Spoštovane kolegice poslanke, poslanci, dobro jutro! Pričenjamo z nadaljevanjem 13. seje državnega zbora. Prosim, da tiste poslanke oziroma poslanci, ki ste v dvorani, zasedete svoje mesto, da lahko pričnemo. Hvala. Obveščam vas, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Alojz Posedel, Roberto Battelli, mag. Janez Kramberger, Maria Pozsonec, Cveta Zalokar Oražem in mag. Franc Žnidaršič. Mi pa prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O VOJNIH INVALIDIH, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Ob tem vas opozarjam oziroma seznanjam, da je za skupen čas razprave predvidenih 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem. V zvezi s tem zakonom odbor za delo, družino in socialne zadeve in invalide predlaga državnemu zboru, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena poslovnika dajem najprej besedo predstavniku predlagatelja zakona, gospodu Miranu Potrču, za dodatno obrazložitev predloga zakona. Izvolite, kolega Potrč.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik, dobro jutro, drage kolegice in kolegi! Kljub temu, da matično delovno telo meni, naj se predlagani zakon ne sprejme, pričakujem, da državni zbor takšnega predloga ne bo sprejel. Predlagani zakon, ki sem ga s kolegicami in kolegi vložil, odgovarja namreč vsem tistim kriterijem, za katere je predsednik vlade na naše poslansko vprašanje ocenil, da vlada v bodoče brez tehtnih argumentov ne sme zavračati predlogov opozicije. Predlog zakona na podlagi konkretnih opozoril prizadetega udeleženca osamosvojitvene vojne predvideva, da se rok za priznanje statusa vojnega invalida ponovno odpre za dve leti od uveljavitve zakona, da se vse zahteve, ki so bile vložene po 1.1.1998, štejejo za pravočasne in da upravne enote postopek na podlagi njih uvedejo po uradni dolžnosti. S tem bi se manjšemu številu prizadetih, ki jim je bila invalidnost kot posledica poškodb ali bolezni, dobljenih v času osamosvojitvene vojne, priznala šele po 31.12.1997, omogočilo vodenje postopka in ugotavljanje upravičenosti do statusa po tem zakonu. Argumenti, ki utemeljujejo sprejem zakona, so dejstvo, da gre za priznanje pravic državljanom, ki so sodelovali v osamosvojitveni vojni. Dejstvo, da je država doslej v vseh primerih, ko je šlo za priznavanje pravic po vojnih zakonih ali za popravo krivic, prvotne roke za pravočasnost vloge podaljševala in na novo odpirala. In tretjič. Nesporna ugotovitev, da predlagani zakon ne more povzročiti bistvenih posledic, da bo šlo za nekaj primerov in morda največ nekaj 100 tisoč tolarjev mesečno, in zato pomanjkanje točnega zneska obveznosti ne more biti pri tem zakonu izjema za zavrnitev. Veseli me, da je vlada prizadetemu že sporočila, da so njegovi predlogi, torej vsebina rešitev tega zakona upoštevani v predlogu, ki ga pripravlja vlada. To me veseli, a me hkrati prepričuje, da ni nobenih tehtnih razlogov za zavrnitev tega zakona. Naj zato navedem pomemben argument. Če tega zakona na tej seji ne sprejmemo, bo mogoče pravice prizadetim ugotoviti, če ga sprejmemo, bo mogoče pravic prizadetim ugotoviti in priznati takoj. Če pa čakamo na nov predlog zakona, te pravice morda še nekaj časa ti ljudje ne bodo dobili. V svojem odgovoru na moje poslansko vprašanje je pristojno ministrstvo 25. oktobra odgovorilo, da ima predlagane spremembe zakona sicer res v proceduri, vendar želi celovite sistemske spremembe, glede katerih pa stališča zainteresiranih strani ni mogoče zlahka poenotiti in ta postopek poenotenja še traja. Zato je realno mogoče pričakovati, da bo vlada še usklajevala celovito vsebino zakona in tudi ta izjemen primer za nekaj ljudi, ki so postali invalidi osamosvojitvene vojne, pa jim status invalida ni priznan, še nekaj časa ne bo rešen. Zato ureditev vprašanja ponovnega odprtja roka v okviru prilagoditve celotnega zakona lahko taja še mesece. Če ta zakon sprejmemo danes, pa bodo prizadeti invalidi svoje pravice dobili. Ker predlagane rešitve tudi za vlado niso sporne, ker je prav prizadetim omogočiti njihove pravice brez oglašanja, ker je tudi predsednik vlade obljubil, da vlada ne bo brez potrebe zavračala konstruktivnih predlogov opozicije, pričakujem, da boste glasovali proti predlogu matičnega delovnega telesa in s tem omogočili sprejem zakona. K temu vas je neposredno prosil tudi prizadeti invalid s svojim pismom vsem poslanskim skupinam in pričakujem, da boste vsaj njegovi prošnji ugodili. Hvala lepa.
Kolega Potrč, hvala za obrazložitev predloga zakona. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvo stališče bo predstavila poslanska skupina Slovenske ljudske stranke, poslanec Stanislav Brenčič. Izvolite prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Lepo vas pozdravljam! Skupina predlagateljev želi s predlogom spremembe drugega odstavka 121. člena zakona o vojnih invalidih omogočiti pridobitev statusa vojnega invalida tudi tistim, ki so zamudili rok za vložitev zahtevka, ki ga zakon določa, in jim je ugotovljena okvara zdravja nastala na podlagi vpliva vojnega dogajanja v času vojne za Slovenije. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke namero predlagateljev podpiramo v tem smislu, da je potrebno tistim pripadnikom teritorialne obrambe, ki so zaradi opravljanja vojaške dolžnosti pridobili oziroma utrpeli nepopravljive okvare zdravja, priznati na podlagi ugotovljene invalidnosti status vojnega invalida. To naj bi prvenstveno veljajo predvsem za tiste opravičence, za katere se ugotavljanje okvare zdravja oziroma priznanje invalidnosti ni sprovedlo do roka, ki je bil z zakonom določen kot rok, do katerega je potrebno opravičencem vložiti zahtevek za priznanje statusa. Po zagotovilih vlade, da bo z nekoliko širše potrebnimi dopolnitvami in spremembami zakona o vojnih invalidih, ki je bil s programom vlade predviden za sprejem že v letu 2005, pa se je sicer, tako kot to vidimo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke in ne vemo, zakaj, nekaj zapletlo, tudi to vprašanje iz večvzročnih posledic razrešila, in to na način, ki ne bo sprožil možnosti neopravičenih pristopov v zahtevah po priznanju statusa oziroma da se s spremembo zakona ne sproščajo možnosti postopanja v smislu domina. Iz teh vzrokov bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlog sklepa matičnega delovnega telesa podprli, pričakujemo pa, da bo vlada celovitejši predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vojnih invalidih kar čim prej vložila v proceduro državnemu zboru, v katerega sestavi del bo vgrajena tudi razrešitev vprašanja, ki ga žele predlagatelji danes predmetnega predloga zakona razrešiti. Hvala lepa.
Hvala vam. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavila poslanka Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, cenjeni kolegi, spoštovani predstavnik ministrstva! Osnovni zakon o vojnih invalidih je stopil v veljavo 1. januarja 1996 in je bil kar dvakrat noveliran v letu 1997, vendar obe omenjeni noveli nista zajeli podaljšanja roka. Zaradi preteka omenjenega roka je kar nekaj vojnih invalidov, vojaških in civilnih invalidov vojne za Slovenijo, ki so pri obrambi Slovenije utrpeli nepopravljive zdravstvene posledice, padlo mimo zakona, ker so pač zaradi lastne pa bom rekla nevednosti ali dolgotrajnih postopkov uradnega ugotavljanja zdravstvenega stanja zamudili rok. Zahteve za pridobitev statusa vojnega invalida in posledično seveda tudi pravic iz osnovnega zakona, ki so bile vložene po 31.12.1997 oziroma 1.1.1998, so bile zavrnjene. To so nam ne nazadnje potrdili tudi na ministrstvu. A dovolite, na ministrstvu podatkov o tem, koliko vlog je bilo zavrnjenih, nimajo. Ob tem se seveda upravičeno sprašujem, kako lahko ministrstvo zavrne vloge ali še bolje, kako lahko ministrstvo tudi na podlagi tega obljublja celovit zakon. Govorimo o vojnih invalidih, tistih, ki so, pa bom rekla sokrivi za to, da je naša država danes samostojna. In verjamem, da ga ni človeka, ki bi pomislil, da je braniti državo greh. Je pa za marsikoga očitno greh zaprositi državo za pomoč, pa čeprav upravičeno. S predlagano novelo zakona o vojnih invalidih se v skladu z načelom pravne države in spoštovanjem človekovih pravic pripadnikom teritorialne obrambe, ki so sodelovali pri obrambi Slovenije leta 1991, omogoči, da v okviru podaljšanja prekluzivnega roka vložijo zahteve za priznanje statusa vojnega invalida po 1.1.1998. Novela, še bom povedala in poudarila, zgolj podaljšuje oziroma govori o podaljšanju prekluzivnega roka za vložitev zahteve. In dovolite, ta državni zbor je v preteklem mandatu in celo v tem mandatu sprejel kar nekaj zakonov, ki so govorili o podaljšanju roka. Naj omenim rok za izgradnjo avtocest za podeljevanje vrednostnih bonov, za pridobivanje subvencij ob naravnih nesrečah. Ne nazadnje smo sprejeli tudi novelo zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, novelo zakona o izvršbi, zavarovanju, o dopolnitvi zakona o visokem šolstvu in še bi lahko naštevala. Leto dni in pol, pravzaprav na seji vsako leto vedno znova poslušamo vladne obljube o tem, kako bomo imeli celovito urejeno področje: zakon o preprečevanju nasilja v družini, veterina, gospodarska zbornica in ne nazadnje so danes tukaj vojni invalidi. Vlada po oceni Slovenske nacionalne stranke nerazumljivo zakona ne podpira. In to ta ista vlada, ki vedno znova poudarja pomen slovenske samostojnosti in neodvisnosti državnosti. Vlada je sicer taktična, ker se zaveda, da v takšnih primerih ni modro reči ne, na glas seveda. Zato uporablja drugo taktiko, vlada bo pač to področje celovito uredila. Jaz se sprašujem, kdaj bo vlada pripravila zakon, ki bi ga sicer že morala pripraviti, tisti celoviti zakon. In kako, še enkrat sprašujem, lahko vlada z obljubo o celostni rešitvi te tematike, tista vlada, ki ne pozna zavrnjenih oziroma števila zavrnjenih vlog, dejansko reši težave ljudi, ki so zamudili rok. Na tem mestu se moram tudi javno strinjati z mnenjem komisije državnega sveta za družbene dejavnosti. Predstavnik ministrstva je v svoj prid navajal argumente, ki z dotično novelo pravzaprav nimajo nič skupnega. In dovolite, če dam ob koncu še črnogledo opazko iz besed predstavnika ministrstva, ki je danes tudi z nami, je mogoče sklepati, da so zneski vojnih invalidov iz osamosvojitvene vojne za Slovenijo pravzaprav naslednji na seznamu varčevalnih ukrepov vlade. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Bom zaključila. Veste, govoriti o povečevanju obstoječih nesorazmerjih, ko govorimo o vojnih invalidih v osamosvojitveni vojni za Slovenijo [[...]]
Čas.
[[...]]ni moralno in tega bi se morala vlada zavedati. V Slovenski nacionalni [[...]]
Čas.
[[...]]sklepa matičnega delovnega telesa ne bomo podprli.
Hvala. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč. Stališče bo predstavila poslanska skupina SDS, poslanec Marjan Pojbič. Izvolite.
Spoštovani, jaz bom seveda zelo kratek. V predlogu zakona predlagatelj podaljšuje rok za vlaganje zahtevka za priznanje statusa vojaškega vojnega invalida. Vlada načeloma predlog zakona podpira, vendar meni, da je pomanjkljiv in ga je nujno potrebno dopolniti. Predlaga celotno revizijo zakona, katerega že pripravlja. Zato v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predloga zakona ne bom podprli. Hvala.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališča poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Kolega Ljubo Germič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavnik vlade! Zakon o vojnih invalidih je začel veljati 1.1.1996 in je v svoji materiji združil štiri zakone, ki so vsak zase urejali posamezna področja. S časoma se je pokazalo, da je zakon predvidel prekratek rok za vložitev zahteve za priznavanje statusa vojaškega vojnega invalida. Tako se predlog zakona o spremembah zakona o vojnih invalidih s spremembo 121. člena dotika področja, ki ureja varstvo žrtev vojaške agresije na Republiko Slovenijo v letu 1991 in pripadnikom teritorialne obrambe, ki so sodelovali pri obrambi Republike Slovenije leta 1991, omogoča, da v okviru podaljšanega prekluzivnega roka vložijo zahtevo za priznanje statusa vojaškega vojnega invalida do 31.12.2007. Razlog podaljšanja roka je v tem, da je bilo nekaterim pripadnikom teritorialne obrambe, ki so sodelovali pri obrambi Republike Slovenije in utrpeli nepopravljive zdravstvene posledice, njihovo zdravstveno stanje zaradi objektivnih razlogov ugotovljeno šele po 31.12.1997, kar je pomenilo, da je bila njihova zahteva zaradi zakonskega določila zavrnjena. Zaradi tega je bilo tem osebam onemogočeno, da zahtevo za priznanje statusa vojaškega vojnega invalida vložijo v zakonskem predpisanem roku. Pri obravnavi zakona na matičnem delovnem telesu je vlada kot velikokrat do sedaj podala standardno formulacijo, zakaj ne podpira spremembe zakona, ki jo je predlagala opozicija. Ob tem je zanimivo, da vlada načeloma podpira rešitve, ki jih predlaga opozicija s spremembo zakona, vendar pa meni, da so pomanjkljive in jih je potrebno dopolniti. Hkrati pa ne pove, na katerem delu je ta kratka in jasna in nedvoumna spremembe 121. člena pomanjkljiva in v katerem delu jo je potrebno dopolniti. V nadaljevanju vlada pojasni, da ni razpoložljivih finančnih virov v proračunu za leto 2006 in leto 2007, ter nadaljuje, da je vlada celovito pristopila k prenovi tega področja in da bodo spremembe in dopolnitve zakona o vojnih invalidih, ki so trenutno v medresorskem usklajevanju, reševale tudi to vprašanje podaljšanega roka. Pri tem pa je zanimivo, da vlada nadaljuje ignoriranje predlogov opozicije in pri tem kaže vso svojo arogantnost od teh predlogov. Pri obravnavi tega zakona pa nazorno pokaže tudi kontradiktornost svojih obrazložitev, zakaj ne podpira te spremembe o podaljšanju roka, kljub temu, da jo načeloma podpira. Govori namreč o tem, da ni predvidenih sredstev v proračunu, a hkrati navaja, da je novi zakon, ki bo uredil to področje na podoben način, kot to predlaga opozicija, že v medresorskem usklajevanju. Zato se logično postavi vprašanje, kdaj bo vlada uredila to področje, če ni sredstev v proračunu, razen, če se bo to uredilo šele leta 2008, kar pa za nas ni sprejemljivo. Ker smo prepričani, da je sprememba 121. člena zakona o vojnih invalidih v skladu z načelom pravne države in spoštovanjem temeljnih človekovih pravic ter omogoča pripadnikom teritorialne obrambe, ki so sodelovali pri obrambi Republike Slovenije, da v okviru podaljšanja prekluzivnega roka vložijo zahtevo za priznanje statusa vojaškega vojnega invalida do 31. decembra 2007, in ker vlada načeloma podpira to spremembo in obenem pripravlja svoj predlog sprememb in dopolnitev zakona o vojnih invalidih, menimo, da se s predlagano spremembo nikakor ne povzroča škoda državi, ampak gre za željo, da se zadeve uredijo čim prej v korist posameznikov - za njih gre. Gre za to, da bodo lahko na podlagi sprejetega popravljenega zakona prizadeti uveljavili pravico do statusa vojaškega vojnega invalida že danes in jim ne bo treba čakati na vladni zakon, ki še ni niti v parlamentarni proceduri. Zaradi naštetega bomo podprli to spremembo. Kolege in kolegice pa še vedno naprošamo, da ponovno premislijo, ali ne bi vseeno podprli predlagane spremembe, ki jo vlada načeloma podpira, in se pridružijo obljubi predsednika vlade Janeza Janše, ki je ob nastopu funkcije povedal, da se bo vlada trudila za sprejem vseh dobrih predlogov, ne glede na to, kdo bo njihov avtor, opozicija ali pozicija. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Germič. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila mag. Potrata. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah zakona o vojnih invalidih spremlja v drugo obravnavo na državnem zboru sklep matičnega delovnega telesa, da je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo. K taki odločitvi odbora je zagotovo pripomoglo negativno vladno mnenje, ki ga je pripravilo ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Nič ni pomagalo, da je predlog podprl državni svet in da je tudi sicer vlada priznala, da je namen predlagateljev, to je poslancev in poslanke Socialnih demokratov, dober. Še več, povzela naj bi ga celo vladna koalicija v načrtovanem novem sistemskem zakonu o vojnih invalidih, ki bo celovito uredil to problematiko in bo znesek pravic po zakonu o vojnih invalidih uskladil z limiti, ki veljajo po zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Preprečil bo tudi kumulacijo pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter istovrstnih pravic po zakonu o vojnih invalidih. Napovedanega zakona v programu dela vlade za leto 2006 v Poročevalcu številka 13 ni zaslediti, vsaj pod napovedanim naslovom ne, to je zakon o vojnih invalidih. Zato načelna podpora vlade ostaja na pol poti. Če problem, pa naj gre tudi za enega samega človeka, priznava, ni razlogov za odlašanje. Sklicevanje na številna nesorazmerja in pomanjkljivosti, ki jih vlada ugotavlja pri izvajanju sedaj veljavnega zakona o vojnih invalidih, naj bi bilo prepuščeno pa prav sistemskemu zakonu. Nobenega razumnega razloga ni, da bi vprašanje rokov za uveljavljanje statusa in pravic vojnega invalida oziroma civilnega invalida vojne kot posledice okvare zdravja zaradi bolezni ali poslabšanja bolezni, dobljene ob vojaški agresiji na Republiko Slovenijo leta 1991, urejali v okviru celovite revizije tega zakona. Ker gre za razmeroma majhen krog upravičencev - priznam, da natančnega števila ni mogoče napovedati, je pa že zdaj krog upravičencev zelo majhen, menda gre za okoli 67 -, ni mogoče sprejeti vladnega stališča, da se bodo obstoječa nesorazmerja še povečala. Sodimo, da bi bilo potrebna sredstva mogoče najti v proračunu, čeprav za ta namen niso načrtovana. V zraku obvisi tudi drugi očitek, to je, da je zakon pomanjkljiv, ker nima navedenih finančnih posledic. Spoštovani, dovolite, da vam citiram samo vladni predlog zakona, ki ga je državni zbor sprejel 14. marca lani. Je pa to zakon o spremembah in dopolnitvah zakona v popravi krivic. Ta ima pri oceni finančnih posledic zapisano: Finančnih posledic predloga zakona zaradi nedoločljivega števila možnih upravičencev ni možno dokončno oceniti, saj bodo nastajale trajno, namreč kot posledice odločb komisije in tako naprej. Torej, ni mogoče in jih je možno le okvirno oceniti, da so skoraj vsi domnevni upravičenci državljani Republike Slovenije že vložili navedene zahtevke, tako je možno pričakovati le manjše število utemeljenih zahtev. In če zdaj za primerjavo povemo, kakšne so besede o finančnih posledicah zakona, v tem primeru Socialnih demokratov, finančnih posledic predloga zakona zaradi nedoločljivega števila možnih novih zahtev za priznanje statusa vojaškega vojnega invalida ni mogoče točno oceniti. Pričakujemo pa, da se z novimi zahtevami za pridobitev statusa število upravičencev ne bo bistveno povečalo. To je razlog zaradi katerega upam, da boste poslanke in poslanci tudi koalicije predlog Socialnih demokratov podprli in glasovali proti predlaganemu sklepu matičnega delovnega telesa. Hvala.
Hvala. Sledi še predstavitev stališča poslanske skupine Nove Slovenije, mag. Franc Capuder, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Poslanke in poslanci. Veljavni zakon o vojnih invalidih je bil zadnjič spremenjen leta 1997. Po sedanji ureditvi je bilo možno uveljavljati status in pravice vojnega invalida oziroma civilnega invalida vojne na podlagi okvare zdravja zaradi bolezni ali poslabšanje bolezni, dobljene ob vojaški agresiji na Republiko Slovenijo najkasneje do 31.12.1997. Nekaterim udeležencem vojne za Slovenije pa je bila invalidnost ugotovljena po tem datumu. Zaradi tega je minister za delo, družino in socialne zadeve na pobudo nekaterih predlagateljev začel pripravljati spremembe zakona, kajti poleg tega problema so bila ugotovljena še številna nesorazmerja in pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene pri izvajanju sedaj veljavnega zakona o vojnih invalidih. Zato je vlada menila, da je vprašanje podaljšanje rokov bolje urediti v okviru celovite revizije tega zakona. Nadaljnje širitve kroga upravičencev bi brez ustreznih prilagoditev celotnega sistema lahko še povečale obstoječa nesorazmerja, kot so bila ugotovljena do sedaj, sicer pa primer upravičenca, ki ga omenjajo predlagatelji, ni od danes in bi bil lahko že rešen v prejšnji vladi, ki je poznala to problematiko. Zaradi teh razlogov bomo v Novi Sloveniji-Krščansko ljudski stranki podprli sklep matičnega delovnega telesa. Od Vlade Republike Slovenije pa pričakujemo, da bo v čim krajšem možnem času pripravila spremembe in dopolnitve zakona o vojnih invalidih, ki bodo celovito in uravnoteženo rešile odprta vprašanja, vključno s podaljšanim rokom za vlaganje zahtevkov za priznanje statusa vojnega invalida.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu z časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj oziroma pol ure po končani 23. točki dnevnega reda, najkasneje ob 13.50 uri. Do takrat pa prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O PREPOVODI PROIZVODNJE IN PROMETA Z AZBESTNIMI IZDELKI TER O ZAGOTOVITVI SREDSTEV ZA PRESTRUKTURIRANJE AZBESTNE PROIZVODNJE V NEAZBESTNO. Obravnavali bomo zakon po skrajšanem postopku. Seznanjam vas, da je za skupen čas razprave predvidenih 45 minut. Predlog zakona sta v obravnavo predložili poslanca Samo Bevk in Breda Pečan. V zvezi s tem zakonom odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide predlaga državnemu zboru, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena poslovnika dajem besedo najprej predstavniku predlagatelja zakona torej gospodu Samu Bevku za dodatno obrazložitev predlog. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Državni zbor je pred skoraj 10-imi leti sprejel tako imenovani azbestni zakon. Zagotavljal je ukinitev proizvodnje azbestnih izdelkov, nadomeščanja azbestne proizvodnje z azbestno ter zagotavljal socialno varnost in potrebna sredstva delavcem, ki so bili ob ukinitvi te proizvodnje izpostavljeni škodljivim vplivom azbestnega prahu. 10 let je minilo od sprejete tega zakona pa smo kljub temu pred dvema letoma v Sloveniji odkrili novo žarišče azbestnih bolnikov pri delavcih Slovenskih železnic. To je zelo alarmanten podatek, da v času, ko je v Evropski uniji že vrsto let azbest na črni listi in izločen iz proizvodnje ter uporabe, odkrivamo novo žarišče in to v podjetju, ki je v 100% lasti države. To je že negativna izkušnja iz lanskega leta, ko smo bili priča nestrokovnemu rušenju celjske cinkarne, kjer je azbestni prah nekontrolirano uhajal v človekovo neposredno okolico. Od leta 1996 naprej smo v državnem zboru še trikrat spreminjali obstoječi zakon. Nazadnje januarja lani, ko smo na pobudo kolegice Brede Pečan in na mojo pobudo za 1 leto podaljšali veljavnost obstoječega zakona. Zakon smo takrat v državnem zboru sprejeli s soglasjem vseh parlamentarnih skupin, predvsem zaradi tega, ker je vlada obljubila, da bo pripravila novi zakon, ki naj bi širše in celovito obravnaval azbestno problematiko v Sloveniji. V načrtu dela vlade je bilo zapisano, da bo vlada zakon sprejela do sredine leta 2005 in da bo do 21. novembra lani v državnem zboru tudi sprejet. Ker vlada do sredine junija lanskega leta ni sprejela zakona, sem vprašal mag. Janeza Drobniča, ki je po novem pristojen za to področje, kako daleč je s pripravo tega zakona. Minister je takrat obljubil, da je predlog praktično pripravljen in da bo v roku, ki si ga je zadala vlada v svojem načrtu dela za leto 2005, tudi sprejet. Po zagotovilih ministra naj bi predlog zakona širše urejal azbestno problematiko, in sicer vprašanje odškodninske odgovornosti in odškodnin povzročiteljev bolezni, ki so posledica stika z azbestom, bodisi delavce v podjetjih kot tudi prebivalcev, ki so bili azbestnemu prahu izpostavljeni v okolici proizvodnih objektov. Ko se do določenega roka ni ničesar zgodilo, smo Socialni demokrati zakon ponovno vložili.Temeljni cilj, ki ga želimo doseči z dopolnitvijo zakona, je podaljšanje veljavnosti zakona do konca leta 2006, na ta način zapolniti pravno praznino, kar priznava tudi vlada v obrazložitvi novega zakona, in omogočiti črpanje sredstev iz državnega proračuna. Poleg tega povečujemo sredstva za izvajanje tega zakona iz 350 na 692 milijonov tolarjev. Novelo zakona podpira državni svet, gospodarska zbornica, sindikat azbestnih bolnikov, društvo obolelih zaradi azbesta in v podjetjih, kjer se je v preteklosti v proizvodnji uporabljal azbest. Strokovnjaki v Evropi napovedujejo, da bo v naslednjih 20-ih do 30-ih letih v Evropski uniji zaradi azbesta umrlo okoli 250 tisoč ljudi, po najbolj mračnih napovedih, pa skoraj pol milijona. V Sloveniji je bilo azbestnemu prahu izpostavljenih 23 tisoč delavcev. Zaradi zelo dolge latentne dobe do izbruha ene izmed azbestnih bolezni strokovnjaki pri nas ocenjujejo, da bo vrh obolevnosti zaradi azbesta v Sloveniji pričakovati okoli leta 2025. Poleg Soške doline, sta v Sloveniji še dve veliki žarišči, to sta Ljubljana in Maribor, deloma tudi Izola, ter vrsta manjših. Z usposabljanjem kadrov na področju medicine dela in azbestne diagnostike ter ozaveščanjem vodstev v podjetjih, kjer so bili zaposleni izpostavljeni azbestu, bo prišlo tudi do večjega števila zahtev za predčasno upokojevanje in za odškodninske poravnave. Vsekakor nas prava epidemija na tem področju še čaka. S sprejetjem novele bi pridobili dragocen čas za uskladitev novega azbestnega zakona, saj je neusklajen tako s socialnimi partnerji kot medicinsko stroko. Zato vam predlagam, spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, da zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala vam kolega Bevk za dodatno predstavitev zakona. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, bo predstavil poslanec Srečko Prijatelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik! Spoštovane kolegice, kolegi! Medtem ko v vseh drugih dejavnostih po Sloveniji lahko ugotavljamo letno 25-30 poklicnih bolezni, je na področju obolelosti z azbestozo zaznati na leto 1400 poklicnih bolnikov. Kot rečeno, je latentna doba te bolezni zelo velika in se lahko pričakuje v prihodnosti toliko več bolnikov s to boleznijo. Sramotno je dejstvo, da je matično delovno telo sprejelo tak sklep, če upoštevamo dejstvo, da smo v bistvu zakon, ki smo ga podaljšali 26. januarja 2005, sprejeli s popolnim soglasjem. Danes imamo tako imenovano brezvladje, ko nimamo ne enega ne drugega zakona, če ravno je vlada s stoprocentnim zagotovilom zagotavljala, da bo v bistvu v proceduro sprejetja poslala v državni zbor svojo novelo zakona. Zakon, ki je bil v državnem zboru sprejet 1996, leta, je tudi dejansko predpisoval potrebno količino denarja in pa pogoje za odpravo posledic proizvodnje z azbestom. To se do danes ni zgodilo. Kot smo slišali pri prejšnjem sogovorniku, se ta proizvodnja še nadaljuje v nekaterih podjetjih, zlasti pa je v zelo velikem obsegu prisotna na področju Slovenskih železnic. Torej vlada tudi tukaj ni poskrbela za to, da bi te posledice odpravila. Še več. Je v bistvu sramotno tudi to, da je vlada v proračunu za leto 2006 in 2007 namenila manjša sredstva, kot so bila namenjena v letu 2005, in to kar za 350 milijonov oziroma 336 milijonov. Kam je šel ta denar, vam lahko tudi povem. Za vojsko. Ljudje pri nas tako in tako niso pomembni, državljanke in državljani niso pomembni. Pomembni so neki drugi resursi. Celovita odprava posledic azbestnega prahu, ki lahko ogrozi sleherno gospodinjstvo, je nujna, kajti vemo, da imamo stare vodovodne napeljave v mestih, ki so iz azbestnih cevi, da so kritine ravno tako azbestne. In po obljubah vlade pri tako resnem reševanju te problematike bi pričakovali malo bolj resen in malo bolj konstruktiven odnos do te populacije ljudi državljank in državljanov, ki so prizadeti s to boleznijo. Ljudje namreč umirajo. To se dogaja vsak dan in nas to popolnoma nič ne briga. Po obljubah vlade naj bi v bistvu zakon, kot sem že rekel, zagotavljal tudi celovito reševanje problematike in bil sprejet že v lanskem letu. S takimi sredstvi, kot so planirana, lahko ugotavljamo, da to žal ne bo moč storiti. Na zakon, ki je sicer v vladni proceduri, vladni zakon, ki ga je vlada vložila v proceduro, bomo seveda vložili amandmaje, ker je še slabši kot obstoječi, ki je prenehal veljati. Sramotno je, ko poslušamo vladne predstavnike v sredstvih javnega obveščanja, kako zavajajo ljudi in govorijo, da v bistvu so storili vse, da bi lahko to agonijo preprečili. Nič ni storjeno, še slabše stanje je. Na to opozarja tudi stroka, vendar to nikogar ne zanima. Zato seveda mi sklepa matičnega delovnega telesa ne bomo podprli in bomo seveda z vsemi svojimi glasovi podprli predlog, ki povečuje namenska sredstva na 692 milijonov tolarjev, kar predstavlja točno ta znesek, za katerega smo v državnem zboru našli konsenz pri spremembi zakona oziroma pri podaljševanju zakona iz lanskoletnega obdobja do konec lanskoletnega obdobja. Sedaj pa še enkrat poudarjam, da v bistvu je nujnost, da rešimo ta problem takoj, ker v bistvu nimamo nikakršnega zakona, ki bi omogočal tudi diagnostiko bolnikom, ki obolevajo oziroma ki prihajajo s to boleznijo v zdravstvene centre. Apeliram na ministra, da v bistvu se potrudi, da te dve komisiji, ki sta imenovani s strani ministrstva za zdravstvo, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]bolj ažurno delata, kajti na diagnozo prihaja samo 5 do 10 bolnikov letno, kar je sramotno.
Hvala. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Podpredsednik Vasja Klavora bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, poslanke in poslanci! V naši poslanski skupini predloga zakona o dopolnitvi zakona o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki ter o zagotovitvi sredstev za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno ne bomo podprli. Novela zakona obravnava odškodninsko odgovornost nastale azbestne problematike, 4 milijarde tolarjev za plačilo odškodnin in dokup zavarovalne dobe v obdobju 2005-2008, ki po mnenju predlagateljev za to namenja premalo finančnih sredstev. V predlogu proračuna je 350 milijonov SIT v letu 2006 in 336 milijonov SIT v letu 2007. V letu 2004 je bilo porabljenih le 220 milijonov SIT od predvidenih 692 milijonov. Obenem pa to podaljšuje veljavnost tega zakona vsaj do konca leta 2006. Predlagatelja ocenjujeta potrebno višino finančnih sredstev okrog 800 milijonov do milijarde SIT na leto, čeprav so sredstva v ta namen že zagotovljena v proračunu za prihodnji dve leti. V poslanski skupini menimo, da predlog zakona ni dorečen v okviru celovite sistemske zakonske obravnave in reševanja azbestne problematike. Tega se dobro zavedamo. In zavedamo se tudi tega, kar smo lansko leto rekli, da bi bilo treba izdelati zakon, ki bi vse to, kar smo tedaj že rekli in kar tudi večina nas misli, upošteval. V zakon bi bilo treba vgraditi tudi številne predloge amandmajev, ki so jih dale sindikalne organizacije azbestnih bolnikov, društvo azbestnih bolnikov, prav tako pa tudi sprejeti nekatere kompromisne rešitve delodajalcev. Na tem bi morali v najkrajšem času delati, posebej pa v okviru matičnega odbora. Po našem prepričanju je zato treba področje v zvezi z azbestom celovito urediti, tako glede prestrukturiranja azbestne proizvodnje v neazbestno kot tudi prevzemanja družbene odgovornosti zaradi nastalih posledic dela z azbestom, v smislu poravnavanja odškodnin vse do leta 2040. Vendar iz ocen strokovnjakov lahko ugotovimo oziroma pričakujemo, da bo višek stopnje obolevnosti zaradi azbesta dosegel vrhunec že okrog leta 2025 in takrat bo treba dodatno zagotoviti še več finančnih sredstev v ta namen. V poslanski skupini opozarjamo, da je treba v proračunu predvidena namenska sredstva tudi ustrezno realizirati, saj vemo, da je država za te postopke sporazumevanja in priznanja odškodnin državljanom v letih od 1996 do 2004 porabila le 3,3 milijarde slovenskih tolarjev, preostanek sredstev pa je bil prerazporejen oziroma uporabljen v druge namene. Zavedamo se, da predstavlja zdravje najpomembnejšo življenjsko vrednoto. Zato smo nedvomno v naši poslanski skupini mnenja, da je treba vsem izpostavljenim azbestu zagotoviti socialno varnost, poskrbeti za primernejše, bolj zdravo okolje in ne nazadnje zagotoviti vsem upravičencem primerno odškodnino. Po našem mnenju bi bilo treba poskrbeti tudi za transparentnejšo evidenco vseh bolnih, obolelih, torej smiselna uvedba registra za popis vseh do sedaj že obolelih, pa tudi tistih, pri katerih se ta diagnoza pričakuje. Smatramo, da je treba zadeve konkretizirati, tudi učinkovito delovanje inšpekcijskih služb. Menimo, da takšna azbestna problematika zajema široko dimenzijo reševanja in zaščite vseh primerov, povezanih z azbestom. Pričakujemo, da bomo na matičnem odboru o tem govorili in tudi razpravljali o predlaganih amandmajih, ki posegajo v zakon, ki ga je predložila vlada in zato mislim, in je tudi to stališče naše poslanske skupine, da bomo le tako usklajeni z vsemi socialnimi partnerji, z vsemi pripombami, ki so dane, tak nov zakon tudi potrdili. Hvala lepa.
Hvala. Prihajamo na predstavitev stališča poslanske skupine SDS, poslanec Mitja Ljubeljšek. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovana kolegice, spoštovani kolegi, spoštovani drugi prisotni! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke ne bo podprla predloga zakona, ker predlog le podaljšuje veljavnost dosedanjega zakona, do konca leta 2006. Ne prinaša pa nobenih sistemskih dopolnitev, ki bi dolgoročno in celovito razreševale in odpravljale posledice dela z azbestom. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se močno zavedamo azbestne problematike v Sloveniji, ki s prestrukturiranjem proizvodnje še ni zaključena. Se pa posledice še vedno kažejo na zdravstvenem, delovnem, socialnem in ekološkem področju. Zaradi dolge latentne dobe bo azbestna problematika v naši državi prisotna še v naslednjih letih in desetletjih. In prav zato je potreben nov zakon, ki bo to problematiko reševal celovito in predvsem dolgoročno. Dosedanji zakon je uvedel predvsem takojšnje in enkratno ukinitev proizvodnje azbestno-cementnih izdelkov, postopno pa ukinil in nadomestil drugo azbestno proizvodnjo v neazbestno, ter postopno ukinil tudi promet in uporabo drugih izdelkov, ki vsebujejo azbest. Predvidel je tudi pomoč gospodarskim družbam pri prestrukturiranju, upokojevanje pod ugodnejšimi pogoji, tehnoloških viškov. Azbestni bolniki, pa so se lahko z vladno komisijo sporazumeli o primerni odškodnini ter o vložitvi zahtevka za upokojitev pod ugodnejšimi pogoji. Dosedanji zakon, ki je bil do sedaj že trikrat noveliran, pa z vsem tem le delno rešuje zelo kompleksno azbestno problematiko in posledice dela z azbestom. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da je potreben nov zakon in ne le dopolnitve sedaj obstoječega, ki le parcialno ureja obravnavano materijo. Potrebujemo zakon, ki bo sistemsko, celovito, konsistentno, izkustveno in družbeno odgovorno uredil azbestno problematiko, tako z vidika oškodovancev, gospodarskih družb in države kot tudi v okviru predvidljivih ocenjenih zahtev in potreb ter proračunskih zmožnosti. Potrebujemo zakon, ki bo dolgoročno zagotovil zadovoljive rešitve v interesu ljudi, ki so prizadeti zaradi posledic izpostavljenosti škodljivemu vplivu azbestnega prahu. Tak zakon je vlada že pripravila in ga tudi posredovala državnemu zboru v sprejem, v proračunu za leto 2006 in 2007 pa opredelila namensko proračunsko postavko v višini ocenjenih potreb, ki jo je državni zbor s proračunom tudi potrdil. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je vseskozi aktivno sodelovalo s sindikatom, z gospodarskimi družbami in vlado pri vsebinskem oblikovanju predloga novega zakona, saj menimo, da je le sistemski zakon primerna zakonska podlaga za dolgoročno reševanje azbestne problematike, pa tudi zakonska podlaga za izvrševanje namenske proračunske porabe. Zaradi vseh navedenih razlogov poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, predlagane dopolnitve dosedanjega zakona ne bo podprla. Hvala za pozornost.
Hvala. Poslanec Ljubo Germič bo predstavil stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani prisotni! Težko je neprizadeto govoriti o uporabi azbesta in posledicah te uporabe, saj so s tem žal povezane številne človeške usode, izgubljena življenja in trpljenje posameznikov. Britanska inšpektorica za varstvo pri delu Lucy Dean je že leta 1898 opozorila na škodljive učinke azbestnega prahu. Ta zgodnja svarila na žalost niso bila deležna večje pozornosti. Desetletja je tako azbest veljal za čudežno rudnino z vsestransko uporabnostjo. Do ukrepov za zajezitev uporabe azbesta je prišlo šele po odkritju hudih posledic izpostavljanja azbestnemu prahu in po mnogih tragičnih izgubah človeških življenj v poznih 80-ih letih prejšnjega stoletja. Šele v letih 1998 in 1999 so države Evropske unije končno prepovedale uporabo vseh vrst in oblik azbesta, torej več kot stoletje po prvih opozorilih o škodljivosti azbesta. Tudi v naši državi smo šele leta 1996 s posebnim zakonom prepovedali proizvodnjo in promet azbestnih izdelkov, uredili prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno ter rešili nekatera socialna vprašanja delavcev, ki so bili izpostavljeni škodljivemu vplivu azbestnega prahu. Omenjeni zakon o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki ter o zagotoviti sredstev za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno ima kljub dejstvu, da je bil sprejet prepozno osrednjo vlogo pri reševanju azbestne problematike v naši državi. Z leti izvajanja pa so se kljub novelam pokazale tudi pomanjkljivosti in nedoslednosti nekaterih zakonskih rešitev. Že prejšnja vlada, ki jo je vodila LDS, se je zavedala, da je potrebno po osmih letih izvajanje zakona to problematiko urediti z novim celovitejšim zakonom. Zato je v začetku leta 2004 ustanovila posebno medresorsko delovno skupino, ki je pripravila celovit pregled izvajanja tega zakona, napoved ocene obolelih ter izhodišča za pripravo novega zakona. Novega zakona zaradi konca mandata prejšnja vlada ni uspela pripraviti, zato je to nalogo prevzela aktualna vlada. V januarju leta 2005 smo v državnem zboru enkrat že podaljšali veljavnost zakona o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki ter o zagotovitvi sredstev za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno. Ker pa je vlada novi zakon pripravljala predolgo, smo tokrat pred podobno nalogo, kot smo bili pred letom dni. Vlada je sicer 12. decembra lanskega leta v zakonodajni postopek vložila predlog novega zakona o odpravljanju posledic dela z azbestom, vendar sta že pred tem poslanka Breda Pečan in poslanec Samo Bevk v zakonodajni postopek vložila predlog zakona, s katerim bi ponovno podaljšali veljavnost zakona o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki ter o zagotovitvi sredstev za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno do konca letošnjega leta. O tem predlogu odločamo danes. Vlada v svojih argumentih za zavrnitev tega predloga zatrjuje, da je obstoječi zakon še veljaven, da se izvaja ter da pravne vrzeli ni. V poslanskem klubu LDS smo mnenja, da bi pravno korektnejšo rešitev do uveljavitve novega zakona pomenilo sprejetje predloga zakona o dopolnitvi zakona o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki ter o zagotovitvi sredstev za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno. Drugi tehten argument za sprejem predlaganega zakona pa je dejstvo, da je predlog novega zakona o odpravljanju posledic dela z azbestom deležen vrste pripomb s strani socialnih partnerjev, gospodarskih družb, strokovnih združenj ter sindikata in društva azbestnih bolnikov. Očitno je, da ga je vlada v zakonodajni postopek vložila kljub temu, da ga ni uskladila z vsemi zainteresiranimi. S sprejetjem obravnavanega zakona bi vlado razbremenili časovnega pritiska in ji omogočili, da z vsemi zainteresiranimi pripravi skladnejši predlog novega zakona o odpravljanju posledic dela z azbestom. Sama vlada pa ob tem trdi, da novi zakon o odpravljanju posledic dela z azbestom sistemsko, celovito, konsistentno, izkustveno in družbeno odgovorno ureja porazdelitev bremen posledic dela z azbestom, ki izhajajo iz pretekle uporabe in proizvodnje azbesta v naši državi. In ravno družbena odgovornost terja od vlade, da zakonske rešitve v čim večji meri uskladi z vsemi prizadetimi. Zaradi obeh navedenih razlogov v poslanskem klubu LDS ne bomo podprli sklepa, da predlog zakona o dopolnitvi zakona o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki ter o zagotovitvi sredstev za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala vam. Spoštovane poslanke in poslanci, verjetno ste opazili, da je naš poslanski kolega Ljubo Germič prekoračil čas za 4 minute, kar seveda ni njegova napaka. Problem je v našem merjenju časa. Prosil bom, če se bo to še dogajalo, naj vsak govornik predvsem pazi, da se drži dogovorjenega časa. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč. Besedo ima poslanska kolegica Breda Pečan, da predstavi stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Dober dan, kolegice in kolegi! V poslanski skupini Socialnih demokratov ne samo zaradi tega, ker je zakon vložil kolega Samo Bevk in sem ga sopodpisala, pač pa tudi zaradi tega, ker menimo, da je nujno treba zapolniti pravno praznino. Med 1. januarjem letos, ko so dopolnitve zakona, poenostavljeno rečeno, azbestnega zakona prenehale veljati, ki so bile lansko leto sprejete, pa do sprejetja sistemskega zakona, ki bo celovito reševal celotno problematiko azbestnih bolnikov, ki jih imamo in jih bomo še imeli v Sloveniji, zakon ki ga je pripravila vlada Republike Slovenije. Zato seveda te spremembe zakona podpiramo in tudi menimo, da ni dobro, da ni prav, da je odbor sprejel sklep in ga predlagal tudi državnemu zboru v sprejem, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Gre namreč za to, da je tudi vlada Republike Slovenije v svoji obrazložitvi sistemskega zakona, če lahko temu posebej rečemo tako, ker je to pravzaprav prvi zakon, ki posebej obravnava problematiko poklicnih bolezni celovito, in sicer posebne specialne poklicne bolezni, ampak vendarle celovito rešuje problematiko bolnikov, in vlada v obrazložitvi pravi, da nastaja s 1. januarjem letos pravna praznina na področju reševanja problematike priznavanja odškodnin in tudi predčasnih upokojitev azbestnim bolnikom. Če sama vlada pravi, da je nastala s 1. januarjem letos pravna praznina, bi bilo logično in prav, da tudi pove, da je potrebno sprejeti za prehodno obdobje do sprejema novega zakona dopolnitev oziroma spremembe zakona o azbestu, starega zakona o azbestu, in celo to bi bilo še bolj prav, da ne čaka ali pa ne dovoli, da bi zakon vložili poslanci, pa naj bodo to eni ali drugi, ampak bi ga morala vložiti sama. Zato tudi še, čeprav ne v zvezi ne s tem zakonom, ampak z novim zakonom, ki ga je pripravila in že predlagala vlada, opozarjam, da sicer novi zakon načeloma podpiramo, vendar pa nikakor ne podpiramo načina, kako rešuje problematiko azbestnih bolnikov. Gre namreč za to, da zakon obravnava spet samo bolnike, ki so zboleli z azbestozami različnih vrst ob opravljanju poklica, pozablja pa na vse tiste prebivalce, državljane pa tudi nedržavljane Republike Slovenije, ki so zboleli za azbestozo kot normalne civilne osebe, ki niso neposrednega stika z azbestom imele pri svojem opravljanju poklica, ampak v življenjskem okolju, v katerem so. Tukaj naj znova povem, da ne gre samo za tiste, ki živijo v bližini cementarne Anhovo, ampak tudi vse tiste, ki so tako ali drugače bili izpostavljeni azbestnim delcem v času svojega življenja. To so na primer, čeprav za enkrat je tudi to na nek način poklicno obolenje, pa zagotovo o tem nihče ne razmišlja, na primer policisti, cariniki, vsi tisti, ki so delali ob prometnicah, kjer je bilo zelo veliko zaviranja, ko so še avtomobili imeli zavorne obloge, delane tudi z azbestom. Zato poslanska skupina Socialnih demokratov pozivamo, vsi pozivamo, tudi vse ostale poslance, da ne podprejo sklepa, ki ga je predlagal odbor. Namreč s tem boste omogočili, da bo zakon šel v proceduro, da bo sprejet po skrajšanem postopku, in da bodo lahko vsi tisti azbestni bolniki, ki ta trenutek ne pridejo v obravnavo pred komisijo, lahko deležni sredstev, ki jih konec koncev v proračunu Republike Slovenije za leto 2006 imamo. Hvala in prosim, da pomagate in da zavrnete predlagani sklep. Hvala.
Hvala. Prihajamo na predstavitev stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Mag. Franc Capuder, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Poslanke in poslanci! Državni zbor je v letu 1996 sprejel zakon o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki. Z zakonom naj bi se zagotavljala sredstva za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno in naj bi se zagotavljalo socialno varnost in potrebna sredstva delavcem, ki so bili ob ukinitvi in v času proizvodnje izpostavljeni škodljivemu vplivu azbestnega prahu. Od leta 1996 je bil v državnem zboru ta zakon še trikrat noveliran z obrazložitvijo predlagateljev, da zakon iz leta 1996 ne velja več. S temi novelami se je omogočilo izplačevanje obveznosti upravičencem, skladno z zakonom. Vendar pa je navkljub tem novelam zakona vedno znova prihajalo do zastoja izvajanja zakona, ker v aktualnih proračunih ni bilo dovolj planiranih sredstev. Zaradi zaostajanja za potrebnimi finančnimi sredstvi v letih 2000, 2001, 2002 in 2003, je država v letu 2004 namenila dodatna sredstva v skupni višini okrog 1,2 milijarde tolarjev. V letu 2005 je bilo planiranih okrog 700 milijonov, dejansko pa je bilo porabljenih okrog 220 milijonov. Glede na porabo v letu 2005, je vlada za leto 2006 izkustveno planirala okrog 350 milijonov tolarjev. Ob obravnavi zakona o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki na odboru za delo, družino in socialne zadeve, je bil v obravnavo državnemu zboru dan tudi že zakon o odpravljanju posledic dela z azbestom, ki ga je v sprejem predlagala vlada Republike Slovenije. Prepričan sem, da se bo s tem zakonom sistemsko, celovito in konsistentno, izkustveno in družbeno odgovorno uredila porazdelitev bremen posledic dela z azbestom, ki izhajajo iz pretekle uporabe in proizvodnje azbesta v Republiki Slovenije, na celotnem, ne pa le na ozko omejenem področju. Kajti vsi po vrsti ugotavljamo, da so posledice uporabe in dela z azbestom in z azbestnimi izdelki širše in niso omejene le na ožje ali širše področje Anhovega. Pojavljajo se tudi tam, kjer se pred leti o tem še ni govorilo, ali pa smo si pred tem zatiskali oči. Nihče se ni nikoli vprašal, ali so do odškodnine, ali pa vsaj do ustreznega varstva, upravičeni tudi delavci Donita, Termike, Izolirke, TVT, zaposleni pri gradbenih podjetjih, ki delajo z azbestnimi izdelki, delavci na železnicah, kjer je bilo pred kratkim odkrito novo žarišče, in še bi lahko naštevali. V Novi Sloveniji-Krščanski ljudski stranki predlagane novele zakona ne bomo podprli, zato ker je, kot smo slišali na odboru, nepotrebna in ne rešuje ničesar oziroma je zakon v svojem delovanju veliko preozek in ne zajema vseh upravičencev. Obstoječi zakon o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki velja in v državnem proračunu za leto 2006 je namenjen denar za njegovo izvajanje. Upamo pa, da bomo v državnem zboru čim prej sprejeli takšen zakon, ki bo celovito reševal posledice dela z azbestom.
Hvala. Poslanec Stanislav Brenčič bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo. No, danes v bistvu več govorimo o novem zakonu, ki je tudi že v proceduri, kot pa o zakonu, na katerega se predmetni sklep matičnega delovnega telesa nanaša. Zato nam je v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke po svoje žal, da glede na to, da je vlada, še preden je predloženi predlog zakona s strani dveh poslancev pričel postopek obravnave, v proceduro vložila svoj zakon, predlagatelja pa obravnavanega predloga nista umaknila, ker bi na tokratni seji državnega zbora tako rekoč že lahko obravnavali vladni predlog, ki vprašanja, povezana s posledicami proizvodnje, prometa in uporabe azbestnih izdelkov obravnava dosti bolj sistemsko in celostno glede na obstoječe stanje na tem področju in ne le zgolj v delu, kot ga želita predlagatelja tega predloga, to pa je določitev obsega sredstev za izvajanje obstoječega zakona za leto 2006. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo podprla predlog sklepa matičnega delovnega telesa, da predlog zakona, predložen s strani dveh poslancev, ni primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. Osredotočili pa se bomo v obravnavo in sprejemanje predloga novega vladnega zakona, ki je že uvrščen v smislu druge obravnave na sejo matičnega delovnega telesa. Na podlagi morda utemeljenih vsebinskih pripomb na pripravljen vladni predlog tudi s strani civilnih institucij, bo mogoče tako že na februarski seji državnega zbora sprejeti zakon, ki bo na čim bolj nevtralen način razreševal vsa ključna vprašanja, vezana na posledice prekomernega vpliva azbesta na ljudi, seveda pa to v okviru razumne zmožnosti države. Kot rečeno, bomo predlog sklepa matičnega delovnega telesa podprli. Hvala.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru točke glasovanj, pol ure po končani 23. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 13.50 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Mi pa prehajamo na 23. TOČKO - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SOGLASJU REPUBLIKE SLOVENIJE, DARS, D.D. ZA NAJETJE KREDITOV IN IZDAJO DOLŽNIŠKIH VREDNOSTNIH PAPIRJEV ZA REALIZACIJO GRADNJE AVTOCESTNIH ODSEKOV IZ NACIONALNEGA PROGRAMA IZGRADNJE AVTOCEST V REPUBLIKI SLOVENIJI V VIŠINI 1.030,15 MILIJONOV EVROV, KI JO OBRAVNAVAMO PO NUJNEM POSTOPKU. Ob tem vas seznanjam, da je za skupni čas razprave predvidenih 3 ure in 20 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Bomo počakali. Medtem se nam je pridružil minister za promet mag. Janez Božič.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, lep dober dan želim! Republika Slovenija je v Resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest, ki jo je državni zbor sprejel februarja 2004, izrazila svoj namen izgraditi avtocestno omrežje, s čimer bi se omogočila ustrezna notranja, zlasti medregionalna povezanost države ter njeno ustrezno vključevanje v mednarodno cestne prometne tokove. Sestavni del izgradnje tega omrežja je tudi 25 odsekov avtocest, hitrih cest in povezovalnih cest na praktično vseh avtocestnih krakih, ki so sestavni del resolucije o nacionalnem programu izgradnje avtocest ter letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2005, na katerega je ta državni zbor podal soglasje aprila 2005 in za leto 2006, ki ga je Vlada Republike Slovenije sprejela konec novembra 2005. Cilj predlaganega zakona je omogočiti pravočasno zagotovitev vseh potrebnih virov, sredstev, ki so predpogoj za oddajo del, začetek ali zaključek gradnje navedenih odsekov v skladu z nacionalnim programom izgradnje avtocest, letnim planom razvoja in obnov za leto 2006 ter zaradi pospešenih rokov izgradnje avtocest v Pomurju, ki so bile določene s sklepom Vlade Republike Slovenije, z dne 29.7.2004. Sprejetje zakona bo omogočilo najetje predvidenih kreditov oziroma izdajo dolžniških vrednostih papirjev, s čemer bodo ob zagotovljenih investicijskih transferjih iz proračuna Republike Slovenije zaprte finančne konstrukcije za izgradnjo navedenih avtocestnih odsekov v samem zakonu. S tem bodo zagotovljeni viri sredstev za dograditev skupno 90% dolžine celotnega osnovnega nacionalnega programa izgradnje avtocest ali 516,5 kilometra avtocest in drugih cest od predvidenih 572,6 kilometra v osnovnem programu. Tako bo v celoti dograjena avtocesta v petem evropskem koridorju, ki poteka od Kopra, s krakom do Fernetičev, preko Ljubljane in Maribora do Pinc na slovensko-madžarski meji in v desetem evropskem koridorju od Karavank preko Ljubljane do Obrežja. Kot tudi del 10.A evropskega koridorja od Šentilja na avstrijsko-slovenski meji do Dražencev. Zgrajen bo Vipavski krak hitre ceste od Razdrtega do Šempetra pri Novi Gorici in hitra cesta od Slovenske Bistrice do Ptuja. Skupna investicijska vrednost navedenih odsekov avtocest, hitrih cest in povezovalnih cest teh avtocestnih odsekov, znaša 2 milijarde 182,86 milijona evra. Sredstva za financiranje teh odsekov bodo zagotovljena iz lastnih sredstev v višini 371,77 milijona evra, že najetih kreditov v višini 780,94 milijona evra in predvidenih finančnih kreditov ali z izdajo dolžniških vrednostnih papirjev v skupni višini 1030,15 milijona evra. Skupno je potrebno v letu 2006 za gradnjo avtocestnih odsekov iz letnega plana razvoja in obnov za 2006 najeti kredite oziroma izdati dolžniške vrednostne papirje za okvirno 47,57 milijona evrov ali 11,4 milijarde tolarjev. Predlog zakona tako omogoča stabilno zadolževanje Darsa, d.d. z uravnoteženo strukturo in ročnostjo virov, ki ne obremenjujejo virov za gradnjo avtocest v obdobju intenzivne gradnje, to je do leta 2010. Naj na koncu še povem, da je bil v obdobju od 1.1.1994 do 31.12.2005 nacionalni program izgradnje avtocest realiziran v višini 3 milijarde 281 milijonov evra, stanje zadolženosti Darsa za financiranje nacionalnega programa izgradnje avtocest pa je na dan 31.12.2005 znašalo milijardo 515,13 milijona evrov po srednjem tečaju Banke Slovenije. Hvala lepa za ta uvodni del.
Hvala vam, minister. Predlog zakona je obravnaval odbor za promet kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, poslanca Franca Kanglerja, da predstavi poročilo odbora.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci, predstavniki vlade in Darsa! Odbor državnega zbora za promet je na 14. nujni seji, 31. januarja, opravil drugo obravnavo predloga zakona o soglasju Republike Slovenije za najetje kreditov in izdajo dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, v višini 1.030,15 milijonov evrov, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v zakonodajni postopek posredovala vlada Republike Slovenije. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju opozorila, da Dars v tekočem letu zadolžuje v predvideni višini zaradi znatno manjšega obsega zagotavljanja proračunskih sredstev od načrtovanih v nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji in določenih v 2. členu zakona o zagotovitvi namenskih sredstev za graditev državnih cest, določenih v nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. Ob navedeni predstavitvi potreb zadolžitve Darsa v predlagani višini, se postavlja vprašanje z vlogo za pomembno odstopanje v zagotavljanju namenskih sredstev, kot so predvidena po predhodnem citiranem zakonu, česar predlagatelj ne predstavi. Prav tako pa tudi ne predstavi posledic delnega odpuščanja predvidenega obsega lastnih sredstev za celotno realizacijo načrtovanega podjema in odstopanj od finančne konstrukcije, na kateri so zasnovan nacionalni program, sredstva za odplačevanje predvidenih kreditov in izdanih obveznic, naj bi se zagotavljala sredstva koncesije dajatve Dars, kar pomeni izbranih cestnin in zmanjševanje stroškov javnih služb v okviru Dars-a, česar pa vlada prav tako ne pojasni. Glede na pomisleke zakonodajno pravne službe v nadaljevanju predstavniki Dars-a in predstavniki vlade omenjene zadeve pojasnijo. Odbor za promet je v skladu z 126. in 144. členom poslovnika državnega zbora opravil razpravo in glasovanje o posameznih členih predloga zakona in sprejel tudi svoje amandmaje. V razpravi o 1. členu predloga zakona so bila vzpostavljena vprašanja, ki jih je obravnavala že komisija državnega zbora za nadzor proračuna in drugih javnih financ, se nanašajo na spremembo načina financiranja in izvedbe avtocest programa iz pretežno proračunskih sredstev letni višini okoli 35 milijard SIT na znatno zadolževanje z najemanjem kreditov. Dars bi lahko kredite odplačali le ob zagotovitvi 40% večjega obsega zbranih cestnin v prostem prometu, toku in vsakoletnem povečanju sredstev iz proračuna okoli 50 milijard tolarjev. Predstavnik vlade je pojasnil, da je sprejem predloga zakona nujen za nadaljnjo gradnjo avtocest in drugih cest, kot je predvideno v resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji in letnem planu izgradnje. Skupna investicijska vrednost avtocestnih odsekov znaša 2 tisoč 182 milijonov evrov. Sredstva za financiranje teh odsekov bodo zagotovljena iz lastnih sredstev v višini 371 milijonov evrov, že najetih kreditov v višini 780 milijonov evrov in pri delih finančnih kreditov ali izdajo dolžniških vrednostnih papirjev v vrednosti tisoč milijonov evrov. Glede na razpravo je odbor za promet sprejel amandmaje odbora k 1. členu, k 2. členu in k 3. členu. Odbor za promet je po končani razpravi o členih predloga zakona v tej razpravi glasoval o amandmaju odbora, v skladu s 128. členom poslovnika državnega zbora, glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih tudi sprejel. Ob upoštevanje sprejetih amandmajev v skladu s prvim odstavkom 133. člena poslovnika državnega zbora je pripravljen dopolnjen predlog zakona o soglasju Republike Slovenije Dars, delniška družba za najetje kreditov in izdajo dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo gradnje avtocest na odseku iz nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji tisoč 30 cela 15 milijonov evrov sestavni del poročila. Odbor za promet je podprl omenjeni predlog zakona.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine DeSUS bo predstavil poslanec Vili Rezman. Izvolite.
Dober dan tudi v mojem imenu vsem in hvala lepa za besedo. Najbrž ni nikogar, ki se ne bi zavedal, za kak obseg sredstev gre, za kako pomembne projekte torej. Najbrž tudi ni nikogar, ki ne bi z določenim strahom, s spoštljivostjo, s previdnostjo razmišljal o tem, kako bomo gradili, obnavljali in financirali naše državne in avtoceste, zato me ne preseneča, da je od prve najave v razpravi bilo precej pomislekov, bilo je precej opozoril, najbrž tudi tehtnih, in nas v poslanski skupini DeSUS nič ne moti, če se ljudje, ki o tem kaj vedo, tega lotevajo in opozarjajo na morebitne slabosti in predlagajo tudi kakšne druge rešitve. Sami smo sicer prepričani, da sta vlada in Dars, ko sta pripravljala gradivo, dovolj tehtno premislila, da potem, ko so bili soočeni njihovi predstavniki tudi s pomisleki ne spreminjajo svojih osnovnih ambicij in mi tej njihovi presoji zaupamo, zato bomo podprli ta predlog zakona. Čeprav gre za zelo velika sredstva ima zakon samo štiri člene in pravzaprav so samo trije pomembni, tisti, ki govorijo o tem, kje in kaj bomo gradili, tisti, ki govorijo o tem, s kakšnimi viri bomo zagotavljali sredstva za gradnjo, po kakšni dinamiki bomo gradili in pod kakšnimi pogoji. Torej, vse to kar je predlagano, smo v poslanski skupini DeSUS pripravljeni podpreti. Podpreti predvsem zavoljo tega, ker sodimo, da gre za to, da bodo tudi drugi deli Slovenije dobili boljše možnosti za razvoj, ne samo gospodarstva, ne samo boljše prometne povezave, tudi za demografijo in za druge probleme, s katerimi se srečujemo na teh področjih, utegne biti to blagodejno. Če so se doslej ceste gradile predvsem zato, da so, če slikovito povem, ceste našle k velikim in razvitim okoljem, mi upamo, da bodo sedaj ceste prispevale k temu, da se bodo manj razvita okolja lahko hitreje, bolj pospešeno razvijala, to seveda ne gre brez določenih, recimo temu tako, žrtev. Mi se zavedamo, da bo to financirano seveda iz davkoplačevalskega denarja, saj kakšnega drugega posebej ne računamo. Zavedamo se, da bomo to plačevali mi, sedanja generacija, pa tudi tisti, ki bodo šele postali davkoplačevalci, ampak tako je tudi danes, tudi tiste dolgove, tiste kredite, tista poroštva od poprej, pri katerih nekateri celo nismo sodelovali, moramo plačevati z našimi davkoplačevalskimi prispevki pa tudi z cestninami, ki jih plačujemo. Zato, ker ocenjujemo, da je to zelo pomemben projekt, ki bo v resnici lahko prispeval kaj k boljšemu razvoju na manj razvitih območjih, kjer bo decentraliziral številne funkcije, ker bo lahko tisto območje, ki je manj razvito, hitreje napredovalo, zato bomo torej to podprli in pri tem povemo, da ne vemo natančno, kakšna bo struktura financiranja v letih, ki prihajajo. Kajti, po letu 2007 nimamo sprejetih tistih prispevkov za gradnje avtocest, ki gredo iz proračuna. Morebiti se bo struktura kaj spreminjala. Če se bo struktura državnega proračuna spreminjala, bomo mi najbrž to podpirali zlasti, če bo šlo tudi takrat v to smer, da se hitreje razvijajo manj razvita območja in da se prioriteta opremljanja našega okolja s cestami ne bo postavila v kakšen nižji red. Torej, iz navedenih razlogov bomo ta predlog podprli, kot bomo podprli tudi predlog za poroštvo in sam načrt gradnje. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališča poslanske skupine SDS. Poslanec Danijel Krivec, izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi prisotni! Predlagani zakon, s katerim daje država Darsu soglasje za najetje dobre milijarde evrov kreditov oziroma izdajo obveznic, je nedvomno prelomnica v načinu financiranja gradnje avtocest. S spremembo v financiranju, ki jo je predlagala vlada, se avtocestni program prilagaja spremenjenim razmeram na transportnem trgu, ki zaradi rasti omogoča drugačen model financiranja gradnje avtocest. V zgodnjih 90. letih, ko so bile razmere glede prihodnjih prometnih obremenitev avtocest in posledično prihodkov od cestnine negotove, je bila odločitev o več kot polovičnem proračunskem financiranju gradnje avtocest upravičena, saj program drugače ni izkazoval finančne trdnosti. Slovenija danes beleži visoko gospodarsko rast, je članica Evropske unije, razmere na Balkanu so vse bolj stabilne in posledično je tudi gospodarsko sodelovanje vse večje. Prometni tokovi, ki so v zadnjih petih letih izjemno narasli, po vstopu v Evropsko unijo pa se je začel zelo hitro povečevati predvsem tovorni promet v smeri Madžarska-Italija in obratno. Prilivi od cestnin so zato znatno večji, kar omogoča drugačno finančno konstrukcijo financiranja gradnje avtocest. Vse večji priliv od cestnin zagotavlja večjo kreditno sposobnost projekta. Vlada je bila pred velikim izzivom - ali nadaljevati s sistemom polovičnega proračunskega financiranja gradnje avtocest ali pa povečati delež kreditov in obveznic, ki jih projekt lahko odplača sam. Odločila se je za drugi pristop, s tem pa sprostila znatna proračunska sredstva in jih namenila za razvoj na drugih področjih, tako v transportnem sektorju kot tudi drugje. Seveda se je treba vprašati, ali bo Dars sposoben odplačati najete kredite in izdane obveznice. Simulacije kažejo, da bo, saj se promet povečuje, s tem pa tudi priliv od pobrane cestnine. Prelomnico bo pomenilo uvajanje cestninjenja v prostem prometnem toku, ko bo Dars cestninil vse avtoceste in bo vsak uporabnik plačal toliko, kolikor porabi. S predlaganim zakonom se dotikamo še enega strateškega vprašanja, in sicer, kdo naj plača stroške gradnje avtocest in njihovega vzdrževanja - dejanski uporabniki, glede na njihovo uporabo, ali pa kar pavšalno vsi davkoplačevalci, ne glede na to, koliko uporabljajo avtoceste. Ob tem želim opozoriti tudi na to, da Dars že več kot 25% cestnine pobere od voznikov izven Slovenije. Slovenija se z novim načinom financiranja gradnje avtocest uvršča v skupino razvitih držav, ki financiranje gradnje avtocestne infrastrukture izločajo iz sistema proračunskega financiranja. Takšne države so Francija, Italija, Španija, Portugalska, ne nazadnje tudi Avstrija in druge. Predlog zakona, ki je pred nami, je dober in z njim bomo zagotovili stabilno financiranje gradnje avtocest v prihodnjih treh letih in tudi pravočasno dokončanje vseh planiranih avtocestnih odsekov. Zato bomo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlog zakona podprli.
Hvala. Mag. Milan M. Cvikl, bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci. Gospod minister s sodelavci, Slovenke in Slovenci! V Liberalni demokraciji Slovenije ne nasprotujemo gradnji avtocest, nasprotujemo pa spremembi politike financiranja izgradnje avtocest. Če bi vse, kar ste predhodniki povedali minister, predstavnik SDS-a in še nekateri, res bilo, tako kot pravite, da bo Dars to sposoben [[...]]vrniti, potem tega zakona danes ni treba obravnavati. Potem Dars ne potrebuje soglasja in ni potrebno poroštvo. Vendar temu ni tako. Vlada ni mogla zapreti proračuna drugače, kot da je zmanjšala sredstva za avtocestni program in posledica je rekordno zadolževanje Republike Slovenije. Ne približujemo se evropskemu modelu, ker o evropskem načinu financiranja izgradnje avtocest se ne govori v parlamentih, ampak se vračamo v balkanski, argentinski model visokega zadolževanja in neodgovornega nalaganja bremena Darsa, ki ga le-ta ne bo mogel vrniti. Do sedaj je bil večji del denarja za gradnjo avtocest zagotovljen iz državnega proračuna, približno tretjina je bila državno proračunskih sredstev, tretjina je bilo zadolževanje in tretjina cestnine. Sedaj ste ta koncept spremenili. Spremenili ga niste zato, ker verjamete, da bi se Dars lahko sam zadolžil, ampak zato, ker je bilo potrebno dati več denarja na represivne organe, 36 dodatnih milijard za vojsko, policijo v letu 2006 in 26 milijard več v letu 2007. In zato je prometno ministrstvo dobilo 10% točk manj denarja. In kaj se bo zgodilo? Ne boste pospešili gradnje avtocest, le podražili jih boste. Projekt, ki je bil narejen na podlagi študij, ki jih je naročil ta minister še kot predsednik uprave Darsa, finančno stabilen in bi omogočil s svojo neto ali pa ostankom denarja izgradnjo drugih projektov, bo postal negativen. Dars bo nesolventen in zato bomo zaradi balkanskega načina, argentinskega načina financiranja avtocest to morali plačati davkoplačevalci. Danes bomo vsakega od nas, od dojenčka do upokojenca zadolžili za dodatnih 120 tisoč tolarjev. Tiste, ki pa seveda morajo vrniti to, kar gospod Sok in drugi pač porabljate, pa bomo zadolžili za 740 tisoč tolarjev ali štiri neto povprečne plače. Vprašam vas, kdo bo to vrnil? Analiza ekonomskega instituta jasno pravi, da se to lahko vrne samo tako, da se bo z letom 2008 obseg cestnin povečal za 40%, kar pomeni, da bomo prvi na svetu uvedli elektronsko cestninjenje za vse v prostem teku in po tej isti analizi naj bi Dars od leta 2008 ponovno začel dobivati po 50 milijard iz državnega proračuna. Ne gospod Bajuk, ne gospod Božič, ne gospod Janša tega do sedaj nista zagotovila. Ampak sta rekla, potrebno se je zadolžiti, zato bo to početje vlade obremenilo, ne samo nas, ne samo to vlado, ampak naše otroke in njih otroke. Zaradi tega zadolževanja, teh 240 milijard bo potrebno v času dospetja tega kredita plačati do dodatnih 75 milijard več obresti kot bi jih, če bi seveda imeli takšno financiranje iz proračuna, kot ga je predlagal gospod minister Božič, ko je bil predsednik uprave Dars. Kakšna bi morala biti rešitev? O tem se naj minister za finance ne pogovarja z evropskimi bankirji, ampak z evropskimi tehnokrati. Čez 9, 10 mesecev bo začela veljati nova finančna perspektiva, v njej je v Sloveniji na voljo 900 milijard tolarjev sredstev. Potrebno se je potruditi in z evropskimi tehnokrati denar pridobivati. Gre za neodgovorno dejanje, ki slovenski model ne uvršča v evropski model temveč v balkanski, argentinski model visokega zadolževanja brez zagotovil, da bo Dars ta denar lahko vrnil. Zato bomo v poslanskem klubu temu zakonu nasprotovali.
Hvala. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil poslanec Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lepo pozdravljen minister s sodelavci ter lepo pozdravljene kolegice in kolegi. Predlog zakona o soglasju Republike Slovenije Darsu za najetje kreditov in izdajo vrednostnih papirjev je zagotovo eden od pomembnejših zakonov, vendar ugotavljamo, da je težko soglašati z zakonom, ki predvideva zadolževanje v višini 1 milijarde in 30 milijonov evrov, saj se s tem drastično spreminja vir financiranja avtocestnega programa in v celoti izgubljamo vir za financiranje dodatnega avtocestnega programa. Iz obrazložitev tega zakona lahko zasledimo, da je celotna vrednost avtocestnega programa od leta 1994 do 2005 v višini 3 milijard in 281 milijonov evrov, zadolženost pa za ta program konec leta 2005 znaša 1 milijardo in 515 milijonov evrov, torej gre za že sedaj relativno visoke obremenitve z zadolževanjem. Če predvidevamo, da potrebujemo za dokončanje avtocestnih odsekov in izgradnje hitrih cest dodatnih 2 milijardi in 182 milijonov evrov ter, da bomo za to zagotovili zgolj 371 milijonov evrov lastnih sredstev, 780 milijonov evrov bomo zagotovili iz že najetih kreditov in ko je že omenjeno, kot je predlog današnjega zakona, 1 milijardo in 30 milijonov zapiramo to finančno konstrukcijo z dodatnim zadolževanjem. Socialni demokrati smo v zgodovini izvajanja avtocestnega programa vedno spremljali, budno spremljali ta program, nikoli pa v tej zgodovini nismo imeli priložnosti prevzeti neposredne odgovornosti za vodenje resorja, ki je izvajal ta avtocestni program. Toda naše stališče je bilo vedno cestninjenje po prevoženem kilometru, zagotavljanje najkvalitetnejših virov, kot je bencinski tolar in cestnina v planirani višini in tako ohranjati finančno konstrukcijo, ki omogoča samofinanciranje avtocestnega programa in zagotavljati seveda tudi ustrezna sredstva za vzdrževanje ter razvoj avtocest in hitrih cest. Danes ugotavljamo, da bo avtocestni program postavljen na rob rentabilnosti, zato grozi državi celo povečevanja javnega dolga. Predpostavke vlade, da ne bo prišlo do povečevanja javnega dolga, temeljijo na tem, da se uvede elektronski sistem cestninjenja, ki ga še nimamo. Da se povečujejo cestnine, ne vemo, če jih bomo lahko uveljavljali. Da se bo povečeval promet od leta 2004 do 2009 tudi do 5%, od 2010 do 2019 za 4% in od leta 2022 do leta 2033 za 3%. To so predpostavke, za katere ne vemo, če bo promet resnično tako tudi tekel. In predpostavke vlade, da ne bo javnega dolga, temeljijo tudi na tem, da se predvideni odseki, ki se bodo gradili ne bodo podražili, praksa kaže, da temu do sedaj ni bilo tako. In vlada pravi, da se tudi stroški pri izdaji vrednostnih papirjev na kapitalskem trgu ne bodo povečevali zaradi prezadolženosti DARS-a, težko verjamemo temu, kajti kapitalski trg ima svoje zakonitosti in bo zagotovo odreagiral tudi na veliko prezadolženost DARS-a. Torej, zelo veliko neznank, ki vladi ne dajejo trdne podlage za predlagani zakon. Še posebej pa želimo poudariti, da nas res izjemno skrbi, ker bo DARS prezadolžen in s tem se posega tudi v dodatni avtocestni program, torej z današnjim soglasjem ogrožamo tretjo razvojno os, Koroška, avtocestni križ, ogrožamo tudi tako imenovano 3.a razvojno os, gre za obvoznico Škofljica v smeri ljubljanski obroč proti Kočevju, ter ogroža se tudi četrta razvojna os Bovec-Tolmin-Želin z odcepom proti Poljanski dolini ter z odcepom proti Idriji oziroma Logatcu. Skratka, gre za izjemno veliko odprtih vprašanj, na katera smo opozarjali že pri proračunu za leto 2006, 2007 in ugotavljamo, da se z današnjim zakonom poskuša omogočiti izvajanje slabih proračunov za leto 2006/2007 z dodatnim zadolževanjem. Zato bo tudi naše stališče [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[....]]omejeno pri tem zakonu.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Nove Slovenije, poslanec Ciril Testen, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, poslanke in poslanci! Poslanska skupina Nove Slovenije-Krščansko ljudska stranka bo podprla soglasje k najetju kredita DARS za kredite in za dolžniške vrednostne papirje za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, v višini 1 milijarda 30 milijonov evrov. Soglasje bomo podprli, ker je to nujen pogoj za najetje predvidenih kreditov oziroma izdajo dolžniških vrednostnih papirjev, s katerimi bodo zagotovljeni viri sredstev za dograditev 90% avtocestnega nacionalnega programa. Z zaključkom tega dela bo dokončan osnovni avtocestni križ, ki bo povezoval Slovenijo od madžarske meje in Šentilja do Kopra in Nove Gorice ter od Karavank do Obrežja. Našo podporo utemeljujemo z naslednjimi argumenti. Ocena vlade in koalicije, kot tudi že prejšnje vlade, da je treba zaradi skokovitega naraščanja cestnega prometa avtocestni križ čim prej zgraditi, je bila po našem mnenju pravilna in jo v celoti podpiramo. Zlasti se je povečal promet na mejnih prehodih z Madžarsko, kar je za cestno infrastrukturo, s katero trenutno v tem delu Slovenije razpolagamo, nevzdržno. Nevzdržno je tudi za krajane, ki ob teh cestah živijo. Še bolj skokovito pa se promet povečuje po vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Pričakovati pa je mogoče še dodatno povečanje prometa po dokončanju celotnega avtocestnega križa. Še zlasti je pričakovati dodaten porast prometa iz jugovzhoda, po vstopu Bolgarije in Romunije in po vsej verjetnosti v nekaj letih tudi Hrvaške v Evropsko unijo. Že pri obravnavi rebalansa proračuna za leto 2005, kot tudi pri proračunih za leti 2006 in 2007, smo se veliko pogovarjali o tem, ali je pravilno, da se prvenstveno gradi samo avtoceste in zapostavlja državne ceste in tudi nekatere druge infrastrukturne objekte. V naši poslanski skupini smo prepričani, da so državne ceste pomembne in da jim je treba posvetiti vso pozornost, še zlasti na območjih, ki so oddaljena od avtocest in so praviloma manj razvita območja. Ne smemo namreč pozabiti, da nas poleg dokončanja avtocestnega križa čaka izgradnja tretje razvojne osi, ki je za Koroško in tudi nekatere druge predele Slovenije življenjskega pomena. Pojavlja se ideja z zelo konkretnimi predlogi in izračuni za izgradnjo četrte razvojne osi, ki bi nekoliko bolje povezala zgornjo Soško dolino preko Cerknega in Škofje Loke z Ljubljano. Poleg zgoraj navedenega se je treba zavedati, da so nujna intenzivna vlaganja tudi v železniškem prometu in energetiki. Postavlja se vprašanje, kako vse projekte, ki so pomembni in potrebni, financirati. V naši poslanski skupini smo prepričani, da je način financiranja izgradnje avtocest, ki predvideva v letih 2006-2010 najem kreditov v skupni vrednosti milijarde 30 milijonov evrov, vzdržen in da bo Dars ob doslednem pobiranju cestnin brez prevelikih težav sposoben odplačevati anuitete.
Kolega Testen, dovolite, da vas prekinem. Vladnega predstavnika bi prosil, da preneha telefonirati v sejni sobi; zoper to je tudi znak. Prosim, da nadaljujete. Hvala.
To je ne nazadnje pokazala tudi študija ekonomskega inštituta pravne fakultete in tudi mnenja ministrstva za finance ter ministrstva za promet, kot tudi Darsa so taka, da bodo to lahko odplačevali. Je pa odprto vprašanje. Slovenija ima v bodoče zelo velike razvojne ambicije, kar samo po sebi pomeni obsežne investicije dokončanja avtocest in tudi državnih cest, zato bo potrebno v bodoče računati tudi na razvojna Evropska sredstva in sredstva iz naslednje finančne perspektive, kot tudi na zasebno in javno partnerstvo. Mi bomo soglasje podprli. Hvala.
Hvala vam za predstavljeno stališče in slišali bomo tudi stališče Slovenske ljudske stranke. Predstavil ga bo poslanec Franc Kangler.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predstavniki vlade, predstavnik Darsa! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlog zakona o soglasju Republike Slovenije Dars za najetje kreditov in izdajo dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo izgradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa v omenjenem znesku podprli. Tako kot smo na odboru za promet tudi podprli vse amandmaje, bi želeli poudariti, da je zelo pomembno, da se avtocestni progam v omenjenem predlogu in v omenjenih vrednostih čim prej realizira in tudi zaključi. Avtocestni križ in avtocestni program, iz 1. člena omenjenega zakona lahko razberemo, za katere odseke gre, je zelo pomemben, da se slovenski kraji medsebojno povežejo, da se tranzit skozi Slovenijo od vzhoda na zahoda, od severa na jug poveže in zagotovi čim bolj varen in hiter transport, tako blaga kot tudi oseb. Ne smemo zanemarjati, da je Slovenija strateško geografsko zelo pomembno središče in na nek način, glede na stabilnost nekaterih sosednjih držav Balkana lahko ugotavljamo, da se promet skozi Republiko Slovenijo iz dneva v dan povečuje predvsem v turističnih sezonah, zato je nujno potrebno, da Dars pelje program v skladu z nacionalnim programom in da se avtocestni križ, kot ga predvidevamo, čim prej konča. Iz samega zakona je razvidno, da se sredstva lahko črpajo samo do leta 2010, kar pomeni v večjih obrokih in tudi pričakujemo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, da se do leta 2010 v večji meri investicije na omenjenih odsekih, kot so omenjeni v 1. členu, tudi zaključi. Seveda pri roku odplačevanja, gre za 25 let od dneva sklenitve posameznega kredita, omenjen zakon daje možnost, da se krediti najemajo sprotno po potrebi. V Slovenski ljudski stranki pa tudi pričakujemo, da bo vlada pri pripravi proračuna za leto 2008 upoštevala nekatere pomisleke in tudi pripombe opozicije in poskušala zagotoviti večji del sredstev za investicije v avtocestnem programu. Še enkrat poudarjam, poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo podprla omenjeni predlog zakona skupaj z amandmaji, kot smo jih tudi sprejeli na odboru za promet.
Hvala. Sledi še predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, kolega Bogdan Barovič bo predstavil stališče. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi, predstavniki vlade! Danes govorimo o soglasju, ki naj bi ga dali vladi za skorajda 250 milijard tolarjev in to je seveda tako zanimiva tema, predvsem za zakonodajno vejo oblasti, da nas je kar 29 prisotnih od 90. Ob dejstvu, da je Dars že zadolžen za 1,5 milijarde evrov, kar skupaj znaša 400 milijard, če seštejemo je to 600 milijard tolarjev. 600 milijard tolarjev zadolženosti ali skoraj tretjina proračuna. Drugič. V Slovenski nacionalni stranki ne želimo slišati očitkov, da smo proti razvoju. Mi smo za razvoj, toda razvoj v okviru zmožnosti. Ali veste, da obstaja seveda tudi potreba po razvoju zračnega, pomorskega, železniškega prometa. Tudi tam bodo potrebna državna sredstva. Tretjič. V Slovenski nacionalni stranki nikdar nismo in ne bomo kršili vseh zakonov in dogovorov, ki smo jih sprejeli tule, v tem državnem zboru. Določena višina zadolževanja države Republike Slovenije je 3% bruto družbenega produkta. Ste izračunali, koliko bo samo zadolžitev Dars-a za eno milijardo evrov pomenila zadolženosti države Republike Slovenije, ne tri, kot je dovoljeno v enem letu, kot je dogovorjeno, ampak štiri. Letos smo vsi skupaj sprejemali zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije, ki ima 33. člen, v katerem je zelo natančno določeno, koliko se sme država zadolževati, v višini 150 milijard tolarjev vseh glavnic, piše. Ne drži izgovor ministra za finance, ki trdi, da to govori samo za eno leto. Ni res. Mi govorimo danes o 250 milijardah in kršimo 33. člen zakona o izvrševanju proračuna, ki smo ga sprejeli tule. To pomeni 250 milijard vseh glavnic. Preberite si natančno 33. člen. Sprašujemo se zakaj, zakaj smo sprejeli nacionalni program, samo dejstva nizam, nacionalni program Republike Slovenije o izvrševanju avtocestnega programa, v katerem je bila predvidena višina sredstev, ki naj bi bila dana letno za izgradnjo avtocest. Ta višina sredstev v nacionalnem programu, če pogledate za leto 2006, je nižja od dogovorjene. Zakaj? Zakaj država Republika Slovenija v proračunu znižuje potrebna sredstva v nekem razmerju za izgradnjo avtocest in se zadolžuje za 600 milijard. Bilo je rečeno, da Dars-ov dolg 600 milijard ni javni dolg. Lepo vas prosim, kaj pa je drugega javni dolg tisti trenutek, ko država da soglasje, pravzaprav poroštvo. Država je prevzela obveznost, jasno piše v členu, da bo plačala, če Dars ne bo. To je javni dolg in ne govorite, ne govorite, predvsem mislim, da bo ministrstvo za finance to povedalo na prihodnji točki, ko bomo dajali poroštvo, da to ni javni dolg. Kaj pa je drugega? Če ta državni zbor da poroštvo in prevzame obveznost, da bo plačala dolg, ki ga Dars ne bo. In ne nazadnje, gospe in gospodje ste si kdaj pogledali in prebrali, kaj se vse skriva za tem denarjem, kakšne pogodbe, kdo so podpisniki teh pogodb in izvajalci programov in koliko aneksov k pogodbam je? Trojanski klanec, vzamejo delo slovenskemu izvajalcu, ga dajo italijanskemu, ga krepko plačajo z aneksi in za italijanskim popravlja še enkrat slovenski izvajalec. O milijardah tolarjev govorim. Spoštovane gospe in gospodje, nihče ne bo s prstom kazal ne za Bogdanom Barovičem, ne za Slovensko nacionalno stranko, da so bili ali pa še vedno so v tem državnem zboru in da so zadolžili državo za 600, pravzaprav ne državo, delniško družbo za 600 milijard tolarjev, nihče. Zato mi soglasje lahko damo, ampak k temu soglasju sledi poroštvo, saj Dars se lahko zadolži, če se ima kje, brez poroštva države. Ampak, to soglasje je samo prvi korak k naslednji točki, mislim, da ne vem kdaj bo, prihodnji teden ali v prihodnjih dneh [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Slovenska nacionalna stranka ne bo zadolžila te države za skoraj tretjino državnega proračuna.
Hvala. Tako, končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Mi pa prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Na mizi imate pregled oziroma imate en vložen amandma predlagatelja poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Tako v razpravo dajem omenjeni amandma k 1. členu, kakor rečeno, predlagatelja poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Kdo želi besedo v povezavi z omenjenim amandmajem? Kolega Petek, imate prvi besedo.
Jaz sem se prvi javil, če jo pa imam, ne odklanjam tega. Torej, amandma je za današnjo razpravo in tistim, ki spremljate to problematiko, popolnoma jasen. V Liberalni demokraciji smo v uvodni predstavitvi poslanskega kluba in pa na vseh predhodnih razpravah povedali, da menimo, da je oblika in višina zadolževanja, o kateri danes govorimo, previsoka, nepotrebna, nestvarna in premalo odgovorno sprejeta oziroma dana v obravnavo. Zaradi tega predlagamo z amandmajem, da se ta višina kredita omeji na višino 500 milijonov evrov, torej ne na milijardo in še nekaj evrov, ampak na 500 milijonov, saj menimo, da se s to višino sredstev da v letošnjem letu, pa delno v naslednjem letu financirati oziroma skrbeti za razvoj izgradnje avtocest oziroma izgradnje avtocest po nacionalni resoluciji in po letnem programu. In menimo, da bodo že drugo leto nastopile okoliščine, ko bomo lahko pravzaprav pogumneje posegli in kandidirali za sredstva iz kohezijskih in strukturnih skladov, kar v tem primeru kaže, da vlada tega optimizma pri sebi očitno ne čuti. Zaradi tega smo vložili amandma in menimo in mislimo, da bi bilo pametno o tem amandmaju razmisliti, tisti, ki imate večjo pozicijo pri glasovanju kot mi, ki vas verjetno, če se ne premislite, ne bomo preglasovali. Vendar, zakaj to utemeljujemo? Torej, prej je bilo rečeno, da je vlada enostavno prehitro, neodgovorno obrnila na glavo dosedanje slovenske opredelitve do financiranja izgradnje avtocest. V Liberalni demokraciji se zavedamo pomena izgradnje avtocestnega križa oziroma pomena izgradnje vseh avtocest v slovenskem prostoru, vendar menimo, da se okoliščine niso tako spremenile, da bi zaradi tega morali spremiti tudi način financiranja izgradnje avtocest. Ko prihajamo v situacijo, da bomo večina cest gradili s kreditom, da bomo večino cest gradili torej z denarji, s sredstvi, ki so tako velika, da bodo obremenjevala naše znance, naše otroke, naše vnuke še pravzaprav 30, 40 ali pa več let, se nam zdi, da si je potrebno vzeti čas, vzeti premor pa ugotoviti in reči, da je možno v tem obdobju, kot ta relacija še ni natančno opredeljena, vzeti kredit samo za 500 milijonov, ostalo pa prepustiti razvoju dogodkov, ali kot smo rekli iz kohezijskih sredstev ali pa eventualno, če tega ne bo možno kasneje, iz lastnih sredstev iz proračuna. Pri tem nas skrbi to, da se vlada pravzaprav odloča, da financira druge programe, namesto da bi financirala programe, ki jih je opredelila že prejšnja politika. Da, financira porabo v javno sfero, namesto da bi ta kredit, ki ga sedaj uporablja za ceste, omejila na taki razumljivi višini. Torej, enostavno ne moremo razumeti, da so ljudje, ki so še leto dni, leto pa pol ali dve leti nazaj razlagali, kako ta kredit oziroma zadolževanje Darsa sodi v obveznost države, sodi v zadolževanje, ki nima pokritja, sodi v javni dolg ali pa bi radi govorili, da je to prikriti javni dolg, danes to dejansko spravljajo v znani javni dolg in to sta govorila tako gospod Bajuk, to je govoril tako premier in kaj se je zgodilo, kakšno transformacijo, kakšno preobrazbo so doživeli, da naenkrat govorijo druge besede kot so jih govorili v času, ko so bili v opoziciji. Zaradi tega opozarjamo, da bo prišlo do posledic še v relativno hitrem času, saj enostavno ta država ne bo zmogla vračati obresti takrat, ko bodo za to nastale okoliščine, vemo pa, da je to leta 2008. Država ne bo zmogla vrniti v proračun take postavke, take vrednosti, kot so bile do sedaj znane, torej 35 do 44 milijonov in takrat bodo nastale posledice, ki si jih verjetno tisti, ki ste tako brezrezervno pritrdili zadolževanju ne znate in verjamem, da ne morete v tem trenutku niti realno prestavljati. Zaradi tega še enkrat poziv. Skušamo vsi skupaj razmisliti, ali je potrebno, da se zadolžimo danes, sedaj, v tem trenutku za tako višino. Ali je možno, da si vzamemo odlok, da se zadolžimo za višino, kot jo mi predlagamo z amandmajem in se kasneje v odvisnosti do razvoja dogodkov, analiz, ki bodo pokazale, kakšni so in bodo prihodki iz cestnin, iz analiz, ki bodo pokazale kakšne bodo vrednosti iz cestnega oziroma bencinskega tolarja, iz analiz, ki bodo pokazale, kakšne bodo možnosti proračuna, takrat ugotovimo, da morebiti res ne nastajajo potrebe po tem kreditu ali če ne bo drugih izračunov, da je ta kredit treba najeti. Zato še enkrat apel: skušajmo biti razumni in podprimo amandma, kot ga predlaga Liberalna demokracija Slovenije. Hvala zaenkrat.
Hvala vam. Kolega Petek, kot prvemu sem vam dal besedo izključno zaradi tega, ker je pod amandma podpisan poslanski klub Liberalne demokracije. Besedo dajem poslanskemu kolegu Bojanu Starmanu. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Vesel sem, da se je vlada odločila, da določene postopoma umika iz direktnega proračunskega financiranja. Na tak način se bo zmanjšala javna poraba oziroma se bodo financirali projekti, ki se morajo financirati iz državnega proračuna. Mislim, da je ta trend pravi in da ga moramo nadaljevati. Druga stvar. Rad bi povedal nekaj o teh številkah, o katerih smo govorili, o velikih dolgovih in velikih strahovih glede vračanja teh dolgov. Vemo, da je Dars konec leta 2005 bil zadolžen za 1.515 milijard tolarjev. Vemo, da danes razpravljamo o 1.030,15 milijona evrov, in vemo, da je zapisano, da rabimo za dokončanje programa še 756.000 evrov. Če to vse skupaj seštejemo, je to 3 milijarde 324 tisoč evrov oziroma preračunano na okroglo 800 milijard tolarjev. Seveda, če današnje pobrane cestnine pomnožimo z obdobjem 25 let, pridemo do 600 milijard evrov, to je, se pravi, 200 milijard premalo. Seveda pa vemo, da moramo te ceste še zgraditi in da bo letni priliv iz tega naslova bistveno večji. Zato mislim, da bomo lahko ob pravilnem najetju kreditov brez problemov vračali te dolgove, seveda v daljšem časovnem obdobju. Mislim, da bi lahko tu tudi poskrbeli, da bi prišel del denarja, ki ga je država že vložila iz direktnih proračunskih sredstev, tudi nazaj na nek način v državno blagajno, kjer bo dovolj sredstev na razpolago, seveda ob pametnem, racionalnem trošenju teh sredstev, ob racionalnem delu Darsa ter ob optimalnem pobiranju cestnin, seveda s tem, da se cene realno ne bi povečale [[jaz sem tu upošteval to varianto]] . Zato ne vidim res prav nobenega strahu, da se ta program ne bi realiziral. Država se ne zadolžuje, temveč daje poroštvo investitorju, to je Darsu, ki ne more najeti ugodnih dolgoročnih kreditov v takem obsegu brez poroštva države - zato, ker je Dars upravljavec avtocest, ne pa lastnik avtocest. Tu mora država nastopiti kot garant in poskrbeti za to, da ne bo prišlo do realizacije danih garancij. Tudi z vidika proračuna je jasno, da se držimo določb ZIPRO, 33. člena, kot smo ga sprejeli, in v letu 2006 in 2007 bomo v teh okvirih izdajali ta poroštva, ki bo vsako od njih še posebej obravnavano, in tu ne vidim prav nobenega problema. Zato še enkrat, mislim, da je prav, da smo se tako odločili. Podpiram ta znesek. Že vnaprej povem, da se ne bom bal čez tri leta podpreti še nadaljnjih 800 milijonov evrov, ker imamo te možnosti in bomo morali poskrbeti zato, da se bodo stroški vračali oziroma da se bodo krediti odplačevali na tak način oziroma da bo ta, ki jih je najel, lahko tudi v celoti odplačal. Še nekaj bi povedal. Seveda s tem, če ne omogočimo sredstev za gradnjo avtocestnega programa, se ta izvaja počasi. Mi moramo čim prej izgraditi in čim prej pobrati denar. Bolj počasi kot gradimo, slabši je učinek pobiranja cestnin. Nekje sem rekel, da mislim, da vsaj 50% teh tonskih kilometrov mednarodnega transporta se sedaj odvija po naših lokalnih, regionalnih cestah, predvsem v Pomurju, kjer enostavno ti prevozniki ne plačujejo nič. Dajmo jim zgraditi avtocesto, poberimo od njih denar in seveda s tem tudi poplačajmo te obveznosti in koristimo seveda tudi naši državljani lepše možnosti prevoza. Mislim, da je prav in da se moramo zato vsi skupaj zavzeti in da so vsi ti strahovi, ki jih poslušamo od ljudi, ki prej niso našli te možnosti pa tega izračuna, bili so tudi različni pogoji, kar je razumljivo, vendar pa mislim, da bo potrebno še kakšno stvar izriniti iz proračuna in s tem zmanjšati davke, naše davke v gospodarstvu in našem prebivalstvu. Hvala lepa.
Hvala. K besedi vabim poslanca Ferija Horvata. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Jaz se strinjam, da je to izjemno velik zalogaj zadolževanja, vendar se ob tem sprašujem, ali imamo dejansko realno drugo alternativo ali drugo možnost, brez da bi ogrozili izvajanje nacionalnega programa oziroma da bi zagotovili izvajanje programa Darsa, ki ga bomo obravnavali v četrtek. Če bo odgovor, da je možno zagotoviti iz drugih virov, kot je bilo omenjeno v dosedanji razpravi ali kot so bili dani nekateri predlogi, dodatna sredstva ali pa tako velika sredstva, da bi lahko predlagani znesek z milijarde in nekaj zmanjšali za polovico, kot predlaga amandma kolegu iz poslanske skupine LDS, potem bi brez nadaljnjega v skrbi tudi za javne finance ta amandma podprl. Če pa tega zagotovila ni, potem pa tega amandmaja ne morem podpreti, kljub vsej skrbi in zaskrbljenosti v zvezi z našimi javnimi financami. Torej, če je na mizi ta možna izbira oziroma samo dve izbiri, ali v tem trenutku iti v tako zadolžitev, dati soglasje in potem tudi poroštvo in zagotoviti izvajanje programa, potem podpiram tako rešitev. Če pa je možno kaj drugega, sem pa pripravljen tudi potem podpreti amandma. Nesprejemljivo bi pa bilo, da bi odstopali od programa in da bi šli v nadaljnje in časovno odlaganje, zamujanje, kar se nam je dogajalo že v preteklosti. Seveda to ne zmanjšuje upravičenosti kritike, ki je bila izrečena na ravnanje vlade v zvezi z zmanjševanjem sredstev za avtoceste iz proračuna v proračunu za letošnje leto in za prihodnje leto, in pa tudi nekatere druge pripombe, ki so bile dane, ali je bilo vse narejeno za zagotovitev ugodnejših virov, vključno z nepovratnimi sredstvi iz Evropske unije, vendar nam ta diskusija v tem trenutku kaj dosti ne koristi, ko smo pred odločitvijo: ali graditi in se zadolžiti ali enostavno ne graditi. In ta druga varianta, da ne bi pospešeno gradili, za mene ne pride v poštev. Posebno še, če upoštevam ne samo sklepe vlade iz leta 2004 o pospešitvi izgradnje pomurskega kraka avtoceste, ki mora biti končan do leta 2008, in sem vesel, da ta vlada to obveznost tudi jo spoštuje, da jo je sprejela in da jo je dala tudi v plan, ampak kolegice in kolegi, stanje in trend [[...]]- predvsem tem pomurskem kraku, ki je tako rekoč prišel zadnji na vrsto, z veliko kasnitvijo v izgradnji avtocestnega križa - se iz dneva v dan, iz meseca v mesec poslabšujejo. Promet - tukaj imam pred seboj podatke - zlasti tovorni, nezadržno narašča naprej. Naj navedem podatek, da je v lanskem letu bil porast napram prejšnjemu letu za skoraj polovico, za blizu 50%. Če primerjamo to z letom 2003, je povečanje za 159%. In po mesecih, če gledamo podatke, se število, zlasti tovornih vozil, rekordno povečuje. To še bolj ogroža in povzroča nevzdržno bivanje in življenje ljudi, zlasti v strnjenih naseljih, povzroča materialno škodo na objektih, hišah, gospodarskih poslopjih, na infrastrukturi, pospešeno uničuje - ker se vsak teden vozim po tej cesti in vidim, kakšno je stanje - uničuje magistralno cesto in pa druge državne ceste, to je pogoj za skladen regionalni razvoj. In tudi s prometnega vidika ni odveč opozoriti na dejstvo, ki smo ga pred leti zapostavljali. Namreč, upanje je bilo in govorjenje, da bodo Madžari zamujali z gradnjo svojih avtocest, danes vidimo, da so nas prehiteli in da so na slovenski meji z dvopasovnico, in da so na Hrvaški meji, ki je konkurenčna smer, tudi povezano z njihovo luko, da so že tudi praktično na meji. Res je, priznati je treba, da tako velika zadolžitev pomeni potencialno tveganje tudi za državni proračun oziroma za državo, kljub temu da je Dars najemnik kredita, vendar stvar moramo obrniti drugače: pospešeno graditi, se v tem trenutku zadolžiti in narediti - vse to pa je predvsem v prvi vrsti naloga vlade in sem tudi za to, da o tem vodimo že ob tej priliki in pa v prihodnje razpravo, zlasti za dve zadevi. Prvič, da se v naslednji proračunih dejansko zagotovijo večja sredstva za gradnjo avtocest iz bencinskega tolarja, kar nismo dosledno počeli in spoštovali zakona in nacionalnega programa, in pa drugo, kar se mi zdi še bolj realno in pomembno v tem trenutku, to je zagotoviti učinkovito pobiranje cestnin in s tem zagotoviti večja sredstva Darsa za odplačilo kreditov. Poleg zagotavljanja večjih sredstev bo z učinkovitim pobiranjem cestnin tudi zagotovljena večja pravičnost v pobiranju cestnin, kajti danes, kolegice in kolegi, moramo priznati, da so državljanke in državljani, vključno z nami, v neenakopravnem položaju. Da tisti, ki se vozimo na najdaljših relacijah, celo z območij, kjer še nimamo izgrajene avtoceste, da plačujemo največ in tudi v celoti za vsak kilometer, ki ga prevozimo po izgrajeni avtocesti, medtem ko mnogi v centrih, predvsem v Ljubljani in v okolici ne plačujejo koriščenja avtocest v takšni meri. Hvala lepa.
Hvala. K besedi vabim poslanca Zvonka Černača.
Spoštovane kolegice in kolegi in vsi ostali prisotni! Jaz sem že relativno v letih, čeprav mogoče na prvi pogled ne izgledam, ampak odkar pomnim zase v tej Sloveniji gradimo avtoceste. Mislim, da je skrajni čas, da se je vlada tega področja lotila resno in odgovorno. In da smo pred tem, da to stvar zastavimo na nek operativen način, ki bo v relativno kratkem obdobju omogočila ustreznejšo povezanost naše države med posameznimi regijami. Številka, ki jo imamo na mizi, ena milijarda se zdi res impozantna, ampak nič manj impozantna ni tudi številka 500 milijonov, kar beremo v amandmaju LDS-a. S strani te stranke je bilo rečeno, "ne nasprotujemo gradnji avtocest, nasprotujemo pa spremembi politike". In v kolikor tega amandmaja ne bi bilo, bi temu stališču lahko tudi verjeli, z njim polemizirali, ker pa je, je pa s tem ta trditev ovržena. Kajti sprememba zneska govori o tem, da se politiki, ki je tukaj, ne nasprotuje. Samo v malo manjši meri naj bi se uresničevala, pa obdobje bi se prolongiralo, kajti 1. člen je sestavljen iz dveh odstavkov in amandmiran je samo prvi odstavek, samo znesek. Kaj bomo potem vrgli iz drugega odstavka ven, katere odseke, da bomo uresničili tisto, za kar bodo ta sredstva zadoščala? Bomo vrgli ven pomurski krak, za katerega je prejšnja vlada sprejela leta 2004 sklep, da ga je treba pospešiti? Ali bomo vrgli kakšen drugi krak na petem, desetem oziroma 10.A koridorju. Mislim, da bi bilo treba ta amandma s strani kolegov dopolniti in bi potem lahko bil kompatibilen, tako pa ni. Tudi ta populizem je neproduktiven. Ali bomo, v kolikor amandma sprejmemo kaj manj zadolžili dojenčka pa none? Za polovico zneska, ki je bil omenjen, in nič drugače! Ampak, ne gre za to, da bomo kogarkoli zadolžili, mislim, da se tega vsi zavedamo, gre za to, da je zganjanje takšnega populizma pa res skrajno neproduktivno in da bi bil že čas, da s takimi cenenimi stvarmi nehamo in se o zadevah, ki so resne, resno pogovarjamo. Normalno, da je lahko taka zadolžitev problematična. Problematična je v tistem primeru, ko se izgubi občutek za gospodarnost in racionalnost pri izvedbi programa. In človek bi pričakoval, da bomo danes temu področju namenili kaj več besed, in jaz sem trdno prepričan, da tisti, ki bodo te zadeve na podlagi tega programa izvajali, vedo, da je tukaj tisti srž oziroma tista rešitev, ki ji je potrebno posvetiti več pozornosti, se pravi, zagotoviti je treba večjo gospodarnost pri gradnji avtocest v Republiki Sloveniji na vseh segmentih. Da pa povezavo potrebujemo iz več vidikov, verjetno ni sporno, zaradi tega takšnega amandmaja ni mogoče podpreti. Prej kot bodo avtoceste zgrajene, prej ko bomo poskrbeli za ostale segmente prometne politike v naši državi, prej bomo omogočili, da se bo ta država bolj enakomerno regionalno razvijala, kar je, smatram, vsem, ki smo v tem državnem zboru, cilj in mislim, da je to tudi ključnega pomena za nadaljnji hitrejši razvoj naše države. Številka bi bila problematična v kolikor bi vlagali v državne ceste, kjer ni vračila, kjer ni mogoče zajemati, ker ne pobiramo cestnin. Ampak odločitev, ki je bila sprejeta, da se državnim cestam v okviru proračuna v letošnjem in prihodnjih letih nameni več denarja, je dobra. Tam se zagotavljajo sredstva skozi proračun, kar mislim, da je pametno, omogoča se normalna obnova cestnega programa. Na drugem segmentu, kjer so potrebe mnogo večje, pa je potrebno iskati druge vire in, žal, do sedaj nobeden ni ponudil nobenega drugačnega alternativnega boljšega vira. Človek bi pričakoval, da bomo slišali, da se namesto tega zneska določeni odseki dajo v koncesijo, ampak bi hitro lahko ugotovili, da če bi bili zanimivi za koncesijo, so zanimivi verjetno tudi za Dars in jih lahko tudi Dars sam in na ustrezen in racionalen način zgradi, v kolikor pa niso zanimivi za koncesijo, pa jih tudi ni mogoče zgraditi. Tako da je v danem trenutku verjetno rešitev, ki je na mizi, edina mogoča in omogoča ob primernem pristopu v relativno kratkem času realizacijo avtocestnega programa in ob predvideni spremembi načina pobiranja cestnin, ki ne bo omogočil povečanje cestnin, kot je bilo večkrat narobe povedano, omogočil bo povečanje obsega sredstev iz naslova cestnin, kajti vsi mi vemo, da sedanji sistem zajeme nekaj več kot 60% tistega, kar se po teh cestah dogaja. Mislim, da ob takšni politiki in ob takšnem pristopu ni bojazni, da bi se skozi cestnine zagotovilo ustrezno vračilo teh sredstev, in tudi ni bojazni, da bi država v takšnem primeru dejansko morala nastopati kot dejanski odplačnik tako najetih posojil. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem poslancu Kristijanu Jancu.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik, gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Amandma, ki so ga predlagali kolegi v LDS-u, je zagotovo ponekod na nek način všeč nekomu, v isti sapi pa govorijo o pospešeni gradnji avtocestnega križa. Nekaj pa tukaj ne "štima", se mi zdi. Pa vendarle, v zadnjih tednih je bilo veliko govora o tej zgodbi, veliko smo razpravljali o tem poroštvu, o tej višini, mnogo je bilo napisanega in povedanega, kaj to je in tako naprej. Jaz sem upal, da bomo vsaj na tej točki, koalicija in opozicija skupni, da je to slovenski interes, da hočemo čim prej dokončati avtocestni program, kajti zato so argumenti popolnoma jasni, vemo, da se ta križ že kar dolgo vleče in da so potrebe tako v hitrejšem razvoju, v prometu, v zastojih in tako naprej vse večje. Jaz verjamem, da smo tu poslanci bolj ali manj enotni, da je to slovenski interes. To smo si - že prejšnja vlada, zdajšnja vlada, prejšnji poslanci, zdajšnji poslanci in če hočemo to zgraditi, rabimo denar. Preprosto, rabimo denar. Vi dobro veste, da v proračunu tega denarja ni mogoče zagotoviti, definitivno ga ni mogoče. In spoštovani gospod Cvikl, to je projekt generacij, projekt generacij, ne samo te generacije, ampak tudi prihodnje generacije. In ko bomo enkrat to vendarle zgradili, bo po mojem tudi prav, da del tega bremena prenesemo na naše otroke. Konec koncev tudi oni bodo to uporabljali. In ne nazadnje, jaz verjamem, da bo cestnina, o kateri tudi veliko govorimo, o elektronski cestnini, bolj pravično narejena in poštena in do vseh uporabnikov, ki to uporabljamo, ne tako kot, je danes. Danes žal so eni privilegirani, ki ne plačujejo nobene cestnine, eni plačujemo pa vedno in to tudi ni pošteno. Mislim, da je to naloga Darsa in ministrstva, da čim prej uredi na tak način, da bo za vse enaka plačilo cestnine, in s tem nekako tudi zagotavljata redno odplačevanje. Današnji čas omogoča na finančnem trgu izredno ugoden najem kredita. Slab gospodar, katerikoli je, da ga ne bi porabil za take razvojne projekte, kot je avtocestni križ. Logično, pametno, gospodarno. Ne vidim tukaj nobenega posebnega problema, ne vpliva to na nek finančni javni dolg, tako so nam zagotovili najbolj odgovorni na tej vladi, in mislim, da je to postopno vračilo na 25 let in postopno zadolževanje do leta 2010 pametna, smiselna, logična poteza; da vendarle čim prej s pospešeno gradnjo, ponavljam, pridemo do dokončanja. Kajti, spoštovane kolegice in kolegi. Mi smo in vlada je to že akceptirala, tretja razvojna os je pred nami: Koroška, Dolenjska, Bela krajina, o tej razliki govorimo. In naslednji projekt, o katerem upam, da se že resno pripravljajo načrti, projekti in tako naprej, da ko ta križ končamo, ki je seveda prednosten, lahko postopoma začnemo delati Koroško, Celje, Posavje, Dolenjsko in Belo krajino. In to mislim, da je tudi naloga tega parlamenta in te vlade, da tu pripravimo vse ustrezne papirje, da bomo čim prej, ko končamo to zgodbo, začeli ono zgodbo. In glede tega projekta, jaz mislim, da ne vidim nekih posebnih razlogov za to prepolovitev tega zneska, brez argumentov, kje pa zmanjšamo tudi gradnjo. To je to. Mislim, nekorektno, bom rekel, zmanjšamo za 500, za polovico ta znesek, ostane pa vse isto, kot je bilo predvideno v samem zakonu. To ni korekten predlog amandmaja. Zato ga ne morem podpreti, podpiral bom pa seveda zagotovo to poroštvo, ki ga vendarle naj država nudi Darsu, da čim prej uspešno dokonča to pomembno slovensko zgodbo, ki se ji reče avtocestni program. Hvala lepa.
Hvala. K besedi vabim poslanca Cvikla. Ste tudi na vrsti sedaj. Boste oboje izkoristili? Kolega Cvikl. Kot kaj se javljate? Kot repliko ali kot prijavljeni?
Najprej bom imel kar razpravo, bom pa tudi odgovoril gospodu Jancu in gospodu Černaču in drugim. Najprej gospodje, ker pravite, da ste dobro poučeni in ker ste za to, da je vprašanje izgradnje avtocest nekaj, kar je nacionalnega interesa, bi vas rad spomnil, da je februarja 2004 ta državni zbor sprejel resolucijo o izgradnji avtocest v Sloveniji. V tej resoluciji je bila potrjena struktura financiranja. 1/3 krediti, 1/3 državni proračun in 1/3 cestnine. Ta resolucija je bila na podlagi študij, ki jih je gospod Božič še kot predsednik uprave Darsa zelo vehementno ministru SLS-a in ministru za finance pojasnjeval, zakaj je potrebno imeti tak način strukturiranja in takšen način financiranja izgradnje avtocest. Ta resolucija je v osnovi izhajala iz tega, da se nadaljuje uveljavljanje zakona o zagotavljanju sredstev iz proračuna ali, če hočete, bencinskega tolarja, ki se je po pretvorbi v DDV se spremenil v približno 30 do 40 milijard letnega financiranja izgradnje avtocest iz državnega proračuna. To je slovenski, če hočete, evropski model izgradnje avtocest. To, kar je gospod Božič pisal v ponedeljek v Večeru in pravi, da gre za pomembno prelomnico- se z njim strinjam. Vendar gospod Božič, te prelomnice se delajo s spremembo resolucij, ne pa zato, ker ste najprej denar v državnem proračunu namenili nekam drugam, priti po milijardo evrov zadolževanja. Zakaj zmanjšujemo obseg sredstev v tem amandmaju? Zato, ker samo takšen obseg sredstev ohranja strukturo iz resolucije. Ker takšen obseg sredstev zagotavlja, kot je lepo napisano, da je potrebno razliko zagotovitvi v državnem proračunu in pred nami so spremembe proračuna za leto 2007, pred nami je državni proračun za leto 2008, se pravi, to je en vir oziroma druga dva vira, preko kohezijskih sredstev iz strukturnih skladov Evropske unije v finančni perspektivi 2007 in 2014. Gospodje, za leto 2007 vlada predvideva 3 milijarde tolarjev denarja iz Evropske unije. 3 milijarde tolarjev. Na voljo pa jih je od 1. januarja 2007 naprej 900 milijard. In če ne boste, vlada, gospod minister za promet, gospod minister za finance, evropske tehnokrate prepričevali o pomeni izgradnje avtocest in zato pomembni od delitvi v okviru državnega razvojnega programa za izgradnjo avtocest, potem seveda se boste pač zadolževali. Kdo bo to plača? Plačal bo na koncu državni proračun. Zato, ker nihče, ne gospod Božič in ne gospod minister za finance nista dala ključnega zagotovila, da bo res prišlo do uvedbe elektronskega cestninjenja, kar je en robni pogoj, in da bo od leta 2008 naprej res zagotovljeno toliko, kot je predvideno v študijah ekonomskega inštituta, to pa je približno 200 milijonov evrov. In, gospodje, resolucija, ki je bila sprejeta februarja leta 2004, je imela zelo temeljit model. In ta model pravi, da bomo avtoceste zgradili do leta 2008, da se bo do leta 2013 eventualno izdelal tudi dopolnilni program in da bo pretežni vir za izgradnjo tega dopolnilnega programa - govorimo o tretji razvojni osi, govorimo o četrti razvojni osi - presežek sredstev iz projekta izgradnje avtocest. Tisti, ki ste ekonomisti, verjetno veste, da kadar se gre nekdo zadolžit, se mu kredit da samo, če na koncu projekta pokaže, da ima neko neto pozitivno vrednost. In resolucija z viri financiranja zagotavlja 75 milijard presežka sredstev ali 285 milijonov evrov. Ker pa ne gospod Božič in ne gospod Bajuk nista zagotovila, da bo v letu 2008 in dalje zagotovljenih iz državnega proračuna po 50 milijard tolarjev - naj vas pri tem spomnim, da gospod Damjan pravi, da se bo vmes do leta 2012 celo proračun zmanjšal za več kot 240, 250 milijard -, bo učinek tega, kar kaže študija ekonomskega inštituta, ki jo je naročil gospod Božič, ki jo je gospod Božič kot minister poslal v državni zbor v septembru 2005, kaže, da bo učinek tega, da bo Dars imel negativno sedanjo vrednost v višini 852 milijonov evrov ali več kot 200 milijard tolarjev. In, gospodje, zaradi tega seveda ni res, da je to prelomnica. Če bi bila prelomnica, gospod minister, potem danes tega ne bi obravnavali, ker bi Dars tako kot, na primer, portugalska Brisa ali kdorkoli drug, zadeve financiral brez poroštev države, brez soglasij državnega zbora - ker bi to res bili tako imenovani projekti javno-zasebnega partnerstva. Vendar temu ni tako. Vi pač v proračunu niste mogli zagotoviti toliko, kot piše v resoluciji, niste šli popravljat resolucije, ampak po nujnem postopku iz plus 75 milijard delate luknjo v višini 200 milijard tolarjev. Minister za finance in gospod Božič sta rekla, onadva tega ne moreta zagotoviti, ker, veste, proračun sestavlja vlada. Sprašujem vas, koalicijski poslanci, ali boste v pripravi proračuna za leti 2008 in 2009 - začela se bo na podlagi vseh ustreznih postopkov relativno kmalu - zagotovili Darsu 200 milijonov evrov? Ali mu boste zagotovili? Ne boste. Gospod Janša seveda ne more tega tukaj potrditi, zato je to neodgovorno dejanje - ker zadolžujemo bodoče generacije. To pač na žalost ni prelomnica, ampak je vračanje v balkanski model, v argentinski model, kjer bo seveda teh minus 200 milijard potrebno vrniti in vračali bodo to seveda slovenski davkoplačevalci, vmes pa bo Slovenija tudi zaradi tega, kar počnete, imela vsaj dva problema. Plačali bomo več kot dodatnih 75 milijard obresti in ne bomo mogli, ker ne bo od kje vzeti, financirati dopolnilnega programa izgradnje avtocest, tretje razvojne osi, četrte razvojne osi, ampak se bodo na nas pasli samo evropski bankirji. To je, milo povedano, kratko vidna politika, neodgovorna politika in zato ji seveda nasprotujemo.
Hvala. K besedi vabim poslanko Marjetko Uhan. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Sama ne bom podprla amandmaja Liberalne demokracije. Tudi sama vem, da je tako 500 milijonov kot 1 milijarda izredno velik denar in upam, da se tega zaveda tako Dars, kot minister, ki je predlagal ta zakon. Za primerjavo naj povem, da bi s tem denarjem preživelo kar nekaj ministrstev. Vendar, sama podpiram ta zakon, ker je to trenutno edino upanje, da dobimo, recimo, avtocesto tudi na podhranjeni Dolenjski, kjer se na določenih odsekih sploh še ni začelo graditi, kjer se razpravlja o lokacijskem načrtu in če bi podprla danes amandma gospoda Cvikla, potem bi izpadli verjetno kraki, kjer se sploh še ni začelo graditi. In danes naj jaz za Trebanjcem rečem, mene pa skrbi zadolževanje Darsa, države, zato si vi kar odpišite to cesto. Kje ste bili, ko se je država zadolževala za ostale krake, za ostalo avtocesto, po kateri se že vozite? Torej, edino upanja je danes, da podprem ta zakon in to poroštvo, in mislim, da ste kar nesramni s svojimi modeli, ko govorite o balkansko, argentinskih modelih. Jaz mislim, da je slovenska politika eno upanje, da dobimo avtocesto čim prej zgrajeno, medtem ko Cviklov model pa gotovo ni to upanje z avtocest. Hvala lepa.
Hvala. Replika, kolega Cvikl.
Na kratko. Poglejte, gospa Uhan, ne gre za Cviklov model, gre za model ekonomskega inštituta pravne fakultete, gre za Božičev model, samo vmes je pozabil, da je kot predsednik uprave Darsa zagovarjal eno varianto, ko ga je pa gospod Janša stisnil, pa gospod Bajuk stisnil, pa ni mogel več dobiti iz proračuna toliko denarja, je pa začel zagovarjati drugo alternativo, alternativo po kateri bo vas Trebanjce, ta avtocesta stala veliko več pa veliko kasneje jo boste dobili.
Hvala. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Matej Lahovnik.
Hvala lepa. Najprej, da razčistimo dilemo pri tem amandmaju, namreč gre za veliko zlorabo. V LDS ne govorimo, naj se sredstva za gradnjo avtocest zmanjšujejo, pač pa povemo, da so alternativni viri. Naslednje leto je nova finančna perspektiva, iz katere je mogoče črpati 900 milijard tolarjev, kar je 28% tega zneska, ki naj bi ga odobrili kot poroštvo Darsu. Druga možnost in drugo dejstvo, in dajte si to že, prosim, enkrat zapomniti, da ne bomo ponavljali nonstop je, da je minister Bajuk sredstva za gradnjo avtocest z 38 milijard zmanjšal na vsega 8 milijard v letu 2006. In študija ekonomskega inštituta pravne fakultete zelo jasno pravi: če se ne bodo ta sredstva za gradnje avtocest vrnila na prejšnji nivo 38 milijard tolarjev, se bo bistveno podaljšalo financiranje tja preko leta 2060. Ampak to gospoda Bajuka seveda ne skrbi. Jaz ga čisto razumem, on dobi penzijo iz Argentine ali ZDA iz nekih mednarodnih institucij, nima s tem težave, kdo bo to odplačeval in na kakšen način. Ampak oprostite, v tej državi je zelo veliko mladih generacij, ki veliko bi raje videle, naj se sredstva zagotovijo iz evropski skladov, iz kohezijskih sredstev in iz proračuna, ne pa kot poroštvo, ki ga bodo slej ko prej pokrile prihodnje generacije. Tukaj gre pa za neko osnovno ekonomiko in prosim, da ne zlorabljate več tega dejstva, da govorite, da mi s tem amandmajem zaviramo gradnjo avtocest. Ne gre za to! Gre za to, da se gradnja pospeši, ampak naredi cenejša. In to, kar govori spet minister Bajuk, ko pravi, poglejte, saj obrestne mere so trenutno na najnižjih nivojih, najnižjih zgodovinskih nivojih, to se zdaj splača. Ja, seveda, ampak naj mi pove, kakšne bodo leta 2010, 2015. In v prihodnost, tja preko leta 2060, ko se bo ta gradnja oziroma ko se bo to odplačevanje dogajalo. Tega pa seveda ne ve in jaz verjamem, da ga ne skrbi, ampak to, kar se dogaja je nojevsko tiščanje glave v pesek. In poglejte si magnetograme z odborov tega državnega zbora in boste videli, opozarjali smo, ne zmanjšujete deleža sredstev iz proračuna z 38 milijard tolarjev na 8 milijard tolarjev! Tudi minister Božič je potrdil, da je lahko to nevarno. Tudi v tisti študiji ekonomskega inštituta pravne fakultete, ki ste jo sami naročili, zelo jasno piše, ne tega delati, ker se bo morala dinamika vrniti financiranja na prejšnjo raven. Ampak za leti 2008, 2009 - to verjamem, da vas danes še ne skrbi, kaj bo takrat, kaj šele v naslednjih letih, ko se bodo ti "pufi" odplačevali. In da na koncu izpostavim še eno dejstvo, ko govorimo o tretji razvojni osi, nihče ne "osporava" tretje razvojne osi. Nasprotno, sam sem postavil ministrom vprašanje, zakaj se gradnja te tretje razvojne osi ne zastavi še hitreje in še bolj aktivno pospeši. Še enkrat, ko govorimo o avtocestnem omrežju, govorimo samo iz katerih virov. In še enkrat gospoda, naslednje leto začne teči nova finančna perspektiva, 900 milijard tolarjev sredstev imate tam, 28% tega denarja namenite za te infrastrukturne projekte, pa bo gradnja zelo poceni in zelo enostavna. Nehajte pa "farbati" celo državo s tem, da dajete neka poroštva in se zadolžujete nekam v oddaljeno prihodnost. To se mi pa zdi neodgovorno in še večja manipulacija se mi zdi, ko kdo reče, da LDS s tem amandmajem želi zavreti gradnjo avtocest. Dajte no, poglejte si vsebino in preberite si vsaj te študije ekonomskega instituta pravne fakultete, ki ste jih sami naročili! In še nekaj, očitno bomo res morali vprašati ministra za finance ali nekoga, koliko je vsaj ta študija stala, ker očitno je, da vam nič ne koristi, niti prebrali je niste in res me zanima, zakaj mečemo denar v brezno, če te študije, ki jih sami naročite, potem sploh ne preberete. Hvala.
Hvala. Naslednji na seznamu prijavljenih je poslanec Samo Bevk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz zakonu ne bom nasprotoval, kljub temu da ima pomembne finančne posledice. Posodobitev cestne infrastrukture je po mojem mnenju bistvena - ne samo cestne, vse prometne infrastrukture - je po mojem bistvena za nadaljnji gospodarski razvoj naše države. Leta 2001, ko je prišlo do zastoja financiranja avtocestnega programa, se je to odražalo negativno in je prišlo do zastoja ne samo v gradbeništvu, temveč v vsem slovenskem gospodarstvu. Vendar tu nimamo samo avtocest, tu imamo še železniško infrastrukturo in tudi državne ceste. Pred seboj imamo tudi dokumente vlade o investicijskih prioritetah Slovenije v obdobju 2007 in 2013. V teh prioritetah imamo tudi tam, kjer govorijo o državnih cestah, tudi tako imenovano tretjo os pa tudi del četrte razvojne osi, ki se je v zadnjem času tudi uveljavila v našem slovenskem prostoru, danes smo slišali, še 3.a razvojno os. Bi pa rad povedal, gospod minister, da se glede prioritet in nabora projektov, ki bodo lahko kandidirali na sofinanciranje evropskih sredstev, v naši subregiji, na Idrijskem, ne strinjamo, kajti četrto razvojno os ste v investicijskih prioritetah Slovenije za obdobje 2007-2013 naredili invalidno; ponavljam, to razvojno os ste naredili invalidno, kajti popolnoma ste zanemarili levi krak te osi. Se pravi, najbolj propulzivno razvito izvozno gospodarstko okolje v Sloveniji, na Idrijskem, ste popolnoma zaobšli [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]in ga naredili za slepo črevo. Zato prosim, da preden boste dokončno sprejeli te prioritete, da to korigirate. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem poslancu Bogdanu Baroviču.
Hvala. Kolegice in kolegi. Povedal bom zelo kratko zgodbo, ki pa je povezana z amandmajem, da ne bo nesporazumov. V banko sta prišla mož, žena in otrok. Rekla sta, živiva v občini, kjer je velik stanovanjski problem, želiva ga rešiti tako, da bova zgradila hišo, se preselila skupaj s starši in s tem sprostila prostor drugim; to želiva narediti takoj, zato ker so zelo ugodni krediti pogoji in potrebujeva 100 milijonov. Bančni delavec seveda ugotovi, da niti s poroštvom niti drugače nista sposobna dobiti kredita za 100 milijonov, in ju odslovi. In potem - kaj? - ljudje rečejo, da je bančni uslužbenec naperjen proti reševanju stanovanjskih problemov, da je bančni uslužbenec naperjen proti razvoju mladih družin in da ne da denarja. Ni res! Gospe in gospodje, ravno ta amandma je posledica neresnega odnosa pristojnega finančnega ministrstva do sprejetih zakonov. 33. člen zakona o izvrševanju proračuna natančno določa, da je lahko zadolženost države, Republike Slovenije, v enem letu 150 milijard tolarjev na glavnice. Ali je tako težko napisati, da je država, Republika Slovenija, na vse glavnice v letu 2006, na pamet bom rekel, zadolžena 40 milijard, in vemo, da imamo še razliko za vse ostale zadolžitve 110 milijard. Kje imamo ta podatek, osnovni podatek, ki bi ga morali imeti?! Nimamo ga! V tem državnem zboru smo rekli, država, Republika Slovenija, ima zadolževanje v višini 3% bruto družbenega produkta. Če je to na pamet 120 milijard, je to 120 milijard - in to je zakon in ga je treba spoštovati! In ne moremo mi na naš zakon, ki govori, da je to 120 milijard, vzeti kredit za 250 milijard! In za "bog lonaj" potem očitate, da smo, ne vem, proti razvoju cest! Bog ne daj, da bi bili proti razvoju cest! Ampak kaj se je zgodilo v tem državnem zboru, ne glede na katero oblast? Kaj smo naredili pred slabim letom: znižali cestnino za tovornjake in povečali osno obremenitev! Ali je to način? Je to način, kako bomo zdaj dobili denar nazaj - to, da znižamo cestnine? In vsi tovornjaki iz Evrope, pametni, gredo z vlakov na slovenske ceste - zato, ker je to pri nas poceni, in zato, ker pri nas lahko imajo, ne vem, 15-tonsko obremenitev in uničujejo slovenske ceste? Je to način, kako bomo zbirali denar? Kje imamo napisanih pet ali šest ukrepov, s katerimi bomo črpali in vračali sredstva za novozgrajene ceste? Kje? Govorimo o elektronskem cestninjenju, govorimo o tem in onem. Nikjer ni tega! Nikjer ni jamstev. In ne nazadnje, če bi se zgodilo, da bi morala država, ker piše v členu, če ne bo Dars sposoben, bo morala država poravnati - če bi se to zgodilo, iz čigavega denarja? Iz davkoplačevalskega, tam, kjer se polni proračun. In kaj iz tega sledi: dvojna obdavčenost državljank in državljanov. Bog ne daj, da se to zgodi! Prvič, proračun bo vračal, to je davkoplačevalski denar, in drugič, vsi mi, ki se vozimo, bomo plačevali višjo cestnino. Saj je prav, saj jo bomo morali, če hočemo imeti ceste, to že sedaj vemo. In v Slovenski nacionalni stranki imamo stokrat raje, da ta trenutek poveste, da je možna zadolženost do tistega okvira do katerega je glede na zakonodajo, za razliko do potrebnega denarja pa sedajle odkrito povejte vsem nam in vsem Slovenkam in Slovencem, da bomo pač plačevali, ne vem, 10, 15, 20% dražjo cestnino. Prav je tako, pošteno je. Pregledno je, da bomo mi plačevali cestnino, ne pa, da bomo sedaj skozi nekatere najete "pufe" v višini skupnih 600 milijard tolarjev kasneje plačevali in ta posojila in še 40 ali pa 50% večjo cestnino. Samo to preglednost bi radi: koliko se sme ta država letos in prihodnja leta zadolžiti. In do tiste meje, do tiste meje bo tudi Slovenska nacionalna stranka, rekla: da. In ne nazadnje, me prav zanima, šest let se borim, pa končam, za trboveljsko bolnišnico in sedaj je sklep, da se bo zgradila nova. Stala bo nekaj milijard. Verjetno bo prišel predlog ministrstva za zdravje za poroštvo. In kaj se bo zgodilo? Že v naprej vem, 33. člen zakona o ZIPRU govori, da se lahko država zadolži do toliko in ker je ta zadolženost že na meji 150-ih milijard, tega poroštva za eno bolnico pa ne bo. Slučajno je ta v Trbovljah, lahko bo pa kje drugje. Pa ni samo bolnica, je še kaj drugega. Imamo še železnice, imamo drugi tir, imamo zračni promet, imamo pomorski promet. Tudi tam so težave, s katerimi se minister neposredno srečuje, ampak ta trenutek o njih ne more ali pa ne sme govoriti, ker mora reševati avtocestni problem. Ko bo pa tam zmanjkalo denarja, ko bo Evropa tistih par sto milijonov, ki jih ima za železnice, rekla jih nočete, jih bo dala stran, bo imel pa spet minister druge težave.
Hvala. K besedi vabim poslanca Antona Anderliča. Izvolite.
Danes se postavljajo vprašanja, ali je nekdo za gradnjo avtocest, drug pa proti. Samo če si upa postaviti kakšno vprašanje, je že proti. Ampak nekaj je narobe pri tem celotnem postopku. Mi sprejemamo danes enega od dvojčkov in v četrtek drugega od dvojčkov zakonov, ki govorita o isti stvari. Ampak prav čudno je, da to ne dela vlada kot taka, usklajeno in da oba ministra sedita pri obeh zakonih, kajti sta v neki usodni zvezi, kot bi se temu lahko reklo. Ampak je to tako, da mogoče stvari skozi tak način bolj zvodenijo, se bolj skrijejo, postajajo nepregledne itn., in tako to življenje teče. Ne trdim, da je ta način financiranja izgradnje avtocest, ki je bil do sedaj uzakonjen, če hočete, v državi Sloveniji, najboljši. Trdim pa, da ni edina alternativa temu, preprosto prehod s tistega, kar je bilo sedaj, na zadolževanje. Nobena velika modrost ni, da imamo zelo zelo različne oblike po svetu, kako te stvari delajo. Ali pa je res mogoče, kar tako, z levo roko odpraviti zakon o zagotavljanju namenskih sredstev za izgradnjo avtocest, ki ga mimogrede plačujemo pri litru bencina, nafte vsak dan ali pa takrat, ko kupujemo gorivo za kurjavo čez zimo. Ampak to se vlade ne tiče. Ta zakon je osnova in je seveda osnova resolucije, o kateri je že bilo govora, in tukaj se ne pove, zakaj se odstopa do tega načina, od konec koncev neizvrševanja zakona. In mi to, kar bomo zdaj s poroštvi prevzeli kot obvezo, tudi če se teoretično zgodi, da bodo cestnine leta 2065 pokrile vse tisto, kar bomo sedaj najeli kot kredit ali bomo najemali kredite v prihodnosti zato, da bomo reprogramirali kredite, kajti dejstvo je, da nekatere kredite in tiste, ki smo jih lani tukaj potrjevali, smo najemali zato, da smo reprogramirali nekatere kredite iz preteklosti. In zdaj bo pa seveda tega še bistveno več. In jaz menim, da tisto, kar smo že plačali uporabniki avtocest skozi namenski tolar, nam ne bi smeli zdaj obesiti skozi davke na drugi strani. To je protizakonito, celo sem trdno prepričan. Pa vi mislite, da se res ni v preteklih desetih letih nobeden spomnil "za boga", da je pa ja lažje iti po kredit v EIB, EBRD, v komercialne banke, kamorkoli, kot pa se mučiti in sestavljati proračun, zato da bo "štimal", zato da bo javna poraba v okvirih, zato da bomo dosegli makroekonomske cilje, zato da bomo dosegli razvoj, zato da bomo vzpostavili pogoje za približevanje evro in tako naprej. Ali mislite, da tega, teh idej in teh skušnjav nihče ni imel v preteklih 10 letih? Ampak se je reklo, ni mogoče vse preko kreditov financirati, kajti to obremenjuje javne finance čez določene okvire, ki smo jih sprejeli kot zavezo, da bomo spravili inflacijo na pravo mero in tako naprej. Ni velika pogruntavščina, da rečete, to nima zveze z državo, Dars se bo zadolžil. Ampak vendarle, s poroštvom se pač to zgodi. Jaz bi rad slišal odgovor: prvič, na vprašanje, zakaj se je odstopilo od tega zakona, ki zagotavlja sredstva in zakaj se ta sredstva ne zagotavljajo. Drugič. Kakšen je predvideni izračun vseh obresti do konca, do tega celotnega projekta, do odplačila. In tretje, kje je tisti, recimo temu prelom, ki se mu pravi, do tukaj plačujemo te obresti v luknjo in od tam naprej se bo začel dobičkonosen projekt teh avtocest. Na kateri točki pričakujete, da se bo ta prelom zares zgodil? Kajti če avtoceste same po sebi ne bodo v neki prihodnosti tudi profitabilne, da se bo nek dobiček vendarle vračal zato, da se bo lahko avtoceste obnavljalo, da se bo lahko tudi iz tega naslova še kaj gradilo in da bo teza, ki je po mojem mnenju dokaj verjetna, da se bo vse, kar se bo pokasiralo iz naslova cestnin, tako rekoč namenjalo za vračilo kreditov, in še več, da bomo morali tudi v prihodnje - danes je bilo rečeno tukaj, nekdo je rekel, da bo z veseljem še drugo leto podprl najem kredita za 300 milijonov evrov, če sem prav razumel. Jaz se pa tega seveda bojim, ker neka moralna obveznost pa je vseh nas, da tistih po letu 2060, 2070 in tako naprej ne zadolžujemo z nesmotrnimi rešitvami. Glede na tri postavljena vprašanja bi želel, da vendarle tudi predstavniki vlade kaj odgovorijo.
Hvala. K besedi vabim poslanca Alojza Soka.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Cestna problematika seveda ni tema, ki bi bila v državnem zboru prvič. Z njo smo se srečevali skozi zadnjih nekaj let, tako, približno dvakrat na leto smo razpravljali o poroštvih, pa potem še enkrat ob planu izgradnje za tekoče leto, in te debate so vedno bolj ali manj enake ali pa podobne. Problem je v tem, da to, kar se danes pogovarjamo o izgradnji avtocest, bi morali v tej državi storiti tam leta 1970; takrat so v razviti Evropi gradili avtoceste. Danes pa se srečujemo s tem problemom, da imamo ogromen promet in da nimamo avtocest, na eni strani, na drugi strani pa se srečujemo s težavami, kako to financirati. Res je, kolega Cvikl, sprejeli smo nacionalni program izgradnje avtocest, ampak ta program gre nekako tja do leta 2013. Potem ste vi pred volitvami, torej leta 2004, v Pomurju obljubili, da bo to končano leta 2008, ne 2013, kajne, gospod Rop? In to je bila tudi predvolilna parola. In prav je tako. In seveda ta vlada in ta vladna koalicija tej obljubi sledi. In sedaj smo na tem, da je treba do leta 2008 Pomurcem to zgraditi. Res je, zgradili smo okoli Ljubljane, lahko se vozite, tudi ne plačujete cestnin, tudi do morja se je zgradilo, tako da ste lahko hitro v Portorožu in na morju. Problem pa je seveda za tiste, ki pridejo iz severovzhodne Slovenije, iz Prlekije, Pomurja, problem je za Korošce in še za marsikoga. Bilo bi veliko lažje, če bi se kdaj v preteklosti odločili in bi katero od avtocestnih povezav gradili s koncesijo. To se ni zgodilo. Na vseh delih se je nekaj zgradilo in danes, mislim, da enostavno s koncesijo ni možno nikjer več graditi, razen eventualno phyrnske avtoceste; to bi verjetno še vedno bilo možno. In tu bi tudi rad odgovor od ministra, ali se v tej smeri kaj razmišlja, da bi se pa mogoče le del tega nadoknadilo na kakšen drug način, kajti jasno je vsem, poroštvo pomeni v bistvu to, da če tisti, ki pač dobi poroštvo, tega ne more vrniti, potem je država tista, ki to plača. Torej, to je povsem logično in to vsi razumemo. Sedaj, koliko je zadolžena država, po tistem, ko se je spremenil zakon o Darsu, in pa seveda tudi po teh merilih, ki jih priznava Evropska unija, se dolg Darsa ne šteje v državni dolg, kolega Barovič. Slovenija je izpolnila kriterije za prevzem evra, to pomeni, da tako po dolgu kot tudi po inflaciji ne presega teh pogojev in smo edina država v tem trenutku, ki izpolnjuje vse te pogoje in bi lahko že jutri, če bi seveda se sedaj o tem odločalo, prevzeli kot skupno evropsko valuto evro, to se bo po pričakovanju pač zgodilo s 1.1.2006. Dolg Darsa seveda ni nastal čez noč, dolg Darsa je nastajala, poglejte, jaz vam lahko prebral, vi govorite o nekem balkanskem, argentinskem modelu - sedaj ne vem, balkanski model sigurno ni bil takšen, da bi gradili avtoceste, so se zadolževali, vendar za kaj drugega. Ne bom se spuščal v kaj vse se je zadolževalo in za kaj vse se je trošilo. Kar se pa tiče argentinskega modela, to je sedaj neka noviteta, ki je prinesena v to razpravo, edino, kar jaz lahko s tem povežem, je verjetno to, da je pač družina finančnega ministra poiskala, tako kot tisoče drugih družin, svoj prostor v Argentini. To je bila edina država, ki je tem revežem takrat dala možnost, da so lahko prišli ali pa bi končali v Kočevskem rogu, tako kot je marsikdo. Ne vem, zakaj vedno ponavljate ta argentinski model, morali bi se zamisliti kolega Cvikl nad tem. Ne vem, zakaj to govorite, enostavno mi ni jasno. Poleg tega smo pa pred časom lahko brali, da je Argentina velik del svojega dolga povrnila, se pravi, se tam ponovno razvija ena uspešna ekonomija, je pa seveda ta država še vedno hudo zadolžena, to tudi lahko beremo. Jaz vam enostavno predlagam, da tega več ne uporabljate, ker ima zelo težke čustvene emocije lahko za marsikoga. Za nas, ki smo rojeni v tej državi ne, za marsikoga pa da, vi vedno govorite balkansko, argentinski. Recimo, kakšen pa je bil potem ta model pred volitvami leta 2000. 1.5.1999 je sprejel državni zbor poroštvo za 330 milijonov ameriških dolarjev, 15.5.1975 milijonov evrov, potem je bilo 5.11.1999 za 85 milijonov evrov in potem še 13.11.1999 za 160 milijonov evrov. Če to seštejete, dobiti nekaj manj kot eno milijardo evrov, leta 1999. Poglejte, imam tu pred sabo, lahko si preberete. Ampak vseeno je iz vsega tega naslova do tega trenutka pač nastalo vse skupaj dolga za približno ena pa pol milijarde evrov, to predstavlja približno polovico tistega programa, ki ga je Dars do sedaj izvedel. S tem poroštvom, ki ga pa danes uzakonjamo in ki naj bi ga Dars črpal do leta 2010, pa bi se ta del dvignil za 90% izvedenega programa na 54%. Za 90% oziroma 517 kilometrov avtocest naj bi se ta del dvignil na 54% in finančni minister, ki je dobil tudi eno od priznanj, ki mu sicer vi ne dajete neke velike teže, pravi, da je to vzdržno in da je to možno z [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Če lahko, kolega Anderlič? Da je to možno ob drugačnem načinu cestninjenja zagotoviti iz pobiranja cestnin in potem tudi to zadevo na takšen način izfinancirati. Tisto, kar je pa bolj pomembno in čemur bo potrebno posvetiti znatno večjo pozornost, pa je vsekakor nadzor nad porabo teh sredstev. V preteklosti se je dogajalo, da se je ob cestnem programu, meni je žal, da ni tukaj bivšega prometnega ministra, ne vem, kako to, da danes manjka, bi lahko marsikaj povedal, da se je ob tem programu marsikaj financiralo, od raznih lokalnih cest, pa ne samo cest, še raznih zadev, ki sploh s cestami niso imele nobene zveze. In to je velika naloga na Darsu, da takšne in podobne zadeve prepreči in da se cena zgrajenega kilometra avtoceste zmanjša, ker je pri nas obupno predraga.
Poslanke in poslance prosim, da prisluhnemo govorniku, besedo ima in edini jo ima kolega Sok.
Jaz bom počakal, da bo kolega Anderlič končal, jaz njega nisem motil, on mi tu neka svoja mnenja vsiljuje, ampak imam pravico, da tako razmišljam. Kar se tiče pogojev, pod katerimi bodo ta sredstva do leta 2010 odobrena, tukaj jasno je predpostavljeno tudi, da se naredi vse, da se pridobijo sredstva evropskega kohezivnega sklada. Tukaj je napisano, da se v okviru tega planira do 300 milijonov teh sredstev in da se bo potem poraba iz tega za toliko zmanjšala. In tudi danes tukaj s strani kolega Lahovnika spraševati: "Povejte nam, kakšne bodo obresti leta 2010?" Ja, kdo pa to ve, to naj on pove kot ekonomski strokovnjak, naj nam on pove, kakšne bodo obresti leta 2010. Mi lahko vemo, kakšne so obresti v tem trenutku. Kakšne bodo čez pet let, ne vem, on je dr. ekonomije, vse ve, naj on pove. Pogoji, pod katerimi se pa ta kredi naj najame, pa so v 2. členu tega kratkega zakona zapisani. Tu so zapisani pogoji, se pravi, od teh pogojev se ne sme odstopati, če pa bi se, pa bo potem vlada kot predlagatelj morala priti v parlament s spremembo tega zakona in takrat bomo pa lahko tudi rekli, ne pod takšnimi pogoji pa se več ne strinjamo. Vse drugo, kolega Cvikl, je neko ugibanje, bi rekel, neko širjenje strahov, v bistvu pa je to, da ceste obupno potrebujemo, da tudi to, da je vlada znižala v okviru proračuna sredstva za avtocestni program, to sicer drži, je pa res, da je ob tem treba povedati, da je vlada namenila veliko več sredstev za druge ceste, ki so bile vseskozi zanemarjene, da je vlada namenila več sredstev lokalnim skupnosti, ki še kako potrebujejo sredstva za financiranje svoje občinske infrastrukture. Res je tudi, da je vlada znižala davek na izplačane plače in da se bo to še zniževalo, se pravi, če se nekje nekaj niža, potem je treba na neki drugi strani to razliko na nek način zagotoviti. To je pač enostavna logika, ki jo lahko razumemo tudi tisti, ki pač po stroki nismo ekonomisti. Pred vlado je tudi projekt posodabljanja železnic in tukaj se bomo seveda morali pač zavestno odločiti, ali se zadolžite in te zadeve čim prej spravite v uporabo ali pa dejansko še leta in leta dolgo čakate in pač stopicate na mestu. Torej, tudi sam bom ta zakon podprl, čeprav se zavedam, da gre za veliko odločitev. Hvala lepa.
Hvala gospodu Soku. Imamo dve replike. Najprej gospod Cvikl.
Zelo na kratko gospod Sok. Glejte, razlika med nami in vami je v tem, da je vlada 10 krat prišla v državni zbor in v tem času se je Dars zadolžil za to milijardo 900 evrov. Iz tega je izgradil to, kar je zgradil. Vi sedaj še za obdobje naslednjega mandata zadolžujete Dars za dodatno milijardo evrov. To je balkansko argentinski model zato, ker je njegova značilnost, da se zadolžiš pri bankirjih in ne vrneš. In gospod Sok, vsak ki gre v London, pa reče, jaz bi imel milijardo evrov in bo zato plačal 75 milijard obresti, dobi zelo veliko pohval.
Hvala. In še gospod Anderlič.
Glejte gospod Sok, ko vi govorite o tem, bilo je namenjeno za, ne vem kaj, bilo je in tako naprej, povejte ime, povejte kdaj in zakaj. Ne v svoji maneri obtoževati, vse je bilo prej narobe, zdaj bomo pa mi rešili. Bilo bi to korektno. In drugo, to, ko govorite, ja, če bo kaj narobe, bomo prišli s spremembami. Če bi res imeli namen, potem bi prišli s spremembo zakona o zagotavljanju namenskih sredstev za izgradnjo avtocest. Denar se pobira, gre v proračun, namenja se v integralnem proračunu za kamorkoli že, mi to plačujemo z bencinom in ni prav, da se namenja za druge stvari. Gradimo iz tega ceste ali pa spremenite zakon.
Hvala. Gospod Rop, ali ste za razpravo? Za repliko, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik. Prav tako, zelo na kratko. Torej, vse to, kar je gospod Sok povedal, bi morda držalo, če ne bi spregledal bistva. Mi smo avtocestni program financirali tako, da se je lahko samofinanciral. Nova vlada oziroma ta vlada, zdaj že kar nekaj časa traja, je ta projekt zastavila na takšen način, da ne zagotavlja samofinanciranje. Od leta 2000 naprej smo poskušali zagotavljati sredstva za avtocestni program tako, da smo polovico zagotovili iz proračuna, polovico smo se pa zadolževali. In to je omogočalo samofinanciranje projekta. Sedaj se je 38 milijard skrčilo na 8 milijard, vse se financira samo iz kreditiranja, to pomeni, da bo na koncu ta dolg plačal proračun ali pa davkoplačevalci preko višje cestnine. To je nedopustno, to je prikrito zadolževanje in to je izjemno slabo in mi prevaljujemo dolg za izgradnjo avtocest, zaradi prikritega financiranja drugih izdatkov, na te in na bodoče generacije in to želimo danes opozoriti. To je slabo in v popolnem nasprotju s tem, kar je do sedaj ta koalicija obljubljala, da bo v Sloveniji delala. In na to danes opozarjamo in še je čas, da se v zvezi s tem naredijo ustrezne korekcije.
Hvala. Besedo ima gospod Štebe. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, gospod predsednik Darsa, kolegice in kolegi! Jaz tega dopolnila ne bom podprl, pravzaprav menim, da je dopolnilo nepopolno, morda celo formalno. Kajti oni, predlagatelji, LDS, je enostavno spremenil samo število v prvi alineji iz 1.030,15 na 500, ni pa opredelil in zaokrožil tega amandmaja s tem, da bi izločil tiste avtocestne odseke, ki bi jih pač financirali s tako zmanjšanim zneskom poroštev oziroma zadolžitev ali pa z izdajo delnic. Pravzaprav [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]država oziroma državnega proračuna ponudijo rešitev pač na enostaven način z razpolovitvijo deleža. In to izrabijo potem za propagando, demagogijo in strašenje. Najmanj, kar bi bilo korektno je, da prevzamejo tudi odgovornost in bi za tako zmanjšanje zneske navedli tudi, izločili tiste odseke, ki bi s tako zmanjšanim denarjem lahko realizirali. Govorijo o javno zasebnem partnerstvu, ki jih pač prejšnja vlada ni koncipirala. Koncesije kot take v klasičnem smislu niso bile uvedene, po mojem mnenju zaradi domačih, gospodarskih in tudi izvajalskih interesov. Dars pa je namesto tega postal ene vrste državni koncesionar, ki lahko s takimi pooblastili izdaja dolžniške in vrednostne papirje in najema kredite. Poroštvo in soglasje pa mu daje ustanovitelj ali pa lastnik. Tudi študije so raznih vrst. Verjetno je tisti, ki dvomi oziroma ki jih, ali pa dvomijo in jih navajajo kot vsemogočne, tudi sam kakšno izdeloval. Rezultati študij so med drugim zelo pogosto pomembno odvisni od vhodnih pogojev naročnika. In ti so se z novim pristopom te vlade po mojem mnenju bistveno spremenili. Tudi strašenje zaradi dodatnega obdavčevanja in tako naprej, sistem cestninjenja, ki je bil tako pravzaprav zlorabljen, omogoča pobiranje samo dobrih 60% tistega, kar naj bi se cestninilo. Jaz sem prepričan, da se da bistveno več cestniniti oziroma pobrati denarja, če grdo povem, na primeren način cestninjenja oziroma taksiranja vseh obremenitev. Nekaj več v nadaljevanju. Pravzaprav je pa, kot je bilo tudi že rečeno, nedopusten zaostanek pri izgradnji avtocest in hitrih cest. Prvotni nacionalni avtocestni program bi moral biti zaključen že pred dvema letoma, pa je bil takrat podaljšan do leta 2013. Razvite evropske države so prvi sistem avtocest končale že pred 30 do 40 leti, nekateri pa so jih gradili že pred vojno. Stanje državnih cest je slabo, najslabši pa je njihov spodnji ustroj in tehnično prometne karakteristike. Železnice tudi čakajo na prvo sistemsko modernizacijo infrastrukture ob tem, da razvite države gradijo super hitre železnice tretje generacije. V 10 do 12 letih na 40 let podlage, je bila vladna politika postopne, počasne gradnje. Podpiram odločno potezo te vlade, vseh ministrov, gospodje, gospod Anderlič, to je pospešeno oziroma prednostna izgradnjo avtocest, sprostitev proračuna za državne ceste in za nove prometne razvojne osi. Nujno se mora realizirati izgradnja avtocest po planu oziroma hitreje, kot je predvideno, ob dodatno predvidenih izgradnjah novih razvojnih smeri in temeljite modernizacije državnih cest. Za Slovenijo in to koalicijo je po mojem mnenju tudi aktualna in tudi aktualna za Evropo je bistvena rast in zaposlovanje, ki pa je možna samo s temeljitimi prestrukturiranjem proračuna, stroškov delovanja države in podobno. Predpogoj pa je, in to tudi pričakujemo od ministrstva in Dars-a, da se cestnine na avtocestah in takse za povzročene stroške in obremenjevanje okolja, za državne ceste, za tovorna vozila s prometno politiko, preusmerijo na tovorni in tranzitni promet, na avtoceste oziroma železnice, da se to realizira. Resnična uvedba, drugače kot do sedaj cestninijo uporabe avtocest v prostem prometnem toku, ob hkratni uvedbi taks za državne ceste. Zaenkrat še vedno pogrešam ustrezno vizijo s strateško odločitvijo ter cilji, ki bodo v resnici pripeljali do cestninjenja v prostem prometnem toku. V letnem planu izgradnje avtocest za leto 2006 je še vedno naveden plan uvedbe novega elektronskega cestninskega sistema v prostem prometnem toku do konca leta 2008. Pred desetimi leti pa je bil odpravljen zaprt cestninski sistem. No, ustreznost cestnin in taks glede na povzročene stroške, okoljske obremenitve ali pridobljene koristi je treba ustrezno korigirati. Odpraviti je treba nesorazmerje koristi oziroma nesorazmerna plačila tovornih vozil ter enkrat uvesti poštena razmerja ter jih uveljaviti tudi s tako močnim lobijem, kot so avtoprevozniki. Pospešeno je treba usmeriti modernizacije in gradnje tudi v druga območja, med drugim tudi, nekako pogojno rečeno, v razvita, kjer je ekonomika novih cest visoka oziroma najvišja. Pričakujem, da se bo resno uvedlo cestninjenje v prostem prometnem toku, z upoštevanjem trendov v prihodnosti. Morebiti je res možno uvesti zadevo do konca leta 2008, tako kot nameravajo zadeve rešiti, recimo, v Nemčiji. Nemške zvezne dežele želijo uvesti vinjete za osebna vozila oziroma za vse, za katere se ne cestnini glede na prevoženo razdaljo. Izkoristiti je treba EU sredstva, ki pa zahtevajo predhodno realizacijo in torej tudi financiranje. Menim in pričakujem, da bo ministrstvo z odločno prometno politiko in Dars z realnim planom predvsem na zahtevnih sistemskih projektih uspel realizirati to, kar obljublja in planira. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Terčon. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Moram reči, da je resnično nefer primerjati ta model z balkanskim in argentinskim; z argentinskim mogoče, a z balkanskim ne. Veste, na Balkanu so avtoceste več ali manj zgrajene. In če se peljete od Kopenhagna do Istanbula, boste prek Slovenije morali iti po odsekih, kjer ni avtoceste. Na Balkanu je pa to že narejeno; so nas malo prehiteli. Očitno imamo z izgradnjo avtocest, ki so bile tako pompozno napovedane že leta, mislim, da 1993, da bodo do leta 2000 narejene, ogromno težav. Kar se pa tiče tega zakona, se je v bistvu zgodba začela odigravati že s sprejetjem proračuna. Že takrat je postalo jasno, da ta vlada ne bo več spoštovala načela, ki se je nekaj časa uveljavilo: ena tretjina cestnine, ena tretjina državni proračun, ena tretjina zadolževanje. V proračunu imamo simboličen znesek 8 milijard in zadolžujemo se za milijardo evrov. Glede na predviden proračun moram reči, da bomo do leta 2008 potrošili vse, za kar danes dajemo poroštvo, in da bo vlada prišla po nov kredit - če bo v proračunu zagotavljala toliko sredstev, kot zagotavlja zdaj. Ker glede na obseg proračuna Darsa za izgradnjo avtocest in glede na to, kar v državnem proračunu namenjamo, bo ta kredit porabljen že do leta 2008 in bomo prišli po nov kredit. Kaj bomo pa naredili do 2008? Do konca 2008 naj bi dokončali cestni križ, ne bomo imeli še obalne ceste, ne bomo imeli ceste Phyrnske proti Gruškovju, mislim, da ne bomo imeli ceste Trst-Reka, katerokoli že varianto, niti govora ne bo o obljubljeni tretji osi, niti govora, in še razne navezovalne ceste, ki so omenjene in še kaj se bo našlo zagotovo. Nesporno dejstvo je, da prehajamo samo na kredite pri izgradnji avtocest in da to lahko relativno hitro, da ne govorimo kaj bo z železnicami in tako naprej. Plus, rad bi se pa obregnil še ob to, ko govorite nekateri, da poroštvo ni zadolževanje, lepo vas prosim, nekateri ste župani, ko delate proračun, kaj šele, da navodila dobite od tega istega finančnega ministra, vsa poroštva gredo v zadolževanje občin. Zdaj na državnem nivoju pa to ni zadolževanje, seveda je zadolževanje. In še nekaj o cestninah. Poglejte cestnine v Evropski uniji pa avtoceste in boste videli, da mogoče kje so malo višje, mogoče kje so pa tudi malo nižje, zato je nesprejemljivo, da bi Slovenci plačevali večje cestnine kot drugi. Porušili ste model samofinanciranja izgradnje avtocest [[...]]
Gospod Terčon hvala lepa. Besedo ima gospod Hvauc.
Hvala lepa gospod predsednik. Glede na to, da imamo odprto razpravo o amandmaju LDS-a k 1. členu, bom v uvodu povedal, da tega amandmaja nikakor ne bom podprl, zato, ker zavira predvideno gradnjo avtocest in ne omogoča dovolj finančnih sredstev zato, da bi program speljali v predvidenemu obsegu in dinamiki. Dejstvo je, da je v Sloveniji sredi prejšnjega desetletja padla odločitev, da končno gremo v projekt izgradnje avtocest in takrat je bil izbran tudi nek model financiranja, kjer so bila eden od pretežnih načinov financiranja tudi proračunska sredstva. V tem obdobju smo zgradili kar precej kilometrov avtocest, precej se je povečal promet po teh cestah, razvija se je Luka Koper, postali smo polnopravni člani oziroma članica Evropske unije, s tem smo dobili tudi dostop do relativno poceni sredstev na evropskem denarnem trgu. Vendar pa z dinamiko in obsegom gradnje avtocest nikakor ne moremo biti zadovoljni. Načrti, ki so bili postavljeni, so se izvajali bolj počasi in tudi finančno je obseg potrebnih sredstev kar nekajkrat bil večji kot je bil prvotno planiran. Jaz sicer ne vem, na podlagi kateri elaboratov in študij so bili ti programi pripravljeni, predvidevam, da je mogoče vsaj nekdo s podobnim dokumentom, s katerim se danes maha tu za naprej, tudi takrat operiral in da bi na ta način bilo omogočeno eno realno planiranje. Vemo, da je še kup odsekov v Sloveniji, ki so odprti, ki se gradijo prepočasi, kjer so razmere zelo kritične, omenjeni so bili prekmurski oziroma pomurski avtocestni krak, Phyrnska avtocesta, Slivnica do Gruškovja pa še bi jih našli po Sloveniji kar nekaj. Model, ki je bil uporabljen do sedaj je očitno pokazal, da ne zmore zadostiti vsem potrebam, ki so na tem področju, zato seveda pozdravljam namero vlade, da pospeši nujno potrebno izgradnjo avtocest in poišče eden stabilen in tudi bolj dolgoročni vir financiranja. Seveda se ne strinjam s tem, da zadolžujemo Slovenijo, Slovence, vnuke, ne vem, strice, babice in pravnuke itd., s tem zadolžujemo gospodarsko družbo Dars, ki ima predvideni stabilni vir financiranja. Z vsakim odsekom, ki se bo odprl, se bodo prihodki iz naslova uporabnine povečali, ko bomo začeli pobirati, predvidoma leta 2008, cestnino na nov elektronski način, bomo pobrali precej več cestnine, kot jo pobiramo danes, ko poberemo komaj nekaj več kot 60% in vse to bo imelo ugoden vpliv na prihodke Darsa in seveda s tem tudi eno garancijo, da bo Dars lahko te kredite tudi vračal. Če bi pa uporabili predlog, ki ga vi zagovarjate, da bi več financirali iz proračuna bi pa to dejansko pomenilo sprotno večjo obremenitev slovenskih davkoplačevalcev in to tistih, ki danes polnimo državni proračun. Mislim pa, da je bolj prav, da se pa ceste financirajo na daljši rok, da plačujejo tisti, ki jih uporabljajo, torej tudi tisti, ki so danes, ne vem, še v plenicah in tisti, ki se bodo komaj rodili. Vsak pač toliko, kolikor bo to cesto v bodoče uporabljal, zato seveda tak pristop in tak način tudi zagovarjam. Tega amandmaja, ki se mi pa zdi, da je bil dan z neko veliko lahkotnostjo, brez neke alternative, pa zanesljivo ne bom podprli.
Hvala. Besedo ima gospod Tanko.
Hvala lepa, za besedo. Najprej bi rad povedal, da ko poskušam kolege iz opozicije, da so njihove razprave približno take, kot so bile naše pred približno 2, 3 leti, ko smo sprejemali nekatere ključne dokumente s področja avtocest, to je resolucijo o nacionalne programu, zakon o Darsu in pa tudi nekatere zakone iz področja zadolževanja. Na vse tisto, kar smo takrat opozarjali, da bo problem, opozarjajo sedaj oni. Takrat so preslišali, danes je to glavni motiv in glavna točka vseh razprav opozicijskih poslancev. Če zastaviš z nekim zakonom neko tehnologijo, nek princip, nek koncept, potem tega preko noči ne moreš obrniti in ga ne moreš ustaviti Pač ga moraš peljati naprej. Kar zadeva amandma Liberalne demokracije, mislim da je sporen. Najprej gre za tehniko. Če pogledamo amandmaje, ki jih vlagate, imajo tipično karakteristiko. Ali se za pol znižuje ali pa za 100% povečuje tisto, kar je predvideno. V tem konkretnem primeru ste stvari za 50% znižali. Je pa ta amandma tudi zelo pomanjkljiv. Predvsem zaradi tega, ker ni temu zmanjšanju priložena nobena specifikacija. Kateri odseki pa naj se iz tega obsega zadolževanja črtajo? Vi ste ohranili kompleten, celoten sistem specificiranih cest v osnovnem besedilu zakona, s tem, da ste znižali zneske za polovico in sedaj ne vemo, ali bodo nekateri, za nekatere odseke zajet celoten odsek, za nekatere zemeljska dela, za nekatere pa tisto, kar ste verjetno predvideli, kakšna drenaža mogoče. Skratka, amandma ne izpolnjuje tehničnih kriterijev zato, ker ne navaja, zaradi tega predvidenega znižanja, kateri odseki iz tega naj bi se tudi črtali. Rad bi povedal, da smo maja 2004, sprejeli Resolucijo o nacionalnem programu izgradnje avtocest z obsegom 4 milijarde 600 tisoč evrov do leta 2013 in v tem znesku, v tej vrednosti je bilo predvideno za 2 milijardi 600 zadolžitev, bodisi kot kredit bodisi kot poroštva. Pred seboj imamo sedaj zakon, ki zajema samo 40% predvidenih zadolževanj. Namesto 2 milijardi 600, samo milijardo. In ne vidim nobenih posebnih razlogov, da bi tako zmanjšan obseg zadolževanja bil kakorkoli problematičen. Še posebej ne zaradi tega, ker ste samo dva meseca po sprejemu Resolucije o izgradnji avtocest, sprejeli letni načrt programa dela Dars, v katerega ste vključili vse tisto, kar ste v predvolilnem obdobju obljubljali. To se pravi, predčasno izgradnjo prekmurskega kraka, predčasno izgradnjo nekaterih drugih odsekov in v tem spremenjenem letnem načrtu, letnem programu dela Dars, ki pomeni po vsebini rebalans nacionalnega programa in to izvedena na nezakonit način, na nepravi način, niste naredili nič drugega, kot da ste časovno, fizično premaknili roke zaključkov gradnje, niste pa popravili finančne konstrukcije za tako spremenjen način izgradnje avtocest. In ocenjujem, da je ta program in ta letni načrt dela Darsa za leto 2004, pravzaprav velika predvolilna špekulacija. To, kar ste v ta program zapisali, bo ta vlada izvedla, zato potrebuje zagotovljena sredstva, če se hoče držati teh rokov, ti roki, ki so opredeljeni z letnico 2008, je potrebno zagotoviti finančno konstrukcijo, finančna sredstva in ta sredstva so del tiste kvote, ki je predvidena v nacionalnem programu izgradnje avtocest. Ne presega nič in tudi po tej plati verjetno ni vprašljiva. Postavlja se večkrat tudi vprašanje vračanja sredstev. Kolega Cvikl govori enkrat, da bo treba dvigniti cestnino, nekaj podobnega je ponovil tudi gospod Rop, danes je govoril o povečanem obsegu pobranih sredstev od cestnine. Govoril je, da je potrebno zagotoviti oziroma, da bo treba povečati obseg ali dvigniti cestnino za 40%, pa ta zadeva ni problematična, že samo dvig zajemanja oziroma zaprtosti sistema pomeni za 50%, pomeni dvig, ki ga potrebujemo, brez da ob tem upoštevamo konzervativno planirano rast prometa. Tako ste vsaj zapisali v letni program Dars-a za leto 2004. Konzervativno planirano in tam ste tudi ugotovili, da ta zadeva praktično ne bo sporna. Rad bi opozoril še na eno stvar, ki se večkrat pojavlja, to je na problem soglasja oziroma poroštva na te zakone. Če berem vaš letni program dela Darsa za leto 2004, ki ste ga sprejeli julija 2004 in ko govorimo o zadolževanju bodočih generacij, bi vam enostavno kar prebral točko 1.6, boste najbolj videli, koliko so razprave, ki jih imate danes usklajene s tistim, kar ste sklenili, ko ste bili v vladi in to vsi ministri, gospod Cvikl, sosed Lahovnik, Rop in tako naprej. Piše namreč naslednje: "V letu 2004 namerava Dars izboljšati pogoje obstoječih kreditov pri nekaterih kreditodajalcih. Glavni razlogi za refinanciranje so odprava revalorizacije, ukinitev TOM klavzule, uskladitev pogodbenih obrestnih mer s trenutnim stanjem na finančnih trgih ter podaljšanje ročnosti kreditov." Skratka, vi ste imeli leta 2004 v letnem načrtu dela Dars zapisano, da boste še nadalje, ne samo do leta 2025, ampak tudi še naprej bremenili generacije, ki prihajajo. Piše tudi naslednje: "Refinanciranje bo izvedeno, bodisi pred sklenitvijo dodatkov k obstoječim kreditnim pogodbam, bodisi z izdajo dolgoročnih dolžniških vrednostnih papirjev. V primeru sklenitve dodatkov k obstoječim kreditnim pogodbam bo refinanciranje izvedeno v okviru omejitev obstoječih zakonov o soglasju in zakonov o poroštvu. Skratka, zakoni o poroštvu so bili obvezen sestavni del paketa zadolževanja Dars-a in ste tako tudi predvideli. In ko gospod Cvikl govori o tem, o kondiciji države, v katerih primerih ni potrebno izdati zakona o poroštvu, mislim, da je skregan s tistim, za kar je sam glasoval v vladi, v kateri je bil. To je, letni program je sprejela vlada Republike Slovenije 29. julija 2004. Bili ste minister. In mislim, bi rekel, tako zavajanje ali tako interpretiranje zadev, kaj je kdaj možno in kdaj kaj ni možno, je zlonamerno in nima nobene podlage v nobenem aktu in v nobenem dokumentu, ki ste ga sprejeli takrat, ko ste bili vi v vladi. Naslednja stvar, kar tudi delno vpliva na izvajanje in na zagotavljanje lastnih virov sredstev za avtocestni program, je tudi zakon o Darsu. V zakonu o Darsu ste zapisali marsikaj takega, kar pravzaprav nima nobene tehnične ali pa normalne podlage. Predvideli so najprej lastninjene, se pravi, da se je preoblikoval Dars iz neprofitne ali pa profitno organizacijo, to pomeni, zakon o lastninjenju sicer ni še izveden, ampak to pomeni v svoji osnovi. In na drugi plati je izkazana velikodušnost prejšnje vlade do Darsa, kajti Dars si lahko zaračuna provizijo v višini 5,49% od vseh poslov, ki jih opravlja, ki jih vodi, to je avtomatizem, avtomat, in to imate vi zapisano v letnem načrtu dela Darsa. Ja, vam lahko preberem, vam bom pokazal, če ne verjamete. In druga stvar, kar je, kar pomeni dodatno zelo velik izvzem denarja iz avtocestnega programa, so pa stroški inženirja. Tudi v letnem programu Darsa za 2004, ste zapisali, da ta znesek znaša 4,35%. To pomeni, da so iz avtocestnega programa, da se izvzema določena sredstva, ki se ne namenjajo več za ceste v avtocestnem programu, ampak ta sredstva, nekje stojijo in se ne aktivirajo. Prej se je to vračalo v avtocestni program, sedaj so ta sredstva deponirana. In to ena z agendsko pogodbo, druga pa z koncesijsko pogodbo. Tako, da bi bilo dobro pri teh stvareh tudi kakšno stvar prebrati. Rad bi opozoril še na eno stvar. Kar zadeva zagotavljanje virov za posamezne projekte, tudi za avtocestni program, je treba v bistvu slediti iz proračunov Republike Slovenije in to iz leta 2004, 2005, 2006, 2007. In ta vlada se je soočila s situacijo, ko je z rebalansom 2005 morala zagotoviti 70 milijard tolarjev sredstev, da je pokrila luknje, ki so nastale iz tekočega izvajanja proračuna za leto 2005. Gospod Cvikl, boste imeli možnost in imeli ste jo in nisem vas čisto nič motil, lepo prosim. In dejansko je bilo to potrebno izvesti in te luknje je pač treba pokriti in ta denar je treba tudi zagotoviti in to pomeni, da je treba državni proračun na tej točki zaradi tega tudi prestrukturirati, prerazporediti in če nočemo, da se obsegi na nekaterih postavkah zmanjšajo, je treba zagotoviti alternativne vire. Ampak alternativni viri v tem konkretnem primeru so pa iz resolucije o nacionalnem programu in dosegajo samo 40% tistega, kar ste vi sami predvideli. V primeru, da se, tako kot je eden izmed predgovornikov rekel, ne bi zagotovila sredstva za razvoj lokalnih skupnosti, ker ste vi pač ta denar pobirali in ste onemogočil razvoj, recimo lokalnih cest, če ne bi zagotovili sredstva za železniški promet in če ne bi zagotovili sredstva za državne ceste v pomembnem povišanju, potem bi se lahko čez približno dve, tri leta vozili samo še po makadamskih cestah. Prišlo do bi kolapsa celotnega prometnega omrežja. In če hočemo biti pošteni do te države in do stvari, ki jih imamo pred seboj in ki jih bomo tudi sprejemali, potem moramo povedati in razpravljati pošteno o celotnem kompletu, ki ga imamo pred seboj. Ni možno le določenih stvari jemati in iz tega delati spektakel in govoriti, kaj se bo zgodilo, če se bo to na tak in tak način izvedlo. Zgodilo bi se tudi tisto, kar sem prej povedal: prišlo bi do kolapsa, do razpada državnih cest, če ne bi prišlo do povečanih vlaganj, prišlo bi do popolne destrukcije na lokalnih cestah in zelo veliki problemi, bistveno večji bi bili tudi na železniškem omrežju. Kar zadeva poroštva za najem kreditov oziroma obveznice, o čemer danes sklepamo. Gre za, še enkrat povem, za vaš program, ki ste ga sprejeli v letu 2004, tudi za vaše obljube. Gre za sredstva, ki se bodo sukcesivno po potrebi črpala do leta 2010, če bo to potrebno, vendar za razpis del je ta sredstva treba zagotoviti, da lahko postopki tečejo nemoteno. In prepričan sem, da bo ta država tudi na področju črpanja kohezijskih sredstev bistveno uspešnejša, kot je bila pretekla vlada. In da bo prišlo do zamenjave teh nekoliko dražjih finančnih virov, ki se bodo črpali, če bo to potrebno, z bistveno ugodnejšimi in cenejšimi državnimi viri. In za zaključek, zelo sem nekako presenečen, da si neizvedbo, neizpeljavo projekta v obljubljenih rokih želijo najbolj tisti, ki so to pravzaprav sforsirali. Največji oponenti temu, da bi se zagotovila celotna finančna konstrukcija za izvedbo večine cest do leta 2008, so prav v Liberalni demokraciji, ki so v letni program dela Dars dali zapisati, da je treba zagotoviti predčasno končanje; pa je bilo to podobno za tretjo razvojno os, pa za ne vem katero še, pa morda tudi za tretjo A razvojno os, ki se bo enkrat mogoče tudi pojavila, ali pa še za kakšno drugo. Skratka, te zadeve je treba imeti pred očmi, kadar se pogovarjamo o tem, ali je ta zadeva potrebna ali ni potrebna. Zelo veliko govora je bilo tudi o finančnem pokrivanju in vzdržnosti sistema oziroma zadolževanja. Študija, ki jo tako radi citirate, govori o tem, da je sistem finančno vzdržen, da se bo dal pokriti tudi ob pogoju, da so obresti do 6%. To je pač napisano; upam, da ste to prebrali. In ne vidim pravzaprav nobenih posebnih težav, če je to zapisal dr. Križanič v svoji študiji. In govori o vzdržnosti sistema do obrestne mere 6% letno na najete kredite oziroma obveznice. Tako da je vse to strašenje popolnoma neuporabno. In z vsemi temi demagoškimi nastopi, ki jih počenjate, v bistvu povzročate, da izstopajo pravzaprav tisti ljudje, ki so za resen posel. In to je vsa posledica vseh teh zadev, ki se dogajajo v teh zgodbah v državnem zboru v tem mandatu. Hvala.
Hvala. Gospod Cvikl, prosili ste za proceduralni predlog. Dal vam bom besedo, vendar vas prosim, da ne zlorabljate tega inštituta za polemiko in razpravo. Izvolite, imate besedo za proceduralni predlog, gospod Cvikl.
Gospod predsedujoči, moj proceduralni predlog na podlagi 69. člena je povezan s tem, da bi vas prosil, da glede na razpravo, ki jo vodimo - in vodimo razpravo o amandmaju poslanske skupine -, poslance, ki tega ne počnejo - in sedaj smo imeli eno dolgo razpravo o vsem mogočem, samo ne o tem amandmaju -, na to tudi opozorite. Mislim, da je to določeno tako v 77. in 78. členu, predvsem v 77. členu. Gre namreč za to, da je gospod kolega poslanec govoril o marsičem, samo ne o tem, kar tu razpravljamo. Tu razpravljamo o zakonu o soglasju Republike Slovenije za številke, za obseg, ki ni bil določen še v nobenem, v tem državnem zboru sprejetem aktu. In zato mi ocenjujem in zato smo tudi predlagali amandma, ki govori samo o tem, kar je skladno z resolucijo, vse drugo, kar se tukaj navaja, od sklepov vlade do ne vem česa, niso pravne podlage. Na to je tudi opozorila zakonodajno-pravna služba. Zato, gospod predsedujoči, lepo prosim, v skladu s poslovnikom uporabljajte poslovnik in v kolikor poslanec, poslanka, govori o tistem, kar ni predmet amandmaja in v glavnem mislim, da smo se tega držali, z izjemo tega, kar je sedaj govoril gospod kolega Tanko, da poslance, poslanke na to tudi ustrezno opozorite. Tako, da moj proceduralni predlog je, da v skladu s 76., 77., 78. členom gospoda poslanca, vodjo poslanske skupine, ki je 15 minut sedaj govoril o vsem drugem, razen o amandmaju, s katerim želimo uskladiti zakon z resolucijo o izgradnji nacionalnega programa avtocest, resolucijo ki je v tem državnem zboru bila sprejeta, je uradni dokument, da ga na to opozorite, da ne bi oviral nadaljevanje razprave, ki nima nobene veze s tem, za kaj tukaj gre. Tukaj gre za hitro spreminjanje ključnih elementov resolucije in to se dela s spremembo resolucije, s spremembo zakona, ne pa na način, kot je tukaj bilo predstavljeno. Prosim, če o tem proceduralnem predlogu odločite.
No, seveda je res, da državni zbor že dve uri razpravlja o prvem členu in o amandmaju, ki je komaj da eno vrstico dolg in nikogar nisem slišal tukaj, da bi se držal te določbe, da bi razpravljali samo o tem amandmaju in tem členu. Tudi vas ne, gospod Cvikl. Nihče. Nadaljujemo. In besedo ima gospod Josip Bajc. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Kako hitro lahko zlorabljaš proceduro, kako hitro lahko zlorabljaš poslovnik. Gospa Pečanova, takole. Gospod Cvikl lahko ob točki dnevnega reda, ki jo je sicer v tem proceduralnemu predlogu predstavil, je razpravljal in osporaval tudi pokojnino gospoda Bajuka, ko je govoril o tako imenovani argentinski pokojnini. Ljubi moj bog in sveta preproščina! Drugo. Obravnavamo 1. člen in amandma k 1. členu. Gospa Potrata! Drugič si [[...]] [[Glasovi iz dvorane.]] [[...]]Ne, ne. Drugič predlagam, kolegu Cviklu in [[...]] [[Glas iz dvorane.]] [[...]]Ne, ne. Kolegu Cviklu predlagam in njegovim strokovnim službam, da si zagotovijo zadosti časa za razprave, in da ne uporabljajo in mahajo z vrst. In isto za kolegico gospo Pečanovo in gospo Potrato, glede na to, da imata obe dve poslanski skupini že rdeč karton na času, dovoljenemu za razpravo pri točki dnevnega reda. Sedaj pa k vsebini, gospod predsednik. Govorimo o amandmaju in tako kot ste sami ugotovili, niti cele vrstice ta amandma nima. Zame je ta amandma nekorekten. Nekorekten iz enega preprostega razloga - mislim da sta vsaj dva pred menoj o tem razpravljala - ker črtata znesek predvidenih možnih zadolžitev Darsa za polovico, niti besedice pa vsi ti dolgi razpravljavci iz poslanske skupine Liberalne demokracije in mislim, da tudi Slovenske nacionalne stranke ne uporabijo pa rečejo, sedaj bomo pa iz drugega dela tega prvega člena, ki našteva in pravi, sredstva kreditov oziroma dolžniških vrednostnih papirjev iz prejšnjega odstavka se namenijo za financiranje gradnje avtocestnih odsekov, ja katere pa odseke. In predlagam, če si upajo in predlagam predsednik, da na koncu te razprave, preostanek časa jim dodelite, da naj povedo, katere od teh odsekov pa bomo v tem programu, ki ga je državni zbor že sprejel, črtali, potem bo zame, mislim da tudi za ostale kolege, ki so razpravljali v to smer, ta amandma korekten. Drugo, kar bi rad povedal. Razen kolega Terčona, ki je povedal, ni niti eden razpravljavec, ki osporavajo sprejetje današnjega zakona govoril, da je ob obravnavi in sprejemu proračuna za leto 2006 in 2007 in zakona o izvrševanju proračuna za ti dve leti ta državni zbor sicer z večino, mogoče ne z opozicijo, izglasoval nek drug način porabe finančnih sredstev države, bodisi iz proračuna, bodisi iz zadolževanja posameznih pravnih oseb. Ta državni zbor se je odločil, da sredstva proračuna, ki jih zagotavljamo od davka prispevkov, trošarin pa tudi iz tako imenovanega bencinskega tolarja, namenimo za druge namene. Spomnimo se amandmajev tudi na področju vzdrževanja obnove, rekonstrukcije in ne vem česa, državnih cest. Ja, kje vzeti ta denar. Ta državni zbor se je odločil, da del sredstev proračuna izvirnih prihodkov nameni za vzdrževanje državnih cest. Rekli smo, da smo povečali tudi tako imenovana finančna razvojna sredstva lokalnim skupnostim in še nekaj tega bi lahko naštel, zakaj se je ta državni zbor odločil, da nameni sredstva in s tem, bom rekel, zagotovi krajem, ki nikoli ne s tretjo, ne s četrto, ne z, ne vem katero peto ali pa deseto razvojno osjo ne bodo dobili avtocest, ker bi bilo tudi za nekatera področja možno tudi neracionalno. Mislim, da si tudi tisti zaslužijo eno spodobno, eno normalno, bom rekel, prometno infrastrukturo, ki omogoči, da se pride tudi na Tolminsko, da se pride na Idrijsko, na Cerkljansko, da se pride na Kozjansko ali ne vem še kam drugam, da ne govorimo o vsem tistem, kar ste govorili nekateri kolegi, katero še infrastrukturo, železniško, letalsko pa ne vem kakšno bi bilo potrebno, da bi se v prihodnje uredilo oziroma dogradilo. Ne bi se spuščal v to, ali je dosedanji način financiranja izgradnje avtocest in ali je novi način rop pisano z veliko ali z malo, ne bi se spuščal v diskusijo, ali je to balkanski ali argentinski način, jaz mislim, da je bil slovenski in da so dosedanji ministri in direktorji direkcije, kot tudi vlada, v celoti prihajali do prejšnjega, predprejšnjega, tudi do sedanjega parlamenta oziroma državnega zbora in ker je takratna večina, takratna, v navednicah, oblast, to sprejela kot svoje in poskušala, bom rekel, v okviru finančnih možnosti to tudi sfinancirati oziroma to tudi izpeljati. In mislim, da bo tudi to v prihodnje. Danes govoriti, pod kakšnimi pogoji bo vlada oziroma Dars sprejel oziroma dobil ta kredit, ko pravimo in v temu zakonu smo tudi zapisali, da ga bo možno črpati do leta 2010, bi mislim moralo tisto biti, kar sem kolegu Cviklu rekel na odboru za finance, saj minister ni Meta Malus in tudi mi danes ne bomo ne Mete, ne, ne vem kdo drugi, ampak bomo poslanci, ki se bomo zavestno odločili, da bomo tisto, kar smo delno že sprejeli ob obravnavni proračuna za leto 2006 in 2007 in ker ste v preteklem mandatu sprejeli poslanci na predlog vlade in direkcije program izgradnje avtocest, lahko tudi realizirali. Ali bodo to plačali naši otroci ali naši vnuki, mislim, da bi se vsakokratno morali vprašati, ko ste podobne zadolžitve sprejemali, ali so jih sprejemali, ki jih sprejemamo in ki jih bomo tudi v bodoče sprejemali, glede na to, da iz tistega, kar imaš v denarnici, verjetno vseh želja ali pričakovanj tudi ni možno plačati in je potrebno iskati tudi takšne oblike. In jaz verjamem, da bodo tudi ostali ukrepi, ki jih bo pripravila tako direkcija, ministrstvo za finance, ministrstvo za promet, pripeljali k temu, da nikoli te garancije ne bo potrebno vnovčiti, bom rekel, tistim, ki bodo dali kredit, ampak, da bo Dars z lastnimi sredstvi in sorazmernim delom eventualno denarja, ki ga bo zagotavljal proračun, lahko tudi sproti servisiral ta kredit. In za konec bi rad rekel, kolega Cvikl, mislim, da ste vi to omenili, da predstavnika ministrstva za finance ni, je, predstavnika obeh ministrstev, se opravičujem, kolega Anderlič je bil to, tukaj je minister s svojo skupino in tukaj mislim, da je direktor direktorata za javne finance kot predstavnik ministrstva za finance. Hvala. Na koncu, tega amandmaja iz vseh teh razlogov, ki sem jih naštel ne morem podpreti.
Hvala. Besedo ima gospod Presečnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister, ostali predstavniki obeh ministrstev prometa in financ! Torej, včasih me tako malo zmoti, ko govorimo o našem programu, pa o vašem programu. Mislim, da je program izgradnje avtocestnega omrežja v Republiki Sloveniji pomemben za vse, za vse državljane in smo ga sprejemali in spreminjali v mnogih generacijah, če se tako izrazim, tudi tega in prejšnjih državnih zborov. Prepričan sem, da je sedanji obstoječi nacionalni program, ki je, da je dober, predvsem je bil pa dober v tistem času. Res je, da so se nekatera dejstva, tudi prometni tokovi od takrat naprej, čeprav je od tega približno 2 leti, tudi spremenili, bile so dane tudi že nekatere druge obljube obeh vlad in prejšnje in sedanje. In zato sem prepričan, da je ta nacionalni program, ki je, je dober nacionalni program pa ne samo zato, ker sem tudi zelo aktivno sodeloval pri njem. Večkrat se sliši v današnji razpravi, da se popolnoma spreminja način financiranja avtocestnega programa. Jaz temu ne rečem sprememba načina, mislim, da gre samo za druga razmerja v tem financiranju, ker dejstvo je, da imamo financiranje avtocestnega programa tudi še sedaj, tudi po sprejemu letnih proračunov in ko bomo v naslednjih dneh obravnavali tudi letni plan Dars-a, da nam ostane še vedno način financiranja s proračunom, s cestninami, s krediti in še dodatnimi, predvsem sredstvi EU in podobnimi finančnimi viri. Upam, prepričan sem, da ministrstvo intenzivno in Dars seveda intenzivno dela na tem, da bo začetek uvajanja ali uvedbe cestnine na prostem prometnem toku, ki bo zagotavljal seveda večjo cestnino ob manjšem deležu posameznika za uporabo posameznih odsekov, da bo ta projekt uveden, kot je bil zastavljen že pred, kar pred parimi leti, v letu 2008, ker je seveda pogoj za realizacijo tega projekta, tega programa in pogoj za konec koncev tudi takšno finančno konstrukcijo, ki je tu predstavljena. Jaz sem prepričan, da ima ministrstvo in da ima vlada tudi izdelan vsaj osnutek spremembe nacionalnega programa, ki je bil v tem državnem zboru, mislim da, sprejet v februarju leta 2004, spremenjen v tistih delih, kjer dopolnjuje ta program. mislim, da smo mu rekli program B, na eni strani in razmerja v tem financiranju in da seveda izračun, ki je bil korektno napravljen za takšna razmerja, da ga ustrezno spreminja in da je rezultat tega takšen, da je možno in potrebno pri takem načinu financiranja tudi priti v državni zbor s tem zakonom o soglasju oziroma v četrtek z zakonom o poroštvu. Torej jaz sem prepričan, da bo ministrstvo za promet v naslednjem obdobju pripravilo spremembe tega nacionalnega programa. Mislim, da bo potem, to je bil vedno problem, da je seveda prihajalo do razlik med vsakoletnim programom, vsakoletnim programom izgradnje avtocest v posameznem letu in med nacionalnim programom, mislim, da smo startali v začetku leta 2004 z nulo oziroma sta bila ta dva programa pokrita in zaradi tega bo dobrodošla ta sprememba nacionalnega programa z, ponovno poudarjam, z ustavitvijo tistih dejstev, ki so nastali potem oziroma s finančnim pokrivanjem tudi tako imenovanega programa B in še dopolnjenega tega programa, programa B, kot so že bile večkrat omenjene danes v tej razpravi tudi različne, ko rečemo tretje in tako dalje osi. Tako, da jaz sem prepričan, da ministrstvo ima te nove predpostavke vgrajene v spremembo tega nacionalnega programa, in zaradi tega ne morem podpreti tega amandmaja, ki na pamet zmanjšuje vrednost zadolževanja oziroma vrednost kredita na polovico. Vesel sem pa tudi, da bo minister dodatno pojasnil vse te dileme, ki so se pojavile. Konec koncev si je minister vzel čas tudi za odgovore, za razliko od nekaterih drugih, ki si za odgovore v tako pomembni instituciji, kot je državni zbor, sploh ne vzamejo časa in nimajo pravice niti do dajanja odgovorov. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Grill.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Tega amandmaja ne bom podprl, bom pa z veseljem podprl predlog zakona o soglasju, in sicer iz naslednjih razlogov. Že v srednješolskem učbeniku lahko zasledimo ugotovitev, da vsak kredit, katerega učinki prinašajo odplačilo stroškov kredita in tudi glavnico, je upravičen. In pri tem je ta stvar več kot očitna. Jaz trdim, da je ta rešitev, ki jo je sedaj predlagala vlada, optimalna rešitev, saj nam bo izgradnja avtocest s pomočjo kreditov prinesla zelo veliko dodano vrednost. Če bi imeli v Sloveniji že prej zgrajene avtoceste, kot jih imamo danes oziroma v večjem obsegu, bi to doprineslo k večji gospodarski rasti, boljšemu regionalnemu razvoju. Ker pa tega ni, so posledice več kot očitne. Tu bi se želel dotakniti še naslednje ugotovitve. Vemo, da študije oziroma projekcije za naprej predpostavljajo, da bomo ta odplačila kreditov lahko zagotavljali s pomočjo cestnin. Te cestnine bomo plačevali uporabniki avtocest in, kar je tudi pomembno, tudi tujci. Zelo veliko tujcev - verjamem, da bo vedno več prometa tudi s strani tujcev - bo prispevalo k plačevanju tega kredita, kar pomeni, da ne bomo odplačevali s pomočjo proračuna. Tudi tu lahko uporabimo znan slovenski pregovor, kdor hitro da, dvakrat da. Zakaj to trdim? V primeru, da bi imeli, kot sem že omenil, avtoceste prej zgrajene, bi imeli hitrejšo gospodarsko rast in hitrejši razvoj v Sloveniji že v preteklosti. Bom navedel samo dva primera. Bela krajina - to je območje, iz katerega izhajam -, vemo, spada med manj razvita območja. Primer občine Semič, kjer imajo na razpolago številna komunalno urejena zemljišča, ne morejo brezplačno oddati podjetjem. Zakaj? Zato, ker nimajo cestnih povezav. Ko bodo enkrat imeli cestne povezave, se bodo teh zemljišč z veseljem posluževali podjetniki. Prav nasproten primer temu je občina Mirna Peč, kjer je že ta vlada potrdila traso in danes menda ima občina Mirna Peč že vsa zemljišča okoli bodoče trase avtoceste vnaprej razprodana. Kar pomeni, da to zagotovo prinaša razvoj, tako Sloveniji kot taki in družbi. In tukaj je še izredno pomemben vidik, kar so ugotavljali moji predhodniki. Mi smo do sedaj zapostavljali vzdrževanje in izgradnjo novih državnih cest, na ta način bomo lahko v prihodnosti bistveno več denarja namenjali novim cestam, predvsem pa, da bomo sanirali te obstoječe ceste, ki vemo, da so v katastrofalnem stanju. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik! Torej, sam bi dejal k temu in ostalim amandmajem, da ni problem o tem razmišljati, ali je karkoli za podpreti ali je vse za podpreti, v smislu tega, če vodi k razvoju in blaginji in vemo, da tudi avtoceste danes, ko bodo zgrajene, jutri bodo že premajhne. Vlada ima pošten namen. Verjamem, da v bistvu želi zgraditi skladno z obljubljeno koalicijsko pogodbo, tudi te avtoceste. Vendar bi pa jaz na nekaj drugega opozoril in vem, da tukaj pa ni poštenosti in transparentnosti, pri porabi sredstev. Gre za porabo teh sredstev. Mi jih odobrimo v milijardnih zneski in nimamo transparentne porabe, nimamo zakonite porabe, vlada porablja ta denar, kakorkoli že bodi in ve, gospod minister dobro ve, kako se podpisujejo pogodbe, kako se podpisujejo aneksi k pogodbam in tako naprej. In naslednje, kar bi vas vprašal, tukaj prisotne, pa zlasti ministra. Zakaj nihče ne govori o 40-ih milijardah tolarjev, ki se jih zbere na integralni proračun za tako imenovanim bencinskim tolarjem. Ta denar bi, po vseh pravilih, moral pristati nazaj na tem avtocestnem portfelju. Koliko tega denarja smo dobili nazaj, kje je ta denar in danes že drugič nalagamo v bistvu s poroštvom, o najemu kreditov, državljanom obveznost, da bodo ta dolg seveda nekoč in nekdaj morali tudi sami plačati. In tretji segment, ki je v tem v bistvu nedopusten, je pa ta, da se nam državne ceste sesuvajo. Državne ceste dobesedno pokajo po šivih tudi zaradi neumnosti, ki smo jih sprejeli v tem državnem zboru. Povečali smo osno dovoljeno obremenitev za kamione in zmanjšali smo kazni in danes imamo nemogoč promet na državnih cestah, vsi se izogibajo avtocestnim povezavam in imamo tudi večjo smrtnost na državnih cestah. O tem nihče ne govori. Gospod minister teh problemov ne vidi. Naj gre v Mursko Soboto, pa bo videl, kako hiše pokajo po šivih, zaradi tega, ker v bistvu je tamkajšnji promet prevelik. In nenazadnje četrti aspekt tega so evropska sredstva, ki se nam ponujajo na drugi strani, na železniškem portfelju, pa ga ne želimo izkoristiti, pet, skoraj šest milijard evrov, milijonov evrov nas čaka na računu, pa ne znamo tega pobrati, pa začeti s projektom. Pa vemo, da tudi drugi tir oziroma železniška povezava bi lahko razbremenila cestne preobremenjene tokove in povečala pretočnost tudi posebnih avtomobilov na cestah. Tega ne želi nihče koordinirati, kot da imamo ministra, ki je v bistvu preobremenjen samo s cestami in da vidi samo ceste, ceste in nič drugega. Jaz verjamem tudi v hibridne strokovnjake. Ampak, spoštovani minister, ne bi si želel, da se ustanovi komisija, ki bi ugotavljala transparentnost in zakonitost porabe javnih financ na tem portfelju. Mislim, prepričan sem, da bi marsikdo bil kazensko odgovoren zato, ker se denar porablja tako kot se, malo po domače. Ni pogodbe, ki ne bi imela aneksa drugi dan k osnovni pogodbi in to vi dobro veste, gospod minister, čeprav ne želite teh debat. In si ne želim, da se ustanovila v tem hramu kakršnakoli komisija, ki bi ugotavljala to transparentnost porabe, ker potem boste verjetno kazensko odgovorni tudi vi na ministrstvu.
Hvala. Besedo ima gospod Petan.
Hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovani! Torej, danes je bilo že veliko povedano. Jaz bi mogoče na začetku povedal to, da se je sicer veliko naredilo, vendar prav gotovo premalo glede na potrebe in želje, zato je vsako zmanjšanje teh sredstev, ki so predvidena, zame nedopustno in tega amandmaja ne bom podprl. Sam bi mogoče opozoril na dve stvari zelo na kratko. O tretji razvojni osi, ki jo je potrebno intenzivirati, dela je potrebno pospešiti. In vesel sem, da je ta vlada to vzela resno. Tako, da zgleda, da se bodo tudi tu dela začela tudi na terenu. Tu bi posebej želel izraziti mnenje županov Kozjanskega in pa nekaterih poslancev, ki predlagamo vladi, da bi se ta del tretje razvojne osi, ceste iz te tretje razvojne osi med štajersko in dolenjsko avtocesto, da bi trasa potekala skozi Kozjansko mimo Šentjurja. Argumenti so izključno razvojni, tu ni nobene politične koalicije, ker smo združeni poslanci in župani iz različnih političnih opcij, kar dokazuje, da je stvar izključno razvojna. Želel bi pa opozoriti še na eno zadevo. To pa so cestnine, ker k avtocestam spadajo tudi cestnine. Mislim, da imamo na tem področju eno sračje gnezdo. Na Štajerskem imamo odprt sistem, na ostalem delu Slovenije pa zaprt, pa že malo kombiniran, tako, da je kar komplicirano. Posledica tega je predvsem na štajerskem delu, da tovornjaki v Slovenski Bistrici, ki prihajajo iz vzhoda Evrope, odidejo iz avtoceste potem preko Vrhol, Tepanja, Slovenskih Konjic do Celja, ker se izognejo avtocestninjenju v Tepanju in se potem zopet v Celju priključijo na avtocesto. S tem izgubljamo ogromno denarja, istočasno pa mislim, da ni nič novega, če povem, da se zopet pripravljajo neke protestne zapore na Vrholah med Slovenskimi Konjicami in Slovensko Bistrico, kjer ti tovornjaki iz vzhoda povzročajo nemogoče stanje. To se je zgodilo zaradi določenih interesov posameznikov, ki so želeli imeti na tistem svojem odseku brez cestninjenja. Če bi imeli enoten sistem, zaprt sistem, kakršnega predvideva Evropska unija, potem bi vsi plačali nekaj za cestnino, cestnina bi lahko bila cenejša, ker bi pobrali več kot sedaj. Več kot polovica avtomobilov, ki vozijo po naših cestah, bi sicer vozila po avtocestah, oni ne plačajo, zato moramo tisti, ki vozimo po avtocestah, plačati več. Bilo bi zelo ugodno, če bi vsak nekaj malega plačal, bi bilo več prometa na avtocestah in ostale ceste bi bile pri tem bistveno manj obremenjene. Tpičen takšen primer je v Tepanju, kjer se na veliko izognejo tovornjaki. In potem ti problemi, ki so, in jaz bi še enkrat spomnil ministra, da ne bo presenečen, ker se zopet govori o zapori na Vrholah. Pobuda je že bila dana, bil sem sam na eni pobudi, ampak ne za zaporo, da smo razložili, kako stvari stojijo, vendar ta zadeva se nekako pelje naprej in po zadnjih informacijah se zopet govori, da bodo tam počenjali neke čudne zapore, kar verjetno ni v interesu nikogar. S tem hočem samo podkrepiti, da če bi imeli urejen sistem, enoten sistem, bi bilo verjetno to drugače. Zato je seveda potrebno čim prej urediti ta sistem, čim prej pa tudi urediti tudi ostalo infrastrukturo, kar se tiče avtocest tudi za ostale regije v Sloveniji, tako da bodo tudi te regije dobile nekako povezavo z ostalim svetom. Zato seveda ne podpiram tega amandmaja za zmanjšanje sredstev, ker če se zavzemam za gradnje avtocest, ne morem biti istočasno za manj sredstev. Zavedam se pa seveda ob tem polne odgovornosti, kaj to pomeni, in bom podprl prvotni predlog, ki ga predlaga vlada. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Sok. Prosim.
Hvala lepa. Jaz prej nisem imel možnosti za repliko. Ker imamo še nekaj časa, bi seveda želel odgovoriti. Kolega Cvikl je rekel, da vsak, ki gre v London in si tam sposodi eno milijardo dobi priznanje. Če bi temu res bilo tako, potem bi vsi ministri LDS-a morali imeti za 12 let vladavine tovrstna priznanja. Kar se tiče pogojev kredita, kolega Anderlič, če pogledate zadnje kredite, poroštva za kredite, ki ste jih dajali v letu 2003 in 2004, je to povsem nekaj drugega, kar je danes pred nami. Stroški, povezani z najetjem kredita, ne smejo presegati 0,2% vrednosti glavnice posameznega kredita. Leta 2003, 2004 so bili ti stroški 0,75%. Iz zakonov, ki smo jih takrat o poroštvu sprejemali, se vidi, potem pri izdaji dolžniških vrednostnih papirjev ne sme presegati 0,15% nominalne vrednosti, se pravi strošek ne sme presegati 0,15% nominalne vrednosti glavnice. V letu 2003, 2004 je to bilo 1%. Se pravi, gre za bistveno ugodnejše pogoje. In to sem povedal. Če vlada tega ne bi mogla realizirati, potem je seveda državni zbor tisti, ki mora te pogoje kot spremembo zakona spremeniti. In še poslanskemu kolegu Ropu. Pravi, da sem spregledal bistvo problema, da Dars ne bo v stanju tega financirati. V tem trenutku seveda tega ne vemo. Po tem, kar je vlada predlagala in kar je vlada proučila, je Dars v stanju, da bo ob spremenjenem načinu pobiranja cestnin lahko ta poroštva sam tudi vračal. In še za zaključek. Ta znesek je res visok. Gre za to, da bomo to pač koristili v naslednjih nekaj letih, do leta 2010. In še enkrat povem, bistvena pri tem je kontrola nad porabo teh sredstev. Tu pa se lahko vrnem tudi nekoliko nazaj. Ko ste namreč v prejšnjem mandatu spreminjali zakon o Darsu, ste iz nadzornega sveta Darsa izločili državni zbor, kot tistega, ki je do takrat imel dva svoja predstavnika v nadzornem svetu Darsa. Zdaj temu ni več tako, bo pa seveda morala vlada posvetiti s to sedanjo sestavo nadzornega sveta vso pozornost temu, da bodo ta sredstva racionalno porabljena in da se bo tudi v bodoče cena gradnje kilometra avtocest v Sloveniji primerno temu zmanjšala.
Hvala. Besedo ima gospod Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Uvodoma moram odločno povedati, da amandmaja poslanskega kluba Liberalne demokracije ne bom podprl. Pomeni namreč neko močno ročno zavoro pri dinamiki izgradnje slovenskega avtocestnega sistema, obenem pa tudi negacijo obljube prejšnje vlade, da do leta 2008 zgradi med drugim tudi pomurski krak avtoceste. Pa tudi predlagana številka 500 milijonov evrov je sila pavšalna, je okrogla številka in zaradi tega ta amandma uvrščam med okrogle, torej manj resne amandmaje. Spoštovane kolegice in kolegi, moramo se sprijazniti in soočiti s tem, da Slovenija potrebuje pospešeno izgradnjo avtocest. Takšen je tudi letni načrt izgradnje in obnavljanja avtocest za leto 2006. Moramo dati pospešek izgradnji slovenskega avtocestnega omrežja. Slovenija še vedno ni povezana z avtocestami znotraj svojega ozemlja, kaj šele z Evropsko unijo. Samo slutimo lahko, kaj se bo zgodilo, ko bosta, če bosta, Evropski uniji priključeni tudi Bolgarija in Romunija. Slutnje pa imamo zaradi izkušenj, ki jih imamo predvsem v Prekmurju z vstopom Slovenije v Evropsko unijo. Ne bom govoril na pamet, povedal bom natančne statistične podatke. Ravno danes sem dobil sveže statistične podatke, vir podatkov je policijska uprava Murska Sobota. Samo za orientacijo naj povem še enkrat - mnogim sem to že morda petkrat povedal -, kaj je pomenil vstop Slovenije v Evropsko unijo. Če pogledamo mejni prehod Dolga vas in štejemo samo tovorni promet, potem ugotovimo, da je aprila 2004, se pravi, tik pred vstopom Slovenije v Evropsko unijo je skozi ta mejni prehod šlo 29 tisoč 356 tovornjakov. Se pravi, zanemarimo notranji tovorni in osebni promet. Novembra 2005 je skozi ta isti prehod šlo 84 tisoč 644 tovornjakov. Verjetno bo letos dosežena števila 1 milijon. Rekord je bil dosežen v lanskem letu, in sicer 8. decembra, ko je skozi ta mejni prehod šlo 4 tisoč 266 tovornjakov. Če to razdelimo na 1440 minut, kolikor jih ima dan, potem ugotovimo, da imamo skoraj 3 tovornjake na minuto. To so podatki, ki zgovorno kažejo na to, da moramo pospešiti izgradnjo slovenskega avtocestnega sistema, seveda pa to tudi veliko stane. Tudi sam bom imel težko roko, ko bom na nek način zadolžil tudi zanamce, čeprav je pa treba razumeti, kaj to pomeni zadolžil. Zadolžili bomo pravzaprav samo tiste, ki bodo po tej avtocesti vozili. In če bomo izkoristili vse rezerve, ki jih imamo pri pobiranju cestnin, potem me ne boli glava. Hvala lepa.
Hvala gospodu Horvatu. In še gospod minister. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da na nek način podam odgovor na najbolj izpostavljena vprašanja, predvsem pa izpostavljene dileme, ki so bile v razpravi, ob sprejetju tega zakona o soglasju, izpostavljene. Najprej bi želel povedati in reči naslednje, da so avtoceste večgeneracijski projekt uporabnikov avtocest in upam, da ne večgeneracijski projekt porabnikov državnega proračuna. Torej vlada Republike Slovenije ne podpira amandmaja, ki je bil podan, in to predvsem iz enega osnovnega razloga. V vsakem primeru, to je najmanjši razlog, bi morali zagotoviti okoli 600 milijonov evrov najetja kredita za projekte, ki so predvideni v nacionalnem programu. Gre samo za tisto razliko, ki je vezana na zmanjšanje sredstev iz namenskih virov. Dovolite mi, da v tem uvodnem delu rečem nekaj besed o črpanju finančnih sredstev iz skladov Evropske unije. Reči moram, da je Republika Slovenija v prihodnji finančni perspektivi, med leti 2007 in 2013 zelo intenzivno, tako kot tudi sedaj, kandidirala tudi za pridobitev teh finančnih sredstev, predvsem iz kohezijskih skladov Evropske unije. V letu 2004 je že uspešno pridobila sredstva za financiranje odseka avtoceste Smlednik - Krška vas na dolenjskem avtocestnem kraku, v višini 42 milijonov evrov, in sredstva so bila v letu 2005 počrpana v višini, cca. 60%. Preostanek črpanja pa je predviden za leto 2006. V letu 2005 pa je bil s strani ministrstva za promet za kandidaturo prijavljen odsek avtocestnega odseka na Gorenjskem, in sicer Vrba - Peračica, v višini 15 milijonov evrov. V časovnem obdobju med leti 2007 in 2013 bo ministrstvo za promet vložilo kandidaturo še za avtocestne odseke iz osnovnega programa resolucije o nacionalnem programu, in sicer na pomurskem avtocestnem kraku, gre za odsek Beltinci - Lendava, potem na dolenjskem Pluska - Ponikve - Hrastje mimo Trebnjega in Mirne Peči na dolenjskem avtocestnem kraku, in pa še odsek Slivnica - Draženci - Gruškovje, to je na tako imenovanem phyrnskem avtocestnem kraku. Skupna dolžina vseh teh odsekov znaša okoli 70 kilometrov, vrednost finančnih sredstev, ki jih želimo črpati iz kohezijskih sredstev oziroma skladov Evropske unije, pa je ocenjena med 250 do 300 milijonov evrov. Dovolite mi še, da podan eno oceno na vprašanja, ki so bila v teku razprave odprta. Dejstvo je, da bi morali na nek način zagotoviti sredstva v višini okoli 600 milijonov evrov za dinamiko, ki je postavljena v nacionalnem programu oziroma v resoluciji nacionalnega programa, ki je bil popravljen leta 2004. V zvezi s tem se postavljajo vprašanja, zakaj na nek način odstop od zakona o zagotavljanju namenskih virov. Želel bi reči, da že v letu 2004, torej v času prejšnje vlade, ta zakon ni bil spoštovan, ker namenski viri so bili zmanjšani za okoli 8 milijard tolarjev. Potem gre za to, da je vlada Republike Slovenije zagotovila povečanje sredstev na državnih cestah že v lanskem letu ob rebalansu 2005 proračuna Republike Slovenije, v letošnjem letu 2006 pa okoli 7 milijard in seveda tudi 7 milijard v prihodnjem letu. Potem zaradi potreb na železnicah. Tisto, kar je bilo danes tudi že nekajkrat izpostavljeno, da smo sledili sklepu vlade Republike Slovenije, torej prejšnje vlade iz oktobra 2004, da se pospeši izgradnja pomurskega avtocestnega kraka in se torej 5 let pred roki, ki so v nacionalnem programu, zgradi pomurski avtocestni krak, ki je seveda težak okoli 175 milijard tolarjev, da se za ta namen zagotovijo potrebna sredstva torej dinamika, ki se na neki način skrajšuje. Ne nazadnje bi vas spomnil na to, da je v proceduri letni plan razvoja in obnov za leto 2006, v katerem se vidi, da je dinamika izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, glede na rebalans nacionalnega programa, povečana za okoli 26% glede na resolucijo. Vprašanje, ki je bilo postavljeno glede obresti. Težko je danes dati nominalno številko, koliko nas bodo najeti krediti stali v končni varianti. Ampak dejstvo je to, da je v nacionalnem programu oziroma v resoluciji predvideno najetje okoli 3 milijarde 640 milijonov evrov kreditov. In odvisno bo od aranžmajev in pa sklepanja pogodb za to milijardo evrov in pa tudi naslednjih kreditov, ki jih bomo še jemali za dograditev avtocestnega sistema in pa seveda tudi od doseženih rezultatov reprogramiranja že najetih kreditov, kajti Dars že začenja te postopke. Vprašanje je bilo še, kdaj je prelomna točka oziroma kdaj bodo avtoceste proste bremena najetih kreditov. Ocenjujemo, da je ta točka nekje med leti 2040 in 2050, odvisno bo seveda od teh vseh aranžmajev in tudi bodoče najetih kreditov. Toliko, predsednik. Hvala za besedo.
Hvala gospodu ministru. Ker je seznam razpravljavcev izčrpan, zaključujem razpravo. Glasovanje o amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, to je ob 13.50 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 13.50 uri.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo državnega zbora. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Ugotavljam, da glasovalne naprave delujejo. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda - obravnavo predloga zakona o spremembah zakona o vojnih invalidih, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah zakona o vojnih invalidih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Me boste vprašali, ali v imenu poslanske skupine ali v osebnem imenu?
Menim, da boste sami povedali.
Običajno vprašate. Govoril bom v imenu poslanske skupine. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo glasovala proti sklepu matičnega delovnega telesa, da predlog ni primerna podlaga. Nihče od razpravljavcev, pa tudi vlada namreč ni ugotovila, da zakon ni primerna podlaga. Vsi soglašamo, da je prav, da se rok za ugotavljanje invalidnosti in statusa ponovno odpre. Vsi vemo, da tudi vlada, ki ima mnogo boljše informacije kot posamezne poslanske in poslanci, zelo pogosto vlaga zakone, v katerih natančne številke, kolikšne bodo obveznosti iz proračuna, ne pove. Najbrž ni treba posebej razlagati, kolikokrat se to zgodi. Tokrat gre za invalide iz osamosvojitvene vojne, ki bi jih bilo, hvala bogu in k sreči, samo nekaj in to ne bi bila velika finančna obveznost. Vsi tudi vemo, da obljube vlade, da bo s tem zakonom prišla enkrat v bodočnosti, niso precizirane. Morda bo to kmalu, morda bo to tudi nekaj mesecev ali leto kasneje, invalidi pa čakajo in te pravice ne bodo mogli uveljaviti. Če bi bil sprejet današnji predlog zakona, bi to lahko izkoristili. [[Nemir v dvorani.]]
Trenutek, gospod Potrč. Prosim, da se umirite!
Potrebna je torej res minimalna dobra volja, da se upravičenim zahtevam prizadetih ugodi. Ne gre za to, ali boste, spoštovane gospe in gospodje iz koalicije, ugodili opozicijskemu predlogu. Ugodili boste invalidom osamosvojitvene vojne, ki želijo uveljaviti status in prek tega morda tudi pravice, ki jih imajo drugi invalidi po zakonu o vojaških vojnih invalidih. O tem razmišljajte, ne pa o tem, čigav zakon boste podprli. In končno naj povem to, če kljub vsem tem argumentom ne bomo zmogli moči, da zavrnemo predlog matičnega delovnega telesa in sprejmemo zakon, bom pač, povem vnaprej, ta primer uporabljal, kadarkoli bom imel priložnost, kot primer, kako koalicija na čelu s predsednikom vlade govori eno, dela pa nekaj popolnoma drugega. Hvala lepa.
Hvala. Je še kakšna obrazložitev? Izvolite, gospod Barovič.
V svojem imenu. Dobro. Bom v imenu Slovenske nacionalne stranke. V Slovenski nacionalni stranki bomo prav tako predlogu sklepa nasprotovali. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, poudarjam, prepričani, da bi ta zakon lahko ostal v veljavi vse do sprejetja novega, za katerega pa smo danes tako ali tako že slišali, da je v pripravi. Naše prepričanje utemeljujemo tudi s tem, da vsi vemo, da se norčevati in povečevati število vojnih invalidov z osamosvojitvene vojne na pamet ne gre. Invalidi so tisti, ki so se borili za to državo, ki jim je bilo žal usojeno ostati invalid in zakaj ne bi ta zakon ščitil teh ljudi, zastopal njihove interese do uveljavitve novega, ki bo verjetno prinesel takšne ali drugačne spremembe. O teh bomo govorili kasneje. Bilo bi pošteno z naše strani, da ta zakon ostane.
Hvala. Ni več obrazložitev. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 44, proti 27. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o dopolnitvi zakona o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki ter o zagotovitvi sredstev za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvi zakona o prepovedi proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki ter o zagotovitvi sredstev za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v ne azbestno ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Izvolite, gospod Bevk.
Hvala za besedo gospod predsednik, spoštovani zbor. Predlagam, da ne podprete sklepa matičnega odbora državnega zbora in s tem daste zeleno luč za nadaljevanje postopka novele zakona, ki smo ga predlagali Socialni demokrati. Dejstvo je, da je 10 let od sprejetja osnovnega zakona pred nekaj časa bilo odkrito novo žarišče azbestnih bolnikov v Sloveniji. To smo danes večkrat povedali, na slovenskih železnicah, da poleg Soške doline, ki je bila v preteklosti in tudi danes najbolj obremenjena, da imamo še dve drugi veliki središči v naši državi, to sta Ljubljana in Maribor in da se bo z usposabljanjem kadrov na področju medicine dela in azbestne diagnostike ter ozaveščanjem vodstev posameznih podjetij, kjer so včasih uporabljali azbest, število upravičencev do pravice iz tega zakona povečevalo. Zato mislim, da bi s sprejetjem tega zakona pridobili čas, da bi lahko ustrezno, kvalitetno popravili tudi vladni zakon, ki je trenutno v proceduri. Naš zakon podpirajo številne organizacije od državnega sveta, gospodarske zbornice, sindikata, društva, do posameznih podjetjih, kjer se je včasih uporabljal azbest, zato mislim, da bi lahko ta zakon danes sprejeli, kajti če citiram predsednika vlade, ki je na prvi dan zasedanja te seje državnega zbora dejal, da ni pomembno, od kod prihaja nek predlog in kdo ga je podpisal, temveč da je važno to, kdo in kakšna je vsebina takega predloga. Zato mislim, da bi lahko tudi koalicija to podprla.
Hvala lepa, gospod Bevk. Besedo ima gospod Juri.
Hvala. Tudi jaz se pridružujem pozivu. Glejte, bolezen se ne ravna in se ne obnaša po naših željah in predpisih. Sicer bi lahko prepovedali bolehanje in zapovedali zdravje. Nastajajo nova žarišča, gre za bolezen, ki postopoma kaže svoje dramatične dimenzije in naša dolžnost je, da do zadnjega bolnika pokrijemo vse njegove pravice iz tega naslova. Ker vladna ureditev, napovedana, tega ne bo urejevala, sami prizadeti ji ne verjamejo, je šibka, njihove pravice se zmanjšujejo, je bolje, bolj primerno in pravičneje, da podaljšamo zakon, ki je že v veljavi, zato se pridružujem pozivu, naj sklepa matičnega delovnega telesa ne podpremo. Hvala.
Hvala. Gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Ta država, tega se moramo zavedati, ko bomo podpirali oziroma ko boste podpirali sklep matičnega delovnega telesa, da je ta država kriva za vse bolnike, ki imajo danes azbestozo. In v bistvu, če danes ne boste upoštevali tega, kar je dano na glasovanje, boste omogočili, da se zagotovijo vsaj enake pravice, kot so bile zagotovljene bolnikom v prejšnjem obdobju, kajti zakon je že bil enkrat podaljšan, lansko leto z decembrom je prenehal veljati in danes, ko tega predloga ne boste podprli, ko ga boste [[...]]Spoštovani predsednik, ali lahko jaz v miru povem tisto, kar mislim? Naj vam bodo vsaj umirajoči sveti, ljudje umirajo zaradi tega, ker je vaša nonšalantnost takšna, kot je. Imamo vedno več azbestnih bolnikov. In dejstvo je, da je ta država namenila v novem proračunu, v letu 2006 in 2007, za 700 milijonov manj sredstev, kot je bilo to zagotovljeno v prejšnjih proračunih. Zakon je prenehal veljati, še enkrat poudarjam, z 12. mesecem lanskega leta. In ta predlog, ki ga je matično delovno telo zavrnilo in ga označilo kot brezpredmetnega, daje možnost, da se bodo bolniki obračali na komisije, ki so pristojne za diagnostiko, ki lahko določajo način zdravljena in dajejo bolnikom ustrezno odškodnino. Tisti, ki bo danes glasoval za predlog, ki je tukaj, je dejansko zelo nemoralen. Milo rečeno, da ne rečem kaj drugega. In bilo bi prav, dokler nov zakon ne pride, da omogočimo tem bolnikom, ki jih je danes vse več in več, ker je latentna doba te bolezni dolga, da se vsaj zglasijo pri komisiji, ki je pristojna za ugotavljanje te bolezni, ki jo je imenoval minister. Tudi ta komisija je plačana iz tega fonda. In da normalno dobijo odškodnino in gredo v invalidsko upokojitev. To boste vi danes preprečili. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Anderlič.
Od prepovedi proizvodnje iz azbestnih surovin in proizvodnje azbestnih produktov naprej je ta država naredila veliko tako za prestrukturiranje industrije kakor tudi za odpravljanje posledic te azbestne proizvodnje v Sloveniji. Žal v desetletju očitno ni uspela zaključiti celotnih operacij, ki so na tem področju potrebne, od tega, da se ugotovi, kakšni problemi so na področju zdravja ljudi, ki so bili zaposleni ali ki so živeli neposredno v tej bližini. In je bilo najbrž narobe, da je bil zakon omejen na določeno časovno obdobje in da je bil podaljšan samo za toliko časa, da se je iztekel z 31.12.2005. In najmanj kar je, je potrebno, da se podaljša za čas, ko ne bo veljal nov zakon, ki bo sprejet, ko bo, če bo. In to je eden od primerov, ki ni vezan na trenutno razpoloženje v državi in trenutno sestavo vlade. Je zakon, ki je trajal, če hočete, čez tri vlade, ali čez štiri vlade in samo sedaj pri tej vladi se je ustavil in ta vlada pravi, ne, sedaj pa mi teh problemov ne bomo reševali do takrat, dokler ne bomo mi svojega zakona vložili. Tukaj ne gre za to. In če je prav, da se ti problemi rešujejo, in to priznamo vsi in pričakujemo vsi, potem je tudi prav, da se ne omogoči v državnem zboru pravna praznina, po kateri bi bolniki in tisti upravičenci stali v vrsti do takrat, dokler novega zakona ne bo. Zato bom proti predlogu sklepa.
Hvala. Gospod Capuder.
Hvala lepa. V Novi Sloveniji - Krščansko ljudski stranki predlagane novele zakona ne bomo podprli. Predvsem iz tega razloga, ker smo prepričani, o tem nas je prepričala vlada, zakonodajno-pravna služba, da zakon velja in je v državnem proračunu za izvajanje tega zakona, da so v državnem proračunu zagotovljena zadostna finančna sredstva. V lanskem letu je bilo teh sredstev zagotovljenih okoli 700 milijonov, porabljenih je bilo 220 milijonov. V letošnjem letu je teh sredstev v državnem proračunu okoli 350 milijonov. Predvsem pa država ni kriva za to, če se pojavljajo nova in nova žarišča. Nov zakon oziroma podaljšanje tega zakona ne bo preprečilo, da bi se ta nova žarišča pojavljala. Ta nov zakon tudi ne bo preprečil, da bolniki, ki so že okuženi, ker vemo, da je ta latentna doba zelo dolga, da ne bodo umirali tako, kot so do sedaj umirali. S tem zakonom, ki ga res pričakujemo in je že v vladni proceduri, pa upam, da bomo rešili vse te težave, ki so se nakopičile do sedaj, ko niso bili upoštevani delavci na železnicah, ko niso bili upoštevani kot tisti, ki so upravičeni do odškodnin, delavci v gradbenih podjetjih, ki so delali z azbestnimi izdelki itn. Še enkrat, v naši poslanski skupini tega zakona ne bomo podprli.
Hvala. Gospa Pečanova.
Vlada Republike Slovenije je v obrazložitvi k svojemu zakonu, ki ga je vložila leto dni prepozno, več kot leto dni prepozno, je sama napisala, sama navedla, da je nastala s prenehanjem veljavnosti podaljšanega zakona do leta 2005 pravna praznina in da je zato treba sprejeti nov sistemski zakon. Nihče naj me ne prepričuje, da ni pravne praznine, če je to ugotovila sama vlada. Mene je vlada prepričala in zato sem skupaj s kolegom podpisala predlog zakona, ki bi ga morala vlada vložiti. To sem tudi že enkrat povedala, ne poslanci. To je odgovornost vlade do ljudi, ki jim mora preko svoje komisije, to je vladna komisija, zagotoviti varstvo, pravno varstvo, socialno varstvo, kadar zbolijo, in imajo pravico po do sedaj veljavnem zakonu do odškodnine in do predčasne upokojitve. In zaradi tega menim, kolegice in kolegi, zlasti tisti, ki izhajate iz Primorske, zlasti tisti, pa tudi tisti, ki ste s štajerske, iz Maribora, tisti, ki izhajate s Primorske, in veste, kaj se je dogajalo v ladjedelnici Izola in vse te pozivam, da se zaveste, da dokler ne bo sprejet ta zakon, ki ga je vlada predložila, ne bo možno nobenemu od bolnikov, ki jim je šele sedaj bila ugotovljena bolezen, izplačati niti tolarja, nobene odškodnine. Jaz bi samo to rekla: Ali čakamo, da bo država prihranila denar na račun tistih, ki bodo v tem vmesnem času umrli? To vas sprašujem. Mislim, da je to prekruto, da bi lahko mislila kaj takega o naši vladi, pa o vas, kolegice in kolegi poslanci. Hvala.
Hvala. Gospod Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. V imenu poslanske skupine. Prej ste mi odmerili samo 2 minuti. Temeljni cilj, ki ga želimo doseči s tem zakonom, je, ponavljam še enkrat, podaljšanje veljavnosti do konca leta 2006 in na ta način zapolniti pravno praznino, kar posredno priznava tudi vlada v obrazložitvi novega zakona - to je povedala tudi kolegica Breda Pečan - in omogočiti črpanje sredstev iz državnega proračuna. Poleg tega tudi povečujemo sredstva za izvajanje tega zakona iz 350 na 692 milijonov. Če bi zakonodajno-pravna služba imela kakšne pripombe, in če bi verjela, da sedanji zakon velja brez te novele, potem bi to v svojem mnenju zapisala, vendar tega zakonodajno-pravna služba ni zapisala, temveč je zapisala, da na ta predlog zakona nima nobene pripombe, ponavljam, nobene pripombe. Da bom citiral še iz utemeljitve zakona, ki ga je vlada poslala v parlamentarno proceduro, tako pravi, po tisti noveli pred enim letom: "S tretjo novelo je bila uporaba zakona podaljšana do konca leta 2005, od začetka naslednjega leta bi bila v Sloveniji na tem področju pravna praznina, zato je vlada sprejela sklep..." itd. Se pravi, to je vlada zapisala, in ne vem, zakaj danes trdite drugače. Pred enim letom ste vsi, ne samo v opoziciji, tudi v koaliciji, podprli novelo tega zakona. In v tem letu se ni ničesar spremenilo. Zato apeliram na vas, preden boste pritisnili na tipko, da si preberete, kaj ste v prid sprejetju zakona pred enim letom povedali in kaj nekateri govorite danes. Nič se v enem letu ni spremenilo. S sprejetjem tega zakona bi mi dobili nekaj več časa, da bi lahko vlada prisluhnila socialnim partnerjem in tudi zdravstveni stroki in ustrezno z amandmaji popravila zakon, ki je v parlamentarni proceduri. Ali kot je rekel, še enkrat, predsednik vlade, sedaj ga bom pa citiral, da je "vseeno, kdo je na koncu podpisan pod neko zadevo, važno je, da se uresniči." Me prav zanima, kakšen bo danes rezultat glasovanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Testen.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni. Jaz bom povedal, da kot bivši delavec od Salonita Anhovo zakona ne bom podprl. Pred enim letom sem ga podprl in sem bil za podaljšanje oziroma smo bili vsi za podaljšanje, sedaj ga pa ne bom podprl iz enega preprostega razloga, ker je vladni zakon že v proceduri in bo rešil problem azbestnih bolnikov na celem teritoriju Slovenije. Mislim, da moramo biti toliko lojalni tudi do drugih bolnikov in do drugih obolelih v drugih okoljih in v fabrikah, da damo tudi njim možnosti, da bodo koristili rezultate azbestnega zakona. Mislim, da je zakon, ki je sedaj v proceduri, potrebno še do določene mene uskladiti in popraviti. Če bi danes tega zakona ne imeli na dnevnem redu, bi po mojem danes imeli azbestni zakon, ki ga je vlada pripravila v drugem branju. Tako da jaz mislim, da moramo to čim prej narediti, da pridemo do tapravega zakona. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Nekateri resnično ne veste, kaj govorite v tej dvorani, se opravičujem. Če bi prebrali vladni predlog zakona, potem bi videli, da je trikrat, najmanj trikrat slabši od tega, ki ga mi predlagamo, da se podaljša oziroma predlagatelj predlaga, da se podaljša v letu 2006. In smo to isto naredili na začetku leta 2005, ko je vlada obljubljala, da bo nemudoma v prvem poletju prejšnjega leta sprejela zakon, ki bo ustrezno rešil in odpravil vse posledice bolezni, ki jih povzroča azbest. Tudi zamenjavo strešne kritine pa, ne vem, vodovodnega omrežja iz azbestnih cevi. Ampak samo za ilustracijo tistim, ki govorijo neumnosti. V 1. členu - danes smo vložili namreč v Slovenski nacionalni stranki 9 amandmajev na vladni predlog -, v 1. členu je zapisano, v našem amandmaju, da se črta stavek "v času proizvodnje azbestnih bolnikov", ki je v kontekstu stavka napisan v prvem odstavku, ta beseda bi spremenila to dejstvo, da bi lahko bila sanirana tudi tista podjetja, ki skladiščijo azbestne proizvode, ki so se indirektno ukvarjala s to proizvodnjo, ki nimajo direktne proizvodnje, in tudi delavci, ki niso bili stoodstotno izpostavljeni temu, vendar časovno v omejenih intervalih. In to je tisto, kar bi celovito rešilo zadevo. Vaš zakon, vladni predlog v proceduri, krči pravice in je, kot že rečeno, najmanj trikrat slabši. Zato ne zavajati javnosti. Kot sem pa že omenil, pa predvideva tudi za leto 2006 polovico manj sredstev in za 2007 drugo polovico manj, kot je bilo to odobreno v letu 2005. Tako da ne zavajati, ne lagati, prosim.
Hvala. Gospod Klavora.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Upam, da ne bom govoril neumnosti; poskušal bom govoriti o ljudeh. Lansko leto, ko sem tu na istem mestu govoril o azbestnem zakonu, sem tisti predlog potrdil in obenem trdno upal, da bo do konca leta oziroma vsaj na začetku leta narejeno tisto, kar smo vsi skupaj, ponavljam, vsi skupaj tu obljubili. Danes pogrešam oba resorna ministra, tako ministra za delo kot ministra za zdravje, kajti govorimo o zelo resnem problemu, ki nikakor ni vreden posmehovanja. Kup stvari je, ki so nerešene, in sam sem v dilemi, kaj danes storiti in kako glasovati. Trdno sem prepričan, da je treba enkrat dokončno rešiti to vprašanje in napraviti zakon tak, kot je treba. Če bi bil zdaj resorni minister tukaj, bi ga vprašal tudi, kakšna je to bolezen - kako se ji že reče? Oprostite, ta hip se ne morem spomniti. Vprašal bi ga, kaj je pravzaprav azbestoza, kakšna bolezen je azbestoza, kam jo lahko pripišemo - samo tistim, ki so delali z azbestom, ali tudi tistim, ki so čez ograjo dobrih deset metrov stran živeli v vrtcu. Ali če vam navedem podatek, ki je točen, da je na sto takih ljudi, ki so živeli na oni strani ograje, pet zbolelo za malignomom pljuč. [[Opozorilni znak za konec.]] Se pravi, to je podatek, ki je izredno resen in ki nas tudi navaja, da rečemo, ali je to poklicna bolezen - prej se nisem mogel spomniti poklicne bolezni -, ali je to tudi bolezen tistih, ki [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. [[Govornik govori brez mikrofona.]] Hvala, gospod Klavora. Moram omeniti, da je sedaj točka glasovanje, zato resornega ministra ni tukaj. Tudi pri dopoldanski obravnavi te točke resorni minister, po 134. členu poslovnika, v primeru, kadar matično delovno telo predlaga, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ne razpravlja resorni minister in se ne vključuje v razpravo. Tako je po poslovniku. Gospod Pojbič.
Spoštovani! Po vsem tem, kar smo zdajle slišali, moram povedati zelo na kratko. Predstavniki oziroma poslanci in poslanke iz kluba Liberalne demokracije in SD-ja sem prepričan, da zavajajo Slovenke in Slovence. Trdijo nekaj, kar zagotovo ne drži. Bom citiral vsebino, ki jo je v razpravi na odboru podal predstavnik ministrstva za gospodarstvo, ki je povedal, da vlada predloga zakona ne podpira, saj po njenem mnenju sama dopolnitev zakona ne prinaša ničesar, ker je obstoječi zakon še veljaven in se izvaja. 10. in 12. člen obstoječega zakona namreč določa, da Republika Slovenija zagotavlja sredstva za dokup zavarovalne dobe in je odgovorna za sredstva iz naslova odškodnin, kar pomeni, da pravne vrzeli ni. In komisija lahko dela naprej. Torej spoštovani kolegi in kolegice, prosim lepo, da si to preberete in vas lepo prosim, da tudi si ne dovolite tega, kar zdajle počenjate, da zavajate Slovenke in Slovence in tudi javno lažete. To si upam trditi. Hvala.
Hvala. Gospod Sok.
Hvala lepa. Ta razprava zdaj tako zgleda, kot da nekateri ste za azbestne bolnike, drugi pa smo proti. Seveda to nikakor ne drži, glede na to, ker sem seznanjen, da je vladni predlog že v sredo na odboru, mislim, da ne bo nobene škode, če danes ta predlog zavrnemo. Ta zakon, ki je v proceduri, bomo poslanci lahko po svoje dodelali tako, da bo v njem zajeto vse tisto, kar mislite nekateri, da manjka. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Zagorac.
Hvala za besedo spoštovani prisotni. Kar nekaj besed o zavajanju je bilo slišati zdaj v teh obrazložitvah, pa me zanima, kdo koga zavaja. Vladni zakon je res da v proceduri. Res pa je tudi, da krši oziroma jemlje pravice bolnikom z azbestozo. Poglejte si obrazložitev zakona, pa boste videli. Krči sredstva v proračunu iz 700 milijonov na 300 milijonov. Kdo koga zavaja? In ne nazadnje, če bi vlada imela resen namen, veste, tudi v proceduri se da narediti hibriden zakon, in bi danes lahko obravnavali oba. To je zavajanje gospodje! Normalno, da bom glasoval proti sklepu matičnega delovnega telesa.
Hvala. Gospod Germič.
Hvala za besedo. Danes je že bilo nekajkrat rečeno, da smo pred odločanjem na isti točki, kot smo bili približno leto dni nazaj, ko smo v tem sklicu parlamenta izglasovali podaljšanje veljavnega zakona. Takrat je bila obljuba, da bomo dobili zakon, ki bo nadgradil predhodnega. In glede na to, da je bilo danes tudi rečeno, da bo to že materija, ki jo bomo obravnavali v naslednjem tednu, je treba imeti v mislih vse pripombe, ki letijo na ta zakon. In ko govorimo o podaljšanju tega zakona, je treba imeti v mislih tudi to, kdaj bomo lahko odločali o tem zakonu na način, da bo odgovoril na vsa vprašanja o katerih danes tukaj govorimo, da želimo korektno odgovoriti na vse dileme, ki so danes predmet vsebine tega zakona. In imamo na eni strani veliko nezadovoljstvo v okviru bolnikov in imamo na drugi strani veliko nezadovoljstvo delodajalcev. Tistih, ki bi morali skupaj z vlado najti takšno rešitev, da bomo ne na odboru izpostavljeni navijaški skupini eni proti drugim, da bodo nekomu spet mogoče zvijali roke zato, da bomo sprejeli neko odločitev, ki pa ne bo v korist pravzaprav nikogar. Zaradi tega bom danes podprl to, da se ta zakon prolongira in bom glasoval proti sklepu, ker menim, da je rešitev precej odmaknjena v prihodnje, saj je takšna rešitev, ki bi bila korektna za vse tiste, ki bodo vključeni v rešitve tega zakona. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Najostreje zavračam obsodbe, izrečene pri obrazložitvi glasu, že zaradi tega, ker je s tem tudi kršen poslovnik. Je pa že res, da tisti, ki rad laže, v vseh ostalih potem vidi oziroma v ostalih zadevah vidi eno veliko laž. Jaz sem že na odboru rekel, da je časih bolje molčati, ko razlagaš, kako boš glasoval, tako kot je naloženo, kot pa da poskušaš to svoje početje obrazložiti. Večkrat je bilo tukaj v tem državnem zboru danes že citiramo in naj si dovolim še enkrat. Vlada je v svoj predlog zakona, ki ga je vložila v proceduro, zapisala: "S tretjo novelo je bila uporaba zakona podaljšana do konca leta 2005." To je novela, ki je bila sprejeta v preteklem letu, soglasno. Pohvalno, soglasno v tem parlamentu. In nadalje zapisala: "Od začetka naslednjega leta" - torej tega leta - "bi bila v Sloveniji na tem področju pravna praznina, zato je vlada sprejela sklep, da se pripravi nov zakon, s katerim bodo uveljavljene pravice državljanov, ki so oboleli zaradi azbesta." To pomeni, da smo v tem trenutku v pravni praznini. In tukaj ni več kaj dodati in tukaj ni mogoče očitati zavajanja, še manj pa laži. Glasoval bom proti sklepu, ki je predlagan, zato da bi lahko nadaljevali sprejemanje tega zakona, ki bo zapolnil pravno praznino in omogočil vladi, da pripravi po svoji oceni tudi kvaliteten predlog zakona, ki pa bo lahko nadomestil tudi zakon, ki bi bil v tej proceduri, torej ta predlog, sprejet.
Hvala. Gospod Brenčič.
Hvala lepa. Jaz bom sklep podprl. Želim reči to, da je tokratni primer eklatanten primer, kako se lahko institut obrazložitve glasu zlorablja v populističen namen razprav. Škoda. Jaz samo vem, da je predmetnost obstoječega zakona vedno bila v krču od nastanka naprej. To vprašanje ni tako enostavno, da se je zakon vedno podaljševal z novelami iz naslova poslancev, tudi prejšnja vlada ga ni nikoli predlagala kot vladni predlog sprememb. Vem pa to, da obstoječi zakon ni dober, zato ker se niti planirana sredstva v ta namen na temelju tega zakona ne morejo uporabljati. Zato je nesmisel takšen zakon podaljševati. Treba je čim prej sprostiti proceduro, da dobimo nov zakon, in na primeru, ki je sedaj že v proceduri druge obravnave na matičnem delovnem telesu, ta zakon tako dodelati, da bo tudi v praksi uporaben v dobro tistim, ki se na temelju stika z azbestom zboleli. Na temelju obstoječega zakona so predvsem prikrajšani ti ljudje, prav ti ljudje. Res pa je, da so se proizvodnje na temelju tega zakona lahko precej prestrukturirale v neazbestno z državno pomočjo, zato bom sklep podprl. Hvala.
Hvala. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 30. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Glasovanj ne prekinjamo. Prosim, da prej preverite. Ni potrebno menda, da vsakokrat opozorimo, da mora na desni strani goreti lučka. Zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 23. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o soglasju Republike Slovenije Dars d.d. za najetje kreditov in izdajo dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji v višini 1.030,15 milijonov evrov. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, in sicer prehajamo na odločanje o amandmaju Liberalne demokracije Slovenije k 1. členu. Gospod Cvikl, izvolite.
V imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije bom predstavil, da bomo ta amandma Liberalne demokracije podprli. S tem amandmajem usklajujemo ta zakon o soglasju Republike Slovenije Darsu, da najame milijardo 30 milijonov ali 247 milijard tolarjev kreditov z resolucijo o nacionalnem programu izgradnje avtocest, ker menimo, da je potrebno ta sredstva omejiti na največ 500 milijonov evrov. Zakaj 500 milijonov evrov? Zato, ker v resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtoceste lepo piše, da so trije viri: da so viri državni proračun, da je vir zadolževanje in potem cestnine. Niti gospod Božič, niti gospod Bajuk, niti gospod predsednik vlade v dosedanjih nastopih niso zagotovili, da bodo izpolnjeni pogoji, da bi Dars, ki bo danes dobil soglasje za zadolžitev, za dodatno milijardo 30 milijonov evrov, lahko to vrnil sam. Če mu ta obseg sredstev omejimo na 500 milijonov evrov, če hkrati gospoda Bajuka pošljemo k evropskim tehnokratom, ne k evropskim bankirjem, če hkrati Dars seveda zagotovi ustrezno izvedbo projekta cestninjenja, potem bi Dars to lahko eventualno vrnil sam. Vse drugo je kršitev resolucije in kršitev zakona o namenskih sredstvih za financiranje izgradnje avtocest. Ta dva zakona sta veljavna in z našim amandmajem samo usklajujemo ta zakon z veljavno resolucijo, z veljavnim zakonom o zagotavljanju namenskih sredstev. Če tega seveda ne boste sprejeli, boste tako, kot se je odločila ta vlada, preprosto prikrito zadolževali slovenske javne finance, ker bomo morali Darsu v naslednjih letih zagotoviti vire za refinanciranje vseh teh obveznosti. Ta denar ne bo vrnjen tako, kot je predvideno po resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest do leta 2025-2030, ampak se bo to vračalo v letih 2060-2070. Omejevanje sredstev s podporo tega amandmaja pa preprosto pomeni, da izvedemo avtocestni program enako hitro, vendar ne tako drago, kot bo to zaradi seveda previsokega zadolževanja s strani Darsa.
Hvala. Gospod Pavliha.
Hvala lepa. Seveda naš amandma podpiram in če ne bo sprejet, nasprotujem predlogu zakona. Ne toliko zaradi resnih pomislekov, ki jih imam kot bivši minister za promet ali kot poslanec, ampak ker kot pravnik ne prenesem še ene zaušnice pravni državi. Če se ne motim, je oblika, v kateri je zapisan stavek v 2. členu ustave v trdilni zapovedni obliki: Republika Slovenija je pravna in socialna država. Občutek imam nekje od decembra 2004 dalje, da to ni trdilna oblika, ampak le pobožna želja opozicije. Zakaj nasprotujem? Zato, ker tako drastično zmanjšanje investicijskih transferov iz državnega proračuna in drastično povečanje sredstev iz najetih kreditov, torej skorajda za 700% bistveno spreminja dosedanji koncept in seveda pravno gledano ni možen brez spremembe vsaj dveh predpisov, in sicer zakona o zagotovitvi namenskih sredstev za gradnjo državnih cest in drugega, tako rekoč naše avtocestne biblije, nacionalnega programa izgradnje avtocest. To ni zraslo na mojemu zelniku, to ni zraslo na zelniku opozicije, tako pravi zakonodajno-pravna služba tega državnega zbora, slovenskega parlamenta. In ministrstvo in vlada je žal nočeta poslušati. Zato nimam druge možnosti, kot da na eni strani podprem naš amandma, ki vsaj malo omilim te posledice, in na drugi strani, če ne bo sprejet, nasprotujem predlogu zakona, kar pa ne pomeni, da nasprotujem izgradnji slovenskih avtocest, ampak na drug način, na drug način financiranja. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Lahovnik.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci. Sam bom amandma Liberalne demokracije podprl, predvsem zato, ker se mi zdi, da na bistveno boljši način poskušamo urediti financiranje izgradnje avtocestnega omrežja, predvsem zato, ker poskušamo v večji meri izkoristiti sredstva iz evropskih strukturnih skladov in pa proračunska sredstva. Na razpravi na odboru smo jasno opozarjali, da je slabo in da ni dobro, da se proračunska sredstva za ta namen znižujejo, da se znižujejo z 38 milijard na vsega 8 milijard tolarjev. In posledico imamo danes pred sabo, posledice tega so, da bo država morala odobriti več kot 247 milijard tolarjev poroštev Darsu. Besede gospoda finančnega ministra, ki - ne boste verjeli, spet ga danes ni z nami ob tako pomembnem zakonu, pa smo se tega že navadili, so na nek način smešne. To res po metodologiji nekaterih mednarodnih institucij se ne šteje v javni dolg, ne šteje se verjetno po metodologiji londonskih bankirjev, tudi v Argentini se ne, dejstvo pa je, da na koncu bodo to prej ko slej plačali slovenski davkoplačevalci. Vsak, ki se je danes rodil, bo leta 2065 še vedno imel na grbi 125.000 tolarjev tega poroštva. To je slabo. Meni je žal, da se je to dogajalo na tako hiter način brez ustreznih utemeljitev. Temu nasprotujem, seveda v celoti podpiramo izgradnjo avtocestnega omrežja, vendar se da to izgradnjo financirati bistveno drugače, bistveno ceneje, zato bom naš amandma podprl.
Hvala. Gospa Pečanova.
V imenu poslanske skupine, gospod predsednik. Hvala za besedo. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo v večini podprla amandma, pa ne zaradi tega, kot je bilo razumeti iz dosedanjih razprav ob samem zakonu, da ta amandma onemogoča izgradnjo avtocest; nasprotno, ta amandma omogoča vladi oziroma daje nalogo vladi, da z več truda, z več dela doseže to, da bo izgradnja avtocest cenejša, ker bo morala poskrbeti za to, da bo iz evropskih sredstev črpala potrebna sredstva za izgradnjo avtocest. To se pravi, da seveda je bolj udobno, bolj lagodno najeti milijardo evrov kredita in lepo postopoma do leta 2008 te kredite črpati in graditi avtoceste. In ob tem računati, da bo morda od ljubega boga dana možnost, da bomo zajemali iz cestnin več denarja, pa ne na račun višjih cestnin, ampak da bodo plačevali cestnine vsi tisti, ki jih sedaj ne plačujejo, pa bi jih morali, ali da bomo končno uvedli elektronsko cestninjenje ob pogoju, da bo Evropska unija se s tem strinjala in da bomo skozi elektronsko cestninjenje zajeli dovolj denarja za vračanje kreditov. Če se to ne bo zgodilo, pa vemo, da bomo morali prej ali slej zajemati sredstva iz proračuna. In pogoj, znižanje soglasja oziroma znižanje poroštva za najem kreditov za 500 milijonov namesto za milijardo evrov, pomeni samo to, da bi vlada morala v naslednjih dveh letih, v kolikor ji ne bi uspelo zajeti dovolj sredstev - pridobiti dovolj sredstev iz kohezijskih skladov, da bi lahko potem znova prišla pred državni zbor, povedala, zakaj tega ne uspela, in predlagala ponovno dodatno poroštvo za najem kreditov. Torej ni res, da zmanjšanje vsote pomeni preprečitev ali upočasnitev gradnje avtoceste, ni res, da je to nasprotovanje gradnje avtocest, to je samo bolj racionalno in bolj varčno ravnanje z javnim denarjem. Zato je ta amandma primeren. Če pa ne bo sprejet, bo poslanska skupina v celoti zakon kljub temu podprla, ker vendarle menimo, da je pa treba zagotoviti nek stabilen vir za gradnjo avtocest, ob dejstvu, da je vlada predlagala in državni zbor sprejel proračun, ki bistveno zmanjša transfere za izgradnjo avtocest. Hvala.
Hvala. Gospod Anderlič.
Tega amandmaja ne bi podprl, če bi danes dobil vsaj en odgovor na katero koli od vprašanj, ki sem jih postavil in tudi ga ne bi podprl, če bi dobil zagotovilo, da bo to zagotovilo izgradnjo avtocest do leta 2008. Ampak ne, tukaj je bilo napovedano, da drugo leto prihajate s 300 milijoni ali ne vem koliko novih poroštev. In ker verjamem, da je mogoče, tako kot smo lani potrjevali soglasje mislim, da za dva kredita, verjamem, da ko boste preračunali na novo in ko boste verjetno tudi kakšne sugestije upoštevali iz razprave, da boste lahko naredili tudi kakšne spremembe. In v kolikor tega na ta način, kot ste si sedaj zamislili, ni nujno izvajati, bi prišli z določenimi spremembami. Zato je pravzaprav naravnost nujno, da omejimo ta enkratna velika zadolževanja s postopnim, tako kot je ta vlada delala že v preteklem letu in kot napoveduje za prihodnje leto. Nimam pa povsem nič proti, če pridete zelo hitro, tudi lahko v četrtek, ko bomo letni program izvajali ali pa ko bomo dvojčka od tega zakona obravnavali, da poveste: za celotno izgradnjo avtocest rabimo toliko, toliko smo že počrpali kreditov, toliko jih črpamo ali pa jih nameravamo po tem zakonu, toliko jih bomo po drugih in toliko bomo na koncu plačali obresti, toliko bo dobička itn. Če s temi podatki pridete, potem jaz podprem, če hočete, tudi milijardo pa pol ali dve. Ampak dokler je toliko neznank, je pa to težko podpreti. In samo za to gre, brez vseh insinuacij, ali je kdo za ali proti gradnji avtocest.
Hvala. Besedo ima gospod Sok.
V imenu poslanske skupine bi rad povedal, da se zelo zavedamo odgovornosti, ki jo prevzemamo s tem poroštvom, vendar kljub temu tega amandmaja ne moremo podpreti, ker je pomanjkljiv, površen, lahko bi rekli, da je populističen. Ta amandma govori o tem, da naj ta sredstva razpolovimo, ne pove pa, katerim odsekom gradnje cest naj se potem odpovemo. Če bi predlagatelj imel resen namen in res želel to narediti, kar pripoveduje tu v državnem zboru, potem bi tudi v drugem odstavku 1. člena bilo treba našteti vse tiste odseke, ki se naj do leta 2008 ne zgradijo. Ta vlada in ta vladna koalicija se je odločila avtocestni program do leta 2008 dokončati in to je edina logična in prava pot: čim prej je treba nadoknaditi ta manjko izpred prejšnjih let. Kar se pa tiče obrazložitve tega amandmaja in tudi tu povedanega, češ da naj se vlado prisili, da bo pridobila več evropskih sredstev, ugotavljamo, da ta vlada na tem dela. Če ste poslušali prometnega ministra, je tudi povedal, koliko se v tem trenutku črpa teh evropskih sredstev, za razliko od prejšnje vlade, ki je na tem segmentu črpala čisto nulo, nič. V obrazložitvi vlade in v planu vlade je, da se bo približno 250 do 300 milijonov v okviru tega poroštva pridobilo sredstev iz hohezijskih skladov Evropske unije. V tem trenutku nimamo nobenega razloga, da temu ne bi verjeli. In iz tega razloga, še enkrat povem, bomo zakon podprli. Všeč mi je tudi stališče SD, ko so povedali, da bodo zakon podprli, ker kaže, da se pač zavedajo, da je nujno na tem segmentu pospešiti izgradnjo. Medtem ko v LDS resnično s takšnimi in drugačnimi predlogi poskušate to izgradnjo zavirati, namesto da bi jo pospeševali. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Gantar.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Pravzaprav niti nisem hotel obrazlagati svojega glasu, ker ne vem, koliko vas zanima moj glas; verjetno ste ga pa tudi uganili. Seveda bom podprl amandma poslanskega kluba LDS. Sam bi pa opozoril - ker imam avtocest več kot zadosti, verjetno sedanji minister ve, da jih imam zadosti -, to stališče, ki ga je v obrazložitvi svojega pomembnega glasu povedal gospod Sok, potem ko smo nekateri dali skozi precej močna "natezanja" v tej dvorani in tudi drugje, ko smo bili obtoženi in celo kriminalizirani za določene zadeve, da smo se mi zavzemali za to, da bi zavirali razvoj avtocest, je pa malo hudo. Ne gre za to, da bi zdaj hvalili lanski sneg prejšnje vlade, ki je skopnel, ampak, za božjo voljo, malo pomislite, o čem govorite! In še enkrat, avtoceste je treba zgraditi do konca. Žal, te ceste niso bile zgrajene pred 20 leti, žal tega denarja danes ne vlagamo več v druge zadeve. Vsaka knjiga o razvoju, ki jo danes vzamete v roke, vam v enem stavku pove - ne vlagati v gradnjo infrastrukture, vlagajte v znanje, v tehnologijo, ne več v infrastrukturo. Ampak na žalost moramo to še delati, ker prej to ni bilo zgrajeno, in to v 70. letih. To moramo končati. In končati moramo tako, da ne zavežemo preveč bodočih generacij. Ta kredit je prevelika zavezava bodočih generacij. Mislim, da je perspektiva, ki jo je kolega Cvikl nakazal in poslanska skupina, da se gre na fonde pri tej gradnji, da je prava in da bi jo lahko izkoristili in da ne bi bilo potrebe, da bi danes dali Darsu te zaveze za milijardo. Zadosti je bilo zaenkrat za 500 milijonov. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Cvikl.
Še v svojem imenu. Mene seveda veseli, da se nekateri poslanci vladajoče koalicije zavedate odgovornosti, ki jo danes sprejemate, ob tem da zadolžujete svoje otroke. To kar pa je treba povedati, glede amandmaja in zakaj ga bom podprl pa, da ni naloga opozicije, da pove, katere projekte bo financirala vlada iz EU. To je, upam gospod Sok, še vedno naloga vlade - ali pa smo kaj zamenjali v tej državi. Zato bom amandma podprl in predvsem želel vladi Republike Slovenije, da namesto, da v proračunu za 2007 predvideva samo 1% iz EU razpoložljivih sredstev, prejšnja vlada je predvidela 40%, od 160 milijonov evrov je bilo približno malo manj kot 8 milijonov evrov namenjenih za avtocestni program, vi pa ste v proračunu predvideli samo 3 milijard tolarjev, kar je 1% od razpoložljivih 300 milijard. Sporočilo tega državnega zbora izvršni oblasti bi moralo biti: gospodje, pogovarjajte se z evropskimi tehnokrati, ne tistimi, ki so vam pripravljeni dati milijarde evrov kreditov, samo da imate zadaj poroštvo države. Ker če bi ti, ki nam ponujajo milijarde evrov kreditov to bili pripravljeni narediti brez poroštva države, potem bi si tudi ta vlada zaslužila čestitke. Tega pa ne gospod Bajuk, ne gospod Božič, ne gospod Janša ne mislijo. Imeli so problem, rešili so ga tako, da so prišli v državni zbor po milijardo 30 milijonov evrov zadolžitve.
Hvala. Gospod Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Že prej v razpravi sem povedal, zakaj tega amandmaja poslanskega kluba Liberalne demokracije ne morem podpreti. Samo čisto kratek razlog bom sedaj navedel, in sicer ta amandma enostavno ni konsistenten z resolucijo o nacionalnem programu izgradnje avtocest. Tam se vidi, da je potrebno zagotoviti 600 milijonov evrov. Če bi ta amandma imel številko, ne tako okroglo, zato je tudi okrogli amandma, če bi imel številko 600 milijonov evrov, potem bi morda razmislil, v tem primeru pa ne. Hvala.
Hvala. Prehajamo na glasovanje. Prosim, poglejte, če gori lučka na glasovalni napravi. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 71 poslanki in poslancev, za jih je glasovalo 23, proti 41. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Zaključujem drugo obravnavo in prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo sprejetih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Glasovanje o zakonu teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 48, proti 13. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 13. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali v četrtek, 9. februarja ob 9.00 uri. Sedaj ob 15.00 uri vas vabim v preddverje velike dvorane, da se ob jutrišnjem kulturnem prazniku tudi mi kulturno osvežimo in obogatimo.