Prosim kolegice in kolege poslance, da pridejo v dvorano. Nadaljevali bomo 12. sejo državnega zbora. Pozdravljam predsednika vlade in predstavnike vlade! Vabim poslanke in poslance, da pridejo v dvorano. Ura je 10.00. Kot rečeno, bomo nadaljevali 12. sejo, s tem, da bomo danes po dogovoru prešli na 26. točko dnevnega reda. Vabim vse, da pridejo v dvorano in z navzočnostjo omogočijo začetek dela državnega zbora. V dopoldanskem delu, predvidoma, imamo tudi volitve, ki so tajne, to so volitve sodnika, tako da nam bo to vzelo nekaj časa, zato bi bila vsaka minuta pravočasnega začetka koristna. Ponovno vljudno in prijazno vabim kolegice poslanke in kolege poslance, da iz preddverja pridejo v veliko razpravno dvorano. Ugotavljal bom navzočnost v dvorani. Lepo prosim, če lahko vložite kartice v glasovalne naprave. Tako bomo približno lahko ugotovili, ali nas je dovolj za začetek seje. Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 12. seje državnega zbora Republike Slovenije in vse prav lepo pozdravljam. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje kolegice in kolegi: Sonja Areh Lavrič, dr. Merlo, kolegica Majnikova, kolega Vnučec za popoldanski del seje, kolega Gračner, kolega Jakič je z nami, ga lepo pozdravljam, kolega Cimperman za dopoldanski del seje, kolega Sušnik nas bo zapustil po 11.00 uri, do 11.00 ure ne bo navzoč, po 11.00 pa bo prišel v državni zbor, kolega Delak za dopoldanski del seje. Prosim za potreben mir v dvorani. Ugotavljam navzočnost. Prosim, da s tipko "kvorum" prijavite navzočnost v dvorani. Ponovno bom ugotavljal navzočnost v dvorani. Prosim, če ugotovimo navzočnost v dvorani. V dvorani je navzočih 50 kolegic in kolegov. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Na današnje nadaljevanje seje so vabljeni predsednik vlade Republike Slovenije dr. Janez Drnovšek, kandidat za ministra brez resorja, odgovornega za področja evropskih zadev dr. Janez Potočnik, minister brez resorja, odgovoren za področje evropskih zadev gospod Igor Bavčar, predstavniki urada predsednika Republike Slovenije ter predstavniki vlade Republike Slovenije. Tudi njih prav lepo pozdravljam v naši sredi. Današnje nadaljevanje 12. seje bomo pričeli z obravnavo 26. točke dnevnega reda, to je obvestila ter predloga predsednika vlade Republike Slovenije o odstopu oziroma imenovanju ministra brez resorja, zadolženega za evropske zadeve. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 27. točke, to je predloga predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidata za sodnika na mednarodnem sodišču za pomorsko pravo v Hamburgu, nato pa na obravnavo 7. točke, to je predloga nacionalnega programa varnosti cestnega prometa v Republiki Sloveniji in po vrstnem redu dalje. Kolegice in kolegi, prehajamo torej na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO OBVESTILA PREDSEDNIKA VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE O ODSTOPU MINISTRA BREZ RESORJA, ZADOLŽENEGA ZA EVROPSKE ZADEVE, GOSPODA IGORJA BAVČARJA IN PREDLOGA PRESEDNIKA VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE ZA IMENOVANJE DR. JANEZA POTOČNIKA ZA MINISTRA BREZ RESORJA, ZADOLŽENEGA ZA EVROPSKE ZADEVE Najprej bomo prišli na prvi del te točke, to je na obravnavo obvestila predsednika vlade Republike Slovenije o odstopu ministra brez resorja, zadolženega za evropske zadeve, gospoda Igorja Bavčarja. Predsednik vlade, dr. Janez Drnovšek me je obvestil, da je minister brez resorja, zadolžen za evropske zadeve, gospod Igor Bavčar, odstopil z ministrske funkcije. Gospod Igor Bavčar me je obvestil, da svojega odstopa v državnem zboru ne bo obrazložil. Državni zbor v skladu s 115. členu ustave Republike Slovenije ugotavlja, da je minister brez resorja, zadolžen za evropske zadeve, gospod Igor Bavčar odstopil in mu preneha funkcija ministra brez resorja, zadolženega za evropske zadeve. Do imenovanja novega ministra pa mora opravljati tekoče posle. Dovolite mi, kolegice in kolegi, da se v našem skupnem imenu zahvalim gospod Igorju Bavčarju, za njegovo vestno in odgovorno opravljanje dolžnosti v tem pomembnem resorju in ga vabim, če želi ob koncu nagovoriti zbor. Prosim, gospod Igor Bavčar, beseda je vaša.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospod predsednik! Zahvaljujem se vam za vaše dosedanje zaupanje, zahvaljujem se vam za sodelovanje pri delu, ki sem ga opravljal v kar dveh mandatih na področju evropskih zadev. Torej brez vašega sodelovanje, vaše pomoči, vaše insistence, tudi vaše izredne angažiranosti Slovenija danes ne bi bila tam, kjer je v pogajanjih in v pristopnih prizadevanjih za vstop v Evropsko unijo. Prepričan sem, da bodo tudi novi ljudje, ki prihajajo na moje mesto, enako dobro opravilidelo in na ta način zaključili, mislim, da že v letošnjem letu, v skladu z načrti, ki jih ima naša država, vse naloge, ki nas čakajo pred neposrednim podpisom pristopne pogodbe. Hvala lepa še enkrat. [[Aplavz.]]
Hvala lepa, gospod Igor Bavčar, in še enkrat voščilo za vse dobro naprej. Prehajamo na drugi del 26. točke dnevnega reda - obravnava predloga predsednika vlade republike Slovenije za imenovanje dr. Janeza Potočnika za ministra brez resorja zadolženega za evropske zadeve. Predsednik vlade Republike Slovenije, dr. Janez Drnovšek, je na podlagi 112. člena ustave Republike Slovenije zboru predlagal, da za ministra brez resorja, zadolženega za evropske zadeve, imenuje dr. Janeza Potočnika. Sprašujem predsednika vlade, ali želi utemeljiti svoj predlog pred državnim zborom. [[Želi.]] Gospod predsednik, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Kot ste bili obveščeni, je gospod Igor Bavčar odstopil z mesta ministra za evropske zadeve. Gospod Bavčar je v zadnjem obdobju opravljal pomembno delo pri usklajevanju različnih aktivnosti v našem pridružitvenem procesu v Evropski uniji in mislim, da je precej zaslužen za to, da je Slovenija opravila veliko dela, zaključila 26 poglavij od skupno 29-ih, ki so v pogajanjih z Evropsko unijo, in da je to storila kot prva izmed vseh kandidatk. Sedaj smo v situaciji, ko je potrebno ta proces zaključiti. Računam, da ga bomo zaključili v letu, ki je pred nami. Pred nami so sedaj pogajanja o zadnjih treh poglavjih - to je kmetijstvo, regionalna politika, proračun. Skratka o treh pomembnih poglavjih, ki bistveno vplivajo na našo finančno pozicijo kot bodoče članice Evropske unije. V tej situaciji sem razmišljal, kako razrešiti vprašanje nadaljnjega vodenja aktivnosti na področju evropskih zadev in sem se odločil, da predlagam našega glavnega pogajalca v procesu prilagajanja Evropski uniji, gospoda Janeza Potočnika, za ministra za evropske zadeve. Dilema je bila v tem, ali to pozicijo združevati še naprej s pozicijo vodje pogajalske skupine. Moj predlog je, da bi gospod Potočnik tudi še naprej opravljal to funkcijo, vodil naše pogajalce v teh zaključnih pogajanjih z Evropsko unijo in hkrati tudi prevzel funkcijo evropskega ministra. Zdi se mi, daje to racionalna odločitev, ker predvidevamo, da bodo pogajanja končana v naslednjih treh, nekaj mesecih in mislim, da ne bi bilo smiselno še naprej potem imeti dve različni funkciji oziroma dva ključna človeka, ki bi vodila ta proces. Skratka na tej točki ocenjujem, da lahko to združimo in da lahko gospod Janez Potočnik dokonča svoje pogajalsko delo v Evropski uniji in da hkrati prevzame tudi mesto ministra brez listnice, torej ministra, ki usklajuje vse evropske aktivnosti v vladi, seveda ob sodelovanju vseh ministrov in seveda tudi predsednika. To je predlog, ki je danes pred vami, in mislim, da je v tej situaciji to najboljša možna rešitev. Gospod Janez Potočnik je po splošnem mnenju pri nas doma in tudi v tujini zelo dobro opravljal do sedaj funkcijo glavnega pogajalca z Evropsko unijo in prepričan sem, da je primeren za to mesto, kamor ga predlagam in kjer pričakujem vašo podporo. Mislim, da bomo v takšni postavi uspeli potem skupno dokončati evropski proces v predvidoma, kot sem že dejal, tem letu in s tem končati najpomembnejši poosamosvojitveni proces v naši državi. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, gospod predsednik vlade. Kandidat, dr. Potočnik, se je predstavil komisiji za evropske zadeve in odboru za zunanjo politiko. Iz mnenja izhaja, da je bila predstavitev kandidata ustrezna. Sprašujem predsednika odbora in predsednika komisije, ali želita besedo. [[Želita.]] Predsednik kolega Kacin in predsednik kolega Peterle, imata besedo.
Gospod predsednik, kolegice in kolegi! Z veseljem želim sporočiti, da je odbor za zunanjo politiko kandidata podprl soglasno. Smo edini parlament, v katerem so pogajalska izhodišča predmet obravnave, dograjevanja in odobravanja prej, preden so predstavljena evropski komisiji. Kljub temu da je v začetku izgledalo, da bo to dodatna obremenitev, da bodo iz tega dejstva izhajale tudi morebitne zamude, pa se mi zdi, da je v tem trenutku primerno poudariti, da je to ena od velikih primerjalnih prednosti Republike Slovenije v primerjavi z drugimi kandidatkami, da so zato poslanke in poslanci najbolj neposredno vključeni v ta proces, zato tudi veliko bolj angažirani in je ta proces tudi veliko bolj pregleden za našo javnost. Upam si domnevati, da je zato obseg podpore procesu približevanja in vključevanja v Evropsko unijo v Republiki Sloveniji občutno večji. Za to ima tudi kandidat nedvomno izjemne zasluge. Še enkrat. Odbor za zunanjo politiko soglasno podpira kandidaturo dr. Janeza Potočnika in se veseli sodelovanja o zadnjih treh manjkajočih poglavjih, kjer pričakujemo, da bo treba še tu in tam dopolniti pogajalska izhodišča. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Kacin. Kolega Peterle predsednik komisije za evropske zadeve.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade, spoštovani minister v odhajanju, spoštovani minister v prihajanju, gospe in gospodje, poslanke in poslanci! 18. januarja se je kandidat za ministra za evropske zadeve predstavil komisiji za evropske zadeve in poznavalsko, profesionalno predstavil stanje, v katerem je sedaj Slovenija na poti do svojega končnega cilja, kar zadeva Evropsko zvezo, in dal poseben poudarek tudi tistemu, kar nas čaka. V tej zvezi bi rad poudaril oziroma ponovil njegov poudarek, ki se mi zdi bistven za vse nas, ki v tem procesu sodelujemo, da nas po fazi, ko smo trkali na ta vrata, čakajo v bližnji prihodnosti odprta vrata oziroma drug status, ko bomo sodelovali pri pripravljanju skupnega pravnega reda. V tem smislu je seveda zelo pomemben projekt evropske konvencije, glede katere se bomo odločali tudi še na tej seji. In mislim, da je ta poudarek resnično zelo pomemben, ker se bo bistveno spremenil naš status. Torej poslej bomo tudi mi odgovorni za celoto, v katero se bomo vključili. Komisija je dala pozitivno mnenje, s samo enim, vnaprej napovedanim glasom proti. Mislim, da je to mnenje v skladu z resnico o gospodu kandidatu, pa tudi v skladu z našimi skupnimi nameni, da ta skupni projekt pozicije in opozicije čim prej izvedemo. Ob tej priložnosti bi se rad kot predsednik evropske komisije zahvalil dosedanjemu ministru, gospodu Igorju Bavčarju, za vzorno sodelovanje med ministrstvom oziroma med vlado in parlamentom oziroma komisijo, in se priporočam ministru, za katerega sem prepričan, da bo izvoljen, da bi to politiko nadaljeval ali jo še izboljšal. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Peterle. Mislim, da predstavnik sekretariata ne želi besede, zato sprašujem, ali želijo besedo predstavniki poslanskih skupin. Zanjo je najprej v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke zaprosil kolega Barovič. Kolega Barovič, imate besedo. Želi še kdo od poslanskih skupin besedo? [[Želi.]] Prav. Kolega Barovič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade, kandidat, cenjene kolegice in kolegi! Dovolite mi, da v imenu Slovenske nacionalne stranke izrazim naše mnenje in seveda tudi našo odločitev ob glasovanju, pa čeprav bo to tajno. Prvič [[...]]
Glasovanje je javno. Glasovanje o ministru je javno.
Se opravičujem! Prvič, Slovenska nacionalna stranka, kot veste, je edina, ki ni med podpisnicami ostalih strank, med podpisnicami in podpisniki tistih, ki želijo vstopiti v Evropsko unijo. Drugič, v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je bil način dela ob vstopanju v Evropsko unijo takšen, da je Slovenija preveč popuščala in da je marsikdaj Evropska unija Slovenijo tudi zavajala. Tretjič, ocenjujemo, da ni prav, ko so pred nami tri najtežja poglavja, kmetijstvo, regionalna politika in finance, in bo ena oseba nenadoma morala opravljati funkcije, ki sta jih sedaj opravljala dva, torej minister in vodja pogajalske skupine. In četrtič, Slovenska nacionalna stranka bo po vseh svojih močeh vztrajala, da bo tudi slovenski narod svojo odločitev za ali proti vstopanju v Evropsko unijo izrazil na referendumu. Verjetno bodo, spoštovani kandidat, trije glasovi, ki bodo proti imenovanju. Zato dovolite, da vam na koncu vseeno ko boste imenovani, zaželimo uspešno delo in pa pokončno držo pri varovanju interesov slovenskega naroda. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Barovič. Stališča poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil kolega dr. Bajuk, za njim bo kolega Levič predstavil stališča poslanske skupine Stranke mladih Slovenije, kolega mag. Vizjak poslanske skupine Socialdemokratske stranke, kolega Podobnik poslanske skupine ljudske stranke. Prosim, dr. Bajuk, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. V imenu poslanske skupine Nova Slovenija bi rad izjavil, da bomo mi to imenovanje podprli, in sicer s prepričanjem, da je oseba, ki jo je predsednik vlade predlagal, resnično primerna za to delo. Rad bi se tudi tukaj zahvalil odhajajočemu gospodu ministru za sodelovanje in za, kot je omenil kolega Peterle, vzorno delo, kar se tiče sodelovanja med vlado in pa državnim zborom na tem področju. Prepričani smo, da bo tudi dr. Potočnik, če bo potrjen, ravno tako to delo opravljal. Vstopanje Slovenije v integracijske evropske tokove, je iz našega zornega kota ključnega pomena za našo državo. Z veseljem ugotavljamo, da smo to delo do sedaj opravljali vestno in v nadstrankarskem vzdušju in smo tudi prepričani, da bomo to tudi do konca znali izpeljati. Kar se pa tiče vprašanja, ki se je pojavilo že v javnosti in tudi danes tukaj v tem državnem zboru, glede morebitne nezdružljivosti funkcije pogajalca in pa ministra brez resorja v vladi na tem področju, menimo, da to ne predstavlja nobene težave. Po naši oceni to ni problem, tudi če bi časovna doba bila širša, kot pa je zaenkrat, ali daljša, kot pa je zaenkrat predvidena Torej Nova Slovenija, še enkrat, se zahvaljuje gospodu Bavčarju in pričakuje od dr. Potočnika ravno takšno sodelovanje med vlado in državnim zborom, kot smo ga imeli do sedaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Smo med razpravo o imenovanju novega ministra. Prosim vse za pozornost. Kolega Levič bo predstavil stališča poslanske skupine Stranke mladih Slovenije, za njim bo dobil besedo kolega mag. Vizjak.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav sedanjemu, bodočemu ministru kot tudi premieru! V Stranki mladih Slovenije bomo podprli kandidaturo dr. Potočnika za ministra brez resorja za evropske zadeve. Od njega namreč pričakujemo, da bo svoje delo tudi na tem delovnem mestu opravljal tako in še bolje, kot je opravljal naloge vodje ožje pogajalske skupine za pridružitev Evropski uniji. V Stranki mladih Slovenije se strinjamo z ocenami gospoda Potočnika, da bodo naloge po zaprtju ostalih področij še veliko težje od dosedanjih. Zato je za njihovo kvalitetno izvedbo najpomembneje to, da jih vodi in koordinira strokovnjak, ki se na to področje v Sloveniji spozna in je v procesih vstopanja v Evropsko skupnost tudi aktivno sodeloval. Gospod dr. Potočnik, ali pa vam bo to uspelo, je odvisno od vas samih. Dejstvo je, da če boste uspešni, bodo državljani Slovenije v Evropski uniji videli prihodnost, mladi dobili občutek, da bodo v Evropski uniji uspešno živeli in delovali, in nihče se ne bo počutil kot drugorazredni državljan. Potem v Sloveniji podpora vstopa v Evropsko unijo ne bo vprašljiva. V nasprotnem primeru vas bo javnost in pa tudi Stranka mladih Slovenije ustrezno neprijetno presenetila. Spoštovani bodoči gospod minister, veliko sreče!
Hvala lepa, kolega Levič. Mag. Vizjak bo predstavil stališča poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Za njim pa kolega Podobnik stališča poslanske skupine SLS. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani premier, spoštovana ministra! V Socialdemokratski stranki bomo predlog podprli. Podprli ga bomo predvsem zaradi tega, ker gremo v neko novo, upam, da boljšo prakso, tudi v bodoče, imenovanja ministrov, kjer takšnih ministrov, ki niso konfliktni oziroma o katerih je tudi dokaj širok politični konsenz, predvsem ministrov za tako pomembna področja, kot je področje vključevanja Slovenije v evropske integracije. Pozdravil bi ta novi pristop, novo načelo in upam, da ni izjema. Zato menim, da je lahko to pozitiven zgled za premiera pri nadaljnjih odločitvah. Skratka menimo, da je gospod Potočnik zelo dobro opravil nalogo, ki mu je bila zadana kot pogajalcu. Slovenija je prva po zaključenih poglavjih v predpristopnih pogajanjih, in to je nedvomno ustrezna referenca in dobra referenca za to, da pride tudi do nadaljevanja, seveda, in do tega položaja. Skratka, v Socialdemokratski stranki bomo predlog podprli.
Hvala lepa, kolega mag. Vizjak. Kolega Podobnik, stališča poslanske skupine SLS, za njim kolega Potrč.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani predsednik vlade, gospod Bavčar, dr. Potočnik! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo podprla predlog predsednika vlade, da se za kandidata za ministra brez resorja, odgovornega za evropske zadeve, izvoli dr. Janez Potočnik. Redko se zgodi, da je v državnem zboru tako veliko soglasje ob izvolitvi ministra, in to je brez dvoma dober znak, ker gre za resor, ki pokriva evropske zadeve. Na tem mestu bi se rad zahvalil tudi za dobro delo dosedanjemu ministru, gospodu Igorju Bavčarju. Na izrecno željo se tukaj na tem mestu k tem našim stališčem pridružuje tudi poslanski kolega Čebulj in sem tudi v njegovem imenu izrazil to stališče. Na samem "hearingu", na predstavitvi kandidata, ki je bila zelo vsebinska, je kandidat za ministra zelo dobro odgovarjal na nekatera zapletena vprašanja, še posebej vezana na vprašanje regionalizma in podpore s strani Evropske unije. Poudaril pa bi rad tudi njegovo držo dialoga in sposobnosti za timsko delo. Pa še nekaj, čeprav smo v poslanski skupini vedno cenili politično opredelitev in se zavedamo, da je minister klasična politična funkcija, pa odločitev dr. Potočnika, da ostane nestrankarski, lahko pomeni dobro izjemo, kajti gre za vprašanje, ki je vezano na vstop v Evropsko unijo, in to je vprašanje, ki brez dvoma presega zgolj politično razsežnost v slovenskem političnem prostoru. Kandidatu za ministra ob izvolitvi želim uspešno delo. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Podobnik. Kolega Potrč, v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov, za njim kolegica Pozsonec.
Gospod predsednik vlade, gospod Bavčar, dr. Janez Potočnik! Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov bo podprla dr. Janeza Potočnika za ministra brez resorja, odgovornega za evropske zadeve. Veseli nas, da se bo ob volitvah, imenovanju novega ministra v tem državnem zboru potrdilo, da je velika večina strank, zastopanih v državnem zboru, enotna, da je vključevanje Slovenije v Evropsko zvezo in siceršnje integracije v Evropi eno od temeljnih strateških vprašanj naše države in da je na tej točki predvsem jasna usmeritev, skupni dogovori o oblikovanju te usmeritve in strokoven pristop pri njihovem reševanju tisto, kar nas veže, ko se odločamo o tako strateških vprašanjih. Dosedanje delo dr. Janeza Potočnika nas prepričuje, da so vsi ti elementi zagotovljeni. Predvsem bi namreč rad poudaril, da je državni zbor in njegovo delo prek sodelovanja matičnih delovnih teles tisti, ki pravzaprav že v pripravi pogajalskih izhodišč in v načinu njihove realizacije zagotavlja priložnost in možnost vpliva na vsebino odločitev, in da je delovanje dr. Janeza Potočnika doslej kazalo vso pripravljenost medsebojne komunikacije, jasnih in iskrenih pogledov in stališč, strokovne, argumentirane razprave, ki je tudi državnemu zboru in prek nas državljankam in državljanom Slovenije to možnost dajalo. Mi smo prepričani, da ta izhodišča zagotavljajo polno verjetnost in zaupanje za njegovo nadaljnje uspešno delo v času, ki je nedvomno ključen za dokončne odločitve o vstopu v Evropsko zvezo. Zato ga bomo tudi v celoti podprli. Dovolite pa, da se ob tej priložnosti tudi v imenu naše poslanske skupine zahvalim gospodu dosedanjemu ministru Igorju Bavčarju za dosedanje sodelovanje in delo na tem področju in mu zaželim še veliko uspeha.
Hvala lepa, kolega Potrč. Kolegica Pozsonec. Za kolegico Pozsonec pa zadnji na mojem seznamu prijavljenih za predstavitev stališč poslanskih skupin, kolega Kebrič. Zdaj pa, kolegica Pozsonec, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade, gospod Bavčar, gospod Janez Potočnik! Najprej bi se gospodu Bavčarju zahvalila za skupno delo in mu želim mnogo uspeha na nadaljnji življenjski poti. V imenu madžarske narodnosti bom podprla kandidata za ministra, in to z lahkim srcem. Menim, da je imel predsednik vlade, gospod Drnovšek, srečno roko pri izbiri kandidata za ministra za evropske zadeve. V osebi gospoda Potočnika ne bomo kupovali "mačka v žaklju", saj je v minulih letihdokazal, da je prodoren, uspešen, zanesljiv in delaven. Prepričana sem, da bo tako dober minister, kot je bil pogajalec. Vendar bo imel kot minister za evropske zadeve še druga področja dela. Globoko upam, da bo naredil vse, kar je v njegovi moči, da se Pomurje ne bo pogrezalo v vse večjo zaostalost, da bo življenje na levem bregu Mure znosno, postopno bogato in evropsko primerljivo. Hvala.
Hvala lepa, kolegica Pozsonec. Kolega Kebrič bo predstavil stališča poslanske skupine DeSUS. Zatem bomo prešli na razpravo poslank in poslancev. Imate besedo, kolega Kebrič.
Gospod predsednik, spoštovani predsednik vlade, spoštovani minister Bavčar, današnji! V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo z veseljem podprli vašo kandidaturo. Zakaj? Predvsem zaradi tega, ker ste nas v delovnih telesih državnega zbora, kjer sodelujemo poslanci Demokratične stranke upokojencev Slovenije, prepričali, da ste s svojimi izvajanji dokazali strokovnost, prizadevnost,realno oceno možnosti, do kod in kako daleč lahko gremo s svojimi zahtevami in kako daleč moramo določene pogoje sprejeti. Menimo, da ste zelo delavni, da ste prizadevni in da boste tudi zmogli obe funkciji, tako ministra za evropske zadeve kot še tisto nadaljnje delo, ki vas še čaka za zaprtje preostalih treh poglavij. Dosedanjemu ministru gospodu Bavčarju pa v imenu naše poslanske skupine in tudi vse demokratične stranke upokojencev izražamo zadovoljstvo, ker smo zadovoljni z njegovim dosedanjim delom, izražamo priznanje in mu na novi poti v gospodarstvu želimo obilo gospodarskih in tudi drugih uspehov. Hvala, da ste poslušali.
Hvala lepa, kolega Kebrič. Kolega Anderlič v imenu poslanske skupine LDS. Prosim.
V poslanski skupini liberalne demokracije nismo bili navdušeni, ko je gospod Bavčar najavil, da odhaja, kajti menili smo, da je to delo, ki je bilo v zadnjem obdobju, in seveda tudi v prejšnjih mandatih, opravljeno z njegovo pomočjo, da je tisto, ki je dajalo nek ton, dajalo nek pečat vsem našim prizadevanjem za vstop v Evropsko unijo, predvsem in tudi seveda na drugih področjih. Zato to obžalujemo, seveda, in se mu ob tem zahvaljujemo za tvorno sodelovanje. Mislimo, da bo uspešen tudi na drugem področju, kamor odhaja. Da pa je rešitev, ki je predlagana s strani predsednika vlade za novega ministra, primerna in da to ni prvi kandidat v njegovih vladah, ki bi bil nestrankarski, dokazuje samo to, da je tako njemu, vladi in tudi stranki predvsem to, kaj je potrebno na določenem področju storiti in da se izberejo najboljše rešitve, in v tem trenutku je to prav gotovo optimalna rešitev z imenovanjem dr. Potočnika za ministra za evropske zadeve brez resorja. Seveda bo poslanska skupina to kandidaturo tudi podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Anderlič. Tako so stališča predstavile vse poslanske skupine. Sprašujem poslanke in poslance, če želijo besedo. Omejujem na 5 minut. Kolega Peterle, kolega dr. Bernik. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Rad bi povedal samo tole, da minister za evropske zadeve ni rezervni zunanji minister, tudi ni konkurenca zunanjemu ministru, ampak bo v naslednjih dveh letih izrazito ključni notranji minister. Tako jaz razumem njegovo vlogo, glede na to, da bo moral koordinirati izredno zahtevno delo vseh vladnih resorjev z evropskega vidika. In jaz želim dr. Potočniku posebej srečno roko pri pospeševanju zaključnega dela na podzakonskih aktih, ker mislim, da nas tukaj čaka še vedno precej dela in da vseh zamud na to temo nismo še nadomestili. To poudarjam posebej zato, ker si ne predstavljam, glede na izjave ključnih ljudi Evropske zveze, da bi v velikem finalu lahko računali na kakšne posebne odpustke ali popuste, glede na kritiko, ki še ostaja v poročilu evropske komisije o našem napredku pred finalom. To mislim, da je upravičen poudarek, pred tem, ko upam, da se nam bo ta cilj izpolnil. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Peterle. Kolega dr. Bernik, imate besedo. 5 minut.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod predsednik vlade, gospod Bavčar, dr. Potočnik! Veliko lepega je bilo povedanega o dosedanjem delu in veliko o tem, kako je sodeloval oziroma delal dr. Potočnik. Z vsem tem se strinjam. Ne bom pa nadaljeval, da se jima ne bo treba prevzeti. Imam pa dve priporočili in potem še en osebni komentar. Prvič, gospodu ministru v odhajanju želim veliko uspeha pri njegovem delu na gospodarskem področju in tudi upam, da bo lahko kaj prispeval k temu, da postane bencin pri nas konkurenčen. Veliko sreče pri tem. Kar se tiče gospoda Potočnika, bi pa priporočil to, da začne razmišljati tudi o tem oziroma da pa nekoliko pritegne civilno družbo, nekoliko bolj kot do sedaj, tako da bomo resnično sodelovali vsi državljani oziroma imeli možnost vsi državljani. Končno pa priporočilo dr. Potočniku. Upam, da vam ne bo treba še bolj hujšati kot do sedaj, da boste dobili zadosti spanja, vendar vem, da je to nezdružljivo. Kako boste to rešili, boste morali dobro razmisliti. Želim vam pa veliko sreče pri vašem delu. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Želi. Kolega Jelinčič, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tako jaz osebno kot vsa Slovenska nacionalna stranka smo vedno bili kritični do vstopanja v Evropo. Gledali smo pod prste dosedanjemu ministru in gledali bomo pod prste bodočemu ministru, ki danes zagotovo bo izvoljen. Tako da, gospod minister, vedite, da ste pod lupo, vedite, da bomo gledali na vsak vaš korak na vsak mig in da vas bomo opozarjali na napake, ki so že bile storjene in ki bodo verjetno tudi še storjene. Nikakor nismo za to, da bi preferirali evropske interese pred nacionalnimi interesi. Ne, in še vedno sodimo, da se Evropa obnaša do Slovenije neokolonialistično, ko poskuša svoje privatne gospodarske interese izsiliti na območju Republike Slovenije na ta ali oni način. Tako da, gospod minister, čuvajte se Slovenske nacionalne stranke! Bivšemu ministru pa [[...]]
Grožnje so prepovedane.
[[...]]pa ena prošnja. Rečeno je bilo, da naj naredi bencin konkurenčen. V Slovenski nacionalni stranki smo proti temu. Gospod dosedanji minister, upam, da ne boste dvignili cene bencina. Hvala.
To ni predmet razprave. Želi še kdo besedo? Sprašujem še enkrat, želi še kdo besedo? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. Sprašujem, ali želi ponovno besedo predsednik vlade? [[Ne želi.]] Želi morda besedo kandidat za ministra, dr. Potočnik? [[Prav tako ne želi.]] Upoštevaje spremembo 265. člena poslovnika državnega zbora, ki je bila sprejeta 30. maja 2000, in na podlagi prvega odstavka 87. člena poslovnika bo zbor o predlogu za imenovanje ministra glasoval javno. Prehajamo na odločanje o predlogu za imenovanje dr. Janeza Potočnika za ministra brez resorja, odgovornega za področje evropskih zadev. Ob tem vas želim opozoriti, da zbor v tem mandatu odloča z navadno večino, to je z večino opredeljenih glasov navzočih poslancev. Gospe in gospodje, glasujemo o predlogu predsednika vlade, da na položaj ministra imenujemo dr. Janeza Potočnika. Prosim. V dvorani je navzočih 75 poslank in poslancev. Za je glasovalo 71 poslank in poslancev, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da ima vlada Republike Slovenije novega ministra, dr. Janeza Potočnika, odgovornega za področje evropskih zadev. Prosim ministra, da priseže pred državnim zborom.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]]
Čestitam ministru! Dovolite mi, da glede na razpravo in glasovanje ponovim, da je izjemnega pomena, da je danes državni zbor s tako večino podprl ministra na tem pomembnem področju, in mu v imenu vseh želim vse dobro pri opravljanju nove odgovorne dolžnosti. S tem tudi zaključujem to točko dnevnega reda. Glede na to, da je gospod Igor Bavčar v skladu z zakonom o poslancih ponovno začel opravljati funkcijo poslanca, sejo zbora prekinjam za 15 minut, da se sestane mandatno-imunitetna komisija in pripravi ustrezen ugotovitveni sklep. Mandatno-imunitetna komisija se bo sešla čez 5 minut v velikem salonu, mi pa se bomo ponovno sešli na seji ob 11.00 uri. Hvala.
Kolegi, prosim, da zasedete svoja mesta. Prosim, da se nam pridruži tudi poročevalec mandatno-imunitetne komisije, kolega Peče. Smo sredi ugotavljanja navzočnosti v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". V dvorani je navzočih 54 kolegic in kolegov; državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Prehajamo na seznanitev zbora s poročilom mandatno-imunitetne komisije o prenehanju opravljanja funkcije poslanca, v skladu s 14. členom zakona o poslancih. Sprašujem predsednika, ali želi besedo? [[Želi.]] Prosim, gospod predsednik mandatno-imunitetne komisije, kolega Peče.
Spoštovani prisotni! Komisija, ki je ravnokar končala svoje delo, je na današnji redni seji sprejela dva ugotovitvena sklepa, ki se navezujeta na našo prejšnjo točko, to je imenovanje novega ministra in odstop prejšnjega ministra. Oba sklepa sta med seboj povezana. Prvi ugotavlja, da gospod Bavčar, ki mu je potekel mandat, lahko začne opravljati poslansko funkcijo. V zvezi s tem smo prejeli dopis z vsebino, da se gospod Bavčar odpoveduje svoji poslanski funkciji. Glede na to, da mora komisija za svoje nadaljnje odločanje, in s tem tudi državni zbor, pridobiti tudi mnenje republiške volilne komisije glede nadomestnega mandata, torej kdo bo nadomeščal poslanca oziroma ministra, gospoda Bavčarja, je komisija sprejela le ta dva nujno potrebna sklepa za v tem trenutku potrebno delo. Jutri pa se bo komisija ponovno sestala, tako da bomo jutrišnji dan, upam, v polnoštevilnem članstvu. Zato predlagam, da oba ugotovitvena sklepa, ki sta, poudarjam, ugotovitvene narave, državni zbor sprejme. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik mandatno-imunitetne komisije. Na podlagi navedenega in v skladu s 14. členom zakona o poslancih se je torej državni zbor seznanil z naslednjim ugotovitvenim sklepom: "Gospodu Igorju Bavčarju je z dnem 24. januarja 2002 prenehala funkcija ministra brez resorja, odgovornega za področje evropskih zadev, in v skladu s prvim odstavkom 14. člena zakona o poslancih ponovno opravlja funkcijo poslanca, zato s tem dnem preneha opravljati funkcijo poslanca gospod Roman Jakič." Ker je poslanec, gospod Igor Bavčar, podal izjavo, da odstopa kot poslanec, prehajamo na ugotovitev o prenehanju mandata poslanca državnega zbora: "Poslanec državnega zbora Republike Slovenije, gospod Igor Bavčar, je dne 24. januarja 2002 podal izjavo, da odstopa kot poslanec." O odstopni izjavi je razpravljala mandatno-imunitetna komisija. Na podlagi navedenega in v skladu z 9. členom zakona o poslancih in drugim odstavkom 248. člena poslovnika državnega zbora se je državni zbor seznanil z ugotovitvenim sklepom: "Državni zbor Republike Slovenije ugotavlja, da je poslanec gospod Igor Bavčar dne 24. januarja 2002 podal izjavo, da ne namerava več opravljati funkcije poslanca, saj bo prevzel funkcijo, ki ni združljiva s funkcijo poslanca v Državnem zboru Republike Slovenije, zato mu v skladu s tretjim odstavkom 248. člena poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije ter peto alineo prvega odstavka in drugim odstavkom 9. člena zakona o poslancih preneha mandat z današnjim dnem." Z navedeno ugotovitvijo bomo seznanili republiško volilno komisijo, ki bo državnemu zboru sporočila ime kandidata, ki bo nadomestil poslanca, ki mu je prenehal mandat. S tem zaključujem to točko dnevnega reda, kolegice in kolegi. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA PREDSEDNIKA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA IZVOLITEV KANDIDATA ZA SODNIKA NA MEDNARODNEM SODIŠČU ZA POMORSKO PRAVO V HAMBURGU. Pozdravljam predstavnika urada predsednika Republike Slovenije, dr. Ribariča. Predsednik Republike Slovenije Milan Kučan je na podlagi 6. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč državnemu zboru predlagal, da za kandidata za sodnika na mednarodnem sodišču za pomorsko pravo v Hamburgu izvoli dr. Marka Pavliho. Želi predstavnik urada predsednika besedo? [[Ne želi.]] Predlog je obravnavala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve kot matično delovno telo. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Prav tako ne.]] Želijo besedo predstavniki vlade? [[Ne želijo.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ugotavljam, da ne. Zato dajem besedo poslankam in poslancem. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. V skladu s 7. členom zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč državni zbor o izvolitvi kandidata za sodnika na mednarodnem sodišču za pomorsko pravo v Hamburgu glasuje tajno. V skladu s 97. členom poslovnika vodi tajno glasovanje predsedujoči s pomočjo generalne sekretarke državnega zbora ter štirih poslancev, ki jih izvoli državni zbor na moj predlog. Predstavniki poslanskih skupin so mi že posredovali predloge za člane komisije. To so kolegi Moge, Kelemina, Juri in Rokavec in jaz, kot predsednik. Ali kdo temu nasprotuje? [[Nihče.]] Potem prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Prosim, da se o njej izrečete. Navzočih je 61 kolegic in kolegov. 58 jih je bilo za, nihče ni glasoval proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu z drugim odstavkom 97. člena poslovnika državnega zbora bo poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Poslanec, ki mu bo pomagal pri izvedbi glasovanja, izroči vsakemu poslancu glasovnico, generalna sekretarka državnega zbora pa označi pri imenu in priimku poslanca na seznamu, da mu je bila glasovnica vročena. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu z drugim odstavkom 98. člena poslovnika je neizpolnjena glasovnica ali glasovnica, ki ni izpolnjena v skladu s prej omenjenim navodilom, neveljavna. V skladu s 7. členom zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč bo kandidat izvoljen za sodnika na mednarodnem sodišču za pomorsko pravo v Hamburgu, če bo zanj glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjo, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Gospe in gospodje! Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim komisijo, ki mi bo pomagala pri glasovanju, da se takoj zglasi v salonu, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo, predlagam, ob 11.35 uri. Torej ob 11.35 uri in bo trajalo do 11.50 ure. Po končanem glasovanju se bomo spet zbrali v velikem salonu. Torej, prekinjam sejo. Vabim komisijo, da se zbere v velikem salonu. Ob 11.35 se bo začelo glasovanje, trajalo bo 15 minut, do 11.50 ure. Do takrat prekinjam sejo. Takrat pa bomo razglasili rezultate, zelo hitro, ob 12.10 uri predvidoma.
Državni zbor še ni sklepčen, pred seboj pa že imam zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja. To nam bi omogočalo, da zaključimo to točko dnevnega reda in preidemo na 7. Prosim prijazno, da pridejo kolegice in kolegi v dvorano. Kolegice in kolegi, ali lahko zasedete svoja mesta, poskušal bom ugotoviti navzočnost v dvorani. Če bi vsi pritisnili tipko kvorum, utegne biti državni zbor sklepčen in lahko potem nadaljuje z delom. Prosim, ali lahko s pritiskom na tipko kvorum prijavite svojo navzočnost. Prosim. Ugotavljam navzočnost v dvorani! V dvorani je navzočih 48 kolegic in kolegov. Državni zbor je torej sklepčen in lahko odloča. Dovolite mi, da vas seznanim z zapisnikom o ugotovitvi izida glasovanja o volitvah kandidata za sodnika na mednarodnem sodišču za pomorsko pravo v Hamburgu. Glasovanje je bilo 24. januarja 2002 v prostorih državnega zbora Republike Slovenije. Razdeljenih je bilo 77 glasovnic. Oddanih je bilo 77 glasovnic, neveljavna je bila ena glasovnica. Veljavnih pa je bilo 76 glasovnic. Za je glasovalo 76 poslank in poslancev, proti pa ni bil nihče. Na podlagi tega izida glasovanja je bil izvoljen za kandidata za sodnika na mednarodnem sodišču za pomorsko pravo v Hamburgu, gospod dr. Marko Pavliha. V imenu državnega zbora mu za izvolitev čestitamo. [[Aplavz.]] Hvala lepa, dr. Ribarič. Kolegice in kolegi, s tem zaključujemo to točko dnevnega reda Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA NACIONALNEGA PROGRAMA VARNOSTI CESTNEGA PROMETA V REPUBLIKI SLOVENIJI. Med nami pozdravljam predstavnika vlade, ministra. Predlog nacionalnega programa je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi minister besedo? Gospod minister, želite besedo? [[Želite.]] Prosim, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane gospe in gospodje, poslanke in poslanci! Dovolite mi, da predstavim nekaj novosti v zvezi z nacionalnim programom prometne varnosti za drugo branje. Kot veste, smo pri pripravi tega programa upoštevali analize prometnovarnostnega stanja v Republiki Sloveniji, značilne prometnovarnostne probleme Slovenije, predvsem pa tudi številne direktive Evropske unije in resolucije sveta Evropske unije ter strateški načrt varnostnega prometa držav Evropske unije, ki ga je evropski svet izdelal že v letu 1997. Poleg tega pa smo se zgledovali po številnih nacionalnih programih držav članic Evropske unije, kot na primer Avstrije, Švedske, Irske, Nizozemske in tako naprej. Zakaj potrebujemo nacionalni program in kaj so njegovi cilji, smo podrobneje opredelili v samem besedilu in tudi o tem razpravljali pri prvem branju. Bistvo tega programa je, kot veste, da za tri najbolj pogoste udeležence v prometnih nesrečah, torej za pešce, kolesarje in mlade voznike osebnih avtomobilov, izdela natančne cilje, časovno opredeljene in z nosilci opredeljene. Novost besedila za drugo branje je, da je besedilu priložen tudi program ukrepov in aktivnosti na povsem operativni ravni. Bistveno je torej za program v drugem branju to, da je mnogo bolj konkreten, mnogo bolj operativen, kar je pravzaprav terjala razprava. Operativen in konkreten tako kar zadeva projekte "pešec, kolesar in mladi voznik", kot tudi kar zadeva projekte "hitrost in alkohol". To je teh pet podprojektov programa, katerih uresničitev v naslednjem obdobju naj bi zagotovila, da bo v obdobju do leta 2005 število smrtnih žrtev na slovenskih cestah prepolovljeno. To je, kot veste, eden temeljnih ciljev tega programa. Še to bi rekel. Nekaj konkretnih pobud, ki ste jih cenjeni poslanke in poslanci dali v razpravi ob prvem branju, je vključenih. Lahko rečem, da so vse pobude oziroma vsi predlogi vključeni. Izpostavim naj morda samo tisto o izgradnji stadiona tehnične kulture, tisto, kar sem že omenil, o konkretizaciji posameznih projektov, tisto o preimenovanju sveta za preventivo in vzgojo v cestnem prometu v organizacijo s samostojnim statusom. Razčistilismo tudi nekatera ustavnopravna vprašanja, za katera ste nekateri menili, da so sporna, ter vprašanja, povezana z razmerji med centralno in lokalnimi oblastmi, skratka, ministrstev in občin. Morda je med pomembnejšimi novostmi tudi ta, da smo jasneje opredelili enoten podatkovni sistem za prometno varnost, ki bo zajemal statistične podatke o prometnih nesrečah, njihovih lokacijah, udeležencih, poškodbah, zdravljenju udeležencev, ukrepih organov sodne oblasti, cestah, vremenu in druge podatke. Skratka, okrepili smo tisti del, ki se nanaša na vzpostavitev enotnega informacijskega sistema. Naša ocena je, da smo v celoti povzeli razpravo in jo upoštevali v dopolnjenem besedilu. Rad bi pa v tem svojem prispevku podal še nekaj podatkov o prometni varnosti v lanskem letu oziroma začetku letošnjega leta, predvsem zaradi tega, da podkrepim pomen dokumenta, o katerem danes razpravljamo oziroma v drugem branju sprejemamo. Povem naj to, da je v letu 2001 vendarle prometna varnost glede na prejšnje leto nekoliko izboljšana. Število prometnih nesreč s smrtnim izidom je bilo v letu 2001 243, za razliko od 290 v letu poprej, kar je za 16% manj kot v enakem obdobju leta 2000. Število prometnih nesreč s težkimi telesnimi poškodbami je bilo kar 8956, in to je za 8% več.Pomeni, zmanjšuje se število nesreč s smrtnim izidom in povečuje se število nesreč s težko poškodovanimi. Za malenkost manj je število prometnih nesreč z materialno škodo, in sicer 30232 v letu 2001. In še tale podatek. V teh nesrečah, ki sem jih omenil, je v lanskem letu na naših cestah umrlo 278 ljudi, za 11% manj kot leto poprej, ko je umrlo 315 ljudi. To se pravi, v 243 nesrečah s smrtnim izidom je umrlo 278 ljudi. Hudo telesno poškodovanih je prav tako za 1% manj kot v istem obdobju preteklega leta. Poleg tega pa je lahko telesno poškodovanih v vseh teh nesrečah za 11% več kot v enakem obdobju leta 2000. Lahko bi torej rekli, da se prometna varnost izboljšuje, vendar pa, da je kljub temu potrebna sistematična, dolgoročna, kakovostna strategija in aktivnost države za preseganje varnostnih razmer, ki niso ugodne in ki so še vedno pod evropskimi povprečji. Posebej bi pa rad opozoril na stanje v letošnjem mesecu januarju. Vi zagotovo veste in gotovo vas je presenetil tragičen podatek, da je v prvih 15 dnevih letošnjega januarja na naših cestah kar 17 smrtnih žrtev, kar je skoraj podvojitev glede na isto obdobje lani, ko je bilo v tem obdobju, prvih 15 dnevih januarja, 9 mrtvih na naših cestah. Seveda je to, ne indikator nekih novonastalih razmer, pa vendarle resno opozorilo tudi oblastem, da se spoprimejo z vsemi vzroki takšnih tragičnih posledic. Naj povem, da smo na našem ministrstvu že tudi organizirali medresorske sestanke, posebej z ministrstvom za promet in zveze, da bi opredelili nekatere ukrepe in pripravljamo tudi posebno informacijo za vlado. Posebej pa nameravamo okrepiti promocijske aktivnosti in spodbuditi nadaljnje aktivnosti Sveta za preventivno vzgojo v cestnem prometu, da bi zaustavili takšen morebitni trend, ki ga, upam, ne najavlja začetno obdobje letošnjega leta. Predlagam, da se posvetite v razpravi prenovljenemu besedilu programa, ga podprete in s tem vzpostavimo pogoje za dokončen sprejem tega programa. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, spoštovani gospod minister. Predlog nacionalnega programa je obravnaval odbor za notranjo politiko. Želi predstavnik odbora, poročevalec besedo? [[Želi.]] Besedo ima podpredsednik odbora za notranjo politiko, kolega Rupar.
Hvala, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko je na 16. redni seji obravnaval predlog nacionalnega programa o varstvu cestnega prometa v republiki, ki ga je v drugo obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Poleg razpravljavcev, članic in članov odbora, so v razpravi sodelovali še predstavniki Avto-moto zveze Slovenije, predstavnik Sveta za preventivo in vzgojo v cestnem prometu, ter drugi. Poslanke in poslanci smo sprejeli nekaj amandmajev, ki jih predlagamo kot amandmaje odbora in prosimo za potrditev. Na koncu smo sprejeli tudi sklep, ki se glasi: Glede na zgornje odločitve odbora za notranjo politike državnemu zboru odbor predlaga, da sprejme predlog nacionalnega programa varnosti cestnega prometa v Republiki Sloveniji, druga obravnava, skupaj z amandmaji, ki jih je predlagal. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod podpredsednik odbora. Želi besedo sekretariat? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin, če tako želijo. Prosim. Kolegica Zupanova, imate besedo, da predstavite stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Želi potem še katera od poslanskih skupin besedo? [[Da.]] Prosim kolegica, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog nacionalnega programa poskuša opredeliti ključne probleme, kot so hitrost, vožnja pod vplivom alkohola, in daje poseben poudarek pešcem, kolesarjem, ter mladim voznikom. Njegov glavni namen je zmanjšati število smrtnih žrtev v cestnem prometu. Vsaka prometna nesreča, ki jo vidimo, doživimo, ali smo o njej informirani, je opozorilo in svarilo. Prvi dnevi tega leta, kot je že gospod minister povedal, so, kar zadeva število mrtvih v nesrečah na cestah, črni. Do 13. januarja je na cestah umrlo že 13 ljudi. Najbolj smo si zapomnili novoletno jutro, ko je umrlo 5 ljudi. Pred kratkim, konec tedna pa, ko je ugasnilo 6 življenj. Praznovanja so žal v veliki meri povezana s pitjem alkohola, kar se velikokrat konča na cesti s tragičnimi posledicami. O tem govori tudi podatek, da vozniki pod vplivom alkohola na naših cestah povzročijo vsako tretjo prometno nesrečo s smrtnim izidom. Vzrok najdemo tudi v dejstvu, da Slovenci popijemo približno 50 litrov alkohola na prebivalca, kar nas uvršča na tretjo mesto v Evropi. Objektivna okoliščina zla, ki ga povzroča tovrstna odvisnost, je statistično, gospodarsko, socialno, družbeno in še kako drugače, ogromna. Težje pa je, ko hočemo razumeti, zakaj je tako, in ko hočemo kot posamezniki in družba to zlo omejiti. Alkoholizem je moralno in duhovno sporen, še preden začne ubijati na cestah in pretepati po družinah, ker razvrednoti konkretnost in enkratnost bivanja. Psihologi ugotavljajo, da smo Slovenci v prometu nestrpni, netolerantni in agresivni. Vozniška kultura je slaba in prav promet toliko bolj odslikava nagnjenja k temu, da se pobijamo. Naš način ravnanja je samomorilski, na drugi strani pa smo premalo senzibilni. Spomnimo se, da po sprejetju zakona o varnosti cestnega prometa je bilo najprej ljudi strah, nesreč je bilo manj, toda kmalu je vse teklo po starih tirnicah. Zato smo kot zakonodajalec dolžni razmišljati, kako varnostni sistem dopolnjevati in nadgrajevati. Sankcije so kratkoročne naloge, vendar pa so še toliko bolj pomembne dolgoročne naloge. To pa so osveščanje in informiranje ter vzgoja v vrtcih in šolah. Zlasti še v srednjih šolah, ko je čutiti pomanjkanje tega pouka, ko otrok preraste že v odgovorno osebo. Preprosto pa mislimo, da je potreba vzgoja za življenje, za to življenje, ki je hkrati lepo in težko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolegu Diaciju dajem besedo, predstavil bo stališča poslanske skupine stranke mladih. Prosim.
Hvala za besedo. Predlog nacionalnega programa varnosti cestnega prometa v stranki mladih podpiramo. Nanj gledamo kot težko pričakovan dokument v sklopu katerega želimo, da se v Sloveniji vzpostavi sistematična strategija povečevanja varnosti v cestnem prometu, določijo konkretni merljivi cilji oziroma rezultati kot tudi tehnični ukrepi in nosilci nalog za njihovo dosego. V Stranki mladih Slovenije se strinjamo, da so vzgoja in izobraževanje, tehnični ukrepi, nadzor nad spoštovanjem varnostno-pravnih standardov, raziskovanje varnosti cestnega prometa, medijske aktivnosti in drugi ukrepi usmerjeni v spremembo prometnovarnostnih stališč in ravnanj, najpomembnejše orodje, s katerim lahko država veliko pripomore k temu, da bodo njeni državljani v prometu varni. Sistemske rešitve, ki bodo natančno opredelile ukrepe za zaščito varnostno najbolj izpostavljenih kategorij udeležencev v prometu, pešcev, kolesarjev in mladih voznikov osebnih avtomobilov, naj bodo usmerjene v smeri čim boljšega sodelovanja vseh pristojnih nosilcev, ki bodo ukrepe izvajali, saj bo le to zagotovilo za uspešno realizacijo zastavljenih ciljev. Poleg v programu izpostavljenih dveh najpogostejših vzrokov prometnih nesreč, in sicer hitrosti ter alkohola, v stranki mladih opozarjamo tudi na izredno slabo cestno prometno infrastrukturo. Slabe ceste, pomanjkanje pločnikov, kolesarskih stez, nezavarovani prehodi za pešce so v velikem številu nesreč bistveni vzroki zanje. Zato menimo, da jih mora država brez sramu opredeliti v takem dokumentu, kot je nacionalni program o varnosti v cestnem prometu. Ta dejstva, podkrepljena s statističnimi dokazi in strokovno argumentacijo, bodo veliko boljša osnova tudi za odločanje o namenjanju potrebnih sredstev za izboljšanje cestnoprometne infrastrukture. Zavedati se namreč moramo, da lokalne skupnosti, ki te probleme najbolje poznajo, nimajo sredstev, da bi vse kritične pomanjkljivosti odpravile same. V želji po uspešni in hitri realizaciji zastavljenih ciljev nacionalnega programa, ki se v tem primeru kaže v najbolj tragičnem možnem merilu, v žrtvah prometnih nesreč, bomo v Stranki mladih Slovenije predlog nacionalnega programa podprli. Hvala.
Hvala lepa za vaše stališče, kolega Diaci. Kolega Vučko bo predstavil stališča poslanske skupine LDS. Imate besedo.
Hvala, predsednik. V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije smo prepričani, da Republika Slovenija potrebuje takšen program, ki je predlagan, še posebej, če se želimo z vidika prometne varnosti približati državam Evropske unije. Ocenjujemo, da je nacionalni program varnosti cestnega prometa dober predvsem zaradi tega, ker je, prvič, interdisciplinaren, drugič, ker je kompleksen, ima povsem jasno opredeljene cilje kot tudi ukrepe. Še zlasti se nam zdi pomembno, da nacionalni program porazdeljuje odgovornost za prometno varnost med različne resorjevlade, in to ni prepuščeno zgolj policiji. V poslanski skupini LDS upamo, da bo nacionalni program varnosti v cestnem prometu in njegovo izvajanje pripomoglo k večji prometni varnosti na naših cestah in da bo na naših cestah umrlo manj udeležencev v prometu, kar je in mora biti naš skupni cilj. Hvala.
Hvala lepa, kolega Vučko. Kolega Jelinčič, v imenu poslanske skupine slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Predlog nacionalnega programa varnosti cestnega prometa v Republiki Sloveniji je pravzaprav šele začetek obširnega in bolj temeljitega dela na tem področju. Mislim, da mora biti kar precej različnih segmentov življenja in delovanja zajetih in vpetih v ta nacionalni program. V slovenski nacionalni stranki podpiramo, seveda, ta program, ker je smiseln, in vendar obenem tudi opozarjamo, da to ni več zgolj samo začetek. Ta nacionalni program mora biti osnova za izdelavo kompleksnega nacionalnega programa, ki bi zavzemal oziroma zajemal mnenja različnih sfer slovenskega delovanja, kakor tudi raznih - kako se že reče?
Prosim.
Predstavnikov civilne družbe.
Bravo!
Hvala. Slovenci smo v prometu enaki vozniki kot drugi Evropejci. Ne razlikujemo se od njih tako rekoč v nobenem segmentu in zato ne pristajamo na to, da bi Slovence okarakterizirali kot samomorilske voznike, kot voznike pijance ali kaj podobnega. Tudi potrošnja alkohola v Sloveniji ni tako velika, da bi jo lahko obešali na veliki zvon, konec koncev smo v evropskem povprečju. Ekstremi, ki se dogajajo v Sloveniji, se ravno tako dogajajo tudi v Evropi. Razlika pa zagotovo je v tem, da smo edina evropska država, ki tako rekoč izvaja občasne oziroma naključne preglede voznikov kar tako, ko policaji, ko nimajo drugega dela, ustavljajo ljudi na cesti in potem se v veliki meri včasih tudi znašajo nad njimi. Takšnega preventivnega, kot pravijo, delovanja Evropa ne pozna Pozna pa Evropa drugačno izhodišče. To je pa izhodišče kaznovalne politike, ko se ugotovi, da v primeru alkoholiziranosti je voznik, prvič, dosti huje kaznovan, in drugič, pri vprašanju zavarovalnine enostavno ne more uveljavljati tega zavarovalniškega zahtevka. Mislim, da bi tu morali storiti v nekem bodočem razmisleku in v novem, razširjenem nacionalnem programu varnosti cestnega prometa upoštevati tudi to. Dejstvo je, da znižanje hitrosti, ki je bila prej 60 kilometrov na uro, na 50 kilometrov na uro, ni prineslo nobenega izboljšanja v državi. Prineslo je izboljšanje morda prvih deset, petnajst dni ali pa dva meseca, kasneje se je pokazalo, da je ta ukrep popolnoma neuporaben, še več, neživljenjski, kajti ko so že znižali hitrost na 50 kilometrov na uro, niso infrastrukturno v mestih uredili na to hitrost nobenih semaforskih kompleksov, tako da zeleni val dobiš v Ljubljani takrat, kadar voziš med 80 in 90 km na uro, nikoli pa ne pri 50 km na uro, kar pa seveda sodi tudi v tisti segment gospodarskega delovanja, kajti vsaj dvakrat več bencina se porabi, kajti na vsakem semaforju je treba stati. In ne samo poraba bencina, tudi ekološka obremenitev okolja je s tem močno povečana. Poleg tega sodimo v Slovenski nacionalni stranki, da bi bilo potrebno spremeniti tudi nekatere neživljenjske, lahko bi rekel celo bedaste člene v zakonu o prometu. Eden od teh je zagotovo tisti, ki določa, od katerega do katerega datuma je potrebno imeti zimske gume. Tudi to je unikum v Evropi, kajti drugje regulirajo to zadevo s prilagajanjem prometu, pri nas smo pa to povzeli po bivši jugoslovanski ljudski armadi, ki je rekla "zimska uniforma se nosi od 11. septembra leta do 22. maja naslednjega leta". Če je v tem času bilo 40 stopinj vročine, to ni nikogar brigalo. Moral si imetioblečeno zimsko uniformo, pa če si v njej "crknil". Mislim, da ta primerjava popolnoma vzdrži in smiselno bi bilo urediti to kako drugače. Konec koncev, če pogledamo v Kopru, bi skorajda lahko z gotovostjo trdil, gospod minister, da zimskih gum ne rabijo.Vendar pa zakon velja za celo državo. So izjeme, vendar v okviru teh izjem lahko policaj še vseeno kaznuje nekoga tudi v Kopru. Še ena zadeva je, ki je nesmiselna v tem zakonu, predpis, da profesionalni vozniki morajo imeti 0,0 promila alkohola v krvi, vendar s tem se v principu v Slovenski nacionalni stranki strinjamo. Nikakor pa se ne strinjamo s posledico tega, kadar profesionalni voznik tovornjaka vozi moped in ga dobijo, da ima 0,2 promila alkohola in mu vzamejo licenco za profesionalno vožnjo tovornjaka. To je nekaj podobnega. Morali bi potem potegniti paralelo z ostalimi udeleženci splošnega prometa v Sloveniji. In bi morali, recimo, če dobijo na mopedu z 0,5 promila alkohola v krvi pilota potniškega letala, potem tudi njemu vzeti profesionalno licenco. Ali pa, če dobijo recimo nekoga, ki vozi motorni čoln, za katerega je tudi potreben izpit, vozi z nekaj alkohola v krvi, bi mu morali pobrati ravno tako dovoljenja za vožnjo z mopedom, z motorjem, z avtomobilom, z avtobusom, s kamionom in kaj jaz vem, kaj še vse. Skratka, te zadeve zagotovo sodijo k nacionalnemu programu varnosti cestnega prometa v Sloveniji. Še na nekaj bi opozoril. Varnost prometa je v veliki meri odvisna od infrastrukture. Ogromno število žrtev so pobrali nezavarovani železniški prehodi in na tem področju se ni storilo nič. Zato mislim, da je treba tukaj vključiti notri tudi ministrstvo za promet in zveze, da te zadeve uredi. Ravno tako je potrebno tukaj urediti infrastrukturo nasploh, zato sodim, da bi moral naš državni zbor narediti nekaj, da bi se cestni križ v Sloveniji gradil hitreje, da se ne bi denarji pretakali neznano kam, da bi se delalo v skladu s slovenskimi nacionalnimi interesi, kar pa seveda povleče še eno zadevo, da tudi zaradi varnosti cestnega prometa ne bi dajali v gradnjo raznih tunelov Italijanom, ko se je že pokazalo, da vgrajujejo slabše kvalitetni cement in da je en slovaški delavec v tunelu že skoraj izgubil življenje zaradi tega, ker se je s stropa utrgal en kos in padel tik pred njega. Kot osnovo ta predlog nacionalnega programa varnosti cestnega prometa v Republiki Sloveniji Slovenska nacionalna stranka podpira. Zagotovo pa stoji pred ministrom za notranje zadeve še kar precej dela, da bo vključil v naslednji program razširjen program, ki mora temeljiti na izhodiščih iz vseh vej slovenskega življenja, in ga čaka še kar dosti dela. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Jelinčič. Ali želi še katera od poslanskih skupin predstaviti stališče? Želi poslanska skupina DeSUS. Kolega Pohorec, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Tudi mi se pridružujemo temu, da sprejemamo ta nacionalni program varnosti v cestnem prometu, da bi iz njega nastala boljša situacija, manj mrtvih, manj poškodovanih, manj posledic za našo družbo. Podpiramo večino teh ukrepov. Predvsem mislim, da je ena od osnovnih naših, mogoče slovenskih hib, da ne znamo spoštovati tistega, kar si zapišemo. Ob tem se pa, vsaj meni, postavlja tudi vprašanje, ali smo to, kar smo zapisali, zapisali racionalno, strokovno res pretehtano in tako, kot pozna zadeve razviti svet. Bom navedel nekaj primerov, ki me pač na to navajajo. Živim blizu meje in sem dostikrat tudi na oni strani meje, enaka cesta, enak tip naselij, pri nas 50 omejitev in od Maribora do Lendava že več skoraj ne moreš nikjer voziti, recimo, na spodnji strani Mure, na avstrijski strani 70, sicer naselje, ravno tako zgoščeno, še bolj strnjeno, omejitev z dodatno tablo, pri nas tega skorajda izjemoma ne poznamo, pa čeprav so pogoji enaki. Na cesti Šentilj-Maribor je en ovinek 50 kilometrov omenjitev, ampak 500 metrov pred ovinkom in tudi 500 metrov za ovinkom zato, da je prostor za radar, da se lahko tam ustavlja in kasira. Ne vem, ali moram še 500 metrov res voziti 50, ko sem že izza ovinka. Nekatere stvari nas dobesedno, voznike, spravijo iz tira tako rekoč, nas poneumljajo. Čutimo, da bi lahko varno drugače vozili, pa te enostavno predpis omejuje in tudi zaradi tega se verjetno dogajajo nesreče. Ne vem, če je ta del ocene v tej strategiji zajet. Sodim,da bi morali tudi vse te zadeve, ki smo jih sami sebi predpisali, zato da bi bili varnejši, oceniti, ali so res pripomogle k temu, da bi bila varnost večja, ali pa so tudi obratni efekti. Sicer pa podpiramo predvsem to, da je s ceste treba spraviti alkohol, ker alkohol ne sodi za volan. Tu bi morali biti doslednejši oziroma bolj, bi rekel, dosledni. Postavlja se tudi vprašanje politike kaznovanja. Če podjetnik zamudi s plačilom davka, dobi zamudne obresti. Pri nas mu damo, če naredi prekršek, najprej 50% popusta, in če ga v roku ne plača, šele cel tisti del, in če ga sploh ne plača, večino ali pa mnoge tudi sploh ne najdemo. Ali je to tudi prav? Pa vendar temu vozniku, ki je naredil tri, štiri, pet takih prekrškov, pa ni plačal kazni, podaljšamo vozniško, podaljšamo registracijo, vse to mu omogočimo, torej država nudi kompleten servis, da se lahko jutri obnaša enako na cesti, nič mu zato skoraj nihče več ne more. Kazalo bi torej tudi o teh vprašanjih narediti določeno analizo in jih vključiti v končno besedilo tega programa. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine, kolega Kelemina.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani vsi skupaj! Socialdemokratska stranka načeloma podpira koncept nacionalnega programa varnosti cestnega prometa in mislimo, da so stvari razmeroma dobro opredeljene in da bo tudi učinek potem pri izvrševanju tega nacionalnega programa učinkovit. To so naša osnovna pričakovanja in tudi usmeritve kot takšne, s katerimi se strinjamo Vendar bi kljub temu v imenu poslanske skupine opozoril na določene, po naši oceni, pomanjkljivosti oziroma mogoče nedorečenosti v tem nacionalnem programu. Namreč, že v prvi obravnavi smo tudi v naši poslanski skupini in posamično opozorili, pa tudi drugi predstavniki poslanskih skupin in posamezni poslanci so opozarjali na to, da v tem nacionalnem programu nekako ni upoštevan dejavnik tehnično neustrezne cestne infrastrukture v Sloveniji, zaradi katere, po naši oceni, prihaja do velikega števila prometnih nesreč, ki v nasprotnem primeru, če bi bila ta tehnična opremljenost naše cestne infrastrukture primerna, na višjem nivoju, se prav gotovo marsikatera nesreča v Sloveniji ne bi zgodila. Marsikdo je na to že opozoril in sam bi tudi v imenu poslanske skupine vprašal predlagatelja, zakaj mi teh stvari kot enega pomembnih razlogov za zagotavljanje varnosti cestnega prometa v ta nacionalni program nismo vgradili. Mi smo na to opozorili, kot sem povedal, v prvi obravnavi, in te stvari so sicer delno upoštevane, recimo, če navedemo, na nekaterih mestih, kjer se govori, da je recimo za povečanje varnosti potrebna izgradnja prometne infrastrukture in tako naprej, za pešce, kolesarje in tako naprej, v samih ukrepih oziroma projektih in ključnih ukrepih. Vendar iz samega nacionalnega programa tudi nikjer ni razvidno, na kakšen način se bodo zagotavljala ta sredstva, da bi čim prej prišli do, prvič, ustrezne ureditve na tem področju, pa tudi učinka, ki bi potem na podlagi tistih analiz, ki ste si jih zadali v tem nacionalnem programu, tudi lahko ugotavljali, da je tehnična opremljenost, ustrezna cestna infrastruktura prispevala k varnosti cestnega prometa. Tukaj ste sicer navedli tudi recimo pri finančnih virih, da bodo ministrstva zagotavljala določena sredstva, približno 3,5 milijard na leto, tako na hitro izračunano, seveda za uresničevanje tega programa, ni pa predvideno popolnoma nič in ni opredeljeno, kako bomo pospešeno se lotili odpravljanja tehnične neustreznosti izgradnje naše cestne infrastrukture. Sicerje to naloženo, kot da bo te stvari seveda uresničevalo ministrstvo za promet, vendar naša osebna ocena je, da bi to moralo biti vključeno v nacionalni program. Ne poznamo razloga, zakaj to ni opredeljeno zdajle, in bi prosil potem obrazložitev predlagatelja, ali mogoče mi ne smemo niti našim državljanom povedati, da je mogoče najpomembnejši vzrok prometnih nesreč v Sloveniji dejansko tehnično neustrezna cestna infrastruktura, ali ne smemo tega povedati Evropi ali celo svetu. Če se spomnite, na te stvari nas opozarjajo, so nas opozarjali in vem, da smo dobili opozorilo s strani Evropske skupnosti, da imamo slabo prometno infrastrukturo. Tudi druge države pri turističnih predstavitvah naše države opozarjajo, da je dejansko prometna, cestna infrastruktura v Sloveniji izredno slaba. Dejstvo namreč je, da na neki ozki prometni prometnici, kjer ni prostora niti za skoraj za dva osebna avtomobila za križanje, potem če se tam križata težki kamion in pa mogoče celo priklopnik in osebni avto, pa da se še tam najde pešec ali kolesar, tudi bankine niso tako urejene. Vemo, da vozišča niso primerna, ker so sesedena, ker so izbokline, ker so udobline in tako naprej, kjer kamion, avtomobil, kakorkoli že, če tudi je dovoljena hitrost, recimo, 70 km/uro, taka hitrost sploh ni, ta tehnična sposobnost te ceste ni taka, da bi omogočila niti tisto dovoljeno hitrost, ki je na tej cesti. Ne omogoča. To vam lahko dokažem, na nič koliko primerih. Tam bi bilo potrebno hitrost zmanjšati celo na 30 km, če bi hoteli, da tega kamiona ali avtomobila ne bi premetavalo levo in desno, gor in dol, da bi potem se ta avtomobil dosti varno oprijemal vozišča in da bi tudi potem tisti pešec in kolesar in kdorkoli se najde ob cesti, bil kolikor toliko varen. Gre tudi za to, da sama tehnična izvedba, se pravi materiali, ki so na naših cestah, niso ustrezni. Te stvari bi bilo treba, ali sodi to v nacionalni program ali ne, boste povedali, ampak dejansko je res, da je naša struktura materialov neustrezna. To je tipičen primer. Jaz vam lahko povem samo en primer. Recimo, če se na cesti naredi zaključni sloj iz apnenčastega materiala, to se lahko sami prepričate, ki je seveda izredno mehek, se potem sčasoma, ne glede na to, da je to drobljenec, površina, povrhu zgladi, asfalt se zbriše in ostane izredno gladka površina. To je primer recimo v Dubrovniku, ko je recimo apnenec, marmor položen po tleh, ko so ga ljudje s prometom, s hojo, "zglancali" ko led, tako rekoč. In ob vsakem najmanjšem dežju, rosi in tako naprej, je to pravo drsališče. Se pravi, že struktura materialov ni ustrezna. Ne bi smeli dovoliti strukture materialov na zaključne sloje, ki so tako močno obrabni in ki povzročajo take velike zdrse, kot se to pri nas dogaja. Danes vemo, da se vsem izredno mudi, da hočemo hitro priti iz enega konca na drugi konec, da je čas izredno dragocen in pomemben in pri nekoliko večji neprevidnosti, pri večji hitrosti ali pa celo pri dovoljeni hitrosti tehnične sposobnosti cestišča ne zdržijo tiste hitrosti. To je dejstvo in jaz bi seveda še posebej v imenu poslanske skupine enkrat vprašal, zakaj te stvari niso vključene in tudi ukrepi in vse ostale posledice, ki iz tega izhajajo, niso vključene v ta nacionalni program oziroma kje potem mi naj te stvari obdelamo. Ena izmed pomembnih stvari, recimo že v samem uvodu, kjer navajate tudi, da sta dva najpogostejša vzroka prometnih nesreč, in sicer hitrost in alkohol, bi prav gotovo bilo potrebno dodati tudi zaradi sodobnosti in problema, ki se pojavlja vedno pogosteje, tudi mamila. Te stvari bodo, so že aktualne, zato bodo še v prihodnosti bistveno bolj aktualne in bi bilo mogoče tudi prav, da bi se te stvari dodale. Mi smo sicer sedaj v drugi obravnavi, ko je vloženih tudi nekaj amandmajev, mogoče tudi mi v sami poslanski skupini nismo na vse te stvari reagirali in nismo dali vseh teh pripomb v samih amandmajih. Nismo pa jih dali predvsem zaradi tega, ker nekako se tudi predlagatelj zakona že v osnutku nekako ni naslonil oziroma ni upošteval ali pa se ni opredelil, da bi vključil v nacionalni program tudi te elemente, o katerih mi v naši poslanski skupini razmišljamo. Jaz bi prosil, če se da na ta vprašanja odgovoriti. Načeloma pa bomo ta predlog nacionalnega programa podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov, prosim.
Hvala za besedo. Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov bo nacionalni program varnosti cestnega prometa v Republiki Sloveniji v drugi obravnavi podprla. Prav tako bo podprla tudi predloge amandmajev, ki jih je sprejel odbor, saj le-ti v bistvu dopolnjujejo nacionalni program s tistimi pripombami, ki so bile v večini primerov izražene že v prvi obravnavi ali pa izražajo večinsko mnenje odbora. Menimo, da je nacionalni program varnosti cestnega prometa grajen na statistično ugotovljivih podatkih o temeljnih vzrokih za slabo varnost in za veliko število človeških žrtev, ki jih jemljejo naše ceste, in za veliko gospodarsko škodo, ki ob tem nastaja. Ker ravno iz vzrokov gradi in predvideva tudi ukrepe, s katerimi naj bi se varnost na naših cestah povečala, bi rada opozorila na to, da je morebiti ena kategorija tistih, ki so najpogostejše žrtve in predstavljajo pravzaprav poleg otrok najbolj ogroženo skupino v prometu, in morebiti ti ukrepi za to ogroženo skupino vendarle niso tako prepričljivo ali pa tako zelo poudarjeni v nacionalnem programu. Govorim o skupini starejših pešcev in kolesarjev, za katere dvomim, da je mogoče ugodnejše stanje, zmanjšanje števila nesreč povezovati z vzgojo v cestnem prometu. Sicer pa, kot rečeno, se naša poslanska skupina pomembnosti akta, o katerem sklepamo in odločamo, zaveda in ga bo zato tudi podprla. Hvala.
Hvala, kolegica mag. Potrata. S tem smo, če prav razumem, izčrpali predstavitve stališč poslanskih skupin. Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih poglavjih predloga. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in poglavjih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih poglavjih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Ta predlog bom dal na glasovanje. Ali želite, gospod minister, besedo? Želite. Prosim. V zvezi s čim? S tem predlogom sklepa?
Vprašanje je bilo izrecno naslovljeno [[...]]
Boste kasneje dobili besedo. Jaz sem mislil, da želite besedo k predlogu sklepa. Smo v drugi obravnavi. Besedo boste imeli kasneje, če boste želeli, ta hip je pa ne morete imeti. Želi kdo besedo v zvezi s tem predlogom sklepa. Prosim, kolega Mamić.
Zdaj, ali nisem prav razumel [[...]]Mislil sem govoriti kot poslanec [[...]]Se opravičujem.
Ne, ne morete. Naj ponovim. Zboru bom predlagal, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in poglavjih državni zbor razpravlja in glasuje skupaj o preostalih poglavjih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Gre za ta postopkovni predlog, ki ga navadno sprejmemo, da nam to olajša odločanje o predlogu. Sicer dvomim, da smo ta hip navzoči in manjka nekaj minut do 13.00 ure. Ta predlog bom dal na glasovanje. Hkrati bomo tudi ugotovili, ali nas je v dvorani dovolj za nadaljevanje seje. Če ne, jo bomo prekinili in nadaljevali ob 14.30 uri. Ne, ni nas dovolj. Ker je nekaj minut do 13.00 ure, bom zasedanje prekinil. Nadaljevali ga bomo ob 14.30 uri. Prosim pa, ker imam predlog - v tem času sem ga prejel od ene od poslanskih skupin, v zvezi z jutrišnjim potekom seje - predlagam, da se vodje poslanskih skupin ob 14.15 uri v sobi 217 za deset minut srečamo. Še enkrat, vodje poslanskih skupin ob 14.15 v 217. Hvala.
Spoštovane in spoštovani! Nadaljujemo s popoldanskim delom zasedanja. Sporočam vam, da sta dodatno opravičena za nadaljevanje 12. seje dne 24.1.2002 Silva Črnugelj od 12.00 ure dalje in Bojan Kontič od 16.00 ure dalje. Ker bomo ugotavljali navzočnost, vas lepo prosim za pozornost. Ugotavljamo navzočnost. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. V dopoldanskem delu smo [[...]]Se opravičujem! Preden preidemo na obravnavo prekinjene točke, nas bo predsednik državnega zbora seznanil z dogovorom na kolegiju oziroma posvetu pri predsedniku državnega zbora. Gospod Pahor, izvolite.
Mislim, da je prav, gospa podpredsednica - hvala za besedo! - da kolegi in kolegice vedo za ta dogovor, ki zadeva jutrišnji potek seje in interpelacijo. Da bi se izognili zapletu, ki smo mu bili priče v torek pri poslanskih vprašanjih in pobudah, s postopkovnimi predlogi, smo se danes soglasno dogovorili naslednje. Prvič, jutri začnemo ob 10.00 uri, kot je bilo dogovorjeno, s točko o odgovornosti ministra Kopača. Nadaljevali bomo sejo brez odmora do 14.00 ure. Potem bomo sejo prekinili, nadaljevali jo bomo v torek ob 14.00 uri, in sejo nadaljevali do konca te točke. To je dogovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. 7. točko dnevnega reda smo v dopoldanskem delu prekinili, in sicer je predsednik zboru predlagal, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in poglavjih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih poglavjih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O predlogu proceduralnega sklepa glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih poglavjih in vloženih amandmajih. Pomagali si bomo s poročilom k predlogu nacionalnega programa varnosti cestnega prometa odbora za notranjo politiko z dne 14. januar 2002, kjer je odbor po opravljeni razpravi sprejel amandmaje. Drugih amandmajev ni. Pod zaporednimi številkami 2, 3 in 4 tega poročila se nahajajo amandmaji, ki jih je odbor sprejel in ki jih predlaga v sprejem državnemu zboru. V razpravo in odločanje dajem poglavje "Uvod" in dva amandmaja odbora k temu poglavju. Želi kdo razpravljati? Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj. Če se čisto dotaknem samo uvoda, o katerem v tem trenutku lahko razpravljamo, bi mogoče izkoristil priložnost in bi prosil gospoda ministra, da v tej točki, v uvodu, kjer jaz tudi mislim, da bi, in tudi naša poslanska skupina, da bi bilo potrebno vključiti še neke dodatne zadeve oziroma tisto, o čemer sem prej govoril in kar smo mi že predlagali tudi v prvi obravnavi, da naj bi se vključilo v ta predlog nacionalnega programa. Rad bi slišal razloge oziroma mnenje vlade, zakaj te stvari niso bile upoštevane pri tem delu uvoda tega nacionalnega programa. Kar se pa tiče ostalih amandmajev, ki so predlagani v poglavju I, uvod, pa v bistvu se strinjam, da se določene stvari črtajo oziroma dodajo, kot je predlagano. Na samo to vsebino nimam osebno pripomb. Bi pa prosil res za odgovor, če se ga da vključiti zdajle s strani ministra, da odgovori na vprašanja, ki so tudi v razpravi že prej bila izražana. Gospod minister zaradi proceduralne možnosti ni imel te pravice, zdajle jo pa ima. Hvala lepa.
Se opravičujem, gospod Kelemina, seveda gospod minister ima možnost razpravljati, ampak seveda ob tem amandmaju, o vsebini, ki je pred nami. Proceduralne možnosti je v splošni razpravi gospod minister zagotovo imel. Jo tudi ima. In če je ni izrabil, pač očitno je ocenil, da ni potrebno v delu, kjer je imel možnost v razpravi v prvem delu odgovarjati. Zagotovo pa gospod minister ob poglavju, ki je odprto pred nami, to je uvod, lahko da pojasnilo gospodu Kelemini. Izvolite, gospod minister.
Želel sem pravzaprav pojasniti to, da smo o vprašanju, o katerem je spoštovani gospod poslanec govoril, vprašanju tehnične infrastrukture kot pogoja zagotavljanja prometne varnosti vendarle tudi v samem dokumentu namenili že pozornost. Morda res ne na način kot bi kolega poslanec to želel, a vendarle. Opozoril bi na stran 8, kjer je izrecen napotek oziroma kar obveznost, kakšni naj bodo projekti, tistih pet projektov, o katerih vseskozi govorimo. V točki A je izrecno zapovedano, da mora vsak projekt vsebovati tudi tehnične ukrepe oziroma, kot se tu izražamo, inženiring. Posebej pa bi rad opozoril tudi to, da je pri vsakem od petih projektov na splošno podana zahteva tudi za tehnično plat oziroma za infrastrukturno plat. V predlogu konkretnih ukrepov oziroma posameznih projektov, to je v tem zadnjem delu dokumenta, ki smo ga pripravili v času od prvega do drugega branja, kjer so konkretno navedeni ukrepi, je pa v poglavjih o tehničnih ukrepih dovolj nadrobno opisano, kakšne ukrepe pravzaprav imamo pri posameznih projektih v mislih. Rad bi povedal, da je pri projektu Hitrost izrecno našteto, na primer, naslednje: uvajanje prometnih znakov s spremenljivo prometno signalizacijo, prilagojeno prometnim tokovom, večanje območij za pešce v naseljenihkrajih, gradnja kolesarskih poti ob cestah, izgradnja pločnikov, gradnja ploščadi in pragov, večje število krožnih križišč, videonadzorni sistem, vgrajevanje sistemov za nadzor hitrosti itn. Podobno podrobno so ti ukrepi v tem dodatnem gradivu razdelani pri projektu Pešec in kolesar. Rad bi opozoril na primer, na naslednje tehnične ukrepe: izgradnja točkovnih ukrepov, prehodi za pešce, kolesarje, izgradnja prostorskih ukrepov, varna pot v šolo, območje za pešce, stanovanjske cone, izgradnja splošnih ukrepov in razsvetljava, hodniki za pešce, krožišča, kolesarska infrastruktura itn., da ne bom navajal vsega tega do podrobnosti. Rad bi argumentiral le to, da se zavedamo velikega pomena tehnične infrastrukture za prometno varnost in da smo pri oblikovanju tega programa izhajali iz tega spoznanja in se v tem delu samo pridružujem stališču, ki je bilo izraženo.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo ob amandmajih k poglavju Uvod. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o poglavju I. Uvod v celoti. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo na razpravo in odločanje o poglavju II. - Cilji, projekti, ključni ukrepi - h kateremu sta bila vložena dva amandmaja. Vse to so amandmaji odbora, da se ne ponavljam. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod ena sprejet. Odločamo še o amandmaju pod dve. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno. Mislim, da nas je v dvorani toliko, da smo zagotovo sklepčni. Zato prosim za nekaj pozornosti. Le pritisk na katerokoli izmed tipk seveda poda glasovanje, ki je veljavno. Drugič glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o poglavju 2 v celoti. Glasujmo! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo na razpravo in odločanje o poglavju III. Opredelitev ključnih organizacijskih in funkcionalnih problemov ter strateškega načrta in o dveh amandmajih k temu poglavju. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Spet premalo pozornosti. Drugič bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Odločamo še o tretjem poglavju v celoti. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tretje poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo na razpravo in odločanje o 7. poglavju Konstituiranje organa in amandmaje odbora k temu poglavju. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o poglavju v celoti. Glasujmo! Lepo prosim za potrebno pozornost! Drugič bomo glasovali o 7. poglavju v celoti. Glasujmo! Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je poglavje sprejeto. Prehajamo na razpravo in odločanje o 8. poglavju Izobraževanje in usposabljanje in amandmaju odbora k temu poglavju. Želi kdo razpravljati k 8. poglavju? Ker ne, prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 8. poglavju v celoti. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je poglavje sprejeto. Prehajamo na razpravo in odločanje o 9. poglavju - Informatika - in amandmaju odbora k temu poglavju. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 9. poglavju v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je poglavje v celoti sprejeto. Prehajamo na razpravo o preostalih poglavjih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostala poglavja sprejeta. V razpravo dajem še naslednji predlog sklepa - se opravičujem. Prehajamo na razpravo o naslovu nacionalnega programa. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov nacionalnega programa v celoti sprejet. V razpravo dajem še naslednji predlog sklepa: "Predlog nacionalnega programa za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije." Želi v zvezi s predlaganim sklepom kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Gospodu ministru, državnemu sekretarju in predstavnicam sekretariata se za sodelovanje najlepše zahvaljujem. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DELOVNIH RAZMERJIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Med nami pozdravljam gospoda ministra in ga sprašujem, ali želi besedo? Minister za delo, družino in socialne zadeve, dr. Vlado Dimovski, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, cenjene poslanke in poslanci! Pred vami je zakon o delovnih razmerjih, pripravljen za drugo obravnavo. Državni zbor Republike Slovenije je na seji dne 10.3.1999 opravil prvo obravnavo predloga zakona o delovnih razmerjih in sklenil, da je predlog zakona primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo. V dodatnih sklepih je državni zbor Republike Slovenije vladi Republike Slovenije naložil, da, prvič: pri pripravi predloga zakona za drugo obravnavo zagotovi skladnost rešitev predlogov zakonov in predlogov sprememb zakonov z delovno-socialnega področja; in drugič, naj se v izvršilne predpise, ki urejajo izvajanje ukrepov aktivne politike zaposlovanja, vključujejo tudi samostojni podjetniki ter mala in srednja podjetja. Glede na stališča državnega zbora, da naj predlagatelj prouči in ustrezno upošteva pripombe sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, smo ustrezno preoblikovali določbe predloga zakona. V zvezi s pripombo sekretariata o navezavi spremembe koncepta delovnega razmerja z naravnanostjo sistemov socialne varnosti smo ugotovili, da gre za opozorilo na potrebo po usklajenosti in konsistentnosti zakonskih rešitev z delovnopravnega in socialnovarstvenega področja. Zato so bile v okviru priprave predloga tega zakona opravljene potrebne spremembe zaradi uskladitev z novimi rešitvami, in sicer: zakona o zaposlovanju in delu tujcev, s predlaganimi rešitvami predloga zakona o starševstvu in družinskih prejemkih, novega zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju ter zakona o varnosti in zdravju pri delu, zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ter spremembami in dopolnitvami zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti. Izhodišča, ki so nas vodila pri pripravi predloga zakona za drugo obravnavo, so: prvič, zagotovitev pravicdelavcem; drugič, ustvarjanje pogojev za nova delovna mesta; in tretjič, razvojne usmeritve in zakonodaja Evropske unije. Naj naštejem le nekaj pomembnih pridobitev predloga zakona o delovnih razmerjih, in sicer. 1. Uzakonitev individualne pogodbe o zaposlitvi v pisni obliki, v kateri so jasno opredeljene pravice in obveznosti delavca. 2. Prepoved diskriminacije iskalca zaposlitve ali delavca glede na spol, raso, barvo kože, starost, zdravstveno stanje oziroma invalidnost, versko, politično ali drugo prepričanje, članstvo v sindikatu, nacionalno in socialno poreklo, družinski status, premoženjsko stanje, spolno usmerjenost ali druge okoliščine. Poleg tega morajo biti ženskam in moškim zagotovljene enake možnosti in enaka obravnava pri zaposlovanju, napredovanju, usposabljanju, izobraževanju, prekvalifikacija, plačah in drugih prejemkih iz delovnega razmerja, odsotnosti z dela, delovnih razmerah, delovnem času in odpovedi pogodbe o zaposlitvi. 3. V zakonu je vnesena definicija, majhnega delodajalca, in sicer je to delodajalec, ki ima zaposlenih 10 ali manj delavcev. 4. Gre za časovno omejitev zaposlovanja za določen čas in prepoved veriženja pogodb o zaposlitvi za določen čas istemu delavcu za isto delo. 5. Gre za določitev sestavine plače, ki je vsota osnovne plače, delovne uspešnosti in dodatkov za posebne pogoje dela. 6. Gre za zakonito povračilo stroškov v zvezi z delom, regresa za letni dopust in odpravnine pri upokojitvi. Prej zakonske določbe o tem ni bilo, so pa to urejale kolektivne pogodbe. 7. Gre za povišanje dni letnega dopusta s sedanjih 18 na minimalno 4 tedne. 8. Gre za ureditev prepovedi dela otrok. 9. Gre za podrobnejša pooblastila inšpektorju za delo. 10. Zagotovljeno je posebno varstvo nekaterih kategorij delavcev, in sicer žensk, delavcev, ki še niso dopolnili 18 let starosti, invalidov in starejših delavcev. V uvodu sicer ne bi želel zahajati v podrobnosti, bom pa s sodelavkami z veseljem odgovarjal na vaša vprašanja in pojasnil posamezne člene in amandmaje. Spoštovani. Veliko časa je preteklo, da je bil zakon pripravljen za drugo obravnavo, vendar je bil ta čas potreben, da smo lahko izoblikovali takšen predlog zakona, ki je primeren za naš čas in naš prostor. Mislim, da k temu navaja tudi dejstvo, da je bil zakon skorajv vseh členih usklajen s socialnimi partnerji. Menim, da je zakon pripravljen tako, da vnaša potrebne spremembe z vidika fleksibilnosti trga dela, hkrati pa ščiti zaposlene in ob vstopu v Evropsko unijo upošteva predpise, ki jih bomo morali upoštevati kotdržava članica. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik, gospod Stanislav Brenčič.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Lepo vas pozdravljam, kolegice in kolegi, gospoda ministra s sodelavkama. Predlog zakona je matično delovno telo, to je odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide obravnavalo tako na 14. kot tudi na 15. redni seji 7.12., 10.1. in 11.1. in predlog zakona tudi pripravilo za plenarno odločanje. Članicam in članom odbora je bila posredovana cela vrsta gradiv: tako amandmajev vlade, kot mnenje sekretariata, kot mnenje komisije državnega sveta, kot pripombe gospodarske zbornice, amandma gospodarske zbornice, kot pripombe „studie participatic”, pripombe predsedstva zveze društev za kadrovsko dejavnost Slovenije in pa amandmaji poslanskega kolega Romana Jakiča. Predlog zakona je uvodoma predstavil gospod minister s sodelavci, zato ne bi ponavljal, ker je pred mano to tudi bilo ponovljeno. Treba pa se je ustaviti pri, seveda, mnenju sekretariata. Člani odbora so se seznanili z obširnim in pisnim mnenjem sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve in je bilo na seji odbora tudi ustno predstavljeno. Sekretariat ugotavlja, da je na podlagi sprejetih stališč državnega zbora ob prvi obravnavi predloga zakona predloženo gradivo precej spremenjeno in tudi razširjeno, saj sedaj obsega kar 238 členov. Predlagatelj je upošteval večino stališč iz prve obravnave in ustrezno razrešil postavljene dileme, vendar pa bi po mnenju sekretariata predloženo gradivo moralo biti bolj jasno zapisanooziroma ustrezno obrazloženo, saj gre za enega najpomembnejših zakonov, ki jih sprejema državni zbor. Bistvena pripomba sekretariata se je nanašala tudi na spremenjeno vlogo sindikata, predvsem do ustanovno zajamčene pravice do enakopravnosti delavcev, ne glede na to, ali so člani ali ne sindikata. Predstavnica sekretariata je pripombe podala k posameznim členom predloga zakona in nekaterim vloženim amandmajem predlagatelja. V razpravi je predstavnik poslanske skupine Nove Slovenije in član odbora poudaril, da je treba zakon obravnavati in sprejeti, saj za to področje še vedno velja zakonodaja nekdanje Jugoslavije, kar seveda za Slovenijo ni dobro. Tudi praksa nakazuje, da je nujno potrebno sprejeti sodoben zakon, ki bo omogočal več prožnosti. Besedilo posameznih členov je res nekoliko nejasno, vendar bi se to z amandmaji lahko odpravilo. Podobno stališče je zavzel tudi predstavnik socialdemokratske stranke, ki je predlagal, da bi ob obravnavi posameznih amandmajev in členov poskušali na podlagi pripomb sekretariata predlog zakona še dopolniti. Nekateri člani odbora so glede na obširne pripombe sekretariata celo predlagali, da bi se o predlogu zakona ponovno opravila prva obravnava oziroma da se predlog zakona uvrsti in obravnava na januarski seji državnega zbora. To se je namreč dogajalo še v decembru, ko smo želeli pripraviti zakon za decembrsko sejo. V tem času bi se tako lahko, glede na mnenje sekretariata, tudi pripravili ustrezni amandmaji. Predstavniki predlagatelja so nasprotovali predlogu, da bi se o zakonu ponovno opravila prva obravnava, saj je bil predlog zakona o delovnih razmerjih izjemno dolgo usklajevan, pri tem, da bo pred Evropsko unijo težko zagovarjati stališče, zakaj zakon še vedno ni sprejet. O predlogu zakona je bila podpisana tudiizjava v okviru ekonomsko-socialnega sveta in predloženi amandmaji predlagatelja so rezultat dolgih in kompromisnih pogajanj ter usklajevanj. V nadaljevanju so na osnovi pripomb zainteresirane javnosti in pa sekretariata oziroma tudi ostalih institucij člani odbora v razpravi oblikovali tudi celo vrsto svojih amandmajev in se opredeljevali do amandmajev, ki jih je predložila vlada. V pregledu je našteta cela vrsta amandmajev, ki so dobili s strani članov in članic odbora podporo. Potem pa je treba povedati, da niso bili podprti amandmaji vlade k 134. členu, tega je pozneje, tudi z obvestilom vlada umaknila in pa amandma poslanca Romana Jakiča k 171. členu. Odbor je predvsem zaradi argumentov, navedenih oziroma ugotovljenih v mnenju sekretariata tudi oblikoval celo vrsto amandmajev, s katerim je tako rekoč odpravil pomanjkljivosti, tako v osnovni členitvi zakona kot tudi v amandmajih vlade. V pregledu oziroma v poročilu je na več straneh potem tudi obrazloženo in navedeno, je navedena vsa številčnost teh amandmajev, tako da jih ne bi sedaj niti navajal, ste jih pa lahko, če ste kolikor toliko prešli poročilo, lahko tudi spoznali in se z njimi soočili. Po končani obravnavi je odbor še predložil državnemu zboru neke vrste sklep, s katerim predlaga, da državni zbor predlog zakona o delovnih razmerjih obravnava skupaj z amandmaji odbora in amandmaji, ki jih odbor podpira. Treba pa je poudariti, da je k predlogu zakona bilo vloženih danes v bistvu tik pred 13.00 uro še kar cela vrsta amandmajev. Zato je bilo treba v strokovnih službah odbora pripraviti nov pregled amandmajev in tudi oblično in pravno monotehnično vključiti te amandmajev v že vsebovane amandmaje v pregledu. Zato se zna zgoditi, da bi morda nov pregled, spremenjen pregled amandmajev nekoliko zamujal, za kar se v imenu strokovnega osebja odbora vnaprej opravičujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Več poslanskih skupin se je pisno prijavilo k razpravi, zato bom samo z vrstnim redom seznanila kolege poslance in poslanke, do zdaj prijavljenih, da se lahko pripravijo: gospod Vizjak, gospod Drobnič, Brenčič, Štemberger, Peče. Mnenje poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije bo predstavil mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica! Spoštovani gospod minister, predstavnice ministrstva za delo! Spoštovane kolegice in kolegi! V Sloveniji je prehod v nov družbeni sistem z jasno izraženimi lastninskimi temelji in tržnim gospodarstvom močno posegel tudi na področje razmerja med delodajalcem in delavcem. Žal pa deset let po osamosvojitvi področje delovnih razmerij še ni doživelo celovite zakonodajne reforme. Zato zakonska ureditev na mnogih mestih ni jasna, je neusklajena in preprosto ne ustreza spremenjenim družbenim razmeram oziroma ni pisana na kožo času, v katerem živimo. V obdobju tranzicije, ko je večina podjetij izpeljala postopke lastninjenja, preoblikovanja oziroma prestrukturiranja, delovnopravna zakonodaja marsikje ni bila kos novim razmeram, v katerih so se posledično znašli delavci. Zlasti pa ni deloval in še danes ne deluje učinkovit sistem sodnega varstva delavcev. Delovnopravna zakonodaja potrebuje zato čimprej celovito reformo, ki bo v skladu s spremenjenimi družbenimi razmerami predstavljala ustrezen okvir pravnih norm, znotraj katerega bodo delodajalci in delojemalci pogodbeno uredili medsebojne pravice, obveznosti in odgovornosti. Pri določanju okvira pravnih norm in s tem oblikovanju delovnopravne zakonodaje, ki omejuje pogodbeno svobodo delodajalcev in delavcev, se v Socialdemokratski stranki zavedamo določenega paradoksa. Kajti v pogodbenem odnosu je potrebna visoka, vendar selektivna raven zaščite pravic in varnosti zaposlitve delavcev, hkrati pa moramo ponuditi in omogočiti fleksibilne oblike zaposlovanja [[delo s skrajšanim delovnim časom, delo na domu in delovno razmerje za določen čas]] . Pri nastajanju in oblikovanju ter spreminjanju delovnopravne zakonodaje oziroma okvira teh pravnih norm je najpomembnejši socialni dialog, v katerem predstavniki delodajalcev in delojemalcev izoblikujejo rešitve in dogovore. V Socialdemokratski stranki stojimo na načelu, da pri vprašanjih, kjer dogovora ni in dogovora ni bilo, zagovarjamo rešitve, ki so na strani oziroma ki jih zagovarjajo tudi predstavniki šibkejše strani v tem odnosu, to so predstavniki delavcev. Pri tem bi opozoril na še eno zelo bistveno zadevo, in sicer, da kljub v ustavi zapisani določbi, da je Slovenija pravna in socialna država, rešujejo delovna in socialna sodišča spore bistveno prepočasi in delavcem ne zagotavljajo sojenja v razumnem času. Zlasti pereči so spori, ki zadevajo prenehanje delovnega razmerja in pravice, ki izhajajo iz delovnega razmerja, zlasti pravice do plače in ustreznih denarnih zahtevkov. Zato je razmeroma neučinkovito in tudi prepočasno delovanje temeljni vzrok tudi za številne kršitve pravic delavcev, kajti če vemo, da sodni sistem in sodno varstvo ne deluje, je to argument oziroma je to vzrok, zakaj tudi številni delodajalci kršijo in se namenoma zanašajo na neučinkovito sodno varstvo pravic delavcev. Zato v Socialdemokratski stranki vztrajamo na spremembah zakonodaje, ki bodo poenostavile postopke in pospešile reševanje sodnih zadev na delovnih in socialnih sodiščih ter s tem tudi zavezale oziroma dosegle neko preventivno zaščito varstva pravic delavcev. O predlaganem besedilu predloga zakona za drugo branje s številnimi amandmaji bi bilo treba povedati predvsem sledeče: da se pravice delavcev ne zagotavljajo samo z zakonom določenem obsegom pravic delavcev, ampak da se določajo tudi z učinkovitim sistemom varstva teh pravic. Tu se mi zdi najpomembnejša šibkost in slabost predlagane rešitve v tem besedilu in bi pri tem izpostavil, da je vlada, predvsem pa ministrstvo za pravosodje, bistveno poseglo v dogovor socialnih partnerjev, se pravi, sindikatov in delodajalcev, glede zagotavljanja v zakonu dogovorjenih pravic delavcev. Zato smo v Socialdemokratski stranki pripravili amandma in smo ga tudi uspeli zagovarjati in doseči, da je amandma povzel odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide, kjer je s povečano pristojnostjo inšpekcij dela zagotovil neko tisto prvo neposredno, hitro varstvo pravic delavcev, da inšpekcija za dela kot nek arbiter v očitnih primerih kršitev predpisov s strani delodajalca, posreduje in s tem seveda tudi učinkovito zagotovi varstvo pravic delavcev. Poudaril bi, da zakonska pravica, ki jo lahko delavec uveljavi šele po petih letih pravdanja ali še v daljšem časovnem obdobju, to ni pravica in je popolnoma neumestno, da je kjerkoli zapisana. Kajti, če se nekdo za neko stvar pravda pet let in potem na koncu tudi spor dobi, to ne pomeni nič. Poudariti je treba, da je v proceduri priprave zakona za drugo branje ta procedura potekala kar čez nekaj vlad in seveda je besedilo, ki pred nami z amandmaji, v dokajšnji meri povzeto besedilo oziroma sloni na besedilu, ki ga je pripravila tudi Bajukova vlada pod ministrom dr. Miho Brejcem, ki je vodil socialni dialog in, seveda, ga je uspešno končal tudi sedanji minister dr. Dimovski. Zato vemo, da so te rešitve, ki jih imamo pred seboj, tudi rešitve, ki so dejansko nastajale čez daljše časovno obdobje in so dogovorjene in zato v obseg pravic, ki so dogovorjene s socialnim dialogom, socialdemokrati ne bomo posegali, ne nameravamo z amandmaji posegati, seveda pa nameravamo socialdemokrati posegati v učinkovito branjenje teh pravic napram delodajalcem. To pomeni, da zagotovimo čim učinkovitejši sistem in preventivni sistem, da do kršitev zakonodaje in seveda tudi kolektivnih pogodb ne prihaja. To, in žal vidimo zgolj v možnosti povečanih pristojnosti inšpekcije za dela in seveda tudi nakazane rešitve arbitraže, ki pa je seveda tu prepuščena neki možnosti in ni zaveza. Na podlagi končanega socialnega dialoga med partnerji je bilo jasno s strani sindikatov in s strani delodajalcev povedano, da bodo najostreje obsodili vsakega, ki bo posegal v ta socialni dialog, in prav ministrstvo za pravosodje je iz zelo plehkih razlogov poseglo v ta socialni dialog in črtalo tretji odstavek 222. člena dogovorjenih rešitev. Menimo, da bi ministrstvo za pravosodje bistveno več svojega časa namenilo raje rešitvam poenostavitve postopkov pred delovnimi in socialnimi sodišči oziroma v iskanje rešitev, da pride delavec do rešitve oziromado ustrezne zakonske rešitve prej in v razumnem času, da mu ta rešitev lahko sploh kaj pomeni. Naj ilustriram zgolj na enem primeru, kaj pomeni delavcu sodba sodišča, če danes zgubi službo, seveda si jo mora zaradi eksistenčnih težav iskati in si jo poišče v roku šestih mesecev, sodbo, pa dobi čez tri leta, s katero mu je priznano, da je pač iz neutemeljenih razlogov izgubil službo. To ni nič, to ni zaščita pravice delavca in dokler bomo imeli tako sodno varstvo in tak sistem zaščite pravic, bo redno in pogosto prihajalo do kršitev, kar opozarja nenazadnje tudi varuh človekovih pravic v svojih vsakoletnih poročilih. Socialdemokrati smo predlagali tudi druge amandmaje k temu zakonu, predvsem amandmaje, ki se nanašajo na konkurenčno klavzulo, tudi amandmaje, ki se nanašajo na denarno odškodnino v primeru neizrabljenega letnega dopusta; amandmaje, glede koriščenja letnega dopusta, za tiste, ki seveda niso mogli izrabiti letnega dopusta v tekočem letu. Predlagali smo pa tudi bistveno stvar, in sicer dodatni sklep - to že na odboru za delo in ga bomo ponovili tudi v tem plenarnem delu - to je, da ministrstvo za delo do tretje obravnave pripravi poseben člen zakona, kjer bodo definirani pojmi in stavčne oziroma besedne zveze v samem zakonu. Kajti moramo se zavedati, to bo zakon, ki je eden najbolj uporabljenih zakonov v Sloveniji, berejo ga številni, tako delavci, delodajalci, predstavniki delavcev, predstavniki delodajalcev. In menimo, da mora biti vsaka nedvounost zminimizirana oziroma jo ne sme biti in zato morajo biti pojmi jasni. V razpravi je bilo omenjeno številno, so bili številni primeri, kjer pojmi niso jasni. Na to je ne nazadnje opozoril tudi sekretariat za zakonodajo. Zato menimo, da bi temu poglavju oziroma temu bilo treba posvetiti še več pozornosti in še več prostora v samem zakonu. Skratka, v Socialdemokratski stranki z nekaterimi rešitvami socialnega dialoga ne soglašamo, vendar jih priznavamo. Priznavamo jih kot rezultat napornega, dolgoletnega socialnega dialoga in zato v te dogovore s svojimi amandmaji nismo posegali, seveda smo pa, poudarjam še enkrat, posegali v učinkovit sistem oziroma v učinkovitejši sistem varstva pravic, dogovorjenih pravic, v zakonu. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil mag. Janez Drobnič. Izvolite.
Lep pozdravljam predstavnike vlade, lep pozdrav vam kolegice in kolegi. Dovolite, da predstavim mnenje Nove Slovenije o drugem branju zakona o delovnih razmerjih. Zakon o delovnih razmerjih je pravzaprav mala delavska ustava, ki pa se sprejema že zelo dolgo časa. V Novi Sloveniji sprejetje zakona o delovnih razmerjih podpiramo, zato ker seje od takrat, ko so bili sprejeti veljavni zakoni, že zelo spremenilo. Spremenile so se politične, gospodarske in družbene razmere. Tudi ni dostojno, da imamo še stari jugoslovanski zakon oziroma dva zakona, ki določata ta pomemben del urejanja zaposlovanja, dela in gospodarstva. Delodajalci so v začetku postavilipredvsem dva cilja: da postanejo delovna razmerja prožna in, drugič, da se znižajo stroški poslovanja. Na drugi strani, kot smo lahko sledili sindikatom, niso nasprotovali temu, da so delovna razmerja prožna, zato ker se s tem vzpostavlja tudi fleksibilentrg dela in zagotavljanje enakih možnosti za zaposlitev. Seveda, niso pa delojemalci bili za to, da se znižujejo pravice, raven pravic. Spoštujemo to, kar so se socialni partnerji dogovorili. Vendar pa bi radi v Novi Sloveniji vas seznanili, s čim pa se ne strinjamo glede tega usklajevanja. Sodobna delovna razmerja in gospodarstvo se spreminja. Nekdaj predvsem antagonistična razmerja med delojemalci in delodajalci se spreminjajo v kooperativna; sodobna industrijska demokracija govori o tem. Kje je razlog temu? Razlog je v tem, da vse več delavcev ima visoko izobrazbo, vse večji del gospodarstva predstavlja servisni sektor, vse več je neodvisnih zaposlitev, in zato se tudi spreminja to dogovarjanje, dogovarjanje v smislu sodelovanja, predvsem na tistih področjih, ki se tičejo dela, organizacije dela in internih zadev v podjetju. In zdaj smo že torej tam, kjer je glavna ost usmerjanja Nove Slovenije: namesto avtentičnih interesov delavcev se je dalo prevelik poudarek sindikatom, poudarek sindikatom in določene pristojnosti, ki jih ne bodo mogli v interesu delavcev zastopati in izpeljati. Naložili so si preveliko breme. In če upoštevamo še dejstvo, da naša sodišča delujejo prepočasi, da je vprašanje, kaj bo z arbitražnimi postopki, kajti ti postopki bodo določeni v kolektivnih pogodbah, se usoda delavcev ne kaže ravno v dobri luči. Torej, iz tega zakona se da razbrati, da se v ustrezni meri ne zagotavlja najširšega interesa delavcev pred parcialnimi interesi sindikatov. V delovnih organizacijah, v podjetjih, lahko legitimno zastopajo predvsem delavsko voljena predstavništva. To bi morali v zakonu omogočiti. Omogočiti, še enkrat povem, da tam, kjer pač ni reprezentativnega sindikata, da se na tak način to izpelje. Vsi strokovnjaki, ki se ukvarjajo s temi rečmi so to poudarjali. In v prejšnjem branju je bilo besedilo napisano v tej smeri. S tem se ne izključuje pristojnost sindikatov, ampak se dopolnjuje. Sindikatom bi morala biti zaupana vloga učinkovitega varovanja pravic in interesov zaposlenih, ne pa jim določati pristojnosti. Sindikati, torej, kot sem že enkrat poudaril, verjetno ne bodo kos vlogi, ki jim se dodeljuje na tak način, prihajalo bo seveda potem do kršenja pravic. Pripombe imamo na izdajanje enostranskih splošnih aktov, kar po kontekstu obligacijskega prava ni primerno, ni dopustno, da se z zakonom določa sprejemanje splošno pravnih norm za urejanje dvostransko obveznih pravnih razmerij. Med ostalimi pripombami naj navedem še; zakon, to drugo branje, predvideva konec možnosti koriščenja letnega dopusta v naslednjem letu za osebe, ki še nimajo šestmesečnega dela. To je predvsem za tiste matere, ki so nastopile porodniški dopust v tem letu pred koncem junija in so šle na dopust, materinski dopust, in potem seveda ne morejo koristiti tega dopusta. Ravno tako se lahko zgodi z delavci, ki so bili poškodovani pri delodajalcu na delovnem mestu in niso sposobni za delo, ravno tudi ti ne bodo morali koristiti dopusta v prihodnjem letu. S tem se ustvarja pravzaprav neenakost in nepravnost med posameznimi kategorijami. Če se že določa zmanjševanje pravic, potem, če so se že to socialni partnerji zmenili, bi morali upoštevati to, da je pač za vse enako, da so določbe simetrične, ne pa, da se določene - ki so pravzaprav v odnosu na bolniško ali bolezen v enaki relaciji, do dopusta pa v različni. To je neprimerno. Disciplinske sankcije so preohlapno določene. Če upoštevamo še tiste okoliščine, ki sem jih prej navedel, problematičnost arbitraže, potem omejena možnost inšpektorjev za delo in počasnost reševanja sodišč, potem bo ta disciplinska sankcija zelo na arbitražni funkciji oziroma vlogi delodajalca. On bo lahko to po svojih načinih opravljal in tukaj bo težko zagotavljanje pravic delavcev, zlasti takrat, ko gre za eklatantno kršenje že samega postopka. Zato mimogredeob tem povem, da se zavzemamo za večjo vlogo inšpektorjev za delo, da lahko v samem postopku, kjer se te stvari ugotovijo, da lahko s svojim sklepom vpliva na potek tega. To ne pomeni prejudiciranja ali prevzemanje vloge sodišča, kajti sodišče bo v končnikonsekvenci še vedno odločilo, bo pa to pomagalo pri delu sodišč. Iz tega zakona izpada pogodbeno delo. Ne vem, s čim se to zdaj nadomešča. Omenja se pripravništvo brez plačila. V Novi Sloveniji pravimo, da nima smisla, da reguliramo delo, ki je brez plačila. Volontersko pripravništvo. Za takšne primere, ko je pripravništvo potrebno zaradi pridobivanja znanj, pa med delodajalci ni interesa, v takšnih primerih se lahko zagotovi subvencija in pa nižja tarifa za delo in se pride do enakega cilja, pri čemer se pa zagotavlja vsaj sorazmerni del plačila za neko opravljeno delo. Če pa volontersko pripravništvo, pač, ne štejemo v delo, potem nima tega značaja delovnega razmerja. Tukaj bi še enkrat rad poudaril glede prenosa dopusta v prihodnje leto. Ob sprejemanju zakona o zakonski zvezi, o družinskih prejemkih, smo omenili, da bo v sodelovanju oziroma v povezavi s tem zakonom dejansko prišlo do dejanskega zmanjšanega starševskega dopusta. Zato vse kolegice in kolege opozarjam, da podpremo amandma, ki - kot sem videl - ga je vložila že vlada. Na to pa smo jo opozorili pri obravnavi na matičnem delovnem telesu. Torej, sprejetje zakona podpiramo z namenom izboljšanja ureditev odnosa med delavci in delodajalci, avtentičnega predstavništva delavcev in jasnosti zakona. Zaradi ciljev, da se to doseže, pa smo vložili potrebne predloge sprememb, ki ste jih dobili tudi na mizo. Hvala lepa, da ste me poslušali.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Stanislav Brenčič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo z zadovoljstvom sprejeli to, da je predlog novega zakona o delovnih razmerjih, in to predlog za drugo obravnavo končno po veliko predolgem odmoru, po opravljeni prvi obravnavi predložen v proceduro državnemu zboru. Ocenjujemo, da je predlog kot takšen, s svojo vsebino in konceptom, kar precej spremenjen glede na predlog iz prve obravnave, vključno z v tej obravnavi sprejetimi stališči in napotili predlagateljev za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo. Kar nekaj nas meni, da je v nekaterih segmentih vrsta sprememb poprej v slabše kot v bolje, pričakovanja, ki ga ta zakon prinaša na trgu dela in predvsem delavcem. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke rešpektiramo dogovor oziroma kompromis med socialnimi partnerji, ki so tako rekoč posedovali svoj izdelek v obravnavo in sprejetje državnemu zboru. Vendar pa ni in ne bi smel biti državni zbor oziroma poslanci pri obravnavi in sprejetju tega predloga zakona, predloga za drugo obravnavo zgolj statist, saj bomo navsezadnje za predvsem negativne učinke tega zakona v njegovem praktičnem izvajanju tudi odgovorni. Kot se je v dosedanjih razpravah potrdilo, pa so pričakovanja ključnih socialnih partnerjev prav to oziroma to, da bi v državnem zboru tako rekoč nemo pospremili ta zakon. Kar precej poslancev v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke nas je prepričanih, da predlog zakona kaj preveč ne sledi realnosti novega ekonomsko-gospodarskega in tudi družbenega reda v državi Sloveniji in premočno vstopa v ospredje zakona institucionalizacija sindikata - ali bolje rečeno, njihovih central - ter prekomerno vključevanje pooblastil le teh v zakon. Ta zakon oziroma s predlogom tega zakona bi morali slediti v kar največji meri vzpostavitvi čim bolj pristnih in neposrednih razmerij oziroma odnosov med delodajalcem in delavcem, zato ker sta drug drugemu potrebna in drug za drugega nista le kos materiala ali predmet. Pa naj si tobodi neposredno ali tudi v naslovu uprav oziroma menedžmenta v organizacijah in delavskimi predstavništvi, na drugi strani s pomembno vključenostjo v svetu delavcev in delavskega zaupnika v tej isti organizaciji. Popolna izključitev svetov delavcev in delavskega zaupnika iz predloga zakona, in to tudi v primerih, ko je vzpostavljenost sindikata v določeni organizaciji zelo šibka ali pa je sploh ni, ni - po našem trdnem prepričanju - dobra rešitev, pa če potrditev za naše stališče iščemo že v sedanji praksi ali pa jo z gotovostjo pričakujemo že kaj hitro, ko bo ta zakon stopil v uporabo, če bo seveda v končni obliki ta koncept tudi sledil v popolni podobi. Negativne posledice bodo v prvi vrsti čutili delavci in to neposredno. V to smo nekateri, ki smo dolga leta preživeli v industriji, trdno prepričani. Taka odločitev predlagatelja ali bolje rečeno izboritev odločitve s strani dominantnih sindikatov in predstavnikov delodajalcev, ki pa v praksi niso neposredna pogodbena stranka pri sklepanju pogodbe o zaposlitvi, ki je temeljni dokument tega zakona in najbolj neposreden in pristen dogovor med delodajalcem in delavcem o njunem medsebojnem delovnem razmerju in odnosu, je gledano tudi z vidika 75. člena ustave Republike Slovenije in z ustavo zajamčene pravice do enakopravnosti delavcev - ne glede na to, ali so ali ne člani sindikata in da lahko z lastno odločitvijo vplivajo na stvari, ki se jih neposredno tičejo - sporna. Prav na to je z argumenti opozoril tudi sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve v svojem mnenju. Zmotno pa bi bilo in tudi ne prav soditi, da v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke odrekamo sindikatom poslanstvo, ki ga imajo in ga morajo imeti in opravljati tudi naprej v skladu s pravili sindikalnega dela in povezovanje v korist zaščite in varovanje interesov delavcev in seveda v prvi vrsti članov sindikata, z upoštevanjem fakultativnega načina njihovega delovanja. Ne more in ne bi pa smel biti sindikat oziroma si pridobiti sindikat na podlagi tega zakona popoln monopol v zastopanju delavcev, ne glede na to, ali so njegovi člani ali ne. Prepričani smo, da bo že bližnja prihodnost na osnovi dogajanja na trgu dela postregla z nujno potrebo, da se v medsebojno dogovarjanje iz naslova delovnih razmerij neposredno v določenih okoliščinah in potrebah vključi neposredno tudi svete delavcev in delavskega zaupnika, še posebno, če pomislimo tudi na nizko moralno in odgovornostno raven nekaterih delodajalcev oziroma tudi njihovih upravo. Ni dovolj to, kar zatrjujejo predstavniki delodajalcev, da so sveti delavcev in njihova vloga opredeljeni že v zakonu o soupravljanju delavcev. Res pa je, da ne sindikalnim centralam, še posebno nekaterim, ki delujejo vse preveč imaginarno in bolj v korist svoje vodstvene strukture kot neposredno v korist delavca, in ne predstavnikom delodajalcev, ki delujejo le krovno in ne neposredno pristno, partnersko, ni po godu, da bi se kdo tudi bolj neposredno vključil v to dogovarjanje in s tem do neke mere zmanjšal ali ogrozil njihovo monopolnost. V tem trenutku, žal, ter z veliko uspešnimi državami Evropske unije, primerljive rešitve v našem dogovarjanju še niso sprejemljive, v kar smo se poslanci Slovenske ljudske stranke pri obravnavi predloga zakona na matičnem delovnem telesu prepričali in ne bi imelo smisla, da se brez upa na uspeh trudimo z amandmaji, koncept, kot ga sedaj predlog sledi, spreminjati oziroma vsaj v nekaj členih vrniti vsebino predloga zakona v tisto vsebino, ki jo je zakon, predložen v prvem branju, tudi prestal in bil takrat konceptualno sprejemljiv. Če pri tem omenim predvsem 83., 84., 148. in 150. člen. Želim pa poudariti oziroma omeniti še nekatere ključne zadeve ali rešitve, ki jih zakon prinaša. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo mnenja, da so rešitve, ki so predložene v zakonu ali v amandmajih vlade in se nanašajo na odpovedne roke, ne glede v naslovu delodajalca ali delojemalca, obseg in višino odpravnin, dodatek na delovno dobo, rešitve, ki so predimenzionirane: in to zadeva tudi trdo stopnjevanje v priznavanju odpravnin, ki je krivično. Praktično za morda mesec razlike v delovni dobi bo nekdo lahko dobil skoraj polovico manjšo odpravnino, kot tisti, ki ima dober mesec delovne dobe več. Prepričani pa smo tudi, da bo tako trd pristop pri odpravninah imel posledico iskanje vsemogočih vzrokov, odpuščanje delavcev oziroma prenehanje delovnih razmerij iz poslovnega razloga kot pa izplačevanje odpravnin. Prav tako je ohranjanje obveznosti delodajalca do zagotavljanja nadomestila plače zaradi delavčeve odsotnosti z dela zaradi bolezni v obsegu 30 dni za delodajalca preobremenjujoča. S tem pa želimo poudariti, da niti slučajno ne mislimo, da bi bilo to treba prenesti drugam kot na zdravstveno zavarovalnico, s tem da se ji zagotovi prav gotovo stalen in nov vir v ta namen. Našteto so elementi, ki zmanjšujejo poleg še nekaterih drugih ukrepov konkurenčnost naših delodajalcev in so nestimulativni za nova zaposlovanja in bodo v končni fazi v škodo delavca, pa čeravno se morda na prvi pogled, izhajajoč iz zakona, to zdi nerazumno, ampak to se bo zgodilo. Zaposljivost iskalcev zaposlitve z več ali veliko let delovne dobe bo silno majhna oziroma za delodajalca nevabljiva. Predlog zakona pa vsebuje tudi kar nekaj dobrih in tudi evropsko primerljivih rešitev ter tudi kar nekaj je kompromisnih rešitev socialnih partnerjev, za katere lahko trdimo, da jih je dobro čim prej sprejeti. Zato bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlog zakona z večino predloženih amandmajev tudi podprli, čeravno smo tudi na tem, da bi smela biti vrednostna sodba poslancev ali globalna obravnava tega zakona ne glede na to, da je zakon s socialnimi partnerji usklajen, bolj pristna. Dobro je z ene strani tudi to, da bo mogoče predlog zakona zaradi številnih odprtih členov tudi v tretji obravnavi še dopolniti oziroma nekatere rešitve tudi izboljšati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Igor Štemberger. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Če smo še pred mesecem dni v Stranki mladih Slovenije delili prepričanje, da bo zakon o delovnih razmerjih v drugem branju zakon, ki naj zaradi svoje usklajenosti s partnerji v socialnem dialogu služi kot vzoren primer dobrega dela, danes nismo v to več tako prepričani, zlasti ne po vladnih amandmajih in mnenju sekretariata. Dovolite, da samo ponovim nekatera opozorila sekretariata. Mnenje sekretariata je seveda obsežno, ker je tudi sam zakon zelo obsežen, ima 238 členov, predlaganih ogromno amandmajev, za katere je zapisano, da so usklajeni medsebojno. Posebej pa sekretariat izpostavlja, da gre za zelo uporabljan zakon, mogoče najbolj od vseh, ki jih sprejmemo v državnem zboru, in se bo zato v ta zakon tudi največ gledalo. Vsak delodajalec in delojemalec bo gledal vse določbe zakona o delovnih razmerjih in jih bo podrobno proučil. Zato bi po mnenju sekretariata morali biti amandmaji bolj jasno zapisani oziroma ustrezno obrazloženi. Tudi sam sekretariat ni mogel razložiti, kaj posamezna določba pomeni. Edina obrazložitev v večini amandmajev je, da so usklajeni med socialnimi partnerji, kar pa seveda za razumevanje ni dovolj. Poleg tega nas sekretariat opozarja tudi na primere, če se pojavi vprašanje obvezne razlage zakona, ker se postavlja vprašanja, kaj je mislil predlagatelj in zakonodajalec, državni zbor, ko je sprejemal določene norme. Zato me ne čudi, da smo na odboru tehtali smiselnost odločitve, ali počakati z drugo obravnavo ali pa nadaljevati in med drugim in tretjim branjem popraviti neusklajenosti in nejasnosti. V Stranki mladih Slovenije menimo, da je bila sprejeta prava odločitev in da se naj nadaljuje z obravnavo zakona. Ob členih bomo imeli dovolj časa za posamezne določbe, rad bi pa takoj omenil le nekatere zadeve. V Stranki mladih Slovenije menimo, da je nujno področje individualnih razmerij delavcev normativno v celoti urediti z zakonom, saj je to narekoval že ustavni zakon za izvedbo ustave Republike Slovenije, ki je določil rok 31.12.1993 za uskladitev predpisov, ki niso v skladu s slovensko ustavo, katera izrecnodoloča, da država zagotavlja zakonsko varstvo zaposlovanja in dela. V zakonu poleg navedbe začasnih in občasnih del dijakov in študentov manjka sistemsko urejen institut izvajanja teh del, predvsem zaradi določenih posebnosti, ki so značilna le za to zvrst dela. Zato se v Stranki mladih Slovenije zavzemamo, da se to področje v zakonu tudi uredi. V SMS ocenjujemo, da se s predlogom zakona predvsem v naslednjih primerih znižujejo standardi delovanja pravic delavcev. V SMS nasprotujemo ureditvi zakona, ki odpravlja dvostopenjsko odločanje o pritožbah iz delovnih razmerij in določa le enostopenjsko odločanje delodajalca, ker niti ne definira organa ali funkcije osebe, ki o tem odloča. Na ta način se bistveno poslabša položaj delavca, ki mu je odvzeta vsaka možnost pritožbe na drugostopenjskem organu in mu preostane le še iskanje svoje pravice na inšpekciji dela ali pa na delovnem sodišču. Področje disciplinskih odgovornosti delavcev je za razliko od sedaj veljavnega zakona urejeno na način, ki koncentrira odločanje o prenehanju delovnega razmerja le na delodajalce in reprezentativni sindikat in omogoča delodajalcem odpustiti delavca že zaradi manjše kršitve delovne obveznosti. Zakon tudi opazno priviligira poslovodne osebe, ki jim izloča pravni položaj napram splošnemu sistemu, ki velja za ostale zaposlene in jim tako še dodatno priviligira položaj. Poleg tega pa zakon ne definira poslovodnih oseb in drugih oseb s posebnimi pooblastili, za kar menimo, da je nujno potrebno. Ne strinjamo se s tem, da bi zakon ekskluzivno institucionaliziral sindikate kot edine zastopnike interesov delavcev, saj je v državi veliko število podjetij, ki reprezentativnih sindikatov nimajo ali pa je članstvo v njih maloštevilno. Zato menimo, da bi moral zakon v interesu zastopanja pravic delavcev predvideti zastopnike njihovih interesov tudi v teh podjetjih. Za delodajalce verjetno noben zakon, ki kakorkoli varuje delavce in njihove pravice, ni dovolj dober. Vsak tak predlog je ponavadi označen kot spodnja meja sprejemljivega in tudita predlog pri tem ni izjema. V Stranki mladih Slovenije menimo, da temu le ni tako. Predlog omogoča delodajalcu podjetniško svobodo in omogoča gospodarski napredek. Rezerve v gospodarstvu po mnenju SMS-a niso skrite v manjših delovskih pravicah in plačahtemveč predvsem v boljšem vodenju in večji dodani vrednosti. To pa je naloga delodajalcev. Zakon bomo v drugem branju podprli, od vlade pa pričakuje da bo naše pripombe upoštevala pri pripravi zakona za tretjo obravnavo.
Hvala. V imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke se bo oglasil Sašo Peče. Prosim.
Spoštovani navzoči. Pravijo, da se je Slovenija pred desetimi leti odločila za drugačno pot. Nekateri trdijo, da se je odločila za tisto pot, katero bo vodilo načelo kapitala. V Slovenski nacionalni stranki seveda temu nasprotujemo in pravimo, da morata biti in interes kapitala in tisti socialni vidik, ki ga prav tako lahko prikažemo kot neke vrste socialni vidik, med seboj usklajena. Tokrat v imenu Slovenske nacionalne stranke čestitamo pripravljavcu gradiva za njegovo "smučanje" med obema interesoma za uskladitev v takšni meri, da sta se oba interesa našla v tem zakonu. Gledano iz ene ali druge strani, bo vsak našel nekaj napak, ker sta ta dva interesa vsak na svojem polu. Toda v Slovenski nacionalni stranki dajemo prednost predvsem socialnemu vidiku, čutu do človeka in da zakonsko zaščitimo predvsem tistega, ki so mu praviloma v tej naši državi, žal, kršene vse oziroma večina njegovih pravic. To, dadanes govorimo o enem pomembnejših zakonov, nasploh v obstoju naše mlade države, ne pričajo le predstavniki poslanskih skupin, katerih predstavniki izrazito niso nasprotovali predlaganemu zakonu, temveč tudi to, da se nahajamo komaj v drugi obravnavi in da je zakon že dal nekaj skozi. S sprejemom po prvi obravnavi se je začelo 1999. leta. Torej pred dobrimi tremi leti. Toda navkljub temu, da so pripravljavci gradiva bili tako s strani, recimo, desnih političnih opcij, kakor levih političnih opcij, še zmeraj v zakonu v Slovenski nacionalni stranki vidimo nekatere pomanjkljivosti. Dovolite, da jih v tem trenutku predstavimo, za njih pričakujemo, da se bodo odgovori na naša vprašanja znašli v razpravi, predvsem v obliki odgovorov predstavnikov ministrstva oziroma predstavnikov predlagatelja gradiva. In sicer, prvič, pojasnilo glede VI. poglavja predlaganega zakona, kjer je govora o odpovedi pogodbe o zaposlitvi, tako na eni strani s strani delodajalca, kakor na drugi strani s strani delojemalca, predvsem v terminu "osebni razlog". Po pogovorih, ki smo jih opravili v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke, je bilo kar nekaj prinesenih stališč, ki se nam zdijo smiselna, predvsem ta, da bi besedo "osebni" zamenjali z "osebnostnimi" razlogi. Pa mogoče toliko za razmislek, da ne bi dajali prevelikega poudarka na stran kapitala. No, dalje pa je zadeva, o kateri so se večinoma oglašali tudi gospodje pred menoj, in sicer gre za eksluzivno vlogo sindikata. Seveda, sindikat naj bi po neki zgodbi - poudarjam, naj bi po neki zgodbi podarjal delavske pravice, se boril za njihov interes. Toda žal v marsikateri družbi danes, govorim o gospodarskih družbah, sindikat niti ne obstaja. Vprašanje je, kakšna je njegova vloga v določenih gospodarskih organizacijah, ne govorim za vse. Zato se nam v Slovenski nacionalni stranki zdi ekskluzivna vloga sindikata nesprejemljiva. Bilo bi smiselno vlogo po eni strani pogajalcev, po drugi strani vlogo tistih, ki imajo pravico v tej državi karkoli reči, da jih vlada Republike Slovenije, da jih ta državni zbor ali katera druga institucija in po tretji strani, tudi delodajalec, posluša, dati tudi tistim zaposlenim, ki niso zaradi tega ali onega razloga v nobenem od teh združenj, imenovanih sindikat. Tudi njim moramo omogočiti, ne samo to, da delajo, tisti, ki imajo pač danes v Sloveniji srečo, temveč to, da o svojem delu tudi javno spregovorijo. Tu se pojavlja v povezavi s tem vprašanje in v slovenski nacionalni stranki smo si na to vprašanje že odgovorili. Mislim pa, da bi bilo smiselno, da si na to vprašanje odgovori tudi ministrstvo. Ali je sindikat edini skrbnik delavskih pravic? Iz tega bi se moralo pri zakonu izhajati. To je poglavitno vprašanje na tistem socialnem vidiku, za katerega sem rekel, da ste dokaj dobro vozili. In če dovolite, menimo, da članarine, naj si bodo v sindikalnih gibanjih, ne bi smele biti materija tega zakona. Tudi o tem bi bilo smiselno razmisliti. Nekateri pravijo oziroma tako kot vse poslanske skupine smo tudi mi imeli veliko razgovorov s takimi ali drugačnimi institucijami, kjer so ponavadi prevladovali individualni interesi teh institucij, kjer se je hotelo v zakon skozi prva ali zadnja vrata, skozi tako ali drugačno obliko amandmaja vpeljati določen interes. Toda namenoma, ravno zaradi tega v slovenski nacionalni stranki nismo vložili nobenega amandmaja, predlagamo pa, da predlagatelj gradiva in pa ta državni zbor v tem momentu oziroma v trenutkih razprave, spremeni ta 238. člen. To je zadnji člen tega zakona. Zadnji, a še zdaleč ne najmanj pomemben. To je uveljavitveni člen, ki govori, da se bo ta zakon začel uporabljati 1. januarja 2003. leta. Po našem prepričanju je potrebno uveljavitveni rok podaljšati. Ta državni zbor se je srečal že z marsikaterim zakonom, predvsem s tistimi zakoni, ki vsebinsko za seboj nosijo mnogo posledic in jim je dal tako imenovani uveljavitveni rok zelo dolgega značaja. Če se danes srečujemo v drugi obravnavi, je vprašaj, kdaj pridemo v tretjo obravnavo. Zna se zgoditi, da bo ta zakon, ki je na tem področju najpomembnejši, torej na področju prisotnega ministra, v tretji obravnavi bil sprejet jeseni. In bo uveljavitev, po drugih besedah, stopila v veljavo skoraj nemudoma. Je pa res, da ta zakon je pisan za ljudi. Zato jim dajmo možnost, da se s tem zakonom tudi seznanijo. Da se naredijo simulacije in da se vidijo posledice tega zakona. Toliko v uvodnem govoru. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije, bo predstavila gospa Cveta Zalokar Oražem. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki vlade! Pred nami je zakon, ki je eden najpomembnejših in najpogosteje uporabljanih v vsakdanjem življenju velike večine državljank in državljanov, saj ureja vsa vprašanja v zvezi z delovnimi razmerji, zaposlitvijo, plačami, pogoji dela, varstvom delavcev in tako dalje. Po drugi strani pa tudi bistveno vpliva na gospodarstvo, njegovo konkurenčnost, gospodarski razvoj in rast ter pogoje, v katerih bo le-to poslovalo. Zakon, ki je pred nami, je rezultat dolgotrajnih in več let trajajočih usklajevanj. V tem smislu je treba poudariti nujnost sprejemanja nove zakonodaje na področju delovnih razmerij, saj je nujno potrebno povečati liberalizacijo slovenskega trga delovne sile ter prilagoditi omenjeno področje direktivam in smernicam Evropske unije. Pri čemer je treba priznati, da je v fazi usklajevanj med socialnimi partnerji ostal, po našem mnenju, nekako na pol poti in v veliki meri sledi težnji tistih rešitev, ki predvsem omejujejo delodajalce. Res je, da je izjemno težko slediti tako po eni strani cilju ekonomske učinkovitosti kot po drugi strani socialni pravičnosti in visoki stopnji delavčeve varnosti ter zaščiti delavca kot šibkejšega člena. Zato se bo v praksi najbrž že zelo kmalu, po naši oceni kar v nekaj letih, pokazalo, da ga bo treba spremeniti in dopolniti, najbrž pa za bolj radikalne posege potrebujemo čas. Ne nazadnje bo najbrž prav praksa pokazala, da lahko prevelike pravice, ugodnosti in zaščita pomenijo dvorezni meč, saj se bodo delodajalci obnašali racionalno in omejevalno, takšne rešitve pa se bodo dolgoročno pokazale kot slabe in neuresničljive. Pri tem je predlog po našem mnenju vendarle še sprejemljiv kompromis, ki ga bomo, glede na dogovor socialnih partnerjev, podprli. Opozarjamo pa, da se je državni zbor kot najvišji zakonodajni organ znašel v nenavadnem položaju, ko zgolj potrjuje in uzakonja tisto, kar so se dogovorili socialni partnerji, ter skoraj nima nobenih možnosti za spreminjanje in preoblikovanje predloga, ki nam je dan v obravnavo. Tu smo nekako v situaciji, ko pravzaprav tudi boljših predlogov ne smemo predlagati, saj bi s tem - vsaj medijsko smo s tem soočeni - kršili dogovor in se kot politika vtaknili v to področje. S tem želimo poudariti, da so socialni partnerji, to je sindikat na eni strani in predstavniki delodajalcev, po naši oceni sprejeli nase veliko odgovornost za posledice uveljavitve tega zakona ter nas, poslanke in poslance, na nek način odvezali od odgovornosti. Zakon prinaša sicer veliko dobrega in pozitivnega, če posebej želimo pri tem poudariti prednosti, ki jih prinaša na področju stroška dela, nekolika večja fleksibilnost trga delovne sile, skrajševanje odpovednih rokov, znižanje odpravnin, možnosti odpuščanja nediscipliniranih in slabih delavcev ter določitev in definiranje efektivnega delovnega časa, ki postaja primerljiv z Evropsko unijo. Po drugi strani pa se ohranja in povečuje socialna varnost, pri čemer so v zakonu uvrščene kategorije, kot so regres, povračilostroškov v zvezi z delom, prehrana, prevoz, navedba plačilnega dne, odmor za malico med delovnim časom, dodatek za minulo delo in tako dalje. Tako je zakon v resnici zelo močno zaščitil že zaposlene delavce, pred tem pa po našem mnenju močno zanemaril mlado populacijo in tiste, ki iščejo zaposlitev, saj bo s preveliko restriktivnostjo zaviral in zmanjševal možnosti novih zaposlitev in odpiranja novih delovnih mest. Pri tem je po naši oceni pozitivna večja možnost in fleksibilnost pri zaposlovanju na domu ter zaposlovanju za krajši delovni čas, medtem ko je slabo zlasti omejevanje zaposlovanja za določen čas, saj bi prav ta možnost lahko odprla delodajalcem fleksibilen položaj pri zaposlovanju. Restriktivna politika na področju zaposlovanja bo namreč povzročila negativne učinke na, po naši oceni, zelo problematičnih področjih rasti produktivnosti, povečanju zaposlitve in zaposlovanja ter nadaljevanju dela na črno. V času obravnave zakona je bilo eno najpogosteje problematiziranih področjih vprašanje predstavništva delavcev oziroma vprašanje, kdo bo imel pristojnost zastopanja delavskih interesov in sogovorništva delodajalcev. Pri tem se znatno krepi vloga sindikatov ter istočasno črta in omejuje druge predstavnike delavcev. Pri tem je potrebno, skladno z opozorili sekretariata za zakonodajo, paziti, da bi ne bila kršena z ustavo zagotovljena pravica delavcev, ki ne smejo biti kakorkoli diskriminirani ali postavljeni v slabši položaj, če niso člani sindikatov. V naši poslanski skupini smo si kljub številnim pomislekom vendarle odločili, da podpremo predlagano rešitev poudarjene vloge sindikata, ki se najbolj radikalno kaže v obveznem obračunavanju članarine s strani delodajalcev. Zanemarjanje vloge in položaja svetov delavcev pravzaprav lahko pomeni ukinjanje delavskega soupravljanja. Res pa je, da smo pri svoji odločitvi sledili zlasti stališčem predstavnikov delodajalcev, ki so opozarjali na prenormiranost in prezapletenost v primeru, da bi v zakon dodatno vnašali pristojnosti svetov delavcev in s tem tudi vnašali dodatne zahteve do delodajalcev, kar bi bilo za gospodarstvo v celoti slabo. Prav tako pa je tudi vlada nasprotovala takšni rešitvi, saj bi to pomenilo demontažo koncepta zakona in vrnitev na začetek pogajanj. Poslanska skupina LDS bo zakon podprla, saj v primerjavi s staro zakonodajo pomeni napredek in prinaša veliko pozitivnega. Ob tem pa poudarjamo, da z mnogimi rešitvami, predvsem v smislu večje ekonomske učinkovitosti, odpiranja novih delovnih mest, fleksibilnosti delovne sile in zmanjševanja stroškov dela v vidu hitrejšega gospodarskega razvoja nismo v celoti zadovoljni.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil gospod Ivan Kebrič. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, vaši sodelavci in kolegice in kolegi. Predlog za drugo branje, ki je pred nami, zakona o delovnih razmerjih, menimo v poslanski skupini, da je eden od zelo zelo pomembnih zakonov, ki bi ga že bilo dobro pred določenim časom sprejeti. Ampak tudi sedaj menimo, da bi morali čim prej priti do tretjega branja, kajti ta zakon bo marsikaj razčistil, bo marsikaj postavil na realna tla današnjega tržnega gospodarstva, ko se bistveno spreminjajo določeni položaji, tako delojemalcev kot delodajalcev. Tisti, ki smo že delali v prejšnjem socialističnem sistemu, smo bili v glavnem delojemalci, na drugi strani pa mnogi tudi v položaju delodajalcev, če smo bili v taki ali drugačni funkciji. Po osvoboditvi, ko smo prešli v prosto tržno gospodarstvo, smo si nabrali tudi izkušnje, saj so mnogi od nas bili tudi kot podjetniki delodajalci in so se konfrontirali z določenimi problemi. Vloga sindikatov je takšna ali drugačna in tisti, ki se pogleduje in izobražuje ter bere tako in drugačno tujo literaturo, in tisti, ki ima priložnost, da z določenimi tujimi funkcionarji, tako sindikalisti kot delodajalci, si lahko ustvarja in ustvari določeno sliko, ki jo lahko preslikamo v naše razmere. V osnovi se vedno išče kompromis. Kompromis med tistima dvema ali tremi ekstremi, ki se pojavljajo, kajti noben ekstrem se v praksi ni dokazal, da bi bil dober, razen diktature, katere preživetje smo doživeli. V tem primeru smo dejansko v poslanski skupini razmišljali, kako zavzeti stališče do tega drugega branja. Na eni strani pozdravljamo kompromis, se pravi, soglasje predstavnikov delodajalcev in delojemalcev - tu moram morda kolegom v neki meri povedati, da imamo malo drugačno mnenje glede sindikatov, kajti ne znamo si predstavljati, da bi lahko vsak, ki je tako ali drugače se pripravljen nekje organizirati, pustimo zdaj politično orientacijo posameznih sindikatov, vendar so si ti enotni, da bi naj služili in varovali pravice zaposlenih. To se pravi, imajo skupno izhodišče, imajo skupen cilj. Na drugi strani je konfrontacija z interesi delodajalcev in kot tretji partner se vključuje vlada. Vloga vlade, kot jo gledamo v naši poslanski skupini, je naslednja: išče najprej kompromis med tema dvema partnerjema, iz preprostega razloga, kajti želi socialni mir,in le socialni mir zagotavlja napredek gospodarstva, zagotavlja napredek življenjskega standarda in vse možnosti izpopolnjevati infrastrukturo in zadovoljevati interese državljanov. Ta vloga ni enostavna. Še manj je enostavna vloga državnega zbora, nas poslancev, ko se srečujemo v svojih poslanskih pisarnah s takimi in drugačnimi predlogi, ko prihajajo državljani k nam, eni kot delojemalci, s svojimi težavami, konfrontacijo v delovnih sporih, ki se vlečejo in vlečejo, kajti sodišča včasih "namerno", bom poudaril pod narekovaji, namerno določene stvari zavlačujejo, če ima pač kdo kakšno, oprostite tej tezi, takšno ali drugačno povezavo ali, kot pravimo, zvezo. Na drugi strani pa želijo delodajalci svoj kapital, svojo glavno vlogo, iz katere izhaja, da govorijo, "če ne bi jaz omogočil s svojim kapitalom tega, vi, dragi zaposleni, ne boste ali ne bi imeli dela". Bistvena teza, ki jo postavljamo, pa je naslednja: Z napredkom tehnologije se moramo soočiti z naslednjim dejstvom, na eni strani kapital, ki omogoča zaposlitev, delo, na drugi strani interes zaposlenih, glede na to, da se vse bolj spoštujejo človekove pravice in iz teh človekovih pravic izhajajo določene ostale pravice, pa seveda tudi dolžnosti. Na drugi strani je tu država, ki potrebuje od teh dveh, delodajalca in delojemalca, določen dohodek v okviru davka, prispevkov in ostalega in tu je treba najti sintezo, kompromis teh treh interesov, da bi vsak od teh v veliki meri ali v največji možni meri dosegel tisto, kar želi oziroma kar misli, da mu v taki napredni socialni družbi pripada. Če se obrnemo ali pogledamo amandmaje. V naši poslanski skupini nismo vlagali amandmajev, spoštujemo ta socialni dogovor in menimo, da bi lahko z določeno drugo teorijo ali drugim amandmajem, ker bi porušili doseženo razmerje, povzročili zopet ponoven razdor, ponovno usklajevanje, kajti mi iz svojih življenjskih izkušenj, ko smo še imeli delovnik 48 ur, da ne govorim o nadurah, ko te nihče ni vprašal, če si moral delati 12 ur po dnevi, 12 ur ponoči, na drugi strani je bil takrat samo 14 dni dopusta, delali smo vse sobote. Danes je pa ta napredek, kar se tiče odmora in tega, toliko napredoval glede na zdravje, ki ga moramo ščititi in zato se postavljamo v naši poslanski skupini na stališče, da bomo podprli ta zakon. Mislimo, da bi bilo koristno in dobro, da pridemo čim prej do tretjega branja, ker bomo lahko še zadnje finese izravnali v zadovoljstvo, v obliki kompromisa, enih in drugih. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine združene liste socialnih demokratov, bo predstavila gospa Danica Simšič. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister, državna sekretarka, državna podsekretarka, kolegice in kolegi. Po skoraj petih letih od vložitve v državni zbor bomo danes šele v drugem branju obravnavali po oceni poslanske skupine združene liste socialnih demokratov za mnogo državljanke in državljane Republike Slovenije izjemno pomemben zakon, ki mu delovno pogosto rečemo kar delavska ustava. Gre za zakon, s katerim naj bi po dolgih letih usklajevanj poenotili ureditev odnosov med zaposlenimi in delodajalci. Skoraj nevzdržno je, da imamo po desetih letih življenja v samostojni Sloveniji še vedno kopico starih zakonov, ki urejajo delovna razmerja, poleg njih pa norme, ki določajo pravice zaposlenih, urejajo tudi številne kolektivne pogodbe. Zato je resnično skrajni čas, da pohitimo s sprejetjem tega zakona, s katerim bomo našo zakonodajo prilagodili določbam in predpisom Evropske unije, predvsem pa celovito uredili zakonodajo na način, ki bo za šibkejšo stran v pogodbenem razmerju, pri tem seveda mislim na delavke in delavce, preglednejša in tudi prijaznejša. Za poslansko skupino Združene liste socialnih demokratov je izrednega pomena dejstvo, da so socialni partnerji, to je skupaj s predstavniki vlade delodajalci in delojemalci po dolgotrajnih usklajevanjih vendarle uspeli doseči dogovor o vsebini tega zakona, kar se je mnogim še pred letom dni zdelo skoraj nemogoče. In zato je treba jasno reči, da je bilo opravljeno veliko delo. Socialni dogovor vseh skupin je gotovo najboljša popotnica obravnavanemu zakonu in tudi zagotovilo, da bo zakon v resnici v življenju tudi upoštevan. Namen zakona je gotovo, v prvi vrsti, zaščita zaposlenih kot šibkejše pogodbene strani v razmerju med delom in kapitalom in tej nalogi, po naši oceni, zakon tudi sledi. Taka vsebina se vidi iz številnih določb predlaganega zakona in vladnih amandmajev, preko katerih se vnaša v zakon vsebina socialnega dogovora.Gotovo pa je seveda mogoče prisluhniti tudi mnogim, ki imajo različne pomisleke ob zakonu, tako tistim, ki trdijo, da bi bilo potrebno povečati nekatere pravice zaposlenih, jasneje opredeliti vlogo delavskih predstavništev, pri čemer je v zadnjem času še posebej izpostavljena vloga svetov delavcev, povečati sankcije za kršitve zakona in podobno, kakor tudi tistim, ki po drugi strani trdijo, da pomeni vsebina zakona predvsem veliko zmago delodajalcev in da moramo zagotoviti večjo prožnost trga dela z zmanjševanjem pravic zaposlenih, prožnejšemu odpuščanju delavcev in večjim pravicam delodajalcev pri svobodnem prerazporejanju zaposlenih in zaposlovanju za določen čas. In prav te različne ocene zakona nam ob velikih pričakovanjih vseh zainteresiranih strani zagotavljajo, da je zakon dober kompromis in kvaliteten dogovor, v katerem so vse zainteresirane strani vendarle uveljavile toliko svojih pričakovanj, da so lahko na tak dogovor pristale. To pa je tudi pogoj za normalno uveljavljanje tega zakona v praksi, saj nam dosedanje življenje kaže, da se ob sicer nekaterih izjemno zaščitniških normah za zaposlene praksa mnogokrat zelo kruto poigra z njimi in jim pravzaprav odreka te pravice, do katerih se le stežka dokopljejo. Ravno zaradi tega menimo, da je zelo pomembno, da tudi mi v državnem zboru s svojimi odločitvami sledimo volji socialnih partnerjev o vsebini, za katero so se dogovorili, čeprav nad vsemi rešitvami, resnici na ljubo, tudi v naši poslanski skupini nismo ravno navdušeni. Zelo pomembno pa je, da bo zakon o delovnih razmerjih postal temeljni zakon, ki bo urejal delovna razmerja za vse zaposlene v Republiki Sloveniji, ter da bodo ostala zakonodaja in kolektivne pogodbe le njegova nadgradnja. S tem bomo lahko zagotovili učinkovitejše pravno varstvo vseh strank v delovnih razmerjih. Pomembno je tudi, da je v predlogu zakona povzeta velika večina pravic, ki so jih zaposleni že uspeli priboriti si v kolektivnih pogodbah. To nedvomno dviga raven pravnega varstva zaposlenih, ob tem pa zagotavlja primerno pravno varstvo vsem skupinam zaposlenih, ne le tistim zaposlenim, ki imajo pač srečo, da so zaposleni pri uspešnih delodajalcih ali pa da so člani uspešnih sindikatov. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov še posebej pozdravljamo rešitve zakona, ki se nanašajo na prepoved kakršnekoli diskriminacije in ki imajo v nadaljevanju tudi jasno opredeljene sankcije. Pri tem mislimo tako na 6., kot tudi 45. člen zakona. V prvem primeru gre za prepoved tako posredne kot neposredne diskriminacije zaradispola, rase, barve kože, starosti, zdravstvenega stanja oziroma invalidnosti, verskega, političnega ali drugega prepričanja, članstva v sindikatu, nacionalnega ali socialnega porekla, družinskega statusa, premoženjskega stanja, spolne usmerjenosti ali zaradi katere druge osebne okoliščine. V drugem primeru, v 45. členu, pa gre za varovanje dostojanstva delavca pri delu, ki določa, da mora delodajalec zagotoviti tako delovno okolje, da nihče ne bo izpostavljen neželenemu ravnanju spolne narave ali drugemu na spolu temelječemu vedenju, ki žali dostojanstvo moških in žensk. Gre torej za prepoved spolnega nadlegovanja. Prav tako pomembna novost v zakonu so določbe, ki se nanašajo na možnost odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz različnih razlogov, in določbe, ki urejajo posebno varstvo določenih kategorij zaposlenih. Velika pridobitev je tudi ureditev minimalnih pravic, zagotovljenih z zakonom, ki se nanašajo na delovni čas, plačilo za delo, odmore, počitke, nočno delo, redni dopust in druge oblike odsotnosti z dela. Napredek po našem mnenju predstavlja tudi ureditev pravnega varstva, ki bo možna v prehodnem oziroma predhodnem oziroma arbitražnem postopku: ureditev položaja sindikata, izjeme, ki se nanašajo na male delodajalce, posebna zaščita starejših, invalidov, delavskih predstavnikov in še koga. V poslanski skupini združene liste smo prepričani, da bo sprejem tega zakona prispeval k boljšemu položaju zaposlenih, po drugi strani pa tudi k povečanju prožnosti trga dela in s tem tudi povečanju konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Podprli bomo vse rešitve, ki so jih uskladili socialni partnerji, in so predlagani v amandmajih vlade ter tiste amandmaje odbora za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide, ki ne posegajo ali ne spreminjajo dogovorasocialnih partnerjev in ne posegajo v samo osnovno strukturo zakona. Podprli pa bomo tudi oba amandmaja, ki so ga vložile štiri stranke. V poslanski skupini združene liste ob koncu pričakujemo tudi, da bo zakon po drugi obravnavi kmalu predložen v tretjo obravnavo in da bo čim prej tudi dokončno sprejet, kar bo omogočilo sprejemanje tudi nekaterih drugih zakonov, ki bodo dodatno uredili položaj zaposlenih in socialnih partnerjev, upajmo, še v letošnjem letu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O predlogu sklepa glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 34. Prvega glasovanja nismo veljavno opravili. Spoštovani in spoštovane, ki se nahajate v bližini, lepo prosim, da se nam pridružite. Pred nami je razprava in odločanje o amandmajih. Drugič glasujemo o predlogu sklepa. Glasujemo. Tudi drugič nismo veljavno glasovali o proceduralnem sklepu. Spoštovane kolegice in kolegi, mislim, da ni korektno do služb državnega zbora, ki popravljajo pregled amandmajev in so se tako potrudile, da so nam zagotovile do tega trenutka prvih 16 listov od 80 listov, da bi vendarle lahko nemoteno nadaljevali z delom. Zato upam, da bomo po desetminutnem odmoru vendarle lahko nemoteno opravljali zahtevno delo, ki je pred nami. Prekinjam zasedanje za deset minut. Nadaljujemo ob 16.35 uri, ko bomo tretjič glasovali o predlogu sklepa. Hvala lepa.
Prosim, če pridete v dvorano, ker bomo tretjič glasovali o predlogu sklepa. Glasujemo o predlogu sklepa, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravljamo in glasujemo skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O predlogu sklepa tretjič glasujmo. Glasujmo Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 4. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi dela pregleda amandmajev, ki so nam ga službe zagotovile, da lahko nemoteno delamo, in sicer nam bodo v nadaljevanju, ko bodo skopirani tudi preostali deli pregleda amandmajev, le-te dostavili. To je nov pregled z datumom 24.1.2002 in je do strani 15. V razpravo in odločanje dajem 1. člen in dva amandmaja k temu členu. Pod zaporedno številko 1 je amandma poslanske skupine Nove Slovenije, pod 2 pa amandma vlade, ki ga matično delovno telo podpira. Želi kdo razpravljati? Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Rad bi obrazložil prvi amandma. Predlog je, da ta zakon ureja pravice obveznosti in odgovornosti z delovnega razmerja med delavcem in delodajalcem. Če bi ostalo besedilo takšno, kot je v tekstu, bi dopuščali možnost, da imamo poleg delovnega razmerja, ki se sklepa s pogodbo o zaposlitvi, še druge oblike delovnih razmerij. Pravna materija mora biti jasna, na kaj se torej nanaša. S tem našim predlogom se določba oziroma področje natančneje ureja.
Hvala lepa. Gospa Belopavlovič, izvolite.
Mi nasprotujemo temu amandmaju. Mislimo, da je tekst, kot smo ga predlagali, dovolj jasen. Pomembno je, da se pove, da se delovna razmerja sklepajo s pogodbo o zaposlitvi in to smo želeli tudi že uvodoma povedati. Ne nazadnje je bil pa to člen, ki je bil tak tudi v prvi obravnavi, na njega ni bilo nobenih pripomb.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 39. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, proti 1. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in amandmaju vlade k temu členu, ki ga matično delovno telo podpira. Želi kdo razpravljati? Gospod Drobnič, izvolite.
Jaz samo menim, da je stavek povsem odveč. Poglejte: "V delovnem razmerju je vsaka od pogodbenih strank dolžna izvrševati dogovorjene te predpisane pravice in obveznosti". Ne vem, če se dogovorita. To je čista [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]]Ne vem, čemu to služi. Sicer, lahko je tudi noter, ampak če sta nekaj sklenila, velja to verjetno, da se držita.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 5. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je poslanska skupina Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Gospa Belopavlovič, izvolite.
Jaz bi želela samo reči, da nasprotujemo temu amandmaju. Gre za konsenz opredelitve malega delodajalca, ki izhaja tudi iz dejanskega stanja v Republiki Sloveniji. Namreč 80-procentov delodajalcev v Sloveniji zaposluje pod 10 delavcev in v povprečju imamo registriranih 155 tisoč delodajalcev s 750 tisoč, približno zaposlenimi, kar pomeni, da ima pri nas v povprečju delodajalec 5 do 6 zaposlenih. Zato se nam zdi prav primerna določitev malega delodajalca, tistega, ki zaposluje pod 10 delavcev.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 37. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o 5. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 7. členu in o treh amandmajih k temu členu. Pod ena je amandma odbora, ki ga vlada ne podpira, pod zaporedno številko dve je amandma poslanske skupine Nove Slovenije, z opombo: če bo sprejet ta amandma, je amandma pod točko tri, katerega predlagatelj je vlada, brezpredmeten. Želi kdo razpravljati? Minister, izvolite.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci. Želel bi izraziti stališče, ki je bilo tudi v bistvu najbolj predmet diskusije v uvodnih govorih poslanskih skupin. Namreč, da je to razmerje med sindikati oziroma reprezentativnimi sindikati in sveti delavcev. Rad bi rekel to, da je bila o tem vodena zelo široka diskusija, tako na strokovni ravni kot tudi interesno. Na koncu so prevladale rešitve v tem členu in še v nekaterih drugih, kjer se poudarja oziroma se definira vloga sindikatov oziroma reprezentativnih sindikatov. Tako so v bistvu rešitve, ki smo jih predlagali kot predlagatelji tega zakona, usklajene tako na nekem strokovnem, kot tudi na interesni ravni. Je bilo pa, kot sem rekel, o tem veliko govora, ker so možne take ali drugače tudi interpretacije. Rad bi povedal, da dejansko se v predlogu tega zakona ohranja in celo krepi na nekaterih mestih vloga sindikatov kot nekih splošnih predstavnikov oziroma predstavništva organizacije delavcev. Rekel bi, da so te določbe predvsem skladne z nekaterimi mednarodnimi določbami, od katerih bi jih kar nekaj omenil. Namreč ene so mednarodni pakt o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah, potem je tukaj konvencija mednarodne organizacije dela, številka 98, pa tudi evropska socialna listina govori o tem, ki je bila tudi ratificirana v Sloveniji leta 1999. Rekel bi, da je tudi vloga reprezentativnih sindikatov opredeljena tudi v nekaterih drugih zakonih, ki opredeljujejo vlogo in predstavništva sindikatov tudi v nekaterih civilno - družbenih organizacijah. Tukaj bi lahko omenili zavod za zaposlovanje, svet RTV-ja, različni strokovni sveti in podobno. Kot naslednji element tega razmerja med sveti delavcev in pa sindikatov je sigurno potrebno omeniti, da je zakon o soupravljanju oziroma participaciji delavcev pri upravljanju tisti, ki natančno opredeljuje, kakšna je vloga svetov delavcev in v tem smislu sveti delavcev nimajo pristojnosti na področju odločanja o pravicah, obveznostih in odgovornosti delavcev iz delovnih razmerij. To je tukaj pomembno opredeliti, še posebej je to pomembno opredeliti zaradi tega, ker se je tudi v usklajevanju in tudi v diskusiji na odboru, matičnem odboru, postavljalo stalno vprašanje, ali sindikati lahko zagotovijo varstvo pravic za delavce, bi rekel, v tem splošnem. Rekel bi, da, sindikati lahko zagotovijo varstvo pravic delavcev iz kar nekaj razlogov. Prvič. Sveti delavcev so po tem zakonu o participaciji oziroma soupravljanju delavcev v poslovanju omejeni na gospodarske družbe. V primeru, da bi bila sprejeta rešitev, da bi bili sveti delavcev tisti, ki bi skrbeli po zakonu o delovnih razmerjih za varstvo delavcev, omejena samo na sfero pravzaprav gospodarskih družb, ne pa na celo vrsto drugih institucij, zavodov in podobno, kjer je tudi treba zagotoviti ustrezno varstvo pravic. Naslednje, kar je treba povedati, da bi z vnašanjem tako imenovanih delavskih predstavništev oziroma svetov delavcev ali kakšnih drugih substitutov pomenilo mešanje nekaterih razmerij in pa seveda ustvarjanje nekega določenega dualizma, ki je bil tudi po mnenju delodajalcev nesprejemljiv in zaradi tega na tako rešitev v usklajevanju niso pristali, ker bi to povečalo, da se izrazim po ekonomsko, neke transakcijske stroške demokracije. In v tem smislu mislim, da je rešitev, ki smo jo na koncu predlagali, tudi v tem smislu bolj optimalna, tako z vidika varstva delavcev kot tudi z vidika delodajalcev. Naslednje, kar je treba povedati, je, da je ne glede na nekatere diskusije, ki so bile že danes in tudi na odboru okoli tega razmerja, še enkrat, menimo, da so ti razlogi, ki sem jih zelo na kratko omenil in zelo na kratko interpretiral, o katerih je bilo pa zelo veliko govora, da so privedli do nekaterih rešitev, dokončnih rešitev, ki smo jih na koncu v zakonu predlagali. Zato vlada meni, da amandmaja k 7. členu, ki ga daje odbor, ne podpira.
Hvala lepa. Najprej gospod Drobnič, potem gospod Brejc. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister je omenil, komentar, torej, sindikati bodo lahko zastopali - lahko - če bo to pač njihova volja. Kaj pa, če ne bodo imeli te volje? Ali pa če ne bodo imeli časa? Ali bodo še lahko zastopali? Ta predlog, ki ga je povzel tudi odbor, pa je usmerjen v smislu subsidiarnosti. Če torej sindikat tega ne opravi, potem imamo možnost, da delavci - torej, potem imajo možnost delavci zastopanja. V tem je pravzaprav dragocenost te pripombe in takšnega koncepta.
Hvala lepa. Gospod Brejc, izvolite.
Hvala lepa. Splošni trend v svetu je participativni menedžment, da se torej delodajalci zavedajo dejstva, da morajo nekako spremeniti odnos do zaposlenih in s tem še bolje izkoristiti njihove zmožnosti. Vse meni dostopne raziskave do zdaj kažejo, da so tisti, ki so najbolj uspešni, dodobra izkoristili to možnost sodelovanja, seveda v razumnih mejah, da mi ne bo kdo očital kakšnega vračanja v kakšen samoupravni socializem ali kaj podobnega. Gre preprosto za to, da menedžerji vedo, da so ljudje bogastvo in da je to bogastvo treba znati primerno izkoristiti, uporabiti za skupne cilje, in seveda zato, ker to počnejo, so uspešni, na drugi strani pa se vloga sindikatov zmanjšuje. Slovenija je ena izmed držav, kjer je stopnja sindikaliziranosti med najvišjimi v Evropi in je zato tudi logično, da so tako sindikat kot delodajalci prišli skupaj, ko gre za participativni menedžment, kajti ne enim, ne drugim ni v interesu, da bi delavci imeli kakršno koli vlogo pri upravljanju pri teh stvareh. Zato je meni to poznano tudi s pogajanj, ki sem jih jaz imel v letu 2000 s sindikati in delodajalci, da bo tu precej nasprotovanja. Zato jaz mislim, da je to, kar je odbor tudi sprva podprl, če se prav spomnim, pa kasneje tudi spremenil svoje stališče, da je to vprašanje, če ga res najkrajše imenujem kar s participativnim menedžmentom, pomembno vprašanje, ki odpira možnost zaposlenim, da vendarle odigrajo neko vlogo, hkrati pa daje delodajalcem možnost, da resnično vzpostavijo ustrezen kontakt z zaposlenimi. Pri nas je ta prepad med zaposlenimi in vodstvom velik, pogosto nerazumljivo velik, zato seveda bi morda prav s takimi določbami malo prej civilizirali menedžment, ki je dostikrat pravzaprav živel v nekem drugem času in se pravzaprav nerazumno obnaša. Seveda pomeni sprejem tega amandmaja, da se bo pač po načelu koneksitete marsikaj v tem zakonu spremenilo. Zato bi jaz predlagal, da mi ta amandma podpremo. Če pa ne bo šlo skozi, če pa ne bi bil podprt, bi pa vsaj predlagal vladi, da ponovno prouči te pripombe, ki smo jih dali v preteklosti in ki jih dajemo danes, in da vendarle upošteva, jaz upam, da me prav razumete, notorično dejstvo, da se recimo v primeru, ko sta dva sindikata v neki asociaciji, ne bo nihče potegnil za ljudi, za posameznika.Nihče ne bo reagiral, ker bo rekel "saj to ni naš član" in tako naprej. Skratka, teh primerov bi lahko zdaj naštel veliko, ne želim pa tratiti vašega časa. Želim opozoriti ponovno na to, če ta amandma ne bo sprejet, da je potrebno ponovno proučiti ta vidik. To je le sistemski zakon, to je eden od ključnih zakonov na tem področju in vsi ostali so lex specialis v odnosu do tega, tudi ko gre za kakršnekoli predpise, ki bi delavcem neke možnosti in pravice dajali. Če tega ne bo v tem zakonu, potem vsi ostali niso tako zelo aktualni. Hvala.
Hvala lepa. Preden dam [[...]]Izvolite, gospod Brenčič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Jaz se pri tej materiji ne bom več oglašal, ker je to najbrž začetek in konec argumentov tistih, ki trdimo, da ne zato, ker so delodajalci rekli, da si ne želijo dualnosti, ampak zato, ker se delodajalci in krovni sindikati imaginarno pogovarjajo tukaj gor. In ne želijo se spustiti dol, neposredno. Prvi odstavek 1. člena zelo jasno govori, čeprav je bil amandma kolega Drobniča bolj vsebinsko naravnan v zakon. Ampak prvi odstavek 1. člena jasno govori, da je predmet tega zakona predvsem pogodba o zaposlitvi. Tam, kjer ni sindikata, nimajo delavci nikogar. Tam, kjer sta dva, trije sindikati in med seboj izkazujejo svojo prestižnost, je zopet glavnina delavcev prepuščena sama sebi. Ta propad, kot ga je dr. Brejc povedal, med menedžmentom ali upravami ali delodajalcem in delavcem, se bo na osnovi takega koncepta zakona, še poglabljal. Trdno sem prepričan. Jaz vem, da smo kot družba najbrž v fazi, kakršni smo, še nedozoreli, da bi morda to v zakon vključili. To sem jaz videl. Ampak trdim, da je polno tistih, ki jih bo ta zakon zadeval, pred ustavo in pred zakonom, neenakopravnih, ker ne bodo mogli braniti svojih pravic, kot jim velevata zakon in ustava. Enaki pri tem poslu. In da ne govorim o 75. členu ustave, ki zelo jasno govori, kaj se dogaja z delavskim soupravljanjem in tako naprej. Jaz želim na začetku prispevati k temu, z veliko izkušenj sem trdil, da bi ta zakon moral to možnost dati, s tem se vloga sindikata nič ne spreminja, samo partnerje. Ampak tam, kjer ga pa ni, je pa še nekdo drug, ki bo varoval nek interes, katerega človek sam, glede na to, da je šibki pogodbeni partner, včasih zelo težko izbori. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite, na koncu potem vam bom dala besedo, gospod minister.
Hvala lepa. Tudi sam se nagibam k temu, da se ta amandma podpre iz preprostega razloga, ker je s tem tudi odprta pot za reševanje v potencialni naslednji fazi, če hoče kdo nek tehnični argument. Iz vsebinskega vidika gledano je pa ta rešitev skrajno nevarna. Preprosto, ker daje sindikatu večjo moč in pooblastila, kot si jih je uspel izposlovati v vseh drugih zakonih, pogajanjih, kolektivnih pogodbah, sporazumih in ne vem še čem. Jaz tudi razumem, da se je bilo tu mogoče sporazumeti med delodajalci in delojemalci, ki so jih v tem primeru zastopali točno sindikati, ki so si še utrdili svojo vlogo. Ampak argument, zaradi česar jaz dvomim v to, je čisto sistemske narave. Sindikati so, da rečem po domače, organizacija, ki ima sedež izven podjetij in je pravzaprav odvisna od nekega zunanjega pritiska, zunanje solidarnosti in ne vem še česa. Medtem ko so voljena predstavništva delavcev tista, ki so lahko samo izmed zaposlenih. Mi v bistvu pač ta voljena predstavništva s tem razlastimo v korist, direktno rečeno, sindikalnih central. Ne trdim, da sindikalne centrale na koncu nimajo interesa braniti posamičnih pravic delavcev ali pa skupine teh pravic. Ampak kakorkoli, to gre za popolnoma drugače položaj, ki ga ima sindikat v podjetju, kot ga imajo voljena predstavništva. Zato je, bom rekel, prenašanje teže zaradi racionalnosti, zaradi stroškov, ki nastajajo v tej participativni demokraciji, slab argument. Enostavno ni vzdržen argument. To bi bilo treba podpreti in predvsem s strani vlade pretehtati, ali je to mehanizem, ki bo pa zagotavljal, da bo vse skupaj delovalo. Vlada tu ne more biti pasiven podajalec tega sporazuma med delodajalci in delojemalci oziroma med sindikati in zbornico. Ne more se umakniti v to vlogo, oni so se zmenili in to je za vse njih dobro. Tu gre enostavno za to, da urejamo razmerja oziroma postavljamo nek zelo šibek okvir urejanja razmer v gospodarskih subjektih. S tega vidika je umik vlade in posledično parlamenta nedopusten iz tega urejanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Dimovski, izvolite.
Več argumentov je bilo tukaj izrečenih. Rekel bi še enkrat to, da se sindikati pravzaprav lahko ustanovijo in branijo varnost zaposlenih v vseh enotah, gospodarskih enotah in negospodarskih enotah. Sveti delavcev ne, in to sem že prej povedal. Kar se tiče teh argumentov, ki jih je poslanec Školč navedel na koncu, je v bistvu ravno obratno, da bi sindikati omogočali večjo varnost zaposlenih, in točno za to gre in vlada se s tega ne umika in je pravzaprav zelo resno sodelovala in pretehtala vse strokovne in tudi druge argumente oposamezne vlogi sindikatov ali svetov delavcev. Odrekati sindikatom željo, vlogo, da tako rečem, tudi vizijo, misijo, da bi varovala zaposlene, je pravzaprav se mi ne zdi točna ali pa natančna trditev. Zato bi rekel še enkrat, da je potrebno dejansko pogledati, da te rešitve so dejansko optimalne, kar se tiče predvsem varstva zaposlenih, in v tem smislu smo tudi pristopili k dokončnemu besedilu tega teksta. Jaz sem seveda zadovoljen, da je bil ta tekst na koncu tudi usklajen s socialnimi partnerji. Je pa seveda potrebno povedati še tudi to delitev, ki je bila večkrat danes tukaj izražena, skratka, da bi sveti delavcev skrbeli tudi za, bi rekel, zaščito delovnih razmerij. V principu in tudi po mednarodnih listinah je to predvsem vloga sindikatov, da nekako sodelujejo pri vzpostavitvi in varstvu delovnih razmerij, medtem ko je vloga svetov delavcev ali delavskih predstavništev bolj vloga reprezentantov, in tukaj obstaja ta razlika in menim, da v bistvu te rešitve, ki so tukaj navedene, so v tem smislu optimalne.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Rad bi ministra za delo, družino in socialne zadeve vprašal, v čem pa ogroža ta amandma in taka dikcija delavce. Ali jih ogroža? Ali ogroža kaj delodajalce? Pa sindikate? Ne ogroža jih, temveč jim zagotavlja pravi okvir za to, da pride do participativnosti. To je tisto, in ne bo oviralo niti delodajalcev.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite.
Seveda ne dvomim v dobre namene vlade, ko je sprejela to rešitev. In tudi ne dvomim v to, da hipotetično ne bi mogel sindikat opraviti te vloge. Tisto, kar je za mene sporno, je, da s tem zakonom pravzaprav v enem delu razlastimo druge subjekte, ki jih imajo delavci na razpolago. Ne vem, če je to pametno. In v tem smislu, bom grobo rekel, si je sindikat s pomočjo drugih partnerjev odrezal kolač, ki mu v tem členu ne pripada.
Hvala lepa. Gospod Brejc, izvolite.
Ministra bi želel spomniti na to, da so delavci v tem pogodbenem razmerju šibkejša stran; da je Slovenija država v tranziciji, kjer je delodajalec pravzaprav vsemogočen; da delovnopravna sodišča zelo počasi meljejo in so te zadrege velike in da sindikati niso še razvili svoje prave zaščitniške funkcije delavskih interesov, ampak so še vedno institucije, ki se jim pozna preteklost. To sem tudi sam na svoji koži izkusil, ko so bili sindikati do predlogov, ki sem jih dajal v pogajanjih, zelo neizprosni, ker sem pač spadal v neko politično opcijo oziroma spadam, potem pa so bili v tej isti zadevi zelo popustljivi, ker je pač v pogajanjih nastopil minister iz združene liste. Tako da se da iz tega marsikaj razpoznati in prav zato, ker zakon ne zagotavlja prave podpore in zaščite šibkejše strani, ampak zagotavlja pravzaprav ali, bolje rečeno, zadovoljuje interese delodajalcev in vrha sindikalnih central, mislim, da je tu dovolj čvrstih argumentov, da vendarle rečemo, da zakon ne daje zadostne podpore oziroma zaščite ljudem. Tako da mislim, da bi ta amandma morali sprejeti.
Hvala lepa. Gospa Zalokar Oražem, izvolite.
Hvala lepa. Tudi mi, ki smo že odločali na odboru in imeli tam v zvezi s tem najdaljšo in izjemno dolgo razpravo, smo bili pri tej točki v velikih dilemah. Že prej sem v predstavitvi mnenj naše poslanske skupine poudarila, da nas je k temu, da smo se odločili, da ne podpremo dodatnega vnašanja vloge sveta delavcev v zakon, da nas je pri tem vodilo predvsem stališče in mnenje Gospodarske zbornice kot predstavnika delodajalca, ki je izjemno poudarjala to, da bi to pomenilo prenormiranje zakona, vnašanje novih obveznosti za delodajalca, da bi bil zakon do delodajalcev bistveno bolj zapleten in da bi na ta način pomenil za delodajalce izjemno negativno rešitev. Mi smo pri tem pravzaprav, ko smo se odločili, da te rešitve ne podpremo, oprli predvsem na njihovo opozorilo, da bi to imelo, ta prenormiranost prezapletenost lahko imela izjemno negativne posledice za gospodarski razvoj, kot je poudaril predstavnik Gospodarske zbornice. Prav tako bi pa te rešitve lahko v določeni obliki bile celo ekstremnejša in najhujša oblika, ali pa, bom rekla, tisto, kar je bilo najslabše v samoupravljanju. Konkretni primeri so bili navedeni. Torej, najslabše zadeve, ki so bile tam, vsa ta prenormiranost, cela vrsta členov, ki je vključena v to, bi bile te posledice, najbrž najbolj negativne prav v tem smislu. Tako, da mi tega amandmaja ne bomo podprli.
Hvala lepa. Tri replike. Najprej gospod Drobnič, potem gospod Brejc in potem, kot tretji gospod Brenčič. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Zdaj mi je pa zadeva precej bolj jasna. Torej, delodajalci so s tem zadovoljni. To pomeni, da na račun nekoga tretjega. In za utrditev položaja, ekskluzivnosti sindikata se je naredila ta določba. Ko smo razpravljali še, mislim, o 199. členu, o prenosu porodniškega dopusta, se je ravno v razpravi na odboru pokazal ta "deal" - oprostite izrazu - na račun tretjega, ko je Gospodarska zbornica, njen predstavnik izjavil, da je vedel za to zmanjšanje pravic in da so vsi vedeli. Predstavnik sindikata je pa rekel, da ni vedel. Šlo je pač za slepomišljenje in kdo bo koga okrog prinesel. Mislim, da kakšna daljša razprava tukaj ni potrebna. Smo pa pravzaprav dobili nalito čisto vino. In s tem se pravzaprav še bolj utemeljuje potrebnost tega amandmaja.
Hvala lepa. Replika, gospod Brejc. Izvolite.
No, v tem, kar je Oražmova rekla, je seveda jasno, da je vpliv delodajalcev na politiko LDS-a precejšen oziroma velik, da ne rečem celo ključen, in da, torej po definiciji, tam kjer kapital vlada, tam je to, bi rekel, taka kategorična trda desnica. Ampak, to so druge definicije, v katere se zdaj ne bom spuščal. Ampak, je pa zanimivo. Druga stvar je, da govoriti o prenormiranosti na osnovi tega je ali nepoznavanje, za kaj gre, in nepoznavanje ideje participativnega menedžmenta, ali pa gre za preprosto govorjenje na pamet ali pa zavajanje tukaj sedečih in javnosti. Dejstvo je namreč, da ta določba, ki povečuje zaščito zaposlenih, ne vodi v prenormiranje, ne vodi v neko hipertrofijo predpisov, ki je bila značilna za samoupravni socializem. Poglejte si uspešna podjetja v svetu, ki gradijo tudi na participativnem menedžmentu, in njihovo zakonodajo, boste videli, da tam ne gre za prenormiranost. No, še na koncu. Veselilo bi me, če bi seveda o prenormiranosti govorili ob mnogih drugih priložnostih, ko tu v državnem zboru sprejemamo zakone, ki povzročajo ljudem veliko sitnosti, in seveda takrat ni kakšnega posebnega razmišljanja, da bi govorili o hipertrofiji predpisov in podobno.
Hvala lepa. In tretja replika, gospod Brenčič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Nimam toliko replike kolegici Oražmovi, kot hočem povedati nekaj. Govoriti s strani predstavnika delodajalcev, tudi na odboru za to vedo, da so proti prenormiranosti, je zgolj izjava nekoga, ki živi krovno, gor, kot sem prej povedal, pa mu je zelo malo mar, kaj se v nekem gospodarskem subjektu ali v nekem subjektu, v nekem realnem sektorju dogaja. Če sindikat nima predstavništva, nima članstva v enem subjektu, ima pa ta subjekt voljeno predstavništvo, voljene predstavnike oziroma svete delavcev, jaz ne vidim tukaj prenormiranosti. Če bi se pa v tem primeru pa predstavništvo - to je svet delavcev - lahko, ker je voljen, ves kolektiv, ves subjekt, gospodarski, ga je izvolil, postavil za določene pravice, ki naj gredo iz globala dogovarjanja, ki je pa seveda dominanta sindikalnega dela, mi je ta izjava predstavnika delodajalcev enostavno kar malo distančna, ali ne vem, kako bi temu rekel, času neprimerna. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več [[...]]Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Resnično zelo odkrita debata, ki je končno le pokazala, kje stojimo glede odprtih vprašanj. Prenormiranost je pa silno zanimiva beseda. Silno zanimiva beseda, ker ravno ta predlog hoče dostaviti, da bo resnično obstajala neka možnost, da bodo delavci lahko na področju svoje lastne firme, v podjetju imeli in prišli do neke besede. Torej sedaj, če ta amandma ne bo sprejet, se ne bomo izognili neki preveliko normiranosti, ampak bomo ustvarili in uzakonili praznino, če ne bodo sindikati resnično vse te stvari reševali. Danes pa vemo, da v današnjem gospodarstvu, takšnem, kakršno je po svetu, predvsem pa v Sloveniji, ki je še vedno država v tranziciji, kot je kolega dr. Brejc pravilno opozoril, da bo to ustvarilo predvsem neko praznino, ker končno, pravice in možnosti delavcev v Sloveniji bodo pač odvisne od gospodarske zbornice in pa seveda od birokracije sindikatov. Če bodo zvesti svojim namenom in dejansko delovali, bodo morda uspešni. A vendar jim ne bomo pa ustvarili možnosti vsem, da bi lahko na nek način svoje pravice tudi uveljavljali na področju podjetij samih. Žalostno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Zalokar Oražem, izvolite.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine LDS prosim za enourno pavzo.
Najprej sprašujem, ali želi še kdo razpravljati. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Ker do konca današnjega dela ni več ena ura, ampak 45 minut in je predlog poslanske skupine, da dobi odmor pred odločanjem, smo za danes končali delo. Kot je bilo že povedano, jutri ob 10. uri začenjamo z obravnavo 25. točke dnevnega reda, to je interpelacija zoper ministra za okolje in prostor, gospoda Kopača. Hvala lepa in lahko noč.