 oziroma 474.900, za drugega otroka se glede na prvega vzdrževanega poveča za 41.300 tolarjev na 516.000 tolarjev oziroma za 15%, za davčnega zavezanca s tremi vzdrževanimi otroki bo davčna olajšava enaka 48,8 - sedaj je 45% - oziroma milijon 679.400 tolarjev, s štirimi vzdrževanimi otroki bo enaka 73,8% oziroma dva milijona 539.800 tolarjev, s petimi otroki pa bo enaka 100% oziroma tri milijone 572.300 tolarjev in za vsakega nadaljnjega se poveča za 72.100 tolarjev. Tretja najpomembnejša dodatna sprememba, ki jo že vseskozi zagovarjamo, da se med oprostitve dohodnine predlaga tudi uvrstitev dohodka iz življenjskega zavarovanja, s čimer želimo spodbujati sklepanje življenjskega zavarovanja kot oblike dolgoročnega varčevanja oziroma varčevanja za starost. Ravno tako predlagamo oprostitev plačila dohodnine od obresti iz varčevalne pogodbe po nacionalni stanovanjski varčevalni shemi, ki je sklenjena za obdobje 10 let, razen obresti pri odstopu od varčevalne pogodbe. S tem ukrepom bomosigurno spodbujali reševanje stanovanjskega problema in seveda tudi večjo privlačnost najemanja stanovanjskih posojil. Četrta najpomembnejša novost oziroma sprememba, ki jo zagovarjamo, da pri tistih, ki lahko pri ugotavljanju davčne osnove naslednjega davčnega leta zahtevajo upoštevanje normiranih stroškov, smo predlagali zvišanje pragu s 3 na 3,9 milijona tolarjev letnih prihodkov. Petič, v davčno osnovo iz delovnega razmerja naj se vštevajo tudi premije prostovoljnega dodatnega pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ki jih na račun poklicnega športnika plačuje delodajalec izvajalcem pokojninskega načrta, in to do višine zneska, ki je enak 100% obveznih prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, za delojemalca zavarovanca, vendar ne več kot 50% letnih burto dohodkov športnika. Zaradi posebnosti športne kariere, ki je bistveno krajša od splošne delovne dobe delojemalcev, predlagamo bistveno višjo davčno olajšavo. S tako rešitvijo bomo tudi stimulirali športnike, da v času aktivne dobe namenjajo sredstva za dodatno pokojninsko in invalidsko zavarovanje, iz katerega bodo prejemali dohodke v času športne upokojitve. Navedena rešitev je predvsem spodbudna za mlade športnike, ki ob začetku športne aktivnosti praviloma ne razmišljajo veliko o svoje socialnem statusu in razmerah po končanju športne kariere. Naslednja pomembna sprememba, da je iz dohodka iz zaposlitve predlagamo izvzetje dohodka za stvaritev ali izvedbo avtorskega dela na podlagi avtorske pogodbe. Naslednjo sprememba je, da plačila dohodnine naj bi se oprostili tudi prejemki iz ljubiteljskih, humanitarnih in športnih aktivnosti, če na letni ravni ne presegajo 200.000 tolarjev. V tem primeru namreč predpostavljamo, da namen teh aktivnosti ni v pridobivanju dohodkov oziroma da je prejemek namenjen zgolj pokrivanju stroškov v zvezi z aktivnostjo. Naslednja tudi pomembna sprememba je, da se spreminjajo kriteriji za določanje pretežnega lastniškega deleža, in sicer je ta opredeljen kot vsak lastniški delež, na podlagi katerega zavezanec ima ali je imel v kateremkoli času v preteklih petih letih pred osvojitvijo deleža neposredno ali posredno prek povezanih oseb vsaj 1% deleža glasovalnih pravic ali vsaj 1% deleža v kapitalu oziroma v posameznem razredu delnic gospodarskih družb, katere osnovni kapital ob pridobitvi lastniškega kapitala presega 200 milijonov tolarjev. Torej, če strnem vse te ugotovitve, bomo v poslanskem klubu LDS v tretji obravnavi seveda zakon o dohodnini podprli. Podprli bomo uskladitvene amandmaje, ne bomo pa podprli tistih amandmajev, ki so bili naknadno vloženi in skupaj obremenjujejo državni proračun v višini prek 8 milijard tolarjev.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava o predlogu zakona v celoti s strani poslank in poslancev. Doktor Andrej Bajuk, želite besedo? Prosim.
Hvala lepa. Rad bi samo k temu dodal, da spremembe v svoji predstavitvi, ki sem jo že v imenu poslanske skupine imel, bi rad dodal še en del glede dokončne uveljavitve teh ali pa, kaj pomenijo sedaj te spremembe, ki jih je vlada zadnji trenutek vložila v drugo obravnavo. Na žalost čistopisa druge obravnave nismo dobili, a vendar se človek le sprašuje, kaj je v tako imenovanem143. členu v prvotni obliki, danes v 144. Mi predlagamo amandma, kjer naj bi jasno pisalo, da se roki pridobitve kapitala iz druge točke prvega odstavka 87. člena pričnejo šteti z dnem dejanske pridobitve kapitala. To se pravi, jasna pravila. Zakaj bomo sedaj se skrivali in pa iskali neke stranpoti. Naj se obdavči dobiček kapitala na nek razumljiv način, da ne bomo delali takšnih razlik, kot jih delamo sedaj. In vendar, da bo tudi rok, od kdaj se začnejo šteti teh 5 let, ki so predvidene v drugi točki prvega odstavka, da bi to se štelo od dneva, ko se je kapital pridobil. Brez vsakih čudih stranpoti. Res nas skrbi, kaj se skriva za vsem tem, in zakaj ne moremo imeti nekega jasnega stališča. In ne dobimo s strani vlade jasnega stališča. Ne samo, da ne vemo, kaj dejansko nameravajo napraviti, seveda ni nobene obrazložitve, zakaj to delajo, počenjajo. Če gledamo pa tolmačimo to na podlagi predlogov, ki so bili že do sedaj na mizi in so jih tudi spremenili, ne moreš imeti drugega občutka, kot da gre za to, da bomo še naprej ščitili nekatere, ki jih ne bi smeli. In da se zavestno odločamo, ali se odločate, da ne bomo utegnili v tem državnem zboru se lotiti drugih odprtih vprašanj naše družbe. Človek se sprašuje, kaj vse se še mora zgoditi, da bomo to končno razumeli in da bomo imeli normalen pristop. Vlada, smo slišali danes, in tudi predstavniki Liberalne demokracije, poslanskega kluba Liberalne demokracije se hvalijo, kako bomo znižali obdavčitve ali pa razbremenili delo. No, podatki, ki smo jih imeli do sedaj, so bili na podlagi tega, kar je bilo nam dostopnega, in to leto 2000, 2001 in 2002. Sedaj je pa še ena nova mednarodna primerjava za leto 2003. To lahko vidite na spletnih straneh Forbes, ki letno dela tako imenovani "Tax Misery Index" ali neko tabelo mizerije obdavčitve. Ko gre za obdavčitev - na podlagi podatkov za leto 2003 -, je Slovenija daleč na prvem mestu. Kaj se bo spremenilo? Ja, nekaj se bo spremenilo, ena malenkost se bo spremenila. A vendar, če gledamo neto efekt, to, s čimer se vlada hvali da bomo stopnjo povišali na tiste minimalne stroške življenja, kar je zelo razumljivo in odobravamo, istočasno pa odreže splošne olajšave s 3 na 2, se pravi, z desno daje, z levo pa pobira; kaj bo končno od tega ostalo, bomo pa še videli. In predvidevam,samo realni podatki, ko se bo to začelo izvajati, bodo dokazali, kdo je resnično v tej zadevi govoril resnico, kdo pa je zavajal. In to je zavajanje. Pa še kakšno zavajanje, v kolikor se nočemo lotiti drugih dimenzij tega vprašanja. Hvala lepa.
Hvala. Franci Rokavec ima besedo.
Hvala za besedo. Zelo zanimivo je spremljati to razpravo in tudi spremembe, ki so se dogajale ob sprejemanju zakona o dohodnini. Prvo in osnovno stališče vlade je bilo, da naj bi s to dohodnino dosegli bolj pravično porazdelitev plačila dohodnine, kot je bila do sedaj. Gesta je zelo dobra, pomembna, tudi kar nekaj je bilo storjenega na tem področju, to moramo priznati. Tako na področju družin, na področju športa, predvsem pa na področju slojev iz nižjega dohodkovnega razreda. Vendar ob vsem tem pa se zastavlja vprašanje, zakaj je vlada oziroma so pripravljavci zakona zaobšli mogoče eno kategorijo, ki je v času tranzicije, desetih, petnajstih let najbolj burila duhove v kateremkoli okolju naše države. Namreč, gre za tako imenovane hitre, novodobne kapitaliste. Ko gledamo rešitve, ki so zapisane v 87. členu, kjer se opredeljuje, kaj se vse šteje kot kapital po tem zakonu, se pravi, nepremičnine, lastniški deleži, vrednostni papirji,investicijski kuponi in tako naprej, se dejansko upravičeno zastavlja vprašanje, zakaj razlikovanje določenih skupin. Treba je dati priznanje pripravljavcem zakona, da so dejansko zelo podrobno analizirali, kje je možno dobiti denar. Spustili so se sevedana področje nepremičnin. To je zelo nazoren 87. člen, prvi odstavek in potem tudi v prehodnih in končnih določbah v 144. členu. Ve se, da se bo letos julija sprostila stanovanjska varčevalna shema, da je tudi tako imenovani srednji dohodkovni razred šel na način uspešnega varčevanja z nakupi stanovanj. Vse lepo in prav, ampak tukaj je vlada posegla seveda v obdobje pred letom 2002, seveda jasno z namenom, da ne bo nekdo slučajno ujel obstoječega 3-letnega obdobja, ki je predmet za plačilo dobička. Do tukajvse lepo in prav. Nerazumljivo pa je, zakaj vlada seveda pri ugotavljanju pretežnih lastniških deležev iz drugega odstavka 87. člena pa dela izjemo. Zakaj ne dopusti, da se roki pridobitve kapitala, ki so določeni v tem členu, pričnejo šteti z dejansko pridobitvijo kapitala. Na ta način bi država zajela vsaj tisti del denarja, ki bi ga morala dobiti od tisti, ki si mogoče ne po najboljših poteh prišli do velikega premoženja in največ zgražanja med državljankami in državljani je predvsem na račun tega, da država ni bila sposobna v postopku lastninskega preoblikovanja, lastninjenja oziroma tranzicije, primerno seveda tudi obdavčiti ta sloj državljanov, ki je v tem trenutku bistveno bolj premožen in ki kroji tudi usodo lahko večini državljank in državljanov. Iz tega namena pa menim, da je treba nujno odgovoriti na vprašanje, kaj pomeni črtanje drugega odstavka 144. člena in kako se bodo zajemali in kdaj kot kapital v dohodnino vštevali tudi dohodki iz pretežnih lastniških deležev. Namreč zavedati se moramo, da60 milijonov lastniškega deleža oziroma kapitala, ki ga ima posameznik, da je to velik delež in da ga država ne more spregledati. Ne more biti tudi tukaj dvojnih meril in kriterijev. Menim, da je odgovor na to vprašanje tudi eno od zelo pomembnih odgovorov na vprašanje, ali bo ta zakon bolj pravičen ali ne. Drugo vprašanje, ki bi se ga dotaknil, je seveda vprašanje, ki ga danes ne bomo mogli več rešiti. To je vprašanje, kateremu so mnogi predstavniki poslanskih skupin, predvsem nove koalicije posvetili zelo veliko pozornost, se pravi postopnemu uvajanju obdavčitve subvencij na področju kmetijstva. Tu pa menim, da ni bilo narejeno vsega, kar bi bilo treba storiti. Zakaj ne? Vlada je res na zadnji seji tukaj jasno povedala, da je že pripravljen nov zakon o ugotavljanju katastrskega dohodka, seveda, ta zakon vlada še ni potrdila, je šele v vladni proceduri. In tudi na programu dela tega državnega zbora ga ni zaslediti ne za majsko sejo ne za junijsko sejo. Se pravi, da držijo tiste ugotovitve, da je tako pomembno področje, predvsem pa problematično področje ureditve novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka, zelo zapleteno področje, ki ga ne bo možno v tako kratkem času rešiti. Tu pa se zastavlja drugo vprašanje. Da se tudi s postopnim uvajanjem vključevanje subvencij v plačilo dohodnine na področju kmetijstva ne bomo izognili dvojnosti plačevanja, pa tudi če bo to za leto 2005 25%. Jaz danes ne bom ponovno utrujal ta zbor, čeprav bi bilo verjetno kljub vsemu smiselno, kako so se gibali dohodkovni položaji, dohodek v kmetijstvu v zadnjih 10 letih in kako je glede na padanje tega dohodka kljub vsemu vsako leto, razen lanskega leta, ker je zaradi naravne nesreče, suše bil znižan katastrski dohodek, ampak v vseh ostalih 10 letih se je katastrski dohodekpovečal za več kot 100%. Ne glede na to, da je seveda dohodkovni položaj bistveno drastično padel. Se pravi, da je nekaj zelo narobe z metodologijo ugotavljanja katastrskega dohodka, ampak še bolj narobe pa je, da k tej neustrezni metodologiji prištejemo tudi subvencije. In jaz ponovno opozarjam, da dejansko tak pristop ni dober, da bi bilo treba dati prehodno obdobje do leta 2007. Zakaj do leta 2007? To sem povedal že prejšnjič, poudarjam še enkrat, do leta 2007 bo seveda tudi nova reforma kmetijske politike, Slovenija se še ni odločila, za kateri model se bo odločila, poleg tega pa seveda bo sam vstop v EU šele nakazal kakšne dohodkovne trende oziroma nihanja na področju kmetijstva bo vstop v EU povzročil tej panogi. Seveda členi tukaj so zaprti, ne da sestoriti ničesar. Jaz kljub vsemi pričakujem, da bo toliko modrosti v katerikoli vladi, da bo prišlo do novega zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki bo dejansko temeljil na ugotavljanju realnega dohodka, da bo seveda tudi v primeru, da se dohodkovni položaj poslabševal, tudi padal katastrski dohodek. V tem primeru bi seveda vključevanje subvencij, po moji oceni in po tudi oceni Slovenske ljudske stranke bilo umestno. V nasprotnem primeru, kakršnega imamo pa danes, pa menimo, da je to velika neznanka. Toliko mogoče o tem vprašanju. Še enkrat poudarjam, najbolj smiselno bi bilo, da bi seveda zakon o dohodnini v čim krajšem času v začetku prihodnjega leta popravili na tem področju, seveda najprej pa uskladili zakon o ugotavljanju katastrskega dohodka.
Hvala lepa. Jožef Kavtičnik ima besedo za razpravo.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane kolegice in koleg! Predlog zakona o dohodnini, ki je pred nami, je bil deležen tukaj v državnem zboru velike pozornosti, pa ne samo v državnem zboru, tudi ministrstvo za finance mu je posvetilo kar dokaj časa in tudi ga je korektno obravnavalo. V predlogu so dobre rešitve, pa tudi manj dobre. Če preidem na dobre, so te: razbremenitev plačila dohodnine zavezancev z nižjimi dohodki, povečanje olajšave za družine z več otroki, olajšave za kulturnike in športnike ter dodatne olajšave za kmetijstvo. Celotno gledano je predlog zakona boljši, kot je bil pred tem. Meni osebno, pa tudi številnim delovnim invalidom, pani vseeno, da v zakonu ni upoštevan predlog, da bi delovne invalide v zakonu oprostili plačila dohodnine iz invalidnega dodatka, tako kot so plačila odškodnine upravičeni vsi drugi invalidi. Skupina poslancev smo vložili amandma, ki ga je odbor za finance potrdil oziroma sprejel in je bil ta amandma potem tudi vključen v drugo branje. Nakar je koalicija Združena lista, LDS in DeSUS vložila amandma na ta predlog in je to ponovno izpadlo. V pogovorih z ministrstvom smo prišli do nekaterih možnih rešitev in tudi strokovne službe ministrstva so nakazale možnost reševanja v drugem zakonu, to je v zakonu o invalidsko-pokojninskem zavarovanju. Tudi sam osebno sem prepričan, da bi bilo to boljše, pa vendar je ta problem že dolg od leta 1995 in se ni reševal ustrezno. Zato sem dolžan opozoriti na ta problem, ki ga je treba rešiti. In ker ni v zakonu o invalidskem in pokojninskem zavarovanju, sem prepričan, da bi bilo prav, da bi bil vključen v ta zakon. Zato bom zakon vseeno podprl. Opozarjam in apeliram na člane parlamenta, na parlamentarce in parlamentarke, da bi bilo smiselno, da se čimprej pozabavamo s problemom delovnih invalidov in da ta problem ustrezno rešimo v zakonu o invalidsko pokojninske zavarovanju. Hvala.
Hvala. Dr. Jožef Bernik ima besedo. Želite?
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Ta zakon je kar velik zalogaj, in bil je sprejeman ekspresno, predlagan ekspresno obravnavan ekspresno, zaključen bo ekspresno in moram opozoriti na to, da nekatere države, ki so mnogo bolj izkušene v teh stvareh, si vzamejo čas za poglobljeno strokovno in globoko razpravo, ne samo v parlamentu, ampak tudi zunaj v strokovnih krogih - tega tukaj ne vidimo in je seveda škoda, velika škoda. Seveda so bile narejene na podlagi amandmajev nekatere spremembe v pravo smer, vendar ostajajo v tem zakonu še mnoge stvari, ki bi jih naša družba in naši državljani resnično potrebovali. Ena stvar, ki me zanima takoj v začetku, bi vprašal, pri nas imamo šest kategorij dohodka; iz zaposlitve, iz dejavnosti, iz doseženega s posameznim delom, iz premoženja, iz kapitala, in druge dohodke. Ne vem, morda je to praksa v nekaterih državah, ampak tiste države, ki so izredno razvite, takih kategorij nimajo in me je prav zanimalo, zakaj smo mi morali v to zadevo iti. Bi pa omenil nekaj zanimivosti v celi zadevi, tako ta zakon oziroma predlog zakona pokriva gotova področja oziroma gotove vrste kategorij, državljanov. Namreč, čisto jasno je, da ta zakon bo še vedno tudi naprej favoriziral kapitalsko oziroma hiper kapitaliste, in ne bom rekel, da so vsi, ampak nekateri so gotovi enakim bivšim oziroma baronom, tem "ravbar baronom", ki so bili znani v preteklih stoletjih. Pri nas smo bili verjetno preveč revni, da bi jih imeli ali pa vsaj veliko - no, sedaj jih pa imamo kar nekaj. In čudi me to, da se slovenska vlada oziroma minister za finance ni ravnalo po dobrih vzgledih iz Evropske unije, kjer takih privilegijev navadno ni. Poglejte, človekbi mislil, da se tukaj nekaj godi in da se morda s tem, da po nekem obdobju kapitalist ali karkoli, gospod z denarjem, bo prišel zelo poceni skozi in da se mu splača nekatere stvari prodati po tistem času in morda je tudi v tem premoženju nekaj, kar bi moralo biti obdavčeno, zato ker ni bilo, verjetno, povsem pošteno pridobljeno, se je pustilo bog ve kje v tujini itd. Čudno se mi zdi, ko gledamo pri nas na potrebe novih davkov, da se malo ne zamislimo o tem, pa vprašamo: ja, od kod je pa ta denar prišel. In to bi vsaka pametna država morala narediti ne glede, kako premožno oziroma kako močni so naši, če jih imenujemo, kapitalisti in kakšen vpliv imajo na našo državo, čeprav se včasih sprašujem, ne vem kdo je tukaj rep in kdo je glava. Druga stvar, ki me čudi, je to. Minister za finance ima mnogo uslužbencev, veliko njih prvovrstnih strokovnjakov z vrhunskimi talenti. To je treba priznati. Ampak zakaj so vsi ti talenti ne obrnejo v prid naših državljanov in se pripravi tak zakon o dohodnini, ki bo bolj prijazen našim državljanom in ki bo poiskal vire dohodkov tam, kjer jih je najlažje dobiti? Nekdo je že omenjal stvari, recimo, javna uporaba itd., in če bi človek šel še enkrat skozi proračun, bi lahko videl, še kje se bi dalo dobiti več prihodka. Seveda vlada ni ničesar pravzaprav radikalnega naredila, da bi izboljšala davčno opravo. Kolikor poznam, je tudi precej dobrih uradnikov tam itd., ampak nekaj nekje ne štima. Včasih smo imeli priliko, da smo dobili poročila o tem, kako se usposablja, izboljšuje in tako dalje sistem elektronske tehnologije tam in da se postavlja na noge - vendar ne vem, ali se je sploh kdaj postavilo ali ne, upam, da nimamo primera Sigme v malem tudi tam. No, končno bi še na eno stvar rad opozoril in upam, da bomo prej ali slej prišli do tega. Država izraža v tem predlogu svoj centralizem, ki nam je vsem znan. Poglejte, država hoče o vsem odločati. In tudi tukaj, recimo, ko gre za razne donacije kulturnim, znanstvenim, verskim, karitativnim organizacijam, je zelo škrta in dopušča državljanom zelo majhen delež. In država potem po svoje deli tistim civilnim družbam, ki so že tako ali tako v njihovem žepu. To pa seveda niso več civilne družbe in zdi se mi, da bi morali tudi tukaj, tudi pri davkih, tudi pri dohodnini to stvar razmisliti, kajti druge države po svetu so to naredile in ker je vedno manj donatorjev, bi jih morali toliko bolj podpirati in s tem dati naši družbi kulturne in druge vrednote, ki jih tudi država ne bo podprla in jih ne podpira. Toliko za komentar. Osebno bom počakal, kaj bo iz te diskusije prišlo, da vidim, ali je za ta zakon glasovati ali ne. Trenutno pa nisem posebno navdušen, da bi zanj glasoval. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Janez Kramberger, želite besedo? [[Ne.]] Anton Butolen, izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav, predsedujoči, predstavniki vlade, kolegice in kolegi poslanci! Pred nami je izredno pomemben zakon v tretjem branju, ki praktično zajema vse državljane Republike Slovenije. Pobiranje in razporejanje davkov je pravzaprav temeljna naloga vsake države in način, kako se davki pobirajo in kako se razporejajo oziroma kaj se iz tega naredi, seveda loči uspešne države od manj uspešnih. Ravno zaradi tega je zelo težko uskladiti potrebe po večjih prihodkih za državni in občinski proračun na eni strani, ko razpravljamo o razvojnih programih, o proračunih, je tudi s strani tistih, ki bi potem želeli imeti čim večje olajšave, zaznati težnjo po čim večjih prihodkih v proračunu in čim večjih zneskih za investicije oziromaza druge potrebe države in občin, na drugi strani pa željo in potrebo razbremeniti prebivalstvo. Vesel sem, da je temu zakonu bistveno uspelo razbremeniti ravno sloj prebivalstva z najnižjimi prihodki. Mogoče je bilo danes vseeno premalo povedanega, da je povprečna slovenska družina, kjer sta oba zaposlena, z dvema otrokoma, praktično s tem zakonom pridobila več kot 18% dodatnih olajšav. Splošna olajšava se je povišala z 11% na 17,2%, in če sta oba zaposlena, to dvakrat, razen tega se je seveda povečala tudi olajšava za otroke. In ravno iz tega sem zelo vesel, da je v bistvu ta zakon sedaj v tretjem branju bistveno boljši in ugodnejši za sloj prebivalstva z najnižjimi prihodki, kot je bil v trenutku, kot je bil vložen, in seveda ga bom z veseljem podprl. Moram reči, da ponekod v državah, ki so nam tudi za vzgled, se davčne reforme delajo tako, da se spreminjajo olajšave za pol ali pa en ali dva procenta maksimalno, to je že pravzaprav racionalno. S tem procentom, kot smo tu zmanjšali obdavčitev prebivalstva z najnižjimi prihodki in če še rečem na področju, s katerega prihajam, smo seveda naredili velik korak naprej in zato mislim, da je zakon zelo dober in ga bom, kot sem že omenil, podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz bi vas samo opozoril na to, da je po časovnem razporedu današanjega dela predvideno ob 13. uri 30 minut odmora. Zato bomo sedaj dali besedo še mag. Janezu Drobniču, po tej razpravi pa bomo videli glede na čas, kako naprej. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da bom pred 13. uro končal, kajti ob takem zakonu bi seveda potrebovali veliko več časa, ampak glede na odziv vlade in kakšne rešitve ponuja in da se temu seveda zelo dosledno odzivajo kolegi iz vladajoče koalicije, je po mojem mišljenju utemeljevanje torej širše bolj zgubljanje besed. Dotakniti se je pa seveda vsekakor treba nekaterih rešitev, ki merijo na šibkejše sloje oziroma šibkejše kategorije. Lahko generalno rečemo, da ste povzeli dobre predloge v korist šibkejših kategorij. Poglejmo nekatere: prizadete odrasle osebe, prejšnje olajšave 50% povprečne plače, ta je bila izvzeta iz obdavčitve, je sedaj izpuščena. Sedaj se pač ugotavlja oziroma se daje enake olajšave za te otroke kot za vzdrževane člane v višini te osnove. To zagotovo ni dobro za naše državljane, ki so težko prizadeti in ki zahtevajo za normalizacijo življenja bistveno več angažmaja tistih bližnjih, ki jim lahko kakorkoli pripomorejo k temu življenju. Kot veste, je to življenje postalo izredno drago in tudi zahtevno v časovnem smislu, ob tem, da se delovne obveznosti povečujejo in zato morajo ti starši angažirati tudi druge osebe, da jim pomagajo. Prej je bila 50% povprečna plača v Sloveniji, sedaj je to izvzeto. Sedaj zaostaja samo za otroke do 18. leta, prej je bilopa to za vse. Ker odkimavate z glavami, ampak poglejte si noter. Prej je bilo to za vse, tudi za otroke nad, oziroma za odrasle osebe - po zakonu o družbenem varstvu, telesno in duševno prizadetih oseb tudi nad 18 let. Ker če pogledate, kakšen je njihov način življenja, je identičen kot do 18. leta. Razen to, da verjetno kaj pridobijo. Ampak ta olajšava se nanaša na tiste, ki vzdržujejo te osebe, ne na otroke. Potem kmetijske subvencije - isto. Tako da bo prišlo do obdavčitve. Potem obdavčitve delovnih invalidov. Tukaj bi lahko pokazali več razumevanja in več poznavanja, kaj se smatra v okviru invalidskih prejemkov kot nadomestilo za povečane stroške življenja in kaj je tisto, kar pomeni plačo. To je že gospod Kavtičnik razložil. On sicer, ker je iz vladajoče koalicije, ne more reči, da LDS ne bo glasoval, ker LDS je dobro glasoval, pa je ponudil, da bo to v nekem drugem zakonu. A veste, to, da je nekje v drugem zakonu, tisto pozabite. Letos so volitve. Tega ne bo nič. Mi govorimo sedaj o tem zakonu, in kaj se v tem zakonu da razrešiti. Kaj se da urediti za kategorije, ki so iz obrobja te družbe. Namreč, veliko več razumevanja imate za tiste, ki imajo veliko pod palcem. To je kolega doktor Bajuk vam lepo povedal, kaj se dogaja. Kaj se dogaja s slovensko družbo, kako se razslojuje, in vi pa prihajate z rešitvami, s katerimi se bo ta slovenska družba še bolj razslojevala. Ampak ne na način angažmaja pravega, bodisi vlaganja znanja, dela, pač pa nekih drugih zaslužkov, bodisi iz luknjičave zakonodaje, ki je tunotri, lahko rečemo marsikdaj tudi namerno sprejemate, zato da te osebe lahko pridobijo ekstra dohodke. Zato pa imamo potem zbiranje raznih teh ptic, tajkunov po nekih ložah, kjer potem pritiskajo na vas. Zato smo pa tudi v poslanski skupini vložili nekaj še dodatnih amandmajev, da bi te slabe rešitve popravili. In seveda že sedaj apeliran na to, da na koncu, da ko bomo obravnavali amandmaje, bo sprotno glasovanje, da jih tudi podprete. V tej smeri so šle tudi ostale rešitve, recimo, olajšave za invalidska podjetja v zakonu o obdavčitvi pravnih oseb. Veste, v tem konceptu, v tem, trenutno je brezposelnih, mislim da 23 tisoč invalidov, saj te evidence vlada pač ne da ven, zato ker bi lahko zardevala. Si je izmislila neko drugo pomožno evidenco, kjer je te izbrisane umestila, da ne kvarijo statističnih podatkov in te zgodbe o uspehu. Ampak to nič ne pomaga. Te podatke je treba dati zraven in skupaj sešteti in na koncu ugotovimo, da brezposelnost v Sloveniji raste. In glede na takšne rešitve, bo tudi še naprej rasla. In glede na takšne rešitve o dohodnini, se utegnejo te osebe znajti še bolj na obrobju družbe, ker pač ne bodo imele vstopa v zaposlitev in ker ne bodo imeli vsaj teh minimalnih olajšav, da bi si visoke stroške življenja, ki jih povzroča huda invalidnost, lahko pokrili, za to gre. Ali imajo zelo visoke stroške življenja z medicinskimi pripomočki, s stroški za zdravila in še drugih. In zato je smiselno, da bi se ta amandma glede delovnih invalidov pri dohodnini upošteval in se tudi uveljavil. K temu: izpustili ste tudi kulturnike oziroma ste se jih takoj dotaknili, da ste jim normirane odhodke znižali z 40 na 25%. Oni so samostojni kulturni delavci, to bi lahko veljalo za tiste, ki se na tak način preživljajo s svojim lastnim delom in so praktičnotudi na obrobju. Za to tudi nimate pozornosti. In kolega je pred menoj govoril o nekih, da se za te robne kategorije ta zakon sprejema v njihovo korist. Ko temeljito to pogledate, vidite, da to ni res. Samo žal, za kulturnike je vlak je odpeljal, je voz odpeljal, zato ker ni možno več amandmaja vložiti, sicer pa vprašanje, če bi vi kakšno razumevanje pokazali za to. Tukaj neham, pri amandmajih bi se dalo še kaj konkretnega povedati. Hvala lepa.
Hvala lepa. In pri tem delu razprave prekinjam točko dnevnega reda. Boste potem, saj nadaljujemo. In sejo bomo nadaljevali čez 30 minut, ob 13.30 uri. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo z 28. točko dnevnega reda, ki smo jo prekinili zaradi odmora. Nadaljujemo z razpravo poslank in poslancev. Besedo dajem Rudolfu Petanu. [[Ne želi.]] Branko Kelemina - ga ni tu. Jože Tanko, izvolite, imate besedo.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Najprej bi rad povedal, da je besedilo, ki ga sedaj obravnavamo, precej boljše kot tisto, ki ga je predložila vlada, kajti s sprejetimi amandmaji so se mnoge stvari bistveno popravile. Vendar pa kljub vsemu menimo, da rešitve, ki so predvidene v zakonu, še niso zadostne. Prva od stvari, ki bi jih bilo treba najmanj ohraniti, če že ne popraviti, je individualna olajšava, ki je s predlogom vlade oziroma s sprejemom in potrditvijo vladne koalicije znižana s 3 na 2%. Tu menim, da je treba pustiti možnost individualnim davkoplačevalcem, da ta sredstva uporabijo za investiranje v razne oblike, ki so dopustne. Predvsem gre pri tej davčni olajšavi za predvidljivost, gre za namenskost in tudi za racionalnost vlaganj, ki jih opravijo posamezniki iz tega naslova. Skratka, že prej sem v predstavitvi stališč poslanske skupine omenil, da bi bilo smiselno celo razmisliti, da se ta davčna olajšava dvigne, predvsem z namenom, da se spodbudi investicije na stanovanjskem področju, investicije v izobraževanje in v ostale stvari. Mnogo tega, kar bi se skozi ta del ne izgubilo kot izpad, se potem kasneje vrne skozi DDV ali pa tudi skozi boljše znanje, boljšo učinkovitost. Drugo vprašanje, ki se ga sicer prej v stališču poslanske skupine nisem dotaknil, pa je predvsem odnos vlade do obremenitev plač oziroma do davkov iz naslova plač. Tu je treba reči, da je Slovenija daleč nad nivojem primerljivih razvitih evropskih držav in imamo davke iz naslova dela približno 30 do 50% višje, kot so v drugih državah. To pomeni, da so bistveno nižje tudi neto plače v Sloveniji, kar posledično pomeni, da s tem vlada zelo radikalno, grobo posega predvsem v osebne in družinske proračune, v osebni in družinski standard, s čimer naprej jemlje denar, ki bi ga sicer državljani namenili, recimo, bodisi za vlaganja, za investicije in ta denar se že vnaprej preliva v državno blagajno, ne da bi se v tem prehodu oplemenitil. Skratka, prebivalcem ni dopuščeno, da bi vlagali oziroma da bi investirali in ta denar potem dodatno oplemenitili, vrnili v državni proračun skozi povišane stopnje DDV-ja. Z nizkimi plačami oziroma z višjimi davčnimi prispevki se zavirajo tudi pogoji ali pa uničujejo, znižujejo pogoji za razvoj družin, saj tudi povišane davčne olajšave, ki smo jih sedaj sprejeli oziroma ki so v tem zakonu, ne kompenzirajo slabega štarta in posledično je šlo zaradi tega tudi slabe perspektive. Posebno poglavje zadeva področje tako imenovanega turbo kapitalizma. To se pravi, premoženja, ki je nastalo v tranzicijskem času, ki smo ga doživeli po letu 1991 in kjer se je to javno premoženje skoncentriralo v relativno majhnem številu tranzicijskih bogatašev. In treba je pravzaprav vedeti, da ti tranzicijski bogataši za to državno blagajno prispevajo verjetno celo manj kot srednji sloj. Kajti vso to osnovno porabo imajo vse kategorije prebivalstva več ali manj zagotovljeno v Sloveniji. Če po domače rečem, vsi kupujemo v tej državi kruh in mleko, vendar, med tem ko določen sloj prebivalstva si kaj bistveno drugega ko te osnovne prehrambene artikle ne more zagotoviti, pa vsi ti turbo kapitalisti vso to svojo nadstandardno potrošnjo izvajajo več ali manj zunaj meja te države. Skratka, če poenostavim, oblačijo se v Milanu, ladje imajo naHrvaškem, denar na Kajmanih, uživajo na Sejšelih itn. Skratka, ta njihov tranzicijski denar in tranzicijska sredstva, ki so se pri njih zbrala, se trošijo in nalagajo povsod drugod, samo doma ne. In če jim je že tranzicija dala tako strahoten vpliv, kar se vidi tudi iz tega, da jim ni vseeno, kaj se bo dogajalo s to državo, kako se bo država vodila in kdo jo bo vodil, potem bi bilo primerno, da ves ta svoj kapital ali pa vsaj večino tega svojega kapitala vplačajo kot svoj dolg, kot svoj prispevek tej državi skozi ustrezne davčne stopnje od kapitalskih dobičkov. Vendar je za ta korak treba nekatere stvari spremeniti, in to tiste, ki se jih vlada najbolj brani. Prav bi bilo, da bi se državljani oziroma davčni zavezanci tudi enakomerno obremenili. Sicer zelo lepo izgleda, da je država povečala davčno olajšava v najnižjem dohodkovnem oziroma davčnem razredu, vendar je treba ob tem tudi upoštevati, da se je število zavezancev v tej kategoriji tudi znižalo, tako da je treba povedati v bistvu obe številki. Mislim, da bi bilo prav, da bi se, tako kot velja tudi za zadnji dohodninski razred, kjer je davčna obremenitev 50-odstotna, tudi za te tranzicijske kapitalske dobičke predvidelo neko ustrezno plačilo in bi tudi ta tranzicijska elita na nek način morala plačati svoj prispevek državi. Še posebej, ker vemo, da je na tožilstvih ostalo marsikaj zaprašenega, da je marsikaj zastaralo tudi na sodiščih in da je bilo predvsem zaradi neučinkovitosti sodišč tudi marsikaj oproščenega. Tako da pravzaprav iz tega tranzicijskegaobdobja kakšno oškodovanje niti ni ugotovljeno. Skratka, za ta korak bi bilo treba nujno nekaj narediti. Mislim, da ni v redu, da so ti tranzicijski bogataši, ki imajo tako strahoten vpliv na poslovanje in delovanje te države, več ali manj stalni gostje rumenega tiska, da stalno sem pa tja kje kaj sponzorirajo, v efektivi pa za državo ne prispevajo popolnoma ničesar. Pa še eno kategorijo prebivalcev bi bilo treba posebej obdelati. To so ljudje, od katerih velika večina ni nikjer zaposlena. Vendar so to ljudje, ki si privoščijo tudi za razmere v okoljih, v katerih živijo, strahoten luksuz z nadstandardnimi rešitvami. Nekateri celo neupravičeno dobivajo in to svoje, bi rekel, lagodno življenje nadgrajujejo s socialnimi bonitetami, v resnici pa si privoščijo standard, kot si ga verjetno tudi poslanci ali pa kakšni drugi visoki državni uradniki z visokimi plačami ne morejo. In ti ljudje so tudi popolnoma prepuščeni samim sebi oziroma jih davčna zakonodaja sploh ne zadeva. Treba je reči, da takih ljudi sicer ni veliko, vendar v vsakem okolju jih je nekaj. In dejansko je to v posmeh celotni družbi. Skratka, menim, da bi na tem področju davčne zakonodaje bilo potrebno narediti nekatere še bolj konkretne korake, predvsem na tistih področjih, kjer so se zbrala izjemno velika, enormna sredstva, govori se o 400 milijardah tranzicijskega kapitala. In verjetno bi se, ne samo majhen del, ampak pomemben del tega kapitala lahko prelil na račun, na fonde te države in se porabil tako za razbremenitev preostalega dela prebivalstva, predvsem plač, dela in pa verjetno tudi za pokrivanje davčne luknje. Lahko pa tudi bi se s tem omogočilo, da bi se dale določene olajšave podjetjem pač, ki vlagajo v razvoj, v nova delovna mesta. Kajti kot smo slišali tudi že prej, marsikaj se bo privarčevalo in kompenziralo predvsem na račun tistih, ki so do sedaj imeli olajšave iz naslova investicij.
Hvala. Ali želi Anton Partljič besedo? Ne želi, ker telefonira. Anton Partljič, besedo? Želi Jožef Školč besedo? Anton Anderlič ima besedo. Ne želi. S tem smo zaključili razpravo o predlogu zakona v celoti s strani poslank in poslancev. In prehajamo na razpravo in odločanje o členih in vloženih amandmajih. Vodili jo bomo na podlagi pregleda [[...]]Pregled amandmajev se deli, ker pa je v njem tudi amandma k 20. členu, ki ga še nimate na klopi, bomo počakali pet minut, pa da potem lahko o njem normalno razpravljamo. Nimate ne pregleda še na mizi in nimate tega amandmaja. Amandma je vložen k 20. členu, nimate ga na klopi. In ker še nimate pregleda na klopi, bom za 5 minut prekinil sejo. Amandma je pa vložen v skladu s poslovnikom in pravočasno in moram pač to upoštevati.
Kolegice in kolegi! Prosim za pomiritev. Prehajamo na obravnavo členov in amandmajev k členom zakona. Vodili jo bomo na osnovi pregleda amandmajev, ki ste ga pravkar prejeli na klop, z dne 20.4. in v razpravo dajem 20. člen in amandma k členu 20. Vložila ga je poslanska skupina Nove Slovenije. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o 20. členu in o amandmaju. In prehajamo na odločanje. Prosimo za pozornost. Poglejte, če delujejo vaše glasovalne naprave. Na glasovanje dajem amandma k členu 20 poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Prvič nam ni uspelo. Dovolj nas je v dvorani. Lahko vidite na displeju, kdo ni glasoval. Prosim za pozornost. Glasovali bomo drugič. Glasujemo drugič o amandmaju k 20. členu poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 11, proti 35. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Prehajam na 86. člen in amandma poslanske skupine Nove Slovenije k 86. členu. Želi kdo besedo? Dr. Bajuk.
Hvala lepa. Tukaj je ta primer, o katerem sem govoril v svoji predstavitvi v imenu poslanske skupine. Gre za koncept, kaj se bo štelo kot kapital. Resnično ne moremo verjeti, da vlada vztraja pri svojem drugem odstavku, brez da bi to obrazložila, za kaj pravzaprav gre. Menimo, da je veliko bolj jasno, da se v drugi odstavek vključi to, kar je treba, vrednostni papirji in deleži v gospodarskih družbah, zadrugah in drugih oblikah organizacij, ker gre za definicijo, kaj je kapital. In kako, s kakšno lahkoto se hvalimo, se vlada hvali, da bo pač nekaj oprostila, dohodnino najnižjim slojem do višine življenjskih stroškov, istočasno pa brez vsake obrazložitve pove, da če je bil kapitalski dobiček pod 60 milijonov v podjetju, ki ima nad 200 milijonov kapitala, takrat se pa ne plača davek. Jaz se pa vprašam, kakšna je pa razlika med nekim delavcem, ki zasluži morda nadpovprečno plačo in bo, na vsak način bo plačal dohodnino, ker ima pač nek dohodek, ki je obdavčen, s tistim gospodom, ki bo imel kapitalski dobiček na podlagi 59-milijonskega deleža v podjetju, ki ima 190 milijonov kapitala. Zakaj pa ta gospod ne? Od kod ta logika? Samo to bi rad vedel, kaj se skriva za to stvarjo, ker nima nobenegasmisla in dejansko obrača v nič vse stvari, o katerih govorite, kako se zavzemate za nižje sloje, ko pa istočasno predlagate takšno zadevo, ki nima ne repa ne glave, nima nobenega smisla. Torej upamo, da boste naš amandma k 86. členu sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o amandmaju k členu 86. Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 12, proti 36. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Prehajamo na člen 101, h kateremu je poslanska skupina Slovenske ljudske stranke vložila amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Dajem amandma Slovenske ljudske stranke k členu 101 na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 12, proti 37. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. V razpravo in odločanje dajem dva amandmaja k členu 108; oba je vložila poslanska skupina Nove Slovenije. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Najprej dajem na glasovanje amandma pod številko 1 poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 13, proti 38. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Na glasovanje dajem amandma pod točko 2 iste poslanske skupine. Obrazložitev glasu, mag. Drobnič.
Ko je bilo prej toliko govora okrog tega, kako se za robne, šibkejše kategorije spreminja oziroma ugodno rešuje s tem zakonom. Tu je priložnost, da bi vsaj nekoliko popravili to, kar se je zgodilo, namreč s tem novim zakonom, da se odrasle osebe s težko duševno in telesno prizadetostjo obravnava bolj benevolentno. Po določbah v prejšnjem zakonu so imeli olajšavo v višini 50% povprečne plače; torej, ta je bila izvzeta iz obdavčitve. Mi predlagamo, da se ta osnova poveča za 50%, kar še tiste stopnje ne bo doseglo. Ta rešitev je po našem razmišljanju zelo v redu in bo vsaj en majhen korak do tistih, ki imajo višje stroške življenja, so težko prizadeti in imajo starši ali njihovi skrbniki veliko dela in skrbi z njimi.
Želi še kdo? Ne. Prehajamo na odločanje. Torej, glasovali bomo o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije pod točko 2 na strani 2 pregleda amandmajev. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 13, proti 34. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 34.]] Amandma ni dobil podpore. Prehajam na člen 112, h kateremu sta vložena dva amandmaja poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo besedo? Dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Rad bi samo opozoril, da naš drugi amandma, to se pravi drugi del tega amandmaja pri 112. členu vsebuje odpravo tega predloga vlade, da bi znižali olajšave s 3% na 2. Menimo,da je to popolnoma nesmiselno. Do sedaj je bilo neutemeljeno. In da uvaja en sistem, v katerem dejansko izniči vse, kar smo do sedaj, ne samo kar smo imeli, pa tudi kar je predlagano. Olajšave samo v višini 2% osnove nimajo nobenega smisla in zato se bomo zavzeli za to, da se to obdrži. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Mag. Drobnič.
Toliko govora je bilo okoli naklonjenosti vladajoče koalicije humanitarnim in dobrodelnim organizacijam. S tem zmanjšanjem teh olajšav s 3 na 2, torej omejitve, tisto, ki se ne všteje, ki se izvzame iz obdavčitve, je ravno nasprotni korak. Uradno govorite, kako naj se ta civilna družba razvija, dobrodelne dejavnosti, po drugi strani pa z zakoni to ravno nasprotno počnete. V drugih državah imajo te stopnje višje, zlasti tam, kjer ocenjujejo in dajejo civilni družbi, humanitarnim organizacijam velik pomen. V naši državi bi morali toliko bolj zato, ker je obseg državnega sektorja mnogo večji, kot je v ostalih primerljivih državah. In še posebno zato, ker so nevladne organizacije v pretežni meri plačevane iz proračuna. Tisti, ki daje denar, tisti je gospodar. In zato želite vi ohranjati ta status. Zato, da civilne organizacije lahko komandirate. In sedaj za volitve vam bodo prišle prav, to razmišljate, ampak to je napačen pogled, to je napačna rešitev. Zato je potrebno, da se vsaj nekoliko ublaži to. V bistvu bi morali dati amandma za 5% vsaj, ne pa z 2 na 3.
Hvala lepa. Ker nihče več ne želi besede, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o členu 112 oziroma o dveh amandmajih k členu 112. Pod točko 1 na strani 2 pregleda amandmajev je amandma poslanske skupine Nove Slovenije, ki ga dajem na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 11, proti 37. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 37.]] Amandma ni dobil podpre. Dajem amandma pod točko 2 na strani 3 pregleda amandmajev na odločanje. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 12, proti 39. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 39.]] Amandma ni dobil podpore. Zato prehajam na amandma k členu 144 poslanske skupine Nove Slovenije. Želi kdo besedo? Doktor Bajuk, 144, če sem narobe povedal, se opravičujem.
Hvala lepa. Ne bi rad, da bi kolegi velike koalicije se zmotili. Dejansko je tukaj mala napaka, številka je, roki pridobitve kapitala iz 2. točke prvega odstavka 86. člena - torej ga lahko podprete, gre za 86., ne pa 87. člen - se pričnejo šteti z dnevom dejanske pridobitve kapitala. Menimo, da je to silno pomembno in potrebno, da se ta rok dejansko jasno izpostavi in upamo, da s tem popravkom boste prav gotovo tudi ga podprli. Hvala lepa.
Hvala, doktor Bajuk. Želi še kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo o amandmaju k členu 144. O amandmaju bomo odločali, prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 15, proti 34. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 34.]] Amandma ni dobil podpore. In še zadnji amandma, k členu 150, ki ga je predlagala Slovenska ljudska stranka, da se člen črta. Želi kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo in dajem amandma Slovenske ljudske stranke k členu 150 na glasovanje. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 12, proti 39. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 39.]] Tudi ta amandma ni dobil podpore. Ugotavljam, da v tretjem branju ni bil sprejet noben amandma, zato sprašujem vlado ali zakonodajno-pravno službo, ali je zakon usklajen oziroma neusklajen. Državna sekretarka Milojka Kolar.
Hvala za besedo. Po sprejetju zakona v tretjem branju je bilo ugotovljeno, da je prišlo do medsebojnega neskladja, zato vlada predlaga uskladitveni amandma v skladu s 140. členom poslovnika k 98. členu, ki se glasi: V tretjem odstavku 98. člena se črta 5. točka. Druge točke se ustrezno preštevilčijo. Ta amandma je potreben, ker so v 20. členu predloga zakona v oprostitev prišle doživljenjske mesečne rente po posebnih predpisih. Zaradi tega je potrebno sprejeti tudi ta uskladitveni amandma. Hvala.
Hvala lepa. In še pojasnilo, da ste 13.4. ta uskladitveni amandma prejeli, saj ga je vlada posredovala skupaj z obravnavo predloga zakona v tretjem branju. Želi kdo besedo o uskladitvenem amandmaju? Dovolite, dovolite. Državna sekretarka je pojasnila, da je vlada vložila uskladitveni amandma k 98. členu, in sicer, da se v tretjem odstavku 98. člena črta 5. točka, ostale pa se preštevilčijo, kot je normalno zaporedje. Ali je potrebno, da [[...]]Amandma ste pa dobili. Ja, s predlogom zakona je bil že 13.4. Sedaj ga obravnavamo, dr. Bajuk, ker je uskladitveni. Verjetno ste ga prezgodaj dobili in spregledali. Želi kdo razpravljati? Zaključujem razpravo. Janez Podobnik ima besedo.
Hvala lepa. Jaz sem razumel nastop državne sekretarke, da je neusklajenost nastopila na podlagi sprejetih amandmajev v drugi obravnavi, ne pa tretji, ker danes nismo uspeli nobenega amandmaja, in ker je vlada na prejšnji seji pričakovala, da bo točka zaključena, je že takrat predlagala ta amandma, ne pa na tej seji. Drži tako?
Vlada je po končani drugi obravnavi vložila predlog za tretjo obravnavo in tudi ugotovila, da je v drugi obravnavi to neskladje nastalo.
Gospod podpredsednik! Seveda, ta postopek je pa napačen. Če imamo v tretji obravnavi 10, 15 amandmajev, je treba počakati seveda ali se z eventualnim sprejemom zgodi še kakšno novo [[...]]
Sprejmem to dejstvo, ja. Napaka vlade, ampak sedaj moramo to napako odpraviti. Spremembe pa ni. Lahko zaključimo razpravo? Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Še je potrebno kakšno pojasnilo? Ne, gremo na glasovanje. Glasujemo o uskladitvenem amandmaju. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 42, proti 4. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma za uskladitev zakona sprejet. In sedaj lahko preidemo na glasovanje o predlogu zakona v celoti. Obrazložitev glasu, Tone Partljič.
Zakon bom podprl, četudi seveda so bile tukaj neke pripombe, mogoče tudi nisem vsega razumel. Nekatere sem celo podprl, ampak ne za kontra ljudem, ki so imeli amandmaje, niso bili sprejeti. Jaz sem na nek način opazil, da je pravzaprav prvikrat bila možna ena diskusija pa ena manjša distinkcija o tem, da rečem, da kulturni ustvarjalci niso ravno zelo nastradali pri kakšnem zakonu, ki ga je prineslo finančno ministrstvo. Še več, bilo je sprejemljivo z eno diskusijo, daniso vsi honorarji avtorski, to kar se danes na veliko govori, piše in preganja, ampak da kakšen pisatelj morda tudi osem let piše en roman, zato da bi se preprosto izpovedal, ne zato, da ga bo tržil. In ker ste imeli nekaj posluha za to, sem na nek način v imenu kulturnikov za, bi rekel, ta prvi korak razumevanja davkarije, se zahvaljujem in bom podprl zakon.
Hvala lepa. Če je še kakšna nejasnosti okoli tega uskladitvenega amandmaja, popolnoma korektno, vsebinsko pravilno, edino, da bi ga šele zdaj smeli vložiti po končani tretji obravnavi. Prosim, da to sprejmemo. Mag. Drobnič, obrazložitev glasu. Ne? Mag. Drobnič, obrazložitev glasu. Prosim.
Jaz tega zakona ne bom podprl iz vrste razlogov. Nobeden od naših amandmajev v zadnjem branju ni bil sprejet. Sem že povedal, v enem delu je usmerjen tudi proti samostojnim kulturnikom, potem niste podprli 20. člena, ki pomeni uresničitev tiste nejasnosti in pomanjkljive ureditve, na katero vas je opozarjal minister Keber, za šibke sloje, za upokojence, za tiste, ki si ne morejo plačevati dodatnega zavarovanja. 20. člen, razlagate, kako podpirate reformo, potem je pa amandma in to povozite. Niste se izjasnili glede kapitala, kako je, vas to ne zanima. Niti, da bi povečali to osnovo za vzdrževane člane. Niste podprli, da bi imeli zgledno ureditev glede težko prizadetih oseb v Sloveniji. Humanitarne in dobrodelne organizacije, da bi dali podlago za razvoj nevladnih organizacij, celo zmanjšujete, že tako ali tako je pomanjkljivo, so hendikepirane, ali vi še zmanjšujete, tudi odklanjate rešitve bolj ustreznega urejanja glede stanovanjske gradnje. Glede na to takšnega zakona ne moremo podpreti in tudi državljani niso takega zakona veseli, razen nekaterih izbrancev. Jaz bom glasoval proti temu zakonu.
Ivan Kebrič ima besedo, za obrazložitev glasu.
Hvala za besedo. Z žalostnim srcem bom podprl ta zakon. Zakaj? Nekaj se je le premaknilo, bo se obremenil kapital, čeprav ne še tako, kot bi bilo želeno, kot imajo druge evropske, pa še katere izvenevropske države. Pomembno je to, da smo določene stvari z ozirom na odvisnost teh slojev, ki komajda živijo in bodo zadovoljni in niti ne verjamem, da bodo vsi uspeli koristiti olajšavo 2%. 3% pa bi ali pa še več, bi pa z odprtimi rokami podprli in podpirali tisti, ki imajo take dohodke, da jim vsak odstotek olajšave mnogo pomeni. Kljub temu, kar sem dejal, še enkrat ponavljam, bom podprl ta zakon, pri katerem pričakujem, da bodo naši nasledniki kaj hitro ugotovili, da ni najboljši, da bi lahko bil mnogo boljši, če bi se strpneje, z argumenti pogovarjali za določene olajšave, ki bi bile upravičene. Za družine z več člani smo le nekaj storili, in mislim, da smo na pravi poti. Hvala.
Hvala. Irma Pavlinič Krebs, nato dr. Bajuk, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Spoštovani! Zakon bom seveda podprla, ker ni res, da je to zakon, ki koristi izbrancem. Z novim zakonom o dohodnini se bo davčna obremenitev fizičnih oseb v Sloveniji pomembno znižala, in sicer najbolj za tiste z dohodki do polovice povprečne plače, ki se jim bo davčna obremenitev znižala v povprečju kar za več kot 40%. In za tiste z dohodki med polovico in eno povprečno plačo, ki se jim bo obremenitev znižala v povprečju za 19%. To niso izbranci, to so prebivalke in prebivalci naše države, in tem je s temi rešitvami namenjen tudi ta zakon. Vgrajene so tudi davčne olajšave, ki so take vrste, da zadevajo bodisi ekonomsko oziroma socialno ogrožene zavezance. To so kmetje, družine z veliko otrok in nekateri specifični in zelo cenjeni intelektualni poklici in posamezniki z vrhunskimi dosežki, poklicni novinarji, vrhunski športniki in tako dalje. In še nekaj je davčnih olajšav, s katerimi želimo v naši državi ciljno spodbujati, na primer, stanovanjsko in življenjsko varčevanje. Tako da vse trditve, ki pravijo, da je to zakon, ki je namenjen izbrancem, ne držijo. S tem zakonom želimo doseči to, kar sem povedala, in to je v korist Slovenk in Slovencev.
Hvala. Dr. Bajuk ima besedo za obrazložitev glasu.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Nisem pisatelj, zato bom samo nekaj ponovil. Hamlet je menda nekoč rekel, besede, besede, besede [[...]]Rimljani bi pa rekli "res non verba", treba je gledati dejanja, dejstva, ne pa besed. Nihče ni rekel, da tu ne bo določenih koristi. Trdili smo pa od prvega dne in danes ponovno trdimo, da to ni davčna reforma, ampak določeni davčni popravki, nekateri zelo dobri. Toda tiste davčne reforme, s katero se je hvalil gospod predsednik vlade v gospodarski zbornici in jo oznanjal po celi Sloveniji, tiste pa še ni. Tisto davčno reformo bo pa uvedla opozicija, ko bo imela zadostno zaupanje, da bo te nepravilnosti, ki se danes še vedno ohranjajo v tem našem davčnem sistemu, odpravila in da bomo prerazporedili breme davčnega sistema na pravičen in veliko bolj v prihodnost usmerjen način. Hvala lepa.
Hvala. Lahko preidemo na odločanje? Mag. Gračner.
Hvala za besedo. Jaz bom podprl ta zakon, in sicer zakon o dohodnini je eden izmed zakonov v tem celotnem svežnju tako imenovane davčne reforme. Mi moramo vedeti, na prejšnji seji smo že en takšen davek tudi spremenili, in sicer davek od dohodka pravnih oseb, davek na fizične osebe oziroma dohodnina je drug zakon. To sta dva izmed zakonov. In seveda verjamem, da bomo v naslednjem mandatu spremenili še tiste zakone, ki nas ločijo od celotne davčne reforme. Moram pa povedati, da ta dohodninski zakon je sigurno zakon, ki ureja in pa izboljšuje status fizičnih oseb, to je tistih fizičnih oseb, ki jih nekateri najraje poimenujejo, da so to pač bolj obremenjene osebe z nižjimi dohodki. Kot smo že slišali prej, izboljšuje status tako kmetov kot družin z več člani, potem tudi kulturnike, športnike in kar najširši zbor tudi vaših pripomb je bil vključen v te amandmaje. Tako, da je ta zakon sigurno kvaliteten, zato ga bom podprl.
Hvala. Še Miran Potrč.
Hvala lepa. Zakon o dohodnini zadeva vse državljanke in državljane. Zadeva vsakega, ne glede na to, kakšen je njegov konkreten položaj, ali je zaposlen, ali je upokojenec, ali je kmet, ali ima večjo ali manjšo družino. S tem hočem povedati, da je silno težko v zakonu o dohodnini najti rešitev, ki bi bila sprejemljiva za čisto vsakega posameznika. Mogoče je o njem govoriti zaradi vidika posamezne skupine in biti do njega kritičen. Če smo pa objektivni, pa je treba povedati, da se je tudi ta zakon o dohodnini potrudil v maksimalni možni meri najti rešitve, ki bi bile pravične in rešitve, ki bi na sprejemljiv način obravnavale slehernega davčnega zavezanca. Dosegel je temeljni cilj možne razbremenitve z davčnimi obveznostmi najnižjih skupin in kategorij naših državljank in državljanov; najbrž smo si to želeli. Ohranil je možnosti, da se z oprostitvami in z vlaganji državljanke in državljani odločajo, da del svojega dohodka oprostijo davčne zaveze. Hkrati pa je predvidel potreben obseg davkov, ki bo pač zagotavljal, da se tudi drugi cilji te države, ki se napajajo z davki, to je tudi pokojnina, to je tudi zdravstvo, to so tudi socialne dajatve, to je tudi vprašanje brezposelnih lahko na ustrezen način urejajo. In samo to celoto je v državi treba upoštevati in skozi ta vidik lahko ocenjujemo tudi dohodninski zakon. Hvala.
Hvala lepa. Sedaj dajem zakon o dohodnini v celoti na glasovanje. Prosim za pozornost! Glasujemo. Navzočih nas je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 12. [[Za je glasovalo 45]] [[Proti 12]] Ugotavljam, da je zakon o dohodnini v celoti sprejet. S tem zaključujem 28. točko dnevnega reda. Prekinjam sejo državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri s poslanskimi vprašanji. Hvala vsem za sodelovanje in prijeten odmor do 15. ure.
Ministrice in gospodje ministri, vsi ostali navzoči, lep pozdrav! Prosim, če zasedete svoja mesta. Prišli bomo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. Nekaj ministrov in ministric je opravičenih. Vidim vašo roko, mag. Drobnič in vam bom dal besedo. Menim, da gre za proceduralno vprašanje, mag. Drobnič? Ja. Boste dobili besedo takoj, ko samo obvestim zbor o nekaterih dejstvih. Najprej, da nekateri ministri zaradi drugih obveznosti ne bodo sodelovali, vsaj ne ves čas. Tako ne bo zaradi poti v Združenih državah dr. Dušana Mramorja, ministra za finance. Zaradi strokovnega posveta, neodložljivega, ne bo dr. Slavka Gabra, ministra za šolstvo. Minister za zunanje zadeve se mudi na zunanjepolitični prireditvi, dr. Dimitrij Rupel, ki bo manjkal torej danes ves čas. Dr. Marko Pavliha, novi minister za promet, pa ne bo mogel sodelovati po 16. uri in 30 minut. Smo pri vprašanjih poslank in poslancev. Naj še povem, preden dam besedo za proceduralno vprašanje oziroma predlog kolegu Drobniču, da ste dobili pregled tistih poslanskih vprašanj in pobud na klop, ki so postavljene po uveljavitvi novega poslovnika in na katere v za to določenem roku še ni bilo odgovora s strani vlade. Vlado prosim, da to stori. Sedaj pa je beseda za postopkovno vprašanje oziroma predlog vaša, mag. Drobnič. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni člani vlade! Predlog je, moj oziroma poslanske skupine, da se na današnjo sejo na to točko dnevnega reda, poslanska vprašanja in odgovori, uvrstijo vsa vprašanja, ki so jih zastavili poslanci, ne glede na to, ali so bili ministri razrešeni. Argument zakaj. Zato, ker je predsednik vlade zagotovil, da bodo ministri nastopili polno, v polni zasedbi, takoj ko bodo imenovani in bodo lahko tudi opravljali te posle. In naslednji razlog je še, da so vprašanja postavljena vnaprej, so ustna vprašanja, pa so dana vnaprej, tako da bi lahko po našem mišljenju odgovarjali. In ravno včeraj so novi ministri, kot so videli tudi ljudje in mi poslanci, odgovarjali, potem naj pa tudi danes.
Hvala lepa. O tem smo se posvetovali že v petek na kolegiju. Mislim, da je bil kolega Cukjati, ki je rekel, da je razumno pričakovati, da novi ministri verjetno naslednji dan na vprašanja, ki zadevajo njihovo delo, še ne morejo odgovarjati. S tem smo se strinjali v večini. Kljub temu so ministri in ministrice, ki so bili včeraj izvoljeni, tukaj navzoči. Mislim, da bi bilo mogoče sprejeti to interpretacijo, da dan potem, ko so bili zapriseženi, na vprašanja o njihovem delu praktično še ne morejo odgovarjati. Vendar vaš predlog je, mag. Drobnič, tukaj. Vprašanja so bila zastavljena bivšim ministrom in bi rad slišal stališča drugih poslanskih skupin, da vidimo, kako bi končno odločili, pa tudi ne nazadnje predsednika vlade ali pa sekretarja vlade, kaj meni o tem vprašanju. Jaz sem samo pojasnil, da na kolegiju je bila sprejeta drugačnaodločitev. Pojasnil sem, vprašanja so bila zastavljena ministrom, ki jih ni več. Vprašanja so vprašanja ministrom, ki opravljajo svojo dolžnost. To opravljajo sedaj manj kot 14 ur, pa bi rad slišal še nekaj drugih poslanskih kolegov, potem pa bom odločil, kako bom ravnal. Prosim, kolega Kelemina, nato kolega Cukjati.
Hvala lepa. [[Oglašanje iz ozadja.]]
Ni razprave. Samo, da ugotovimo, kako bomo vodili sejo, in potem bomo sejo tako tudi vodili. Prosim, kolega Kelemina, kratko, vaše stališče.
Hvala, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani vsi skupaj! Osebno ocenjujem, da se grobo krši poslovnik. Zato sprašujem, kdo in zakaj ter s kakšno pravico je nekdo to storil. O tem, kar ste se vi dogovorili, morajo biti poslanci obveščeni. Če bi bil obveščen, da na moje poslansko vprašanje, ki sem ga vložil pravočasno, nekdo ne more odgovoriti, bi postavil poslansko vprašanje komu drugemu. Meni je kršena pravica do normalnega dela. In se sprašujem, glede na to, kar je včeraj gospod Rop govoril tukaj, da bodo dejansko njegovi ministri začeli danes delati s polno paro, zakaj so potem sploh prišli na sejo parlamenta, če ne mislijo odgovarjati!
Hvala lepa, kolega Kelemina.
Naj se gredo pripravljat na svoje nove dolžnosti, ne pa da [[...]]
Hvala lepa, kolega Kelemina. Dal sem vam besedo, pa bi kdo lahko ugovarjal, da vam je niti ne bi smel dati.
Ne! Samo zahtevam, gospod predsednik, da ugotovite, kdo in zakaj ter s kakšno pravico si je vzel to pristojnost, da krši poslovnik in da mi, poslanci, nismo obveščeni o tem, kakšne pravice nam dejansko na podlagi menjave vlade sledijo. Prosim lepo!
Še kolegu Cukjatiju bi dal besedo, ker sem ga imenoval, ko sem referiral na nekatere odločitve. Prosim.
No, povedal sem, da bodo naslednji dan morda v nekoliko neprijetni situaciji. Vendar sem pa tudi povedal, da se vprašanja dajejo en teden prej - že prejšnji teden so prišla vprašanja - in da se večinoma odgovori pripravljajo na ministrstvih, kjer jih redne službe, sekretarji in podobno pripravljajo. Tako da nisem videl takrat nobenega razloga, da vprašanja ne bi bila zastavljena, da tudi novi ministri nanje ne bi odgovorili. Če pa kateri od ministrov ne more odgovoriti, naj pa pove, da pač ne zna odgovoriti in bo pač kasneje odgovoril.
Kolega Anderlič, prosim.
Gospod predsednik, prosim vas, da tega državnega zbora ne spremenite v farso. Predvsem pa, če je potrebno, poglejte v magnetogram petkovega kolegija in boste nesporno ugotovili, da je bilo kar nekaj razprave v zvezi s poslanskimi vprašanji. Prvič že na temo, ali ima smisel na izredni seji obravnavati poslanska vprašanja ali ne. In drugič, vprašanje, ali je mogoče pričakovati od ministrice in ministrov, če bodo imenovani, da bodo takoj naslednji dan že odgovarjali na vprašanja o delu ministrstva, o nekaterih konkretnih vprašanjih, ki se tičejo nekaterih pomembnih vprašanj v slovenski državi. In bilo je soglasno, ob glasni pritrditvi gospoda Cukjatija, dogovorjeno, da se pač razume, da na tej prvi seji novim ministrom in ministrici ne bo postavljenih vprašanj. Seveda ne dvomim, da se je od včeraj do danes ali pa od petka do danes situacija spremenila in da je bilo mogoče razumeti iz njihovih izpovedi na seji kolegija, da bodo mogoče odgovarjali na vprašanja ministri, ki so odstopili, vendar tekoče opravljajo svoje delo do izvolitve novih. Ne vem, kaj so mislili. Zagotovo pa niso mogli pričakovati, da bi na tisto, kar jih res zanima, če jim je v interesu, da dobijo odgovore na vprašanja, če pa je interes samo uprizarjati šov in smešiti ljudi in govoriti, ali zna ali ne zna odgovoriti in postavljati ministre in ministrico v položaj, ko tako ali tako se ve, da bi bilo neodgovorno od kogarkoli, da odgovarja o stvareh, o katerih se ni mogel podučiti, in ni spodobna parlamentarna praksa, da bi na ta način stvari urejali. In jaz predlagam, gospod predsednik, da ne glede na to, da so ministri in ministrica prisotni, da karkoli seveda se pri teh vprašanjih sprašuje in odgovarja, koristi vsem, tudi njim za bodoče delo v vladi in v državnem zboru. Zato se to seveda ne sme, ta njihova prisotnost zlorabiti za to, da bi jim danes postavljali vprašanja. Kakorkoli pa že, če pa se boste odločili drugače, in da tisti petkov dogovor na kolegiju ne bo veljal, in bo proti temu, kar se reče v normalnem žargonu zdrava logika, da ponoči ob enih, dveh zaprisežejo, popoldan od treh jih pa ponovno postavite na stol in jih zaslišujete. Potem seveda pričakujem, da bodo ministri in ministrica, ki bodo tako vprašanje dobili, če bodo nanj odgovorili pisno v naslednjem času, ko bodo za to imeli vse možnosti, da to opravijo. Sicer pa ponovno sem presenečen nad, ne, drugače, ponovno nisem presenečen nad tem, da se eno govori v petek in drugo počne danes. Predlagam pa vam, da za naslednje ravnanje in po vsakem kolegiju napišete zapisnik in povzetek sklepov vsakega kolegija, tako da bo nesporno jasno, kaj smo se tam dogovorili, ne da bomo interpretirali tako, kot bo komu prijalo, pa tudi če bi sam sedaj v tem svojem izvajanju [[...]]
Prav. Hvala lepa.
[[...]]mogoče o čem pretiraval. Pa sem trdno prepričan, da ne.
Poglejte. Moja odgovornost je, da sem sploh odprl razpravo. Ni mi žal. Prav je, da se kakšne stvari pojasnijo. Kot predsednik se bom tudi odločil, kako bomo danes ravnali. Bom tudi pojasnil, utemeljil svojo odločitev. Še kolegu Pečetu bi dal priložnost za besedo, potem pa bom povedal, kako bomo vodili to točko dnevnega reda. Prosim.
Spoštovani prisotni! Včeraj je bilo s strani predsednika vlade dvakrat, oziroma dvakrat vsebinsko rečeno, da vlada ni v krizi in pa seveda da bodo novi ministri, v kolikor bodo izvoljeni, vsi po vrsti nadaljevali z delom preteklih ministrov. Če bomo danes dosegli, oziroma če boste danes odločili, da ministrom ni potrebno odgovarjati, bo to pomenilo da imamo pet ministrstev, ki so v krizi. To pa seveda pomeni, ena tretjina dela vlade Republike Slovenije je v krizi. Drugo, kar bi rad poudaril. Vsi ministri so, tako na zagovorih kot ob včerajšnji razpravi v državnem zboru, zagovarjali, da poznajo dosedanje delo svojega resorja oziroma svojega ministrstva. Državni zbor jim je ravno iz tega naslova naklonil zaupanje in s tem njihovo izvolitev. In po moji oceni, oziroma po oceni Slovenske nacionalne stranke prav tako delimo mnenje, da v kolikor minister na določeno specifično, ali pa ministrica, na določeno specifično vprašanje ne zna odgovoriti, pač naj to pove in pisno odgovori čez 14 dni in da to ni nič takega. Skratka, predlagamo, da se nadaljuje ustaljena praksa v tem državnem zboru, da ne poglabljamo krize, ki je po naši oceni ravno sproducirana s strani Liberalne demokracije. Hvala.
Dobro. Krize ni, državni zbor normalno deluje. Jaz ne bi dajal besede naprej. Omogočil sem razpravo toliko,da smo lahko slišali različna stališča. Nekaj zagotovo drži. V petek smo imeli neko stališče. Danes so bili različni predlogi glede tega. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Kolega Cukjati, sedaj imam jaz besedo, dovolite, da končam. Menim, da bi bilo prav, da ravnamo tako, da po vrstnem redu tako, kot ste zapisani, postavljate vprašanja ministru in ministricam, na koncu tudi novo izvoljenim, ti pa niso dolžni odgovoriti, saj ni nujno, da imajo pripravljen odgovor na vprašanje, kot ga imate. To morate pa tudi vi spoštovati in upoštevati. In razumel sem iz vašega vprašanja, mag. Drobnič, da boste to sprejeli na znanje. Tukaj pa so prisotni novo izvoljeni ministri in ministrica in mislim, da bi potem torej takem lahko tudi rešili to vprašanje. V tem smislu mislim, da tudi pojasnilo kolega Cukjatija ni potrebno. To vprašanje smo rešili. Kratko pojasnilo zaradi napačne navedbe, prosim, kolega Cukjati.
Jaz bi vendarle rad popravil navedbo gospoda Anderliča. Namreč, nihče oziroma nikoli si jaz ne bi uzurpiral, da bi lahko na kolegiju podprl eklatantno kršenje poslovnika. Ne moremo odvzeti te pravice poslancem, da zastavijo vprašanja. Je bilo pa opozorjeno, da je možno, da eden ali drug ali nobeden od novih ministrov ne bo mogel odgovoritiin v tem primeru pa tako, kot je izkušnja, ko polovica ministrov manjka, na polovico vprašanj ne dobimo odgovorov, ker jih ni tukaj. Naj gospodje lepo zapustijo svoje sedeže, naj gredo ven in nihče se ne bo razburjal, jih pač ni, ne bodo odgovarjali, bodopa na naslednji seji. Ampak spreminjati "ad hoc" poslovnik in način dela, to pa mislim, da nima pravice noben kolegij predsednika.
Dobro. To vprašanje bom zaprl. Ne, kolega Kelemina, prej sem vam dal možnost, pojasnili ste svoje stališče, polemike o tem ne bo. Uredili smo tako, kot sem rekel, da bomo vodili razpravo. Kolegice in kolegi bodo zastavili vprašanja po vrstnem redu. Na koncu tudi vprašanje ministrici in ministru, ki so bili včeraj imenovani. Če bodo ti želeli odgovoriti, bodo odgovorili. Če na vprašanja razumljivo ne bodo pripravljeni, pa nanje ne bodo odgovarjali. Sedaj bomo šli po vrstnem redu tako, kot so postavljena poslanska vprašanja. Kolega Janez Janša predsedniku vlade, pri čemer vas moram opozoriti, da tretjič postavljate vprašanje, ki je enako. In prosil sem vas, mislim, da je to storil gospod Plevelj v mojem imenu, da mora biti vprašanje jasno zastavljeno in samo, v kolikor je jasno, na tako jasno vprašanje v zvezi z 240. členom lahko odgovori tudi predsednik vlade nanj. Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo. Moram reči, na to razpravo, da toliko o supermenih, ki so prišli v vlado in ki bodo že prvi dan lahko normalno delali brez uvajanja. Jasno je, da to ni mogoče. Vsak minister potrebuje nekaj časa, da se uvede. Mi smo to vedeli, žal pa tega ni vedel tisti, ki jih je predlagal. In zaradi tega smo sedaj potrošili te minute [[...]]
Poslansko vprašanje.
Kar se tiče poslanskega vprašanja, gospod predsednik, mislim, da je jasno. Ni pa potrebno vnaprej navesti obrazložitve za vprašanje, drugače ne vidim smisla, da imamo sploh ta del parlamentarnega dela. Lahko samo tisti uradniki, ki itak pripravijo vnaprej odgovore predsedniku vlade, ki očitno ni tako sposoben kot tisti, ki jih je predlagal sedaj na novo v vlado, pošljejo pisno in tega ne potrebujemo, da se to bere. Še nekaj, preden postavim vprašanje, bi rad čestital liderju vladne koalicije za izvolitev gospoda Draga Kosa za predsednika komisije za boj proti korupciji [[...]]
Poslansko vprašanje, kolega Janša.
Prepričani smo in dvomimo v to, da boste odslej naprej še bolje obveščeni o tem [[...]]
[[...]]poslansko vprašanje je na dnevnem redu [[...]]
[[...]]novinarji [[...]]
Moram vztrajati. Prosim.
Drugače pa, spoštovani gospod predsednik vlade, po zadnjih statističnih podatkih znaša povprečna bruto plača v Sloveniji v zadnjih treh mesecih 263 tisoč tolarjev, minimalna plača znaša 111 tisoč tolarjev, zajamčena plača je pa 52 tisoč tolarjev. Na desetine slovenskih delavcev prejema plačo, ki je nižja od minimalne. Nad deset tisoče slovenskih delavcev plač ne dobiva redno izplačanih. Najnižja pokojnina za polno delovno dobo v Sloveniji znaša 80 tisoč tolarjev. 80% vseh upokojencev v Sloveniji ima nižjo pokojnino kot 150 tisoč SIT. Po drugi strani pa ima Jože Lenič, politik Liberalne demokracije, ki je trenutno na delu v Zavarovalnici Triglav, tri milijone tolarjev plače. Vinko Može, direktor Aerodroma Ljubljana, je februarja dobil 12 milijonov SIT plače.Okrožno tožilstvo v Slovenj Gradcu, znano po učinkovitosti oziroma neučinkovitosti v zadevi Petek, najvišja plača milijon in pol. RTV Slovenija, javni zavod z 4-milijardno izgubo, da milijona SIT plače za vodilne. V javnem sektorju na stotine plač gre preko milijon tolarjev, rektor ljubljanske univerze je šele na stotem mestu. Ne navajam podatkov o podjetjih, ki ne delujejo na trgu, ampak o podjetjih, kjer vlada posredno ali neposredno kroji usodo. Razlike so neprimerljive z mnogo bolj bogatimi in razvitimi državami in sprašujem predsednika vlade: Kaj bo storil, da se ta neskladja uredijo, da se vzpostavi tudi enakost pred zakonom in da se to krivično neskladje, ki demotivacijsko vpliva tudi na gospodarski sektor, odpravi?
Gospod predsednik vlade, imate besedo za odgovor. Prosim.
Lepo pozdravljeni! Torej, danes dobivam četrtič isto vprašanje. Vprašanje se nanaša na enakost pred zakonom. Jaz bi seveda prosil, v kolikor je možno, da predsednik, da sekretariat za zakonodajo pove, ali je tako jasno, kot pravi gospod Janša, da so ta vprašanja v skladu s poslovnikom. Meni pravijo, da niso v skladu s poslovnikom, da se krši poslovnik in da se namenoma, namenoma, ne navaja vprašanje vnaprej, da bi se pač postavilo, ne vprašanje, ampak trditve, ki ne držijo, ki niso resnične in ki se kasneje potem zanikajo. V prvih treh vprašanjih na to temo sem dobil različne teme, večinoma z različnih področij, kjer so se obtoževali različni posamezniki in se navajale različne trditve. Kasneje so nekateri posamezniki to zanikali preko tiskovnih konferenc, in mislim, da je eden od njih sprožil tudi tožbo na sodišču. In resnično ne vidim smisla, da odgovarjam, brez da bi vnaprej bilo vprašanje najavljeno na tovrstna vprašanja. Zato prosim, gospod predsednik, da se mi zastavljajo vprašanja v skladu s poslovnikom, nič drugega. In prosim tudi za uradna stališča sekretariata za zakonodajo, ali Janez Janša redno krši poslovnik državnega zbora. V tokratnem primeru me seveda sprašuje o temi, ki je blizu tisti temi, ki ko je napovedala Stranka mladih Slovenije in se nanaša na plače, zato bom nekatere od podatkov naštel vnaprej, ker se pravzaprav podvaja v določeni meri eno in drugo vprašanje. Vprašanje Stranke mladih Slovenije z vprašanjem Janeza Janše. Bomo pa seveda preverili, ali je res ta trditev, ki jo je postavil gospod Janša, da je na stotine, se pravi verjetno 1.000, 2.000 zaposlenih v javnem sektorju takšnih, ki ima več kot milijon tolarjev plače, in da so neenakosti po dolgem in počez prisotne. To je še eno od tistih klasičnih zavajanj, s katerim se želi v javnosti predstaviti tisto, kar se želi predstaviti tudi pri vladi, pri državnem zboru in na vseh drugih področjih. Torej, če pogledamo sistem plač v Sloveniji, potem je potrebno povedati, da imamo v Sloveniji že nekaj časa urejen sistem minimalnih plač, ker je bilo govora o sistemu minimalnih plač. In v Sloveniji imamo nivo minimalne plače, ki je primerljiv z državami članicami Evropske unije, tistimi, ki imajo primerljiv bruto domači proizvod na prebivalca. Mednarodna primerjava pokaže, da ima Slovenija minimalno plačo, govorim o podatkih za leto 2003, januar, nekje med nivojem minimalne plače na Portugalskem in v Španiji in je torej ta plača primerljiva s tistimi, ki jih imajo podobne države v Evropski uniji. Mednarodne primerjave govorijo, ko govorimo o povprečnih plačah, da so imele države kandidatke za vstop v Evropsko unijo v letu 2002 povprečno letno plačo 6.800 evrov, v Sloveniji, ki se seveda všteva v to povprečje, je bila povprečna plača 12.228 evrov, pri čemer pa je bila v Evropski uniji ta plača nekaj višja kot 30.000 tolarjev. Tukaj je bila navedba v zvezi z zajamčeno plačo. Zajamčena plača se uporablja za preračunavanje socialnih transferjev, ne pa za izplačevanje samih plač. Ko govorimo o sistemu plač, imamo v Sloveniji dva sistema. Eden je tisti, ki velja v javnem sektorju, drugi je tisti, ki velja v zasebnem sektorju, v tem primeru je bilo oboje seveda namenoma pomešano,tako privatni sektor kot zasebni sektor. V zasebnem sektorju, ravno v tem času potekajo pogajanja o dogovoru o politiki plač med delodajalci in delojemalci in v okviru tega pogajanja se bodo tudi določila razmerja teh plač. Tako tistih minimalnih, tako tistih povprečnih, zlasti pa povečanja plač za leto 2004 in za leto 2005. In lahko seveda povem, da je dogovorjeno tudi, za koliko se bodo povečale minimalne plače in minimalne plače se bodo povečale nadpovprečno. Lahko seveda tudi nekaj povem o razlikah v plačah v Sloveniji, vendar zgleda, da mi je zmanjkalo časa, torej odgovora na to vprašanje, ne glede na to, da to vprašanje ni bilo vnaprej najavljeno, ni bilo postavljeno v skladu s poslovnikom in seveda pričakujem, da bo tudi v nadaljevanju tako. Hvala.
Jaz sem, kot ste sami že omenili in prej slišali, tudi prej kolegu Janezu Janši rekel, da mora upoštevati 240. člen poslovnika, poslansko vprašanje ali pobuda morata biti kratka in jedrnata ter izražena tako, da je njena vsebina jasno razvidna. Tako kot pri njem, pa še nekaterih drugih kolegih, pa se vedno to vprašanje, obrazložitve tega vprašanja, ali mora biti tudi obrazložitev vnaprej napisana in taka da jo pozna vlada. Želi dopolnilno vprašanje, dopolnitev vprašanja, kolega Janša.
Gospod predsednik, jaz sem postavil zelo kratko in jasno vprašanje. Naslednjič ga bom tudi obrazložil, in ker gospod Rop tega ni sposoben, bom tudi sam napisal odgovor, tako da bo stvar zaključena že v predfazi. Drugače pa sprašujem kolegice in kolege, če kdaj gledajo prenose iz parlamentov evropskih držav, kjer se predsednikom vlade postavlja vprašanja, v angleškem parlamentu enkrat na teden, nobenih najav naprej ni treba, nobeni uradniki ne pripravijo statistike in tudi jaz danes nisem postavil vprašanja, ker bi želel odgovor v obliki nekih statistik, ki sem jih sedaj slišal. Ampak preprosto vprašanje: Kaj bo vlada naredila za to, da se ta neskladja odpravijo? Gospod Rop, predsednik vlade je bil prej finančni minister in se je s tem ukvarjal. Sedaj je predsednik vlade, ki je za to odgovoren. Navajal sem podatke, ki so objavljeni na spletni strani ministrstva za notranje zadeve. V NeDelu je bil konec februarja objavljen seznam več kot 100 plač preko milijona tolarjev bruto v javnem sektorju. Nič si nisem izmislil. Samo odgovora nisem dobil. In dejstvo je, recimo, da je v malem in srednjem podjetništvu, v malih in srednjih podjetjih bistveno manj direktorjev, ki so uspešni, ki dosegajo, dokazujejo svojo uspešnost na trgu, ki bi imeli takšne plače, kot pa so v nekaterih segmentih javnega sektorja. Da ne govorimo o plačah in honorarjih slovenskih vrhunskih umetnikov in kulturnikov, ki so mizerni. In to je vse v domeni vlade, ima ministrstva za to in sprašujemo: Kaj bo naredila, da se ta neskladja odpravijo?
Gospod Janša je v svoji najavi predsedniku vlade sporočil, da ga bo vprašal, kaj bo vlada Republike Slovenije storila za uresničevanje ustavnega načela enakosti pred zakonom. Želite k temu vprašanju še kaj dopolnilno odgovoriti?
Ja, želim. Prvič, ni res, da ste postavili kratko vprašanje. Govorili ste več kot tri minute in v tem vprašanju ste predvsem postavljali trditve. Daleč od tega, da ste postavili jasno vprašanje. Drugič. Rekli ste, da se stotinam javnih uslužbencev izplačujejo takšne plače. Če govorimo o stotinah, potem je to večkratnih sto. Torej ni res to, kar ste govorili, ker ni dvesto, ni tristo, ni štiristo. Torej ne drži. Tudi vaš argument, da v drugih parlamentih se postavlja vprašanje kar tako, lahko da drži. Jaz samo govorim o tem, da je ta poslovnik, ki ga je ta državni zbor sprejel, zelo jasen, kako se vprašanja postavljajo. Jaz sem molčal, ko ste trikrat postavili vprašanje v nasprotju s poslovnikom. Danes ste ga četrtičpostavili v nasprotju s poslovnikom. Jaz sem opozoril predsednika, opozoril sem predsednika državnega zbora, da to ne more iti v nedogled, to sprenevedanje. In sedaj samo želim, da mi postavljate vprašanja v skladu s poslovnikom in čisto popolnoma nič drugega. Ko govorimo o neskladju, o neskladju plač, potem seveda bi lahko odgovoril, ampak verjetno vas to ne zanima, da trenutno poteka usklajevanje plač v javnem sektorju in dve področji sta tisti, za katere je bilo ugotovljeno, da obstajajo razlike v plačah in ju je potrebno ustrezno korigirati. Prvo področje je področje kulture, drugo področje je področje izobraževanja. V skladu z dogovarjanjem, ki ga lahko kasneje dodatno pojasni minister za notranje zadeve, je bilo vnaprej dogovorjeno, in ustrezni aneksi so tudi podpisani, da se v šolstvu in na področju kulture plače dodatno dvignejo. Dvignejo. Tisto, kar je problem, je splošni okvir dogovora o politiki plač v javnem sektorju, ki zahteva relativno restriktivno politiko tudi in zlasti v ostalih sektorjih in ravno v zvezi s tem poteka dogovarjanje. Kot veste, bo v skladu z zakonom o plačah javnih uslužbencev pripravljena tudi posebna uredba o plačah funkcionarjev in v skladu s to uredbo, ki bo poslana v državni zbor, se bo tudi točno videlo, koliko kateri od funkcionarjev lahko dobi plače. Ravno pred dvema dnevoma sem dobil željo oziroma zahtevek, priporočilo županov vseh poslanskih skupin, tudi SDS, da se dodatno dvignejo plače županom - mislim, da ste vi podpisali ta dopis -, zlasti v manjših občinah. Ne govorim, da je to kaj narobe, samo povem, da je to tudi ena od tistih tem, ki so sedaj na mizi, o katerih se diskutira, in seveda še veliko drugih.
Preden dam besedo za naslednje poslansko vprašanje, bom ponovil stvar, ki sem jo že povedal, pa se očitno ni dovolj usedla. Predsednik vlade, ministrice in ministri so dolžni odgovoriti na tisto vprašanje, ki je najavljeno. Če vsebine obrazložitve ali dopolnilnega vprašanja ne poznajo, pa nanj niso dolžni odgovarjati. Sedaj gremo naprej. Dr. Andrej Bajuk bo postavil vprašanje predsedniku vlade. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade! Iz najave mojega poslanskega vprašanja že veste, da me danes predvsem - v imenu vseh, ki zaman čakamo, da se bo uresničila vladavina prava na Slovenskem, in v imenu prebivalcev Ljubljane - zanima: Po kakšnih kriterijih se vlada oziroma Liberalna demokracija in Združena lista odločata, kdaj bosta in ali sploh bosta uresničevali sodbe oziroma odločbe ustavnega sodišča Zanima me: Zakaj vlada Republike Slovenije že od leta 1999 kljub sodbi ustavnega sodišča dopušča v Ljubljani delovanje nezakonito organiziranega holdinga v sedmih javnih podjetjih? Ustavni spor sta sprožila župan mestne občine Ljubljana dr. Rupel in tedanja vlada pod vodstvom Liberalne demokracije. Ustavno sodišče je septembra leta 1999 ugotovilo, da tedanji holding javnih podjetij ni pravilno organiziran in registriran. Pojasnilo je, da s pojmom holding v zakonu o gospodarskih javnih službah iz leta 1993 ni mišljen tisti holding iz zakona o gospodarskih družbah. Ugotovilo je tudi, da je pojem holdinga v zakonu o gospodarskih javnih službah premalo natančno opredeljen. Izhajajoč iz drugih določb pa je pojasnilo, da ustanoviteljskih pravic javnih podjetij ni mogoče prenašati na holding, ki bi deloval po zakonu o gospodarskih družbah. In kaj je od leta 1999 naredila vlada Republike Slovenije kot sopobudnica ustavnega spora, ki je bil rešen v njeno korist? Nič. Vlada ni predlagala dopolnitve zakona o javnih službah v smislu natančnejše ureditve holdinga javnih gospodarskih služb. Hkrati pa je leta 2001 mižala, ko je županja Vika Potočnik preprosto ignorirala sodbo ustavnega sodišča in po razdelitvi premoženja javnih podjetij oziroma mestne občine Ljubljana med primestne občine ponovno opravila organiziranje holdinga na še bolj nezakonit način. Delitev premoženja med primestne občine je bila le krinka za druge cilje. Z novo organizacijo holdinga so bile mestnemu svetu mestne občine Ljubljana še dodatno zmanjšane upravljavske pravice. Javna podjetja so bila nezakonito vpisana v register kot privatne gospodarske družbe. V taki anarhiji se je seveda zgodila SIB. Računsko sodišče je junija 2003 zahtevalo vzpostavitev zakonitega stanja, spremembo registracije sedmih javnih podjetij in njihovega holdinga. Tudi to ste v Liberalni demokraciji in Združeni listi enostavno, milo rečeno, spregledali. Ne dolgo nazaj je bila v posmeh ustavnemu sodišču in računskemu sodišču za štiri leta imenovana nova direktorica nezakonitega holdinga. Tedaj je istočasno sedem javnih podjetij cene storitev za leto 2004 povečalo daleč nad predvideno inflacijo, nekatere skoraj za 10%. Štirinajst dni nazaj se je vlada Republike Slovenije le predramila in sporočila, da bo od ljubljanskih mestnih oblasti zahtevala pojasnila in obrazložitev razlogov za te visoke cene. In od tedaj vse tiho je bilo. Cene še danes veljajo in meščani jih plačujejo še naprej, ker vlada Republike Slovenije dovoli nezakonito in nepregledno delovanje Holdinga Ljubljane. Torej, gospod predsednik: Kaj so po vašem mnenju razlogi za nedavno zvišanje cen javnih komunalnih storitev v Ljubljani tudi do skoraj 10%? In končno: Zakaj do sedaj niste nič ukrepali in zakaj po vaši oceni Ljubljana, edino mesto v Sloveniji, potrebuje nezakonit holding? Hvala za vaš odgovor.
Dr. Bajuk, tudi za vas velja enaka omejitev kot za vse ostale pri času. Prekoračili ste ga za pol minute, kar je v neskladju s poslovnikom. Prosim, predsednik vlade, imate besedo za odgovor.
Torej, v tem primeru gre za vprašanje, ki se ne nanaša na pristojnosti Vlade Republike Slovenije. Namreč, vprašanje se glasi, kako lahko glede na primer holdinga d.o.o, o katerem je ustavno sodišče odločilo že leta 1999, vlada ne stori nič. V tem primeru je seveda ustavno sodišče odločilo in naložilo mestu Ljubljana, mestni občini, da stvar s holdingom uredi in to je storilo že leta 1999. Torej dr. Bajuk, jaz bi tudi vas lahko vprašal, zakaj pa vi niste nič storili v tistih pol leta, ko ste bil predsednik vlade. Seveda da niste mogli nič storiti, ker seveda vlada nima pristojnosti in sedaj vi mene sprašujete, zakaj vlada v tem primeru nič ne stori. Jaz ne vem, kaj je že postorila mestna občina v tem primeru, vendar v tem primeru to nedvomno ni pristojnost Vlade Republike Slovenije in zato seveda v tem primeru ni posebnega smisla in vi to, verjamem celo, da veste, da bi jaz sedaj odgovarjal in prevzemal odgovornost za stanje holdinga v mestu Ljubljana. Kar se pa tiče cen, se pa strinjam, in to sem tudi javno že povedal in poudaril, da je bil ta dvig cen pretiran in previsok. In še nekaj bi rad omenil, v tem primeru ste omenjali Združeno listo in LDS ali tudi predsednika Združene liste sprašujete v zvezi z mestnim holdingom d.o.o, vendar to nedvomno tukaj ni mesto, da bi jaz odgovarjal. Torej, tudi ko govorimo o odločbah ustavnega sodišča, se te odločbe ne nanašajo na posamezne stranke, na primer na Novo Slovenijo, SKD ali SLS v tistem času, ko ste vi bili predsednik vlade, ampak se nanašajo izključno in samo na državne organe, ki seveda se morajo ravnati v skladu z odločbami ustavnega sodišča, razen če vi ne menite, da so državni organi enako kot posamezne stranke - jaz mislim, da ne, da ne smejo biti in upam, da nikoli ne bodo v tej državi.
Dopolnitev vprašanja in opozorilo na čas.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik! Očitno imate zelo poseben pojem, kaj je odgovornost vlade, kaj pa ni. Za spoštovanje sodbe ustavnega sodišča bi morala poskrbeti tudi vlada oziroma njena pristojna ministrstva skladno z določili 88. do 90. člena zakona o lokalni samoupravi. Vlada bi tudi morala poskrbeti, da Mestna občina Ljubljana ne bi neovirana kršila zakon o javnih financah v delu, ki ureja zadolževanje in dajanje poroštev, da ne omenim stalnega kršenja 76. člena zakona o javnih financah, ki določa, da lokalna skupnost ali država ne more vložiti kot stvarni vložek infrastrukturno premoženje. Torej, očitne kršitve zakonodaje, za katero je odgovorna Vlada Republike Slovenije. Kdo pa bo spoštoval? Zakaj pa se vlada ne briga za to, da bi se zahteva Računskega sodišča uveljavila? Zakaj se vlada ne briga za to, da bi se spoštoval zakon o javnih financah? 76. člen, v konkretnem primeru Parkirišča d.o.o., tudi kršitve 18. in 17. člena zakona o javnih financah. Zakaj mislite, da vlada ni odgovorna na podlagi 88. člena do 90. člena zakona o lokalni samoupravi, da ni odgovorna da Mestna občina Ljubljana spoštuje ustavni red in zakonodajo? Gospod predsednik, zelo konkretno vprašanje.
Prosim, gospod predsednik, imate možnost za odgovor.
Najprej, če je tako, potem vas jaz sprašujem, zakaj niste nič storili tiste pol leta, ko ste bili predsednik vlade, zakaj niste uresničili te odločbe. Seveda veste, da to ni smiselno. In še na to bi rad opozoril. V tem svojem vprašanju, ki ni bilo vprašanje, ampak je bila trditev, ste očitno pomešali vse, ustavno sodišče, računsko sodišče, zakon o javnih financah, slovensko ustavo, odločbo ustavnega sodišča. Skratka, lahko se pogovarjamo o računskem sodišču in odločbi računskega sodišča, v kolikor gre za kakšen takšen primer. Lahko se pogovarjamo o zakonu o javnih financah. Samo potem vas lepo prosim, da tako postavite vprašanje, da bo jasno, da se nanaša na tiste stvari, ki se nanašajo na pristojnosti vlade, v zvezi z uresničevanjem na primer zakona o javnih financah. Predvsem pa je res nenavadno, da to sprašujete in tudi celo dvakrat mi postavljate te trditve, pa ste celo sami imeli možnost, da uresničite to odločbo, za katero veste, da jo pač vlada sama ne more uresničiti. Poleg tega pa se postavlja vprašanje, ali je mestna občina dejansko udejanjila to odločbo ustavnega sodišča. Nekatere informacije, ki jih imam - vendar ni moje, da sedaj to razlagam, bo mestna občina vam to razložila - pa govorijo ravno v prid temu, da je pravzaprav ta odločba ustavnega sodišča bila celo realizirana. Torej, me sprašujete o nečem, kar je bilo realizirano, kar se nanaša na pristojnost mesta Ljubljane in to prenašate na vlado, zraven pa dodajate še računsko sodišče in še zakon o javnih financah, kar je seveda izjemno nenavadno. In upam, da vam bo mestna občina ljubljanska odgovorila na to vprašanje in povedala, v katerih delih in v katerih elementih je ta odločba dejansko tudi realizirana.
Samo postopkovno vprašanje oziroma predlog lahko [[...]]Dam vam besedo.
Na podlagi člena poslovnika, ki mi daje možnost, da zahtevam razpravo, hočem razpravo o tej zadevi in predlagam javno razpravo. Gospod predsednik, vaša omemba za čas, ko sem imel odgovornosti vlade, je pa resnično neumestna. Odločba ustavnega sodišča je iz 19. septembra leta 1999 in je bila uveljavljena tri mesece kasneje. Torej, od 1. januarja leta 2000. Res je, da je prva odgovornost za to na strani Mestne občine Ljubljana, da se od junija do konca novembra [[...]]
Postopkovno vprašanje [[...]]
[[...]]nismo mogli tega lotiti, je očitno. Da ste pa vi odgovorni že prej in že sedaj veliko dlje časa, je pa tudi res. Če ste vi pripravljeni prevzeti odgovornost za 10 let, sem jaz pripravljen prevzeti odgovornost za šest mesecev. Hvala lepa.
Dve stvari. Najprej dr. Bajuk, razumeli smo, da v skladu s poslovnikom predlagate, da državni zbor opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na vaše poslansko vprašanje. O tem bo državni zbor - prosim, če ni polemike v klopi - o tem bo državni zbor odločil jutri ob 10. uri. Druga stvar, ki jo želim reči, mislim da ni potrebno, danes se mi zdi, da je bilo to večkrat storjeno, da se dviga glas v dvorani zato, da bi se bolj poudarili argumenti. Mislim, da se dobro slišimo med sabo in da potem to zaradi hrupa deluje tudi nespoštljivo do same institucije in do kolegov. Nismo sovražniki, smo kvečjemu tekmeci, drugače tudi kolegi. Predlagam, da tako teče ta točka dnevnega reda naprej. Tretji, ki bo zastavljal poslansko vprašanje, je kolega magister Marko Diaci.
Lep pozdrav vsem prisotnim. Spoštovani predsednik vlade, spoštovani ministrice in ministri! Najprej, da razjasnim nesporazum, ki ga je gospod predsednik odprl pri prvem vprašanju kolega Janše. In sicer v pravočasnem roku postavljeno vprašanje kolega Janše in vprašanje, ki ga postavljam jaz, sta popolnoma različni, da ne bi bilo kakšnih nesporazumov. In sicer zanima me sledeče. V zadnjem obdobju se vedno pogosteje poskušamo primerjati. Enkrat se primerjamo z EU 15, drugič z deseterico pristopnic, tretjič pa že s 25 bodočimi članicami Evropske unije. Vsako povprečje je seveda drugačno. Medtem ko je povprečje BDP per capita petnajsterice 26.869 dolarjev, je le-to v deseterici 11.693 dolarjev. Slovenija je po tem kazalniku seveda boljša od ostalih pristopnic in jim celo dviguje to povprečje. Medtem ko je pa do povprečja Evropske unije 15 oddaljena po nekaterih izračunih dobrih 30 let. Vendar se da z različnimi kazalniki različno operirati. Zato bi rad razčistil naslednje: Katere primerjalne podatke bo vlada v prihodnje upoštevala ter uporabljala pri primerjavi plač slovenskih delavcev, življenjske ravni in kvalitete življenja slovenskih prebivalcev? Povprečno plačo in življenjski standard v Evropski uniji petnajsterice, torej današnje Evropske unije najrazvitejših evropskih držav, kjer so slovenske plače globoko pod povprečjem, ali povprečne plače in življenjski standard Evrope, petindvajseterice, v katero bodo po 1.5.2004 sodile tudi države, ki so bistveno manj razvite od Slovenije in ki imajo sorazmerno temu tudi nižjo življenjsko raven in plače, kot jih imamo danes v Sloveniji? Kajti povprečni življenjski standard in povprečna plača bosta v EU 25 držav bistveno nižja, kot v Evropski uniji, kot jo poznamo danes in kateri se pridružujemo in kateri smo se v preteklosti ne nazadnje tudi hoteli pridružiti. Vaš odgovor, za katerega se vam že vnaprej zahvaljujem, je posebej pomemben v luči pogajanj med socialnimi partnerji in stališča, ki ga bo glede dogovora o plačni politiki sprejela in zagovarjala vlada in predstavila državljanom. Hvala lepa.
Gospod predsednik vlade, imate besedo.
Najlepša hvala za vprašanje. Torej, vprašanje se na eni strani nanaša na plače, na drugi strani pa na kazalnike, na metodologijo prikazovanja višine standarda slovenskega prebivalstva. Naj povem, da seveda ne gre za to, da bi vlada ali kdorkoli uporabljal ene ali druge podatke. Obstajajo mednarodne metodologije, ki se uporabljajo redno v vseh kazalnikih in v vseh primerjavah, in teh se poslužujejo vsi, in se morajo pravzaprav vsi posluževati. Ravno na zadnjem srečanju Evropskega sveta, ki smo ga imeli v Bruslju, je bila zelo zanimiva publikacija objavljena, in predlagam, da si jo tudi pogledate, ki se nanaša na uresničevaje lizbonske strategije. In znotraj tega je narejena mednarodna primerjava vseh držav članic Evropske unije [[petnajst]] in novih držav pristopnic, po različnih kazalcih. V tem je zlasti primerjava na področju konkurenčnosti, inovativnosti, izdatkov za raziskave in razvoj in je zelo zanimivo pogledati te podatke, ker se vidi, kje je v tem trenutku Slovenija, kje so prednosti, kje pa so, nedvomno, tudi pomanjkljivosti. Ko se govori o teh podatkih, o katerih verjetno sprašujete in mislite, se običajno uporablja kazalec ILA o brezposelnosti; ko govorimo o brezposelnosti, je to zelo standarden podatek. Za Slovenijo velja, da je brezposelnost po ILO standardih, ki je mednarodno primerljiva, 6,6%, v Evropski uniji 15, ne 25, približno 8%, na primer, na Poljskem je 20%, v baltskih državah tudi bistveno više. Uporabljajo se, na primer, standardizirani kazalci, ki jih uporablja tudi urad za statistiko, o revščini. Če pogledate te statistike, potem vidite, da je v Evropski uniji stopnja revščine 15%, v Sloveniji je 12,9%. Torej, ko gledamo kazalce, ki se nanašajo na socialno ravnovesje in kohezivnost, je Slovenija relativno visoko in relativno ugodno. Ko pa gledamo kazalce o plačah, pa seveda lahko naredimo samo primerjave, ki se nanašajo na absolutne zneske, in te absolutne zneske sem povedal. Ko govorimo o minimalni plači, je Slovenija višja od Portugalske in nekaj nižja od Španije, tu nekje vmes, kar približno ustreza nivoju bruto domačega proizvoda. Ko govorimo o povprečni plači, pa vidite, da je v Sloveniji povprečna plača, bruto plača seveda, približno še enkrat večja, za 100% večja kot v povprečju novih kandidatk za vstop, pa seveda nižja od tistih, ki so v povprečju v Evropski uniji 15, tam je okrog 30.000 evrov, v Sloveniji pa okrog 12.000 evrov. Toliko o teh kazalcih. Seveda pa, če se vprašanje nanaša na sam sistem plač pa ureditev sistema plač, sem pa nekaj o tem že prej govoril v odgovoru na vprašanje Janeza Janše in lahko seveda tudi še v nadaljevanju, če boste želeli.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade, za sodelovanje. Aha, kolega Diaci vam želi postaviti dopolnitev vprašanja. Prosim.
Hvala za odgovor, vendar vprašanje ni bilo postavljeno v to smer, pač pa sem s svojim vprašanjem predvsem želel za v bodoče jasen odgovor: S kom se bo Slovenija primerjala? Ne samo enkrat EU 15, enkrat EU 10 - ali je to EU 25 ali je to EU 15, in to po vseh kazalcih. Poznam, kateri so kazalci ILO in tako naprej, to je jasno. Vendar ker se nam večkrat dogaja, tudi v parlamentu, ko se pogovarjamo, na primer, o kakršnihkoli zakonih, ki imajo vpliv na poviševanje, recimo, cen, vedno rečemo, ja, primerjamo s z Evropsko unijo, in pri tem je mišljeno EU 15. Ko se pa pogovarjamo, recimo, o plačah, pa se velikokrat sliši oziroma se reče, naše plače so dosti boljše, kot jih imajo ostale sodelujoče države, ki se bodo z nami vred pridružile v EU 25. To sem želel in to je bilo tudi moje konkretno vprašanje. Hvala za odgovor, vendar ni treba odgovarjati. Hvala.
No, pa kljub vsemu bo gospod predsednik odgovoril.
Ne, bom z veseljem odgovoril. Torej, mi se moramo primerjati z enimi in drugimi. Moramo se primerjati s tistimi najboljšimi, moramo se primerjati s tistimi, ki so primerljivi s Slovenijo po stopnji produktivnosti dela, po bruto domačem proizvodu in po kupni moči. In moramo tudi vedeti, kaj se dogaja v tistih državah, ki so slabše, ki imajo nižje kazalce. Zakaj? Preprosto zato, ker z vsemi temi državami dejansko mi konkuriramo. Konkuriramo tako s slabimipodjetji kot dobrimi. Gremo na skupen trg in tam si želimo, da bi večina naših podjetij preživela, da bi večino delovnih mest ohranili in da bi zlasti nastajala nova. Zato moramo vedeti, kaj se dogaja v najboljših državah, moramo pa vedeti tudi, kaj se dogaja v tistih državah, ki nam konkurirajo, na primer, s ceneno delovno silo; tam je objektivna nevarnost, da bo prišlo do preselitve dela proizvodnje v te države. Samo če pogledate primer Tobačne tovarne, potem vidite, kaj se je v tem primeru zgodilo. Preselila se je proizvodnja iz Slovenije na Poljsko, kjer imajo seveda bistveno nižjo ceno delovne sile. In dobro je, da vemo, da je cena delovne sile nižja in dobro je, da ob tem tudi vemo, da Slovenija ne želi graditi svojega razvoja na tako ceneni delovni sili, ampak popolnoma na nečem drugem. Želimo biti med najboljšimi in to večkrat vsi povemo, ne samo jaz, zlasti tudi predsednik državnega zbora to zelo rad poudarja.
Dobro. Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Hvala lepa za vaše sodelovanje v tem delu 1. točke dnevnega reda. Sedaj bodo na vprašanja naših kolegic in kolegov odgovarjali ministrice in ministri, tako kot so zapisani po vrstnem redu. Sklenili smo tudi, da na koncu zastavimo vprašanje, če bodo nanje želeli in mislim, da so celo pripravljeni odgovoriti novi ministri, ministrica. Kolegi Mamić, Jerovšek in Kelemina. Danes je vrstni red postavitve poslanskih vprašanj nekoliko krajši kot običajno. Prosim, torej, da teče ta dialog tako, kot je običajno v nekem kulturnem ambientu. Kolegica Maria Pozsonec bo zastavila sedaj vprašanje ministru za notranje zadeve.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Ministra za notranje zadeve, doktorja Rada Bohinca sprašujem: Kdaj bo po vstopu Slovenije v Evropsko unijo prišlo do uresničevanja gesla o svobodnem pretoku idej, blaga, ljudi in storitev? Vprašujem ga: Kako je mogoče zapreti mejo med dvema državama članicama Evropske unije že ob 14. uri oziroma 16. uri oziroma ob 19. uri? Gre namreč za delovni čas in ne za izvajanje schengenske pogodbe, za kar pa tako in tako še nismo zreli. Mejni prehodi Pince-Tornje, Martinje-Felsöszölnök, Kobilje-Nemesnép, Prosenjakovci-Magyarszombatfa kdaj bodo odprti ves dan, kajti zaradi stroškov zaposlitve enega uslužbenca policista se dejansko ne izplača izkriviti vsebina odprte meje. Prosim v imenu tamkajšnjih prebivalcev, da gospod minister naredi vse, naj se potrudi, da bo odpiralni čas neprekinjen. Druga zadeva pa, na katero bi želela opozoriti, je praznovanje vstopa Slovenije v Evropsko unijo. Padec meje med Madžarsko in Slovenijo, ki je kot železna zavesa ločevala dva svetova, je vsekakor vreden praznovanja, skoraj tako kot padec berlinskega zidu. Vendar bi bilo potrebno storiti to na dostojen način in ne tako, da država pristavi svoj piskerček in zahteva od tamkajšnjih lokalnih oblasti plačilo uslužbenca policista za čas, ko bo potekala slovesnost ob obeležitvi tega dogodka. V kolikor bo to potekalo izven delovnega časa. Takšen način namreč ni vreden dostojnega praznovanja in dostojen za našo državo. Jaz prosim gospoda ministra, da naj razloži nam to zadevo.
Hvala za postavljeno vprašanje. Minister za notranje zadeve, imate besedo. Najavljeno je bilo sicer, gospa Maria Pozsonec, samo eno poslansko vprašanje, tako imamo tudi tu. Minister, imate besedo, prosim.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Spoštovana poslanka, zahvaljujem se za to vprašanje. Kar zadeva prvi del vprašanja, načelo prostega pretoka blaga bo dobesedno uveljavljeno s 1.5., ko vstopamo v Evropsko unijo. Kot je vam in javnosti znano, s 1.5. letošnjega leta še ne izpolnjujemo schengenskih kriterijev in Slovenija ni članica schengenske skupine držav, zaradi tega policijska kontrola na mejah z Avstrijo, Italijo, Hrvaško; Avstrijo, Italijo in Madžarsko ostaja še naprej, in sicer do trenutka, ko bomo postali članica schengenske skupine. Predvidoma konec leta 2006 bomo izpolnili te pogoje, da bi lahko v začetku 2007 padle tudi policijske meje s temi tremi državami članicami Evropske unije. Sam vstop v Evropsko unijo 1.5. nima nobenega vpliva na odpiralni čas mejnih prehodov. Odpiralni čas mejnih prehodov je dogovorjen z vsako sosednjo državo; tako tudi z Madžarsko obstaja tudi poseben postopek možnega spreminjanja, trenutno je odpiralni čas na mednarodnih mejnih prehodih 24 ur, na meddržavnih, na primer na mejnem prehodu Martinje, vsak dan od 6-22 ure, Prosenjakovci in Kobiljih pa od 8-22 ure, oziroma od 8-16v zimskem času in 7-19 v poletnem času. Seveda je, kot je znano, preko zunanjih ministrstev določen postopek možnega spreminjanja teh odpiralnih časov, na to ministrstvo za notranje zadeve nima vpliva, je pa seveda pripravljeno izvršiti kakršenkoli meddržavni dogovor te vrste. Seveda z dodatnim angažiranjem policije, ki temu sledi. Kolikor je meni znano, je pa to v pristojnosti zunanjega ministrstva, poteka ta trenutek pobuda med obema državama za prekvalifikacijo določenega števila meddržavnih prehodov v mednarodne, s čimer bodo ti prehodi odprti 24 ur. V odvisnosti od tega, kako bo izpeljana in dovoljena ta pobuda, je potem tudi posledično določen tudi odpiralni čas. Vaše drugo vprašanje se nanaša na stroške varovanja, na dodatne stroške varovanja, povezanega z dodatnim odpiralnim časom, ki je povsem razumljiv na dan praznovanja, 1.5. Po zakonu o nadzoru državne meje, ki ga je sprejel ta državni zbor, je policija dolžna zaračunati tiste stroške, ki so stroški varovanja izven rednega odpiralnega časa. Proučujemo pravno podlago, da izjemoma za dan praznovanja vstopa v Evropsko unijo takšnega zaračunavanja ne bi opravili. Če so za to pravne možnosti, je policija pripravljena to storiti, sicer pa predlagamo in se bomo zavzeli za to, da bi se stroški pokrili iz siceršnjih državnih stroškov teh praznovanj. Mi bomo to vsekakor podprli. Je pa to v pristojnosti odbora, ki sicer koordinira tovrstna praznovanja. Bi pa izkoristil to priložnost, da vas seznanim še z nečim, če imam toliko časa. Namreč, z Republiko Madžarsko smo se, tako kot tudi z Avstrijo, po dogovorih pa tudi z Italijo, dogovorili in tudi podpisali poseben izvedbeni sporazum k mednarodnemu sporazumu o kontroli meje v cestnem in železniškem prometu, o tako imenovani enostranski kontroli meje po 1.5. letošnjega leta. Ta enostranska kontrola, poenostavljena kontrola v bistvu pomeni, da se bo policijski nadzor izvršil samo na eni točki, to se pravi samo v eni državi, ali v Sloveniji ali na primer na Madžarskem. Dogovorjen je z madžarskimi kolegi tudi že natančen program te enostranske kontrole. Lahko vam povem, da bo to izgledalo takole. V celoti in samo na slovenski strani bo na mejnih prehodih Pince, Kobilje, Martinje in Čepinci, v celoti na madžarski strani bo na prehodu Prosenjakovci, na mejnem prehodu Hodoš se bo izstopna kontrola opravljala na madžarski strani, vstopna kontrola pa na slovenski strani. Na mejnem prehodu Dolga vas se bo kontrola tovornega prometa opravljala na madžarski strani, potniškega pa na slovenski strani. In na železniškem prehoduHodoš se bo opravljala kontrola na slovenski strani, tako kot se opravlja že do sedaj. Ta dogovor - podoben dogovor bo tudi z drugima dvema državama, nekaj zatikanj je še z Italijo - bo bistveno poenostavil opravljanje policijskega nadzora po 1.5. Hvala lepa.
Hvala, gospod minister. Gospa Maria, ste zadovoljni ali [[...]]
Zadovoljna bi bila, če bi se ministrstvo za notranje zadeve in ministrstvo za zunanje zadeve dogovorili, kdo je pravzaprav odgovoren za to. Od ministrstva za zunanje zadeve sem dobila pisni odgovor, da oni pač ne morejo nič, ker za to odgovarja ministrstvo za notranje zadeve. Ne izgovarjajte se tako in potem še Madžari delajo to, da enkrat vi daste pobudo, drugič oni dajo, ampak istočasno nikdar.
Hvala lepa. Minister, izvolite še pojasniti.
Da bo povsem jasno, kar zadeva te pristojnosti. Ministrstvo za zunanje zadeve je dolžno in odgovorno za to, da sprovede postopek doseganja meddržavnega sporazuma o odpiralnem času. To je njihova pristojnost, na to mi nikakršnega vpliva nimamo, smo pa konsultirani, če smo to sposobni izvesti. In če tak dogovor je sprejet, če pride do dogovora, potem je dolžnost ministrstva za notranje zadeve, da dogovor o podaljšanem odpiralnem času, na primer 24 ur, izpelje z dodatni angažiranjem policijskih služb. To bomo storili, če pride do sporazuma med Slovenijo in Hrvaško glede tega vprašanja.
Hvala lepa. Na vrsti je mag. Andrej Vizjak, ki ima vprašanje za ministra za delo, družino, socialne zadeve, dr. Vlada Dimovskega.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik! Spoštovani predstavniki vlade! Zastavil bi vprašanje s problemom, ki mislim, da je pereč v naši družbi, kljub temu, da je premier predstavil, da smo tukaj pa le dobri v primerjavi s petnajsterico. Namreč, smatram, da je problem reševanja dolgotrajne brezposelnosti in reševanja brezposelnosti težje zaposljivih med naraščačjočimi problemi v naši državi, saj je delež te kategorije brezposelnosti v skupni masi brezposelnosti čedalje višji. Nepregleden in neselektiven sistem socialnih tranferjev in prejemkov pri tem povzroča še več težav. Žal se prepogosto dogaja, da so deležni pomoči od države tisti, ki bi lahko poskrbeli sami zase in tudi rešili svoj problem oziroma si našli službo. Tisti, ki pa so pomoči najbolj potrebni, pa prejemajo neko povprečno nizko pomoč, ki jim ne zagotavlja dostojnega življenja. Skratka, prepričan sem, da neselektivnost povzroča številne anomalije. Ena izmed teh je v nebo vpijoča, ko je romski svetnik, ki je bil izvoljen v občinski svet ene izmed posavskih občin, izjavil, da ne želi več biti svetnik. In zakaj ne želi več biti svetnik? Zaradi tega, ker je prejemal mesečno sejnino 58.000 tolarjev. In ker mu je seveda to šteto kot prihodek, so mu za toliko znižali socialne transferje in je dobil seveda enako količino denarja mesečno, vendar je moral iti na sejo občinskega sveta in pet ur tam sedeti. In je rekel, zakaj bi jaz delal in hodil na sejo občinskega sveta, če dobim isto denarja, ali sem doma ali pa če hodim na sejo sveta. To velja tudi za druge, ampak ta je bil vsaj toliko pošten in je to povedal. Če primerjamo seštevek socialnih transferjev po zakonu o socialnem varstvu in drugih oblikah pomoči države in občin - brezplačni vrtci, subvencioniranje prehrane v šoli, subvencioniranja za stanovanja - v družini brezposelnih staršev so prihodki isti kot če bi bila starša zaposlena in prejemala nizko oziroma minimalno plačo. Jasno je, da ni nikakršnega motiva, da bi brezposelna starša iskala zaposlitev in se zaposlila. Celo nasprotno. Stalni socialni transferji ju stimulirajo, da se ne zaposlita in raje iščeta delo na sivem trgu. Glede na težnjo po znižanju brezposelnosti, zlasti težje zaposljivih, in znižanju dela na črno ministra za delo torej sprašujem: Ali smatra, da je takšno stanje in razmerje ustrezno? Kako namerava ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve motivirati brezposelne in prejemnike socialnih pomoči, da bodo aktivno iskali zaposlitev ob takšnem opisanem sistemu socialnih transferjev?
Gospod minister, prosim.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za to vprašanje. Seveda se zavedate, da je odgovor na to vprašanje lahko zelo širok. Izpostavili ste pa posamičen primer, in mislim, da ni smiselno, da na posameznem primeru razvijate v bistvu teorijo o socialnih sistemih nasploh. Dejstvo pa je, da gre za občutljivo področje in to področje bi lahko rekel, da urejujemo od prvega dne, odkar smo pravzaprav začeli delovati v tej vladi. Namreč, vedno je v družbi vprašanje, koliko, da tako rečem, sociale in koliko pravzaprav motivacije za delo. In to je vprašanje, ki ste ga vi zastavljali. Verjetno se strinjate, da pri nas socialni transferji niso previsoki, ker tudi ta teza kroži, ampak mislim, da tega v svojem vprašanju niste implicirali. Sam namreč menim, da je socialni transfer, oziroma so denarne socialne pomoči, kjer je ozko definiran tako imenovani socialni prejemek, oziroma socialni transfer, od leta 2000, 2001 narasle od 26 tisoč pa danes na 45 tisoč, kolikor je tako imenovana definicija minimalnega dohodka. Že prej je predsednik vlade govoril o teh razmerjih povprečne plače, minimalne plače in tako naprej. Zavedamo se pa seveda, da je urejevanje teh razmerij v družbi seveda dolgotrajno dejanje. S takim problemom se srečujejo praktično vse države Evropske unije, kjer poskušajo na eni strani z aktivnimi ukrepi motivirati posameznika za to, da bo poprijel za delo. Mimogrede, pred časom smo imeli eno tako aktivnost, kar se tiče obiralcev hmelja, kjer smo pravzaprav na koncu uspeli z neko določeno aktivnostjo, ki je bila pa skladna in usklajena s kmetijsko-gozdarsko zbornico, zato da smo pravzaprav lahko čim več domačih delavcev in delavk zaposlili pri obiranju hmelja. In zdi se mi, da je to smer, v katero lahko gremo. Kar se tiče vaših vprašanj, pa da ne bi tukaj pravzaprav šel na statistično raven, je vaša trditev o povečevanju števila dolgotrajno brezposelnih netočna. Zaradi tega, ker je v zadnjem obdobju dveh let in pol od prejšnjih, več kot 60% dolgotrajno brezposelnih to število padlo na nekaj več kot 50%. Tudi za tako imenovane težje brezposelne imamo čedalje več programov,ki so temu namenjeni. Torej, lahko bi rekel, da se zavedamo tega problema, ki govori o seveda težkem položaju in zaposlovanju teže zaposljivih oseb, zato je ravno temu segmentu namenjenih toliko več sredstev, toliko več ukrepov, toliko več instrumentov. In druga, da tako rečem, prioriteta, poleg težje zaposljivih oseb, je seveda, da se sredstva za brezposelne namenjajo, oziroma aktivne politike zaposlovanja namenjajo v regije, ki imajo nadpovprečno visoko stopnjo brezposelnosti. Torej to sta dve prioriteti. In na področja, ki imajo visoko stopnjo brezposelnosti ali pa nadpovprečno stopnjo brezposelnosti, se usmerja skoraj več kot 70% sredstev iz aktivne politike zaposlovanja. Je pa seveda to vprašanje motivacije, ne samo makro, da tako povem, makroekonomsko vprašanje, ki zadeva, bi rekel, ustrezna razmerja med socialnimi transferji, minimalno plačo, povprečno plačo itd. Vedno je potrebno zagotoviti, da v bistvu neka določena motiviranost posameznika za delo seveda obstaja. Vprašanje motivacije je seveda tudi mikroekonomski problem. Imate lahko dve podjetji, ki sta enako uspešni, sta v enaki branži, vendar imata drugačne sisteme motiviranja in tisto, ki bolje motivira svoje zaposlene, pa seveda je lahko tudi bolj produktivno, bo imelo bolj zadovoljne zaposlene itd. Tretje, kar bi pa lahko povedal, je pa seveda ta strateški okvir, na katerega tudi, bi rekel, ste opozorili. Potrebno je povedati, da mi smo že v programu, nacionalnem akcijskem programu za leto 2004 pravzaprav vse to predvideli, vključno s posameznimi programi za dvig motivacije. Ta program, nacionalni akcijski program za leto 2004 v celoti to usklajuje z evropsko strategijo zaposlovanja, ki pa sloni na tako imenovanih lizbonskih ciljih, in lizbonski cilji predstavljajo za Evropsko unijo, države Evropske unije, seveda tudi Slovenijo, bi rekel, neke osnovne, bi rekel, usmeritve, ki jih moramo v nacionalnih akcijskih programih seveda pripraviti tako, da bomo lahko leta 2010 govorili o doseganju teh nacionalnih in pa seveda tudi evropskih, lizbonskih ciljev.
Hvala lepa. Prosim, dopolnitev vprašanje, kolega mag. Vizjak.
Seveda bi vsekakor ne mogel soglašati s tem, da bi iz mojega izvajanja bilo moč zaključiti, da so socialni transferji previsoki, mislim pa, da so neselektivni. Še enkrat poudarjam. Velikokrat so prejemniki teh tisti, ki bi lahko zaslužili denar s svojim delom, pa prav zaradi te neselektivnosti sistema dodeljevanja socialnih transferjev niso v to prisiljeni in tu vam nobena motivacija ne pomaga, preko svetovalcev na zavodih za zaposlovanje ali česarkoli drugega. Če je tu čisto evidenten ekonomski motiv, da nekdo dobi za nedelo isti denar, ko nekdo za delo. Mislim, da zgolj neki motivacijski tečaj in topogledni ukrepi ne bodo obrodili sadov, vendar bodo obrodili učinkoviti, selektivni sistemi, ki bodo preprečevali v največji meri, ne pa v celoti, ker to se pač ne da idealno teh zadev ustvariti. Vendar, zdaj mi je pravzaprav jasno, da ministrstvo ne pripravlja nobenih učinkovitih sistemov za povečevanje selektivnosti dodeljevanja transferjev. Še enkrat poudarjam. Sam osebno ocenjujem, da so socialni transferji prenizki za tiste, ki so jih dejansko potrebni. Za nekega invalida, ki je odvisen od tuje pomoči, za ljudi, ki pač zaradi svojega zdravstvenega stanja ne morejo najti zaposlitve, so prenizki, hkrati pa motivirajo celo kopico tistih, ki bi lahko svoj problem rešili, pa ga ne rešijo. Dokler bo tako, se bomo mi še kar naprej ukvarjali z brezposelnostjo in trošili državni denar za pasivne oblike, kar mislim, da ni prav.
Minister Dimovski, prosim.
Gospod Vizjak, vi veste, ker imamo vsako leto ob proračunu to debato, da se pravzaprav delež za tako imenovane pasivne oblike zmanjšuje, po deležu, in da gre v korist aktivnih pomoči. Tudi v letošnjem letu smo še dodatno ob proračunu, v zakonu o izvrševanju proračuna dodali še tri nove ukrepe, ki se usmerjajo predvsem na tiste skupine, se pravi, mlade, prve iskalce zaposlitve, potem starejše, da bi čim več v teh skupinah, ki so, da tako rečem, najbolj ogrožene, dosegli še dodatno zmanjšanje brezposelnosti. In vi seveda to veste, ker preberete poročila, ker ste mi tudi enkrat to zagotovili. Drugič, kar se tiče vprašanj razmerij med plačami in socialnimi prejemki. To je zelo občutljivo vprašanje. Smo seveda tudi socialna država, tako da moramo poskrbeti v socialni mreži tudi za tiste, ki ne morejo v celoti svojih sposobnosti uveljaviti na trgu dela ali pa jim je to zaradi drugih subjektivnih ali objektivnih razlogov onemogočeno. Tako da je tu treba biti previden, ko govorimo, zakaj pa ta ne, zakaj pa ta ja. Imamo zelo razdelan sistem socialnih pomoči, ki smo ga še dodelali v tem obdobju s spremembami zakona o socialnem varstvu, kjer smo uvedli ta tako imenovani minimalni dohodek, ki se je, kot sem povedal, zvišal skoraj za 70% v obdobju od leta 2001 do leta 2004. To je pomembno. Drugič, kar bi rekel o selektivnosti ukrepov. Pred časom je bila narejena analiza učinkovitosti socialne politike v Sloveniji, ki so jo izdelali tuji in domači, skratka, zunanji eksperti, ki so na primerljivih metodologijah ugotavljali, kakšna pa je naša socialna politika. Ugotovilo se je, da je učinkovitost socialne politike v Sloveniji večja, kot je v Evropski uniji. Da imamo raven socialnih izdatkov v bruto domačem proizvodu 26,6, kar je primerljivo Evropski uniji, da pa imamo višjo stopnjo učinkovitosti. In da je v bistvu tako imenovana stroškovna učinkovitost ali pa, lahko bi rekli, transakcijski stroški, ki jih imamo za dodeljevanje socialnih pomoči, da je učinkovitost višja, kot je v Evropski uniji. To je tudi dokazano v tej študiji, ki je bila tudi osnova za pogovarjanje o proračunu, kjer smo pravzaprav ugotavljali, kakšna je optimalna raven posameznih socialnih prejemkov. To merimo s tako imenovanimi koeficienti koncentracije, recimo, Džinijev koeficient in tako naprej, da ne bi šel v to metodološko smer, kjer se v bistvu posameznim delom, se pravi, posameznim stratumom, tistim, ki so najbolj občutljivi, ki so najbolj socialno ogroženi, dodeljuje največji del socialne pomoči. In prvima dvema deciloma, se pravi, spodnjim 20%, se dodeljuje več kot 80% denarnih socialnih pomoči. To je več ali pa vsaj toliko, kot imajo najbolj učinkovite države, ko govorimo o socialni politiki in socialnih sistemih.
Hvala lepa, gospod minister dr. Dimovski. Naslednje vprašanje bo ministrici brez resorja, ki je odgovorna za regionalni razvoj, mag. Kovač, zastavila kolegica Majda Zupan. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Vladni predlog novega zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, s katerim naj bi Slovenijo razdelili na štirinajst razvojnih regij, je močno razburkal duhove in sprožil različna nasprotovanja na različnih koncih Slovenije. Nezadovoljstvo prihaja s severovzhodnega konca, iz Podravja, tudi na območjusavinjske in posavske regije se slišijo drugačni predlogi, ribniško-kočevsko območje želi drugačno razvojno začrtanost, močna nasprotovanja pa so tudi v obalno-kraških in notranjsko-kraških občinah, pa še kje. Kot poslanka z Notranjske dobivam v zvezi s tem od občank in občanov s terena različna mnenja, predloge in pripombe. Vemo, da je obstajal predlog, da se obstoječi statistični regiji, obalno-kraška in notranjsko-kraška združita v obalno-kraško razvojno regijo, čemur pa so župani občin notranjsko-kraške regije ostro nasprotovali in zaenkrat tudi uspeli, kar pa ne pomeni, da se ta varianta ne bi realizirala tudi kdaj v prihodnje. Razpoloženje na terenu je zelo različno. Na eni strani želijo nekatere občine obalno-kraške regije zaradi pridobitve dodatnih sredstev preiti v notranjsko-kraško regijo, kar pa ustvarja veliko nezadovoljstvo pri ostalih članicah obalno-kraške regije. Na drugi strani pa je tudi res, da kljub željam občanov prebivalstvo občin Cerknica, Loška dolina in Bloke iz notranjsko kraške regije ne želi povezave s kraško regijo, saj so življenjsko in zgodovinsko vezani in gravitirajo proti Ljubljani, kar so tudi pokazali pred leti, ko niso želeli sprejeti postojnske avtomobilske registracije. Jasno je, da z vzpostavljanjem in krepitvijo regionalnih mehanizmov in inštitucij dajete podporo tudi nadaljnjemu razvoju upravnega regionalizma v Sloveniji, ki pa je zaenkrat z zavrnitvijo spremembe ustave padel v vodo. Zato so prizadevanja za primorsko pokrajino kot eno izmed pokrajin, ki naj bi delovala kot enoten prostor in povezala 20 občin, razumljiva, pri čemer pa bi bilo zelo nenavadno, da bi le-ta vključevala tudi, če rečem tako, čiste notranjske občine. Dejstvo je, da so tako župani kot občani in občanke vsak po svoje razočarani nad konceptom regionalizma. Spoštovana gospa ministrica, sprašujem vas: Ali ne bi bilo dobro razmisliti tudi o predlogu, da bi na eni strani oblikovali obalno-kraško regijo, ki bi vključevala vse obalne in kraške občine in vzpostavila zasnovo primorske pokrajine, in na drugi strani notranjsko regijo, ki bi združevala občine v porečju Ljubljanice od južne meje do mesta Ljubljana in imela tako možnost, da se ustrezno pokrajinsko organizira? Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolegica Zupan za postavljeno vprašanje. Ministrica, beseda je vaša.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovane kolegice in kolegi ministri in ministrica! Hvala za to vprašanje. Torej, resnično imate prav. Zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja je deloma, bom rekla, začel spodbujati razpravo o tem, kako se organizirati za bodoči razvoj. In res je, da ima v nekem smislu težavo, ker je nastajal hkrati z idejami o ustanovitvi pokrajin in je tako prišlo do neposrednega povezovanja tega koncepta organizacije za razvoj z upravno-politično organizacijo. Res je tudi, da je na notranjsko-kraškem območju bila ena od verzij zakona pripravljena tako, da bi sedanjo statistično regijo notranjsko-kraška, ki je razmeroma majhna, celo za slovenske razmere, kaj šele za evropske, da bi jo priključili k obalno-kraški. To še toliko bolj zato, ker smo izhajali iz obstoječe situacije. Obstoječa situacija pa je taka, da se je Ilirska Bistrica, ki spada v sedanjo statistično regijo notranjsko-kraška, že priključila k obalno-kraški za pripravo regionalnega razvojnega programa in da znotraj te regije tudi uresničuje ta regionalni razvojni program. Vendar pa po vseh argumentih, ki smo jih seveda v fazi priprave zakona tudi dobivali sterena, smo se na koncu odločili, da notranjsko kraško pustimo, da se organizira v svojo razvojno regijo, s tem, da smo prejeli tudi še v času, ko je bil zakon posredovan v parlament, sklep občinskega sveta Logatec, ki se želi priključiti notranjsko-kraški regiji. V razpravah, ki smo jih vodili na terenu, smo tudi dorekli, da pravzaprav obalno-kraške regije ne bomo delili, Ilirska Bistrica pa bo, tako se je tudi sama izjasnila, ostala v obalno-kraški regiji. Tako, da mislimo, da je trenutno na tem področju zadeva razrešena. Seveda, vemo, da obstaja še mnogo drugih idej, oziroma ne mnogo, ampak kar dve, tri ideje, kako naj bi slovenske regije organizirali. Jaz moram reči, da moramo izhajati prvenstveno iz tega, kako so se do sedaj pripravljali regionalni razvojni programi, saj je ne nazadnje bilo vloženo v to precej javnega denarja, bila je vzpostavljena že večina institucij, ki bi naj te projekte vodila naprej in ne bi imelo smisla, da sedaj popolnoma na novo zastavljamo ta razvoj. Kako bo pa to povezano z bodočimi pokrajinami, pa je seveda stvar prihodnosti. Tudi sama osebno mislim, da ni nobenega strašnega problema, če se jutri, pojutrišnjem vzpostavi enotna primorska pokrajina, ki bo imela znotraj tri regionalne razvojne menedžmente, kot temu pravimo. Za primerjavo vedno dam Avstrijsko-Štajersko, ki je upravno-politična dežela, znotraj pa ima osem regionalnih razvojni menedžmentov, zato da bi bila čim bolje usposobljena za to, da krepi svojo gospodarsko učinkovitost in da seveda učinkovito pripravlja projekte za koriščenje evropskih strukturnih skladov. Tako, da tudi tukaj želimo ta sistem nastajanja razvojnih regij od spodaj navzgor, da se organizirajo tam, kjer prebivalci in gospodarstvo in seveda tudi nevladni sektor čutijo, da želijo delovati skupaj za razvoj, da ima taka regija tudi neke vrste gravitacijsko, regionalno središče ali pa vsaj somestje več mest, ki lahko takšno središče predstavljajo, in da ima vsaj neko minimalno kritično maso, kritično maso seveda resursov, s katerimi bo razpolagala. V primeru obalno-kraške in notranjsko-kraške, je še dodatno prevladalo tudi stališče, da seveda gre za drugačno specifiko razvoja, za drugačne potenciale in da seveda ne nazadnje med Koprom in Ljubljano potrebujemo vendarle še neko dodatno regijsko središče.To so bila izhodišča, na podlagi katerih smo pripravili zakon. Seveda splošna razprava o zakonu, ki bo potekala v mesecu maju, bo še priložnost, da še dodatno pojasnimo drug drugemu, kaj pravzaprav s tem želimo. Vse občine, pa so bile tako ali tako pozvane, da v kolikor se ne strinjajo z našim sklepom, z našim predlaganim zakonom, dostavijo svoje protiargumente, na podlagi katerih bi lahko ponovno presodili zadevo. Želimo namreč zagotoviti, da ne bomo imeli samo regij na papirju, ampak bomo imeli regije, ki bodo dejansko razvojno delovale. Hvala.
Dopolnitev vprašanja, kolegica Zupanova.
Hvala lepa. Najprej bi se vam rada zahvalila za pisni odgovor na moje poslansko vprašanje iz meseca februarja. Dovolite pa še dodatno vprašanje. Glede na to, da ste rekli, da želite, da bi regije resnično zaživele: Ali lahko iz tega razumemo, da boste občankam in občanom na območjih, kjer se ne strinjajo recimo z vladnim predlogom, omogočili, da se bodo lahko na poizvedovalnem referendumu odločili, v kateri regiji želijo živeti? Hvala lepa.
Gospa ministrica, želite dopolniti odgovor? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Torej naš koncept zakona temelji na tako imenovani razvojni zvezi občin, ki bo delovala po principih zakona o lokalni samoupravi, zato seveda želimo, da se občinski sveti izjasnijo o tem, na katerem območju želijo seveda delovati skupaj in da z gospodarstvom in drugimi razvojnimi akterji na posameznem razvojnem območju vzpostavijo regionalni razvojni svet, ki bo predstavljal organ upravljanja v taki razvojni regiji. Take primere, tako delujoče razvojne regije poznamo tudi v drugih delih Evrope, posebej na Finskem, tako da seveda mi ne predvidevamo, da bi za to potrebovali poizvedovalne referendume, ampak ocenjujemo, da je dovolj, da se v skladu z zakonom o lokalni samoupravi občinski sveti izjasnijo o povezavi v razvojno zvezo občin. Hvala.
Mislim, da smo opravili s tem vprašanjem in lahko gremo na naslednje. Magister Janez Kramberger, kolega Kramberger bo zastavil vprašanje ministru za okolje. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki vlade! Poslansko vprašanje želim postaviti ministru za okolje, prostor in energijo, gospodu magistru Janezu Kopaču v zvezi z reševanjem problemov razgradnje odsluženih avtomobilov. Obveščen sem, da je ministrstvo za okolje in prostor ponudilo predelavo odsluženih avtomobilov velenjski firmi Karbon, za tako imenovano poskusno obratovanje. V bodoče pa nameravate to delo zaupati še nadaljnjim trem podjetjem, ki ste jih nekako izbrali na ministrstvu. Ta privilegirana podjetja bodo kasneje lahko sodelovala tudi na javnem razpisu. Spoštovani gospod minister! S to potezo ste nekako povzročili, da bo v Sloveniji prenehalo delovati okoli 40 obrtnikov, ki se ukvarjajo s tovrstno dejavnostjo. Dejstvo pa je, da nihče od teh ni poskusno izbran. Posledično bo okoli 100 ljudi izgubilo delo, to pa ni dobra popotnica za Evropsko unijo. Zanimivo je tudi, da ste do te odločitve prišli brez dogovora iz nekakšnega soglasja obrtne zbornice Slovenije. Zanima me: Ali nameravate odvzeti obrtna dovoljenja tem 40 podjetnikom? Še vedno so namreč v teku gradnje objektov za namene tovrstne dejavnosti, ki zahtevajo visoka vlaganja. Lastniki so se v ta namen zadolžili: Kako bodo pokrili stroške oziroma odplačali najete kredite, saj so vendar do zadnjega dobivali gradbena dovoljenja? Ti obrtniki imajo tudi izdana, kot rečeno, gradbena in obrtna dovoljenja in podpisane imajo pogodbe z Avto-moto zvezo Slovenije za deponijo in hrambo karamboliranih in tudi odsluženih vozil. Zanimivo je tudi, da je tem obrtnikom postavljen dvomesečni rok za predajo vozil izbranim podjetjem, po tem roku pa bodo morali plačati tudi ti obrtniki razgradnjo. Spoštovani gospod minister, za odgovor, kako boste razrešili to situacijo, se vam zahvaljujem.
Minister.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovani gospod Kramberger. Vlada je že v lanskem letu sprejela uredbo o načinu, predmetu in pogojih opravljanja gospodarske javne službe ravnanja z izrabljenimi motornimi vozili, kjer je to opredelila kot javno službo in to, o čemer govorim, je predelava osebnih avtomobilov, ki se deregistrirajo po 1. maju 2004. Torej, ki jih odjavijo iz prometa njihovi lastniki po 1. maju 2004. No, in ta javna služba je bila ponujena v izvajanje komurkoli, ki se je javil na naš razpis. Na naš razpis se je javilo deset ponudnikov, od tega so bili v resnici, tudi mislim, da trije avto odpadi, vendar niso izpolnjevali razpisnih pogojev. Razpisne pogoje so izpolnjevali le nekateri izvajalci, najprej je bilo ugotovljeno, da trije, potem je bila pritožba na revizijsko komisijo. Ta je rekla, da dva, ampak od enega je bila vloga nepopolna. Tako da na koncu, eden nam je še odstopil, in na koncu smo se odločili za začasen izbor izvajalcev te javne službe za eno leto. V tem začasnem izboru so bili izbrani štirje izvajalci, ki so se prijavili na ta razpis in za katere je bilo ugotovljeno v vseh procedurah, ogledih na terenu, da izpolnjujejo pogoje inda so skratka ustrezni. No in ti štirje so, podjetje Volf za območje od Maribora proti vzhodu, Prekmurje, Pomurje tudi, potem podjetje Karbon iz Velenja za območje celjskega, savinjsko-šaleškega območja tudi Posavja, potem podjetje Get ali Get inženiring za območje Ljubljane in Gorenjske in delno Zasavja in pa podjetje Avto transport Kastelec za območje Primorske, Notranjske in enega dela Dolenjske. Približno po četrtinah je razdeljena Slovenija. No, ti štirje so zdaj izbrani začasno za dobo enega leta, bomo pa šli v nov razpis za izbor tako imenovanega trajnega izvajalca. Takrat se seveda ponovno odpre možnost za vseh teh 40 avto odpadov, da se javijo za opravljanje te javne službe. Seveda pa bodo morali izpolnjevati razpisne pogoje. Razpisni pogoji so pa precej strogi. Na primer, moram reči, da eden od velikih ponudnikov, Dinos ni ustrezal pogojem, zaradi tega, ker ni mogel izkazati uporabnega dovoljenja v določenem objektu. Tako da bo v resnici za večino teh, ki ste jih omenili, obseg njihovega posla pomembno zmanjšan po 1. maju in se seveda lahko ukvarjajo samo še s tistimi stvarmi, ki niso pokrite s to javno službo. Nekaj jim tega še vedno ostane. Lahko pa se seveda vključijo v pogodbeni odnos s temi štirimi izvajalci javne službe, kar so nekateri že storili, saj so se javljali na razpis v obliki konzorcijev, ker so bili eni od teh štirih vodilna družba. Lahko pa seveda poskusijo tudi sami na razpisu, pri čemer bodo seveda morali jamčiti, da bodo pokrivali celotno območje za katerega se razpisuje koncesija. Vaše vprašanje, v katerem je bilo razbrati besede, češ ali boste vrnili obrtno dovoljenje, pa seveda ni na mestu, ker vlada nič ne odloča o tem, ali kdo ima obrtno dovoljenje ali ne, ampak bodo seveda to lahko opravljali naprej, res pa je, še enkrat, da se jim bo seveda obseg poslovanja oziroma povpraševanje po njihovih storitvah se jim bo seveda pomembno zmanjšalo. Hvala lepa.
Je vprašanje izčrpano? Je. Prav. Potem lahko gremo na naslednje. Generalnemu sekretarju vlade želi zastaviti vprašanje naš kolega Peče.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Moje vprašanje bi verjetno bilo vsebinsko bolj smiselno nasloviti na resornega ministra, ampak po prepričanju Slovenske nacionalne stranke gospod Bohinc zasleduje izključno interese svoje politične stranke tudi v povezavi zgodbe izbrisanih in ne zasleduje cilja ustavnosti in pa zakonitosti, kar po naši oceni, torej po oceni Slovenske nacionalne stranke bi moralo biti številka 1 v okviru delovanja vsakega ministra v okviru slovenske vlade. Dovolite, da za uvod navedem nekaj dejstev. Državni zbor je sprejel tehnični zakon o izbrisanih po skrajšanem postopku, sicer iz nam nerazumljivih razlogov, kakor tudi da je državni zbor na predlog vlade Republike Slovenije materijo samoizbrisanih opredelil v dveh zakonih, torej sistemskem in pa tehničnem. Spornost vsebine omenjenih zakonov se je izkazovala skozi različne vloge različnih institucij, ki so sodelovale od samega začetka, torej od snovanja zakona in do v končni fazi tudi ustavnega sodišča. Tako vemo, da se je v zgodbo samoizbrisanih vključila civilna družba, strokovna javnost, celo predavatelji so bili najeti s strani vlade Republike Slovenije in pa njihova odločitev je bila upoštevana le do tiste meje, dokler se je, torej mnenje stroke delilo z mnenjem vlade Republike Slovenije. V trenutku, ko pa je vlada republike ugotovila, da dela napačno in da jih je stroka na to opozorila, so seveda spremenili svojo odločitev. Hočem nakazati, da je dejstvo o spornosti vladnega načina reševanja izbrisanih seveda povzročilo, da smo tako v opoziciji kakor v državnem svetu in pa mnogi posamezniki v naši državi dosegli, da se o tem vprašanju izrekamo na referendumu. Na preteklem referendumu, mislim da je bilo v nedeljo 14 dni nazaj, so se državljani z veliko večino odločili, da se ne strinjajo z načinom reševanja, kot ste ga predlagali in pa uzakonili v Združeni listi, Liberalni demokraciji in pa v DeSUS-u. Po naši oceni je seveda bila odločitev ljudi, državljank in pa državljanov na referendumu pravilna. S tem so pokazali tudi vam, navkljub vaši ingnoranci, da ne dovolijo, da se igrate, prvič, z zgodovino Republike Slovenije, z obdobjem osamosvajanja in drugič, da ne dovolijo, da nas pritiskate v negotovo prihodnost. Zanima me glede na jasnost referendumskega izida na podlagi 23. in pa 25. člena zakona o referendumu in ljudski iniciativi: Kaj bo vlada Republike Slovenije naredila oziroma kdaj bo prenehala izdajati odločbe, ki so po naši oceni seveda v nasprotju s tremi osnovnimi načeli ustave Republike Slovenije, ki so v nasprotju z referendumsko voljo? Iskreno upam, da za vlado Republike Slovenije še zmeraj velja, da je vlada v službi državljanov in ne obratno. Žal se obnašate, kot da so državljani v vaši službi. Prosim za odgovore. Hvala.
Gospod generalni sekretar vlade.
Hvala lepa. Sicer bom dal predvsem svoj osebni odgovor na to vprašanje. Redkokdaj sem imel priliko, da kaj o tem rečem, pa mogoče tokrat. Tudi ne vem, zakaj takšno vprašanje. Mislim, da je vsem jasno, kakšna je bila odločitev na referendumu in kakšne so pravne posledice te odločitve. Dejstvo je, da se zakon, ki ga je državni zbor res da na predlog vlade sprejel, tako imenovani tehnični zakon, pač na referendumu ni potrdil in ga torej ni.In ker ga ni, bo volja volivcev na referendumu v celoti upoštevana. To seveda ne pomeni nič drugega kot to, da bo najbrž ministrstvo za notranje zadeve oziroma pristojni organi nadaljevali z izdajanjem odločb, kot veleva pravni red te države, kot velevajopredpisi in kot velevajo seveda institucije, ki jih je demokratična država, tudi Slovenija to je, osvojila in ki veljajo v normalnem demokratičnem svetu že nekaj stoletij. Mislim, da je popolnoma jasno, da je ta parlament oziroma predhodnik tega parlamenta, takratna skupščina leta 1991 sprejela ustavni zakon. S 13. členom je ta ustavni zakon ljudem, ki so živeli na tem območju takratne Republike Slovenije, dal neke pravice, neka zagotovila, neka jamstva, ki so seveda veljala, in to veljala z najvišjo voljo ustavodajalca, z ustavnim zakonom dorečena, da ne govorim o tem, seveda, da so bile tudi te pravice in te kavtele dogovorjene tudi politično, kajti kolikor vem, so dogovor podpisale tako rekoč vse pomembnejše parlamentarne stranke takrat. In seveda kakršno koli spreminjanje razmerij za nazaj, poseganje v ustavni zakon za več kot 10 let nazaj bi pomenilo na nek način revolucionarno pravo, definitivno bi to pomenilo. V ustavno materijo se posega takrat, ko se resneje menjajo družbeni odnosi, mislim pa, da v nekem normalnem razvoju države Slovenije kaj takšnega ni potrebno in tudi mislim, da bi bilo izrazito ne samo nedemokratično, tudi izrazito necivilizacijsko in popolnoma v nasprotju z vsem, kar je doslej ta država deklarirala, za kar so se volivci konec koncev tudi plebiscitarno odločali in za kar se konec koncev bojujemo in smo se bojevali in tudi trdo delali, ko smo se trudili, da postanemo člani najbolj, bi rekel, naprednih in demokratičnih asociacij, ki nas obkrožajo. Tako, da vam kaj drugega ne morem odgovoriti. Lahko vam citiram sicer še nekatere trditve iz današnje odločbe ustavnega sodišča, ki je med drugim ugotovilo, da je referendumsko vprašanje, ki se nanaša na tako imenovan sistemski zakon tokrat, da je pač neustavno. Tudi popolnoma jasno je ustavno sodišče povedalo, če beremo obrazložitev na 5. strani, da neustavnost, ki je bila ugotovljena, ključna neustavnost je pa ravno v tem, da oseba, ki bila 26.2. izbrisana iz registra stalnega prebivalstva, da pač ni mogla, kljub temu, da izpolnjuje vse pogoje po tako imenovanem ZUSDDD-uju [[?]] ni mogla dokazovati tega svojega dejanskega prebivanja. Torej, ta ključna neustavnost, pravi ustavno sodišče, da zakonodajalec ne more urediti drugače, pomeni eno tistih vprašanj, ki jih je treba nujno urediti, da se odpravi neustavnost ZUSDDD-uja in da se v skladu z ustavo uredi pravni položaj državljanov drugih republik nekdanje SFRJ. Mogoče v zvezi s tem še ena trditev ali pa stavek iz te odločbe, ki mislim, da je na nivoju mednarodnopravnih in demokratičnih standardov. Na koncu 7. strani se začne stavek, ki pravi takole, citiram: "Načela pravne države iz 2. člena ustave ne zavezujejo k spoštovanju odločb ustavnega sodišča le zakonodajalca, temveč tudi volivce, v primeru, kadar izvršujejo oblast neposredno in jepredmet referendumskega odločanja zakon, s katerim naj bi se odpravila neustavnost, ugotovljena z odločbo ustavnega sodišča." Tako da upam in prepričan sem, da minister Bohinc v bodoče ne bo ravnal nič drugače in da bo spoštoval pravni red te države, za kar je konec koncev tudi pred tem državnim zborom prisegel. Glede vlade pa lahko zatrdim, da v tem trenutku ne načrtuje nobenih sprememb nobenih zakonov na tem področju. Hvala.
Dopolnitev vprašanja, kolega Peče, prosim.
No, vaš odgovor je bolj zavajajoč, kot sem predvideval, da bo. Dejstvo je, da državljanstvo ni pravica. In ko ste v odgovor vpletli tudi področje sistemskega zakona, naj vam povem, da je ravno vlada Republike Slovenije s svojimi poslanci onemogočila - poudarjam, onemogočila! -, da bi zakon naredili takega, da bi bil sprejemljiv za državljanke in državljane. Postavljanje sebe, torej vas in gospoda Bohinca nad državljanke in državljane te države, je pa, žal, potrdili ste, politika oziroma nadaljevanje politike, ki ste jo pričeli že pred mnogimi leti. Rad pa bi poudaril tisti del - veste, vprašanje vsebine je pomembno. In ljudje so se na referendumu odločili o vsebini. Povedali so, da se ne strinjajo z načinom reševanja, kot ga ponujate vi. Zakaj ne sprejemate tega osnovnega dejstva, da se je 95% državljank in državljanov odločilo na drugačen način rešiti zadevo, kot jo predlagate vi; enostavno se ne strinjajo z vladno politiko? In ob tem dovolite, da še zadnjo minuto izkoristim - povejte mi: V čem pa je potem smisel, da ravno vaša stranka, najmočnejša stranka v tem državnem zboru, ki ji pripadate tudi vi, Liberalna demokracija Slovenije, v zadnjem času ljudi sprašuje po določenem mnenju v obliki različnih vprašalnikov, zato da bo ugotovila državljansko voljo in da bo svojo politiko prilagodila državljanski volji, medtem ko pa imate uradno državljansko voljo, ugotovljeno skozi referendum, pa te ne upoštevate? Referendum oziroma izid referenduma je dal vsebino. Vse kar je, spoštujte jo! Vlada Republike Slovenije kot tudi jaz, Slovenska nacionalna stranka, državni zbor v celoti, smo v službi ljudi. In poudarjam, državljanstvo ni ustavna pravica. Hvala.
Hvala lepa. Želite, generalni sekretar, odgovoriti?
Ja, če polemizirate z mano kot zasebnikom oziroma kot članom Liberalne demokracije, lahko uporabiva ta instrument [[...]]
Vi ste generalni sekretar.
Lahko ta instrument uporabiva tudi za to, in vam bom seveda odgovoril. Najprej, seveda nisem govoril o nikakršnem državljanstvu. Mislim, da je po vseh teh zgodbah najbrž res nesmiselno zavajati ljudi, da gre v primeru izbrisanih za kakršnekoli državljane Republike Slovenije, za kakršnokoli volilno pravico ali še kaj drugega. Gre preprosto za ljudi, ki so tu živeli in ki se takrat, ko so imeli možnost izbrati slovensko državljanstvo, pač za njega niso odločili. Ampak ostali so tukaj tujci s stalnim prebivališčem, kar jim je konec koncev zagotavljal ustavni red te države, ustavni zakon.In način, kako je bilo to sprejeto, mislim, da ima celo plebiscitarne korenine in da lahko gladko rečemo, vsaj mislim, da lahko rečemo za vsako odločitev državnega zbora, ne samo da je legalna, ampak je tudi legitimna, ker je konec koncev utemeljena vsaj v volitvah vsaka štiri leta. Tako da s tega vidika seveda tisti, ki izvršujejo pravni red te države, ne delajo nič drugega kot nastopajo kot uslužbenci, kot ljudje, ki seveda so v službi državljank in državljanov, ne pa nad njimi. In tudi sam sebe smatram tako, in prepričan sem, da lahko v isti vlogi, ali pa enako opredelim tudi delovanje ministra Bohinca. In kot sem rekel, seveda referendum je zavezujoč in vlada ga bo spoštovala. In spoštovali ga bodo tisti, ki odločitve izvršujejo. Zakona preprosto ni. Ljudje ga niso potrdili. Lahko rečete, da je tukaj dobil državni zbor klofuto, lahko celo rečete, da je dobila vlada, osebno mislim, da to celo drži. Lahko tudi pripišete kakšni od političnih strank, če hočete, to klofuto, vendar dejstvo je, da se bo ta volja pač spoštovala in se ta zakon pač ne bo izvrševal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovni predlog v skladu s poslovnikom. Verjetno za razpravo o odgovoru.
Ravno zaradi, po moji oceni, namernega zavajanja oziroma laganja, tako poslancem kot pa verjetno širši javnosti, predlagam, da v skladu z določbami poslovnika opravimo o tej še kako pomembni temi splošno razpravo, da o tem glasujemo jutri. In pa, ni res, da vlada upošteva referendumsko voljo. Ravnokar ste povedali, da vlada besedno upošteva referendumsko voljo, medtem pa sama izdaja seveda odločbe, kar je v čistem nasprotju, in to je jasno vsakemu, ki ima inteligenčni kvocient nad stopnjo sobne temperature. In še enkrat poudarjam, v vašem odgovoru zavajate.
Kolega Peče! Poglejte, da si povemo, da mislimo drugače, ni potrebno govoriti tako, da bi kdo to razumel tudi kot žaljivo. Sedaj, vi ste predlagali, da opravimo odgovor o vašem vprašanju na osnovi poslovnika. To bomo odločili. To je bil vaš predlog, ne? Ja. To je bil vaš predlog. Da torej jutri odločimo o tem. Prav. Doktor Miha Brejc želi zastaviti vprašanje ministru za finance. Prosim.
Ki ga sicer ne vidim.
Danes je opravičeno odsoten. Imate pravico zastaviti, lahko se tudi odpoveste.
Ja, hvala. Inštitut za podjetništvo in menedžment malih podjetij na mariborski univerzi je v svoji raziskavi slovenskega podjetništva, Slovenski podjetniški observatorij 2003, ugotovil, da kar 99% vseh podjetij, 99,7% vseh podjetij zajemajo mikro, mala in srednja podjetja in da ta podjetja zaposlujejo 63% vseh zaposlenih. Torej mala, srednja in mikro podjetja so pomemben del slovenskega gospodarstva, in v teh podjetjih, to spet kaže ta raziskava, se najbolj pritožujejo nad plačilno nedisciplino. Na drugem mestu je davčna politika, potema pravijo birokracija in tako naprej. Torej plačilna disciplina, 73,6% podjetnikov meni, da je plačilna nedisciplina zelo zelo resen problem in navajajo potem seveda tudi v našem združenju SM Union [[?]] podobne argumente. Pravijo, učinki finančne nediscipline so pravzaprav strašni. Kajti mnogi podjetniki zaradi neplačevanja računov izgubijo delo, izgubijo substanco, zaprejo svoja podjetja. Posledica je povečana brezposelnost, opušča se podjetniška dejavnost, zmanjšuje se interes za podjetništvo, izguba zaupanja v pravo in tako naprej. Med slabimi plačniki, med nerednimi plačniki je tudi slovenska država, še posebej podjetja v državni lasti omenjajo, potem velika gradbena podjetja, ki svojim podizvajalcem zelo neredno plačujejo za opravljeno delo. Zato ministra za finance sprašujem: Kaj bo ministrstvo za finance storilo za izboljšanje plačilne discipline v primerih, kadar je vlada ali so deli te vlade naročnik oziroma plačnik del? Kakšne ukrepe bo ministrstvo za finance pripravilo za ureditev tega perečega problema v Sloveniji? Hvala lepa.
Dovolite, da vas vprašam, kolega dr. Brejc, ali želite, da minister odgovori na vaše vprašanje ustno ali pisno?
Želim, da mi čimprej odgovori pisno.
Pisno. Prav to bomo upoštevali. 30 dni ima na voljo, da vam odgovori, lahko pa tudi prej. Ministru za delo, družino in socialne zadeve dr. Dimovskemu, mu bo zastavil vprašanje kolega dr. Bernik. Prosim.
Hvala lepa gospod predsednik. Dama in gospodje iz ministrstev, kolegice in kolegi! Gospodu ministru sem že parkrat govoril o tej stvari in vas ne bo presenetilo, če tudi danes govorim o zakonu, ki je bil v tem parlamentu sprejet, o vojnih grobiščih, skoraj pred enim letom. Zdaj ga pa sprašujem: Kaj se od tedaj opravilo? Kakšne stroške je vlada imela s tem? Kakšna je lokacija teh grobišč? Kot veste, je Slovenija dežela v Evropi, ki ima največ masovnih grobišč. In če jih seštejmo, da jih je približno 200. Mene zanima sedaj, ker verjetno ste prebrali, je zakon: Kaj mislite o tistih dveh lažnivih in sramotilnih označbah, žrtve vojne in povojnih usmrtitev? Kaj usmrtitev v slovenskem jeziku pomeni, to gotovo veste, in rad bi vedel, kaj misli narediti, ker to je gotovo bilo narejeno z velikim sovraštvom. Sicer pa ni nič čudnega, po sodni obsodbi lahko so ti ljudje, ki so bili takrat pobiti, tako ali tako golazen, in to je možno danes uporabljati izgleda. Zanima me potem tudi: Kaj dela gospod Žnidaršič, ki opravlja na eni strani delo za borce, na drugi strani pa manipulira s temi ubogimi reveži? Ali ni to za vas delo, ki je konflikt interesov? Ne samo to, to je prava korupcija. Prosim, to vzemite na znanje. In čudno se mi zdi, da je ta zakon bil opravljen v vašem ministrstvu, ki ima tako lepo ime. Morebiti pa ravno zato, da se je malo polepšalo. Potem je pa cela vrsta drugih zakonov, ki absolutno zanikajo vsako pomoč komurkoli, ki ni bil za partizansko osvobodilno fronto. Pa so se lahko borili kot četniki, pa so se borili kot ne vem kaj, teh pravic nimajo. Mislim, da bomo morali poiskati način, kako se bo to zgodilo in upam, da bomo kdaj to dosegli [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Pa naj samo povem to, da vaše ministrstvo niti svojcev teh pobitih, ki 50, 60 let niso vedeli, kje so pokopani, ni uvrstilo, ni vprašalo o ničemer. Če pa ni to dno pokvarjenosti, potem pa ne vem, kaj je. Hvala.
Prosim, gospod minister, imate besedo. Prosim, gospod minister, imate besedo.
Doktor Bernik, so fakti in ta vaša interpretacija. Jaz dopuščam, da imate o določenih vprašanjih interpretacijo, ampak veste pa nedvomno, da je zakon sprejel državni zbor. Ministrstvo izvaja zakone, ki jih sprejme državni zbor. Vi se lahko z njimi ne strinjate, lahko jih podpirate, lahko jih tako ali drugače, kot ministrstvo moramo te zakone izvajati. Vključno s tem, kar je v zakonu napisano in s podzakonskimi akti, ki jih je potrebno na osnovi posameznih zakonov sprejeti. In tudi v tem primeru sta dva pravilnika injaz sem vam to že precejkrat odgovarjal in tudi pisno smo vam odgovorili, kateri pravilniki določajo pokopališki red, izhajajoč iz tega zakona. Zato je seveda pomembno, da razumete vsakega, ki dela na ministrstvu, da pač izvaja neko politiko zakonov, ki jih definira državni zbor. In mislim, da je to razmerje med zakonodajno in izvršno oblastjo jasno. Zato je seveda pomembno povedati, kakšni so pa dejanski fakti, kar se tiče zakona o vojnih grobiščih. V tem času po sprejetju zakona je iz vaše interpretacije razumeti, kot da se ni nič dogodilo. To ni res. Definitivno delamo na izgradnji spominskega parka Teharje, definitivno delamo na izgradnji kapele v Kočevskem Rogu, postavljeno je prvo enotno spominsko obeležje na zamolčanem grobišču pri jami Zalesnik pri Trnovem nad Novo Gorico in tako naprej. Ne samo, da je bilo to izvršeno, to so po mojem mnenju izjemno pomembna simbolna dejanja, pa vi to pritrdili ali ne pritrdili, definitivno. Pomembno je, da je v bistvu bila podpisana tudi pogodba za nadaljevanje del na področju odkrivanja, evidentiranja zamolčanih grobišč - definitivno civilizacijsko dejanje. V vsakem primeru pa še enkrat povem, da zakon o vojnih grobiščih je urejanje grobov, ne pa interpretacija zgodovine, kot bi si jo morebiti vi ali vam podobni želeli. To zakon o vojnih grobiščih ni. Zakon o vojnih grobiščih ureja pač tisto, kar kot zakon ureja. Pomembno je, da je zakon nalagal tudi izdelavo in sprejetje letnega programa varstva vojnih grobišč, in ta je bil tudi že sprejet za leto 2004. V vsakem primeru je na voljo, ker je delo ministrstva tudi na tem področju, tako kot na vseh ostalih, transparentno in želimo, da ljudje vedo, kaj delamo. In tudi ta je transparenten, sicer vam ga lahko dostavimo. Pomembno je tudi, kar se tiče delovanja ministrstva, seveda pogledati to, da prevzame ministrstvo v svoje varstvo tista grobišča, ki so kot taka ugotovljena, evidentirana in so na njih končana vsa dejanja preiskovanja, sicer tega ne moremo narediti, za to nismo pristojni, in to je vam seveda popolnoma jasno. In zato je seveda potrebno tudi razumeti, da bo ministrstvo v svoje varstvo prevzemalo taka grobišča postopoma in seveda v skladu s finančnimi sredstvi ali pa javnofinančnimi sredstvi, ki so nam na voljo. Ob tem pa seveda, da so potrebna določena investicijska dela že na obstoječih grobovih, da ministrstvo v celoti že nekaj časa ima nalogo obnavljati, vzdrževati grobišča iz I. svetovne vojne in tako naprej. Cela vrsta vprašanj, seveda, ki jih je potrebno delati. Kar pa se tiče splošnih pravic, je pa načelo nediskriminatornosti. Kar se pravzaprav dodeljevanja posameznih pravic tiče je nediskriminatornost in tudi tukaj je delo ministrstva tako, da seveda izvaja zakone, ki jih sprejema parlament kot najvišja, bi rekel, parlamentarna institucija oziroma demokratična institucija parlamentarne države. In tako razumemo tudi svoje delo in ga delamo, po mojem mnenju, po najboljši vesti. Kar se tiče gospoda državnega sekretarja, je njegova odločitev, v kateri nevladni instituciji oziroma kaj bo pravzaprav v popoldanskem času počel. Tudi vi ste del civilne družbe, če se ne motim. Tudi jaz sem del civilne družbe, ampak to ne pomeni, da gre za konflikt interesov v takem primeru. Pravzaprav tudi spodbujamo, da smo člani različnih civilnih družb, seveda, da ne pride do koflikta interesov, so pa seveda jasna pravila, v kakšnem primeru to je.
Hvala lepa, minister za odgovor. Bogdan Barovič ima naslednji vprašanje, in sicer generalnemu sekretarju vlade gospodu Mirku Bandlju, prosim. Dr. Bernik, želite še kakšno dodatno pojasnilo? Se opravičujem. Imate besedo.
Gospod minister, hvala lepa za to, kar ste povedali, ampak to je zelo malo in vas prosim za pisni odgovor na ta vprašanja. Kar se pa tiče mojega vprašanja glede tega, kaj boste naredili, recimo, s tistimi napisi, je pa tukaj vendarle gospod generalni sekretar vlade, ki vam lahko pove, kako hitro se vlada obrne, če je potrebno kakšen amandma sprejeti, ki je njej potreben. In zakaj ne bi en minister imel toliko korajže, da bi recimo rekel, to ni prav, dajmo tole popraviti. Da ne boste rekli, da nimate nobene moči. Poleg tega mi niste odgovoril na konflikt interesov in na korupcijo. To sta dve situaciji, kjer oboje prihaja na dan. Bom pa rekel še tole, ko je vladna komisija imela oziroma vlada imela svojo ustavno komisijo, je imela celo vrsto odvetnikov. Ko so ti gospodje, potem ko smo v parlamentu ustanavljali zakonodajno komisijo, kdo je bil tam notri? Polovica teh ljudi, ki so prej vladi svetovali. Rekel sem, to je konflikt interesov. In sem vprašal pravnike po svetu in vsi so se s tem strinjali. Niti eden od teh pravnikov ni upal tega pisno potrditi. Pa vi potrdite, da to ni konflikt interesov, prosim. Hvala.
Hvala lepa. Minister, želite še na to odgovoriti?
Želim biti zelo jasen. Ustno ste postavili eno vprašanje, pisno ste postavili drugo vprašanje. Mi vam lahko odgovorimo na pisno vprašanje, brez dvoma, ampak ustno določenih vprašanj, ki ste jih zdajle ponovili, niste postavili; jaz se držim pač poslovnika v tej smeri. Dovolite, mi vam lahko pisno odgovorimo in vam bomo. Jasno je, kakšna so pravila, kar se konfliktov interesov tiče. Na splošno govoriti, tako kot ste želeli tukaj, pa seveda ne morete. Mi vam bomo odgovorili, tako kot sem rekel, na konkretna vprašanja bomo dali konkretne odgovore. Gre pa za vladno komisijo, če ste imeli to vladno komisijo v mislih, kjer so pristojnosti določene s sklepom vlade, ne pa s sklepom ministrstva to morate razumeti, tudi tu je distinkcija. Ampak v vsakem primeru želimo in vam tudi pojasnjujemo praktično že kar nekaj časa glede teh vprašanj. In bomo še naprej, ker želimo, da se ve, kaj pravzaprav počnemo. Ker želimo to delati transparentno, želimodelati na civilizacijski način in pieteten način, pa če nam vi to priznali ali ne. Hvala lepa.
Kolega Barovič, imate besedo.
Hvala. Zakoni urejajo življenje po svetu in v Sloveniji tudi. Večino zakonov oblikuje vlada. Zadnje čase pa sploh veliko in večino zakonov, ki so posledica usklajevanja in prilagajanja Evropski uniji. Prav. Toda kakšni so ti zakoni, vam bom povedal primer na enem zakonu, in prav je, da zelo pozorno poslušate prav vsi. Po nujnem postopku naj bi državni zbor odločal o zakonu, ki je, prvič, dobeseden prevod direktive in celo iz anglosaksonskega prava; drugič, je brez določil o skladnosti s slovensko zakonodajo; tretjič, vnaša zmedo v pravni sistem države Republike Slovenije; četrtič, ima popolnoma neustrezen nomotehničen pristop, ki povzroča nejasnost in spornost; petič, je neskladen s poslovnikom; šestič, odstopa od veljavnih pravil pravnega reda Slovenije; sedmič, uporablja tujke; osmič, uporablja neprimerno besedje za slovensko zakonodajo; devetič, je nejasen, sploh po vsebini, o kateri matični odbor sodi; desetič, ima oznako splošne pravne nejavnosti in, zadnjič, grobo posega v temeljne zakone države Republike Slovenije. Obrazložitev vlade pri vnosu takšnega zakona v državni zbor pravi: "Mudi se, nujno ga je uskladiti." In celo pravi: "V državi Republiki Sloveniji, se boste pač morali navaditi, da bo spreminjanje slovenskega pravnega izrazja prilagojeno tujemu pravnemu izrazju in da bo slovenski pravni nomotehnični pristop, ki ima tradicijo in za katerega ohranjanje se borijo vsi pravniki, počasi pozabljen in celo na koncu smo slišali grožnjo, grožnjo, da v kolikor ta država ne bo tega zakona sprejela takšnega, kakršnega je vlada dala, grozi z odškodninsko odgovornostjo tej državi s strani posameznika in drugih. Spoštovani gospod generalni sekretar. Kje je tu, prosim vas, spoštovanje slovenskega pravnega reda? Drugič: Kje je medsebojno spoštovanje svojega med dvema pravnima subjektoma? Tretjič: Kje je vsebina tega zakona? In če je ta vsebina, mi prosim povejte, kje je prilagojena slovenskemu političnemu, pravnemu in gospodarskemu sistemu in redu? Četrtič: Zakaj takšne zakone, lepo vas prosim, sploh pošiljate v ta državni zbor, ki nima pravice ničesar vprašati, ničesar spreminjati kljub enajstim popolnoma jasno pokazanim neustreznim določilom. In naslednjič: Povejte mi prosim, ali ta zakon pripravljajo v vaši vladni službi ali zunanji sodelavci? In če so ti zunanji sodelavci, končujem, pripravili, rekel bom prevedli, prevedli in prepisali takšen zakon, me zelo zanima prosim, koliko je konkretno - lahko vam povem na koncu, to je zakon o finančnih zavarovanjih - koliko je ta strokovni zunanji sodelavec stal za prepis in prevod takšnega neustreznega zakona? Hvala.
Hvala lepa.
Hvala lepa.
Generalni sekretar ima besedo.
Na zadnje vprašanje vam seveda ne znam dati odgovora, ker tudi nisem vedel, o katerem zakonu sprašujete. Vendar nosilec zakona je ministrstvo za pravosodje. Pri tem je sodelovalo ministrstvo za finance. Tudi ne vem, nesmiselno se mi zdi, da bi sedaj z vami polemiziral, ker mislim, da so te vaše ocene najmanj kar je, najbrž pregrobe, ampak glejte. V Sloveniji pač velja zakonodajni postopek, kot ga definira poslovnik državnega zbora. Res je, da je vlada tukaj velikokrat potisnjena v časovno stisko, res je, da smo zaradi Evrope in zaradi prilagajanja našega pravnega reda, tudi zaradi grožnje z morebitnimi sankcijami, če ne bi nekateri predpisi bili do 1. maja usklajeni, pač dejansko hiteli, in jaz se popolnoma strinjam z vami, da je na račun hitenja in na račun kvantitete zelo verjetno marsikdaj kvaliteta trpela. To se pač v takih primerih dogaja. Treba je pač tehtati učinkovitost in morebiti nekoliko slabše izdelke s kvaliteto in seveda bistveno manjšim obsegom teh izdelkov. Mislim, da smo kljub vsemu v teh letih prilagajanja slovenske zakonodaje evropski zakonodaji ubrali pravo mero enega in drugega. Konec koncev nam to dokazujejo tudi ocene, ki prihajajo, ne le iz domačih logov, ampak predvsem iz Evrope. Slovenija je najbolje pripravljena nova članica In na to smo lahko ponosni. V vladi moram reči, da smo še posebej, še zlasti zato, ker tudi sami ugotavljate, da večino od teh zakonov seveda pripravlja vlada. Res je, da seveda včasih v tem hitenju pride pravzaprav do abotnih pomanjkljivosti. In res je tudi, da nas strokovne službe državnega zbora v takih primerih eksplicitno opozorijo na te pomanjkljivosti in da nam seveda tudi vrnejo takšne predloge zakonov v dopolnitev. Ne vem, če se je to v tem primeru zgodilo. Če se je, potem bi seveda ta zakon popravili, če se ni zgodilo, je zakon očitno bil sposoben za parlamentarno proceduro v skladu s poslovnikom, ki je v tem državnem zboru sprejet in po katerem državni zbor dela. In konec koncev, škarje in platno pri sprejemanju zakonov imate vendarle v rokah vparlamentu. V Sloveniji je državni zbor zakonodajalec, in predpostavljam, da je seveda državni zbor sprejel takšen zakon, kot je menil, da ga mora sprejeti. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Barovič.
Spoštovani gospod generalni sekretar vlade, jaz sem na vas naslovil vprašanje zato, ker je izdajateljica oziroma predlagateljica zakona vlada Republike Slovenije. Drugič, 11 eksplicitnih kršitev sem naštel, ki so natančno navedene v oceni in mnenju zakonodajno-pravne službe državnega zbora Republike Slovenije. Te so bile matičnemu delovnemu telesu obrazložene in predstavljene, vendar se je to matično delovno telo, razen mojega glasu, ker sem eksplicitnoin ponavljam s ponosom glasoval proti, odločilo, da kljub tem 11 določilom takšen zakon sprejme zaradi grožnje, ki sem jo omenil - če ne, bo veljala za državo od 1.5. odškodninska odgovornost in nikogar nič ne briga, to je bil odgovor. Jaz vas bom lepo prosil, če mi lahko pisno odgovorite, kdo je takšen zakon pripravil in, če seveda to ni tajnost podatkov, koliko to stane. In še nekaj. Jaz nisem nalašč hotel povedati, to ni edini tak primer. Veliko takšnih primerov je. Jaz ne bi bil ponosen na to, da bi govoril, da je Slovenija dosegla velik uspeh na račun takšnih z velikimi, ogromnimi zakonskimi napakami, celo ustavnimi napakami v zakonih. Ne bi se s tem hvalil. In ne nazadnje, dovolite, da rečem, če je tako, kot je, kot sem vam predstavil, bil sem sam zraven, potem predlagam, naj takšne zakone sprejema Svet EU ali komisarji v Evropi ali pa naj takšne zakone sprejema vlada sama in nosi vso odgovornost zanje. Dovolite mi, da rečem, da je za ta državni zbor, za vseh 90 poslancev sramota, ko bo jutri takšen zakon prišel sem v odločanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še?
Mogoče še dva stavka. Dejstvo je, da je tokrat res bila neka izjemna situacija, ki pa bo po 1. maju drugačna in konec koncev veste, kako se spreminjajo odnosi tudi znotraj države, vizavi evropskih oziroma centrov EU pa sploh, konec koncev to tudi ureja zakon o sodelovanju med državnim zborom in vlado v evropskih zadevah, ki začne veljati 23. aprila. Jaz bi lahko v tem primeru, če bi tako natančno poznal ta zakon kot ga vi, mogoče z vami strinjal, ampak po drugi strani pa se sprašujem, zakaj bi se pa strinjal, če ne uspete prepričati niti svojih poslanskih kolegov in ostajate osamljeni. S tega vidika mislim, da najbrž pretiravate v svojih ocenah in žal vam ne morem pritrditi. Hvala.
Gremo naprej. Besedo ima France Cukjati. Vprašanje ministru za finance, ki ga sicer ni tu. Boste kljub temu postavili vprašanje? Boste se opredelili za ustni ali pisni odgovor.
Ustni odgovor.
Hvala lepa. Izvolite.
Gre za naslednje. Kot vemo, je bila bolnišnica Trnovo prodana oziroma zamenjana po nekem nenavadnem postopku, nenavadnem za prodajo državnega premoženja. In sicer, kot nam je bilo znano oziroma kot smo izvedeli kasneje iz medijev, je bila bolnišnica Trnovo prodana brez javnega razpisa z neko cenitvijo, ki je bila čudna, neprimerno nižja od cenitve, ki je bila narejena nekaj let prej in podobno. V uredbi o postopkih prodaje državnega premoženja pa jasno piše, da je potrebno pred prodajo opredeliti metodo prodaje, metodo, ki bo uporabljena, in razloge, s katerimi se utemeljuje, da je izbrana metoda prodaje najbolj ustrezna za dosego ciljev prodaje. Ciljprodaje je jasno dobiti kar največ, kar največji izkupiček za državno premoženje, saj itak ni neizmerno in moramo nekako varčno gospodariti z njim. In seveda, kot vemo tega dokumenta ni bilo. Ta opredelitev, ta program prodaje ni bil narejen in seveda je bila stvar prodana na nek način brez javnega razpisa, brez dražbe neposredno. Istočasno so bili seveda kupljeni prostori v Nebotičniku, za katere pa tudi dokumentacija oziroma uredba o izdelavi programov za javna naročila točno govori, na kakšen način se kupuje državno premoženje. In tam je rečeno, da je treba pred nakupom narediti investicijski program, in sicer investicijsko dokumentacijo, ki vsebuje vse potrebne elemente in izračune, tako da je na njeni osnovi možno vsestransko oceniti finančne, tržne, ekonomske in druge posledice odločitve o investiciji. Tudi tega dokumenta ni bilo, ni bil narejen, je bilo kupljeno na tiho, hitro, po nerazumno visoki ceni. To vprašanje je bilo postavljeno v času interpelacije ministru za zdravje. Minister ni odgovoril na ta vprašanja. Zato ga tokrat zastavljam ministru za finance. Če on ne bo odgovoril, naj odgovori vlada. Za božjo voljo, nekdo v tej državi pa vendarle mora biti odgovoren, kaj se počne z državnim premoženje.
Hvala lepa. Kot rečeno, odgovor na naslednji seji. In dajem besedo mag. Janezu Drobniču, vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Lepo pozdravljeni ministrice in ministri! Poslansko vprašanje naslavljam ministru za delo, družino in socialne zadeve dr. Dimovskemu v zvezi z dodeljevanjem statusa invalidskega podjetja in izvajanjem programov za invalide ter financiranjem invalidskih podjetij na razpisih. Dodeljevanje statusa invalidskega podjetja je v zadnjem času precej sporno, opuščeni so pravzaprav vnaprejšnji razpoznavni in jasni kriteriji, komu dodeliti status ali ne. Lepo bi vas prosil, če mi to obrazložite, kakšni so ti. In naslednje, vsi ti koncepti integrativnih invalidskih podjetij, kjer je vključena občina in poskrbi za nekoliko večjo težo javnega interesa, se ne upoštevajo več. Če bi tudi to razložili. Gospod minister, seznanjen sem, da nimate nobenega posluha za učne delavnice, učna podjetja, ki so bila nekoč ali pa prej dober primer prakse usposabljanja in zaposlovanja različnih kategorij, med temi tudi težje zaposljivih, zato ker gre večji delež tudi v praktični del. Mreža centrov za rehabilitacijo, še tista se krči, ne vem, zakaj ukinjate mrežo izvajalcev za pripravo na zaposlitev. Projekt teh socialnih podjetij opuščate. Ali lahko kakšne druge projekte mi predstavite? To je potrebno. Zakaj vas sprašujem? Zato, ker pa ravno v času, ko ste prevzeli mandat ministra, se je povečalo število brezposelnih invalidov in težje zaposljivih, več kot prej v celem obdobju po osamosvojitvi. S tem pravzaprav ukinjate eno pravo, dobro strukturo za usposabljanje za integracijo in normalizacijo oseb, ki si težko najdejo zaposlitev. Prosim.
Hvala za vprašanje. In besedo dajem ministru. Vlado Dimovski.
Spoštovani poslanec, seveda se lepo sliši, če nekaj minister ne dela, če nekaj ni naredil, če nima posluha in tako naprej. Bolj razumem to kot neko opozicijsko držo kot dejansko stanje. Ker sami veste, da temu ni tako. Namreč ne samo to, da smo v tem obdobju praktično uredili vse segmente invalidskih podjetij, invalidskega poslovanja, rehabilitacije in tako naprej, pred obravnavo je zakon o rehabilitaciji invalidov in zaposlovanju invalidov, ki bo dejansko po več kot 30-ih letih uredil situacijo na trgu dela invalidov in kar se tiče rehabilitacije. Ni res, da nimamo posluha za tako imenovane integracijska oziroma socialna podjetja. Ravnokar se pripravlja ustanovitev v Zasavju takega podjetja. Tam, kjer je to potrebno, ne pa na pamet in brez koncepta, to pa seveda ne. Sredstva so predragocena za vsakega posameznega invalida ali pa osebo, ki gre v rehabilitacijski postopek, da bi jih po nemarnem uporabljali ali pa razsipali. Kar se tiče rehabilitacijskih centrov, res je, da smo dobili situacijo, ki ni bila urejena, kjer v bistvu struktura stroškov rehabilitacije ni bila jasna, kjer so posamezni programi bili neučinkoviti, kjer se stroški niso evidentirali. Vse to smo morali spremeniti. Konkretno, koncept rehabilitacije invalidov so območni centri za rehabilitacijo invalidov, kjer bi radi pokrili praktično celotno Slovenijo. Zato je seveda zelo pomembno, da je struktura stroškov posameznega rehabilitacijskega programa jasna, da so rehabilitacijski programi in tako naprej jasni. Zaradi tega, ker gre za zaposlitveno rehabilitacijo. Vi, ker ste strokovnjak s tega področja, seveda jasno razločujete med tako imenovano poklicno, zaposlitveno in drugo rehabilitacijo, zdravstveno rehabilitacijo po možnosti. Tukaj v našem primeru gre za zaposlitveno rehabilitacijo. Mi vam lahko seveda dostavimo vse, bi rekel, elemente regulacije tega sistema, ki ni bil ustrezno reguliran v preteklosti. To se pa z vami strinjam. Ampak, smo naredili izjemne napore zato, da bi povečali učinkovitost takih programov in da bi distribucija oziroma lokacija teh sredstev bila ustrezna. Kar se tiče pridobitve statusa invalidskega podjetja, natančno vam lahko povem, da so pogoji, ki morajo biti kumulativno izpolnjeni, naslednji: podjetje mora biti organizirano kot gospodarska družba, celo poslovno leto mora usposabljati in zaposlovati najmanj 40% invalidnih oseb od vseh zaposlenih v gospodarski družbi. Tretjič, usposabljati oziroma zaposlovati mora invalidne osebe,ki se glede na svojo invalidnost in preostalo delovno zmožnost ter glede na svoje zdravstveno stanje ne morejo usposabljati in zaposliti pod enakimi pogoji kot drugi invalidi, in imeti mora dovoljenje oziroma predhodno soglasje vlade Republike Slovenije. Pri presojanju pogojev je pa seveda pomembno, da se upošteva še ustreznost registracije, zadostno število zaposlenih invalidov, program mora ustrezati sposobnostim in zmožnostim invalidov, gospodarska družba mora imeti strokovno usposobljene vodilne in druge odgovorne delavce, poslovni in proizvodni prostori morajo omogočati neovirano delovanje in tehnični in prostorski pogoji morajo biti prilagojeni potrebam invalidov ter invalidsko podjetje mora biti spoznavno kot samostojna gospodarska družba. To so pogoji, po katerih, oziroma kriteriji, pogoji in kriteriji, po katerih se dodeljuje status invalidskega podjetja. In to je bilo v preteklosti in to je sedaj. Tako da, kar se tega tiče, menimo, da v bistvu in tudi v, mislim, da v pisnem odgovoru, ki smo vam ga že posredovali preteklo sejo državnega zbora, vsaj pripravljeno je bilo, se število invalidskih podjetij oziroma podjetij s statusom invalidskega podjetja bistveno ne spreminja. Tudi, kar se tiče, bi rekel, pokritosti po posameznih področjih v Sloveniji,je bolj ali manj uravnoteženo, seveda tam, kjer se pojavi potreba. Vsekakor je pa pomembno, da se ti invalidi počutijo kot produktivni deli posamezne družbe. Zaradi tega vztrajamo pri programski zaokroženosti posameznega invalidskega podjetja. To se nam zdi seveda zelo pomembno pri presojanju. Tako, kot sem rekel, to je eden izmed pomembnih kriterijev za pridobitev statusa. Toda, kar se tiče pa rehabilitacije, učnih delavnic in tako naprej, gre za cel sklop oblik rehabilitacije in zaposlovanja invalidov, kjer je cilj čim bolj zmanjšati število brezposelnih in organizirano povečati stopnjo njihove zaposljivosti.
Hvala lepa. Želite dopolniti vprašanje? Prosim.
Hvala. Lepo ste zrecitirali oziroma povedali pogoje, kako uresničujete. Vendar vam povem konkretno vprašanje, kjer ste to zgrešili. Pravite, enakomerna zastopanost po celi Sloveniji. V Ribnici je bilo invalidsko podjetje na način integrativnega pristopa in podjetje Inles, ki je soustanovitelj invalidskega podjetja, je ustanovilo še eno invalidsko podjetje. In vi ste dali ta status, čeprav ne gre za nek celoten zaokrožen program, gre za razpršenost. Drugi primer je Hidria, kjer ste visoko uspešno podjetje organizirali tako oziroma dodelili status,da so se v njem zaposlovale tudi vodilne osebe, zgolj zato, da so pač zmanjšale stroške poslovanja. Zato sem vas tudi vprašal, ker gre za konkretne primere, kjer ta načela ne veljajo. In bi bilo dobro, da vnaprej vsem poveste, kakšni so kriteriji, ki jih boste upoštevali. Zato vas sprašujem. Potem struktura v rehabilitacijskih centrih ali pa če računi niso bili pravi. Strinjam se, da jih morate kontrolirati, ali delujejo skladno z zakonom, vendar jih pa zaradi tega ni treba uničevati. Spodbujajte jih z enakimi kriteriji in postavite mrežo. In koncept mreže je bil vzpostavljen, zakaj se ne uresničuje? Zakaj dodeljevati uspešnim podjetjem neka ugodna invalidska podjetja - to je vprašanje. Takrat, ko se je razvijala ta mreža, je šla na osnovi kriterijev višje stopnje oziroma da je bila v nekem podjetju zelo visoka stopnja invalidov in delovno intenzivne panoge, ki so težko premoščale te strukturne spremembe, tekstilna, usnjarska in ne vem še kakšna industrija. To je bil pristop. Sedaj se to opušča - dokler nimamo zakona, zakon je namreč 30 let star.
Minister, imate besedo.
Lepo, no, vaša skrb. Ampak delim z vami skrb za invalide, predvsem za invalide na prvem mestu, kar se tiče invalidskih podjetij. Tam je nedvomno kriterij 40% invalidov, zaposlenih v takem podjetju skozi celo leto. To je kriterij, eden izmed kriterijev. Ti kriteriji so nespremenljivi že kar nekaj časa. In po teh kriterijih se dodeljuje status invalidskega podjetja. Če obstaja dvom, bomo preverili. Preverili bomo vprašanja, ki ste jih zastavili, čeprav je kar nekaj pregledov tako s strani delovnih inšpekcij in drugih nadzornih služb bilo opravljenih. In kar se tiče izdajanja soglasja, se upoštevajo - še enkrat, govorim o kriterijih - pogoji in kriteriji, ki sem jih prej omenil. Kar se tiče rehabilitacijskih centrov. Koncept obstaja in se bo gradil postopoma, tako da bo zaobsegel celo Slovenijo enakomerno. In v bistvu nekaj teh novih, da tako rečem, rehabilitacijskih centrov je bilo ustanovljenih z namenom izvajanja rehabilitacije, zaposlitvene rehabilitacije. In mora biti praktično pokrita celotna Slovenija. Mi smo si zamislili tako, da je ta koncept tak, da praktično so območne enote tam, kjer so območne enote zavoda za zaposlovanje, da tam pravzaprav so praviloma tudi, ne sicer znotraj območne enote, ampak tam na tem segmentu tudi rehabilitacijski centri, ki izvajajo dejavnosti zaposlitvene rehabilitacije. In tam je pomembno, kakšen tip rehabilitacije se izvaja za posamezni tip invalidnosti. Zaradi tega, ker pripravljamo invalida za prevzem neke zaposlitve oziroma za neko delovno mesto. Zato gre za zaposlitveno rehabilitacijo. Vi veste, da so tipi različnih rehabilitacij, to, kar sem že prej povedal. In zato je seveda pomembno v bistvu, da je zelo jasno ali pa natančno, kakšen tip rehabilitacije v bistvu se znotraj teh centrov izvaja. Tako da tukaj se mi zdi, da v bistvu se ponavljam, kar sem že prej povedal. Seveda so pa lahko različni tudi konceptualni pristopi. To pa tako v teorijikot v praksi v bistvu obstaja. In tudi različne države Evropske unije pač imajo lahko različne in imajo "de facto" različne koncepte rehabilitacije. To se pa strinjam. Zato je seveda stvar politike, da v bistvu prevzame oziroma nadgradi tak tip zaposlitvene rehabilitacije, ki najbolj ustreza, da tako rečem, konceptu, ki je bil zastavljen v posamezni državi.
Hvala. Jože Tanko dobi besedo, da postavi poslansko vprašanje ministru za okolje, prostor in energijo.
Hvala lepa za besedo. In vse prav lepo pozdravljam! Mislim, da je bil v začetku aprila sestanek meddržavne komisije za spremljanje izvajanja meddržavne pogodbe o nuklearni elektrarni Krško. In tu sta se obravnavali med drugim dve temi, in sicer vsebina programa razgradnje in odlaganja nizko in srednje radioaktivnih odpadkov ter izrabljenega jedrskega goriva iz NEK-a, in pa odgovor slovenske strani na zahtevek Hrvatske elektroprivrede za reševanje spora po mirni poti glede nedobavljene električne energije HEP-u za obdobje od 1. julija 2002 do 18. aprila lani. Svoje vprašanje bi navezal na naslednja dejstva. Meddržavna pogodba je sestavljena tako, da predvideva kot skrajni rok za njeno veljavnost 1. julij 2002. Do takrat pa ni potrdil pogodbe niti hrvaški sabor in ne slovenski državni zbor. NEK je začela z dobavo električne energije Hrvaški 18. aprila 2003. Hrvaška stran ima do Slovenije določene zahteve, zaradi nedobavljene električne energije v obdobju od 1.7.2002 do 18.4.2003. Sprašujem: Kaj je pravna osnova za to, da je minister načeloma že javno priznal del slovenskega dolga do Hrvatov? Kdo je odgovoren za slovenski dolg Hrvatom, ki ga je minister priznal, in kdo ga bo plačal? In drugo, Hrvaška ima po meddržavni pogodbi določene obveznosti, ki jih po javnosti znanih podatkih ni izpolnila. Taka obveznost je na primer sprejem ustreznih predpisov za zagotovitev sredstev za financiranje razgradnje NEK-a in za odlaganje radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva. Sredstva se morajo zbirati v posebnem skladu. Zbiranje sredstev v sklad mora potekati v znesku, predvidenem v programu, ki pa ga mora potrditi meddržavna komisija. Stroka je program pripravila, meddržavna komisija pa ga še ni potrdila, kljub temu, da bi po določbah iz pogodbe že moral biti potrjen. Minister Kopač je predlog podprl, da bo komisija potrdila program predvidoma šele julija letos. Ministra sprašujem: Zakaj kot vodja slovenskega dela meddržavne komisije ni poskrbel za to, da bi bile izpolnjene določbe iz meddržavne pogodbe? In, zakaj ni od hrvaškega ministra zahteval, da hrvaška stran izpolnjuje pogodbene obveznosti glede oblikovanja ustreznega sklada? Hvala za odgovore.
Hvala. Minister, imate besedo za odgovor.
Hvala za besedo. Dve vprašanji sem dobil, če prav razumem. Prvo je, zakaj sem rekel, da je Slovenija kaj dolžna za čas, ko meddržavna pogodba ni bila ratificirana. Izjavil sem, da je Slovenija nesporno dolžna za obdobje, ko je bila meddržavna pogodba že uveljavljena, tako na Hrvaškem kot v Sloveniji. To pa je od 11. marca 2003 dalje. Od 11. marca do vključno 18. aprila bi Slovenija morala dobavljati polovico elektrike iz nuklearke Hrvaški, pa je ni. Enostavno zato ker je bilo treba dogovoriti tehnične podrobnosti, kdaj se to lahko najprej začne. Mi pa smo si tudi morali kupiti nadomestno energijo. Zato za ta dober mesec in še nekaj dni lahko nesporno ugotovimo, da ta dolg obstaja. Čas pred tem pa je seveda stvar nove meddržavne pogodbe in pogajanj s sosednjo republiko Hrvaško. Mi smo zahtevek HEP-a, ki je bil, mislim, da v višini okoli 54 milijonov dolarjev, zavrnili kot absolutno pretiran in izračunan na popolnoma nerealnih predpostavkah. Res pa je, da je prav pretekle dni, 15. aprila, torej pred 5 dnevi, skupščina družbe Nuklearna elektrarna Krško potrdila letno poročilo za leto 2003, kjer je ugotovila tudi realiziran dobiček iz rednega obratovanja v celotnem koledarskem letu 2003, kjer je bilo potrjeno, da se ta dobiček za celotno leto 2003 deli obema stranema. S tem se je torej, razumem, Hrvaška sama strinjala, da je obdobje od 1. januarja 2003 dalje, torej do 19.4. lansko leto formalno pokrito. Ostaja nam torej dogovarjanje o času med 1.7.2002 in 31.12.2002, ki se lahko dogovori na dva načina. Eden je z novo meddržavno pogodbo, ki jo morata ratificirati oba parlamenta, do začetka pogajanj pa niti ni prišlo, druga možna pot pa je seveda arbitraža, ki jo sproži HEP kot tuji investitor na podlagi energetske listine ki sta jo ratificirala tako Hrvaška kot Slovenija. Tudi za to pot se HEP še ni odločil, čeprav sem bral v hrvaških časopisih, da se namerava zelo v kratkem. Te arbitraže se seveda ne bojimo, ker menimo, da so argumenti pretežno na naši strani. Kar pa se tiče drugega vprašanja, pa moram reči, da meddržavna pogodba predvideva,da mora biti program razgradnje narejen v enem letu po uveljavitvi, torej do 11.3. letos. Ta program je v resnici bil narejen in dostavljen članom meddržavne komisije 10. marca letos Narejen je zelo kvalitetno, naredila sta ga "agencija za posebni otpad" iz Zagreba in pa agencija za radioaktivne odpadke iz Ljubljane. Na meddržavni komisiji v začetku aprila smo ta program razgradnje tudi obravnavali. Dogovorili smo se, da ga bomo predvidoma sprejeli v juliju letos, pri čemer pa moramo vedeti, da ima Hrvaška predvideno drugačno proceduro sprejemanja tega programa. Po njihovem internem pravu rabijo predhodno potrditev v njihovem parlamentu; pri nas to ni potrebno in lahko slovenski del meddržavne komisije o tem odloča sam. Ker je nerealno pričakovati, da bi od 10. marca letos do 11. marca letos sosednja Republika Hrvaška izvedla kompletno proceduro, od seznanitve s poročilom do obravnave v njihovem parlamentu, do obravnave na njihovi vladi in še do povratne informacije na meddržavni komisiji, vsega tega se seveda ne da narediti v enem dnevu, smo se strinjali, da toleriramo ta trimesečni zamik. Če pa bi v tem času ne bila izpeljana procedura - za njo je povsem zadosti časa tja nekje do sredine leta letošnjega leta -, potem bomo to izpostavili kot kršitev pogodbe.
Hvala lepa. Kolega Mamić. Pardon, kolega Tanko, Mamić še ni na vrsti.
Hvala. Poglejte, najprej me je nekoliko začudilo, da je minister priznal, da niso bile urejene nekatere podrobnosti. Istočasno pa je povedal, da smo priznali Hrvatom dolg za tisto obdobje, ko podrobnosti dobavljanja niso bile urejene. Gre pa za vzajemen problem, za skupen problem obeh držav, obeh skupin na obeh straneh. In avtomatsko priznamo Hrvatom dolg. Kot drugič, ni bilo odgovora, kdo je odgovoren za slovenski dolg Hrvatom - to ste mi nekako še dolžni. Bi pa ob tem vseeno povedal, da imam občutek, da je vlada in ministrstvo pri tem skupnem projektu s Hrvaško pravzaprav izredno neaktivno, kajti ostro ne terja izpolnjevanja obveznosti Hrvaške do skupnega projekta, ki je na naši strani, skupaj z odlagališčem. Mislim, da bi bilo prav, da bi se včasih kdo od odgovornih vprašal, kako ravna odgovorna nacionalna ali državna politika katere od sosednjih držav, če je treba zaščititi nacionalni interes oziroma državni interes. Kaj bi se zgodilo, če bi si slovenska stran privoščila tako nonšalantna, očitna izigravanja meddržavnih dogovorov? Drugo, kar je zelo sporno, je pa tudi to, da Hrvaška ne vplačuje v sklad za razgradnjo in ne kaže prav nobene želje, da bi prevzela svoj del nizko in srednje radioaktivnih odpadkov. Problem je tudi na naši strani, kajti ni definirana lokacija in ni danih pogojev verjetno, če to ne bo pravočasno narejeno, da bi se v letu 2013 začele te stvari sploh urejati. Odprtih vprašanj je več in veliko bremena tudi na naši strani.
Hvala lepa. Minister, želite odgovoriti še na ta del?
Odprta vprašanja bodo vedno, dokler bomo seveda sodelovali, pa vendar jih ocenjujem za enkrat kot neproblematične. Izvajanje tega skupnega podviga, soupravljanja Nuklearne elektrarne Krško dobro teče. Moramo povedati, da je v decembru lani bil sprejet petletni načrt investicij oziroma petletni načrt poslovanja in da je bil sprejet seveda na veliko zadovoljstvo naše strani, tako da je zagotovljeno stabilno obratovanje in nadaljnji razvoj kapacitet Nuklearne elektrarne Krško. Kar pa se tiče izjav posameznih hrvaških ministrov, ki govorijo, da oni ne bodo na svoje območje odpeljali radioaktivnih odpadkov oziroma nizko in srednje radioaktivnih odpadkov, moram povedati, da je to popolnoma nepomembno. Hrvaška je ratificirala meddržavno pogodbo, kjer je ta njihova obveznost, če bi se prej ne našlo skupno odlagališče, evidentna. In to je pač njihova državna obveznost. Ministri lahko govorijo karkoli, dejstvo pa je, da ostaja obveznost, ki jo je ratificiral hrvaški sabor. Zato ocenjujem, da tu pomembnih problemov ni. Kar pa se odgovornosti tiče, ki ste jo izpostavili, pa moram povedati, da definitivno ni ne pri ministru pristojnem, to sem jaz, ne pri vladi, kajti vlada je pravočasno predlagala ratifikacijo meddržavne pogodbe, v parlamentu pa ste s tem postopkov zavlačevali in zato ne morem reči, da je parlament odgovoren, ampak ta odgovornost vsekakor ni na vladi in ne na pristojnem ministru, je pa bolj abstraktne narave.
Besedo dajem kolegu Alojzu Soku. Nisem vas razumel. Postopkovno, prosim.
Veste gospod podpredsednik, nimam nobene želje za repliko, ampak vseeno pa bi predlagal državnemu zboru, da na naslednji seji opravimo razpravo o odgovoru ministra v skladu s poslovnikom. Toliko pa mislim, da imam še pravico. Hvala lepa.
Povsem razumljivo kolega Tanko, nisem vas dobro razumel, se opravičujem. Vaš predlog bo zapisan in bomo o tem odločali jutri v okviru prvih glasovanj. Sedaj bom dal besedo kolegu Alojzu Soku. Predlagam, da najprej daste vprašanje ministru za okolje, prostor in energijo.
Hvala lepa, za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Minister me je prosil, da bi zamenjal namesto vprašanj ministru Gabru, ki ga itak ni, bom potem postavil eno čisto kratko vprašanje ministru za okolje in prostor. Vprašal ga bom v zvezi s pravico iz naslova investicijskih vlaganj iz republiške takse za obremenjevanje voda. Vprašanje pa je vezano na občino Radence. Mogoče bi bilo bolj primerno, da bi tole vprašal moj poslanski kolega Feri Horvat, ampak so pač mene prosili in so me prosili, če jim lahko preskrbim ta odgovor. Takole bi postavil vprašanje. V občini Radence so zbirali republiško takso za obremenjevanje voda. Seveda ne samo v občini Radence, ampak tudi v drugih občinah. V skladu s pogodbo med družbo Radenska Ekos d.o.o. in pa občino Radenci so v preteklih petih letih tako zbrali in investirali okoli 65 milijonov slovenskih tolarjev finančnih sredstev, in sicer v izgradnjo čistilne naprave. Radenska Ekos d.o.o. je nastopala kot pooblaščeni investitor občine Radenci. Pripravila je projekte, gradbeno dovoljenje, postala paje tudi lastnik komunalne čistilne naprave. Sedaj Radenska delniška družba namerava prodati Radensko Ekos, se pravi svojo hčerinsko podjetje. V premoženje pa je vključila tudi vrednost finančnih sredstev, ki so bila zbrana iz republiške takse. Zato vas prosim, da odgovorite: Ali ima Občina Radenci pravico do teh sredstev? Kdo je lastnik opreme, ki je bila iz tega naslova, se pravi iz teh sredstev vgrajena v čistilno napravo? Jaz mislim, da bo odgovor tudi širše pomemben, ker se s podobnimi problemi srečujejo tudi v drugih sredinah. Mislim pa, da je bilo vprašanje jasno in da je odgovor na to dilemo dokaj enostaven. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister dam vam besedo za odgovor.
Hvala za besedo. V Občini Radenci izvaja javno službo od leta 2000 dalje podjetje Radenska Ekos d.o.o. V odloku, ki ga je občina sprejela, piše, da je upravljalec objektov in naprav za odvodnjavanje in čiščenje odpadnih in padavinskih voda do izvedbe postopka za izbiro koncesionarjain seveda sklenitve pogodbe s tem koncesionarjem, skratka do tega časa je upravljalec ta firma Ekos Radenci d.o.o. Ugotovili smo, da občina še po štirih letih ni podelila koncesije nikomur. Ocenjujemo na ministrstvu, da izvajanje javne službe ni zadovoljivo rešeno. Podjetje Ekos Radenci d.o.o, ki sicer dejansko opravlja aktivnosti javne službe in je od občine pooblaščeno za izvedbo investicijskih del, je izvajalo tudi investicije, pri čemer pa se vaše vprašanje nanaša na lastništvo tega, kar iz naslova republiške oziroma državne takse to podjetje v imenu občine vloži. Tu je naš odgovor zelo jasen. Ta sredstva niso mogla biti v preteklosti in ne morejo biti v prihodnosti nikoli investirana v nekaj, kar potem postane oziroma ostane last tega privatnega podjetja. V tem primeru bi šlo za nedovoljeno državno pomoč. Če sicer to podjetje, ki je privatno, investira v imenu in za račun občine sredstva iz državne takse, jih lahko v imenu in za račun občine, vendar to mora biti za račun občine. Kar se zgradi iz teh sredstev, mora biti last občine. V nasprotnem primeru je občina dolžna ta sredstva vplačati v državni proračun, kar je kazen po obstoječi uredbi, to velja za leto 2003, ker je zdaj spor ta hip, in velja tudi seveda za prihodnje. Če lastništvo infrastrukture, mi smo dali dva meseca časa občini, da se dogovori in da razčisti te odnose s podjetjem Radenska Ekos d.o.o, in če lastništvo infrastrukture ne bo ustrezno rešeno, bo treba takso vrniti, tudi če je bila vložena v investicijo, ki sicer zdaj ni last občine,pardon, dali smo jim rok treh mesecev. Če tega ne bodo uredili, bodo morali takso vrniti in seveda tudi v prihodnje ne bodo več mogli uveljavljati oprostitev za vlaganje te takse. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gremo naprej. Jožef Jerovšek dobi besedo za vprašanje ministrici brez resorja, ki je odgovorna za skladen regionalni razvoj, gospe Kovačevi.
Lep pozdrav preostanku vlade, kolegicam in kolegom. Pretekli teden je bil predsednik vlade gospod Anton Rop na propagandnem predvolilnem obisku v Mariboru. Ker se Maribor, celotno Podravje in tudi širša vzhodna Štajerska že deset let ne more izkopati iz razvojnih težav in je večina gospodarskih kazalcev znatno slabša kot v drugih delih države, še zlasti visoka brezposelnost in zelo nizek BDP, bi pričakoval, da bo predsednik vlade postregel s konkretnimi in realističnimi programi za reševanje strukturnih težav. V Mariboru je bil pred leti vzet sedež Holdinga slovenskih elektrarn, prav tako pa se ne uresničuje napoved ustanovitve finančnega stebra v okviru NKB, ki ga je predsednik vlade napovedal ob prevzemu funkcije premiera. Pri tem smo soočeni z resnimi poskusi centrov finančne moči, da se lastništvo zavarovalnice Maribor prenese iz Maribora v prestolnico, predsednik vlade pa se za to izgovarja na neposlušnega finančnega ministra. Kljub temu da Maribor po investicijah in razvojnih projektih že na daleč vidno zaostaja za Novim mestom, Celjem in drugimi regionalnimi centri, in kljub slabim ekonomskim kazalcem, sta predsednik vlade in župan mestne občine gospod Sovič po pogovorih trosila neosnovani optimizem, kot so zapisali poročevalci. Zato vlado sprašujem: Kakšni so konkretni finančni programi vlade za ustavitev negativnih makroekonomskih trendov? Koliko neposrednih spodbud je bilo v letu 2003 in koliko letos namenjenih Mariboru, podravski regiji in drugim regijam vzhodne Slovenije? Ali ima vlada konkretne predloge in načrte za oživitev industrijske cone nateritoriju bivšega TAM-a? Zakaj vlada ni pravočasno posegla v mizerno gospodarjenje tovarne vozil Maribor, kjer so bile vložene 3 milijarde državnih sredstev, ampak je celo omogočila vsakoletno izplačilo letne nagrade direktorju v višini 600 tisoč evrov za upravljanje s premoženjem, kot se je glasila pogodba? Ali ima sedanje vodstvo takšno pogodbo o upravljanju? Kaj bo vlada storila, da se skoraj milijarda tolarjev sredstev, oropanih iz stečajnih mas, TAM, Elektrokovine, Metalne in Mariborskega tiska vrne opeharjenim upnikom? Takšni finančni ropi namreč tudi slabijo razvojna moč regije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministrica ima besedo za odgovor.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod poslanec, hvala za to vprašanje. Jaz se moram danes z današnjim odgovorom omejiti na tisti del, za katerega ocenjujem, da lahko odgovorim z relevantnimi odgovori, za tisti del vprašanj, ki so pa bila danes že nanizana in ki niso v moji pristojnosti, pa se lahko samo zavežem, da bomo odgovorili pisno. Najprej bi seveda želela povedati, da je razvojno oziroma gospodarsko prestrukturiranje tako nazadujočih regij, kot se je recimo zgodilo tudi podravski regiji, je seveda dolgotrajen proces in ga niso nikjer v svetu zelo hitro razrešili. Nanaša se tako na nove investicije v gospodarski sektor, na investicije, ki so potrebne na področju človeških virov in zaposlovanja, na področju okoljske in prometne infrastrukture in tako naprej. Gre za cel sklop aktivnosti, ki morajo potekati v nekem daljšem obdobju, da lahko na koncu se neka regija, ki gospodarsko nazaduje, se dvigne zopet nekam nad povprečje. V Mariboru oziroma v Podravju, če govorim širše, se je zgodilo točno to, da je danes še vedno na 85% povprečja slovenske razvitosti in to kljub temu, da pa vendarle v zadnjem času lahko beležimo določene pozitivne premike. Naj spomnim samo na stopnjo brezposelnosti, ki se je vendarle v zadnjem letu dni iz dosedanjih 17,6% znižala na 16,2. Govorim o registrirani stopnji brezposelnosti. Jaz moram reči, da iz našega poročila o regionalnem razvoju za leto 2002 izhaja, da je ta regija sicer prejela skupaj neposrednih in posrednih spodbud v višini 43 tisoč 319 SIT po prebivalcu. To je za 35% odstotkov več, kot recimo znaša ta isti podatek za najbolj razvito regijo. Res pa je, da je večina teh spodbud bila dodeljevana na podlagi horizontalnih politik, ki so seveda bile sprejete, marsikatera tudi v parlamentu, in jih izvajajo posamezni resorji. Z vidika neposrednih regionalnih spodbud imamo na razpolago pravzaprav tri vire. Na eni strani gre za domače proračunske vire, gre pa dodatno še za tako imenovano predpristopno pomoč Phara, ekonomsko socialna kohezija, in predpristopno pomoč Phara, čezmejno sodelovanje. Iz naslova neposrednih razvojnih spodbud je ta regija dobila lansko leto 379 milijonov neposrednih spodbud. Tu moram seveda opozoriti, da je to edina regija, ki še ni uspela sprejeti regionalnega razvojnega programa, zato ima skladno s trenutno veljavno zakonodajo pravico samo do 70% neposrednih razvojnih spodbud, kot bi jih imela, če bi bil program že sprejet in če bi bile prioritete že določene. Žal moram reči, in tukaj je tista osnova, zakaj spreminjamo tudi zakon, ker vse te neposredne spodbude niso bile namenjene k projektom, ki bi spodbudili gospodarski razvoj v tej regiji, ampak je šlo v letu 2003 izključno za projekte, ki so povezani z lokalno infrastrukturo. Tukaj pravzaprav mi velikega vpliva nimamo, ker vemo, da ravno te neposredne spodbude se dodeljujejo po programskem principu na podlagi predlogov iz regije same. Za letošnje leto, torej leto 2004, ima ta regija na razpolago 492 milijonov SIT in jih bo znova namenila za lokalno, cestno in komunalno infrastrukturo, ne pa za gospodarski razvoj. Po teh vsebinah se ta regija bistveno razlikuje od drugih slovenskih regij, ki so že v lanskem letu, posebej pa še v letošnjem, v glavnem namenile sredstva za tako imenovano gospodarsko infrastrukturo. V tem istem obdobju je bila iz naslova mednarodne predpristopne pomoči regiji dodeljena približno 1 milijarda tolarjev, kar spodbudilo razvoj gospodarske infrastrukture, ki je osnova za prestrukturiranje, štajerski tehnološki park, podjetniški inkubator, prestrukturiranje gospodarske zbornice in tako naprej. Iz naslova enotnega programskega dokumenta je regija evidentirala za 30 milijard razvojnih projektov. Po našem notranjem razrezu ji nekako indikativno pripada 12 milijard. In tukaj bodo sredstva v glavnem usmerjena v poslovne cone, v razvoj in podporo grozdom, od tistih čisto majhnih pa do večjih grozdov, za tehnološke parke regije, za mednarodni kopensko-logistični center Maribor in pa za letališko infrastrukturo v okviru Aerodroma Maribor. To so ključni projekti, ki mislimo, da bodo v prihodnjih letih vendarle tudi uresničili nekatere projekte iz preteklosti, ki so bili samo na papirju, žal pa ni bilo za njih pravih nosilcev. Hvala.
Hvala lepa. Franc Pukšič ima besedo za vprašanje ministru, ki ga ni tu, pa bo odgovor podan na naslednji seji ustno.
Hvala lepa. Slovenska razvojna družba, naslednica sklada Republike Slovenije za razvoj iz leta 1993, je v likvidaciji in počasi zaključuje svoje delo. V času svojega obstoja je imela v lasti in upravljanju velike količine družbenega kapitala, podjetij oziroma drugih pravnih oseb. Zakon o zaključku lastninjenja in privatizaciji pravnih oseb v lasti SRD določa, da se za družbeni kapital, ki preide na SRD, šteje tudi premoženje fizičnih in pravnih oseb doma in v tujini, ki izvira iz poslovanja nekdanjih družbenih podjetij oziroma drugih pravnih oseb, registriranih v Republiki Sloveniji, ki so se lastninsko preoblikovale, če to premoženje ni bilo upoštevano v otvoritveni bilanci na dan1.1.1993. Zakon določa, da sta SRD in vlada dolžni sprejeti ukrepe, s katerimi se prepozna, izsledi in zaseže to premoženje. SRD in vlada sta dolžni preprečiti kakršnekoli posle s tem premoženjem, njegov prenos in razpolaganje z njim. Glede na to, da je in v tej državi še vedno poteka divje lastninjenje ter kraja nekdanjega družbenega premoženja prek peščice ljudi, ki so bili in so ob pravem času na pravem mestu, vendar ne slučajno, ker so ta mesta oni ali njihovi očetje zasedali že v prejšnjem režimu, sprašujem vlado po teh ukrepih, s katerimi je zaščitila to premoženje. Kaj je konkretno, glede na zakonsko zapoved, ukrenila, da se to prepreči? Zakon tudi navaja, da kdor ne spoštuje navedenega zakona in sebi ter komu drugemu protipravno pridobi premoženjsko korist velike vrednosti, stori kaznivo dejanje, ki se kaznuje z zaporom od 6 mesecev do 5 let. Zanima me, ali je bil kdo obsojen po tem zakonu. Ko sem v prejšnjem mandatu vodil preiskovalno komisijo, smo naleteli na primer Smelt, ki je prek švicarskega podjetja Smel Intag prečrpaval denar na švicarske banke, ki je nezakonito izginil. Zaradi nepravilnosti je bil sprožen postopek pred sodiščem v Švici, zato sprašujem: Kaj se sedaj tam dogaja? Sprašujem tudi, kaj je s tem postopkom. In bistveno vprašanje je: Kam je izginil Smeltov denar in katere ukrepe je vlada izvedla, da bi preprečila izginotje tega premoženja? Prosim, da dobim na naslednji seji ustni odgovor na postavljeno vprašanje. Hvala.
Hvala lepa, kolega Pukšič. Tako kot poslovnik veleva, pričakujem, da bo na naslednji seji minister prisoten. Gremo naprej, naslednje vprašanje bo ministru za zdravje zastavila Maria Pozsonec.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Ministru za zdravje dr. Dušanu Kebru postavljam naslednje poslansko vprašanje. Vsakemu strokovnjaku, pa tudi laiku je znano, da pravilna prehrana diabetikom pomeni zdravilo. S pravilno in učinkovito ter organizmu prijazno hrano diabetiku lahko rešimo življenje, se ubranimo hujših posledic, ki počasi napredujejo, v osnovi pa izhajajo iz sladkorne bolezni, na primer, amputacije nog, izgube vida in tako naprej. S pravilno prehrano se da tako obvladati bolezen in kvalitetno živeti dlje časa. Kljub temu imam občutek, da nikomur ni mar, da na policah sampostrežnih trgovin ni v zadostni meri različnih diabetičnih izdelkov, kaj šele, da bi bili ti subvencionirani in bi lahko bili dosegljivi za vsak žep. To bi bilo namreč še vedno cenejše kot pa zdravila, operacije in invalidski vozički. Vprašanje gospodu ministru: Kdaj bodo večjo skrb posvetili diabetični prehrani, možnosti nakupa in jo ustrezno tudi subvencionirali? Hvala.
Minister za zdravje ima besedo za odgovor. Prosim. Mikrofon gospa.
Hvala.
Spoštovani predsedujoči, gospa poslanka, poslance in poslanci. Hvala za vprašanje. Omogoča mi, da tudi v parlamentu od časa do časa spregovorim nekaj o naravnanosti tega ministrstva, namreč na zdravje in preventivo. Dovolite, da rečem, kategorija prehrane za diabetike ali pa dietne prehrane za diabetike ne obstaja. Stroka je ne priporoča, strokovna združenja, domača in tuja, jo izrecno odsvetujejo. Naj pojasnim zakaj. Izdelki, ki so danes na policah in se proglašajo s temi izdelki innazivom, da so to izdelki za diabetike, so v bistvu konditorski izdelki, slaščičarski izdelki, nadomestila ali pa podobni izdelki kot so bomboni, čokolada in druge slaščice. V bistvu bi jih lahko primerjali s cigaretami z nizko vsebnostjo nikotina, če bi jih želeli subvencionirati za kajenje ali pa recimo z alkoholnimi pijačami z nizko vsebnostjo alkohola, da bi jih ponujali otrokom ali pa tudi odraslim. V bistvu je zdrava prehrana za diabetike nekaj, kar bi moral vsak državljan uživati, tudi če ni diabetik. Naš cilj bi bil, da bi vsi državljani skupaj z diabetiki uživali dovolj, to pomeni ne preveč kalorij, ta čas imamo mi težave s preveliko kalorijami, ne s premalo kalorijami, da bi jedli manj mastno hrano, da bi se izogibali koncentriranim sladkorjem in pa soli v hrani. Na ta način diabetik, če bi vzdrževal normalno težo, če bi vzdrževal oziroma se držal tistega, kar s skupno besedo govorimo, da je zdrava prehrana, če bi bil telesno aktiven in seveda vse ostalo, kar danes govorimo, da so dejavniki tveganja, potem ta diabetik ne bi imel večjih stroškov oziroma bi imel za to večje stroške, kot imajo tudi drugi državljani večje stroške, ker je na žalost dan danes zelenjava dražja kot meso in mastni izdelki. Naj omenim, da ti konditorski izdelki, ki se imenujejo diabetični izdelki, res, da ne vsebujejo sladkorja in na nek način, bom rekel, omogočajo nek užitek brez sladkorja, ampak vsebujejo pa vse maščobe kot sicer slaščičarski izdelki. Zato naj ponovim jih izrecno celo odsvetujemo. Seveda pa lahko razumem, da tisti, ki si kljub vsemu želijo v svojem sicer pustem življenju, če ga imajo za pustega brez vsake slaščice privoščiti še en tak izdelek, ki ima priokus te sladkosti, ampak jasno, ni za to podvržen subvencijam. Navsezadnje, če že je potrebno pojesti košček čokolade, jo lahko, običajno je čokolada polovico manjša, sedaj seveda ne maram seveda narediti neke propagande za to, kot pa namesto tega kupiti zelo drag izdelek. V bistvu so proizvajalci našli tržno nišo in žal mi je, ampak mislim, da bo bodočnost to prinesla, da bo regulacija obratna, da taki izdelki ne bi smeli nositi naziva izdelki za diabetike. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Janez Drobnič dobi besedo. Ni ga več tu. France Cukjati je tudi odšel. Alojz Sok ima vprašanje za dr. Slavka Gabra, ministra za šolstvo, znanost in šport, ki ga sicer ni, ampak bo vprašanje postavil.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Še enkrat, spoštovani ministri in pa kolegice poslanke in poslanci, kar nas je še ostalo. Jaz bi vseeno želel vprašanje gospodu Gabru postaviti in istočasno prosim, da mi na to vprašanje ustno odgovori na naslednji seji. V bistvu pa gre za nadaljevanje vprašanja, ki sem mu ga že postavil na februarski seji in sicer sem ga takrat vprašal o razmerah v slovenskem šolstvu. Kot državljan in kot poslanec sem zaskrbljen ob vse več zapisih v slovenskih medijih o tem, kar se dogaja v slovenskih šolah. Predvsem tukaj mislim na srednješolsko področje. Takrat sem tudi izpostavil, da je večina politično aktivnih ravnateljev, se pravi, tistih, ki so funkcionarji, še enkrat ponavljam, tisti, ki so prevzeli določene funkcije, iz vrst dveh političnih opcij, in sicer Liberalne demokracije in pa Združene liste. Minister Gaber mi je takrat zelo grobo odgovoril, od mene zahteval, da to dokažem ali pa se opravičim. Verjetna je ta najina polemika tukaj v državnem zboru spodbudila številne, ki so mi potem začeli sporočati dejansko tudi imena. Danes imam tukaj pri sebi spisek 33ih imen osnovnošolskih in pa srednješolskih ravnateljev, še enkrat povem, ki so bili kandidati na listah političnih strank oziroma so danes politični funkcionarji. Med njimi ni niti enega iz vrst, recimo, Slovenske ljudske stranke ali pa Nove Slovenije. To sicer ni slabo, če ravnatelji kandidirajo, vendar se seveda v politično demokratičnem sistemu, v pluralnem sistemu postavlja vprašanje, zakaj je temu tako. To moje vprašanje je imelo tudi lokalni odziv, ker se je eden od tistih, ki sem mu s tem vprašanjem dejansko stopil na rep, in kot pravi slovenski pregovor, "Ko mački stopiš na rep zacvili", sedaj intenzivno organizira proti meni in celo sklicuje sejo občinskega sveta. Rad bi gospoda šolskega ministra vprašal, kaj misli on o takem načinu političnega pluralizma. Zakaj se mu zdi, da je temu tako. Rad bi ga vprašal, če se je pripravljen kot minister odpovedati funkciji soglasodajalca v postopku izbora ravnateljev. Vemo, da ravnatelje imenuje svet zavodov, medtem ko je minister tisti, ki k imenovanju da svoje soglasje. Brez ministrovega soglasja ne more biti imenovan noben ravnatelj, niti ne osnovnošolski, srednješolski ali na kateri drugi ravni. Želel bi, da mi gospod minister na vprašanje odgovori ustno tukaj, v parlamentu, da mu bom potem, ko bo prisoten, lahko postavil še dodatno vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jože Tanko ima vprašanje za generalnega sekretarja vlade.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat vsem lep pozdrav! V skladu z zakonom o javnih uslužbencih uradniški svet skrbi za izvajanje izbire uradnikov na položajih, in sicer za generalne direktorje, generalne sekretarje, predstojnike organov v sestavi ministrstev, predstojnike vladnih služb, načelnike upravnih enot, pa morda še za koga. Postopke izvaja posebna natečajna komisija, ki jo za vsak primer posebej imenuje uradniški svet. Komisija po zaključku svojega dela predlaga pristojnemu ministru oziroma generalnemu sekretarju seznam kandidatov, ki izpolnjujejo pogoje in ki so glede na svojo strokovno usposobljenost primerni za ta položaj. Med temi kandidati funkcionar, ki mu je uradnik na položaju odgovoren, izbere tistega, ki je po njegovi presoji najprimernejši. V Slovenski demokratski stranki smo že ob uveljavitvi zakona pozvali predsednika vlade, naj s postopki imenovanj položajnih uradnikov vlada počaka do državnozborskih volitev, vendar je ta poziv naletel na gluha ušesa. Na predlog vlade oziroma resornih ministrstev je tako uradniški svet pričel s postopki za imenovanje novih uradnikov na najvišjih uslužbenskih položajih. Tako je zaključenih kar nekaj postopkov, ki so bili v javnosti deležni velike pozornosti, kot so na primer imenovanje novega direktorja policije, nekaj postopkov pa je bilo ponovljenih, na primer razpis za novega direktorja Dursa. Zanima me: Koliko razpisov za položajne uradnike je bilo do sedaj objavljenih? Koliko postopkov je zaključenih in koliko postopkov je odprtih, se pravi, da je izbor kandidatov s strani natečajne komisije opravljen, pa odločitve funkcionarja o izbiri še ni? Katera so ta mesta ter katere razpise nameravate še izpeljati? Trenutno so na teh položajih vršilci dolžnosti, ki jim mandat poteče 30. junija letošnjega leta. Zanima me tudi, kaj boste storili v primeru, če vsi postopki ne bodo zaključeni do omenjenega roka.
Hvala lepa. Generalni sekretar vlade, imate besedo.
Hvala lepa. Čeprav mislim, da večji del tega vprašanja ne sodi h generalnemu sekretarju, tudi ne sodi k vladi, temveč sodi na uradniški svet, ki mimogrede ni vladni organ, ni pod ingerenco vlade, še manj pod ingerenco generalnega sekretarja vlade. Nekako po spominu, no sicer lahko malo pomagam, po spominu in po mojih informacijah, mojem poznavanju stvari, mislim, da je bilo razpisanih 42 javnih razpisov za zbiranje uradnikov na položaju in 9 internih razpisov. Imenovanih oziroma zaključenih postopkov pa je z imenovanjem 28, po mojih evidencah, ki seveda niso uradne in tudi nisem pooblaščen, da jih dajem. Lahko sicer povem, kakšen je režim po zakonu. Razpis se objavi, tudi ste že citirali člen, 64. člen zakona. Funkcionarju sicer odločitve iz tega razpisa niti ni potrebno posebej obrazložiti. O izbiri se tudi ne izda odločba, temveč se neizbrane kandidate le obvesti, tudi ni nekega roka, v katerem bi bilo potrebno o tej izbiri oziroma o končani izbiri obvestiti kandidate. Dejstvo pa je, da postopki tečejo, in dokler izbira ni opravljena, postopek ni zaključen. Če bo vmes prišlo do tega, da bo prišla druga vlada, da bodo imenovani drugi funkcionarji, je čisto logično, da bo odločitev prepuščena tistemu funkcionarju, ki bo takrat imel za to ustrezna pooblastila. Se pravi, ki bo na položaju, ki mu omogoča, da vladi predlaga v imenovanje uradnike na položaju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Tanko ni zadovoljen z odgovorom.
Z odgovorom dejansko ne morem biti zadovoljen. Vprašanja sem poslal pravočasno, in to bistveno pred skrajnim rokom. Dejstvo je, da po poslovniku razen ministrom in generalnemu sekretarju vlade vprašanj ni možno postavljati nikomur drugemu. Dejstvo je, da je verjetno v teh proceduralnih oziroma v teh vsebinskih spremembah zakonodaje prišlo tudi do nekaterih verjetno, vsaj iz odgovora tako sledi, pomanjkljivosti. Verjetno bomo poslanci v teh nadaljnjih postopkih še na marsikaterem drugem področju prikrajšani za kvaliteten odgovor. Zanimivo je, da niste odgovorili na vprašanje, koliko je tistih postopkov, nezaključenih postopkov, ko so natečajne komisije opravile svoje delo, pa odgovorna oseba, to se pravi minister ali pač kdorkoli drug, izbire ni opravil. Dejstvo ste omenili, da ni nobenega roka za izbiro, vendar me vseeno zanima. Iz teh informacij, ki jih imam, se mi zdi, da nekateri postopki trajajo že kar tri mesece. In kljub temu, da se je na določeno mesto javil samo en kandidat, izbira ni bila opravljena. Rad bi informacijo tudi o tem delu vprašanja, ki sem vam ga postavil.
Hvala. Gospod Bandelj, imate še enkrat besedo.
Najprej moram zavrniti očitke, da nisem na karkoli odgovoril. Vi me lahko tudi vprašate, zakaj Zlatko Zahović ne igra več v nogometni reprezentanci, pa vam žal ne morem dati odgovora. Ravno tako me lahko vprašate, ne vem, kakšno ime bo poslanec dal svojemu sinu in tako naprej. Tudi vam ne bom dal odgovora. Jaz sem vam lepo povedal, uradniški svet ni organ, ki je podrejen vladi, in še manj je podrejen generalnemu sekretarju vlade. Jaz vam pa lahko v skladu s poslovnikom in v skladu s funkcijo, ki jo opravljam, odgovarjam le na vprašanja, ki zadevajo moje delo v vladi. Tudi nimam podatkov in sem vam tudi bolj ali manj na pamet nekatere številke povedal, ker ne vodim evidence. Če želite vprašanje postaviti uradniškemu svetu, ga pač morate nasloviti na uradniški svet, ne pa na vlado. Drugače pa, režim je jasen, ne vem, zakaj bi lahko odgovarjal na vprašanja, zakaj kakšen funkcionar ni izbral kandidata, ki mu ga je posebna natečajna komisija predlagala. Tudi ni nobene potrebe, da ta funkcionar to razlaga, kajti to je konec koncev zakonska pravica funkcionarja. Zoper morebitne napake v tem postopku izbire imajo seveda možnost voditi pravne postopke le kandidati, ki so s strani posebne natečajne komisije ocenjeni kot neprimerni. Jaz evidence tovrstnih primerov pač nimam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Branko Kelemina bi bil na vrsti za vprašanje, ki ga je naslovil ministru za promet, pa ga ni tukaj, Branka Kelemina namreč. Zato bom dal besedo sedaj Ivanu Mamiću. Vprašanje novi ministrici za pravosodje gospe Zdenki Cerar.
Hvala lepa za besedo. Pozdravljam gospo ministrico, ostale ministre, posebno tiste, ki so od včeraj tukaj. Obenem želim, da bi dobro sodelovali teh nekaj mesecev, kar je ostalo še s poslanci. Pa začnimo. Gospa ministrica, jaz imam eno vprašanje, ki sigurno ne bo ne provokativno, ne težko. 1997. leta se je gradila hitra cesta po Vipavski dolini in takrat je nekaj lastnikov zemljišča bilo proti, da bi dali zemljišč za tako ceno, ki jo je ponujal Dars. Stvar je šla v sodni postopek za lastninjenje. Do danes tisti ljudje niso dobili izplačanega denarja. Jaz sem se s tem vprašanjem ukvarjal tudi prej. Na Darsu so mi povedali, da je denar zagotovljen. Izgleda, da lokalno sodišče v Ajdovščini ne dobi časa ali ne vem, kaj je, da ne sproži te stvari naprej. Mislim, da je sedem let predolga doba in apeliram na vas, da če upate, da bi se ta problem čimprej rešil, ker ljudje so že obupali, ne samo nad Darsom, tudi nad državo, nad poslanci in ministri in tako naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministrica imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod Mamić in ostali prisotni. Strokovne službe ministrstva za pravosodje so pripravile odgovor na vaše vprašanje, in sicer je zakon o stavbnih zemljiščih, ki je določil možnost razlastitve in plačila odškodnine začel veljati v letu 1997, vendar v tem letu okrajno sodišče v Ajdovščini, ki je pristojno za odločanje o teh zadevah, ni prejelo nobenega zahtevka. 30 predlogov za razlastitev je prejelo v letu 1998, v letu 1999 24 in v letu 2002 15, skupno torej 69. Do trenutka poročanja, pa je rešilo samo 36 primerov, kar je nekaj več kot 50%. S takšnim rezultatom gotovo ne moremo biti zadovoljni. Med temi nerešenimi primeri so zagotovo občani, ki so se obrnili na vas za pomoč. Raziskovali so se razlogi, ki so pripeljali do tako slabega rezultata, in sodišče navaja, da je bila pred letom 1997 izvedena komasacija zemljišč, ki ni bila vpisana v zemljiško knjigo. Zato so se zemljišča, ki so bila predmet razlastitve zaradi gradnje avtoceste, znašla v položaju, ko jim ni bilo moč določiti niti pozicije po zemljiški knjigi, niti njihovega statusa, ali gre za stavbno ali kmetijsko zemljišče. To pa je povzročilo težavo pri vrednotenju, ki je zaupano cenilcem. To so razlogi, ki jih sodišče navaja. Na vprašanje, kako bo te zaostanke odpravilo, ugotavljam, da je okrajno sodišče v Ajdovščini vključeno v program vrhovnega sodišča za odpravo zaostankov na področju zemljiške knjige. Se pravi, pomoč je ponudena. Odobreno je eno delovno mesto referenta, to je ministrstvo za pravosodje zagotovilo s sistemizacijo, vendar poročajo, da denarja ni bilo, in doslej zaposlitev ni bila izvršena. S 1.1.2005 pa se bo pridružil sodišču še sodnik za prekrške iz Ajdovščine in računajo tudi na zaposlitev referenta, ki je pravzaprav že obljubljen. To je tisti ukrep, ki po mnenju sodišča daje upanje, da bodo ti primeri v razumnem roku rešeni. Kot ministrica za pravosodje se zavedam, da bo treba iti v upravni nadzor in preverjati, ali bodo te obljube tudi izpolnjene.
Hvala za odgovor. Prosim, kolega Mamić, imate še besedo.
Jaz tem strankam še vedno - lahko jim dam magnetogram - ne morem reči, ja, to bo rešeno v enem letu ali, ne vem. Ali mi lahko vsaj približno bolj konkretno poveste, kdaj bi to bilo?
Prosim.
Osebno bom preverila, kolikšen rok sodišče šteje kot možnega. Govorijo o razumnem roku. To pomeni, razumni rok za zemljiško knjigo je eno leto. Jaz upam, da bo to prej. Ta trenutek vam ne bi mogla dati točnega odgovora, mogoče pa do naslednje seje ali pa pisno sporočim, ker to je res najbolj zanimiv in najbolj zaželen odgovor za vaše spraševalce.
Hvala lepa. Smo pri zadnjem vprašanju, s prejšnje seje, ki ga je dolžan bivši minister Franci But Marii Pozsonec, naši kolegici. Nanj bo pa odgovoril že novi minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Milan Pogačnik. Imate besedo, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane gospe poslanke in poslanci! Vprašanje je bilo, kako bi rešili problematiko v zvezi s klanjem živali v sili v severovzhodni Sloveniji. Uvodoma bi rad pojasnil nekaj osnovnih določb in predpisov, ki zadevajo klanje bolnih živali in klanje v sili. Klanje bolnih živali pomeni klanje tistih živali, ki so zbolele za boleznimi, zaradi katerih klanje ni prepovedano, kar pomeni, da ni nevarnosti širjenja kužnih bolezni. Bolna žival se lahko pošlje v klavnico v zakol samo po pregledu veterinarja, z dokumentom oziroma napotnico, ki veterinarju v klavnici sporoča podatke o vrsti bolezni in zdravljenju živali. Klanje bolnih živali se pravilno opravlja v posebej za to dejavnost odobrenih ločenih obratih, kontumačnih klavnicah, ki so lahko tudi v krogu odobrene klavnice. V večini primerov gre za zakol živali, pri katerih zdravljenje ni bilo uspešno, zdravstveno in fizično stanje živali je slabo, meso, pridobljeno od takih živali, če je seveda zdravstveno ustrezno, pa je za prehrano ljudi zelo slabe kvalitete. V Evropi se mesa bolnih živali za prehrano ljudi praktično več ne uporablja, ampak je to predvsem surovina, iz katere izdelujejo hrano za mesojede živali. Seveda pa so s priključitvijo Slovenije Evropski uniji tu nastale bistvene spremembe tudi na področju teh predpisov. Do sedaj je bilo dovoljeno zaklati poškodovane živali brez predhodnega veterinarskega pregleda. S klanjem živali v sili pa je po novih predpisih zaradi nesreče ali zaradi resnih fizioloških in funkcionalnih problemov mišljen zakol živali, ki ga lahko odredi le veterinar. To pa pomeni določen postopek, po katerem mora lastnik živali najprej poklicati veterinarja, ki odloči o nadaljnjem ukrepanju v zvezi s poškodovano živaljo. Zakol v sili se praviloma opravi izven klavnice, saj po predpisih tudi v skladu z evropskimi standardi o zaščiti živali prevoz poškodovanih živali ni dovoljen. Trup v sili zaklanih živali izven klavnice je zaradi nadaljnje obdelave in predelave potrebno pripeljati v klavnico, in sicer z napotnico veterinarja. S prevozom trupa zaklane živali namesto žive poškodovane živali je preprečeno trpljenje živali, ne glede na razdaljo. Uradni veterinar v klavnici pa odloči o dokončni uporabnosti mesa zaklane živali. Sedaj pa še nekaj besed o postopku. Postopek je seveda s prevzemom evropskega pravnega reda spremenjen in je veliko bolj zahteven. To si niso izmislili veterinarji v Sloveniji, to je preprosto predpis, ki ga moramo upoštevati, če želimo pravzaprav na drugih področjih nemoteno trgovati z živili živalskega izvora. Je pa res, spoštovana gospa poslanka, da je položaj glede klanja bolnih in poškodovanih živali v Pomurju res slab, ni ugoden. V regiji sta samo dve klavnici - v Murski Soboti in Gornji Radgoni. Obe sta sicer sodobni klavnici, ena od njih je odobrena samo za klanje prašičev po standardih Evropske unije. To je Gornja Radgona. Klavnice industrijskega tipa z linijskim načinom klanja ni primerna za klanje bolnih in poškodovanih živali, saj preprosto zaradi sistema tehnologije ni prilagodljiva za zakol posameznih živali. Zakol bolnih živali je dovoljen, vendar po klanju vseh zdravih živali. Dodaten zaplet predstavlja spet evropski standard, ki smo ga prevzeli tudi v naših predpisih, da je poraba mesa bolnih in v sili zaklanih živali dovoljena le na lokalnem trgu. Torej ne sme se ga razkosati ali predelati v klavnici, ki je odobrena za trgovanje na skupnem evropske trgu. Tu so postavljene zelo stroge norme, zaradi različnih razlogov moram povedati. Tako meso mora biti zaradi razpoznavanja drugače označeno od ostalega mesa v klavnici. Obe klavnici v Pomurju pa sta odobreni za trgovanje na skupnem evropskem trgu. To se pravi, je še dodatna težava. Do nastalega položaja je prišlo tudi zaradi tega, ker je pred nekaj leti v Murski Soboti delovala klavnica Pomurke za klanje bolnih živali na Lendavski cesti. To vam je najbrž poznano, praktično v središču mesta. Ta klavnica je bila pravzaprav zaprta, ker je bila kršena osnovna higiena pri klanju. Posebej niso bili izpolnjeni pogoji glede prostorov, opreme in naprave za klanje živali. Za osnovno zaščito živali pri klanju ni bilo poskrbljeno in obrat higiensko tehnično ni izpolnjeval osnovnih predpisanih pogojev. Veterina s tem ukrepom ni želela otežiti položaja glede klanja bolnih živali v regiji, vendar preprosto se moramo držati prevzetih načinov pravnega reda, ki zadevajo tudi zaščito zdravja potrošnikov mesa in zaščito živali pred trpljenjem. Nosilec dejavnosti v klavnici Pomurka je bil pripravljen klavnico obnoviti in zagotoviti higieno klanja, čebi bile pri tem občine zainteresirane za storitev klanja in morda bi država s finančnimi sredstvi pomagala zaključiti investicijo. Ker takega sodelovanja ni bilo, je ostala klavnica zaprta. Kakšne so možne rešitve? Naše stališče je, da je potrebno zgraditi klavnice manjše kapacitete, pri čemer bi bilo udeleženih več investitorjev. Jaz mislim, da tu morajo steči določeni razgovori tudi s pomočjo kmetijsko-gozdarske zbornice. Večkrat slišimo, da so naši predpisi prezahtevni za izgradnjo manjše obrtne klavnice, vendar predpisi so popolnoma enaki, kot so predpisi v Evropi. Po zgledu nekaterih drugih držav, recimo, Avstrije, po kateri se radi zgledujemo, je možno zgraditi lokalno klavnico z združevanjem interesentov, ki bi morali sodelovati pri investiciji ssvojimi sredstvi in si po zadružnih principih zagotoviti solastništvo in seveda s tem pravico klanja v takem obratu. Lahko bi pa tudi klali za druge uporabnike kot uslugo. Ministrstvo za kmetijstvo je takšne projekte podprlo z nepovratnimi sredstvi, vendar seveda ni mogoče pričakovati, da bi država v celoti izgradila klavnice po željah lastnikov. V gradnje klavnic manjše kapacitete pa bi morale biti vključene tudi občine v regijah, kjer so pravzaprav potrebe po klanju. Zdaj vladna uredba o kmetijski strukturni politiki in politiki razvoja podeželja, ki je bila objavljena v Uradnem listu 32/2004, predpisuje možnosti in predvideva razpis za sofinanciranje naložb v živilsko predelovalno industrijo. Ta razpis naj bi bil objavljen predvidoma junija letos in 50% sredstev naj bi prispevala Evropska unija. Jaz vem, da niste povsem zadovoljni s tem odgovorom, vendar je to edina možnost, ki obstaja v naši državi. Torej povezovanje zainteresiranih za gradnjo takšnih obrtnih klavnic, ki bi omogočale skrajševanje te dolžine prevoza in zmanjševanja stroškov.
Hvala, gospod minister. Maria Pozsonec bi še rada eno dopolnilno.
Hvala lepa. Vsekakor se vam moram zahvaliti gospod minister, da ste bili tako prijazni, da ste to posredovali. Poslansko vprašanje ni zato postavljeno, da ljudje slišijo, da kako skrbi nekdo za njih, ampak zato, da bo ta problem rešen. Jaz po pravici povedano, ne vidim poti oziroma daljina je ostala ista. Menim, da o tej temi se je treba tako med štirimi očmi začeti pogovarjati. Vsekakor ministrstvo mora rešeti, ministrstvo mora dati iniciativo, ker to je problem države. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, če izključite mikrofon. Točko bom prekinil, ker smo dolžni v zvezi s to točko neko odločitev, ki jo bomo sprejeli jutri v okviru glasovanj. Zahvaljujem se predsedniku vlade, vsem ministricam in ministrom, še posebej vsem štirim novim ministrom in novi ministrici, ki so po napornem dnevu včeraj, kratki noči tudi danes do konca vztrajali pri teh naših poslanskih vprašanjih. Prekinjam 43. izredno sejo državnega zbora. Vas vse lepo pozdravljam in jutri ob 10. uri nadaljujemo z delom. Hvala lepa.