Spoštovani kolegi poslanci, kolegice poslanke, gospe in gospodje, pričenjam nadaljevanje 11. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci. Bogdan Barovič, Jurij Malovrh, Pavel Rupar, Ivan Božič, Franc Sušnik, Sonja Areh Lavrič, Zmago Jelinčič Plemeniti, mag. Janez Kramberger, Vili Trofenik, Valentin Pohorec, Janez Cimperman, Rudolf Petan, Milan Kopušar, Matjaž Švagan za pričetek seje, Jožef Špindler, Branko Janc, Andrej Gerenčer in Franc Pukšič in dodatno tudi gospod Alojz Peterle. Gospod Božič pa je med nami. Ker bomo ugotavljali navzočnost v dvorani, vas lepo prosim, da vstavite kartice in pritisnete na tipko kvorum. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih nas je 42. Mislim, da nas je več v dvorani. Tudi kolege in kolegice, ki se nahajajo v bližini, lepo prosim, ura je 10 čez 10., da se nam pridružijo, da lahko začnemo. V skladu z določili poslovnika, bomo ugotavljali navzočnost drugič. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 46 poslank inposlancev. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Na današnje nadaljevanje seje smo vabili tudi ministrice in ministre, državne sekretarke, sekretarje vlade Republike Slovenije. Med nami vas prav lepo pozdravljam. Današnje 11. izredno sejo državnega zbora bomo pričeli s prekinjeno 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, in sicer z nadaljevanjem obravnave POSEBNEGA DELA DOPOLNJENEGA PREDLOGA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2002 ter nato po vrstnem redu dalje. Včeraj smo se ustavili na strani 22 pregleda amandmajev k dopolnjenemu predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2002, in sicer dajem v razpravo in odločanje amandma k podprogramu Študijske pomoči, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Igorjem Štembergerjem. Sama vsebina amandmaja ki je zelo obširna, kot je navedeno v pregledu amandmajev in tudi v obrazložitvi, ni sestavni del pregleda amandmajev. Odpiram torej razpravo o tem amandmaju. Gospod Vnučec, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi! Če zaradi drugega ne, si ta amandma zasluži pozornost, ker je napisan na 73 straneh. Če odpremo kakšno novo disciplino, je zagotovo najbolj obsežen. Je pa to amandma, ki je sicer tudi glede na višino sredstev kar obsežen, 522 milijonov, mi smo ga pa vložili zaradi tega, ker menimo, da bi to že morala vlada sama storiti. Gre namreč za program obnovitve študentskih bivalnih zmogljivosti v letih 2001-2006, ki ga je vlada sprejela aprila 2000. Amandma smo pa vložili zaradi podatka, da je samo ministrstvo za šolstvo, znanost in šport pripravilo rebalans tega programa in samo ugotovilo, da manjka točno toliko denarja, kot smo mi predlagali v vloženem amandmaju. Moti nas predvsem to, da se je začetek tega programa že zavlekel. Namesto da bi se pričel v letu 2001, se je prestavil na leto 2002. S tem amandmajem želimo prekiniti prakso te vlade, da lastne sklepe negira in sprejema obveze s figo v žepu. Poleg tega je pa vlada sprejela tudi nam zelo nerazumljiv sklep, da zniža subvencije študentom, ki iščejo sobe v privatni režiji, in sicer z 9.000 tolarjev na 3.000 tolarjev, sicer z izgovorom, da se bo s tem povečalo število upravičencev. Vendar menimo, da za 3.000 tolarjev so že sami stroški pridobitve te subvencije večji, kot bi bili učinki. Vlada na tak način tu neposredno podpira oddajanje sob na črno. Tak sklep bi bil logičen, če bi najprej bili zgrajeni ti novi študentski domovi, da bi jih bilo zadosti, potem bi lahko šla na zmanjšanje teh subvencij, ne pa da dela ravno obratno in sama krši lastne sklepe ter ne izvaja programa pravočasno. Zato, spoštovane kolegice in kolegi, smo se tudi odločili, da ne bi bilo teh dodatnih 520 milijonov treba, recimo, jemati enemu ali dvema porabnikoma, smo vzeli vsem v povprečju 0,04%, kar je neznatna vsota za vsakega porabnika. Tu smo izločili investicije v zdravstvu, štipendije, starševska in socialna nadomestila, investicije v okolje in pa za stanovanjsko gradnjo. Zato je tudi amandma tako obsežen. Zato apeliram na poslance, da podpremo ta amandma, saj bi to moral biti v bistvu vladni amandma. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Peče, izvolite, nato gospod Moge.
Spoštovani prisotni! Tudi v slovenski nacionalni stranki se nam zdi smiselno, da če se vlada odloči za posamezen projekt, če vlada ta projekt pripravi in za njim stoji, da ga tudi realizira. Preveč je stvari odprtih v naši družbi, kjer po eni strani vlada predstavlja neke rešitve, po drugi strani pa tem rešitvam ne zagotavlja finančne podpore. Dejansko je res tako, kot je predlagatelj povedal, gre za enega bolj obsežnih, finančno bolj obsežnih amandmajev. Ker pa so sredstva pridobljena v celoti gledano iz vseh postavk v okviru proračuna za leto 2002, smo tudi pri nas prepričani, da ne bi smeli oziroma da tak poseg v proračun ne bi predstavljal bistvenega prikrajšanja ostalih proračunskih porabnikov, torej tistih, katerim se denar jemlje. Po drugi strani pa je treba povedati, da amandma je namenjen za študentsko pomoč. To pomeni dolgoročno vlaganje v okvir Republike Slovenije, naše družbe, Slovencev in pa Slovenk. Mislim, da je to en izmed tistih temeljev na katerih bi naša družba morala temeljiti - to je bodoče znanje, to je bodoči kapital. Tudi v naši stranki apeliramo na vse poslance, tisti, ki niste kakorkoli pisno vezani, da pač ne smete sodelovati pri podpiranju amandmajev, da to storite in s tem pripomorete k temu domačemu kapitalu, ki ga bomo v prihodnjih letih tako imenovanih vstopanja v Evropsko unijo še kako potrebovali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Moge. Izvolite.
Hvala lepa, za besedo. Moram povedati, da smo na odboru za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport zelo podrobno preleteli proračun, dali precej stališč in da jih je vlada v večini upoštevala. Ta resor je dobil glede na ostale, še v dodatnem proračunu več kot milijardo 500 milijonov tolarjev dodatnih sredstev. Takrat, ko smo se odločali, kaj naj bi podprli, je bilo v glavnem to predvsem znanost z ene pol milijarde, potem sta bili obe univerzi, potem so bile tudi investicije in je vlada s svojim predlogom to dopolnila. Glede pomoči šolajočim je pa treba povedati, da ta družba je socialna in jaz se vladi pač za to, kar je za to področje naredila, zahvaljujem. Ne bom je pa polival, kot nekateri, z gnojnico. Moram pa reči, da smo vsi poslanci tega zbora, ki smo ta račun sprejemali, se odloči, da za pomoč šolajočim damo 9 milijard 380 tisoč tolarjev, od tega v osnovno šolo 995 milijonov, pomoč za srednje šolstvo 5 milijard 140 milijonov in za študijske pomoči 3 milijarde 244 milijonov. Ta država ne gleda slabo skozi te številke na pomoč tem, za katere je ta amandma napisan. Moram reči, da tudi sam bi se zavzemal, da bi bilo še več sredstev, ker tu niso vsi problemi rešeni. Ampak v okviru danih možnosti, ki jih imamo, se mi zdi, da je ta reč, glede na ostala področja, dokaj dobro pokrita, posebno še, če upoštevamo, da se v letošnjem letu začne izgradnja postelj za študentske domove. Samo ta gradnja bo nekje porabila eno milijardo 300 milijonov tolarjev, da bi se tudi te stiske študentov, ki prihajajo na študij, bodisi v Maribor, Ljubljano ali pa mogoče tudi v Koper, nekoliko omilile. Zaradi tega v okviru danih možnosti, čeprav s težkim srcem teh stvari ne bomo podprli. Ni bila pa ta reč zelo eksponirana na odboru za kulturo, šolstvo in šport, ko smo sprejemali ta proračun.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Besedo dajem državnemu sekretarju, gospodu Tomažiču. Izvolite
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Gospe in gospodje poslanci, gospod poslanec Štemberger. Želel bi samo na kratko dati pojasnilo v zvezi s projektom, tako imenovanim projektom 4500 postelj, in to v tem smislu, da ta projekt ne stoji Prav v letošnjem letu je bil imenovan projekt Programski svet, ki skrbi za ta program. Bil je sprejet program, v pripravi oziroma v podpisu je sporazum z občinami za pridobivanje posameznih lokacij za te študentske domove in pa v teku so pogovori za kredit pri evropski investicijski banki. Tako je ta projekt pravzaprav intenziviran in poteka zelo intenzivno. Morda samo to še v informacijo, da je podatek, ki ste ga navedli glede subvencij, zelo star. Namreč že mesec dni velja, da so subvencije tudi tiste subvencije, o katerih ste govorili, 9 tisoč tolarjev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vnučec, izvolite.
Hvala za besedo in hvala tudi za odgovore. Mi smo samo želeli opozoriti na to, da se je ta projekt že enkrat prestavil iz začrtanega plana za eno leto in samo želimo, da se to ne bi več dogajalo, da se dela po začrtanem planu. Zato je naš amandma. Res je, da je ministrstvo oziroma vlada sama dala dodatnih 100 milijonov na to postavko, vendar pa istočasno je pa samo za obveznosti v letošnjem letu še 300 milijonov. Tako smo takoj v minusu za 200. Zato smo pa tudi predlagali, ker smo povzeli pa rebalans ministrstva za šolstvo, kakšne so celotne potrebe. Saj tukaj nismo sami nekaj iznašli oziroma se izmislili. Tako še zmeraj prosim poslance, da resno razmislijo o podpori k temu amandmaju. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Štemberger, izvolite.
Tudi jaz bom ta amandma seveda podprl, saj sem prvopodpisan. Sam amandma je skonstruiran tako, da tistih 0,41 promila, kolikor jemljemo od skoraj vsake od postavk, res ne ogroža popolnoma nobenega programa, kjer jemljemo ta denar. Zato mislim, da ga je vredno podpreti. Če je kakšen program, ki ga ta promil ogroža, 0,41 promila, tam smo ga takoj pripravljeni umakniti. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati ob tem amandmaju, prehajamo na odločanje o amandmaju k podprogramu Študijske pomoči. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 33. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet.Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju odbora za finance in monetarno politiko za nov podprogram. Vzpostavitev višje in visokošolskih regijskih središč. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo tudi na razpravo in odločanje o amandmaju odbora za finance in monetarno politiko za nov podprogram Sofinanciranje izobraževalnega primanjkljaja. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 2. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Smo pri uporabniku urad Republike Slovenije za mladino. K podprogramu Programi za mladino je vložen en amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev, s prvopodpisanim Petrom Levičem. Želi kdo razpravljati? Gospod Levič, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Pri porabniku ministrstva za gospodarstvo jemljemo denar in ga dajemo za programe za mladino, in sicer mladinski hoteli. Nevzdržno je, da Ljubljana še po toliko letih prizadevanj nima prepotrebnega mladinskega prenočišča. Zadeva je skoraj tik pred realizacijo. Trenutna sredstva urada RS za mladino pa ne omogočajo investicije v mladinsko prenočišče v Ljubljani, ampak le za dokončanje preteklih investicij. Mladinsko prenočišče v glavnem mestu je nujnost, če želimo ohraniti trend razvoja turizma, ob upoštevanju dejstva, da se število mladih turistov iz leta v leto veča. Projekt mladinskega prenočišča ni pomemben le za turistično infrastrukturo Ljubljane, temveč tudi za promocijo Ljubljane in Slovenije v svetu. Po podatkih, ki jih imamo, je Slovenija prav na repu seznama evropskih držav, kar se tiče infrastrukture za mlade, še posebej mladinskih prenočišč. Pred nami je tudi večina držav v tranziciji. Seveda je vedno problematično in tudi dosedanja razprava o proračunu kaže na to, ko pridemo pri amandmajih, da je treba nekomu vzeti. Ob pregledu predloga proračuna sem ugotovil, da ima ministrstvo za malo gospodarstvo in turizem postavko, ki govorio spodbujanju razvoja turistične infrastrukture. Ker v izgradnjo mreže mladinskih prenočišč prav gotovo spadajo tudi mladinska prenočišča, apeliram na vas, da ta amandma podprete. Ta amandma ne ruši nobenih razmerij in ne posega na kakšno povsem drugačno področje, temveč na nek način iz istega žaklja prestavlja iz enega ministrstva sredstva v drugega. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 34. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku ministrstvo za kulturo. Proceduralni predlog, gospod Jerovšek, izvolite.
Predlagal bi, da gremo nazaj, na včeraj prekinjeno točko, na ministrstvo za okolje in prostor, ker je zdaj gospod minister tukaj [[včeraj ga ni bilo, da bi podal obrazložitve]] . Mislim, da je bolj normalno, da se vrnemo na tisto, pa gremo potem naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ravnokar je bil z gospodom ministrom opravljen pogovor. Mirno lahko dokončamo tudi z ministrstvom za kulturo in se potem vrnemo na obravnavo amandmajev k podprogramom ministrstva za okolje in prostor. Hvala lepa, gospod Jerovšek, za vašo skrb, vseeno. Smo pri uporabniku ministrstvo za kulturo. K podprogramu Mediji in avdiovizualna kultura sta vložena dva amandmaja, in sicer pod zaporedno številko 1 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Jožefom Školčem, z opombo, da je navedeni amandma vsebinsko povzet v amandmaju odbora za finance. Pod zaporedno številko 2 pa vas prosim, da pozornost s pregleda amandmajev preusmerite na spremenjeni amandma k dopolnjenemu predlogu proračuna za leto 2002odbora za finance in monetarno politiko, ki nosi datum 28.1.2001. Želi kdo razpravljati? Gospod Školč, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Ker je v tem trenutku odprta razprava samo o tistem delu amandmajev, ki se nanašajo na medije in avdiovizualno kulturo, imamo pa dve rešitvi, ena je tista, ki jo podpira skupaj z mano še dobrih 60 poslancev državnega zbora, in na drugi strani imamo rešitev, ki jo predlaga odbor za finance, ravno tako se zgodi pri vseh naslednjih amandmajih. Zato bi rad rekel, da ta amandma rešuje problem, ki je nastal s tem, ko smo sprejeli zakon o medijih in predvideli, da je potrebno v procesu približevanja Evropski uniji zagotoviti tudi denar, s katerim bi omogočili tistim, ki delujejo v polju avdiovizualne kulture, se pravi nekega specifičnega jezika, ki je lahko tudi slovenski, da participirajo tako, kot recimo kmetijstvo ali drugi na sredstvih in ohranjajo prepoznavnost slovenskega kulturnega prostora preko te avdiovizualne govorice. Ne eden, ne drugi, se pravi ne amandma skupine poslancev, ne amandma odbora ne zagotavljata toliko sredstev, kot jih je predvidel zakon. Zakon pa je predvidel z naslova proračuna, da vam osvežim spomin, 400 milijonov tolarjev. Glede na to, da govorimo v tem primeru o identiteti slovenskega kulturnega prostora, so to, bom rekel, tako rekoč neznatna sredstva v vis-a-vis nalogam, ki so naložene temu področju. V tem trenutku se mi zdi zelo dobro, da je praktično cel državni zbor stopil na stran, recimo temu, zakona in nekako izposloval kompromis, tudi vis-a-vis vlade in predvsem ministrstva za finance, da smo dobili vsaj zmanjšana sredstva na teh in tudi drugih postavkah. Zato se mi zdi razumno, da tudi druge podpisnike pozovem, da se sprijaznijo s temi zmanjšanimi zneski, ki jih je predvidel ob tej postavki in na drugih odbor in bi se jim na tej priliki, ker ni bilo mogoče še enkrat vseh poiskati, ker jih nikoli ni vseh v dvorani, da glasujemo praktično za tisto, kar nam je skupaj uspelo, da tako rečem, izpleniti v tem pravičnem prizadevanju zato, da se tudi to področje, ki sicer ne doživlja, kot pravi minister, prioritete v memorandumu, obravnava prioritetno v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko 1, ki je v pregledu amandmajev. Glasujmo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 15, proti 30. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 v pregledu ni bil sprejet. Prehajamo na amandma, ki ga imamo poleg pregleda, z datumom 28.11., k podprogramu Vložene spremembe, ki jih je pripravil odbor. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sprememba amandmaja k dopolnjenemu predlogu proračuna sprejeta. Prehajamo na razpravo in odločanje o podprogramu Knjižničarstvo in založništvo, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Jožefom Školčem. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 29. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k podprogramu Ljubiteljska kultura. Pod ena je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Jožefom Školčem, pod dve pa skupine poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Želi kdo razpravljat? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 35. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma pod ena ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 35. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. V razpravo in odločanje dajem amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Jožefom Školčem k podprogramu Drugi programi v kulturi. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 29. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku Uprava Republike Slovenije za kulturno dediščino. K podprogramu Nepremična kulturna dediščina so vloženi trije amandmaji. Pod ena je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Jožefom Školčem, pod zaporedno številko dve je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Davorinom Terčonom in pod tri skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje [[...]]Gospod Božič, izvolite. Če je kdo, gospod Potrč, mislim, da ste se pomotoma priključili. Gospod Božič, izvolite.
Hvala lepa. Govoril bom o drugem amandmaju, ki je vložen za spomenik Tigra. Na odboru za finance nam je bilo rečeno, da bo na drugem mestu, pa bi rad zaradi korektnosti tudi v dvorani slišal, da ne bi bilo kasneje izgovorov, da v ta namen ni bilo planiranega denarja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Sprašujem predstavnike vlade, ali bo kdo odgovoril na vprašanje gospoda Božiča. Ministrica, gospa Rihterjeva, izvolite.
Se opravičujem. Hvala za besedo, predsedujoča. V programu uprave za kulturno dediščine, tudi na postavki Varovanje nepremične kulturne dediščine je ta program zajet in bo preko projektnega razpisa, ki bo tako izšel po sprejemu proračuna, prav tako preko razpisa v program za izvajanje tega projekta.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko ena. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 30. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma pod ena ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 15, proti 29. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko dve ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod tri. Glasujemo. Navzočih je 45 poslank in poslancev. Mislim, da nas je v dvorani več. Lepo vas prosim še za malo pozornosti, smo pri glasovanju o tretjem amandmaju. Spoštovane kolegice in kolegi, prosim za malo pozornosti. Drugič odločamo o amandmaju pod zaporedno številko tri. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 13, proti 34. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma pod tri ni bil sprejet. Vračamo se torej na uporabnika ministrstvo za okolje in prostor. Prehajamo na razpravo, na 13. stran pregleda amandmajev. K podprogramu Načrtovanje, varstvo in urejanje voda je vložen amandma skupine poslancev s prvopodpisanimdr. Andrejem Bajukom. Dajem ga v razpravo in potem v odločanje. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi vas, gospa predsedujoča, opozoril, da je ta amandma že bil dan v razpravo in da so bila ob tem amandmaju postavljena vprašanja, na katera pričakujemo odgovor gospoda ministra za okolje in prostor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, mag. Kopač, izvolite.
Hvala lepa. Amandma predvideva, da bi ministrstvo za okolje in prostor dobilo še 160 milijonov tolarjev za režim varstva voda. Če sem prav razumel, je za tem želja, da bi ta denar bil usmerjen na vodotok Dravinja. Vodotok Dravinja ta hip nima lokacijskega načrta za ureditev poplavne varnosti. Ta lokacijski načrt bo predvidoma dokončan v letu 2002. Sredstva za to so zagotovljena na drugi postavki, ki govori o pripravi dokumentacije. Na podlagi lokacijskega načrta, ki naj bi bil narejen v letu 2002, se bo izdelala tehnična dokumentacija za konkretne posege. To pa bo izvedeno tekom leta 2003. Tudi za to je v predlogu proračuna za 2003 že predviden ustrezen znesek pri pripravi tehnične dokumentacije. Verjetno vas zanima, ali so namenjena sredstva za neposredne investicije oziroma konkretna dela. Takih sredstev tu ni zagotovljenih. Samo da razčistimo, tudi če bi bilo prenešenih z amandmajem teh 160 milijonov tolarjev na ta program, bi teh sredstva prav na področju Dravinje ne mogli porabiti v letu 2002. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Zdaj bom sicer bolj reagiral na izvajanje ministra, ker je naslednji amandma, ki smo ga mi vložili, ampak sem pravzaprav jaz v prvi vlagatelj. Gre pa za to urejanje vodotoka Dravinje. Zgrožen sem nad tem, da se minister raje izgovarja, da ni lokacijskega načrta za ureditev poplavne varnosti za vodotok Dravinja. Jaz ne vem, kako je mogoče takšno sprenevedanje in s takimi izgovori sedem let zaporedoma, sedem let zaporedoma. V letu 1997 je minister Gantar, ko smo sprejemali proračun v decembru, za to govornico dejal - in mislim, da izhaja iz iste politične opcije kot minister Kopač, da bi lahko dali ta sredstva, da se bodo naslednje leto tako ali tako začela dela, samo da je bilo takrat decembra prepozno, pa jih tisto leto ne bi mogli več izkoristiti. Sedaj pa se minister izgovarja na lokacijske načrte za ureditev poplavne varnosti. To isto je lani odgovarjal. Izgovori so iz leta v leto za nek drobiž. Ampak to pomeni, da so ta sredstva že bila v proračunih v preteklih letih in da se je denar porabljal v preteklih letih nenamensko. In to je sramota za to državo, sramota! Glejte, ta dolina je ena najbolj zapuščenih dolin v Sloveniji, na robu Haloz. Upam, da bo tu vsaj ta čut oziroma kot so v včerajšnji razpravi nekateri poslanci s te strani dejali, da za svoje kraje se bodo pa ja zavzemali, in so bile omenjene Haloze. Dejansko gre za pozabljene ljudi, pozabljeno dolino, za 800 hektarjev poplavnega območja, ki ga vsako leto - lansko je bilo izjema, ker je bila pač suša - drugače pa večkrat na leto, tudi do devetkrat na leto poplavi. In ti izgovori, da ni denarja, da ni načrtov, to je dobesedno ponižujoče slišati. Tega ni zato, ker se za te ljudi in za ta demografsko ogrožena območja vlada noče zanimati in se ne zanima. Hkrati pa plačuje cela Slovenija 0,36 tolarja za ogrevanje Ljubljane, za Toplarno Ljubljana, 2.500 tolarjev povprečno po družini. Tu pa, kjer je interes, tu pa je denar, in ti denarji se potem prelivajo, seveda, Ljubljana kipi od denarja, kupuje investicijske banke in tako naprej! In to isto je v resorju ministra Kopača. Tam pa ne samo, da gre za solidarnost, tam je direktno prelivanje sredstev in se izgovarjajo na kogeneracijo, jaz sem za to, ampak ni edina kogeneracija to v Sloveniji. Zakaj se potem še za druge ne misli? Tu pa je dejansko potrebna solidarnost, nek čut, nek smisel za poseljenost Slovenije, da ne bodo take doline ostale prazne. Tu pa tega ni in tu so izgovori tako lažni! Minister Gantar je iz leta v leto na isti način govoril čeprav je direktno obljubljal denar v Makolah, na nekem predvolilnem zborovanju v letu 1996. In da ni tega smisla vsaj za sukcesijo med ministri, če prejšnji minister iz iste vlade, iz iste opcije ni nečesa izpolnil, da za drugega pa ne velja nič. Glejte ta denar dejansko iz tistega dela Slovenije nekam odteka. Če bi imel minister vsaj stotinko tistega čuta pa skrbi, ki jo je imel za Koto, imel za Dravinjsko dolino, pa bi bil ta denar že zdavnaj! Kolegice in kolegi, če imate v sebi kaj socialnega čuta, če vas kaj skrbi, da Slovenija ne bo ostala zgolj prestolnica, vse ostalo pa puščava, zaraščeno - mislim metaforično, puščava, kjer ljudje ne bodo videli nobene perspektive, nobene možnosti za bivanje, potem se zamislite. Prosim, glasujte za ta amandma ali pa naslednji, ki je na isto vsebino, samo je uvrščen pod drugo zadevo. Kako ni mogoče v tej državi, da bi se tudi politika "brigala" za eno tako pomembno zadevo, ki je sicer na robu, ki tu z Ljubljane zgleda, da to ni pomembno, da je bolje, če se sprehajajo komarji in metulji in tisto, potem lahko gredo pač celo ribarit nekateri tja in lažje dobijo tiste žuželke za na trnek in tako naprej. Ne tako gledati! Dajte možnost za preživetje tudi na tistem območju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem vesel, da je gospod minister povedal, da se pripravlja dokumentacija in nekako obljubil, da bo v letu 2002 narejena lokacijska dokumentacija, v letu 2003 projekt, da pa denarja za samo investicijo takrat še vedno ne bo, če sem ga pravilno razumel. Ampak jasno je, to kar je govoril tudi moj predhodnik, da samo od dokumentov, brez da se zadeva v praksi tudi izvede, to prebivalstvo, ki tam živi, ki na tem delu Slovenije mora stati in obstati, od samih papirjev ne bo imelo veliko koristi. Ta zadeva se seveda vleče že več let. Jaz pričakujem, da bo tudi gospa poslanka, gospa Lidija Majnik, ki zelo dobro pozna to problematiko, rekla kakšno besedo. Včeraj se je namreč v razpravi zelo močno zavzela za Haloze, kar se tiče urejanja in povečevanja vinogradniških površin. Vendar je seveda problem, da na tem področju samo vinogradništvo brez urejene infrastrukture ne pomeni kaj dosti. Ta dolina, ki jo poplavlja reka Dravinja, ne vem, 50 let, ta dolina je vitalnega pomena za sam dostop v področje Haloz. Dogaja se vsako leto, leto za letom, zaradi nekoč storjene napake, ko so to reko deloma v zgornjem toku regulirali, ostala pa je neregulirana v svojem spodnjem toku, da prihaja do vsakoletnih poplav. Te poplave delajo škodo tako na infrastrukturi, kot na celotnem gospodarstvu. Bili smo priča, ko je praktično njive, ki si jih kmetje vedno znova in znova uredijo in pašnike, poplava dobesedno razrila. Ne vem, če si lahko to predstavljate. Mogoče bi bilo prav, dabi se enkrat ta državni zbor, saj ne bi rabil iti samo tja, saj je na več področjih Slovenije takšen problem, da bi si to ogledali, kako to zgleda. Potem bi verjetno lažje razumeli pričakovanja teh ljudi. Ne vem, če je 160 milijonov toliko denarja, da ta državni zbor enostavno lahko reče "tega ne bomo podprli, tega problema ne bomo rešili". S tem pristopom bi vsaj nakazali, bi rekel, neko simpatijo do teh ljudi. Povem vam, zelo žalostno bo, ko bo še več gospodinjstev na področju Haloz praznih, ko se bo iz teh hiš nehal kaditi beli dim. Danes so še tam, po vrhovih lahko vidite hiše, iz katerih se kadi, ampak teh hiš je vedno manj, tudi vedno manj je mladih ljudi na tem področju. Potem vam, spoštovane kolegice in kolegi povem, nič nam ne pomaga vlaganje v hektarje vinogradov, tudi ne v sadovnjake, če enostavno tam ne bo ostalo delovne sile, če ne bo več ljudi, ki bi to obdelali. Res bi mi bilo zelo všeč, da bi gospa Majnikova povedala svoje mnenje o tem amandmaju, kajti zelo dobro pozna ta problem. Hvala lepa
Hvala lepa. Mag. Kopač, izvolite.
Pri urejanju vodotokov v Sloveniji zadnja leta oziroma celo zadnje desetletje lahko opazujemo padajoči trend zneska sredstev v državnem proračunu. Mislim, da se ta trend nadaljuje tam od leta 1992 dalje, ali 1991 že morda. Vsako leto je manj tega denarja. Po drugi strani pa je paradoksalno, da vsako leto na koncu leta ostane del tega denarja v proračunu še vedno neporabljenega. Zakaj? Od ukinitve samoupravne interesne skupnosti leta 1990 v Sloveniji v resnici ni sistematičnega načrtovanja posegov v vodotoke. Ves čas imamo problem planiranja, načrtovanja. Zaradi tega je to bolj organizacijski problem kot pa denarni problem. Vsaj ta hip. Ta problem poskušamo urejati v novem zakonu o vodah, v predlogu zakona o vodah, ki ga boste še v letošnjem letu dobili na poslanske klopi v drugi obravnavi. Upam, da bo sprejet še tudi kasneje v tretji obravnavi nekje marca, aprila, če bo šlo vse po sreči. V njem uvajamo znotrajproračunski vodni sklad, s katerim uvajamo novost. Ta novost je pomembna za načrtovanje, ker znotrajproračunski vodni sklad ni zavezan k upoštevanju proračunskih določb, ki se nanašajo na konec koledarskega leta. Kaj se je do sedaj dogajalo? Proračuni so bili sprejeti pozno, včasih sredi leta, potem ni časa za javne razpise, ko pa že so neki javni razpisi, se pa potem dela opravijo v morda najbolj neprimernem letnem času. Zaradi tega so manj kvalitetna in dražja. Zato potrebujemo v vodnem gospodarstvu neko stabilnost. To stabilnost, sem prepričan, bomo zagotovili z delovanjem tega znotrajproračunskega vodnega sklada, kot je predlagan v drugi obravnavi predloga zakona o vodah. Poleg tega v predlogu zakona o vodah predvidevamo, upam, da se boste s tem strinjali, da predvidevamo določbo, ki bo v slovenski pravni red oziroma v vodnogospodarstvo vnesla določbo o pooblaščenem načrtovalcu. Načrtujemo, da bi to bil vodno gospodarski institut. Na ta način bomo ponovno nazaj pridobili ali pa organizirali neko sistematično službo načrtovanja, ki jo ta hip ni in zaradi tega tudi vse manjših sredstev mnogokrat niti ni moč porabiti. Zato se sicer morda sliši oddaljeno lokacijski načrt v letu 2002, pa projektna dokumentacija v letu 2003. Ampak verjemite, da je tako neurejenostanje, kot je na Dravini, še marsikje drugje. Ta hip je sicer prioriteta znotraj ministrstva, to lahko rečem, predvsem Savinja in lokacijski načrt za Savinjo. Vem pa, da se mudi na mnogih področjih oziroma pri mnogih rekah. Po svojih najboljših močeh bomo poskušali ta zaostanek, ki je celo desetletje dolg, čimprej odpraviti. Morate pa razumeti, da to ne gre čez noč, niti v enem letu. Jaz sem minister za to področje šele eno leto. Da zaključim. Tudi če bi teh 160 milijonov tolarjev prenesli iz ministrstva za informacijsko družbo v ministrstvo za okolje in prostor in bi to meni kot ministru seveda godilo, še enkrat poudarjam, da je to neprimerno, kajti za ta sredstva ni, govorim za Dravinjo, ni projektne dokumentacije in jih zato niti ne bi mogli porabiti. Zato seveda ta amandma ne more pomeniti neke konkretne koristi za prebivalce ob Dravinji v letu 2002. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej gospod Sok, potem gospod Jerovšek. Gospod Sok, izvolite.
Hvala. Jaz mislim, gospod minister, dobro, pošteno ste pač povedali, da je prioriteta Savinja in da se kot minister ukvarjate s tistim problemom. Istočasno pa ste povedali, da se pa zavedate, da so tudi problemi še marsikje drugje. Nikakor pa se ne morem z vami strinjati da v tem primeru gre za organizacijski problem. Lokalne skupnosti na tem področju si že sedem, osem let prizadevajo, da bi se ta problem razrešil in so seveda po vseh svojih močeh pripravljene sodelovati, tako pri pripravi same dokumentacije kot tudi pri sami izvedbi in razrešitvi tega problema. Tako se na organizacijski problem ne morete izgovarjati. Tudi v tem ni problem, da ste vi minister šele eno leto. Ta problem ni star eno leto, ta problem je star eno desetletje. Zadeve bi morale v okviru, bi rekel, neke pametne vladne politike kontinuirno teči. Se pravi, tisto, kar je bilo nekoč že obljubljeno, bil je celo določen denar v proračunih prejšnjih let, namenjen za razrešitev tega problema, pa se stvari na samem terenu niso izvršile. Torej, za to gre. Izgovarjati se na organizacijske probleme, jaz mislim, da je to nelogično in tudi bi lahko rekel sprenevedanje. Konec koncev se to urejanje tega področja ni začelo z vašim prihodom na ta resor, ampak znatno prej. Vi bi ga samo kot resorni minister, v vladi zadolžen za to področje, morali adekvatno nadaljevati. Ampak dobro, rekli ste, v letu 2003. Jaz upam, da boste, ker ne verjamem, da bo ta amandma sprejet, da boste vsaj to besedo držali, sam pa vam obljubljam, da vas bom poleg poslanca Jerovška, ki vas že, kot ste mi enkrat rekli, preganja več let zaradi tega, da vas bom odslej tudi sam pomagal z njim preganjati, da se ta zadeva razreši. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Neverjetno je, da minister Kopač vztraja pri tem, da je problem pri lokacijski in projektni dokumentaciji. S tem zahaja v popolno kontradikcijo in popolnoma drugače tolmači to, kar je minister Gantar pred njim pred petimi leti govoril. Minister Gantar je takrat, garantiramvam, dejal, vse je pripravljeno, drugo leto se bo urejanje začelo. V zvezi s tem ne morem drugače, kot da se sklicujem na gospoda Zlobca, ki je zadnjič omenil, zahteval, da bi poslanci večkrat uporabili Zolaja in rekli, obtožujem. Dejansko obtožujem zavajanja in marsičesa, delovanja narobe. Poglejte, kam je šel denar v preteklih letih, ki je bil za to predviden, ko so bile obljube. To se pravi, da se je netransparentno trošil denar. Gre za kaznivo dejanje v nadaljevanju, dobesedno. Treba je večkrat reči, obtožujem, v imenu teh ljudi. Ti projekti so bili že narejeni, ker mi jih je v poslansko pisarno prinesel nekoč sedaj že upokojeni direktor vodnogospodarskega podjetja iz Maribora. Bili so narejeni. To se pravi, da vlada skrbi samo sedaj za neke nove projektante, ki bodo potegnili in izgleda, da vsako leto potegnejo 20 milijonov denarja in da se dela tako, kot se dela na drugih ministrstvih, ministrstvu za šolstvo, gospodarstvo. Ta denar gre. Pozivam ministra za finance, gospoda Ropa, naj vrne v proračun denar, ki gre mimo javnih razpisov, kot gre na teh ministrstvih, gospodarstvo, šolstvo, ne vem kje, v DARS-u, vsepovsod. Denarja je dovolj. Sprašujem gospoda Kopača, ali se mu ne zdi, da bi bil ta projekt urejanja Dravinje bolj upravičen, da bi bil deleženvseslovenske pomoči, kot pa je financiranje gretja Ljubljane, komunalne energetike z 0,36 tolarja po vsaki kilovatni uri. Zakaj ne naredite tako, vse je v vašem ministrstvu, da bi pa vsako slovensko gospodinjstvo prispevalo 0,2 tolarja za to, da bodo ti projekti šli naprej. In izgovarjanje, da ni sistematičnega načrtovanja. Ja pa saj vaša stranka drži vseh 10 let to ministrstvo. A nas imate za totalne "butce", da boste mislili, da boste vse kazali, ne vem, na Peterletovo vlado, tako kot je bilo včeraj rečeno. Odgovorni ste in dobesedno obtoženi ste, ker ne govorite resnice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Diaci, izvolite.
Hvala za besedo.
Spoštovane kolegice in kolegi, prosim za potreben mir v dvorani, da lahko razpravljavci nemoteno razpravljajo. Hvala lepa. Izvolite.
Moram se oglasiti zaradi tega, ker imam občutek, da že to počasi prehaja na eno temo, ki je pač tema za eno drugo točko dnevnega reda. Zato sem se tudi oglasil. Dajmo se osredotočiti na ta amandma. Prav tako pa bi rad povedal, da jaz bom podprl ta amandma in bi še vprašal gospoda ministra, kako je pa s poplavno ogroženostjo Celja in koliko je sredstev namenjeno za to tematiko. Še enkrat. Predsedujoča, opozoril bi vas, dajmo se omejiti samo na to področje, ker teh zadev ne bom dvakrat poslušal. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Kopač, izvolite.
Poplavno varnost Celja seveda poskušamo urejati, kot sem že prej omenil, prednostno. Konkretne zneske pa seveda lahko nemudoma dostavim, kar se tiče načrtovanja projektne dokumentacije in kar se tiče načrtovanih posameznih posegov v prihodnjem letu, da ne bi sedaj pravzaprav bral še enkrat tega, kar je v Poročevalcu že zapisano.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju k podprogramu Načrtovanje, varstvo in urejanje voda. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 32. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku agencije Republike Slovenije za okolje, in sicer k podprogramu Načrtovanje, varstvo in urejanje voda sta vložena dva amandmaja. Pod ena je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, in pod zaporedno številko dve je amandma odbora za finance in monetarno politiko. Želi kdo razpravljati? Gospod Jerovšek, izvolite.
Seveda, vem za izhod tega amandmaja, vidim, da celo takšna nezainteresiranost, dejansko, gospa Majnikova se je včeraj zavzemala za Haloze, danes je ne zmoti niti, da ne bi mirno žvečila čigumija, če ni, vidim [[...]]
Gospod Jerovšek, se opravičujem, tu presegate vse okvire. Moram vas tudi v imenu poslancev, ki mene opozarjajo, da se držimo tega, kar je na dnevnem redu, vas opomniti, še bolj pa to, da ne žalite svojih sokolegov in sokolegic.
Dejansko sem pričakoval, če se nekdo zavzema za nek kraj, da sploh se na nek način zainteresira, pa tega interesa ni. Ni v tem parlamentu ne socialnega čuta, ne nekega čuta za klasične interese te države. Zaradi tega še enkrat pozivam, da podprete amandma, čeprav vem, kakšen bo izid. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Peče, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Bilo je v torek tega tedna, po končani seji sem bil v preddverju, kjer so se predstavniki vlade in nekateri člani državnega zbora ter uslužbenci naše hiše pritoževali, ker dejansko ni bilo vode v posodi, ki omogoča polnjenje kozarcev. To pa govorim zaradi tega, ker se v naši dragi državi še zmeraj najdejo ljudje, ki nimajo vodovoda. In kar je še huje, državni zbor to problematiko pozna že leta in leta. Vendar bom konkretnejši, govorim o drugem amandmaju pri uporabniku Agencija Republike Slovenije za okolje, in sicer o amandmaju, ki je stroškovno ocenjen na minimalno vsoto 3.018 tisoč slovenskih tolarjev. Gre za izgradnjo vodovoda kot primarne komunalne dejavnosti oziroma primarne človeške dejavnosti, ki omogoča obstoj. Naj povem, da je to projekt, ki poteka med lokalno skupnostjo, na kateri je lociran ta vodovod, in sicer v občini Radlje ob Dravi, in med ministrstvom za okolje in prostor, postavljen v prioriteto oziroma kot prioriteta. Ampak tako kot ponavadi pri nobenem od teh programov, ki jih dela vlada Republike Slovenije, najsi bo na področju šolstva ali na področju varovanja okolja, ne prihaja do zagotovitve finančnih sredstev. Državni zbor ima tokrat oziroma danes, tako kot lani ob sprejemanju proračuna, možnost, da ljudem zagotovi, recimo temu, osnovo za normalno bivanje in s tem za razvoj posamezne lokalne skupnosti oziroma dela lokalne skupnosti. Glede na to, da je amandma povzel odbor za finance in monetarno politiko in mu vlada Republike Slovenije ne nasprotuje, prepričan pa sem, da minister Kopač kot matični minister na tem področju, ki teži k temu, da se v naši državi zagotovi boljše, kvalitetnejše bivanje posebej kadar gre to v njegovo domeno, ne nasprotuje oziroma podpira amandma in bi prosil, če se do njega tudi opredeli. Pozval pa bi vse poslanke in poslance tega državnega zbora, da posebej v tem amandmaju, ki je cenovno oziroma vrednostno ocenjen kot res majhen denarni strošek za ta državni zbor oziroma delež v državnem proračunu in ker denar jemlje s področja zunanje politike in mednarodne pomoči, predvsem koordinacije v procesu aktivnosti, kjer odhodek, torej ki ga po drugi strani predstavlja prihodek na področju varstva okolja, ne predstavlja niti odstotka. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite - se odpovedujete. Minister mag. Kopač, izvolite.
Amandma, o katerem je govoril poslanec Peče, je amandma, ki želi preusmeriti 3 milijone, ne 3.000, kot rekel on, 3 milijone tolarjev sredstev v obnovo vodovoda v Radljah ob Dravi. Vlada ne nasprotuje, vendar moram reči, da je amandma nekoliko nerodno umeščen in samo upam, da ne bo težav pri njegovem izvajanju - če bo sprejet - zaradi tega, ker agencija za okolje je pravzaprav organ, ki je zadolžen za obnovo oziroma za vzdrževanje vodovodov, ne pa vodovodov. Kar se vodovodov tiče oziroma obnove vodovodov so to sredstva komunalne infrastrukture - sofinanciranje komunalne infrastrukture pri ministrstvu za okolje in prostor in sredstva za regionalni razvoj pri ministrstvu za gospodarstvo. Tja bi bilo to treba umestiti. Upam, da bo realizacija tekom leta možna, če bo amandma sprejet. Kot pa rečeno - vlada mu ne nasprotuje.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 17, proti 33. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo torej razpravo in odločanje o amandmajih. Zdaj prehajamo na odločanje o posebnem delu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 13. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je posebni del dopolnjenega predloga proračuna v celoti sprejet. Mi pa prehajamo na obravnavo načrta razvojnih programov. Odpiram splošno razpravo. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava morebitnih razpravljavcev omejena na 5 minut. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Glede na to, da je tukaj prisotna vlada, sicer v okrnjeni obliki, ampak vseeno bi rad slišal mnenje vlade, ko gre za razvojne programe, v kateri vlada načrtuje porabo, ne vem, v letu 2004, 2005. Torej, to je seveda načrtovanje v neki čas, ko bo lahko neka druga politična situacija v tej državi. To seveda ni čisto nič narobe, toda na nekaj drugega bi rad tu opozoril. Rad bi opozoril na to, da ti plani niso usklajeni s sprejetimi razvojnimi programi na posameznih območjih v Republiki Sloveniji. Tu smo obširno govorili o slovenskem nacionalnem programu izgradnje avtocest, kar je izredno pereč problem, potem je tu nacionalni program izgradnje železniške infrastrukture, in seveda tu sprašujem predstavnike vlade, predvsem pa ministrstvo za finance: ali je logično, da se bo proračun oziroma da se bodo ti nacionalni programi prilagajali proračunu oziroma ali bi ne bilo logično, da bi se proračun prilagajal nacionalnim programom? Tu se mi, seveda, zdi vredno na to opozoriti in sem prepričan, da v pogojih takšnega dela in takšnega načrtovanja ti nacionalni programi postajajo nepotrebni, postajajo samo spisek lepih želja, sicer pa nimajo nobene koristi za državljanke in državljane te države. Torej, resnično bi rad, da mi na to odgovorite; od vlade pričakujem odgovor, kaj namerava narediti v skladu s temi programi, tudi tistimi, za katere je že dala tudi v parlamentu obljubo, da jih bo spremenila oziroma državnemu zboru predlagala rebalanse. Hvala lepa
Hvala lepa. Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi zgolj poudaril pomislek in pripombo, ki sem jo povedal že tudi na odboru za finance. Poglejte, načeloma podpiram načrt razvojnih programov, vendar realen in na temeljih, se pravi, na osnovah temelječ načrt, kar pomeni, da lahko služi tako državi kot tudi lokalnim skupnostim za planiranje investicij za naslednja leta; ponavadi gre za večletne investicije in prav je, da je s tem omogočeno planiranje. Vendar, poudarjam, ta načrt razvojnih programov ni nič drugega kot spisek želja in seveda zaradi tega tudi prihaja, po moji oceni, v številnih primerih do neracionalnega trošenja denarja, kajti začnemo na številnih koncih, investicije se vlečejo vrsto in vrsto let in se vlečejo kdaj tudi bistveno predolgo, namesto da bi nek obseg investicij začeli in s pravo dinamiko tudi te investicije končali. Tako pa se dogaja, da začnemo in všečno, seveda, do volivk in volivcev, obljubimo in zakopljemo na vseh možnih koncih, pri čemer pa zaradi razvlečene dinamike gradnje pride tudi do podražitve in do teh neracionalnih zadev. Na odboru za finance sem prosil, da mi dostavijo spisek vseh začetih investicij iz tega programa in dinamiko, s katero se te investicije izvajajo in kdaj bodo zaključene. Žal tega nisem dobil na klop, tudi do danes ne, in me to moti. Moti me predvsem zaradi tega, ker mislim, da je tu možno ne le prihraniti državni denar, pač pa tudi nekoliko objektivno planirati sredstva, tako na državni kot na lokalni ravni. Hvala.
Hvala lepa. Želi v tem delu še kdo razpravljati, preden dam besedo ministru za finance? [[Ne.]] Minister za finance, mag. Rop, izvolite.
Spoštovani poslanci, poslanke. Načrt razvojnih programov je velika kvalitetna pridobitev sprejemanja proračunov v Sloveniji. Že sam pogled na načrt razvojnih programov po posameznih segmentih pravzaprav pove bistveno več, kot so doslej povedali proračuni. Pove, tako, če hočete, o tistem, o katerih ste vi govorili volivcem, predvsem pa pove posameznim lokalnim skupnostim, konkretnim, potencialnim uporabnikom zelo konkretno, kaj lahko pričakujejo od investicijskega dela proračuna na konkretnem nivoju. In to ni noben spisek želja, ampak je v tistem delu, kjer je navezan na sprejeti proračun 2002 in pa 2003, zelo konkretna konkretizacija vsega tistega, kar je sprejeto v proračunu in zato temeljno izhodišče za planiranje vseh, na vseh nivojih. In seveda v tem kontekstu je vprašanje o nacionalnih programih zelo na mestu. Dejansko se postavlja vprašanje, kako realni so nacionalni programi, ko se delajo, in ali so sprejemani tako, da so v kontekstu in znotraj realnih javnofinančnih okvirov. Odgovor, potem ko se pogleda različne nacionalne programe, je zelo jasen. Niso v celoti usklajeni z realnimi javnofinančnimi viri. In mi vsi vemo, da če bi poskušali izvesti vse in tako in v rokih, kot se predvideva, celoten bruto domači proizvod ne bi zadoščal. In pravzaprav so pa načrti razvojnih programov konkretizacija nacionalnih programov v realnih okvirih. V tistem, kar je dejansko možno in je dejansko možno tudi sfinancirati. Kar se tiče pa let 2004 in 2005 so to projekcije, ki se seveda v tistem delu lahko spreminjajo. Na eni strani so to projekcije, ki izvirajo iz začetih investicij v letih 2002 in 2003, pravzaprav tudi 2001 in so pravzaprav eksogeno dane in iz tega se točno vidi, kolikšni bodo stroški posameznih projektov, ki se začenjajo graditi in nastajajo v tem obdobju; po drugi strani so pa v delu tudi projekcije in pa načrti posameznih ministrstev po posameznih segmentih. To seveda pomeni, da ob vsakoletnem sprejemanju proračunov, so te projekcije tiste, ki so lahko potem predmet tudi korekcij. Nedvomno pa se mi zdi to velik korak naprej - načrt razvojnih programov. In če primerjamo ta načrt razvojnih programov s tistim, ki je bil sprejeman ob proračunu za 2001, mislim, da je ta že dosti, ali pa veliko boljši.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Ja, se strinjam z gospodom ministrom, ampak samo en primer mu bom, recimo, predstavil. Jasna prioriteta te vlade je - na to sem ga opozoril že včeraj - ali pa, vlada je rekla, da je njena prioriteta pediatrična klinika in onkološki inštitut. On je sam v odmevih 3.7 rekel, da bo sredi septembra sam odšel v Luksemburg in najel ustrezno posojilo. Torej sedaj, ko pa gledamo ta del načrtovanih investicij v preteklih letih, pa lahko vidimo, da vlada večino denarja, potrebnega za to, načrtuje v letu 2004 oziroma v letu 2005. Torej vsi vemo, da se bodo takrat zgodile volitve, da se bodo politične karte premešale in da bo pač nastopila ena vlada, ki bo lahko prioritete - ne vem, jaz mislim, da ne, ampak opozarjam na to - spremenila in bo potem spet rekla, tako kot ta vlada: jasna naša prioriteta je pediatrična klinika. Ampak iz teh številk, ki jih imamo pred sabo, pa to ne izhaja, tega ne potrjujejo te številke. Še slabše je pri nekaterih zadevah, ki jih vlada, recimo, sploh predvideva, da se bodo začele šele leta 2005. Se pravi, niti v svojem mandatu ne namerava začeti, ampak postavlja, bi rekel, neki mejnik za neko daljno prihodnost. Osebno moram reči, da če pač ocenjujete, da je to dobro in v redu, meni se ne zdi in se bi bolj zdijo neki imaginarni pojmi, neka imaginarna pričakovanja, ki se pač bodo izvršila ali pa ne. Od obljub pa, itak, vemo, da se težko živi in se z njimi težko shaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Rop, izvolite.
Moram povedati, da deloma sem že včeraj odgovoril v zvezi s pediatrično kliniko v tistem delu, ki se tiče letošnjega leta in zagotavljanja dodatnih sredstev, 500 milijonov in skupaj 800 milijonov. Skratka, v tistem obsegu, kot je dejansko bilo potrebno za vse tisto, kar se je dalo narediti za pediatrično kliniko. Torej, to so ocene ministrstva za zdravje, koliko je tistega, kar je možno investirati in izpeljati realno v naslednjem letu in pa v letu 2003. Vsota, ki je tukaj predvidena, je tri milijarde v teh dveh letih. Mislim, da je to relativno velika vsota, ki bo zadoščala, da se gradnja začne z veliko dinamiko in da se relativno veliko tudi realizira. Tudi sicer, če pogledate ministrstvo za zdravje, potem lahko pogledate, kako gromozanska razlika je med letom 2001 in pa 2002, in letom 2003 pri obsegu investicij. V letu 2001 je bil ta obseg 4,5 milijarde, v letošnjem letu smo tudi z nekaterimi dodatnimi ukrepi, o katerih je bilo veliko govora v državnem zboru, uspeli zagotoviti 9,2 milijardi. Tako to seveda ni nobena iluzija, niti prazni načrti, ampak so zelo realni projekti, za katere jaz seveda upam, da jih bomo uspeli v celoti realizirati.
Hvala lepa. Samo trenutek, če dovolite, dam besedo še mag. Vrhuncu, državnemu sekretarju, da pojasni. Gospodu Soku.
Hvala, gospa predsedujoča, za besedo. Želel bi dati samo tisto dodatno pojasnilo, da mogoče ravno novogradnje v zdravstvu niso prava referenca za tovrstne debate. Namreč, na koncu gradnje je investicija najdražja zaradi tega, ker se takrat nabavlja oprema, tudi do 30 odstotkov vrednosti je v zadnjem letu gradnje zaradi nabave opreme. Tako je ta dinamika, kot je tukaj planirana v naših načrtih, popolnoma korektna. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Zanimivost teh investicij je, da je večinski znesek največji znesek vedno zadnje leto. Po logiki financiranja in po logiki določenosti za naprej, koliko nam je bodočnost jasna, bi moralo biti ravno obratno, da večina zneskov za investicije bi moralo biti danih v prvih letih, to je povsem logično, ne da se v zadnjih letih pojavlja. Tak način planiranja v celoti, vseh teh projektov, se pojavlja zadnje čase celo v zakonodaji. Družinski prejemki - saj smo imeli priložnost videti - uveljavljanje pravic leta 2003, 2004 in 2005. Ta način se je začel uveljavljati tudi v zakonu. Ko pa pride potem potreba, da je treba zakon izvršiti, je pa sprememba. In zdaj se že nakazuje, tudi na področju pokojninske zakonodaje je vlada že sprejela neke rešitve glede invalidskega varstva, da se leta 2003 tisto napovedano ne bo izvršilo. To je, ponovno poudarjam, neverodostojnost, to je obljubljanje gradov v oblakih, to je mešetarjenje z ljudmi, to je neresno početje. In na to moramo opozoriti, da se ljudje zavedajo, kako se dela, kako se nestrokovno dela. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Pri teh načrtih razvojnih programov bi se lahko tako rekoč pri vsakem ustavil pa imel kakšno pripombo, vendar bom morda samo en segment omenil oziroma bi želel tudi neko pojasnilo. Namreč, pri programih razvoja regionalne politike oziroma neposredne regionalne spodbude zdaj glede na te številke, ki jih gledam od leta 2002 do 2005, se mi močno zdi, da se ta institucija še kmalu ne bo pobrala na noge. V skladu z zakonom, ki smo ga sprejeli, bi dejansko ta institucija morala delovati v polni fazi. Mislim da na nekaterih, če samo omenim, predstavitvah s strani vlade na regionalnih nivojih, na nekih sestankih, na katerih so pač predstavniki vlade predstavljali te razvojne programe za prihodnost, in iz tistih njihovih optimističnih besed, spodbud in tako naprej, ko so tako rekoč, po moji oceni, bolj kot ne sadili rožice in zavajali predstavnike, ki se s temi zadevami ukvarjajo, vidim enostavno, da se v tem proračunu ta politika ne bo uresničevala. Namreč, tistih pravih spodbud je izredno malo. Če samo pogledam eno postavko, recimo, izvedbeni del regionalnih razvojnih programov, potem je bilo na teh sestankih, predavanjih ali kakorkoli se že imenujejo, izrečenih veliko optimističnih besed, kako se bodo ti izvedbeni deli razvojnih programov uresničevali v naslednjih letih. Vidim, da je tu izredno malo denarja namenjeno za to in se potem sprašujem, ali ima sploh smisel zapravljati tolike milijarde denarja za lastno postavitev organizacije, za plače in tako naprej, mogoče celo za milijardne vsote stroškov za izvedbo izvedbenih delov regionalnih razvojnih programov, to je dejstvo, da bodo to ogromni stroški - potem pa nihče od teh, ki bodo seveda nastopili na teh razpisih, ne bodo vedeli, če bodo lahko prišli noter. Oziroma če samo pogledamo za leto 2002, kjer naj bi se izvedbeni deli regionalnih razvojnih programov začeli zelo močno izvajati, je samo 982 milijonov tolarjev. Kaj mislite s tem denarjem narediti, lepo vas prosim, za celo Slovenije? Izvedbeni deli regionalnih razvojnih programov - 982 milijonov za celo Slovenijo za leto 2002! Ja pa kaj boste s tem naredili? Zakaj "zajebavate" narod po Slovenijo? To je absurd, kar se dogaja. To je prevara izmed vseh prevar, kar se lahko zgodi. Potem pa prikazujete tam, 240 ali koliko milijard tolarjev je šlo za regionalni razvoj. Če mislite, da tisto, kar je šlo za železarne in ne vem, kaj še vse drugo in izgradnjo avtocest in vse te projekte, ki ste jih nametali tja notri. To ni regionalni razvoj! S tem ne morete zagotoviti razvoja zaostalih področij. Vemo, naredili smo neke ponderje, neko statistiko in tako naprej, kjer se vidi, katera področja so najbolj zaostala. In tista področja bi bilo treba spodbujati, da se dvignejo na neko slovensko povprečje. Najprej to. In potem še tudi vsem ostalim omogočiti, da bi lahko tudi določene projekte uresničevali. Tako bodo pa vsi zmetali v isti koš. Samo, če pogledam en primer, recimo za letos - saj sem ga že omenil, zdaj gospoda Kopača ni, pa ni važno. 170 milijonov tolarjev za oskrbo vode v Sloveniji je razpis. Ja, pa toliko rabi moja krajevna skupnost Blanca, kjer je 1300 ljudi, ki nimamo pitne vode! Vi pa 35 milijonov dolarjev za avion dajete, mi pa pitne vode nimamo, da bi otroci lahko pitno vodo pili. Lepo vas prosim! To je čisto zavajanje. Jaz se s takim razvojnim programom, kot je tukaj, predvsem za lokalno oziroma za regionalno infrastrukturo oziroma za razvojne regionalne programe, za regionalni razvoj ne morem strinjati. In se tudi ne strinjam. Prosil bi za obrazložitev, kaj to pomeni v teh naslednjih letih, tako nizka sredstva za neke regionalne programe za regionalni razvoj. Če lahko odgovorite, prosim.
Hvala lepa. Gospod Strmšnik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Torej, z razpisom malo manj kot 1 milijard slovenskih tolarjev v prihodnjem letu bomo sofinancirali pripravo projektov. Predvsem bomo ta sredstva usmerili v to in pa v tistih regijah, ki so opredeljene kot območja A - se pravi, samo v tistih, ki najbolj zaostajajo v razvoju - bomo začeli sofinancirati nekatere razvojne prioritete, ki bodo opredeljene v regionalnih razvojnih programih kot za regijo najbolj prioritetne. Mi smo imeli ravno včeraj na Koroškem predstavitev prvega oziroma vrednotenje prvega regionalnega razvojnega programa, ki je bil predložen in tudi finančna konstrukcija je bila predmet razprav. Iz vsebine tega programa je jasno razvidno, da bodo program Koroške financirala različna ministrstva, nikakor ne samo ministrstvo za gospodarstvo in seveda nikakor ne znotraj ministrstva za gospodarstvo zgolj sredstva, ki so na postavki neposredne regionalne razvojne spodbude. Tako je odgovor pač ta, da regionalni razvojni programi startajo na sredstva zelo različnih ministrstev. Menimo, da je to resen projekt, menimo, da ga je mogoče uresničevati z denarjem, ki v Sloveniji je, ki je realen, da pa seveda bo treba fokusirati napore, združiti sile in organizirano pristopiti pri izvedbi teh načrtov, ki v regijah danes nastajajo. Menimo tudi, da ta struktura služi črpanju evropskih sredstev, da smo jo začeli pripravljati ne samo zaradi - vsekakor je nismo pripravljali samo zaradi tistih nekaj milijard, ki se nahajajo na postavi Neposredne regionalne spodbude; pripravljali smo jo za usmerjanje razvojnega dela državnega proračuna v projekte, ki gredo v regije, in pripravljali smo jo v nadaljevanju za usmerjanje evropskih sredstev, na katera vendarle računamo, da bodo po vstopu v Evropsko zvezo začela prihajati v večjem obsegu, kot je to danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 12. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo torej odločanje o posameznih delih dopolnjenega predloga proračuna. Sprašujem predstavnike vlade Republike Slovenije, ali je državni proračun glede prejemkov in izdatkov usklajen? Državna sekretarka, gospa Kamnarjeva, izvolite.
Hvala lepa. Torej, zaradi izglasovanih amandmajev v posebnem delu proračuna je potreben uskladitveni amandma za splošni del proračuna, ki ste ga prvotno tudi izglasovali. Tako prosim toliko odmora, da vlada ta uskladitveni amandma, če se strinjate, pripravi in sprejme oziroma lahko nadaljujemo z letom 2003 in se potem vrnemo na uskladitveni amandma, če se strinjate s takim pristopom. Hvala.
Hvala lepa. Na podlagi mnenja vlade Republike Slovenije ugotavlja, da državni proračun ni usklajen, zato prekinjamo v tej točki do priprave uskladitvenega amandmaja obravnavo dopolnjenega predloga proračuna za proračunsko leto 2002. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA DOPOLNJENEGA PREDLOGA PRORAČU NA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2003. Dopolnjeni predlog proračuna je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade obrazložiti dopolnjeni predlog akta? Minister za finance, mag. Anton Rop, izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pomemben del vsega tistega, kar se tiče tudi leta 2003 in splošnih okvirov, je bilo že predstavljeno ob predstavitvi dopolnjenega predloga proračuna za 2003. Vseeno pa je treba povedati, da dopolnjeni predlog za leto 2003 temelji na novih ocenah gospodarskih gibanj, tako za leto 2001 kot 2002, in iz tega izhajajočih novih ocen javnofinančnih prihodkov za leto 2003. Ocena mednarodnih institucij in urada za makroekonomske analize kažejo, da bo oživljanje gospodarske rasti v Združenih državah Amerike in posledično v Evropski uniji, ki je po spomladanskih ocenah bilo predvideno proti koncu leta 2001 pričakovati približno šest mesecev ali pol leta kasneje, torej najverjetneje v drugi polovici leta 2002. To pomeni, da lahko ocenjujemo, če se bodo te napovedi uresničile, da bo v letu 2003 gospodarsko leto, ki bo boljše, gospodarsko leto, ki ga bo pravzaprav označil ponoven vzpon gospodarske rasti naših najpomembnejših zunanjetrgovinskih partnericah. Te napovedi smo upoštevali tudi pri ocenah javnofinančnih prihodkov in možnostih za odhodke za leto 2003. Dopolnjeni predlog proračuna za leto 2003 tako vsebuje spremembe na strani prihodkov in na strani odhodkov. Nova ocena prihodkov za leto 2003 je 1406,7 milijard tolarjev, kar je za 13,3 milijarde manj od prvotno predvidenih. Delež proračunskih prihodkov v primerjavi z bruto domačim proizvodom bo tako znašal 25,6%. Glavni razlog za tako znižanje ocenjenih prihodkov je nižja raven gospodarske rasti in najpomembnejših makroekonomskih agregatov v predhodnih dveh letih. Obseg proračunskih odhodkov v letu 2003 se zmanjšuje za 13,3 milijarde SIT glede na prvotno predvidene, in to predvsem zaradi nižje ravni odhodkov. Torej smo odhodke prilagodili prihodkom, in sicer na ta način, da smo zlasti znižali, z ukrepi, ki začnejo veljati že v letu 2002, plače, materialne stroške in pa zaradi nižjega gibanja nekaterih transferjev bodo ti transferji, seveda kumulativno gledano, nižji tudi v letu 2003. Skupni konsolidirani javnofinančni prihodki bodo za leto 2003 nižji za približno 18 milijard slovenskih tolarjev, obseg konsolidiranih javnofinančnih odhodkov pa se bo v letu 2003 zmanjšal za 16 milijard tolarjev. Skupni javnofinančni primanjkljaj se bo leta 2003 zaradi primanjkljaja v zdravstveni blagajni povečal za 2 milijardi slovenskih tolarjev. Vendar pa bo celotni javnofinančni primanjkljaj v letu 2003 kljub temu znašal 0,78% bruto domačega proizvoda, kar je eden od najnižjih javnofinančnih primanjkljajev v zadnjih letih in pomeni začetek pospešenega vzpostavljanja javnofinančnega uravnoteženja v Sloveniji. Pri pripravi dopolnjenega predloga proračuna za leto 2003 smo kljub manjšim virom in zato dodatnemu omejevanju prihodkov z dodatnim prestrukturiranjem povečali tudi predvidene odhodke, zlasti na področju investicij, za 2,5 milijarde, odhodke, namenjene znanosti in pa zagotavljanju varnosti. Spoštovane poslanke in poslanci! Proračun za leto 2003 je prvi proračun, ki ga v Sloveniji sprejemamo več kot leto dni pred začetkom njegovega izvajanja; je prvi proračun, ki je rezultat sprejemanja proračunov za dve leti. Ne glede na to, da nastaja v relativno negotovih mednarodnih pogojih gospodarjenja, lahko ugotovimo, da njegova struktura, tako ekonomska kot programska, jasno kaže na smiselnost in upravičenost bolj dolgoročnega planiranja proračunskih izdatkov in prejemkov. S tem proračunom odločno ustavljamo in obračamo navzdol trend gibanja javnofinančnega deficita, dejansko omejujemo netransparentnost sprejemanja novih javnofinančnih obveznosti v naslednjem obdobju in pomembno povečujemo variabilni razvojni del proračuna. Pravzaprav že samo sprejetje tega proračuna predstavlja pomemben prispevek k večji javnofinančni in gospodarski stabilnosti ter transparentnosti v Sloveniji. Zato seveda predlagam, da ta dopolnjen predlog proračuna za leto 2003 podprete. Hvala.
Hvala lepa. Besedo imajo predstavniki poslanskih skupin, ki smejo predstaviti stališča do dopolnjenega predloga državnega proračuna za leto 2003. Kot prvi se je prijavil in bo predstavil mnenje poslanske skupine Socialdemokratske stranke mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane poslanke in poslanci! V Socialdemokratski stranki pozdravljamo idejo in tudi pristop večletnega proračunskega načrtovanja, kakor smo to poudarili že tudi ob sprejemanju proračuna za leto 2001 spomladi tega leta. Po naši oceni - in tu popolnoma soglašamo z ministrom za finance - to prispeva k načrtnejšemu in tudi transparentnejšemu delu in tudi celotnemu področju javnih financ v Sloveniji. Hkrati pa velja poudariti, da je treba določiti meje, do katerih gre to večletno proračunsko načrtovanje, in tu ne soglašamo, da gremo izdelovati proračun za leto 2003 v tako detajlen, podroben razrez, kajti to je jalovo početje in nesmiselno delo. Menimo, da bi bilo treba pri tem večletnem proračunskem načrtovanju predvsem postaviti makroekonomski okvir, predpostavke in cilje za naslednje prihajajoče obdobje in jasno definirati slovenske prioritete na področju javnih financ, pa tudi razvojne prioritete. V Socialdemokratski stranki smo zato dokaj resno - in tu opozarjamo na prvo prioriteto Slovenije, to je vstop v Evropsko skupnost, in posledično na izpolnjevanje maastrichtskih ciljev - in tu poudarjamo največjo težavo, ki jo vidimo v tem proračunu za leto 2003 in tudi v prioritetah, ki jih je predstavil minister za finance, to je obvladovanje inflacije. Minister za finance oziroma vlada iz dopolnjenega predloga proračuna za leti 2002 in 2003 pravi, da bo gibanje inflacije potekalo takole: v letu 2001 8,5%, v letu 2002 6,4% in v letu 2003 5,1%. Vemo, da za izpolnitev maastrichtskih ciljev moramo spraviti inflacijo v letu 2003 oziroma pred vstopom v Evropsko skupnost - to je, upajmo, z letom 2004 - na 4% oziroma med 3,8 in 4%. Tega cilja vlada že danes ne želi izpolniti, zato se resno sprašujem, ali ostaja za vlado Republike Slovenije vstop v Evropsko skupnost prioriteta, kajti močno dvomim, da bo s tako ekonomsko politiko to mogoče doseči. Čimprejšnji vstop v EU zahteva usklajeno delovanje makroekonomske politike in uresničevanje maastrichtskih ciljev. Lahko beremo, da Banka Slovenije želi izvajati to politiko približevanja oziroma uresničevanja maastrichtskih ciljev in zato tudi napoveduje oziroma želi inflacijo spraviti na 5,2 do 5,3% v letu 2002 in na 4% na koncu leta 2003 oziroma pred vstopom v Evropsko skupnost. Te napovedi in ta politika odstopa od vladne politike, zato se v Socialdemokratski stranki sprašujemo, ali kreatorji politike na področju makroekonomske in denarne politike delujejo neusklajeno in delujejo eden mimo drugega, kar pomeni, da se nam oddaljuje cilj in tudi naša skupna prioriteta, vstop v Evropsko skupnost. Opozoril bi tudi na neutemeljene napovedi vlade o rasti bruto domačega proizvoda, za katerega napoveduje dokaj optimistično rast. Povedal bi, da lahko v današnjem tisku preberete napovedi analitikov Banke Slovenije, ki temeljijo na zadnjih ocenah tako svetovne kot evropske recesije, in pravijo, da bomo imeli rast bruto domačega proizvoda v letu 2002 pod 3%, pri čemer vlada napoveduje seveda znatno višjo gospodarsko rast; napovedujejo tudi za leto 2003 znatno nižjo gospodarsko rast, kot jo napoveduje vlada. Naj samo povem, kaj to pomeni v tolarjih. Analitiki Banke Slovenije napovedujejo za leto 2006 torej za 0,7% nižjo gospodarsko rast, kar pomeni približno 35 milijard slovenskih tolarjev. Za leto 2003 analitiki Banke Slovenije napovedujejo za 0,6% nižjo rast bruto družbenega proizvoda, kar pomeni za 30 milijard slovenskih tolarjev nižje prilive v letu 2003. Sprašujem torej ministra za finance, ali ima smisel vztrajati pri takih neutemeljenih predpostavkah in dejansko s tem izvajati optimistično politiko oziroma celo politiko, ki nas slepi oziroma politiko, ki nekako nas oddaljuje od zastavljenih ciljev in prioritet. Nadalje bi tu veljalo poudariti tudi seveda nekatere druge statistične podatke oziroma druge makroekonomske predpostavke, ki jih vlada napoveduje za nadaljnje obdobje, predvsem tu, v investicijsko rast, ki je danes v upadu, mi pa tu napovedujemo za leto 2003 celo 6,5% rast. Zato še enkrat poudarjamo, da bi ta razprava o proračunu za leto 2003, predvsem v tako detajlnem in nekako podrobnem razrezu, kot ga imamo pred seboj, ne sodi v ta čas; v ta čas, praktično jesenski čas 2001 oziroma zimski čas 2001, sodi razprava o makroekonomskih okvirih za leto 2003 in o prioritetah slovenskega razvoja za leto 2003 in seveda potem tudi kasneje izdelava proračuna za 2003 v okvirih, ki so dogovorjeni. Želim poudariti, da vlada ne bo ob teh negativnih napovedih gospodarske rasti dosegla proticiklične gospodarske politike z investicijami, samo z investicijami v javnem sektorju oziroma seveda s tem tudi povečano javno porabo. Menimo, da je v Sloveniji zlasti problem struktura javne porabe, predvsem na račun plač in seveda, še enkrat poudarjam, da v Socialdemokratski stranki menimo, da se da ta proticiklična gospodarska politika doseči z zagotavljanjem ugodnejše klime za naložbein investiranje v gospodarstvu. To se, seveda, ne da doseči s tako imenovanimi subvencijami, kot zna sprevreči te želje opozicije minister za finance. To se da doseči z ugodno davčno politiko, z nizom drugih ukrepov državnih pomoči in ne zgolj z metanjem denarja v neperspektivne gospodarske programe. Poudarjam, gospodarstvo bi moralo biti nagrajeno za dosežke in ne kar tako vsepovprek. Zelo se sprašujem, zakaj nimamo na mizi idej o oddaji koncesij, tako za izvajanje večjih investicijskih projektov v javno infrastrukturo, na primer v avtoceste. Zakaj so zamrle vse druge spodbude za prihod tujega kapitala v Slovenijo in s tem seveda za porast gospodarskih aktivnosti tudi domačih proizvajalcev? Skratka, ocenjujemo, da je o proračunu za leto 2003 v taki obliki kot je pred nami, zelo prezgodaj govoriti. Govorimo lahko o teh bistvenih elementih, makroekonomskih predpostavkah, na podlagi katerih mora seveda sloneti in temeljiti nadaljnja podrobnejša razdelava proračuna. Ustavil bi se še na zelo pomembnem cilju vlade, ki želi zagotoviti v Sloveniji na znanju temelječo družbo, s čemer socialdemokrati v celoti, v celoti soglašamo, vendar številke v proračunu kažejo drugače. Številke v proračunu kažejo, da se kljub temu imperativu in temu dolgoročnemu cilju slovenske vlade v prihodnjih letih se izobraževanju nameni nižji proračunski delež glede na bruto domači proizvod. Omenil bi še zelo problematično politiko vlade na področju kmetijstva. Kajti, ocenjujemo, da bo področje kmetijstva verjetno lažje uresničevati na podlagi, seveda sprejetih zakonov in na podlagi papirja, bistveno težje pa bomo slovensko kmetijstvo prilagodili novim izzivom, katerem bo seveda izpostavljeno pri vstopu Slovenije v Evropsko skupnost. Zato se bojim, da se s tem - skoraj načrtno - dela levja oziroma slaba popotnica slovenskim kmetom pri vstopu v Evropsko skupnost in seveda tudi neka klima, ki bo slovensko podeželje odvračala od te prioritete, slovenske prioritete. Zato se na tem mestu in v imenu Socialdemokratske stranke sprašujem, ali ostaja prioriteta slovenske vlade vstop Slovenije v Evropsko skupnost.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani prisotni. Realnost proračuna za leto 2003 je približno nekaj takega kot utopičnost naše prisotnosti. Jaz bi vas v osnovi pozval, če pozovete poslance državnega zbora, da zagotovijo svojo udeležbo ob tako pomembnem aktu, kot je proračun za leto 2003. V teh prostorih nas ni v tem momentu niti 40. Po drugi zadevi bi pa oziroma z drugega zornega kota, bi pa pozval oziroma apeliral na odgovornost vlade Republike Slovenije, da zagotovi vsaj ministre oziroma prisotnost ministrov med razpravo o proračunu za leto 2003. V svojih poslanskih klopeh oziroma v tem trenutku ne sedi več niti en minister. Mislim, da razpravo o proračunu v tem trenutku voditi - jaz bi prosil poslance, če jih že ni, da vsaj tisti, ki so prisotni, vsaj poslušajo. Govoril sem o ministrih, ki sedijo na svojih delovnih mestih ob govoru o proračunu. Gospa predsednica, resnično ne vidim smisla, po eni strani debatirati o proračunu z nekvalificirano večino poslancev, z ignoranco ministrov vlade Republike Slovenije in vas prosim, če v temu trenutku odredite odmor, vsaj toliko, da bosta državni zbor in pa ta vlada Republike Slovenije pokazala odgovornost do akta, ki ga v temu trenutku sprejemamo. Prosim.
Gospod Peče, ste s tem končali predstavitev stališča vaše poslanske skupine?
Samo sem vas zaprosil, če zagotovite udeležbo tistih, ki bo v tem trenutku morali biti na svojih delovnih mestih in s tem pokazali odnos do proračuna Republike Slovenije.
Gospod Peče, jasno sem vam poznana pravila poslovanja. V skladu s poslovnikom državnega zbora, ob odločanju preverjamo navzočnost, zdaj, tisti, ki so zainteresirani, vas na tak ali drugačen način poslušamo, tako da lepo prosim, da v okviru do 20-minutne možnosti predstavite stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Ne morem reči, da se vam zahvaljujem za vaše razumevanje, kakor ne morem reči, da se strinjam z vašim načinom razmišljanja, ko tako ponižujete ta pomemben akt. Zato tudi jaz ne bom dolgo in bi rad samo povedal, da proračun za leto 2003 oziroma sprejemanje dveh proračunov bi moralo sloneti na stabilnosti osnovnih ekonomskih kazalcev v naši državi. Tako kot je minister za finance v osnovi povedal, se prvič v naši državi dogaja, da 365 dni pred pričetkom sploh sprejemamo neki akt. Zato bi bilo toliko bolj smiselno, da ta akt sprejemamo v tistih trenutkih, ko je država Slovenija oziroma njeni gospodarski kazalci sploh stabilni. Ne verjamem v realnost proračuna 2003. Prepričan sem celo več, da se bomo srečali zrebalansom za proračun 2002, kajti govori, kot jih imajo vladni predstavniki in govorijo o realnosti gospodarske rasti v naše državi. Gospodje, kje pa živite? Ugotovili smo vsi skupaj, čeprav je minister za finance, recimo temu ugotovil neko novo ekonomsko znanost, da povišanje davkov ne vpliva negativno na prebivalce oziroma davkoplačevalce, najsi bodo kot fizične ali pravne osebe, moram reči, da se s tem strinjam; celo pravim, da je to absurd, taka miselnost. Upam, da nima celotna vlada Republike Slovenije take miselnosti. Državni zbor bo s sprejetjem proračuna za leto 2002, smo vsi skupaj ugotovili, povišal davčne stopnje, uvedel nekatere nove davke. Vi pa pričakujete povečano gospodarsko rast, na kateri bo temeljil proračun za leto 2003. Gospodje in gospe v vladi, predlagatelji proračuna in pa vsi tisti, ki podpirate ta predlog proračuna! Naj vam še enkrat povem, da uzakonjamo inflacijo v tem trenutku, kar je logična posledica. Ta država se pač ne zna obnašati makroekonomsko in v tem trenutku drugega kot posledico neaktivnosti vlade Republike Slovenije ne morem narediti, kot da tudi sam zapustim to dvorano, sejno sobo državnega proračuna. Zdi se mi škoda, po eni strani, vseh naših aktivnostih, če niti vlada Republike Slovenije ni pripravljena prisluhniti željam poslanskih skupin, kako bi se reševala oziroma kako bi pristopili k boljšim pogojem za urejanje makroekonomskih odnosov v tej državi. In naj bo za konec le še to, da takega proračuna v nobenem primeru ne mislimo v Slovenski nacionalni stranki podpreti in se nam zdi - še enkrat poudarjam - sramotno sploh zraven sodelovati, če vlada Republike Slovenije kaže to stopnjo ignorance. In kaže maksimalno stopnjo ignorance. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo mnenja poslanskih skupin. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije bo mnenje predstavil gospod Alojz Sok. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi nam se zdi, res škoda, da poslanska skupina Liberalne demokracije v začetku proračunske debate ni sprejela predloga gospoda Pahorja, da bi o obeh proračunih govorili skupaj. Kajti to, kar bomo sedaj počeli in že ta udeležba v dvorani, seveda, kaže na to, da je vse skupaj en velik nesmisel. Pri nas pa takole v ljudskem žargonu pravijo: v mlinu se govori dvakrat, pa potem še povedo, kje trikrat. Res ne želimo ponavljati vse te debate, ker je res nelogično. Veliko smo povedali, seveda brez uspeha, vsi argumenti opozicije so bili zavrnjeni, tako kot bodo tudi ti nadaljnji, ki bi jih iznašali. Proračunu, napisanemu tako, kot je, v podrobnostih, tudi mi pravimo utopična iluzija, vanj seveda ne verjamemo. Nemogoče je, da bi v tej državi, v teh razmerah, ob nedokončani tranziciji tako natančno lahko začeli planirati, še zlasti pa ne, ko se nam rušijo številni nacionalni strateški koncepti. Seveda, na koncu bo tako: operacija bo uspela, pacient bo skrahiral in verjetno na kraju tudi dokončno skrahiral. S tem zaključujem predstavitev mnenj naše poslanske skupine, ki pravzaprav ni bila predstavitev, ampak opozorilo na nesmiselno početje v tem državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine SLS SKD - Slovenske ljudske stranke bo spregovoril gospod Janez Podobnik. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Naša poslanska skupina bo proračun za leto 2003 podprla. To, da sem trenutno sam v dvorani, ne pomeni, da potem ne bo naših glasov, ko bomo glasovali, če bomo danes glasovali o predlogu proračuna za leto 2003. Ponavljamo tudi svoje mnenje, da je bila odločitev vlade, da poskuša pripraviti večletni proračun in da ga je tokrat prvič pripravila, dobra. Hkrati pa ponovno lahko ugotovimo, da čas - vendar ne zaradi krivde vlade - glede mednarodnih razmerij ni bil najbolj ugoden. V svojem nastopu se bom dotaknil enega samega vprašanja, to pa so napovedi gospodarskih rasti, kajti to je ključni postolat, na podlagi katerega se lahko potem tudi planirajo predvsem prihodkovne strani proračuna; porabiš pa lahko samo to, kar imaš, kar pa zmanjka, se pa zadolžiš, to je stara modrost. Predloga proračunov za leti 2002 in 2003 temeljita na napovedih vladnega urada za makroekonomske raziskave. Napovedovanje prihodnjih gospodarskih rasti je sicer vedno občutljiva zadeva, še posebej pa v obdobjih, ko so mednarodne okoliščine nepredvidljive, še toliko bolj delikatna. Prihajajoči dve leti, še posebej leto 2003 je velika uganka tudi v geopolitičnem in tudi mednarodno-finančnem smislu. Ne nazadnje, svoje napovedi popravljajo celo mednarodne finančne organizacije, na primer Mednarodni denarni sklad, ki je prav tako spremenil napoved. UMAR, urad vlade za makroekonomske analize in razvoj, je v jesenskem poročilu, ki smo ga pravkar prejeli, za leto 2003 napovedal 4,5% rast bruto nacionalnega proizvoda. To je tudi ključna postavka,na kateri je temeljila vlada, ko je napovedovala proračunske vire za leto 2003. Skepsa do teh napovedi ima vsekakor težo. Danes pa smo slišali, da se je včeraj oglasila še ena ustanova v Sloveniji, ki ima velik ugled, to pa je Banka Slovenije. Banka Slovenije je že po svoji strukturi mnogo bolj konzervativna, predvsem pa je politično neodvisna in to je njena glavna moč. Banka Slovenije pa je rekla, da bo prihodnje leto 2,9% realna rast, leta 2003 pa samo 3,9% rast. Nekateri pravijo, da bi veljala previdnost tudi pri napovedi Banke Slovenije. Res pa je, da je napoved Banke Slovenije zelo blizu tiste, ki jo je napovedala tudi Evropska banka za obnovo in razvoj. Vladni predlog proračuna za leto 2003, lahko torej ugotovimo, je pač nastajal v težkih pogojih točnih ocen gospodarskih rasti. Ne glede na to je pač treba, da se postopek dokonča, da pa smo pripravljeni, da bomo v drugi polovici prihodnjega leta dobili na mizo dokument, ki se mu bo reklo rebalans proračuna ali pa morda kako drugače, za leto 2003. Hvala lepa.
Hvala lepa. Da ne zaključim spet prehitro. Želi še katera izmed poslanskih skupin predstaviti mnenje? Ker ne, vabim ministra, ki se je želel opredeliti do mnenje poslanskih skupin, k besedi. Gospod minister, izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Mislim, da vendar nekatere stvari, ki so bile tukaj povedane, zahtevajo svoj komentar. Seveda ne zanikam tega, da situacija ni zapletena, da gospodarske razmere niso komplicirane in da mednarodne ekonomske okoliščine niso neugodne. Seveda, da je. Situacija je težka, razmere so zapletene in seveda to ne pomeni, da moramo vsi skupaj se prepustiti pesimizmu, kot nas želi prepričati opozicija. Nasprotno! Jaz sem že večkrat povedal. Ravno zaradi tega je še več razlogov za to, da nastopimo aktivno, da nastopimo proticiklično, da podpremo gospodarstvo in da seveda ustvarimo zmerni optimizem v Sloveniji. Nobenega razloga ni, da v Sloveniji čakamo, kaj se bo zgodilo v mednarodnem okolju, in da na osnovi tega potem vodimo politiko. Zdaj je čas za to, da odreagiramo in s tema dvema proračuna točno to delamo. V realnih okvirih, v realnih možnostih, ki jih imamo, poskušamo storiti maksimalno, kar se da. Vse to, kar predlagamo, smo preverili skupaj s slovenskimi makroekonomisti, s stroko. In za vse te ukrepe smo več ali manj dobili podporo. Nobenega opravičila vlada ne bi imela za to, da bi rekla, da je v tem momentu vse utopično zato, ker je negotovo. Vse, kar se planira, je iluzija. Mislim, da je ravno obratno: da moramo planirati, da moramo predvidevati in da, seveda, moramo spremljati potem uresničevanje tistega, kar se bo dogajalo. Ali je inflacija oziroma eden od ciljev vlade, protiinflacijska politika? Seveda da je. In to se pravzaprav kaže vsak dan in to se kaže tudi v proračunu. To se kaže v plačni politiki, to se kaže v politiki do socialnih transferjev in do samega sistema usklajevanja različnih agregatov. Je pa popolnoma jasno, da je vlada v drugačni poziciji kot Banka Slovenije. Logično je, da Banka Slovenije planira, da Banka Slovenije planira najbolj pesimistično varianto razvoja, in logično je, da na to prilagaja svojo monetarno politiko, če želi delovati s svojo monetarno politiko protiinflacijsko. Mi smo si seveda ogledali napovedi Banke Slovenije v zvezi z gospodarsko rastjo. Te napovedi so pravzaprav po svoje zelo nenavadne, ker so v času, ko proračun še ni sprejet, in so narejene ob predpostavki, kot da ni proračunskih okvirov. In zato smo si natančno pogledali ocene Banke Slovenije. Če pogledate na segmentu, na primer državne potrošnje, se predvideva 2,9-odstotna realna rast. To se seveda ne bo zgodilo, če bo ta proračun sprejet - govorim o letu 2002 - bo realna rast takšna, kot je napovedana. V poročilu urada za makroekonomske analize - 3,7. In to bo prispevalo k gospodarski rasti! In seveda to bo prispevalo tudi k investicijam v osnovna sredstva. V poročilu Banke Slovenije piše, da se predvideva, da bojo investicije rasle po 3,5 odstotkov. Mi planiramo, da bodo rasle po 4,6, ampak to lahko planiramo zaradi tega proračuna, ki ga sprejemamo in zaradi proticikličnega ukrepanja vlade. Če ne bi vlada nič storila, bi se pravzaprav zgodilo tisto, kar Banka Slovenije planira. Imeli bi nižjo rast investicij, nižjo rast državne potrošnje, nižjo gospodarsko rast, nižje plače in nižji standard. In v tem je bistvo razlike v napovedih, ki smo jih seveda naredili. Kar se tiče pa leta 2003, je pa napoved Banke Slovenije pravzaprav ugodna, kar se tiče javnofinančnih virov. Če pogledate napovedi rasti izvoza in uvoza, potem boste videli, da Banka Slovenije planira 5-odstotno rast izvoza, UMAR, urad za makroekonomske analize 6,3-odstotno, pri uvoza pa mi planiramo 6,4, Banka Slovenije pa 6,2. Če pogledate razmerje, neto razmerje, gre v prid uvoza, ker seveda pomena, da gre v prid neto prilivov iz naslova davka na dodano vrednost. In pravzaprav pomeni v določeni meri večje prilive iz naslova davčnih prihodkov. Ti večji prilivi, mi smo vam to simulacijo namenoma naredili, ker smo seveda pričakovali to vaše vprašanje, znaša na agregatu 1,3 milijarde več, kot smo mi ocenili, če ocenimo vse davčne vire. Če bi vzeli napoved Banke Slovenije, je pravzaprav javnofinančna slika za leto 2003, če ga ločeno spremljamo, bolj ugodna, kot smo mi ocenili, vendar so seveda te razlike marginalne in bistveno ne odstopajo; kot sem rekel, je to ta razlika, o kateri sem govoril. Socialdemokratska stranka nas preseneča vseskozi s svojimi recepti za boljšo gospodarsko rast - je proti investicijam v infrastrukturi, je proti proticiklični politiki, govori pa o potrebi po ustvarjanju klime. Kakšne klime? Na katerem področju? O tem seveda ni besed. Najprej je bilo govora o tem, da socialdemokratska stranka spodbuja, bi spodbujala večjo konkurenčnost oziroma izvozno konkurenčnost slovenskega gospodarstva. Na kakšen način - najprej smo mislili, da to s subvencijami, danes so nam razkrili podatek, da bi to naredili na ta način, da bi uvedli davčne olajšave. Na katerem področju? Kako? Nihče o tem ni govoril. V tem momentu imamo v Sloveniji relativno konkurenčno davčno okolje [[včeraj sem o tem zelo jasno govoril]] , imamo enega najnižjih davkov na dobiček v Evropi, 25%, imamo efektivno davčno stopnjo 9%, imamo davek na dodano vrednost, ki je več kot konkurenčen z vsemi drugimi evropskimi državami, imamo trošarino, ki je podpovprečna glede na Evropsko unijo in glede na vse sosednje države. Imamo davek na dodano vrednost, pri katerem smo že izkoristili pravzaprav vse tiste nižje stopnje, ki jih je možno izkoristiti. Popolnoma se strinjam v tistem delu, kjer je govora o tem, da bi v Sloveniji morali narediti več na področju koncesij, na področju kombiniranja privatnega, zasebnega kapitala in javnega kapitala. In to je ena od nedvomno zelo resnih nalog, ki se kaže predvsem skozi tako imenovan program razvoja, ki bi ga želeli v Sloveniji graditi tudi na osnovi privatnega kapitala oziroma kombinacije enega in drugega. Moram reči, da sem se sam večkrat zavzemal za to, da bi vendarle na področju prometa nekaj takšnih projektov naredili, in mislim, da jevlada začela zelo resno aktivnost v zvezi s tem, da se odprejo nekateri projekti na področju infrastrukturnih investicij. Skratka, prav nobenega razloga ni v tem momentu, da bi v Sloveniji širili pesimizem. Zelo realne možnosti so, da bomo imeli boljšo gospodarsko rast kot v drugih evropskih državah, da bomo imeli ponovno rast investicij, da bomo imeli zmerno gospodarsko rast, in če se bo seveda situacija slabšala - in kot sem rekel, situacija ni enostavna - bo vlada odreagirala. Nekateri poslanci ste bili letos na Švedskem in ste videli, tudi instrument rebalansa proračuna ni nič takšnega, je pač nek normalen instrument. Če se bo zgodilo, da bi bilo mednarodno ekonomsko okolje takšno, da bi negativno dodatno vplivalo na slovensko gospodarsko rast, bo vlada seveda odreagirala, prišla bo s svojimi projekcijami, s svojimi ocenami in tudi obrazložitvijo argumentov. Skratka, ravno obratno, kot želijo nekateri tu povedati - situacija, ki je zapletena, ki je težka, nam še dodatno daje zelo tehtne razloge za to, da bolj dolgoročno planiramo, da uravnotežimo proračun, da povečamo variabilni del proračuna in da s tem pravzaprav povečamo tudi možnost reakcije na eventualne težave, ki bi v vmesnem času nastopile. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo torej v predstavitvenem delu mnenja Vlade Republike Slovenije predstavnike poslanskih skupin. Zdaj prehajamo na razpravo o posameznih delih dopolnjenega predloga državnega proračuna. Enako kot pri letu 2002 je kot posamezni del šteti splošni del, posebni del in načrt razvojnih programov. Najprej torej prehajamo na obravnavo splošnega dela predloga dopolnjenega proračuna. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava razpravljavcev omejena na 5 minut. K besedi sta se javila najprej mag. Vizjak, potem mag. Drobnič. Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Moja razprava glede proračuna za leto 2003 je bila že oblikovana v okviru mnenja in predstavitev poslanske skupine. Sedaj se javljam k besedi predvsem kot odgovor na te navedbe ministra. Povedal bi naslednje. Skoraj redko je v ekonomski politiki zaznati instrument dviga davkov v primeru padca gospodarske rasti. Mi smo pač zaradi notranjih in zunanjih dejavnikov v situaciji, ko gospodarska rast peša v Sloveniji. Tu se napovedi vlade in Banke Slovenije razhajajo. Zato sem pač opozoril in v Socialdemokratski stranki opozarjamo, da se ob takih segmentih ne poseže po dviganju davkov. Kar se pa tiče vpliva na gospodarstvo, vam pa povem, da je v takih razmerah potrebno glede na razmere ustvarjati še ugodnejše vplive za investicije. Jaz se ne morem strinjati s tem argumentom, da je v Sloveniji izjemno oziroma nadpovprečno ugodna klima za investicije in za naložbe in seveda tudi za spodbujanje razvoja gospodarskega sektorja, zlasti tistega, ki ustvarja najvišjo dodano vrednost. S tem se ne morem strinjati in želim povedati, da lahko proticiklično delovanje zagotovimo tudi s tem ukrepom. In to je bilo predstavljeno v mnenju poslanske skupine Socialdemokratske stranke. V Socialdemokratski stranki smo zmeraj podpirali rebalans, kadar pride do takšnih sprememb pri izvajanju proračuna, ki seveda ta rebalans tudi načrtujejo, in smo bili proti pooblastilom vladi Republike Slovenije, da s prerazporeditvami in s številnimi drugimi pooblastili, ki jih ima po zakonu o izvrševanju proračuna, posega v že sprejet proračun. Zmeraj smo govorili, da tisti, ki sprejema proračun, da naj po pravilu sprejema tudi spremembe proračuna. Zato se čudim navedbam ministra, da smo mi oziroma da moramo enkrat karsoglašati z možnostjo rebalansa. Mi na to stalno opozarjamo. In se čudim, da minister to očitajoče govori, hkrati pa ni predložil rebalansa za letošnje leto, kar bi bilo edino pravilno. Opozarjam, da opozicija ne širi in ne želi širiti pesimizma. Tudi to je čisto navadno podtikanje ministra za finance. Mi želimo zgolj poudariti, da je zasnovan proračun za leto 2003 na neutemeljenih predpostavkah. Ne pa, da bi širili pesimizem. Mi želimo opozoriti, da se že pri resnih analitikih pojavlja ogromna razlika prinapovedih gospodarske rasti za prihajajoče obdobje. Lahko danes vsak prebere v medijih napovedi analitikov Banke Slovenije. Vladne napovedi so starejše in ne odsevajo vseh dejavnikov, ki jih odsevajo analitiki Banke Slovenije. Njihove napovedi so bistveno, bistveno nižje, kot jih pa tu pred nami predstavlja minister. Še enkrat poudarjam, napovedi so za leto 2003 od 0,6 do 0,7 procenta rasti bruto družbenega proizvoda, kar v številkah pomeni okoli 30 milijard slovenskih tolarjev. Mislim, da so to resne zadeve. In to ni pesimizem. To je zgolj očitek vladi, da prognozira porabo na neutemeljenih prihodkih. In tega se mi bojimo, bojimo se in tu delimo, upam, skrb s finančnim ministrstvom za izvajanje proračuna in izvajanje vseh teh postavk, ki jih seveda tule tudi sprejemamo. Zato to ni pesimizem. Mi želimo biti optimisti, ampak optimisti v okviru razpoložljivega, ne pa prek tega. In optimisti so bili tudi v rajnki Jugoslaviji, ko se je na koncu zadeva sesula. Takrat so bili tudi zmeraj optimisti. Še enkrat poudarjam, še enkrat poudarjam, da gospodarske rasti in proticiklične gospodarske politike, ne bomo mogoče doseči zgolj z ukrepi, ki jih predlaga vlada. Zato mislimo, da je neutemeljeno posegati po višjih davkih in seveda tudi po ostalih višjih dajatvah ki destimulirajo porabo, tudi drugega sektorja, zlasti zasebno porabo in porabo gospodarstva oziroma naložbe v gospodarstvu. Hvala lepa.
Besedo dajem mag. Drobniču.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Veliko je bilo zdaj povedanega kot odgovor na izjave opozicije, da pač nasprotujemo optimizmu vlade. Jaz se povsem strinjam in v poslanski skupini Nova Slovenija se tudi strinjamo, da morajo biti stvari optimistično postavljene. Vendar za ta optimizem je potrebno imeti določene ključne podlage in pa seveda načrtovane instrumente, da bo ta optimizem lahko v praksi rodil sadove. In to je tisto, kar smo že večkrat poudarili, da manjka v tem proračunu. Rast odhodkov proračuna, realna rast bo okrog 3 procente, če se ne motim. Če bi šel ta obseg rasti predvsem na račun investicij, in to tistih, ki povečujejo dodano vrednost, pa obseg gospodarskega in storitvenega sektorja v državi, bi to pomenilo določen zagon in bi bile te zadeve lahko bolj optimistične in bolj realne. Namreč, državna potrošnja pa državljanska potrošnja oziroma potrošnja državljanov se vendarle razlikujeta. Tu je vprašanje, za kakšno potrošnjo se je vlada odločila. Za leto 2003 in potem seveda nadalje imamo lepe grafikone, kako bo prišla svetla prihodnost za Slovenijo glede zadolževanja, glede rasti, glede deficita. Velja enako: ni utemeljenih razlogov za to veselje. Res je, da se je vlada odločila za prodajo državnega premoženja v naslednjih dveh letih, leta 2002 in 2003, nekaj čez 200 milijard, ne vem, 240 ali 230 milijard za vsako leto, s katerimi bo verjetno te terjatve in dolgove nekoliko sanirala, ker vemo, kako je z glavnicami, da se pač te obveznosti povečujejo, ker je treba te dolgove narediti sprejemljivejše s finančnega vidika. Vendar v času debelih krav, kot pravijo, se je zadolževanje, deficit in to povečevalo. Zdaj, ko pa imamo krizo, zdaj pa svetla prihodnost prihaja. Težko je, vsaj sam mislim, da bi bilo dosti optimistično to, če bi zaustavili te negativne trende, da bi ti kazalci ostali na enakih višinah v času krize. Že zato je potreben bistven premik. Zlasti pa je potreben bistven premik, ker imamo opravka z eno in isto vlado, in po logiki stvari tudi ljudje ne morejo realno pričakovati bistvenega preokreta. Rast družbenega proizvoda pod 4% za države v tranziciji niti ni visoka. Če hočemo kdaj doseči ta vlak, na katerem so pravzaprav evropske države, bi morali pravzaprav imeti realno rast prek 4%. Manjka torej tistih zdravih investicijskih projektov. Gospod minister trdi, imamo izredno konkurenčno davčno polje, dobiček, obdavčenje dobička, DDV, trošarine. Treba se je realno vprašati, kaj pravzaprav v tej državi ne "štima", da se investitorji od zunaj ne zanimajo za direktne investicije ali pa investicije v kapitalske portfelje. Kaj je tisti vrag? Ali so le administrativne ovire?
Prosim poslanca, če lahko zaključi.
Da, samo če mi dopustite, gospod predsedujoči, da zaključim misel. Torej, ni odgovora vlade in zato bi prosil, da vlada na to odgovori. Toliko, glede na to da me je zvonec opozoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dal bom prednost ministru Ropu, ker vidim, da mi gospod Podobnik maha, da lahko to naredim. Prosim.
Najlepša hvala. Jaz mislim, da je zelo dobro, da je ta diskusija, da morda nekatere stvari razčistimo, da ne bi ostale odprte. Da, zelo zanimiva je ta teza gospoda Drobniča, da ni interesa investitorja. Zelo velik interes je. V zadnjih časih lahko zelo veliko poslušate o različnih nacionalnih interesih, ki govorijo proti tujim investitorjem, ki bi želeli investirati v Sloveniji. Na primer na področju bančništva je takih kar veliko, tudi na področju nekaterih drugih industrij, kot veste, je o tem velika diskusija in so bila tudi poslanska vprašanja. Tudi sicer, če pogledate gibanje tujih investicij, pa prilive iz tega naslova in v kapitalskem delu naše bilance, boste videli, da je imela Banka Slovenije relativno velike probleme v letošnjem letu z velikimi prelivi deviz iz tega naslova. Tako, da mi ni jasno, od kje vam ta trditev, da ni interesa. Jaz bi rekel, da interes tujih investitorjev je, da je pač pogosto kar precejšen odpor do tujih investicij v mnogih okoljih. Tako, da ne vem, kje ste to pobrali. Druga, bolj zanimiva stvar je pravzaprav to, kar je gospod Vizjak govoril. Jaz upam, da ve, da če govori o teoretičnih izhodiščih za povečevanje izdatkov in proticikličnem delovanju in da če se zavzema za proticiklično delovanje in če se zavzema v tem kontekstu za proticiklično delovanje po teoretičnih predpostavkah, pomeni, da se zavzema za večje zadolževanje in večji deficit v Sloveniji. Če ste to mislili ob tem, ko ste bili presenečeni nad tem, da se davek na dodano vrednost dviguje - skratka, o tem govori teorija, da se v primeru, ko se deluje proticiklično, poveča zadolžitev, na ta način povečajo izdatki in se deluje, bi rekel, proaktivno. Mi se zato nismo odločili za dodatno zadolževanje, tudi zato, da ne bi prišlo do takih stvari, o katerih ste pa v nadaljevanju govorili, za takšno zadolženost, kot je bila v Jugoslaviji, čeprav četokrat radi uporabljate pri tem zadolženost na prebivalca, ki da je večja kot v Jugoslaviji. Pozabite pa na zadolženost v primerjavi z bruto domačim proizvodom, za katero vsi vemo, da je 25% in je ena nižjih med tranzicijskimi državami in v Evropski uniji, pri čemer ne želim govoriti, da zadolženost sama po sebi ni problem - seveda je, trendi so problem. Ravno z letom 2003 ustavljamo trend povečevanja deficita in ga zmanjšujemo in to se mizdi, seveda, ključno. Tudi, bi rekel, v kontekstu vstopanja v Evropsko unijo, če je to ena od tistih prioritet, na katero tudi vi opozarjate, in če je bila ena od predpostavk že, ko se je sprejemal davek na dodano vrednost, da bo ta stopnja 20 odstotkov, potem se postavlja racionalno vprašanje, ali se dvigne davek na dodano vrednost v letu 2002 ali v letu 2003, ko imamo jasne protiinflacijske cilje pred vstopom v Evropsko unijo. Odgovor je na dlani. Stroka se s tem strinja. To se naredi v letu 2002 in ne v letu 2003. In če se to stori v letu 2002, potem ni potrebno dodatno zadolževanje. In mislim, da je to najbolj možno logično dejanje. Zato je seveda nekorektno reči, teorija pravi, da se davek takrat ne dviguje. Zraven se pa ne pove, da ta teorija pravi, da je potem pa potrebno povečati zadolževanje. Skratka, tudi niste popolnoma nič govorili o tem, o katerih davkih in katere davke bi vi znižali zato, da bi dodatno privabili tuja vlaganja oziroma povečali obseg vlaganj v Sloveniji. Mogoče bi bilo dobro, dapoveste, kako si vi predstavljate in na katerih področjih to zniževanje davkov. Skratka, moja ocena je, še enkrat, da pravzaprav tudi s tem kar ste povedali, žal mi pa je, da niste bili zraven, ko sem pravzaprav razložil nekatere predpostavke Banke Slovenije v zvezi z njenimi napovedmi, da so naše ocene v tem delu v smeri politike pravilne. Pravilne v tistem delu, kjer delujemo s temi instrumenti, ki jih predlagamo, proticiklično. Kot sem pa povedal, za leto 2003 je ocena jasna. Če vzamemo predpostavke Banke Slovenije, potem je virov več, zaradi drugačnega razmerja med uvozom in izvozom. Če vzamemo napovedi Evropske unije, ki je nekje vmes, je 4 višja ocena od Banke Slovenije. Potem pridemo do podobnega rezultata. Tako, da za leto 2003 pravzaprav ni pravvelikih odstopanj in so pravzaprav te napovedi takšne, da kažejo še bolj ugodno sliko, kot je in tudi sicer Evropska unija več ali manj povzema tudi oceno urada za makroekonomske analize.
Hvala lepa. Replicirati želi gospod mag. Vizjak. Pardon. Trenutek, prosim. [[Glas iz ozadja.]] Gospod Podobnik je prej. Prosim.
Hvala za besedo. Kolega Vizjak, že po vašem nastopu sem se prijavil in potem sem dal prednost ministru. Jaz bi rad repliciral kolegoma mag. Vizjaku in mag. Drobniču. Najprej bi nekoliko za šalo lahko ugotovil, da z ministrom Ropom ni dobro češnje zobati. Da je pač spoštovanja vreden sogovornik, je dokazal tudi v svojem zadnjem nastopu, ko je tudi v podatkih Banke Slovenije, ki so relativno neugodni zanjega, še posebej pri napovedih gospodarske rasti, našel cel kup elementov, s katerimi je utemeljeval odločitev vlade o optimistični drži. To se pravi, da je povzel tiste elemente v svojih napovedih, ki gredo v njegov koncept. Ključen je pa tisti boleči, ki je pač mnogo bolj realističen glede gospodarske rasti. Gre za vprašanje optimizma, realizma ali pesimizma. Priznati bomo morali vsi skupaj, da je bila vlada, in v tem primeru tudi finančni minister, pred zelo težko nalogo, ko je pripravljal proračun. Inko se je vlada odločila, da bo šla za naslednji dve leti z varianto, da bo na recesijo odgovorila s pozitivno varianto, torej da bo odgovorila tudi na način, da se bodo povečale investicije, je bilo razumljivo, da se bo pač na ta način tudi nekoliko povečal primanjkljaj. Mislim, da druge rešitve tu ni bilo. Toda zadeva pa je bolj komplicirana. Če bi lahko rekli, da je vlada optimistična - in praviloma vlade, kadar pripravljajo proračune, s svojimi usmeritvami dajejo impulze gospodarstvu, pa tudi ljudem, datrošijo, in to je njihova primarna naloga - pa če rečemo, da je Banka Slovenije realistična, ne pesimistična, kot pravi minister, pa ste vi ocenili zelo dobro, mag. Vizjak, da pa je za slovensko politiko neprijetno in ne nese, če si pesimističen. In tu jeta paradoks, da prinašalci slabih vesti pri nas niso cenjeni, pa čeprav govorijo po resnici. Kdo bo torej povedal realne podatke? Elementarno o teh stvareh govori opozicija, in prav je, da o tem govorite in vam naj ne bo nerodno; nekdo mora povedati, kako je, nekdo mora povedati, kakšni so realni podatki. Sam menim, da je proračunska razprava tudi priložnost, da govorimo o čim bolj realnih stvareh - je optimizem, je realizem, so pa tudi črne napovedi, in sinteza vseh treh elementov je pa tista, ki naj bibila dobra za državo. In tu je zelo pomembno, da ima vsaka vlada močno opozicijo, pa tudi predsedniki opozicijskih strank nastopajo pri proračunu in napadajo vlado - to je prava politika. Hvala lepa.
Hvala. Repliko ima gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa. Še enkrat poudarjam, da ne želim biti še zdaleč ne pesimist, ker tudi v življenju nisem, vsaj tisti, ki me poznajo, to vedo, ne želim pa biti tudi populist. Ne želim slikati nečesa, česar ni, in s tem reči, aha, saj ljudje to raje slišijo, seveda, in zato je zame potem ugodneje, ker jim slikam tule oblake in ne vem kaj. Jaz želim samo povedati, da se podatki dveh uglednih institucij v Sloveniji, to je Banke Slovenije in vlade, razlikujejo in da mislim, da je treba naše javne finance nasloniti na realne in utemeljene osnove. Samo to, in to je realizem, to ni pesimizem. Če kdo to razume kot pesimizem, potem me narobe razume ali pa me želi narobe razumeti zaradi populizma. To je prva stvar. Očital bi ministru Ropu - in ne zobljem z njim češenj, ampak se tule pogovarjam o proračunu, če je videl kdo kako češnjo kje, mi naj jo pokaže. Politika zadolževanja - zopet minister Rop tu podtika opoziciji, da je za zadolževanje. Pa od kod mu to? Če je poslušal moj uvodni govor pri proračunu za leto 2002, sem povedal osnovno načelo, za katero mislim, da ga je treba spoštovati. To je to, da odhodke baziramo in napnemo na prihodke, ne pa obratno. In če delamo obratno, pride do deficita. Ne vem, in ne bi več pojasnjeval tu teh zadev, ker so zgolj sama podtikanja, in prosim, ne delati tega. Hvala.
Replika oziroma gospod minister se bo še oglasil.
Meni je zelo žal, da se razburjate, ampak jaz samo poskušam povedati, kaj vi govorite. Čisto nič drugega. Želim analizirati, kaj trdite. Trdili ste, da ste za proticiklično politiko, da spodbujate rast investicij. Zraven trdite, da niste za dvig davkov, da niste za dodatno zadolževanje, da je manj virov in da je izdatke treba prilagoditi virom. Potem bodite realni. Potem povejte, da ste proti dvigovanju dolga, da ste proti dodatnim virom prek davkov in da ste zato, da se vsi izdatki zmanjšajo. Če to naredimo, bomo delovali prociklično. Bomo izdatke države zmanjšali, investicije bomo zmanjšali, plače še dodatno lahko zmanjšamo, zasebno potrošnjo lahko zmanjšamo in seveda imamo še nižjo gospodarsko rast, kot je bila. In gremo še v hujšo krizo in imamo leta 2003 še hujšo situacijo. To je torej vaše priporočilo - ali ne? Skratka, ne morete napadati samo ene točke v politiki, ampak morate povedati, kaj si vi, če nas kritizirate, pa predstavljate kot alternativo. Iz tega, kar ste zdaj povedali, pomeni to to. Da je za vas alternativa, da omejimo vse izdatke, da omejimo celotno potrošnjo in delujemo neproticiklično, ampak prociklično. To pač ni proticiklično delovanje. In jaz želim samo to dopovedati, da se moramo odločiti za eno politiko. Ali delujemo proti toku, ali želimo podpreti gospodarstvo, pa seveda smo ob tem zmerno optimistični, s tem, da se zavedamo vseh problemov in tveganj, ki smo jim s tem izpostavljeni, ali pa se zapremo v lupino, rečemo, ljudje, ne bomo povečevali nobenih davkov, ker je to najbolje in gremo v krizo. Zaenkrat nismo v krizi. Zaenkrat imamo gospodarsko rast. Če se mogoče spomnite, iz šolskih let, v začasu svetovne krize, v Ameriki, se je točno tako ravnalo. Ravnalo se je prociklično. Začeli so omejevati vse izdatke. Ko je začela nastopati kriza, so rekli, potrebno je varčevati. In so varčevali. In so imeli večjo brezposelnost. In še nižjo gospodarsko rast. Potem je seveda prišlo do preobrata in so poskušali s povečanimi državnimi investicijami povečati gospodarsko rast. In o tem pač govorita dve ekonomski teoriji. Ena je keynesianska, ena je monetaristična. In dva pristopa sta možna. In popolnoma jasno je, da ima Banka Slovenije konzervativen pristop in da ima en cilj. In jaz to absolutno rešpektiram. Cilj je inflacija, čim nižja inflacija in stabilna valuta. In prav je tako. Prav je tako, poudarjam. Naš cilj, vlade, pa mora biti seveda tudi gospodarska rast, tudi zaposlenost, in če hočete, tudi življenjski standard. In za to gre. In jaz samo poskušam, da bo enkrat jasno, tukaj popolnoma jasno, ugotoviti, kaj vi pravzaprav kot alaternativo tej državi predlagate. Potem povejte v celoti. Ne samo reči, smo proti davkom, smo proti tem. Povejte, kaj v celoti predlagate. Čisto nič drugega nisem prosil in ne želim biti žaljiv in rešpektiram vaše pripombe v tistem delu, kjer govorite o tem, da je treba biti realen, da je treba biti previden, da je treba se zateči tudi k rebalansu in vse te stvari. Absolutno se mi zdi vse to, kar vi govorite, v tem delu, popolnoma korektno. Ko pa govorimo o celoti, si povejmo celoto. Celotno politiko. Samo to želim.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Sok.
Hvala lepa. Jaz sem imel repliko na gospoda Podobnika, pa potem nisem dobil besede. Tako, da ne vem, če je sedaj še smiselno, ampak vseeno bi mu rekel, da je tale prispodoba s češnjami bila en neposrečen poskus deliti lekcije dvema poslancema, kot sta mag. Vizjak in pa mag. Drobnič. Torej, vse je bilo s strani opozicije povedano, kaj se predlaga, kaj zagovarjamo in nikakor ni res, da bi bili v opoziciji samo pesimisti, če hočemo biti, bi rekel, optimalni realisti, in na to vas pravzaprav opozarjamo. Samo še en stavek. Ko sem bral razpravo ob sprejemanju nacionalnega programa izgradnje slovenskih avtocest - vem, da vam sedaj s tem že grem na živce, ampak te zadeve sem šel brat, ko ste ta program v parlamentu - mnogi, ki ste takrat glasovali za, ste danes tukaj - nekateri ocenili, kot utopično iluzijo. Po vseh teh letih se je očitno izkazalo, gospod Podobnik, da so tisti, ki so vas na to takrat opozarjali, imeli prav. Veste, s katerim argumentom so zagovarjali, da gre za iluzijo? Povedali so, da je pač kilometer izgradnje avtoceste v razvitem svetu enkrat dražji, kot ste tisti, ki ste to planirali in načrtovali, predvideli. Hvala lepa.
Hvala. Repliko ima gospod mag. Vizjak.
Jaz se oglašam tu zadnjič z repliko, kajti sedaj me minister vleče za jezik, da povem zopet vse to, kar sem povedal prej v 20-ih minutah, včeraj ali predvčerajšnjem, ko sem predstavljal mnenje poslanske skupine. Tega kot repliko ne morem ponoviti, zato prosim gospoda ministra, naj si prebere magnetogram našega izvajanja, kjer smo povedali jasno, in povzel bom samo v treh stavkih, da proticiklično delovanje je usmerjeno predvsem v obrat padca gospodarske rasti navzgor - to pomeni, da deluje pospeševalno na gospodarsko rast. Poudarjal sem, da se to samo z investicijami v javno infrastrukturo in v povečevanje investicij javnega sektorja po naši oceni ne da storiti, zato je potrebna kombinacija tudi drugih instrumentov, ki spodbudijo naložbe in vzpostavijo neko ugodnejšo klimo v gospodarstvu. To je recimo čisto tako na oko, na hitro bistvo vsega. Jaz mislim, da se to da narediti, jaz mislim, da tudi dvig davka na dodano vrednost ni posrečen ukrep v tem primeru in bi bilo potrebno izpad davčnih prilivov nadomestiti na druge načine, tudi vemo, katere načine. Ne nazadnje, poglejte si, koliko milijard slovenskih tolarjev je neizterjanega dolga. Tu bi tudi zaključil in se ne mislim več oglasiti. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Podobnik.
Hvala lepa za repliko. Nikakor nisem želel biti žaljiv do kolegov Drobniča in Vizjaka. Jaz sem samo hotel povedati to, da sta s svojim nastopom omogočila ministru za finance, da je zelo prepričljivo utemeljil vladni program in lahko bi vzkliknili, vsi smo Keynesianci, ker je bil zelo prepričljiv in je v tem delu dobil, je bil boljši, bolj prepričljiv. Priznajmo ali ne. Ampak me je pa izzval zelo dobro gospod Sok. Zelo dobro me je izzval in sedaj bom povedal, kaj bi bila alternativa. Zelo redko v državnem zboru - jaz sem tukaj že kar nekaj let - ob proračunih dobimo amandmaje, ki postavko znižujejo in je nič ne prerazporedijo. Čas bi bil, da bi take postavke in taki amandmaji prihajali v državni zbor, kdo jih bo napisal? Če jih vlada ne zmore, ker se je odločila za drugačen krog, drugačen koncept, drugačno pot, za drugačen model, nekdo jih bo moral. In tu smo pri stari dilemi. Če napišeš tak amandma, se nekomu zameriš, nekoga udariš. Neki segment obremeniš. Ampak to je lahko alternativa. Včasih, jaz se spominjam, je imela opozicija tudi toliko korajže, da je celo kakšen tak amandma zmogla. Nikoli pa ni bil sprejet v parlamentu, to je pa res. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Horvat.
Hvala lepa za besedo. Nisem imel namena se sploh oglašati v tej razpravi, ker mislim, da je brezplodna, pa tudi če je marsikaj pametnega rečeno. Zato bi, spoštovani kolegi, predlagal, ne mi zameriti, da nehamo to razpravo in te replike. Rečem kolegi, zato ker kolegice so pametne in modro molčijo in potrpežljivo poslušajo. Mi lahko tukaj naredimo simpozij o napovedih gospodarske rasti. Točno je tisto, kar je nekdo rekel, da te napovedi najbolj uglednih institutov v svetu in doma variirajo In bodo tudi naprej variirale in se spreminjale. Da so napovedi centralnih bank, ne samo pri nas, praviloma bolj pesimistične, ali pa konzervativne, kakorkoli jih imenujemo, je normalno, je v naravi delovanja teh institucij. Ampak to nam vse skupaj nič ne koristi. Mi se moramo zdaj odločiti, in čimprej, o sprejemu proračuna in preiti na izvajanje proračuna. In v izvajanju proračuna za prihodnje leto in za leto 2003 nam ostaja ogromno dela, odgovornosti in tudi neprijetnih zadev, kjer bomo lahko to svoje znanje, ki ga tukaj razkazujemo v načelnih razpravah, potem uveljavili v konkretnih aktih, konkretnih ukrepih, vlada pri sebi predvsem in pa seveda tudi mi, v državnem zboru, tako na področju zakonodaje kot na področju tudi sprejemanja drugih aktov in sprejemanja drugih odločitev. Gotovo pa velja eno, da katerakoli napoved se bo uresničevala o gospodarski rasti, da je pa resnica v tem, da je dosti od nas samih odvisno, kakšna bodo dejansko gibanja v Sloveniji. Ali bolj pesimistična ali bolj optimistična od našega ravnanja. In zato zaključujem, s ponovitvijo tega apela, da splošno razpravo nehamo in da preidemo k odločanju.
K besedi se je prijavil gospod Diaci. Prosim.
Hvala za besedo. Jaz moram priznati, da se z razpravo gospoda ministra v veliki meri strinjam. Določene zadeve pa ima prav tudi gospod Vizjak, predvsem kar se tiče davkov. Zato bi gospoda ministra vprašal. V času recesije oziroma približajoče se recesije, kaj je bolj v navadi, da se tako izrazim, ali povečevanje statičnih oziroma povečevanje dinamičnih davkov? Hvala. Prosim za odgovor.
Hvala lepa. Jaz bi želel, prosim, da se v neke teoretične razprave ne spuščamo. Prosim, ampak res kratko, ker nima nobenega smisla.
Bom zelo kratko odgovoril. Imamo dve vrsti davkov, posredne in neposredne davke. Bistveno bolj pomembni z vidika gospodarske rasti, z vidika spodbujanja gospodarstva so neposredni davki in mi povečujemo posredne, ne neposredne, neposredni pa ostajajo taki, kot so, na relativno nizkem nivoju.
Hvala lepa. Želi od poslancev še kdo razpravljati? Prosim, dr. Bernik.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Sedaj smo šli skozi veliko razprav in pripomb, predlogov itn., ampak v proračunu se kljub temu ni nič zgodilo in se tudi, kot vidim, ne bo. To je nekoliko žalostna karakterizacija našega procesa sprejemanja proračuna. Mislim, da bi bilo treba o tem razmisliti za bodoče, za prihodnje proračune, ki jih bomo sprejemali. Ne bom stopil na spolzki teren predvidevanj, gospodarskih, ker jih lahko dobite, kolikor hočete. Mislim, da neka predvidevanja morajo biti, če temeljijo na najboljših ocenah itn. Vendar tukaj se človek spominja tega, kar je misija IMF oziroma mednarodna denarnega sklada spomladi govorila o tem, kako bo treba ljudem povedati, da zategnejo pasove, in kdo jim bo to povedal, in njihova predvidevanja niso bila tako optimistična, kot so predvidevanja gospoda ministra. Vendar samo opozarjam na to, da gotovo bodo še spremembe tudi v tem proračunu in morda še celo velike. Če pomislite, Nemčija je v zadnjih par mesecih že dvakrat spremenila gledanje na svojo prehodno gospodarsko rast. To se bo tudi verjetno nam zgodilo kar kmalu.
Prosim za mir v dvorani.
Najbolj me pa zanima to, ko sem pregledoval načrt razvojnih programov za naslednji dve leti, nisem mogel ugotoviti, kaj je kriterij za razvojne programe. Predstavljal sem si, da so razvojni programi nekaj, kar bo razvilo nekaj, ki bo služilo slovenskemu gospodarstvu, ki ga bo naredilo bolj konkretnega, ki ga bo moderniziralo v tehničnem pogledu in pa marketinškem pogledu in to. Vendar če človek pogleda na strani 583, recimo dejavnost urada predsednika Republike Slovenije. Je to pod temi razvojnimi programi in rad bi vedel, kaj to pomeni, zato ker tukaj se govori o posodobitvi opreme in investicijskem vzdrževanju urada predsednika. Enako je potem pod dejavnostjo generalnega sekretarja vlade, nakup sredstev in opreme. Ali je to razvojno, in če je, v kakšnem smislu? Jaz bi mislil, da recimo če kakšnega gospoda iz teh uradov pošljejo nekam na mednarodni forum, da se bo naučil praktične demokracije, to bi še razumel. Ampak to pa verjetno ni, ker novi stoli gotovo nebodo pripomogli k ničemur. In tako naprej in tako naprej. Zato bi pa želel, da izvemo, kaj je kriterij za razvojne programe. Kaj je? Recimo, nekje na eni strani imate napisano, kaj vas je vodilo, kakšno vodilo ste imeli. To je, mislim, v številki 88, na strani 7. Kaj to konkretno pomeni? Vem, da ne moremo iti ekstenzivno v to stvar, ampak vsaj malo ideje bi nam pa lahko dali, kaj so razvojni programi in zakaj so gotove stvari v tem načrtu. Hvala.
Hvala lepa. Želi od poslancev še kdo razpravljati? Prosim, gospod Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Saj se ne oglašam veliko, ampak vseeno bi mogoče pri tem uvodnem delu predvsem zaradi reakcije, nekako po mojem razmišljanju neprimerne reakcije gospoda ministra na obtožbe Socialdemokratske stranke, češ, da smo mi neki motor zaviranja v tej državi, da ta država ne gre naprej, ali v takem smislu je pač govoril. Jaz bi pri tem splošnem delu proračuna povedal samo to, da iz vseh teh dokumentov ni posebej razvidno, razen iz nekaterih manjših delov, kako globoko so se dejansko na ministrstvu in pa tudi na vladi in pa oblast kot takšna lotili nekih grobih varčevalnih ukrepov. Tega ni. In še vedno se vidi, da, in tudi povedano je že večkrat bilo, tudi danes in včeraj in vseskozi,da se, ne vem, kako, z nekimi pravimi ukrepi ne varčuje. Jaz sem trdno prepričan, da bi se dalo, če samo na grobo povem, ker pač hočete imeti konkretne stvari, kako bi bilo treba varčevati. Saj v bistvu nam tega ni potrebno povedati, mi lahko vam rečemo samo to, da če vi ne znate, bomo pa mi prišli in bomo mi to naredili. Ampak ne glede na to, če že hočete, prva stvar, o kateri smo že velikokrat govorili in kjer ni videti nobene racionalizacije, je to, da imamo celo vrsto institucij, inštitutov, služb in organizacijskih oblik, ki se podvajajo, potrojajo in še ne vem kolikokrat se stvari izvajajo na nekih malih segmentih, kar bi se lahko združilo v večje segmente in kjer bi se stvari poenostavile in potem bile bistveno bolj racionalne in tudi bolj pregledne To zamegljevanje, če se samo spet obrnem recimo na te razvojne regionalne programe in tako naprej, ker so razmetani po vseh ministrstvih ti projekti, o tem sem govoril pri sprejemu tega zakona o skladnejšem regionalnem razvoju. Ampak, tega noben noče razumeti. Vsi tisti, ki so takrat pripravljali to, sploh niso vedeli, za kaj gre. Celo gospod Senjur kot minister takrat je sam povedal, recimo, mimogrede, da ti državni sekretarji in sestavljavci teh programov v bistvu ne vedo, za kaj gre. In pri takšnih podlagah, pripravah nekih dokumentov, kjer tisti, ki pripravljajo dokumente, ne vedo, kako bi stvari racionalizirali, združili v neke pametne sklope, organizacijsko postavili tako organizacijo, ki bi bila racionalna, ekonomična, pregledna, tega pri nas ni. Res ni. Pa če je, pa mi povejte, kje imamo mi tukaj pregled, samo pri teh državnih pomočeh. Pa mi pripeljite enega poslanca ali pa kogarkoli, ki se v tem gradivu znajde, ne glede na tiste vaše dokumente, spoštovana gospa sekretarka, ki ste nam jih poslali. Saj je neki dokument, ampak zdaleč ne tak, recimo, da bi po ministrstvih videli, po postavkah, kje je to, kje je ono. Tu se ne znajde nihče. In razdeljevati neke regionalne pomoči, pa tudi druge pomoči in druge projekte izvajati na tako nizkih postavkah, kot so razdeljeni tukaj v tem proračunu in ne združeni v neke sklope, to je po moji oceni nesmisel in ni zdajle problem, v tem da jaz na to opozarjam. Na to opozarja tudi Evropska skupnost. Saj ni problem oziroma pač te delegacije oziroma institucije, ki kontrolirajo našo organizacijo državne uprave, ugotavljajo, da imamo stvari neurejene in da državna uprava ni organizirana racionalno, kot bi morala biti. In na tem področju, ne glede na vso predvideno zakonodajo, ki se bo na tem področju sprejemala in tako naprej in se bo v neki prihodnosti in tako naprej, kakor pač govorite. Te stvari bi bilo treba že zdavnaj uresničiti in pokazati Sloveniji, da je, pa slovenskim državljanom, da imamo neko sodobno, racionalno organizacijo, pregledno in, potem če je pregledna, je prav gotovo tudi prijazna. Tako nosilcem funkcij in vsem ostalim, kot tudi državljanom. Na tem segmentu bi seveda tudi zaključil. Jaz pričakujem, ne glede na to, da ste imeli možnosti to že zdavnaj urediti, da bo se pač v neki prihodnosti neka res temeljita reorganizacija in poenostavitev in funkcionalnost pa ekonomičnost na tem področju vzpostavila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Ker bomo glasovali, dovolite za kakšno minuto, dve, da se zberejo še poslanci, ki so mogoče na hodniku ali kje drugje v bližini. Glasujemo, prosim. Žal vidimo, da nekateri niso glasovali. Zaradi tega dovolite še kakšno minuto, da še pridejo v dvorano. Prosim poslanke in poslance, da pridejo v dvorano. Odločali bomo. Glasujemo, prosim, drugič. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za 39, proti 5. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je splošni del dopolnjenega predloga proračuna sprejet. Prehajamo na obravnavo posebnega dela dopolnjenega predloga proračuna. Želi v splošni razpravi o tem delu kdo besedo? Pismeno se je prijavil Leopold Grošelj. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Iskren in prisrčen pozdrav tudi državnim sekretarjem in ostalim, ki ste tu v imenu vlade! Spoštovane kolegice in kolegi! Moram povedati, da sem se tudi včeraj prijavil k pismeni razpravi, ker sem hotel nekoliko podrobneje razčleniti svoje poglede na regionalni razvoj, s posebnim poudarkom tudi na strategiji, vendar tudi včeraj nisem tu zasledil državnega sekretarja; danes sem seveda čakal, in ko sem ugotovil, da je tukaj, sem želel povzeti nekatere skupne ugotovitve, ki so bile že včeraj tu nakazane, in mu jih na primeren način, z nekaterimi sugestijami, tudi danes prenesti. Ker je odšel in ga tu ni, in ker seveda zelo dvomim, ali pa se lahko tudi motim, bo prebral magnetograme, in da vam ne bi, drage kolegice in kolegi, vzel preveč časa, se odpovedujem tej razpravi, ker smatram, da je skoraj brezpredmetna. Hvala.
Drugi poslanci se k razpravi niso pismeno prijavili, zato omejujem razprave na pet minut.
Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih k posebnemu delu dopolnjenega predloga proračuna; ti so zapisani v pregledu amandmajev z dne 27.11.2001. Razpravo bomo v skladu z drugim odstavkom 221. člena poslovnika zbora vodili po posameznih podprogramih, tako kot ob predlogu proračuna za leto 2002, v okviru posameznega proračunskega uporabnika, h kateremu so vloženi amandmaji. Najprej bomo glasovali o amandmajih skupin poslancev in nato o amandmajihmatičnega delovnega telesa. Smo pri uporabniku Državni zbor. V razpravo in odločanje dajem podprogram Dejavnost državnega zbora, h kateremu imamo amandma, katerega predlagatelj je odbor za finance in monetarno politiko. Želi kdo razpravljati? Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Moram reči, da sem sam zelo začuden in skeptičen nad tem amandmajem. Danes smo tukaj že nekaj govorili oziroma minister nam je govoril, kako je Amerika v 30. letih reševala svojo gospodarsko situacijo, ampak kolikor jaz vem, so takrat v pogojih gospodarske recesije začeli državni organi, najprej po nasvetu takratnega predsednika Roosevelta, varčevati pri sebi, in so potem pokazali, so rekli, "tako, sedaj pa naj vsi državljani v tej državi posnemajo zgled, ki smo jim ga dali". Tu pa seveda s tem amandmajem jaz ugotavljam, da se najvišji predstavnik države, ta parlament, ne obnaša po tem vzorcu in dejansko povečuje pri sebi, medtem ko na drugi strani pač zapira, bi rekel, to pipo in zateguje pas pri ostalih uporabnikih. Zaželel bi, da bi mogoče pa le predsednik odbora za finance in monetarno politiko obrazložil, predvsem zakaj se zmanjšuje postavka pri davčni administraciji, ali je ta prevelika ali je davčna administracija prevelika. Lahko namreč še vedno beremo, da je zelo neučinkovita. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 43 poslank in poslancev. Mislim, da nas je v dvorani več, zato lepo prosim za pozornost. Drugič glasujemo o amandmaju k podprogramu Dejavnost državnega zbora. Glasujemo. Ker tudi drugič nismo uspeli opraviti veljavnega glasovanja, v skladu s poslovnikom prekinjam delo za 10 minut, in sicer nadaljujemo ob 13.15 uri. Hvala lepa. Tretjič bomo glasovali o amandmaju.
[[...]]dvorana še popolnoma sameva. Lepo vas prosim, tretjič bomo glasovali o amandmaju odbora za finance in monetarno politiko k podprogramu Dejavnost državnega zbora in s tem posredno seveda ugotovili tudi navzočnost v dvorani. Glasujemo torej o amandmaju odbora za finance k podprogramu Dejavnost državnega zbora. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 4. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Smo pri uporabniku Urad za narodnosti Republike Slovenije. K podprogramu Podpora narodnostnim skupnostim je vloženih šest amandmajev; pod številko 1 je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Robertom Battellijem, z opombo, da je navedeni amandma v celoti povzet v amandmaju odbora za finance in monetarno politiko k istemu podprogramu; pod zaporedno številko 2 je amandma istega predlagatelja, z opombo, da je le-ta tudi v celoti povzet v amandmaju odbora za finance k istemu podprogramu; pod zaporedno številko 3 je amandma istega predlagatelja z enako opombo, da je amandma v celoti povzet v amandmaju odbora; pod številkami 4, 5 in 6 pa so amandmaji, katerih predlagatelj je odbor za finance in monetarno politiko. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 5, proti 46. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 1 ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 5, proti 45. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 3. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za so glasovali 4, proti 46. [[Za so glasovali 4.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 2. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod pet. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod pet sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko šest. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Smo pri uporabniku Urad vlade za informiranje. K podprogramu Mediji sta vložena dva amandmaja. Predlagatelj obeh amandmajev je skupina poslancev, s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 6, proti 45. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod dve. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 7, proti 42. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku ministrstvo za finance, k podprogramu Investicije in razvojni programi občinam je vložen amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev, s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 44. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku Urad Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu. K podprogramu Podpora Slovencem v zamejstvu in tujini sta vložena dva amandmaja. Predlagatelj obeh je skupina poslancev, s prvopodpisanim Francem Pukšičem. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 38. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma pod ena ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 39. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku ministrstvo za gospodarstvo. K podprogramu Prestrukturiranje podjetij je vložen amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev, s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 44. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. K podprogramu Prestrukturiranje kmetijstva in živilstva sta vložena dva amandmaja. Predlagatelj amandmaja pod 1 je skupina poslancev s prvopodpisanim Jožetom Avšičem, pod 2 pa skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Rokavec.
Hvala za besedo. Poslanska skupina SLS+SKD Slovenska ljudska stranka bo tako kot včeraj, predlagamo tudi drugim poslankam in poslancem, da sledijo, namreč ta amandma pod številko 1, s prvopodpisanim poslancem gospodom Avšičem, je isti amandma, seveda samo za leto 2003. Se pravi, ista zgodba, ki smo jo slišali že včeraj. Gre za prerazporeditev znotraj kmetijskega dela. Se pravi, jemlje se na tem delu tako imenovana Eko plačila 1, območja s težjimi možnostmi za pridelavo. Ker ni bilo uskladitve in pa tudi ne pozitivnega mnenja s strani vlade in ker bi na nek način dejansko onemogočili, predvsem v obdobju, ki je najbolj občutljivo za vstopanje v Evropsko unijo, na segmentu eko plačil občutno zmanjšanje teh plačil na hektar z obdelano površino, bi dejansko tak amandma na tem segmentu porušil že tako minimum sprejemljivega programa podpor v kmetijstvu. Zato predlagamo, da tega amandmaja ne podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 12, proti 37. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih je 44 poslank in poslancev. Mislim, da odraz na zaslonu ni odraz dejanskega stanja poslank in poslancev v dvorani, zato lepo prosim za potrebno pozornost. Drugič glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 7, proti 46. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. K podprogramu Razvoj podeželja je vložen amandma skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 7, proti 45. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku direkcija Republike Slovenije za ceste. K podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest je vloženih 9 amandmajev. Pod številko 1 je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Janezom Podobnikom, z opombo, da je navedeni amandma v celoti povzet v amandmaju odbora za finance. Pod številko 2 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Pod številko 3 je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Pod številko 4 je amandma istega predlagatelja. Pod številko 5 je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Francijem Rokavcem. Pod številko 6 je amandma istega predlagatelja. Pod številko 7 je amandma z opombo, da le-ta ni vložen v skladu s poslovnikom, ker ne upošteva pravila o ravnovesju med proračunskimi prejemki in izdatki, zato o njem ne bomo glasovali. Pod številko 8 je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom in pod številko 9 je amandma odbora za finance in monetarno politiko. Odpiram razpravo o vseh amandmajih. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 7, proti 45. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 1 ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 8, proti 44. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 3. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 47. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 4. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 7, proti 47. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 5. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 45. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 6. Prekinjam glasovanje. Obrazložitev glasu, izvolite, gospod Rokavec.
Hvala za besedo. To je eden od amandmajev, kjer mislim, da bi bilo smiselno, da bi mu državni zbor prisluhnil. Gre za regionalno cesto Moravče-Čatež, ki povezuje osrednjo slovensko območje z Dolenjsko. Gre za makadamsko cesto. Ampak bistvo tega je, da se je začela obnova te ceste v letu 1998 na relaciji petih kilometrov. Problem obstaja predvsem v tem, da je v letu 1995 znamenit obrat za predelavo sokov Presad prizadel stečaj. Območje Gabrovke je bilo izrecno navezano tudi z zaposlitvijo na ta obrat. Po tem letu pa so se morali prebivalci tega območja znajti kakor so vedeli in znali. Se pravi, morali so najti zaposlitve ali v Trebnjem ali v Ljubljani. Ta cesta jim dejansko pomeni hitrejšo povezavo do svojega delovnega mesta oziroma po drugi strani tudi možnost, da se v sam kraj lahko privabi eventualne investitorje, ki bi na tem območju dejansko začeli tudi s podjetniško dejavnostjo. Ker je v načrtu razvojnih programov v letu 2002 nič, v letu 2003 5 milijonov tristo, v letu 2004 nič in šele v letu 2005 87 milijonov, pomeni teh 5 milijonov 300 modernizacija sto metrov makadamskega vozišča. Zato predlagam, da bi s temi 65 dodanimi milijoni zagotovili vsaj v letu 2003 modernizacijo te ceste v dolžini 1,4 kilometra. Dejansko bi s tem zagotovili, da bi lahko vsaj v doglednem srednjeročnem obdobju to območje imelo solidno povezavo na dolenjsko avtocesto in, seveda, ljudje tudi do svojih delovnih mest. Zato bom glasoval za ta amandma in predlagam državnemu zboru, da mi prisluhne pri tej obrazložitvi in tudi pri stiski ljudi, ki so na tem območju in da podprete ta amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu gospod Geza Džuban. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval proti in v situaciji, kakršni smo, sem pričakoval od kolega Rokavca, da bo umaknil te amandmaje. Če bi se mi malo prej pri glasovanju o zelo pomembnih kmetijskih programih tako obnašali, bi lahko izglasovali 500 milijonov sem ali tja. Po moje bi se tam zgodba manj spremenila, kot pa tukaj, kjer bi prerazporejali sredstva tudis pomembnih postavk. Se mi zdi na eni stran nesmiselno to početje in vztrajanje koalicijskih poslancev na tak način in sem pričakoval nekaj drugega. Seveda bom glasoval proti. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Odločamo torej o amandmaju pod zaporedno številko šest. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 39. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. O amandmaju iz prej navedenih razlogov ne bomo glasovali. Odločamo torej o amandmaju pod 8. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 45. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o zadnjem amandmaju pod zaporedno številko 9. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 5. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma pod 9, sprejet. Smo pri uporabniku ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. K podprogramu Spodbude za ohranjanje in odpiranje delovnih mest je vložen amandma skupine poslancev, s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 41. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. K podprogramu Programi veteranskih organizacij sta vložena dva amandmaja. Predlagatelj amandmaja pod 1 je skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom, pod 2 pa skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 46. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 43. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. K podprogramu Štipendije je vložen amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Markom Diacem. Želi kdo besedo? Gospod Diaci, izvolite. Prosim za mir v dvorani, da lahko gospod Diaci razpravlja. Hvala lepa. Gospod Diaci, izvolite.
Hvala za besedo. Ta amandma oziroma amandma s podobno vsebino je včeraj za las zgrešil cilj. Glasovanje, kot se verjetno spomnite, je bilo 26, 26. V letu 2003 predvidevam, da bi bilo pa res smotrno, da ta sredstva namenimo za to temo, ki sem jo predlagal. Zato prosim vse za podporo. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 18, proti 33. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. K podprogramu Socialno varstvo invalidov sta vložena dva amandmaja. Amandma pod 1 je predlagala skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, amandma pod zaporedno številko 2 pa skupina poslancev s prvopodpisanim Bogomirom Vnučecem. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 42. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 16, proti 36. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku ministrstvu za zdravje. K podprogramu Investicijska vlaganja v bolnišnice je vložen amandma skupine poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 45. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku ministrstvo za šolstvo, znanost in šport. K podprogramu Programi športa je vložen amandma skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 42. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. K podprogramu Izobraževanje odraslih je vložen amandma skupine poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 40. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. K podprogramu Pomoči v osnovno šolstvo je vložen amandma istih predlagateljev. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo! Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 13, proti 44. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. K podprogramu Pomoči v srednjem šolstvu imamo ravno tako amandma istih predlagateljev. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 41. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku Urad Republike Slovenije za mladino. K podprogramu Programi za mladino je vložen amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev, s prvopodpisanim Petrom Levičem. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 38. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku ministrstvo za kulturo. K podprogramu Ljubiteljska kultura je vložen amandma skupine poslancev, s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 43. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. K podprogramu Drugi programi v kulturi sta vložena dva amandmaja. Pod ena je amandma skupine poslancev, s prvopodpisanim Robertom Battellijem, z opombo, da je navedeni amandma v celoti povzet v amandmaju odbora za finance in monetarno politiko, ki se nahaja pod zaporedno številko dve. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 6, proti 48. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 12. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo razpravo in odločanje o amandmajih. Prehajamo torej na odločanje o posebnem delu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 12. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je posebni del dopolnjenega predloga proračuna v celoti sprejet. Prehajamo na obravnavo načrta razvojnih programov, in sicer na splošno razpravo. Pismenih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava morebitnih razpravljavcev omejena na pet minut. Želi kdo razpravljati? Dr. Bernik, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Že prej sem vprašal za definicijo razvojnih programov, pa nisem dobil odgovora. Zato bi prosil, da v tej točki dobim odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Državna sekretarka, gospa Kamnarjeva, izvolite.
Hvala lepa za besedo. V 12. členu zakona o javnih financah je natančno razloženo, kaj pomeni načrt razvojnih programov. Ta člen bom smiselno povzela, da ga ne bom brala. Gre za to, da se posamezne postavke, ki v posebnem delu proračuna zajemajo investicijske izdatke in izdatke državnih pomoči, razdelajo po posameznih projektih in po večletni dinamiki. In to je načrt razvojnih programov. Skratka, postavka "investicije na področju osnovnih šol" je v načrtu razvojnih programov razdelana po konkretnih investicijah v konkretne šole z večletno dinamiko. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 14. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo odločanje o posameznih delih dopolnjenega predloga proračuna. Sprašujem predstavnike vlade Republike Slovenije, ali je državni proračun glede prejemkov in izdatkov usklajen? Državna sekretarka, gospa Kamnar, izvolite.
Hvala lepa. Posebni del proračuna ni usklajen s splošnim delom proračuna, zato je tudi v tem proračunu potrebno pripraviti uskladitveni amandma. Predlagam, da to napravi vlada, potem pa odbor za finance in monetarno politiko oba amandmaja obravnava in ponovno o njih glasujete. Hvala.
Hvala lepa. Na podlagi mnenja predstavnice vlade Republike Slovenije ugotavljam, da državni proračun ni usklajen. Vlada naj torej pripravi amandma za uskladitev državnega proračuna; do amandmaja vlade se bo opredelilo tudi matično delovno telo. Sprašujem predsednika odbora in predstavnico vlade, kdaj predvidoma časovno? Pol ure potrebuje vlada. Gospod Pucko, predsednik odbora za finance? [[Glas iz ozadja.]] 14.15, kakor je rekel predsednik odbora, naj bi torej bil odbor za finance. Predstavnica vlade rabi 30 minut za pripravo uskladitvenega amandmaja, kar pomeni, da bi lahko odbor za finance začel z delom ob 14.20 uri. Državni zbor bo torej nadaljeval delo ob 14.45 uri. Hvala lepa. Do 14.45 ure prekinjam delo državnega zbora.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, upam, da me slišite tudi v svoje pisarne. Predsednik odbora za finance in monetarno politiko sporoča, da bomo lahko, glede na delo v odboru, nadaljevali ne ob 14.45 uri, pač pa ob 15.15 uri. Preklicujem svoje obvestilo, ker so predstavniki odbora za finance že med nami in sporočajo, da je delo že končano. Tako bomo lahko nadaljevali ob 14.45. Sporočilo, ki so ga dali člani odbora, da so končali z delom, je na mestu. Seveda pa je nekaj časa potrebnega tudi za to, da se pripravi to poročilo in uskladitveni amandma za predlog dopolnjenega proračuna za leto 2003. Tako bomo morali počakati tudi na ta dva dokumenta. Spoštovani predstavniki vlade Republike Slovenije, nadaljujemo z delom, in sicer s prekinjeno 5. točko dnevnega reda. Pred tem bomo ugotavljali navzočnost v dvorani, zato vas lepo prosim za malo pozornosti. Ugotavljamo navzočnost. Navzočih nas je 40. Mislim, da nas je v dvorani bistveno več, tako da vas lepo prosim za pozornost. Drugič bomo ugotavljali navzočnost. V skladu s poslovnikom imamo desetminutni odmor. Nadaljevali bomo ob 15.29 uri. Hvala lepa.
Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke! Lepo prosim da zasedete svoja mesta, tako kot je rekel gospod Vučko. Tretjič bomo ugotavljali navzočnost! Tretjič ugotavljamo navzočnost! Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Nadaljujemo torej sejo zbora, in sicer z obravnavo in glasovanjem o amandmaju vlade za uskladitev državnega proračuna za leto 2002. Želi besedo predstavnik vlade? Gospod minister, želite besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik matičnega delovnega telesa? [[Tudi ne.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin, pri čemer opozarjam, da skladno s četrtim odstavkom 223. člena poslovnika državnega zbora njihoveizjave lahko trajajo največ 5 minut. Ker ne želi nihče predstaviti mnenja poslanske skupine, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju za uskladitev državnega proračuna. Glasujmo! Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 8. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o proračunu Republike Slovenije za leto 2002 v celoti. Imamo možnost, da posamezni poslanci obrazložijo svoj glas. Najprej se je javil gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Sam osebno prav gotovo tega predloga proračuna za leto 2002 ne bom podprl. Da čisto na kratko argumentiram. Ta proračun ima 261 milijard zadolževanja, tekočega. 125 milijard čistega primanjkljaja. Ta država ima več kot 1100 milijard znanega zunanjega dolga, verjetno več kot 1000 milijard notranjih dolgov. To je osebna izkaznica slovenskih financ. Ob tem se seveda sprašujem, kdo bo vse to nekoč plačal. Vlada in oblast pa zapravljata, kot da smo najbolj bogata država sveta. Brez vsake razprave, brez vsakih polemik kupuje razkošno letalo, ki bo v končni fazi verjetno stalo 10 milijard tolarjev. Naši otroci, recimo v moji vasi, na Blanci, pa nimajo niti zdrave pitne vode in nikjer se ne da dobiti 20 milijonov tolarjev, da bi otroci lahko dobili pitno vodo in da bi zrasli v zdrave državljanke, ki bi bili pripravljeni potem v nadaljevanju vse te dolgove, ki sem jih naštel, tudi v prihodnosti plačati. Proračun za leto 2002 in tudi, potem v nadaljevanju je po moji oceni velika prevara in pa tudi velika laž. Samo en primer, če navedem. Na primer, na odboru za infrastrukturo smo se dogovorili nekoč, ne dolgo tega nazaj, oziroma sprejeli sklep, da bo vlada dostavila v državni zbor pred sprejetjem proračuna za leti 2002 in 2003 rebalans nacionalnega programa izgradnje slovenske železniške infrastrukture in rebalans izgradnje avtocest v Sloveniji. Nič se ni zgodilo od tega, vlada ni od sebe dala ničesar in se seveda sprašujem, kakšen jeta proračun, če ne temelji na dolgoročnih razvojih programih, na podlagi česa je sploh potem ta državni proračun pripravljen in kako se bodo uresničevali nacionalni programi, ki niso bili sprejeti, čeprav je bilo obljubljeno, da bo to storjeno. Torej, če ponovim. Zadolževanje tekoče proračunske porabe preko 261 milijard, čisti primanjkljaj čez 125 milijard, več kot 1100 milijard zunanjega dolga, verjetno več kot 1000 milijard notranjih dolgov. Za takšno poslovno politiko, finančno politiko te države ne morem glasovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji bo obrazložil svoj glas gospod Sok. Izvolite.
Hvala lepa. Tudi sam ne bom podprl tega predloga proračuna iz preprostega razloga, ker ob takšnem sprejemanju proračuna nacionalni razvojni programi postajajo pravzaprav neki papirji, brez kakršnekoli vrednosti in s tem pravzaprav ta državni zbor, ne samo vlada, ki je ta proračun predlagala, ampak tudi ta parlament sprejema to dejstvo, da so ti razvojni programi ki ste jih sami sprejemali, ki ste jih sami načrtovali, postali absolutno brez kakršnekoli vrednosti. Bojim pa se, da s takšnim pristopom tudi ta parlament po nepotrebnem zapravlja svoj ugled v slovenski javnosti. To je pravzaprav tisto, kar me zelo preseneča. Predvsem današnje delo je izraz in pokazatelj izredno slabe situacij v tej državi. Mislim, da je naš poslanski kolega dr. Bernik kar nekajkrat na to opozoril, ampak če se nam ne zdi vredno to upoštevati, potem je pač podoba parlamenta v javnosti takšna, kot je, ta pa, če gledate javnomnenjske raziskave in berete mnenja, ni ugodna. Hvala lepa. Glasoval bom proti.
Hvale lepa. Obrazložitev glasu, gospod Peče. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani prisotni. Kakor je bilo tudi rečeno, v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke tudi jaz ne bom podprl tega proračuna. Prepričan sem, da bi se nad vsebino tega akta in pa akta za leto 2003 mogli zamisliti vsi poslanci državnega zbora. Vlada se očitno ni pripravljena zamisliti in vlada nadaljuje s svojo strategijo, torej oropati državljane še bolj. Z drugimi besedami oziroma lepše povedano, zapolnimo proračunski primanjkljaj z dvigom davkov, le tem državljani ne morejo reči ne, ker bodo v taki ali drugačni obliki sankcionirani. Naj še enkrat poudarim, da je zelo slaba popotnica in za leto 2002 in za leto 2003 sestava prihodkovne strani državnega proračuna. Verjetno že vsi na pamet veste, da je v prihodkovni strani več kot 90 procentov davčnih prihodkov, ki državljane te države, ki pa žal od države ne dobijo ničesar, so za te državljane obvezujoči. Pod drugi strani je potrebno povedati, tudi kar se tiče samega proračunskega primanjkljaja, od višine do utopične napovedi za leto 2003, da se je tudi, kar se odhodkov tiče, le tej v zadnjih sedmih letih povečalo za več kot 800 milijonov slovenskih tolarjev, iz 500 milijard, se opravičujem, milijarde govorim, iz 500 milijard na, 1400 in pa še nekaj milijard. To bi bilo seveda razumljivo in pa nekako logično, če bi se tudi gospodarska rast dvignila ali kadar bi bila inflacija v taki meri, da bi se denar oziroma denarna masa v Republiki Sloveniji razvrednotila. Toda ne v teh pogojih in v tem momentu, kot je danes Slovenija. Po eni straniprikazujete dokaj nizko inflacijo, po drugi strani uporabljate različne standarde za izračun brezposelnosti v Republiki Sloveniji. Po tretji strani kontradiktorno temu ob povečanju davkov napovedujete, da se bo gospodarska rast povečala. Celo več, greste tako daleč, da govorite, da se bo potrošnja povečala, kar je absolutno nemogoče. Jaz sem prepričan, da vsak izmed tistih članov tega državnega zbora, ki se bo odločal v tem trenutku zavedno, zavestno, ne sme tega proračuna podpreti. Vsem tistim, ki ni do tega, da se bomo v letu 2003 srečevali z inflacijskimi težnjami v naši državi, bi mogel reči v tem trenutku, ne, tega proračuna ne sprejmimo, vlada Republike Slovenije naj pripravi nov proračun, ki bo vseboval protiinflacijske programe, ukrepe in ki naj temelji na resničnih makroekonomskih analizah. In ne to, kar se danes dogaja, ko nam minister Rop in pa cela vlada, za vsako besedo, katero meni vlada, omeni tudi svet različnih makroekonomistov in se sklicuje na njih. In s tem hoče opraviti svojo krivdo, ki jo pa tu v 100-procentih v njihovi lasti. Žal mi je le, da je bilo iz razprav do sedaj razvidno, iz razprav poslancev, vodij poslanskih skupin, da boste podprli ta proračun, da mu boste dali zeleno luč. Ob tem le pomislite, v prvi polovici oziroma na prehodu iz prve v drugo polovico naslednjega leta se bo ta isti državni zbor srečal z rebalansom. Kaj smo naredili? V roku sedmih, šestih mesecev, se bomo srečali z rebalansom. Zakaj? Ker ne bo gospodarske rasti. Ker bo celo finančni minister uvidel, da prihodkovne strani ne bo niti približno v realizaciji tekočega meseca. Takrat bomo pa zopet rekli, svetovne razmere so krive. Upam si trditi, da so svetovne razmere in dogodki 11. septembra prišli prav vladi Republike Slovenije, da je vso svojo neučinkovitost in nesposobnost usmerila v posledico dogajanj na svetovnem trgu in si s tem oprala svoj lasten madež neznanja in nevednosti. Proračuna Republike Slovenije za leto 2002 niti za leto 2003 ne nameravam podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča, za besedo. Glasoval bom proti temu predlogu vlade. Dobro se zavedam, da imate zadosti glasov. Obžalujem, da se je slovenska vlada po devetih letih izkušenj odločila, da se noče soočiti z realnostjo vsega, kar se nam v slovenskih javnih financah dogaja. Ponovno smo se odločili, in sicer zdaj za dve leti, da bomo to prikrili, zakrili in si drug drugemu dopovedovali lepe zgodbice o nekem uspehu, ki ga pa ni najti. Obžalujem tudi, da državni zbor ni imel prisotnosti takega duha, ki je potreben ob ključnih trenutkih zgodovine neke države. Odločili smo se, da gremo naprej, da bomo še naprej tako delali, kot smo do sedaj. Posledice bodo zelo jasne in bodo kmalu tudi prišle na dan, ne glede na to, koliko glasov bo danes vse to prikrilo. Spoštovani kolegi velike koalicije, danes prevzemate zgodovinsko odgovornost za to dejanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Moge, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Za razliko od predgovornikov bom sam podprl ta proračun. Nisem socialdemokrat, vendar milijarde, ki jih ta proračun prinaša šolajočim, ki jih prinaša bolnim, ki jih prinaša invalidom, so tako ogromne in v tem proračunu zadostujejo za to, da Slovenija lahko reče, da je socialna država. Po drugi strani se vam, gospod minister, in vaši ekipi zahvaljujem, da ste imeli posluh za področje znanosti, za področje športa. Sam sem ponosen na to svojo državo, karkoli smo naredili, in se mi zdi, da je ta proračun eden izmed redkih proračunov države v tranziciji, ki namenja denar za programe, za katere verjamem, da jih bo ta narod in ljudje, ki so zadolženi za izvedbo teh programov, tudi uresničili. Ne živim vpreteklem stožcu dogodkov, tudi ne v prihodnjem stožcu dogodkov, živim v tem trenutku v tej državi, na katero sem ponosen in se mi zdi, da je ta državni zbor, če bo sprejel ta proračun, ravnal modro in bo ta proračun tudi eden izmed vzvodov, da gremo korak naprej. Še enkrat, gospod minister, vam in vaši ekipi hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, najprej gospod Pucko, potem mag. Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana gospa podpredsednica, gospod minister, kolegice in kolegi! Ker sem se že v mesecu septembru zamislil nad proračunom za leto 2002 in poskušal razumeti posamezne postavke in njihovo vsebino, bom ta predlog proračuna podprl. Podprl ga bom predvsem zato, ker ga po več letih sprejemamocelo v mesecu novembru, v letu pred začetkom izvrševanja tega proračuna. Podprl ga bom tudi zato, ker omogoča normalno delovanje državne uprave, ker omogoča nadaljevanje različnih investicij na različnih področjih, ker zagotavlja določen socialni status šolajočih in normalno izplačevanje pokojnin. Podprl ga bom tudi zato, ker je dobra osnova za stabilizacijo javnih financ v Republiki Sloveniji in zato, ker prevzemam odgovornost skupaj z vami za razmere v tej državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom glasoval proti proračunu Republike Slovenije za leto 2002 oziroma 2003, ker gre ta politika, ki jo vodi sedanja vlada, v napačno smer. To je samo nadaljevanje tistega, kar je bilo prej. Seveda s to razliko, da se nam obetajo drugačne, tudi zunanje razmere. To ni pravi odgovor vlade in vladajoče koalicije na razmere, ki so nastale. Novi davki, obremenitve za državljane ne morejo biti rešitve v času recesije. Karje bilo zgrajeno, morda je bilo tudi to socialo, ki jo je omenil kolega pred mano, morda na račun zadolžitev in slabega gospodarjenja in grdih privatizacij, katerih akumulacija se sedaj preliva v druge države. Od tega naša država, naši državljani ne bodo imeli nobene koristi. Tudi prej sem že razpravljal, zakaj se tuji vlagatelji ne odločajo, kljub temu da je davčno polje na videz zanimivo. To je tisto, kar je zaskrbljujoče za nas in za državljane. Dijaki bodo še vedno plačevali mesečno karto 20.000, 25.000 ali celo morda 30.000 tolarjev, da si bodo lahko privoščili izobraževanje. To bo samo še za bogate. S tem bo Slovenija izgubljala ključni potencial. To je zaskrbljujoče. Takšni politiki jaz nočem služiti, zato bom odločno glasoval proti.
Hvala lepa. Slišali smo torej obrazložitve glasov. Zdaj pa prehajamo na glasovanje o proračunu Republike Slovenije za leto 2002 v celoti. Glasujmo! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 7. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je proračun Republike Slovenije za leto 2002 sprejet. K predlogu smo dobili tudi dva predloga dodatnih sklepov, in sicer zboru predlagam, da sprejme naslednji dodatni sklep, ki ga predlaga odbor za finance in monetarno politiko in se glasi: "Državni zbor Republike Slovenije pooblašča ministrstvo za finance in poslance državnega zbora, gospoda Cirila Pucka, mag. Andreja Vizjaka in gospod Ferija Horvata, da po sprejetju proračuna Republike Slovenije za leto 2002 v skladu s sprejetimi amandmaji ter sprejetim amandmajem za uskladitev državnega proračuna ter ob sodelovanju strokovne službe odbora za finance in monetarno politiko ter sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve pripravijo končno redakcijo proračuna za objavo v Uradnem listu Republike Slovenije." Želi o predlogu sklepa kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 3. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog dodatnega sklepa sprejet. V razpravo in odločanje dajem tudi predlog dodatnega sklepa, katerega predlagatelj je skupina poslancev, s prvopodpisanim Rudolfom Mogetom. Želi o predlogu sklepa kdo razpravljati? Gospod Moge, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Bom zelo kratek. Spoštovane poslanke in poslanci. Meni ste naklonili to čast, da zastopam državni zbor v Statističnem uradu Republike Slovenije. Statistični urad Republike Slovenije je eden izmed ogledal dela vlade in urad pri vladi. Vendar moram ugotoviti, da sem kot član statističnega sveta in tudi predsednik pisal vladi na probleme, s katerimi se statistični urad ukvarja in ne more delovati v takem okolju, da bi lahko nemoteno izvedel popis prebivalstva 2002, ne more torej zagotavljati tudi varovanja podatkov in tudi nevaren je. Jaz vas zato poprosim, ker smo po uradnih po teh zaprosili s strani urada in sveta vlado, ker na to ni organizirala, da me pač podprete v tem amandmaju in da še vsi skupaj tu opozorimo "urbi etorbi" vlado, da naj vendar ta problem vokviru svojih možnosti reši.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o predlogu dodatnega sklepa in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 13. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je predlog dodatnega sklepa sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, in sicer nadaljujemo z obravnavo in glasovanjem o amandmaju vlade za uskladitev državnega proračuna za leto 2003. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju za uskladitev državnega proračuna. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 7. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Zato lahko preidemo na odločanje o proračunu Republike Slovenije za leto 2003 v celoti. Želi kdo obrazložiti svoj glas? Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. V zvezi s proračunom za leto 2003 bi povedal zaključne besede, čisto na kratko. S proračunom za leto 2003 se bodo samo poglabljale že nastavljene razlike iz vseh predhodnih let. Socialna država, ki jo prav gotovo imamo, je socialna država na kredit, lahko pa bi bila še bolj socialna država, če bi elementi in različne politike bile drugačne in bi bile tudi zajete v proračunu za leto 2003. Najbolj žalostno pa je to, da je ta naša socialna država velikokrat neupravičeno in nemoralno izkoriščena. Namreč, ko velikokrat bogati in prebogati koristijo privilegije, delavci pa dejansko nimajo za osnovne življenjske potrebščine. Kot sem omenil, se bo ta agonija nadaljevala, kapital se bo selil iz Slovenije na druga področja, pri nas bo prihajalo s takšno politiko, ki je zastavljena tudi s proračunom 2003, do vedno večjega nezaposlovanja oziroma pomanjkanja dela in najnižji sloji v Sloveniji bodo v prihodnosti še kako prizadeti. Menim, da je to najbolj tipična slika proračuna za leto 2003, zato ga prav gotovo ne morem podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o proračunu Republike Slovenije za leto 2003 v celoti. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 8. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je proračun Republike Slovenije za leto 2003 sprejet. Zboru predlagam, da sprejme še naslednji dodatni sklep, ki ga predlaga odbor za finance in monetarno politiko, in sicer: "Državni zbor Republike Slovenije pooblašča ministrstvo za finance in poslance državnega zbora, gospoda Cirila Pucka, mag. Andreja Vizjaka in gospoda Franca Ferija Horvata, da po sprejetju proračuna Republike Slovenije za leto 2003 v skladu s sprejetimi amandmaji ter sprejetim amandmajem za uskladitev državnega proračuna ter ob sodelovanju strokovne službe odbora za finance in monetarno politiko in sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve pripravijo končno redakcijo proračuna za objavo v Uradnem listu Republike Slovenije." Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 4. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog dodatnega sklepa sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. 11. izredno sejo v tem trenutku tako prekinjamo. Dovolite, da vam podam še nekaj obvestil. 11. izredno sejo bomo nadaljevali v torek, 4. decembra ob 14.00 uri, z obravnavo zadnje, to je 7. točke dnevnega reda, z obravnavo predloga zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2002 in 2003. Predsednik odbora za finance in monetarno politiko sporoča svojim članom, da bo seja odbora v torek ob 8.30 uri, obravnavali bodo seveda zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije. Predsednik ustavne komisije, gospod Pahor, sporoča članom, da bo seja komisije v torek ob 18. uri. Dogovor je, da bodo zaradi navedenega dnevnega reda v torek, sestanki poslanskih klubov v torek ob 12. uri. Dovolite še, spoštovane poslanke in poslanci, da se v vašem imenu zahvalim gospodu ministru, državni sekretarki in predstavnikom vlade Republike Slovenije za sodelovanje, vam ravno tako. Hvala lepa in na svidenje.