Sada je na redu gđa. Snježana Sabolek koja će iznositi stajalište.
Hvala vam lijepo predsjedavajući. Poštovane kolege i kolegice. Otuđenje djeteta predstavlja psihičko i emocionalno zlostavljanje, a Svjetska zdravstvena organizacija ga je prepoznala kao oblik psihičkog poremećaja koje je nužno liječiti. Prema službenim podacima, samo u Gradu Zagrebu godišnje ima oko 300 djece koje pokazuje psihičke posljedice zbog otuđenja, što ukazuje na nivou Hrvatske se radi o brojci od 2 do 3 tisuće djece godišnje. U Hrvatskoj nažalost ovaj problem nije još uvijek prepoznat. Nažalost. Dosadašnja iskustva pokazuju da je problem potrebno rješavati u sprezi odgovarajućom i žurnom suradnju između Centra za socijalnu skrb, sudstva, sudskih vještaka, zdravstvenih radnika koji su uključeni u proces. Kako bi se incident otuđenja spriječio, roditelji koji su u procesu razvoda, trebali bi proći odgovarajuću edukaciju. Otuđenje djeteta treba se jasno definirati Kaznenim zakonom i sankcionirati na odgovarajući način. Dosadašnja iskustva pokazuju da centri ne razumiju problematiku otuđenja, već je svode na tezu konfliktni razvod te oboje su jednako krivi i ukoliko dijete kaže ne želim vidjeti tog roditelja, pitanje se opet postavlja zašto ne želi vidjeti tog roditelja. Vrlo često jer je izmanipulirano od strane drugog roditelja. Djeca unatoč svemu vole svoje roditelje. Takve mučne situacije rješavaju se sudskim sporom 2,5 do 5 godina i u tom periodu roditelji od kojeg je dijete otuđeno nema gotovo nikada niti priliku da uspostavi bilo kakav normalni odnos s djetetom. Nakon toga imamo situaciju na koju se također moramo osvrnuti. Nasilje u obitelji. Nakon godine dana smještaja u sigurnoj kući, žrtva nasilja osuđena je na ulicu. Povratak nasilniku ili ih prate česte misli kako otići s ovog svijeta. Zašto? Probati ću vam objasniti i pitati vas gdje smo opet kao društvo zakazali. Spremni smo osigurati opremljene stanove za razne pridošlice dok se naše majke i očevi, žrtve obiteljskog nasilja nakon sigurne kuće na koju imaju pravo najviše godinu dana a vrlo često i puno manje doslovno puste na cestu bez imalo empatije prema njima. Mi iz Živog zida bavimo se pitanjem najugroženijih, zlostavljanih i nemoćnih, ovršenih i sa istim tim ljudima sam osobno komunicirala i radila u smislu pomoći kod institucija i bila na raspolaganju za bilo kakvu komunikaciju koja je takvim ljudima potrebna. Smatram da su zlostavljane osobe čak i nakon što su sklonjene u sigurnu kuću nedovoljno zaštićene. Iako izgube kontakt sa nasiljem događa se nepravda od nedovoljno provedenih zakona. Treba imati na umu da zlostavljani ljudi psihički se ne mogu samo tako oporaviti a da ne govorimo o tome da gube sva prava. Često se izjednačava žrtva i nasilnik tako da tu ne dolazi do temeljne razlike što su i stručnjaci iz Europe ustanovili kada su analizirali situaciju u Hrvatskoj. 20 žena ne dovoljno i ne na vrijeme zaštićeno je umrlo protekle 2 godine, naravno posljedice zlostavljanja. No pitanje je, što kada osoba, žrtva nasilja mora izaći iz sigurne kuće, jer kao što znamo to nije trajni smještaj, samo privremeno prebivalište dok se osoba ne snađe. Ali postavlja se opet pitanje kako da se snađe bez pomoći institucija. Takva osoba je istraumatizirana i dovoljno je da samo vidi sličnu situaciju traume se opet vraćaju. Takvoj osobi je još u kući potrebno osigurati smještaj stranih institucija. Pomoći, izaći ponovno na tržište rada i to pod okolnostima koje su prihvaćene za osobu i za djecu. Stalno govorimo o žrtvi, žrtva zlostavljanja je žrtva bez obzira na spol. Hoće li ova Vlada osporiti činjenicu da njima ne treba smještaj odmah i promptno čim izađu iz kuće? Hoće li osporiti činjenicu da im ne treba pomoći izaći na tržište rada da to trebaju oni i mogu sami? Ne, ako tako mislimo zakazali smo kao narod, društvo i svi mi koji ovdje sjedimo. Lako je promatrati iz daleka i neobazirati se ali okrenimo se oko sebe i recimo konačno ne politologiji i počnimo konačno misliti na one najugroženije. A to su djeca, starci i žrtve bilo kakvog nasilja. Njima smo potrebni ovdje i sada. Žrtve nasilja su osobe obilježene za čitav život ali vrlo jaki duhom i mislima i mogu živjeti skoro pa normalno ako im mi kao društvo i institucije to omogućimo [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] Tražiti ćemo izmjene i dopune svih potrebnih zakona kako bi se na odgovarajući način zaštitile žrtve i sankcionirali svi počinitelji. Hvala vam.
Hvala lijepa. Gospođo Sabolek, hvala. Sada prelazimo na točke dnevnoga reda, prva točka je: - Prijedlog Zakona i biljnom zdravstvu, prvo čitanje, P.Z.R. broj 759 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 72. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Državni tajnik, gospodin Željko Kraljičak je ovdje s nama pa će on dati uvodno obrazloženje. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici, zdravstvena ispravnost bilja je od velike važnosti za biljnu proizvodnju, šume, prirodu, prirodni eko sustav i biološku raznolikost, a sama proizvodnja bilja je i temelj prehrambenog lanca bez čije proizvodnje ne bi bilo hrane za ljude niti za životinje. Pojava štetnih organizama bilja kao i biljnih bolesti mogu imati ozbiljne posljedice na kvalitetu našega života, kao i na našu ekonomiju. Stoga se pokazala potreba za donošenjem novog propis iz područja biljnog zdravstva koji bi imao za cilj osigurati bolje razinu fitosanitarne zaštite cijelog područja EU. Kako bi se osigurala jedinstvena primjena novih pravila na cijelo područje unije, Europski parlament i vijeće usvojili su Uredbu 2031 iz 2016. godine o zaštitim mjerama protiv organizama štetnih za bilje s odgovarajućom izmjenom uredbe te stavljanje izvan snage Direktive samoga vijeća. Nacrtom Prijedloga Zakona o biljnom zdravstvu osigurava se provedba Uredbe 2031 iz 2016. godine te se uređuje pravni okvir nacionalnog zakonodavstva u dijelu koji nije propisan odredbama iste. Nacrtom prijedloga zakona uređuje područje zdravstvene zaštite bilja, mjere za sprječavanje, unošenje i širenje štetnih organizama bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta kao i njihovo suzbijanje primjenom fitosanitarnih mjera. Odredbe zakona kao i odredbe Uredbe 2031 iz 2016. godine su posebno usmjerene na učinkovitu zaštitu unije od štetnih organizama bilja koji se potencijalno mogu unijeti na području unije putem globalizacije trgovine kao i promjenom klimatskih uvjeta. Ovim nacrtom prijedloga zakona definiraju se nadležna tijela u provedbi zakona, to su Ministarstvo poljoprivrede, Državni inspektorat, Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu i Hrvatski šumarski institut. Poslove nadzora unosa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta u graničnom području RH u iznimnim slučajevima mogu obavljati i ovlašteni granični službenici RH, a za obavljanje poslova i zadaća iz područja biljnog zdravstva mogu se ovlastiti i druge pravne osobe sa javnim ovlastima. Definiraju se novi popisi štetnih organizama kao što su karantenski štetni organizmi, prioritetni štetni organizmi, ne karantenski štetni organizmi, karantenski štetni organizmi iz zaštićenih područja te neregulirani karentenski štetni organizmi bilja. Daju se mogućnosti za propisivanje strožih mjera od onih koji su navedeni samom uredbom, a ministar nadležan za poljoprivredu može donositi pravilnike sa ciljem fitosanitarne zaštite s tim da se vodi računa da te mjere nemaju za posljedicu zabrane ili ograničenje bilja na području unije. Isto tako, ministar može donositi i naredbe u cilju poduzimanja mjera za sprječavanje širenja i suzbijanja štetnih organizama. Fitosanitarne mjere mogu se primjenjivati i na one štetne organizme za koje se smatra da bi mogle ispunjavati uvjete za uvrštavanje na popis karantenskih štetnih organizama Unije. Uvodi se obveza pružanja informacije putnicima i korisnicima poštanskih usluga koji na područje Unije unose bilje, biljne proizvode i druge predmete što po važećem zakonodavstvu nije bilo propisano. Stvaraju se zakonske osnove za nadgradnju registra specijaliziranih subjekata, to su specijalizirani subjekti koji u Uniji unose ili unutar Unije premještaju bilje, biljne proizvode i druge predmete koji su ovlašteni za izdavanje biljnih putovnica koji izdaju fitosanitarne certifikate, koji postavljaju oznake za drvni materijal, za pakiranje i slično. Za specijalizirane subjekte posjednik je bilja olakšanje dolazi u jedinstvenoj i transparentnoj dokumentaciji, unificirani obrazac biljne putovnice, boljoj zaštiti, kao i mogućnosti financijske pomoći u otkrivanju i iskorjenjivanju štetnih organizama. Jedna od najvećih novina za specijaliziranog subjekta posjednika bilja što se u nacrtu prijedloga Zakona o biljnom zdravstvu između ostalog daje mogućnost specijaliziranim subjektima da samostalno pregledavaju bilje, biljne proizvode i druge predmete, te za njih izdaju biljne putovnice, što do sada po važećem Zakonu o biljnom zdravstvu nije bio slučaj. Obavezno je osposobljavanje i edukacija specijaliziranih subjekata kako bi se stekli određena znanja za izdavanje biljnih putovnica, osposobljavanje specijaliziranih subjekata provodit će nadležno tijelo. Slijedom navedenog danas u raspravi imamo nacrt prijedloga Zakona o biljnom zdravstvu, vjerujem da ćemo kroz primjenu ovog zakona osigurati bolju zaštitu teritorija RH od štetnih organizama, što će u konačnici doprinijeti sigurnijoj poljoprivrednoj proizvodnji, osiguranju bolje zaštite okoliša, šuma, javnih i privatnih posjeda, što će imati za posljedicu manju uporabu zaštitnih sredstava. Evo, hvala vam lijepa.
Hvala i vama, imate nekoliko repliku, replike, replika, g. Lipošćak je prvi.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče Kraljičak sa suradnicima, svi smo svjesni da postoji sve veća prijetnja širenja karantenskih štetnih organizama koji mogu imati veliki utjecaj osobito na našu poljoprivredu i na naše šumarstvo. Nažalost, tome pridodajemo važnost, pogotovo šira javnost i naši mediji, tek kada se pojave možemo reći i posljedice takvih djelovanja, osobito kada je riječ o višegodišnjim nasadima, parkovima u šumarstvu sa naglaskom na urbanom šumarstvu. Upravo zato je i rano otkrivanje prisutnosti takvih organizama iznimno bitno kao i nadzor, praćenje i iskorjevanje, iskorjenjivanje istih, te iz toga i proizlazi važnost ovoga zakonskog rješenja, ali i nadležnih tijela, inspekcije, Agencije za poljoprivredu i hranu i šumarskog instituta. Ono što me zanima je u kojoj je mjeri zapravo moguća kontrola upravo pružatelja poštanskih usluga budući da oni mogu bez problema na područje ne samo RH, nego i EU, upravo kroz svoju djelatnost unesti [[Upadica: Vrijeme]] takve proizvode? Hvala.
Lijepa, odgovor.
Uprava ova djelatnost odnosno aktivnosti kada je u pitanju nadzor poštanskih pošiljci bit će definirana kada budemo sada donosili novi Zakon o službenim kontrolama.
g. Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kaže se u ovome prijedlogu zakona da je za provođenje zakona potrebno osigurati dodatna sredstva iz djelokruga rada državnog inspektorata. Mene zanima da li imate projekcije o kojim točno sredstvima se radi i točno koliko bi se povećao, povećo intenzitet rada državnog inspektorata budući da je predviđeno dakle kao što vidimo iz, i za uvodnog dijela zakona da je predviđeno puno više, puno veći angažman inspektora u uzimanju uzoraka i određivanju da li postoje karantenske ili ne karantenske vrste prisutne u RH.
Izvolite odgovor.
… [[Govornik se ne razumije]] zakona smo predvidjeli 150.000,00 kn povećanje i to smo prilikom donošenja samoga zakona prema Vladi i predočili Ministarstvu financija.
Maras.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega državni tajniče, ja mislim da je ova tema vrlo važna i dobro je da vodimo računa o, o našim zelenim površinama i bilju i drveću i obično da, kao što je rekao kolega maloprije se više oko toga informiramo tek kad se desi neka, neka bolest ili neka nesreća, pa onda postanemo svjesniji koliko je, koliko je bitno voditi računa i o ovim stvarima koje su definirane zakonom, al ja bi iskoristio priliku ovdje da pozovem sve naše sugrađane 25., 26. i 27. ove godine na finale akcije „Zasadi drvo ne budi panj“ gdje se ljudi uključuju u aktivnosti sadnje drveća, evo u Gradu Zagrebu na području park šume Maksimir na Medvednici da idemo svi skupa zajedno pokušati malo vratiti živote našim zelenim površinama jer na taj način čuvamo i sebe i svoju zemlju i buduće generacije koje dolaze [[Upadica: Hvala]] iza nas. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. g. Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, da mi kroz uvođenje ovoga zakona u naš zakonodavni okvir stvaramo pretpostavke da štitimo domaću proizvodnju, da štitimo i kontroliramo unos i provoz biljnih materijala u RH i tu sigurno da moramo bit još stroži zato me čudi da ste tako malo povećali sredstva za kontrolu na državnim granicama jer imamo niz primjera gdje smo propustili zaštititi svoj prostor od ulaska na naše, našu poljoprivrednu proizvodnju novih štetnika kao što je američki cvrčak i širenja zlatne žutice u vinogradima do evo širenja velikog štetnika hrastove mrežaste stjenice koja je napravila i ove godine velike štete u našim šumama, pa vas pitam koliko je ove godine ministarstvo dalo sredstava šumarskom fakultetu i šumarskom institutu za istraživanje i sprečavanje širenja hrastove mrežaste stjenice na način da zaštitimo svoju proizvodnju i omogućimo drvnoj industriji sirovinu? Hvala.
Odgovor izvolite.
Evo, ja bih se uvaženom saborskom zastupniku g. Vlaoviću zahvalio na upitu. Naime, ne radi se o tome da ovim zakonom mi startamo od nule i da do sada ništa nismo radili. Naime, u Hrvatskoj su bili u primjeni zakoni koji su regulirali ovu djelatnost, za to su bila osiguravana sredstva i sredstva za pun nadzor provedbe ovog zakona se nalaze na proračunu državnog inspektorata, s time da je Ministarstvo poljoprivrede osiguralo samo dodatna sredstva za edukaciju i osposobljavanja naših djelatnika odnosno onih agencija i tijela koje je osnovalo Ministarstvo poljoprivrede, kako bi taj sustav još više nadgradili dobro, osposobili sve učesnike u ovome lancu provedbe zakona kako bi upravo mogli jamčiti da na području RH sačuvamo našu proizvodnju od štetnih organizama. Evo, hvala lijepo.
Hvala i vama, g. Prelec.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Evo, prije svega, cijenim vašu brigu za vezano za ovaj zakon i biljnom zdravstvu. Ali tu se nameće, ja bih rekao, dva osnovna pitanja. Da li ćemo u budućnosti proizvoditi dovoljno hrane za ljudsku proizvodnju i potrošnju, a znamo da nećemo imati hrane ako nećemo imati intenzivnu poljoprivredu, a ona jednostavno traži upotrebu kemijskih sredstava. I druga stvar je, da li ćemo u budućnosti hranu koju proizvoditi biti dovoljno zdravstva, ispravna s obzirom na korištenje tih kemijskih sredstava. Čini mi se da ljudi na našem planetima sve više i više, da hrane treba sve više i više, ali nemoguće je proizvodnju, poljoprivrednu proizvodnju više imati dovoljnu veliku kako će zadovoljiti sve potrebe ljudi, a kemijski proizvodi koje mi koristimo za održavanje biljne vrste su sve opasnije i opasnije, kako ćemo zaštiti [[Upadica: Hvala lijepo.]] ljude, da li će inspektorat uspjeti [[Upadica: Hvala.]] sve to staviti pod kontrolu?
Izvolite.
Evo, hvala na pitanju. U Hrvatskoj naš sustav znači našim građanima jamči sustav sigurne uporabe hrane koja je zdravstveno ispravna i kvalitetna upravo u ovom dijelu postupanja, ovaj zakon nije jedini koji regulira ovu djelatnost nego i brojni drugi zakoni, naime, mi primjenjujemo ona sredstva koja su dozvoljena na području EU upravo vodeći računa da naši proizvođači i naša hrana koju proizvedemo bude uvjetna da može nastupiti na tržištu EU i na tržištima trećih zemalja, a to smo jednostavno uredili kroz niz zakona koji reguliraju ovu ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. G. Sladoljev.
Hvala. Poštovani državni tajniče, imam jedno pitanje. Da li je strogo zakonski regulirana ako neka bolest napadne neko drvo ili ako se dogodi ona strašna oluja što smo imali u Zagrebu, što sa tim drvima, dakle gdje, da li to sve ide za kompost ili se to može iskoristiti za ogrjev naših siromašnih građana jer sam ja gradonačelniku Bandiću predložio kad je onih tisuće i tisuće stabala bilo pokošeno olujom, da i konzultira se sa stručnjacima koji su rekli da ta drva koja su bila pokošena, koja su se morala ispiliti zbog sigurnosti građana, da može ići sa ogrjev naših siromašnih građana. Da li je zakonski strogo regulirano gdje sa tim drvima koja napadne neka bolest pa se mora odstraniti ili to sve ide u kompost, je li postoji mogućnost da se donira siromašnim građanima za ogrjev?
Hvala. Želite li odgovoriti? Izvolite.
... [[Govornik se ne razumije.]] zakona, drugi zakoni to reguliraju i zna se kako se neškodljivo postupa sa takvim materijalima odnosno kako se na neškodljiv način zbrinjavaju.
Hvala lijepa i na kraju g. Đujić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Danas kada govorimo o ovoj važnoj temi i biljnom zdravstvu, ja isto na tragu kolega koji su govorili prije mene želim iskoristiti priliku i pohvaliti jednu akciju koja se zove Boranka koju provodi Savez izviđača Hrvatske u suradnji sa Hrvatskim šumama i Hrvatskom gorskom službom spašavanja, ali i mnogim drugima, dakle, partner su im i Ministarstvo poljoprivrede i Vlada i brojne ambasade i dobili su već nekoliko nagrada za uspješnu promociju, a riječ je o volonterskoj akciji pošumljavanja opožarenih područja Dalmacije sa intencijom širenja na ostatak Hrvatske i to je jedan primjer kako jedna dobra aktivnost može pomoći i u prevenciji, ali i oporavku naših šuma i to je svakako jedna od akcija kakve treba podržavati, ne samo u vrijeme kada se požarišta dogode i kada se dogode velike tragedije na pragu ovoga što su kolege prije mene govorile nego kontinuirano i mislim da ta akcija ide u dobrom pravci i zato sam želio samo iskoristiti priliku da ih pohvalim evo i da im damo poticaj u daljnjem radu.
Hvala. Hvala lijepa. Žele li uzeti riječi izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. G. Josip Križanić koji će iznositi mišljenje Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicima, pozdravljam vas. Zakon o biljnom zdravstvu, aktualni donesen je u lipnju 2005. g. i stupio je na snagu 1.1.2006. g. Ovim sadašnjim nacrtom prijedloga Zakona o biljnom zdravstvu prenosi se u nacionalno zakonodavstvo Uredba EU 2006/2031 o zaštitnim mjerama protiv organizama štetnih za bilje te se uređuje pravni okvir nacionalnog zakonodavstva u dijelu koji nije propisan uredbama, odredbama Uredbe EU br. 2016/2031 čime se postiže učinkovitija provedba zdravstvene zaštite bilja u RH. Nacrtom prijedloga uređuje se područja zdravstvene zaštite bilja, mjere za sprečavanje, unošenje i širenja štetnih organizama, bilja i biljnih proizvoda i drugih predmeta, kao i njihovo suzbijanje primjenom fitosanitarnih mjera. Odredbe zakona, kao i Odredbe EU 2016/2031 su posebno usmjerene na učinkovitiju zaštitu unije od štetnih organizama bilja koji se potencijalno mogu unijeti na područje unije putem globalizacije, trgovine, kao i promjenom klimatskih uvjeta. Ono što je bitno istaknuti, da će se primjenom Zakona o odredbi Uredbe EU 2016/2031 osigurati bolja zaštita okoliša šuma, javnih privatnih posjeda što će imati za posljedicu i manju uporabu zaštitnih sredstava. Definiraju se nadležna tijela u provedbi zakona, Ministarstvo poljoprivrede, Državni inspektorat preko Fitosanitarne šumarske inspekcije, Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu i Hrvatski šumarski institut Poslove nadzora unosa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta u granično područje RH u iznimnim slučajevima mogu obavljati ovlašteni granični službenici RH, carinski službenici, službenici Granične policije, a za obavljanje poslova i zadaća iz područja biljnog zdravstva mogu se ovlastiti i druge pravne osobe s javnim ovlastima. Definiraju se novi propisi štetnih organizama kao što su karantenski štetni organizmi, prioritetni štetni organizmi, ne karantenski štetni organizmi, karantenski štetni organizmi zaštićenih područja te neregularni karantenski štetni organizmi bilja. Daje se mogućnost za propisivanje stožernih mjera od onih koje su navedene uredbom EU br. 2016/2031, ministar nadležan za poljoprivredu može donositi pravilnike sa ciljem fitosanitarne zaštite s tim da se vodi računa da te mjere nemaju za posljedicu zabranu i … ograničenje unosa bilja na području Unije. Isto tako ministar može donijeti naredbe u cilju poduzimanja mjera za sprečavanje širenja i suzbijanja štetnih organizama. Fitosanitarne mjere mogu se primjenjivati na one štetne organizme za koje se smatra da bi mogli ispunjavati uvjete za uvrštavanje na popis karantenski štetnih organizama Unije. Uvodi se obveza pružanja informacija putnicima i korisnicima poštanskih usluga koje na područje Unije unose bilje, biljne proizvode i druge predmete što po važećem zakonodavstvu nije bilo propisano. Stvaraju zakonske osnove za nadogradnju registra specijaliziranih subjekata, a to su specijalizirani subjekti koji u Uniju unose ili unutar Unije premiješaju bilje, biljne proizvode i druge predmete koji su ovlašteni za izdavanje biljnih putovnica koji imaju fitosanitarne certifikate koji predstavljaju oznake za dnevni materijal za pakiranje i drugo. Za specijalizirane subjekte posjednike bilja olakšanje dolazi u jedinstvenijoj i transparentnijoj dokumentaciji unificirani obrazac biljne putovnice, bolje zaštite kao i mogućoj financijskoj pomoći u otkrivanju i radikacije štetnih organizama. Jedna od najvećih novina za specijaliziranog subjekta posjednika bilja što se u nacrtu prijedloga Zakona o biljnom zdravstvu između ostalog daje mogućnost specijaliziranim subjektima da samostalno pregledavaju bilje, biljne proizvode i druge predmete te za njih izdaju biljne putovnice, a što do sada u važećem Zakonu o biljnom zdravstvu nije bilo moguće. Obvezno je i osposobljavanje edukacije specijaliziranih subjekata kako bi stekli određena znanja za izdavanje biljnih putovnica, osposobljavanje specijaliziranih subjekata provodit će nadležna tijela. Za provedbu ovog zakona potrebno je osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu za obavljanje poslova iz djelokruga rada Državnog inspektorata. On stupa na snagu 14. prosinca 2019. kojem danom prestaje važiti Zakon o biljnom zdravstvu i prateći pravnici trebaju se donijeti u roku od 6 mjeseci ili godinu dana. Klub HDZ-a će ovaj prijedlog zakona podržati. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Domagoj Hajduković će iznijeti mišljenje Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, pomoćniče, kolegice i kolege. Dakle zašto uopće raspravljamo o ovomu zakonu? Naime, Vijeće EU je detektiralo određene manjkavosti u direktivi od 2000. godine koja je do sada regulirala ovo pitanje i uputilo je Komisiji da učini potrebne izmjene koje su se desile zbog klimatskih promjena, zbog globalizacije trgovine i prometa, biljnim resursima te novonastalim situacijama kada govorimo o globalizaciji tržišta općenito. I zbog toga danas imamo ove prijedloge izmjena i dopuna odnosno dopune regulacije koja se odnosi na biljne proizvode. Znači cilj biljnog zdravstva je zaštita bilja, biljnih proizvoda i drugih nadziranih predmeta od štetnih organizama, utvrđivanja prisutnosti štetnih organizama, stvaranje uvjeta za optimalnu proizvodnju i trgovinu biljem, zaštita okoliša od posljedica djelovanja štetnih organizama, uvođenje biološke zaštite bilja i usmjeravanja razvoja zdravstvene zaštite bilja, reguliranje financijskih naknada štete i odštete posjednicima bilja kao i reguliranje inspekcijskog nadzora. Ja bih želio podcrtati nekoliko stvari koje smatramo bitnim u ovom zakonu, to je financiranje naknade štete i odštete posjednicima bilja. Budući da je bilo vrlo negativnih iskustava prilikom elementarnih nepogoda i ostalih odšteta, prije svega posjednicima bilja, ono što bi nas zanimalo je kako će ministarstvo dodatno regulirati i zaštititi posjednike od eventualnih invazivnih štetnih organizama i reguliranje inspekcijskog nadzora. Dakle, čuli smo od gospodina državnog tajnika da je za sljedeći proračun predviđena povećanje stavka za rad Državnog inspektorata u visini 150.000 kuna, zbog povećanja obima posla, dakle prije svega zbog ranog otkrivanja prisutnosti štetnih organizama što je od iznimne važnosti za pravodobno i učinkovito iskorjenjivanje i sprečavanje šteta. Budući da je stav uvijek da je kuna uložena u prevenciju je pet kuna ušteđeno u sanaciji ovaj iznos se čini prilično mali s obzirom da će Državni inspektorat morati pojačati svoje aktivnosti, uzimati uzorke. A prilikom otkrivanja štetnih organizama stvarati akcijske planove za njegovo iskorjenjivanje i kontrolu štete. Prema tome, 150.000 kuna se čini malo ukoliko razmišljamo o tome koliko će se povećati obim posla Državnog inspektorata. Dobro je da će iznimno i druge službe moći činiti ovaj nadzor, međutim Državni inspektorat ima ljude koji su obučeni za upravo ovaj dio zaštite i oni zapravo provode i najučinkovitiji nadzor posebno nakon što je karantenski ili ne karantenski organizam već prisutan odnosno unesen na područje odnosno teritorij unije u ovom slučaju RH. Dobro je što će se prvi puta u jednom propisu objediniti karantenski i ne karantenski štetni organizmi što mislimo da će smanjiti eventualne nedoumice, zabune i učiniti zapravo propis efikasnijim. Prema tome, u prvom čitanju smo spremni podržati ovakav zakon, ali kada govorimo o zaštiti bilja ne mogu ne spomenuti naš stav i vjerovanje, a to je o marihuani. Kolegice i kolege Hrvatska ima izvrsnu klimu, veliku količinu obradivih površina, na dobrom je geostrateškom položaju i k tome je članica EU. Obzirom na pozitivna iskustva drugih članica trebalo bi u kontekstu razvoja gospodarstva vezanog uz proizvodnju industrijske konoplje staviti na dnevni red i potpunu legalizaciju marihuane u rekreativne svrhe. Hrvatska je u idealnoj poziciji da postane europski lider, a legalizacijom i liberalizacijom ostvarit ćemo i dodatni rast prihoda koji bi se mogao usmjeravati na otvaranje novih radnih mjesta. Rezultat toga je dodani razvoj turističkog sektora, poljoprivredna proizvodnja i rast BDP-a jer bi se legalizacijom i liberalizacijom pod kontrolom države ostvari dodatni rast prihoda koji bi se mogao usmjeravati u otvaranje novih radnih mjesta ali i za saniranje i financiranje drugih točaka, sektora i segmenata društva koji tu potporu trebaju. Tako da evo molimo bih ministarstvo i ovom prilikom da se o ovome razmisli, da posebna pažnja tim više što industrijska konoplja je prisutna na našim, u našim krajevima i tradicijski jako drugo, koristila se doduše u druge svrhe, ali i ovo je jedan odgovor novom vremenu. Hvala lijepo.
Puno vam hvala. Gospodin Hrvoje Zekanović ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, nezavisnih zastupnika gospodina Glasnovića, Željka Glasnovića i Zlatka Hasanbegovića.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege govorimo o jednom zakonu kojeg ćemo vjerojatno svi pozdraviti, dakle Prijedlog Zakona o biljnom zdravstvu. Međutim, ovdje nešto eto državni tajnik je nešto spomenuo probleme koji trenutno muče, muče hrvatske građane ono što se tiče ovog zakona, ali ne previše. Ja ću ovdje istaknut jedan problem koji je jako, jako velik, a o njemu se stidljivo ili gotovo nikako ne govori. Dakle, prije svega dalmatinski gradovi, a i mnogi istarski gradovi su unakaženi, promijenjeno im je lice zbog nerada. I upravo se to tiče ovog zakona. Radi se o dva štetnika, to je palmin drvotoč i crvena palmina pipa. Dakle, radi se o desecima tisuća palminih stabala koje su uništeni od 2011. godine. Za one koje ne znaju 2011. godine je prvo u Šibensko-kninskoj županiji se pojavila upravo, pojavio taj štetnik koji napada palme i zapravo nema pomoći ako se palme ne tretiraju, kasnije se proširio po čitavoj Dalmaciji, eto čak i po nekim istarskim naseljima i gdje su tisuće i tisuće, ponovit ću deseci tisuća palmi uništeni. Imamo jednu nenadoknadivu materijalnu štetu. Za one koji kažu, e neš ti palma, jedna palma od 20-tak godina jel palme rastu jako polako i jako sporo, ona košta možda i 100.000 kuna. Govorim o onim velikim žumarama, velike žumare s tim da su ona kanarska datulja koja također ugrožena još skuplja, još skuplja. Male žumare koje također ima puno, nisu toliko ugrožene, ali ove dvije vrste palmi ne da su ugrožene nego su desetkovane, gotovo ih više uopće nema. Imamo trajno promijenjeno lice mnogih dalmatinskih priobalnih gradova i nikom ništa, nikada od Ministarstva poljoprivrede nismo čuli niti riječ o ovom problemu. E sada čija je dužnost zapravo da se bavi ovim, ja sam malo gledao ovaj zakon, pa kaže ok tu imamo fitosanitarne inspektore oni će nadzirati, znači obavljaju nadzor drugog bilja, biljnih proizvoda itd., imamo šumarske inspektore koji također nadziru i promatraju, imamo agenciju, imamo i agenciju. Dakle, agencija što ona radi? Agencija ona provodi npr. akcijske planove, ali tko će, tko će prisiliti, tko će educirati, tko će zaštititi evo ja ću reći hortikulturu dalmatinskih, ne samo dalmatinskih nego kažem i istarskih naselja u obalnom pojasu? Nitko. Vi morate znati da male općine koje imaju načelnika, po nekad samo zaposlenoga ili možda i eto još kojeg tajnika jednostavno nisu znači kapacitirani, nemaju stručne kadrove koji se mogu nositi s ovim problemom, nemaju sredstva da zaštite se od ovoga problema. I mi već sada 8 godina gledamo kako nam se mijenja izgled naše obale, kako palme koje su bile ukras našeg prostora nestaju i nestale su, a ovaj zakon zapravo o tome više ne govori, ne govori ništa. Znači, na koji ćete vi način prvo financijski pomoći jedinicama lokalne samouprave da se zaštite od ovoga, kako ćete ih educirati, evo ja ću vam reći ja sam osobno mnogo puta kao privatna fizička osoba upozorio načelnike i razne jedinice lokalne samouprave o ovome problemu, poima nemaju, poima nemaju, a Zekanoviću ti govoriš o nečemu fiktivnom, nakon dvije godine ili dva mjeseca palme nestanu. Zašto ih netko nije formalno, službeno upozorio? Ali ja vas sad pozivam kao ministarstvo pa onda se javite fitosanitarnom inspektoru, šumarskom inspektoru ili toj agenciji neka se danas napiše dopis svim jedinicama lokalne samouprave u ugroženom prostoru, njih nekoliko 100-tina znači 100 pisama, to je po 3 kune pismo, nije puno jel tako, neka se ljude upozori na ovaj problem. Ne samo to, neka im se ponudi rješenje, ljudi ne znaju, 8 g. nitko po ovom pitanju ništa ne radi i sad ćemo mi donijeti zakon, hoće li ovaj zakon riješiti ovaj problem? Pa naravno da neće. Reći ču drugi problem. Imali smo, evo ga, svi smo bili zgroženi kad je koliko, i sad ću pogriješiti, 40 ili 50 000 stabala uklonjeno iz park šume Marjan. Svi smo ostali onako konsternirani, sad šta ajme, kako se to događa. Alo, što su vaše službe, što su šumarski inspektori, što su fitosanitarni inspektori radili desetljećima? Nisu ta stabla stradala u 20 minuta, radi se o godinama i godinama nerada. O godinama i godinama nerada. Tko je odgovoran? Ima li netko, je li netko odgovoran ili se ovi ljudi plaćaju tek tako da stoje? Znači evo ja vas pozivam prvo, jedno pitanje me zanima odnosno odgovor zapravo, postavljam pitanje. Tko je odgovoran za katastrofu u park šumi Marjan, je li neka institucija zakazala? Tko je odgovoran što su unakažena lica naših priobalnih gradova? Deseci i deseci gradova, naselja, znači turistička naselja više nemaju palme i što namjeravate, to je treće pitanje zapravo, što namjeravate poduzeti po ovom pitanju? Hoće li makar evo danas se početi pisati jedno pismo svim jedinicama lokalne samouprave da postoji ta crvena palmina ili crvena afrička pipa koja uništava palme jer ako netko uloži 20, 30, 50, 100 000 kuna u jedno stablo, pa ja bi volio znati da ga nešto ugrožava a država je ta koja treba obavijestiti zapravo zaštititi i imovinu građana. I naposljetku, ako nakon tog poslanog pisma jedinice lokalne samouprave nemaju sredstva, nemaju način da se nose s ovim problemom, pa to mora napravit država. Nije ovo problem, ne znam općine Rogoznica ili općine Sumartin na Braču ili ne znam, bilokoje općine, ovo je problem, govorimo baš o općinama koje su skroz stradale katastrofalno, ovo je problem državni problem. Državni problem jer obilježje npr. grada Splita su upravo palme. Split ih je uspio zadnji čas spasit jer je velik grad, imao je kadrove koji su to uspjeli spasiti ali ne sve, spasili su samo rivu, spasili su onih stotinjak palmi na rivi i u luci još 30 palmi, a jedno tisuću palmi diljem Splita su stradale, tisuću palmi je stradalo bespovratno i nikom ništa. Dakle, napišite pismo, pošaljite lokalnim samoupravama i nek se netko konačno počne bavit ovim problemom jer ne može biti ono „nitko nije kriv“, hvala lijepo.
Sada je na redu g. Lenart pa onda g. Vlaović, oba dva ispred Kluba zastupnika HNS-a i demokrata. HSS-a i demokrata.
Poštovani potpredsjedniče, HSS-a, mi i HNS smo svjetlosnu godinu razmaka tako da hvala vam lijepo na ispravci. Evo poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče sa kolegama. Biljno zdravstvo u Hrvatskoj je možda i zapostavljena tema u odnosu na ono što bi trebalo biti jer nažalost unatoč našim zakonima koji se donose onako površno pa onda zakonima koji budu izmasakrirani uredbama i pravilnicima i na kraju se ništa od toga ne provodi onoliko koliko treba je stvorilo poprilično problema u biljnom svijetu i zdravlju biljnog svijeta. Jedan od najvećih problema i uzročnika da mu kažemo tako lošeg zdravlja bilja u Hrvatskoj su Hrvatske šume. Hrvatske šume koje zlorabe temu zdravlja bilja pod krinkom štetnika ili nekih bolesti ne da vrše sječu nego kose šume. šume su devastirane pod krinkom da su se razboljele pa tako imamo uništene cijele kestenove šume na Banovini, u Sisačko-moslavačkoj županiji, pod krinkom mušice se sijeku abnormalno hrastovi, sada je i jasen došao na red pod krinkom bolesti sušenja jer da se ne bi upropastio i da bi ga se iskoristilo, treba ga posjeći prije nego se on osuši. Takav je stav Hrvatskih šuma. Dokaz tome je da Hrvatske šume ne mogu isporučiti dovoljno mase koja se nažalost drobi u sječku koja se izvozi iz Hrvatske i na tome naše susjedne zemlje grade onu priču oko kvote CO2 koju svi odbijaju s našim drvetom umjesto da naše šume služe za preradu u Hrvatskoj, da služe za preradu u finalni proizvod kako bi se ovdje stvarala i nova radna mjesta ali i kako bi ova država stvorila novu vrijednost od toga što su naše šume dale. Znamo jako dugo dobro koliko šume rastu i ova generacija koja krči, nimalo nije zaslužna za te šume koje mi danas imamo. Da bi se šume krčile, koristi se još jedan zakon kojime se poljoprivredno zemljište koje je „zaraslo“, pašnjaci, upisuje u šumsko zemljište. Nedavni primjer imamo u gradu Popovači gdje se 400 ha takvog zemljišta upisuje u šumsko zemljište ne zato što su tamo šume nego zato da bi se tad povećao i da bi Hrvatske šume imale alibi za sjeći što više drveta koje odlazi na sumnjiva mjesta, često puta se i na sumnjiv način siječe, često budu i kamioni koji nelegalno voze to drvo no naši zakoni koji su šuplji kao švicarski sir, dozvoljavaju sve to. Druga stvar koja se odnosi na biljno zdravlje, a znamo da zdravlje bilja, životinja, utječe i na zdravlje ljudi je GMO. Mi imamo primjera da smo imali uneseni genetski modificirani kukuruz za kojega se 12 godina vodi sud i još nije završio. Imamo primjera da je prodana, genetski modificirana soja sa deklaracijom da nije a onog trenutka kada su naši poljoprivrednici dovezli tu soju i predavali u silose uzrocima se utvrdilo da tu postoji genetski modificirane soje. Znači opet primjer kako se zloupotrjebljavaju hrvatski zakoni koji su izmasakrirani kako sam rekao na početku uredbama i pravilnicima. I nažalost nitko ne odgovara a kompletno stanje biljnog zdravlja svakog dana je sve lošije. Za čistoću vode, zraka, kukaca koji možda nam nisu toliko bitni na prvi pogled ali moramo shvatiti da bez njih nema niti čovjeka ne vodi se nimalo računa već se vodi samo računa o tome koliko će se izvući dobiti, više osobne nego za proračun korisne i na koji način će mnogi ljudi postati bezobrazno bogati na onome što su naši preci stvarali, što su sadili, što su uzgajali. Zato mislim da treba zakone poštivati onako kako su napisani, da treba biti što manje ovih uredbi i pravilnika. I jedina možda pozitivna stvar je taj naš ulazak u EU pa moramo implementirati zakonodavstvo EU u naše zakonodavstvo i možda ipak to malo koči ove interese ovih lobija i skupina koje pljačkaju ovu državu besramno i bez obzira na to da i oni imaju djecu i da njihova djeca trebaju također živjeti ovdje i od onih resursa koje RH ima. Evo hvala.
Hvala i vama. Dozvolite da prije nego što vam dam riječ pozdravim učenice i učenike Učeničkog doma Marije Jambrišak iz Zagreba. Jedan aplauz za njih. [[Pljesak.]] Izvolite.
Evo hvala potpredsjedniče, kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče, poštovani učenici, sve vas skupa pozdravljam i drago mi je da i ja mogu nešto reći vezano za Zakon o biljnom zdravstvu. Ovaj zakon, primjena njegova u Hrvatskoj je implementacija europskih uredbi. Da, mi smo članica EU, dio zajedničkog europskog tržišta i moramo provoditi zajedničke poljoprivredne politike koje bi trebali osigurati i nama u Hrvatskoj dostatnost u proizvodnji hrane, održivost te proizvodnje i sačuvati bioraznolikost ali sigurno garantirati jednu sigurnost potrošačima u RH. I zato pozdravljamo donošenje i ovoga zakona i unos europskog zakonodavstva u naše ali sigurno da tu mi kao HSS tražimo i jače kontrole na ulazu u RH. I zato sam i u replici a i sad ponavljam da ovih 150 tisuća kuna povećanja za Državni inspektora, za fitosanitarne inspekcije je premalo jer se pokazalo u niz primjera da je prvo malo sanitarnih inspektora, fitosanitarnih inspektora na našim granicama, da ih treba povećati broj, da im treba povećati plaće i dobro da će se i njima ovih 6%, nadam se da se to i na njih odnosi povećati plaće. A s druge strane da imaju i kvalitetnu opremu, laboratorije gdje mi možemo kontrolirati taj unos i provoz biljnog materijala u RH, da nam se ne dogodi da imamo problem kao sa mesom koje je ušlo zdravstveno upitne kvalitete na naše tržište pa su bile prve informacije da nije na našem tržištu makar onda se je pokazalo da je na našem tržištu. Evo sada se to ponavlja sa mesom koje je tretirano vinobranom u trgovačkim kućama da bi se sačuvala boja i organoleptička privlačnost kupcu. To se ne smije događati i to moraju naše institucije pa i inspekcije prije reagirati a zato im treba i više ljudi i više novca, zbog toga to govorim. Naravno kolega je već spomenuo problem unosa GMO u RH i kod Zakona o zabrani GMO-a sam rekao da ne možemo dozvoliti da imamo pokusne parcele u RH pa makar da je i to interes Ministarstva poljoprivrede i ministra jer sigurno da je to prostor za unos stranih materijala GMO-a u bioraznolikost u našoj biljnoj zajednici i to sigurno ne smijemo dozvoliti zbog generacija koje nas slušaju i koje dolaze. Primjer loših primjera kako nismo na vrijeme odreagirali to je unos već sam spomenuo američkog cvrčka i veliko širenje zlatne žutice u vinogradima u RH. Vidimo da je u Istri nekakav pomak napravljen u smislu krčenja starih nasada ali je to premalo da se samo riješi u Istri i samo 5 milijuna kuna ove godine za tu mjeru. Što je sa ostalim područjima gdje je ovaj štetnik uočen? I sigurno da bi trebalo odreagirati da se našim poljoprivrednim proizvođačima omogući tretman insekticidima i to kao naređena mjera, isfinancirana od strane nadležnog ministarstva. A onaj drugi problem je i krčenje starih nasada za koje se ne znaju čiji su vlasnici, gdje su vlasnici, mora se naći model kako zaštiti proizvodnju grožđa i vina u RH a također spomenuto je problem u šumarstvu, ušla nam je hrastova mrežasta stjenica sa biljnim materijalnom u Hrvatsku, već se je raširila realu od Spačvanske šume prema ovdje zapadnom dijelu. I sigurno da će prave štete vidjeti se tek nakon 5 ili 10 godina. I evo igrom slučaja sam bio na jednom sastanku gdje je Šumarski fakultet i institut pratio ovog štetnika, imaju znanstveni pristup tome što ja pozdravljam ali sigurno da treba više sredstava izdvojiti iz proračuna da se omogući institutu koja je jedna od javnih službi dionika u ovom procesu, implementacija ovoga zakona više sredstava da se ta istraživanja nastave i da se osmisle modeli kako spriječiti širenje ovoga štetnika i uništavanje hrastovih šuma u Hrvatskoj, nisam dobio odgovor na repliku koliko je sredstava ministarstvo uplatilo institutu za ova istraživanja i tražimo da to u idućoj godini bude primjereno ono što institut i Šumarski fakultet traže. Također, želim istaknuti veliki problem u pčelarstvu, proizvodnji meda u RH gdje sigurno postoji dugogodišnja tradicija, gdje imamo jedan od kvalitetnijih medova u Europi i gdje bi trebalo to kroz ne samo zaštitu proizvodnje nego to govorim u kontekstu zaštite i primjene onih insekticida koji štete pčelama. Evo ovih dana je Europska komisija uredbom donijela, još jedan insekticid je zabranjen na području cijele Europe pa pitam što Hrvatska čini na tom planu da se ne unose u naš prostor i da se ne rabe u poljoprivrednoj proizvodnji oni insekticidi koji uništavaju pčele jer vidimo da zbog nedostatka pčela imamo i manju oplodnju kod voćnih vrsta jer imamo problem pada proizvodnje uz onaj dio problema sa tržištem i uvozom proizvoda baš u berbi jabuka, mi uvezemo jabuke i srušimo cijenu tako da se to našim proizvođačima ne isplati. A ono što želim posebno istaknuti ovdje prilika je da pozdravim entuzijaste i volontere koji čuvaju bioraznolikost u Hrvatskoj, posebice voćkarica, evo i neki dan je održan sajam izložba proizvoda voća jabuka, krušaka, šljiva i svega onoga što se proizvede u našoj Hrvatskoj od starih sorti koje smo mi zapostavili. A čujte, dolaze nam to gledati ljudi iz Austrije, Njemačke i Slovenije, samo mi to izgleda dovoljno ne cijenimo i ja sam tražio pa i ovdje ponavljam da to bude jedna tematska sjednica Odbora za poljoprivredu, da se u novoj financijskoj perspektivi do 2030. ovo uvrsti u program ruralnih mjera, ruralnog razvoja jer je to sigurno ne samo očuvanje bioraznolikosti i te genetike nego i prilika našim ruralnim krajevima, našim ljudima koji već imaju nasade starih voćnih vrsta da kroz to ostvare i određene prihode i da na taj način očuvamo i život u tim ruralnim prostorima i drago mi je da se tu uključio i Poljoprivredni fakultet i Agronomski fakultet i sudjelovala je i bivša savjetodavna služba sad djelatnici Ministarstva poljoprivrede što govori da smo na dobrom tragu samo evo treba još pojačati aktivnosti da se tim entuzijastima omogući da se oni od toga što su sačuvali te stare voćne vrste, dobiju priliku da to bude i nekakva komercijalna proizvodnja, da imaju dohodak za svoje obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo i da mogu živjeti od toga. I naravno, prilika je evo obzirom da je riječ o zakonu iz Ministarstva poljoprivrede, da pitam kad ćemo podnijeti zahtjev za moratorij prodaju zemlje strancima naredne 3 g. što nam pristupni ugovor omogućava jer dobili smo informacije da su određene aktivnosti poduzete i da su materijali poslani i da se čekaju primjedbe. Pitam kad će to biti u raspravi u Hrvatskom saboru, u dnevni red je ušlo, nije dobro da se s tim odugovlači jer moje i naše mišljenje iz HSS-a je da bi odlukom Hrvatskog sabora još ojačali poziciju Ministarstva poljoprivrede i Vlade u traženju da se zabrani prodaja državnog poljoprivrednog zemljišta strancima još 3 g. u Hrvatskoj i na taj način omogućili rast poljoprivredne proizvodnje kroz okrupnjavanje i promjene najsuvremenijih agro-tehnoloških mjera u proizvodnji jer bez državnog poljoprivrednog zemljišta nema okrupnjavanja posjeda, nemoguće je planirati proizvodnju i sigurno ćemo i dalje imati jačanje uvoza a očito to uvoznim lobijima odgovara, ne bi volio čuti da to odgovara i Vladi zbog punjenja proračuna nego bi Vladi trebao bit interes i kroz ovaj Zakon o biljnom zdravstvu i kroz stimulaciju domaće proizvodnje da nam i nema potrebe uvoza i pronosa stranih biljnih materijala u Hrvatskoj nego da štitimo domaću sjemensku proizvodnju jer evo bruji među našim poljoprivrednim proizvođačima pa i na ovom skupu, da će se zabraniti sadnja tih starih sorti i sjemenja, da ćemo morati samo ovo što je deklarirano od stranih sjemenskih kuća, ja naprosto ne mogu to vjerovati jer imamo domaće institute, u Osijeku, u Zagrebu, BC institut, koji imamo znanja i sigurno da tu sjemenarsku proizvodnju moramo štititi ali i ove entuzijastima koji čuvaju to staro sjemenje, stare voćkarice, omogućiti da se s tom proizvodnjom nastave baviti i da očuvamo bioraznolikost a našim potrošačima osiguramo zdravu hranu. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, govorit će g. Saša Đujić.
Hvala lijepo, g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege, pa drago mi je da je danas pred nama ova tema i da pred nama su ove izmjene zakona, čuli smo jutros da je ovaj zakon prvi puta donesen 2005. g. i da su ove izmjene koje su pred nama inicirane od strane i Europske komisije koja smatra da su određene mjere koje su propisane ovim zakonom do sada zastarile i ono što praksa govori, potvrđuje te stvari i zato mi je drago da je ovaj zakon danas pred nama a čuli smo puno situacija koje su regulirane ovim zakonom, čuli smo isto tako danas već ovdje da u pravilu o nekim problemima raspravljamo tek kad oni poprime razmjere katastrofe i kao i mnogi kolege prije mene, ja ću govoriti o jednom primjeru koji se tiče kraja iz kojeg ja dolazim. Dakle, riječ je o potkornjaku koji je našao šume Gorskog kotara ali napada i par šumu Marjan. Dakle, 2014. g. nakon strašnog ledoloma koji je pogodio Gorski kotar, 2 g. kasnije šume Gorskog kotara poharao je potkornjak i to ne ovaj naš domaći već američki cvrčak dakle koji je opet rezultat globalnog zatopljenja što smo isto čuli jutros ovdje da dovodi do takvih situacija i stoga pozdravljam izmjene koje sve dolaze u ovom zakonu budući da ovlasti koje sada dobiva ministar da reagira u takvim situacijama ali i inspekcijski nadzori, bio u budućnosti trebali prevenirati takve pojave a ja samo da podsjetim dakle potkornjak u pravilu napada oslabjela stabla, stabla koja su u pravilu pogođena ili požarištima ili ledolomom kao što se dogodilo u Gorskom kotaru ali i stabla koja propadaju zbog nebrige i neodržavanja šume. Dakle kad pričamo o Gorskom kotaru, 27% šume na području Gorskog kotara je u privatnom vlasništvu i u pravilu ta šuma je nekada i zbog administrativnih barijera i zakonskih ograničenja koja dakle nesređenih zemljišno knjižnih odnosa, ograničenja koja vlasnici imaju kod uporabe drveta na takvim područjima je često i ona zapuštena. I nekada je i ona sam izvor, ajmo reći tih epidemija koje se dešavaju, štetnika, razvoja štetnika na tom području. I tu smo do sada, sadašnjim zakonskim regulativama bili dosta ograničeni. Ovo bi trebalo poboljšati i ubrzati te procese iako moram reći da su Hrvatske šume odradile dobar posao po pitanju Gorskog kotara jer iako je to trajalo 2 godine kada gledamo u 2017. godini od potkornjaka je na području Gorskog kotara stradalo oko 136 tisuća kubika drvne mase dok je krajem prošle godine to svedeno na nekih 13 tisuća kubika. Dakle tu se vidi da je ta priča u Gorskom kotaru sada zaustavljena ali bi nam trebala biti jedno upozorenje za ubuduće, dakle da o tome vodimo računa. Ako gledamo pak situaciju u park šumi Marjan, oni nisu još ni blizu koliko ja vidim po informacijama koje imam da tamo to svedu u neke normalne razmjene i šuma u Marjanu je još uvijek i dalje ugrožena i po tom pitanju bi trebali napraviti dodatne napore. Drugo, ono što nije regulirano ovim zakonom, dakle povećane su i neke kazne ali nije regulirana naknada štete. Dakle mi samo pričamo o kaznama i inspekcijom nadzoru što je dobro, ali recimo ogromna šteta koja je nastala na području Gorskog kotara još uvijek visi tko će ju namiriti, odnosno tko će snositi odgovornost za te stvari koje su nastale ne samo u nekakvom prekršajnom ili kaznenom smislu ako to ima nego i u financijskom. Dakle i država je pretrpjela ogromne štete ali i oni privatni vlasnici šuma koji svoje šume održavaju i s njima gospodare zbog ove pošasti su pretrpjeli ogromne štete koje će se tek vidjeti koje jesu i sada je pitanje tko će to namiriti. Dakle to je ono što bih ja volio, to možda ne možemo regulirati ovim zakonom ali svakako treba vidjeti na koji način obešteti te ljude. Tako da dobro je da se ove izmjene dešavaju, dobro je da o tome vodimo računa i u biti pravodobno djelovanje može spriječiti te razmjere katastrofe. Jer recimo isto kada je ledolom pogodio Gorski kotar 2014. da se tada predvidjelo da bi moglo doći do razvoja odnosno ajmo reći napredovanja potkornjaka, možda su se neke stvari mogle spriječiti. Ali već i prvih godinu dana pojave nisu ljudi reagirali baš na to adekvatno kako su trebali pa se to razvilo ali ajde srećom vrlo brzo se uspjelo to suzbiti. Ali sada iza nas ostaje šteta, ostaje poharana šuma a znamo da trebaju desetljeća da bi se šuma dovela u nekakve granice odnosno u neke, ajmo reći obujam u kojem je bila prije požara ili ovakvih katastrofa onda znamo da je ta šteta kudikamo veća. Evo ali u svakom slučaju pozdravljam prijedlog ovih izmjena zakona.
Hvala. Gospodin Lipošćak replika.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa kolega Đujić rekli ste i sami da bi trebali prevenirati. Kako ste i sami rekli potkornjak dolazi uglavnom kao, ne uglavnom nego u pravilu kao sekundarni štetnik i u ovom slučaju došao nakon ledoloma i na koji smo način to mogli prevenirati je vrlo teško govoriti. Što se tiče privatnih posjeda rekli ste da su oni vrlo često izvor zaraze u samom Gorskom kotaru ali podsjetio bih da upravo su, da je upravo ministarstvo omogućilo i ulazak u privatne posjede kada su privatni šumovlasnici odnosno šumoposjednici propustili to učiniti u određenome roku i upravo zato i posredstvom, djelovanjem ministarstva i posredstvom hrvatskih šuma na taj način se zapravo spriječila daljnja katastrofa koja je prijetila i nakon ledoloma te pojave potkornjaka te mogućeg daljnjeg širenja koje bi bilo strašno velikih razmjera.
Odgovor, izvolite g. Đujić.
To sam ja i rekao da je vrlo brzo, vrlo brzo je krenuto recimo u to ali ove zakonske izmjene kako sam ja barem iščitao sada još ubrzavaju te procese u odnosu na dosada. Dakle mi smo po sadašnjem zakonu i to je jedan pokazatelj zašto je ovaj zakon dobro mijenjati, to sam i rekao u uvodu svoje rasprave. Dakle po sadašnjoj zakonskoj regulativi svi su u Gorskom kotaru bili svjesni i vidjeli da je potkornjak tu ali je ministarstvo ipak u početku bilo i ograničeno u svom djelovanju. Dakle nije ministar mogao odmah krenuti u privatne posjede, odnosno to je neko vrijeme trajalo. Sada ovim zakonskim izmjenama se ta procedura znatno, znano ubrzava i to bi trebalo u budućnosti još više spriječiti recimo i ono što se dogodilo tako da da takve situacije bi trebale biti svedene na minimum ovim zakonskim izmjenama. I to je dobro.
G. Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. A mislim da ste kolega potaknuli jednu dobru raspravu prije svega o potkornjaku, štetama koje su nastale i sam sam postavljao pitanje tadašnjem ministru što se planira i kako učiniti. Nažalost po mojoj procjeni reakcija je bila prilično spora, dakle ne onako kako bi se očekivalo ukoliko želimo minimalizirati štetu. I na kraju dolazimo upravo do onoga pitanja koje sam i problematizirao u raspravi u ime kluba a to je naknada štete, kako, kome i koliko. Dakle to još uvijek nije riješeno kao što ste rekli i baš zbog toga imam sumnju kako će se to rješavati u budućnosti i u nekim sličnim slučajevima. Na kraju dana ovaj zakon i predviđa edukaciju i podizanje svijesti javnosti dakle upravo o ovim problemima i o uvozu invazivnih vrsta. I ono što je uvijek činjenica da je kuna uložena u prevenciju 5 kuna uloženih u sanaciju. Ali na tome se mora raditi sustavno.
Hvala lijepa. Sada će govoriti … ... [[Upadica se ne čuje.]] A, pardon, pardon, g. Đujić, odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Hajduković, upravo to obeštećenje je tema. Dakle ja kada kažem obeštećenje ne mislim apsolutno svima. Dakle i tu postoje razlike kod privatnih vlasnika šuma, postoje oni koji sa šumom upravljaju odgovorno odnosno gospodare s njom kako bi trebali a postoje i oni koji imaju šumu a ni ne znaju gdje se ona nalazi. Ali opet s druge strane tu su i ovi imovinsko pravni odnosi, nesređenost katastra, zakonska ograničenja, eksploatacije šume privatnih korisnika dakle, oni ne mogu slobodno doć, to, to, to ljudi moraju znat, dakle ne može netko tko ima šumu slobodno doć i posjeć tamo čak i koliko, koliko želi, dakle tu bi možda šumarija trebala odnosno Hrvatske šume trebale možda malo relaksirat taj dio u odnosu na do sada što je dosta kruto jer nekad se ljudima jednostavno kažu uopće mi se ne isplati upravljat tom šumom, a u pravilu ona bude zapuštena i tamo na kraju stabla propadnu i od toga nitko nema koristi. Dakle, u tom pravcu treba razmišljat kako nać zajednički interes i privatnih vlasnika šuma, ali i hrvatske države [[Upadica: Hvala]] koja u biti je vlasnik cijelog tog dobra.
Hvala lijepo. Sada stvarno g. Alen Prelec.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, iako se ovaj zakon zove Zakon o biljnom zdravstvu ili zaštiti zdravlja, bilja, ja bi reko da je ovaj zakon i o zaštiti ljudi. Danas definitivno važna tema, danas, ali i u budućnosti, svi smo svjesni toga da sve više i više ima ljudske populacije na kugli zemaljskoj i sve njih treba prehraniti. Svi mi koji doma možda imamo nešto malo gospodarstava ili se imamo nekakve biljke, znamo da bez adekvatne zaštite, bez pesticida ne možemo više imati ne intenzivnu poljoprivredu, nego običnu poljoprivredu, dal su to voćke, salata ili bilo kaj, a da ne govorimo o poljoprivrednicima koji žive od toga. I ja sam ono na početku kad sam replicirao vama državni tajniče reko sam da imamo problem u budućnosti, dva u stvari problema vidim, da li ćemo u budućnosti moći proizvoditi dovoljno hrane za ljudsku populaciju? Nećemo moći ako neće to biti intenzivna poljoprivreda, ako neće biti maksimalno korištenje zaštite biljaka odnosno pesticidima, to je sigurno tako i velim ponovit ću se, svi oni koji se bave poljoprivredom i oni koji možda imaju samo malo voćaka ili bilo kakav vrt, znaju da bez pesticida nema više poljoprivrede, to je tako, nekad je bilo drugačije, danas je to tako. I druga stvar je, upotrebom pesticida koliko stvarno imamo zdravu i zdravstveno ispravnu hranu? Ja kupujem na tržnicama i uvijek gledam onako ono što kupujem ako se to uopće može ovako vizualno, a vrlo teško je, da li ta salata, da li to grožđe ili jabuka je bilo tretirano pesticidima, to u budućnosti će biti još važnije. Ja znam da poljoprivrednici žele proizvoditi više, a da li žele proizvoditi sa manje pesticida to je upitno, ima onih poštenih, onih koji možda i ekološki brinu o svemu tome skupa, ali ima i onih koji jednostavno žele što prije i što više proizvoditi, a to nije moguće bez upotrebe pesticida i zato sam zabrinut u konačnici za budućnost, da li će naša djeca i mi sami jesti jabuke koje su tretirane sa pesticidima odnosno znamo se kojim kemijskim sredstvima i koliko je to stvarno štetno i kad više puta svoje dijete, a imam 9-godišnjeg sina kažem moraš jesti voće, iskreno više puta mislim da li ga tjeram na dobro ili loše, jasno da voće je važno za prehranu, ali koliko je ono tretirano pesticidima, pa tu jabuku, to grožđe il tu breskvu sam kupio na placu i to je ono što sam vam postavio pitanje, a važno je da inspektorat bude maksimalno tu na oprezu, da maksimalno kontrolira sve one proizvođače i trgovce koji takvo voće, takvu hranu stavljaju na tržnice u prodaju, to je nešto što je u budućnosti vrlo bitno jel nije važno dal jedemo samo voće, nego da je to voće zdravo i ispravno. U svemu tome skupa evo ja bi i aktualizirao problem, a to mi znaju govoriti i mnogi poljoprivrednici ono što možda nije direktno vezano uz zaštitu biljaka, a vezano je uz već godinu i pol dana prolazimo, prošlo je od donošenja Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Naime, evo dosta mi se njih javlja i počeo je gotovo rat u RH za državno zemljište, u Slavoniji je pogotovo to eskaliralo i moje je pitanje kad ćemo stvarno uvesti reda da ne dođe stvarno do značajnih problema, sukoba, zemlja je važna i lijepo znamo govoriti o tome da treba saditi dobre biljke, treba ih štititi, a oćemo li počet štititi ljude i poljoprivrednike, to je važno. I još nešto bi htio uz ovu temu napomenuti, a evo imam jednog poznanika koji je ja bi reko svijetli primjer u RH, imamo jako puno mladih ljudi koji nam odlaze van RH, a on ima jednog sina koji je završio ekonomski fakultet, obrazovan je, pametan je, željan je raditi i neće radit u struci, želi raditi u poljoprivredi, vjerojatno ne vjerujete ovim mojim riječima, ali još ću jednom ponoviti, završio je ekonomski fakultet, odličan student, ne želi u Irsku, želi se ovdje baviti poljoprivredom. Jasno ima problema, prije svega napravili su jedan nasad, stalno špricaju, zaštita biljaka, to propada, a onda evo taj mladi dečko koji želi se baviti poljoprivredom, aplicirao na, na mjeru 411, 2016., 2017. nije uspio i sad je aplicirao u 2018.g. i dozvolite mi da vam samo kažem koliko problema u toj poljoprivredi ima i koliko stvarno destimuliramo takve mlade ljude koji se bave poljoprivredom. Prijava za natječaj zatvorena je 17.10.2018.g., obećanje iz ministarstva je bilo da će rezultati odnosno rang lista biti objavljena u roku od 60 dana, rang lista do danas 22.10., ne danas je 23.10. nije objavljena, dakle čeka se preko godinu dana. Na svaki postavljeni upit o planiranom datumu objavljivanja rang liste dobivali smo rokove koji su se svaki puta premašivali. Ministarstvo i agencija u godinu dana odnosno kad se čekaju rezultati nisu pustili niti jednu informaciju o natječaju a na upite odgovaraju vrlo šturo i po nepotpunim informacijama. U medijima se niti jednom nije spomenuo sporni natječaj. Agencija nam je nakon godinu dana čekanja na bilo kakvu informaciju, sada slušajte ovo, u petak popodne poslala zahtjev za dopunom i to na mail adresu našeg konzultanta a ne na našu adresu. U zahtjevu se navodi da imamo rok od 5 dana, vikend se računa jasno u tih 5 dana, da dostavimo obrazloženje koje je zahtijevalo stručno znanje i veliki broj informacija. Konzultant je igrom slučaja primijetio mail agencije u to doba dana te nam isto proslijedio. Znači govorimo o tome da kasnimo preko godinu dana a u pet dana jednom poljoprivredniku tražimo odgovor koji je stručan odgovor računajući vikend a u petak ga je dobio. Koliko je to destimulirajuće za mladog poljoprivrednika koji se želi boriti u ovoj Hrvatskoj i baviti poljoprivredom? Nije sve kraj. Drugi zahtjev su nam poslali također u petak popodne, dodatno u natječaju je naveden uvjet da se može povući više od 100 tisuća eura potpore jedino u slučaju ishođenja pisma namjere od strane banke kojim banka garantira da investitor ima mogućnosti financiranja svoj udio ulaganja. Evo to su neki problemi i na kraju on piše, prouzročila mi je dodatnih 7 tisuća kuna troškova. Ti ljudi stvarno žele se baviti poljoprivredom, napomenuti ću to je mladi čovjek koji ne želi otići u Irsku, u Njemačku, želi se baviti poljoprivredom ali jednostavno više puta mu ova država ne pomaže, odmaže. Takvih primjera je stotinu. Ja iskreno se nadam da ćemo mi zajedničkim snagama, vi u Ministarstvu poljoprivrede, mi ovdje u Hrvatskom saboru, svi oni koji sudjeluju u ovom lancu da pomažemo poljoprivrednicima uspjeti da im pomognemo zaštitom biljaka ali i zaštitom ljudi i poljoprivrednika da onim čime se žele baviti da se bave, da nemaju više prepreka nego što im pomaže. A mislim da ako i jednom dobre volje i ako sudjelujemo u svim ovim raspravama o tome bi trebali razmišljati i ajmo donijeti Zakon o zaštiti poljoprivrednika a ne ovaj zakon koji je isto potreban o zaštiti biljaka. Hvala vam.
Replika, prvu repliku ima g. Đujić.
Hvala lijepo. Kolega Prelec, vi ste govorili o izazovima budućnosti i o tome da li će i Hrvatska u budućnosti imati snage i mogućnosti proizvoditi dovoljno voća i povrća za svoje potrebe. Ja mislim da ono što je važno u tom pitanju prepoznati problem na vrijeme i prepoznati izazove. Dakle postoje zemlje u svijetu koje u puno težim i klimatskim i ostalim uvjetima proizvode i voće i povrće. Evo recimo npr. Izraela, ako znamo da Izrael u pustinji proizvodi svaku voćku koja postoji na svijetu i svako povrće koje postoji na svijetu ali uz velike tehnologije i uz velika ulaganja onda znamo da to puno lakše i sa puno manje sredstava možemo i mi ali na način da počnemo konačno ulagati u poljoprivredu tamo gdje treba. Nama više od 50% Hrvatske još uvijek ima problem sa navodnavanjem i odvodnjavanjem, s poplavama i sušama a gdje smo mi tehnološki od ovih nekih digitalnih sofisticiranih tehnologija. Dakle tu trebamo napraviti zaokret i početi ulagati u ono u što treba i onda se ne trebamo brinuti za svoju budućnost.
Odgovor, izvolite.
Hvala. Kolega Đujiću, pa evo na tragu toga da treba ulagati u poljoprivredu ja ću vam sad reći ovako da u Hrvatskoj naime postoji 6697 hektara pod orasima 6697 hektara, jasno dobiva se poticaj za te orahe. A znate li koliko imamo oraha? Nemamo oraha, uvozimo orahe iz cijelog svijeta. Pa evo to je ono što mi govorimo, poticaji su ogromni u Hrvatskoj državi, puno se ulaže u poljoprivredu ali di ti poticaji završavaju? Znači 6697 hektara. Kada bi svi ti hektari oraha dali onaj orah koliko se treba dobiti po hektaru, piše tu, evo ovo čitam iz novinskih članaka, mi bi bili najveći proizvođač oraha na svijetu. A jesmo li? Nismo. Gdje završavaju ti poticaji i tko dobiva poticaje? Evo ja bih to volio isto znati.
G. Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Prelec otvorili ste nekoliko tema o kojima bi vjerojatno mogli raspravljati cijeli dan. Ja bih se osvrnuo na nekoliko od njih, vi ste spomenuli poticaje, da činjenica je da poticaju rastu a proizvodnja pada, kako je tome i zašto više puta sam o tome raspravljao i u ovom Domu. Međutim problem zemljišta je gorući problem, preduvjet za svaku ozbiljniju poljoprivrednu proizvodnju i nažalost jako, jako rašireno prisutan gdje god hoćete u Slavoniji. Znači imamo situacije gdje se natječaji nisu riješili godinama, gdje vam zemlju državnu koristi doslovno onaj koji prvi zaore, ne mogu vam govoriti koliko tu država gubi financijski, koliko tu eventualno proizvođači gube koji bi legalno željeli obrađivati tu zemlju i koliko na kraju tu sukoba, nepravde i svega ostalog proizlazi upravo iz ove činjenice. Također velika nesigurnost poput natječaja za ovu mjeru koju ste spomenuli također otežava već jako, jako tešku situaciju u kojima su poljoprivrednici koji bi htjeli raditi na pošteni način, naglašavam na pošteni jer ovdje je to ključno. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Kolega Hajdukoviću, razumjeli ste vi mene jasno da je prije godinu i pol donesen Zakon o poljoprivrednom zemljištu, da natječaja nema, da su poljoprivrednici u strahu, da se boje hoće li dobiti zemlju, neće dobiti, da se boje o tome da li će netko preko veze ili preko nekakvih stranačkih ili nekih drugih iskaznica dobiti zemljište. Ja sam postavio jedno pitanje ministrici poljoprivrede a vezano je bilo uz zemljište u Kopanici gdje lokalni načelnik jasno dijeli zemlju po nekakvim stranačkim referencijama. To su problemi hrvatske poljoprivrede i hrvatskog poljoprivrednika. Poljoprivrednici ne ulaze u posao zbog toga što ne znaju da li će sutra dobiti zemlju, oni koji su već imali, da li će to nekome drugome biti dodijeljeno. Počinje rat za hrvatsku zemlju i toga se bojim da ćemo još manje imati koristi od poljoprivrede jer poljoprivrednici nemaju nekakvu sigurnost. Hvala.
g. Stričak.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, kolega vi ste postavili u svojoj raspravi jedno ključno pitanje, a to je da li imamo i da li možemo proizvesti dovoljno hrane za svoje potrebe? Danas kad bi se recimo zatvorile granice, ja pretpostavljam da s obzirom da većinu poljoprivrednih proizvoda i hrane uvozimo, da za 2-3 mjeseca bi bili doslovno gladni. Upravo stoga smatram da je i ovo pitanje nacionalne sigurnosti i da trebamo sve poduzeti da se poljoprivredna proizvodnja digne, da sve što je moguće proizvodimo doma i da ne ovisimo tolko o uvozu. Hvala.
Odgovor.
Pa jasno, ja ne dvojim da vi isto imate dobre namjere i želimo pomoć hrvatskoj poljoprivredi, al činjenica je danas slijedeća, da mi od 3 obroka, 2 obroka imamo iz uvoza, to je činjenica, da u povijesti hrvatske države, ja sam dobio jedan podatak da smo uložili u poticaje 26 milijardi, 26 milijardi i koji imamo rezultat, koji rezultat imamo, mislim da smo čak više prije imali domaće proizvodnje nego današnje, 3 obroka, od 3 obroka 2 su iz uvoza, to je činjenica, tko je za to kriv, svi mi skupa, a najviše svi dosadašnji ministri poljoprivrede. Znate tko je još kriv? Nemamo strategiju. Govorimo o tome da, evo pišemo strategiju pišemo, ni dan danas nemamo strategiju, tko kaj treba proizvoditi, nemamo, to su ključni problemi i ja cijenim i ovaj zakon koji je važan, al ajmo konačno razgovarati o pravim stvarima i pravim problemima [[Upadica: Hvala]] u poljoprivredi. Hvala lijepo.
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Maras koji nije tu. S ovim zaključujem raspravu, glasovat će se kad se steknu uvjeti.
Sada prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama. Prva točka je Prijedlog zakona o biljnom zdravstvu, prvo čitanje, P.Z.E br. 759. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o biljnom zdravstvu. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 107 za i 4 suzdržana donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Slijedeća točka dnevnog reda je: - Prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o provedbi uredbi EU o prometu drva i proizvoda od drva, prvo čitanje, P.Z.E. br. 769. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Željko Kraljičak, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovane gđe. saborske zastupnice i gdo. saborski zastupnici, Zakonom o provedbi uredbe EU o prometu drva i proizvoda od drva koji je stupio na snagu 22. ožujka 2018.g. osigurana je provedba uredbi EU kojima je uređeno područje prometa drva i proizvoda od drva. Predloženim zakonom o izmjenama i dopunama važećeg zakona vrši se dodatno usklađivanje zakonodavca sa pravnim stečevinama EU odnosno osigurava se provedba odredbi uredbe 1010 iz 2019.g., a o usklađivanju obveza izvješćivanja u području zakonodavstva povezanog sa okolišem i to čl. 8. i 9. koji se primjenjuje od 1. siječnja 2020.g. Prijedlogom zakona se sa naslova uredbe 995/2010 umjesto dvogodišnjeg izvještavanja propisuje obveza jednogodišnjeg izvješća o uvozu drva i proizvoda od drva iz trećih zemalja na unutarnje tržište EU i na samom unutarnjem tržištu EU, a sa naslova uredbe vijeća Europske zajednice br. 2173/2005 mijenja se format i način izvješćavanja u uvozu drva i proizvoda od drva iz zemalja partnera Indonezije, a koji će biti definiran od strane same komisije. Zakonom je izvršeno i usklađivanje sa odredbama Zakona o sustavu državne uprave, NN br. 66 iz '19.g., te se umjesto Središnjeg tijela državne uprave utvrđuju tijela državne uprave nadležne za provedbu uredbe kojima se uređuje područje prometa drva i proizvoda od drva budući je ukinuta podjela tijela državne na središnje prvostupanjske i tijela državne uprave. Slijedom navedenog, danas u raspravi imamo prijedlog zakona kojim će se postojeći Zakon o provedbi uredbi EU o prometu drva i proizvoda od drva u potpunosti uskladiti sa pravnim stečevinama EU, kao i sa važećim Zakonom o sustavu državne uprave. Hvala lijepo.
Zastupnik Čuraj zatražio je repliku.
Zahvaljujem poštovani predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, vrlo kratko, mislim da meritum samog usklađivanja nije sporan, no ono što je i što cijelo vrijeme pričamo je status naše drvne industrije, prije svega proizvođača i onog, one već tolko poznate sintagme da izvozimo sirovine, a uvozimo gotove proizvode od tih istih sirovina. Ovdje je, mene samo zanima da malo samo ako imate podatke pojasnite kako mi stojimo sa uvozom ove konkretno sada ovdje se radi o ovim zemlja partner Indonezije i trećih zemalja na unutrašnje tržište EU, kako mi stojimo sa uvozom drvne građe odnosno sa izvozom, da li se tu što promijenilo, jel smatram da sigurno je dodana vrijednost na gotovom proizvodu, ne na sirovini i da bi to bio ukoliko bi mi se pokazali da nešto od ovoga i budemo i primjenjivali kod uvoza same sirovine dal bi to značilo da je naša industrija finalnog proizvoda daleko otišla naprijed, a nažalost vjerujem da to nije, ali evo čisto jedan podatak ako imate oko uvoza same sirovine. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku državni tajnik Kraljičak.
Upit na vaše pitanje, znači uvoz sa tržišta trećih zemalja u 2017.g. uvoz je bio 722 milijuna kuna, a 2018. 902 milijuna kuna, 902 milijuna.
Hvala. Slijedeća replika zastupnika Tomislava Žagara, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, moje pitanje je na tragu ovoga što je govorio kolega Čuraj, naime, postoje pravilnici, postoje tablice prema kojima se određuje količina drvne mase koju pojedini poduzetnik može dobiti od Hrvatskih šuma temeljem ugovora na osnovu toga je li u pitanju finalni proizvod ili koji stupanj proizvoda, broja zaposlenih i svega. Međutim, zanima me postoji li i na izlaznoj strani kontrola? Postoji li kontrola koja bi vršila Porezna uprava ili ne tko drugi, koliko je zapravo te robe za koju je drvna masa i dobivena ugovorom od Hrvatskih šuma ili je to jednostavno prepušteno tako slučaju pa se može dogoditi da na kraju budući da nemamo povratnu informaciju, da se takva neiskorištena kažem za proizvodnju drvna masa dalje preprodaje, postoji li takva mogućnost?
Odgovor na repliku, državni tajnik Kraljičak.
Evo poštovani saborski zastupniče, hvala na upitu. Upravo ovaj dio problematike o kome ste govorili, znači način podjela drvne mase od javnog šumoposjednika Hrvatskih šuma, regulirano je pismom o razumijevanju između udruženja drvno-prerađivačke industrije i Hrvatskih šuma i upravo su tu podignuti i postignuti određeni dogovori kako bi se osmi razred prerade drveta, finalisti mogli opskrbiti sa dodatnim količinama drvne mase kako bi zadržali opstojnost i kako bi povećavali dodanu vrijednost iz proizvodnje. Hrvatske šume na dnevnoj razini vrše kontrola ugovora i samo ono što se na temelju godinu dana povučenih količina opravda je predmet budućeg ugovora ili se radi desetogodišnji okvirni ugovor. Znači radi se nadzor, prati se, Hrvatske šume su te koje su obvezne isporučiti količine za potrebne naše drvne industrije, zadovoljavanja ustvari potrebne sirovine za održiva radna mjesta koja su najviše i najčešće u ruralnim prostorima. Hvala.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Za raspravu u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govorit će zastupnik Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi tajniče, kolegice i kolege, jedan od ključnih resursa su šume. moramo znati uz vode, poljoprivredno zemljište su šume, 2,5 milijuna ha je pod šumama u RH i to je jedan ogroman i gospodarski i nacionalni resurs k kojime treba znati prije svega upravljati, mi govorimo sad o zakonu o prometu i prometovanju tj. usklađivanju direktiva tj. europskog zakonodavstva ali dobro bi se trebalo o ovome raspravljati, o hrvatskim šumama kao nacionalnom bogatstvu jer jednostavno, dodatna vrijednost na područjima gdje bi se trebala stvarati se ne stvara, ja se uvijek sjetim evo G. kotara, u G. kotaru gdje se izvozi drvo u Italiju a gdje dugoročno primjera u Italiju, u kvotama jer domaći gospodarstvenici koji se bave proizvodnjom drveta, imaju kvote. Znate, ako rade recimo palete, oni imaju određene kvote pa dođu u fazu da čovjek npr. u Dicimu kod Sinja ima tvrtku, zapošljava je u Sinju ili nekom drugom kraju Slavoniju ili negdje drugo, zapošljava 40-ak ljudi ali je ispunio kvote a izvoz, radi palete za izvoz, euro palete i kaže, ne, ne vi ste ispunili kvotu, morate otpustiti 40 ljudi ali ima li tu fiktivnih tvrtki koje se otvaraju kao da su proizvođači a u biti izvoze šumu. Tu se postavljaju brojna pitanja koja trebamo odgovoriti. Ja znam da gospodarstvenici hrvatski koji se bave time a poglavito evo znači dodatnu vrijednost u zapošljavanju ljudi od drva gdje se zapošljava međutim mi što radimo, najviše izvozimo, netko drugi stvara dodatnu vrijednost i isto to nama drvo npr. iz Italije ovdje kao dodatnu vrijednost, kao namještaj ili nešto drugo, u biti nam prodaje i u biti oni stvaraju dodatnu vrijednost u drugim državama. Npr. u G. kotaru, pa mi smo imali tamo i pilane i ljude koji su obučeni, trebalo bi možda poboljšati tehnologiju ali je činjenica da na tim područjima ljudi su otišli u druge države raditi poslove obrade drveta i sad im se vraća u biti, a imamo pilane u G. kotaru, i sad se u biti oni jedino šta proizvode iselili smo te krajeve, ti ljudi su otišli kao ljudi koji znaju raditi svoj posao što se tiče drveta i sad se vraćaju, u biti jedino se vraća tamo taj proizvod, gotovi proizvod i dodatna vrijednost. Iselili smo krajeve gdje imamo bogatstvo šume, to je primjer tipičan G. kotar, Lika, to su tipični primjeri. 2,5 milijuna ha je površina pod šumama i tim se ne gospodari dobro, tim se ovdje treba javno i tim našim resursom koje je značajno uz vode, uz poljoprivredno zemljište koje je zaboravljeno i koje se ne obrađuje, uz naš Jadran tj. naše more gdje nemamo snage proglasiti isključivi pojas i zrak koji imamo čisti, to trebamo zaštititi i stvarati mi dodatnu vrijednost a ne iz G. kotara izvoziti drvo i ljude u Italiju, u Mađarsku, ne znam gdje sve i te kvote u biti naši gospodarstvenici koji im stvaraju dodatnu vrijednost, ograničiti i moraju u jednoj fazi kad imaju otpuštati ljude, moraju se boriti da dobiju kvote, da im se povećaju kvote. To je nezgodno čut ali to je istina. Evo ja imam primjer koji se dogodio u Cetinskoj krajini. Čovjek je mislio primiti ljude jer je imao izvozni proizvod od drveta međutim nije mogao dobiti kvote. Ovdje bi trebalo preispitati i pozvati DORH, ... [[Govornik se ne razumije.]] koliko ima fiktivnih tvrtki koje su otvorene da proizvode u RH, u biti oni to na kraju izvezu vanka. I u biti njima je dobit na tome jer imaju nekakvu povlaštenu cijenu koja je ok da naši gospodarstvenici imaju povlaštenu cijenu. Šume su nacionalni resurs, resurs kojim treba znati gospodariti, ja znam da mi ne volimo domaćim rječnikom govoriti, da mi volim više govoriti kvalificirano ali je činjenica da su šumska područja, gdje je nekad bio industrijski razvoj tih pilana gdje je poticao te krajeve, spomenuo sa G. kotar, danas imamo prazno. Jedino što se dalje izvoze to su debla a ti ljudi iz Gorskog kotara u Italiji to drvo obrađuju i kao gotovi proizvod taj se proizvod prodaje opet u RH i to je to. Ako je to rješavanje demografskog problema i čak te lokalne samouprave bio sam držao i tiskovnu konferenciju jednom prošle godine iza snijega kada su se svi ministri slikali kako čiste snijeg, ostaje, znate šta ostaje? Zbog prijevoza drva kamionima, to su ogromni tereti, imaju jedino te lokalne samouprave ogromne štete na infrastrukturi prometnoj i onda moraju moljkat ministre ovdje, moljkat ministre da im da koju kunu da mogu obnovit te udarne rupe koje sataru vozila, koja sataru vozila koja pregone šume, a najviše pregone, prevoze u izvoz, opet ponavljam u izvoz, znači tim činom izvozimo i naš potencijal, to su ljudi, to je najbolnije, misto da ulaže u tehnologiju i to je to kao i svagdi, ne štitimo naš interes, u ovome slučaju šume, a ova direktiva što smo mi doveli u prometovanju, prometovalo je ono i do sada, al ne u interesu ljudi na području gdje je bogata šumom, gdje se mogu razvijati i pilane i do namještaja, do, do visoke kvalitete obrade, al imamo taj resurs i potencijal, imali smo i tradiciju, sad je pitanje dal, dal nam je netko uzeo te ljude koji su znali od, koji su visoko bili ovaj stručni tradicijom iz tih područja, otišli su u druge države da obrađuju svoje drvo u drugim državama, drvo svoje didovine u drugim državama gdje stvaraju dodatne vrijednosti, a Gorski kotar i ti krajevi su prazni. Stoga ja mislim da bi ministarstvo tribalo se posvetiti kako zaštititi ta područja, kako vratiti da se obrađuje drvo na tim područjima, kao jedan od ključnih resursa, a ne da uvozimo od drvnih proizvoda za ogrjev iz vani, da uvozimo sve iz vani, iz Italije mislim to je tolko smješno, mi izvozimo drvo u balvan, izvozimo u, u Italiju, a vraćamo kao gotovi proizvod, bilo za ogrjev, bilo za namještaj, bilo šta vraćamo kroz dodatnu vrijednost, a Talijani imaju dobiti, to je ključ problema, to je, što tu može zakonodavac RH ako im to dozvoli naravno Tajani da smimo na ovaj način razgovarati jel jednostavno ako nismo dobri s njim kao isključivi, ovo me podsjeća na IGP, ono što nam međunarodno pravo daje, pravo, ono na šta nas poziva Europska komisija, ono gdje ćemo imati zaštitu svoga teritorija, tako i u ovome slučaju, imamo tolko bogatstvo što se tiče šume, al nemamo snage to zaštititi u skladu za razvoj i jedinica lokalne samouprave sa tim, na tim područjima, imamo tradiciju, imamo ljude koji to znaju raditi, nažalost demografski slom, jedino šta izvozimo to su ta debla, jedino to radimo. Evo možemo otić u Gorski kotar, pa ćete vidit, vidite ljude koji se pokušavaju privatno bavit sa drvnom proizvodnjom, vidjet ćete koji imaju ljudi probleme sa kvotama, s ovim, s onim, nemaju za izvoz zato šta izvozni lobi, štetočine koje godinama pogoduju ovaj uvozu, u ovome slučaju izvoze deblo, a ne gotovi, gotovi proizvod, oto je šteta, to su štetočine, a ove uredbe usklađivanje sa direktivama, koliko će to pomoći našem domaćem prerađivaču? Koliko će pomoći opstanku ljudi na području gdje imamo šume, slavonski hrast, gdje imamo bukva u, u, u, jela u, u, u Gorskom kotaru i na drugim područjima, Lika, znači pitanje je da li mi ovim resursom gospodarimo kako treba i koja su vaša rješenja da nekad najbogatija područja gdje su ljudi dolazili raditi u drvnu industriju, danas i oni koji su tu tradicijom, odselili su u druge države zajedno sa balvanima koje se otpilaju i na taj način se stvari znači dodatna vrijednost. Evo postavio sam nekoliko pitanja, očekujem da ćete odgovorit, očekujem od institucija da vide kako se i na koji način izvozi naše drvo, zbog čega se koči razvoj drvne industrije na i poduzetnički duh naših ljudi po pitanju ovoga bogatoga resursa koji bi triba bit izvozna grana, ali izvozna u gotovom proizvodu, u dodatnoj cijeni, a ne da se izvozi u kvotama balvani, a da se u našima domaćim proizvođačima određuju kvote koje su niske, a da se izvozi neograničeno vanka naše drvo kao sirovina i to je ključ problema. Prozivam evo institucije od DORH-a, USKOK-a, neka to se provjeri u Hrvatskim šumama, neka se provjeri točno, nek se provjeri kolko se izvozi drva i zbog čega se izvozi drvo, a ograničava se domaći proizvođač, poduzetnik koji stvara dodatnu vrijednost zapošljava ljude je prisiljen prilagodit se tim kvotama bez obzira koliko ima posla. Znači domaćeg poduzetnika ste ograničili, a vanka ćete izvodit, ma vidi, koda vam je ćaćino to i tako godinama. Zaštitimo naš resurs Hrvatske šume, gospodarimo s njima u interesu ljudi na tim područjima i hrvatskog gospodarstva. Isti slučaj je znači u drugim bitnim resursima RH, od voda, od pitkih voda, IGP-a, uvijek u nečijem interesu, a najmanje u interesu ljudi koji žive na tom području i to je jedan od ključnih razloga zašto je 2/3 RH prazne, brdsko planinska područja i onda kao prosjaci zakonima ljudi s tih lokalnih samouprava moraju moliti župane, moraju moliti ministre, moraju se klanjat vama po ministarstvima da dobiju nešto nazad, a jedino oni daju, oni su u biti sisa koja se sisaje, ta područja. Napravimo napokon zakone za čovika koji živi na tome području, ako je bogato šumom onda je šuma ključna razvojna grana, a ne izvozna grana, ne izvozna u smislu sirovine, nego dodatne vrijednosti a na kvotama će netko dizati novac, ma vidi, na balvanima, a ti će ljudi s tih područja iseljavati vanka i pilati drva i obrađivati u Italiji. O ovome treba govoriti, raspravljati i to zaustaviti. Zaustavimo iseljavanje, ulaganje u naše, drvnu industriju a ne u talijansku drvnu industriju, da bi netko pogodovao kroz kvote ili fiktivne firme otvarao da bi se preko tih firma izvozili balvani. Firme koje su, kao rade u Hrvatskoj. Ako bude trebalo ja ću istražiti to. Jer dosta me je ljudi zvalo o tome problemu, međutim očito institucije trebaju stati u kraj u Hrvatskim šumama, evo govorim o hrvatskim šumama. Mi nismo spremni zaštiti, evo imao sam sad odbor koji je vrlo bitan, Odbor za veterane po pitanju ratnih zločina pa nisam o bilju, zaštiti biljaka. Mi nismo spremni spriječiti potkornjak na Marjanu, to je za nas cijela filozofija a kamo li ćemo ovih 2,5 milijuna hektara šume u RH i uz to još 700 tisuća hektara znači neobrađenoga zemljišta, ništa nismo zaštitili, niti vode a naši susjedi napravili, niti šume, niti poljoprivredno zemljište. Pa mi nemamo sustav navodnjavanja gdje su polja, pitke rijeke, npr. evo Cetina odakle ja dolazim ili u Gorskom kotaru mi nismo zaštitili šume naše. Mi ne štitimo nego netko tezgari na nacionalnom dobru, na dobru naših građana. A ove direktive, tj. uredbe, tj. prilagođavanje, tj. usklađivanje našeg zakonodavstva možemo cijeli dan raspravljati. Da bi se demografska slika oporavila moramo od ljudi, ne smijemo od ljudi, lokalnih samouprava napraviti ovisnike, napravili ste ovisnike u području gdje su šume, jer moraju trčati kod župana i vaš po ministarstvima da dobiju natrag nešto od toga. I ljudi iseljavaju. O tome govorite, te zakone nam donesite, zakone u interesu opstanka ljudi na tim područjima i da ti resursi kao što je šuma bude onaj razvojni trenutak koji će se opstati ljudi na tim područjima. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti će zastupnik Damir Felak, izvolite.
Poštovani dopredsjedniče Hrvatskoga sabora, g. državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege saborski zastupnici. Danas imamo pred nama ovaj Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o provedbi EU o prometu drva i proizvoda od drva. Sam zakon je donesen 22.3.2018. godine i s tim zakonom se znači hrvatsko zakonodavstvo usklađuje sa zakonodavstvom EU, uvodi se primjena čitavog niza uredbi EU, Europskog vijeća a ove izmjene i dopune zakona su samo nastavak toga, znači još se jedna, u međuvremenu je EU donijela još neke uredbe, jedna je bitna i ona se ovim izmjenama uvodi u hrvatsko zakonodavstvo. Znači promet od drva i proizvoda od drva daljnji je korak u usklađivanju hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU, odnosno time se omogućava provedba odredbi uredbe 1010 iz 2019. godine i to članaka 8. i 9. koji se primjenjuju od 1. siječnja 2020. godine što predstavlja glavni razlog za izradu ovog prijedloga zakona. Ujedno je ovim prijedlogom zakona izvršeno usklađivanje sa odredbama 4 zakona u sustavu državne uprave kojim se više ne utvrđuje dosadašnja podjela na središnje i prvostupanjska tijela državne uprave već se ovim zakonom utvrđuju samo tijela državne uprave pa je stoga bilo potrebno u članku 6., točkama 1. i 2. važećeg zakona brisati riječ: „središnje“. Čisto par riječi o nekim stvarima koje su ovdje izgovorene, ovaj sam, sam ovaj zakon, znači o praćenju prometa drva i proizvoda od drva, u osnovi njegov cilj i usklađivanje jasno sa europskim uredbama cilj svih tih uredbi našeg zakona ali moramo priznati da smo mi slične zakone imali i ranije bez ovih uredbi EU cilj je praćenje sustava sljedivosti odnosno na taj način svesti nezakonite sječe na najmanju moguću mjeru kroz nadzor mjesta sječe i onda praćenje proizvoda od drva i proizvoda od drva od krajnjeg korisnika do kupca jer se time suzbija bespravna sječa, rješavaju se dobrim dijelom i krađe jer je bespravna sječa najčešće vezana i uz otuđivanje drva iz šuma, šumovlasnika koji to ne rade sami nego to netko drugi čini, odnosno krade iz tih šuma i najveći problem šumskih krađa je prisutan upravo u onim šumama koje su najmanje čuvane a to su šume privatnih šumovlasnika i sam ovaj zakon znači u osnovi želi to spriječiti odnosno svesti na najmanju moguću mjeru. Da bi se to spriječilo uz one koji rade u šumarstvu jasno da jedan od bitnih faktora su inspektori i sama policija. Ovdje je puno govoreno o kojekakvim možebitnim nezakonitim radnjama bilo kod sječe, bilo kod prometa drva, no moramo znati da oni koji smiju kontrolirati promet drva na cestama, prije svega znači na pilanama su šumarski inspektori i policija. I ja ih pozivam da to čine u što većoj mjeri jer mislim da nam je svima u interesu da se takva događanja suzbiju što više i da toga ima i da toga ima što manje jer onda upravo se neće događati ovo da određena drvna sirovina odlazi iz Hrvatske a da nije pod pravom kontrolom. Ne mogu se složiti sa mnogo toga izrečenog vezano uz šumarstvo ali to bi zahtijevalo puno dulju raspravu od ovakvih paušalnih ocjena kakve su ovdje davane iz pojedinih klubova i u pojedinačnim raspravama i pod ovom točkom i pod onom o biljnom zdravstvu no reći ću samo jednu stvar koja je osnov i koje se svi moramo držati. Šume su veliki resurs RH, prirodno bogatstvo RH ali su ograničeni resurs. Znači resurs koji se smije rabiti u određenoj količini svake godine što je strogo propisano šumsko-gospodarskim osnovama i toga se državna tvrtka koja gospodari šumama u državnom vlasništvu, to su Hrvatske šume, strogo pridržava bez obzira na sve ono što je izrečeno, to se može prekontrolirati i to je jedino točno. I tu moramo znat da je taj resurs ograničen i godišnje se može posjeć onoliko koliko je propisano šumsko-gospodarskim osnovama i toliko se onda može i isporučiti gospodarstvu odnosno drvno-prerađivačkoj industriji. To što mi u Hrvatskoj imamo možda u ovom trenutku i 10 puta više pilanskih kapaciteta i potreba za drvom nego što to šume u Hrvatskoj, ne govorim samo Hrvatske šume kao firma nego šume u Hrvatskoj, znači i privatne i državno vlasništvo mogu isporučiti je 10 puta manje od onoga što su potrebe i što su želje onih koji prerađuju drvo i tu dolazi do problema, do problema da oni ne dobivaju one količine pojedinih, u šumarskom sektoru ne dobivaju one količine koje bi željeli i koje bi mogli teoretski i preraditi a jednostavno tih količina nema jer je sječa kontrolirana i propisana i ne događa u prekomjernom djelu i sigurno nitko ne siječe prekomjerno šume da bi time zadovoljio drvnu industriju nego se pokušava isporučiti svima koji su u tom lancu onoliko koliko je moguće. Koliko su svi zadovoljni, to je drugo pitanje no velim, to je tema o kojoj bi se dalo puno pričati i puno je šira od ova tri članka ovog prijedloga izmjena i dopuna zakona pa ja ne bi pod ovom točkom o tome puno raspravljao, samo želim reći da će klub HDZ-a podržati ove izmjene i dopune zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a također se prijavio za sudjelovanje u raspravi, u njihovo ime govorit će zastupnik Alen Prelec, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Hrvatskoj šuma je bogatstvo, uz vode, uz poljoprivredno zemljište, uz more, to nam je najveće bogatstvo i treba ga čuvati. Šume su svjetsko bogatstvo ali šume mogu biti i svjetski problem, to znamo kad smo evo vidjeli ove godine, kad su bili oni katastrofalni požari slučajni ili namjerni u Amazoni i kad se cijela svjetska javnost digla na noge što radimo. Sve to trebamo zaštititi i brinut o tome da nam ne bude kasno. Ja ću tu neke stvari vezano uz šume aktualizirati čisto u dobroj namjeri da vidimo koliko svi skupa možemo se pobrinuti da evo sačuvamo šume, da nam bude sve više i više puma kao što je rekao g. kolega Felak, šume su potrošne ali mi možemo sadnjom imati i više šuma nego imamo sad, samo jednim odgovornim ponašanjem uz suradnju svih institucija, prije svega Hrvatskih šuma ali i zalaganjem Vlade. Jedan od problema je evo, razgovaram sa kolegicama i kažemo da je prije 2, 3, 4 g. cijena kubika jel, metra drva bila 280, 300 kuna. Danas je cijena drva metra skoro 700 kn, negdje već više od 700 kuna, 2, 3 g., zašto je to tako? Kolega se čudi ali to je doslovno tako. Koji su razlozi da toliko i drastično je poskupilo metar drva, ne znam ali evo, to je jedno od pitanja. Drugo pitanje, krađa šuma. Evo ja osobno mogu reći da znam o tome, djed mi je ostavio šumu, nakon par godina sam došao u šumu, šumu ne koristim više za ogrjev, imam plin ali nakon par godina, više nisam znao dal je to šuma ili ledina. I kad pitam mjerodavne kome da se požalim zbog krađe šume ne zato što je evo netko imao koristi a nadam se da je imao koristi, da mu je bilo potrebno, nego kako zaštititi te šume. ne za nitko kome bi se požalio. Jel policiji, jel inspektoratu, da li će to doći do suda ili neće, da li će privatno to tužiti ili ne, dal i će sudac to odbaciti ili ne a ovo sve govorim ono što su prošli neki ljudi koji su se isto požalili i koji su prijavili krađu šume, da li će to sudac neki odbaciti ili ne, da li taj neki koji je krao šumu je socijalni slučaj pa će to sve otić onako u zastaru a nikome ništa, to je jedan problem koji bi trebalo aktualizirati i vidjeti što činiti sa onima koji kradu šumu. Jasno da je u svemu tome skupa važno da brinemo i o ostalim stvarima, kako već devastiranu šumu pošumiti. Tu je bilo svijetlih primjera u G. kotaru, svi bi skupa trebali imati svijetli primjer. Ja sam čelnik jedinice lokalne samouprave odnosno općine ali ja vjerujem da bi svi čelnici ovdje poštovani koji su prisutni i oni koji nisu bili prisutni, uz jedan dobar zakon, svi prionuli tome da idemo ka pošumljavanju, uz puno obveza koje imaju gradovi i općine, mislim da bi nam ovo možda i najmanje teško palo da imamo obvezu pošumljavanja. Evo to je moj prijedlog vezano uz kad govorimo o šumama, našem bogatstvu, jedan konkretan prijedlog, jasno uz pomoć Hrvatskih šuma i svih institucija jer ne mogu reći da ćemo preuzeti obvezu a znamo da svake godine imamo manje i manje prihode ili smo barem na istoj razini a sve više obaveza. Ja bi bio sretan kad bi svi skupa doprinijeli tome da šuma bude više a ne manje. Ali evo kao što sam rekao, ja sam oporbeni zastupnik i na meni je da ukazujem na sve ono što ne štima u Hrvatskoj. A sada ću reći nekoliko riječi vezano uz jedan konkretan slučaj, opet eu natječaja koji evo saslušajte pa ćete vidjeti i ocijeniti, a vezano je jasno uz drvo. 26. lipnja raspisan je natječaj za dodjelu eu fondova pod nazivom „Drugi natječaj za provedbu tipa operacije 862, modernizacija, tehnologija strojeva, alata i oprema u predindustrijskoj preradi drva“. Prihvatljivi korisnici su obrti, mikro, mala i srednja poduzeća registrirani za preradu drva u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom. Neki prijavitelji koji su još u srpnju predali projekte još uvijek nisu dobili odluku, skoro 15 mjeseci obrade. Natječaj je produžen u dva navrata sve do 14. prosinca 2018. godine što je čudno jer ako smo imali već toliko prijava od 29. lipnja zašto su se produžili rok kako bi se još više poduzetnika prijavilo i sada čekaju obradu skoro godinu dana. U prilogu natječaja gdje se navodi dokumentacija obveza za sve prijavitelje stoji: „Korisnik koji je osnovan u godini prijave na natječaj nije obvezan dostaviti navedenu dokumentaciju“. Ovo ću ponoviti „Korisnik koji je osnovan u godini prijave na natječaj nije obvezan dostaviti navedenu dokumentaciju“. Znači onaj tko je u ovoj godini osnovan može se jasno javiti na natječaj, a onda još k tome ne samo kaj se može javiti na natječaj nego ne treba dokumentaciju. Evo toliko o poštenju i o tome svemu skupa tko je radio ovakav zakon, da se neko može tko je prijavio firmu u toj godini već javiti na natječaj i dobiti milijune kune. Ja ovako iskreno smatram da je to nekakvo pogodovanje, sumnjam na pogodovanje. Kako je moguće da tako nešto uopće stavimo u natječaj za eu fondove? Tog poduzetnika koji je prijavljen recimo u svibnju i srpnju mogu se prijaviti za eu fondove. Rado bih saznao koliko je među odabranim projektima i poduzetnika koji su osnovali firme u toj godini. Iznos raspoloživih sredstava javne potpore na ovom natječaju iznosio je ukupno 100 milijuna kuna, najviše vrijednost potpore je milijun eura te 50% intenzitet. Prema tome, novoosnovana poduzeća moglo je dobiti milijun eura bespovratnih sredstava, bez ikakve bilance, povijesti, broja zaposlenih, novonastalo poduzeće milijun eura bespovratnih sredstava. Kako je to moguće? Ako računamo da prosječni projekat 500.000 eura ili 2 milijuna kuna onda je zaključak da je bilo sredstava za cca 50 projekata, prema tome ispada da agencija obrađuje 50 projekata već 11 mjeseci. Volio bih kada bi mogao dobiti odgovore na ova neka pitanja. Uistinu sam zabrinut kaj se događa sa ovakvim natječajima. A u onoj raspravi prije sam vam rekao jedan drugi primjer, one mjere 4.1.1. gdje isto kolega čeka 16 mjeseci obradu. Hoćemo li stvarno pomagati poljoprivrednicima, šumarima, drvnoj industriji ili ćemo im odmagati? Ovdje pada sumnja da je neko stvarno napravio natječaj da bi nekome pogodovao, nekome tko je danas osnovao firmu, a sutra se javi na natječaj i dobi milione kuna. Pa mi objasnite, evo meni to stvarno nije jasno. Ja sam u tom sustavu, puno natječaja radimo, transparentni su, javni su, ali ovo je sumnja. Nacionalni natječaj, Ministarstvo poljoprivrede objavilo je u svibnju 2019. godine javni natječaj za dodjelu potpora male vrijednosti za razvoj prerade drva i proizvodnju namještaja za koju je osigurano 40 milijuna kuna bespovratnih sredstava. Na natječaj se mogu javiti pravne i fizičke osobe, makro, mikro, srednji i veliki poduzetnici. Do današnjeg dana prijavitelji nisu dobili odluke za svoje projekte, do današnjeg dana. Znači od svibnja 2019. godine nisu dobili odluke. Hoće li ministarstvo održati obećanja ministra Tolušića koji je sada naš kolega zastupnik koji je obećao da će se povećati alokacija ako interes bude veliki za taj natječaj? Sada ću citirati ministra koji je rekao „I ove godine smo osigurali bespovratna sredstva za poduzetnike koji se bave preradom drva i proizvodnjom namještaja. Sredstva su namjenska i služe za kupovinu opreme, strojeva, izgradnje ili obnovu objekata, kupnja informacijske i komunikacijske tehnologije za poboljšanje poslovnih i proizvodnih procesa, razvijanje novih proizvoda ali i za sudjelovanje na sajmovima.“ Ovo su riječi bivšeg ministra Tolušića „U slučaju da iznos traženih potpora bude veći od 40 milijuna kuna osigurat ćemo dodatna sredstva“. Jesmo li osigurali? Što radimo sa poduzetnicima, što radimo sa drvnim klasterom, sa svima onima koji se bave i žive od drva? Ja bih molio odgovore na ovo pitanje. Postavit ću ponovo i u pisanom obliku. Molim odgovor na ovo pitanje. Da li je u pitanju da je neko pogriješio, da li je u pitanju namjera, da li je u pitanju pogodovanja? Ja neću griješiti dušu i neću nikoga optuživat, ali tražim odgovore na ovo i da vidimo kaj mi radimo ovdje u Hrvatskoj. Hoćemo li uništiti ovo malo što imamo ili ćemo ići k tome da nam bude bolje svima nama i našim građanima? I da danas sutra kada prolazim Ilicom ili Trgom ja i svi vi ovdje da kažu građani, to su zastupnici koji se bore za interese građana, gospodarstvenika, poljoprivrednika, a ne da me gotovo bude sram i s ovim cirkusom koji je bio na početku sjednice, s cirkusom na početku sjednice. I još ću reći nešto iako sam to u prethodnoj raspravi, raspravi rekao. Govorimo o eu natječajima. Hrvatska je naime lani imala čak 6 tisuća 697 hektara pod orasima a pod jabukama oko 5 tisuća hektara. Znamo koliko imamo jabuka, imamo viškova, kolika je cijena jabuka ali smo imali daleko više pod orasima. No svima je jasno kako je većina nasada oraha otkako smo ušli u EU i potiče se više od 8 tisuća kuna godišnje po hektaru riječ, govorimo uglavnom o ekološkoj proizvodnji podizana su bez stručne potpore i ikakvog znanja tek da bi se dobilo potpore. Znači imamo 6 tisuća 697 hektara pod orasima. Čak 90% onih koji nisu, koji su posadili nasade oraha lovci su na poticaje. To odgovorno tvrdim. Da li je 90%, ovdje je netko to istraživao i napisao, da li je 90% ili 80% ne znam ali većina je njih lovci na poticaje. Da svaki hektar oraha kojeg potičemo izdašnim potporama a na njemu je oko 150 do 160 sadnica i da svaki od njih daje 30 do 50kg oraha ploda Hrvatska bi bila na prvom mjestu u svijetu za proizvodnju oraha, na prvom mjestu. Nitko nije protiv da dajemo poticaje, nitko nije protiv da smo u ovih 29 godina Hrvatske države dali milijarde poticaja za poljoprivredu, među ostalim za orahe, ali mi orahe danas uvozimo, mi danas uvozimo sve. Sve poljoprivredne proizvode, sve uvozimo. Pa čak i jabuke uvozimo da bi onda, izvozimo, a onda uvozimo skupe i nekvalitetne mađarske ili ne znam čije. Govorio sam prije od 3 obroka 2 su iz uvoza. I evo, htio bih još reći, idemo pomagati onima koji pomažu sustav, plasiraju određene količine na tržište i plaćaju poreze i doprinose pri čemu će glavno mjerilo kada se jave na neki natječaj za potporu ili državnu zemlju biti koliko plaćaju poreza i doprinosa po hektaru kojeg su trenutno u posjedu. To su krucijalne stvari, to su problemi hrvatskih šuma, hrvatskog poljoprivrednika, svakog onog koji se bavi bilo čime o ovom o čemu smo govorili a pogotovo evo proizvodnji drveta. I zato molim, stvarno evo vas državni tajniče koji ste me slušali, da mi objasnite za ovaj natječaj koji sam spomenuo natječaj za provedbu ... [[Govornik se ne razumije.]] 862., zbog čega je on tako sročen, zbog čega se tako dugo čeka odgovor, pa da hoćemo li pomagati onda tom drvenom klasteru ili ćemo im odmagati. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a također se javio za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govoriti će zastupnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Uvijek je ovako prigoda iskoristiti temu pa proširiti naravno više od onoga što je na samom dnevnom redu iako je ovo dosta tehničko pitanje usklađivanja, mislim da tu nema spora ali ću i ja iskoristiti progovoriti o nešto što je sigurno bitna tema. Drago mi je što vidim da smo manje-više svi usuglašeni u tome da vidimo općenito drvnu industriju kao potencijal. Ono što je problematika i ne od danas, ne od jučer, ne od zadnjih 5 godina nego praktički od kako smo se osamostalili, od kako su nam nestali veliki drvni proizvođači finalnih proizvoda, a to je ono što sam rekao i u replici da nam treba više finalnog proizvoda u kojem se naplaćuje dizajn, znanje, izgled, znači finaliziranje i puno veća je dodana vrijednost. Ono recimo samo radi usporedbe inače drvna industrija sudjeluje u izvozu sa više od 10% ukupnog izvoza RH a recimo samo da prihodi od proizvodnje namještaja su dva puta manji od prihoda prerade drva. Znači to je ona priča gdje mi danas u industriji pilana i zapravo tvrtki koje rade drvne proizvode i drvne poluproizvode imamo preko 25 tisuća zaposlenih. Znači osnova svake proizvodnje je da si blizu izvora sirovine kako si možeš umanjiti troškove, zavisne troškove, troškove transporta i ostale fiksne troškove po jedinici proizvoda i naravno imaš kvalitetnu sirovinu s kojom bi išao dalje. E sada, mi kvalitetnu sirovinu sigurno imamo, to su prepoznali ne zato što mi kažemo nego i svi oni kojima mi izvozimo jer smo im zanimljivi, ne samo zbog cijene nego sigurno i zbog kvalitete i našeg šumskog fonda. I onda je pitanje zašto mi to sami ne iskoristimo. To je pitanje koje već se ponavlja godinama i godinama zašto netko nama prodaje tuđu pamet. Da bi to došli moramo ići u srž problema. Dakle danas na tržištu nedostaje radnika. Tu se spomenula cijena kubika zašto je skočila, naravno da i drvna industrija prati građevinsku industriju koja je neophodna sastavnica, dakle drvna građa u bilo kojoj građevinskoj industriji. Sigurno da povećanjem i građevinske industrije ide i potražnja za sirovinom ali i prije svega, znači doslovce daskama da moram tako reći ali i radnom snagom. E sada tu je to pitanje radne snage gdje mi zapravo želimo naplaćivati tu dodanu vrijednost a da nam fali kvalitetne radne snage. I mi moramo upravo, ovo je najzorniji primjer povezivanja tržišta rada, sektorske industrije sa promjenama u obrazovanju. Ono što smo mi u zadnje 2,5 godine napravili i što se radi u sektoru stručnog obrazovanja gdje se milijarde stavljaju na raspolaganje upravo kako bi dobili stručnog radnika koji će i u ovoj, u ovom sektoru ponuditi onu dodanu vrijednost, biti iskorišten i ići ka tome, ka finalizaciji tih proizvoda. Zato sve vam na kraju srž problema dolazi u obrazovanju i zato je onaj i zato za njega mi držimo da je jedan od najvažnijih preduvjeta bilo kakvog daljnjeg gospodarskog rasta bilo koje zemlje pa tako i naše. Tu sve kreće. Jel ako nemate dovoljno obrtnika odnosno dovoljno stručnih radnika za preradu drva, ako nemate dovoljno onih educiranih da daju dodanu vrijednost ako govorimo o dizajnu onda nećete ni imati kvalitetu, neće imati robne marke to će se sve događati više slučajno nego sustavno jer ne možete nešto poticati, ako nema ko to iskoristiti. Dakle, država osigurava različite poticaje i one manje vrijednosti itd., ali nemamo toliki zamašnjak jer jednostavno nemamo one tko će napraviti kvalitetan proizvod na osnovu kvalitetne sirovine koju imamo i to izvoziti ili već za domaće tržište iskoristiti. Recimo nešto što, to pokazuje jedan podatak koji sam naišao doduše malo je zastario jer to je ostvarena dodana vrijednost u šumarstvu i industrijama koje su bazirane na šumarstvu EU. I onda za Hrvatsku kaže da imamo 109 bruto dodane vrijednosti, dakle 109 EUR-a po hektaru, a kad gledamo u bruto dodanoj vrijednosti po zaposlenom radniku tu smo na 18.000 EUR-a. Znači 109 napram 18, a recimo jedna Finska ima 168 152 gotovo jedan praktički smo došli na 168 hektara, a 152.000 po zaposlenom, dakle visoka dodana vrijednost, dakle imamo tu i Austriju koja ima nekih 369 EUR-a po hektaru, a dodana vrijednost je 130 gotovo 4.000 EUR-a po zaposlenome. Znači što? Njihovi zaposleni puno više sudjeluju i koriste te sirovine koje je. To je jasno, očigledno. Tako da mi smo po samom broju hektara dakle u nekoj gornjem domu, ali sigurno u ovom dijelu ne, ne iskorištavamo dobro i to je ono što manje-više svi znamo to je ona sintagma koju vrlo puta smo rekli, izvozimo gotove proizvode, a ne sirovine, a onaj najveći paradoks koji nam se događa kad mi nekom izvezemo sirovinu i onda uvezemo to kao gotov proizvod u našu državu, to mislim nadam se da se sve manje i manje smanjuje i da ćemo uspjeti to napraviti. Dakle, sigurno da postoji recimo samo da kažem još jedan podatak, udio proizvodnje namještaja u našem BDP-u je manji od 1%. Dakle, a godišnje u Europi tržište ukupno je preko 100 milijardi EUR-a. Znači to je nešto što možemo mi biti dio toga, očigledno mi u tome sudjelujemo samo kroz naš izvoz koji nije mali, svaka 10 kuna je iz drvne industrije koja se izvozi, dakle nije mali, samo to kad gledamo, a fali nam taj dio finalizacije proizvoda i onda se pitamo kako, zašto, a zapravo je cilj da potaknemo tu finalnu …/nerazumljivo/… potaknemo ulaganje i što radimo u obrazovanje i stvorimo kadrove koji će moći kvalitetno doprinositi, davati dodatnu vrijednost i povezati napokon …/nerazumljivo/… sustav tržišta rada, a to upravo i radimo. I zato je ovo zorni primjer zašto nam je toliko bitno, zašto se sada ulažu u centar kompetentnosti preko milijardu kuna europskih sredstava, da upravo povećamo kvalitetu obrazovanja i mogućnosti plasiranja gotovih, kvalitetnih, obrazovnih kadrova odmah izlaskom iz škole, jer onda možemo bazirati cijelu industriju kad imate na zdravim osnovama i na kome to bazirati. Jer đaba nam silni poticaji još jednom i s time ću završit, ako ih nema tko iskoristiti na pravi način, profitabilni i dodat tu dodanu vrijednost i ostavit našu sirovinu ovdje da se prerađuje u upravo finalne proizvode te dodane vrijednosti i time sam, da sudjeluje više u samom BDP-u nego što je sada. Evo zahvaljujem, naravno Klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog. Još jednom hvala.
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, prethodna ova rasprava gdje se kaže što smo napravili u zadnje dvije godine, pa kad govorimo o drvu, prometu drva, jedan je podatak dao ministar financija da na osnovu doznaka iz inozemstva 10 milijardi kuna stiže u RH. 10 milijardi da je to vrlo bitno za bilancu, a vjerojatno je tu i dio ljudi koji su se morali baviti drvnom proizvodnjom, industrijom i iz Gorskog kotara i Like i iz Slavonije. Zamislite vi riječi kad se hvali ova Vlada gospodine Čuraj da je 10 milijardi kuna došlo u RH na osnovu doznaka iz inozemstva. Znaš tko je takvu politiku provodio? Tito, on je organizirao čak vlakove da iđu naši raditi vanka da bi dobivali devize '60. godina i onda bi devize, iz mojih krajeva govorim, onda bi taj novac najviše iz Njemačke dolazi ovdje obiteljima. Isti je slučaj i po pitanju prometa drva. Isti slučaj. Pa mi smo bogati resursom rekli smo, evo svi suglasni, tajnik je suglasan. Znači imamo drvo, imamo 2 i po miliona hektara pod šumom i to je ogroman potencijal i resurs. Ponavljam, ta područja koja smo šumom, uzet ću primjer Gorski kotar ili Slavonija, ali Gorski kotar koji je imao ljude, resurse, koji je imao i usklađeno obrazovanje, koji je imao pilane, koji je imao mogućnost razvoja toga, što vam se dogodilo, ta šuma se kroz određene kvote izvozi, netko dobiva dobar dobit kao šuma, kao deblo, znači ne kao dodatni proizvod. Isti trenutak ti ljudi, ti ljudi koji su imali mogućnost opstati na tome području da ne bi spadalo u ministra financija Marića u kategoriju onih koji šalju doznake, novac koji šalju ovdje u devizama iđu u Italiju, uzeo sam primjer tamo provodit kod prijatelja Tajanija koji uzurpira ta područja, ti ljudi koji su tribali raditi u Gorskom kotaru, ti ljudi koji su tribali živjeti tu, to je demografska mjera, ne izvoziti debla i sirovinu u Italiju i onda se hvaliti kroz proračun evo napravili, poravnali smo bilancu, 10 milijardi kuna nama stiže od naših ljudi što su iselili vanka. To su ljudi koji se prave drvnom industrijom, to su ljudi od liječnika od prosvjetara, svi i to je uspjeh ove Vlade. Pa znate li ja sam maloprije postavio pitanje, može li mi neko kazati koliko se tvrtki bavi u RH proizvodnjom drva do nekakvog finalnog proizvoda koji stvara dodatnu vrijednost? Znate koliko ih se je prijavilo, znate zbog čega? Puno više ima registriranih, da bi tu kvotu drva oni rekli da će proizvoditi u RH tako dobiju to drvo, tako dobiju zakonski, a u biti ga izvezu i dobiju ga još uz manju cijenu to drvo. Pa činjenica da smo bogati šumom, a 1% BDP-a kako ste rekli na ogromnom tržištu EU. Prema tome, i taj resurs koje imamo hrvatske šume, šume, drvo, a ovi zakon koji mi sada govorimo o prometu drva, koji usklađujemo sa direktivama EU niti je u interesu čovjeka, niti pojedinca jel nije zaštićen. Kako se može dogoditi da u Gorskom kotaru poslije sniga da se ministri slikaju kada se čisti snig, vidimo bagere, svi su ministri čak u vojnim odorama su gori, toliko su spremni da ne možete virovati, a kada dođe vrijeme poslije kada snig ode ostanu samo udarne rupe šta od prijevoza kamiona. I ti ljudi su načelnici, gradonačelnici u problemu, ja sam bio kod tih ljudi gradonačelnika, načelnika da bi tribali stvarati pritisak da bi centralna država koju kunu im vratila. Prema tome, to su bogata područja gdje je šuma i u Slavoniji i u Gorskom kotaru i u Lici, pa i u Zagori određena područja, ali me najviše razočaralo kada sam vidio da čovjek koji ima tvrtku koji se bavi proizvodnjom paleta, uglavnom paleta, kada je imao za izvoz za Europu povećanu proizvodnju potrebna mu je bila sirovina drvo, nije mogao dobiti. Kaže imaš kvotu koliko si dobio, a ovi ljudi neka iđu na biro, a izvozimo drvo. Zbog čega izvozimo, a našem poduzetniku ne damo? Koja je to logika? Pa nije to ćaćino. Pa taj će opće zaposliti još 50 ljudi imat će plaće, ostat će živjeti u Zagori, ne znam u Slavoniji u Gorskom kotaru. Eee, uvozno izvozni lobi, ta je finta najjača. Šta je rekao kolega prije mene, koliko je samo poticaje za oraje posađeno mogla bi biti i BiH i Hrvatska cila pod orajima. A nigdje oraja. Uvozimo 100% oraja. Nigdi orasa. Poticaji za jabuke, poticaji za mislim poticaji ljudima koji rade, ja skidam kapu. Nažalost oni su obezvrijeđeni i naravno da se većina njih ni ne bavi s tim jel jednostavno od uvoznog opet od štetočine od ministarstava uvoznih lobija ne mogu prodati svoj proizvod. Rekao sam maloprije, najveći problem šta od našega drva, od naše sirovine umjesto da stvaramo dodatnu vrijednost mi izvozimo kao sirovinu, za tom sirovinom odlaze ljudi u Italiju i ne znam di sve, stvara se dodatna vrijednost, ostaju nam prazna područja jel ti ljudi koji su kvalitetni ljudi i koji se bave tom drvnom industrijom u biti imamo iseljene krajeve. I šta je ostalo? Ostalo smo samo eksploatacijsko polje određenih lobija. Isti je slučaj po pitanju ova 2,5 milijuna hektara koja je pod šumom, a to mi ćemo ovim zakonom urediti jel nekome u svojoj šumi ispilio metar drva pa će lugar uhvatiti tamo neku babu kako nosi naprtila se doli u nekome kraju pa će dati prijavu šta je metar drva ili pola metra drva uzela, e to je vama problem. A nije vam problem kvote, izvozne kvote, fingirane tvrtke koje dobivaju balvane tj. sirovinu našu sirovinu u biti da ih proizvodi u RH u biti povlašteno dobivaju, i to je ok da naše tvrtke dobivaju povlašteno i na kraju ih prodaju u inozemstvo po skupljoj cijeni. To je problem. A ne baba koja se uprti negdje na Svilaji ili Gorskom kotaru ili Lici nebitno sa malo praške i da je čeka lugar … e to je to … mi poštivamo Zakon o prometu, ne smite. Ili jednu frezu onu od metar, Agriju u koju može metar drva stat. Znači ovdje je problem što se ne gospodari našim ključnim resursom od 2,5 milijuna hektara Hrvatske pod šumom. Dal trebamo obnavljati šume? Da. Dal trebamo saditi? Da. Dal trebamo rješavati, evo maloprije je bio Zakon o biljkama, žao mi je šta nisam bio zaštiti bilja, žao mi je šta nisam bio, bio je ratni zločin tj. Odbor za veterane po pitanju državni odvjetnik je davao izvješće po pitanju radnih zločina, o toj temi koja je povezana s ovim također, sve je to povezano. Nama je puno bitnije uvoz glifosata i tih štetnih šta je Austrija zabranila i svi uvozi to, bacati i ne štiti našu poljoprivredu, a imamo 700.000 hektara neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, imamo problem šta nismo navodili nemamo navodnjavanje u 2019. npr. Sinjskog polja u Slavoniji imamo veći dio nije navodnjen, znači sve se cilja da se isprazne područja i da ta područja postanu jeftina, a imamo i problem što su sva ta područja na očima. To je naš resurs, čak i šume tribaju biti zabranjena prodaja šuma stranim pravnim fizičkim osobama, ne samo vode, ne samo poljoprivredno zemljište nego i šume. Mi moramo čuvati budućim generacijama i pošumljavati i baviti se, gospodariti onako kako treba gospodariti. Nije dovoljno samo kada padne snig doći u Gorski kotar u Dalmatinsku zagoru sa bagerom i slikaju se ministri u uniformama. E kape, beretke, novinara tisuću, a šta iza toga? … [[Upadica se ne razumije]] dobro janjicid je davno napravljen kolega Maras vrlo malo je toga ostalo. Ili to vam je slična usporedba kao što mi u Dalmatinskoj zagori, Dalmaciji čekamo rješenja splitske vlade da napokon krenu projekti i sada mi očekujemo projekte naravno dolazi premijer, ministri, Alka, na kraju dobijemo, nešto dobijemo jedini projekat je otpad. … 200 km na jednu stranu, 200 na drugo. Jedino rješenje i jedini projekat, tako je i u ovome slučaju, vrijeme je da se gospodari našim resursima, poljoprivrednim zemljištem da ga ne prodajemo od 1.1. 2000 ove iduće godine, a tako i sa Hrvatskim šumama [[Upadica: Hvala]] i vodama. Hvala lijepa.
Zastupnik Martin Baričević javio se za repliku.
Ja se zahvaljujem podpredsjedniče HS. Dragi kolega, poštovani kolega Bulj, kad govorimo o eksploataciji šuma i kada bi se osvrnuli na rasprave koje su bile u ovom parlamentu, vjerojatno i prije nastanka hrvatske države, teme bi bile gotovo pa iste i jednako bi se očitovali glede te eksploatacije. No međutim konstatirali smo probleme, ja vas pitam g. Bulj ne samo da mi izvozimo drvnu masu, nego je naša drvna masa, koliko je meni poznato, najjeftinija u Europi, što treba napraviti i poduzeti da s obzirom da smo zajedničko tržište, da se izjednačimo s tom cijenom na razini europskoj? Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Miro Bulj.
Naravno da trebate rješenja, ali nisu rješenja i nude se rješenja, al nije rješenje da se ministar financija hvali da je 10 milijardi na osnovu doznaka došlo iz inozemstva, što znači veliki dio ljudi i stručnjaka je otišao vanka iz drvne industrije, otišao vani zajedno sa našom masom drvnom i vraća mu se kroz doznake 10 milijardi kuna. Znate čija je to politika Andreja, usporedit s Andreja Plenkovića Vlade? S Titovom politikom koji je '60.-tih godina slao ljude, slao ljude u Njemačku da bi radili i da bi svojom obitelji vraćali novac kroz devize i tako se punio proračun i državna bilanca, e to je sad politika Andreja Plenkovića, a to je evidentno i po pitanju drvne industrije, a i po pitanju financija di kaže ministar financija, jednostavno kaže, evo ga izravnali smo bilancu, 10 milijardi kuna imamo na osnovu doznaka iz inozemstva, to su doktori, liječnici, profesori, ljudi koji se bave drvnom industrijom, koji [[Upadica: Hvala]] šalju novac svojim obiteljima od vanka, a [[Upadica: Hvala]] Gorski kotar je prazan. To je rješenje, proizvodimo u [[Upadica: Hvala]] našoj RH.
Molim vas samo držite se predviđenoga vremena. Zastupnik Gordan Maras javio se za repliku.
Hvala lijepo. g. Bulj vidi se da ste zbilja u ovoj temi maksimalno i da se brinete o našoj drvnoj masi i, i, i pošumljavanju RH, ja vas pozivam da se uključite petak, subotu, nedjelju u akciju „Zasadi drvo ne budi panj“, znači sa te strane u RH na nekoliko lokacija, u Zagrebu možete ako ste ovdje u petak otići u Podbrežje ili u Maksimir i zasaditi, i Medvednicu da, zasaditi bukvu na Medvednici odnosno smreku u Maksimiru, tako da znam da, da je u jednoj situaciji vas premijer tako i htio uvrijediti i nazvao vas je panjem, ali sad možete dokazati da znači niste na taj način u toj priči, nego da želite zasaditi i da za drva toliko marite koliko ste rekli u vašoj raspravi, a to se zbilja osjeti, znači zbilja vidim da tu izgarate od želje da u RH bude što više šume. Hvala vam lijepo.
Zastupnik Miro Bulj odgovor na repliku.
Ne može mene uvrijediti ni vi, ni premijer, ja živim na području gdje je puno šume, puno stabala, ove godine prije nekoliko dana sam posadio, prema tome uglavnom ja dolazim iz krajeva di nema anemije znate, nema anemije, niti panj i kad imaš panj iz njega udara drinovi tvrdi znate nema anemije, tako da nije problem, naravno da pozivam sve na akciju i vas i premijera Plenkovića da, da se uključite u to, da ne budu panjevi, da posadite, naravno da ću ja saditi stabla kao i uvijek i svake godine, ne tribam pozivat na akciju, naravno evo i to će biti na području odakle ja dolazim, al dobro je i u Zagrebu naravno, a što se tiče brige moje il ne brige naravno da imam brigu jel imam obavezu tih ljudi, dakle dolazim, ja znam da ste vi čovjek asfalta tj. to se kaže u Zagrebu, u nas asfalta, ja sam čovjek prirode i naravno da mi je u interesu štitit prirodu. Hvala lijepo.
Zastupnik Stjepan Čuraj javio se za repliku.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj, nešto ste se i direktno obraćali meni, meni je drago kao i ono što sam rekao ispred kluba da manje-više svi isto želimo i isto hoćemo i ja bi samo htio napomenut da ovdje nisu problem izvoznici, pilane i oni koji se bave prerađivanjem drveta, oni će prodat svoj proizvod onom tko nudi više, to je tržište, mi ne možemo njih to zabranit, mi ono što možemo je potaknut naše tržište i ja se nadam da se slažete sa mnom da jedan od tih načina kao što sam rekao iz kluba je upravo ulaganje u obrazovanje, pogotovo strukovno obrazovanje, pogotovo u ono sve što će dodati povećanje dodane vrijednosti tog proizvoda da zbilja počnemo proizvodit finalne proizvode na način da imamo se na koga osloniti i mislim da su sve Vlade do sada sve su imale istu želju sa istim ciljem, no jednostavno nismo se previše odmaknuli od toga, podaci govore egzaktno i ja se nadam da se slažete sa mnom da je i obrazovanje ključni razvoj i drvne industrije, među ostalim industrijama.
Odgovor na repliku, zastupnik Bulj.
Ma složio bi se da je ključ obrazovanje, ali je također vidljivo da se ti obrazovni ljudi sada šalju novac u devizama tj. u RH vidi se baš iz tih doznaka. Naravno da je drvna industrija vrlo bitna, nekad su bile i u školama, u srednjim školama i na mome području drvna, ovaj mogućnost da se iđe u te škole, međutim danas nemamo ni to, mi čak nemamo ni prilagođen obrazovni sustav, ja ne znam šta se po tom pitanju radi, nego je žalosno što ti stručni i kvalitetni ljudi sa područja gdje imamo sirovinu, gdje imamo određenu infrastrukturu, od pilana pa nadalje, da imamo infrastrukturu, da se iz toga dijela izvozi debla, primjer sam rekao u Italiju, a zatim za tom sirovinom su odlazili ti naši kvalitetni ljudi u koje se ulagalo, ja ne znam u šta ćete ulagat nastavi li se ovako jel na tome području nema više ljudi, znači politike su krive. Nije dobra politika koja kaže da je najveći prihod bio iz doznake iz inozemstva naših fizičkih tj. naših građana, znači trenutno je politika katastrofalna, znači politika je koja poziva iselite vanka i šaljite nam devize, EUR-e. Hvala lijepo.
Zastupnik Saša Đujić javio se za repliku.
Hvala lijepo. Kolega Bulj, mi u ovom visokom domu često raspravljamo upravo o ovim područjima Gorskog kotara, Dalmatinske zagore, Slavonije koji po mjerilima spadaju u nerazvijenije krajeve Hrvatske i raspravljamo o zakonima o brdsko-planinskim područjima, o zakonima o potpomognutim područjima itd., a u pravilu to su slabije razvijeni krajevi, ali su bogati prirodnim resursima. Bogati su šumom, bogati su vodom, ja nemam problem da iz Gorskog kotara se izvoze trupci i debla, ali imam problem da novac koji se od tamo zarađuje ne ostaje u Gorskom kotaru, da ne ostaje u Dalmatinskoj zagori, da ne ostaje u Slavoniji, nego odlazi u Zagreb. I upravo tu treba mijenjati zakonske regulative, tim krajevima ne bi trebala pomoć kada bi oni mogli živjeti od resursa koji su na njihovim područjima. Dakle, da šumski doprinos nije samo 7,5% nego da više novca ostaje gradovima i općinama na područjima koja su pokrivena šumama, onda im ne bi trebale nikakve pomoći ni potpomognuti zakoni i na tome treba raditi.
Odgovor na repliku.
Kolega Đujić, ja bi to stavio pod jednu točku da je to u biti eksploatacijska polja, ta područja kao što je Gorski kotar, Zagora ili druga područja ili Slavonija oni su eksploatacijska polja i oni lokalnu samoupravu i te građane u biti, poglavito lokalnu samoupravu stvaraju ovisnicima o državnom proračunu i naravno očekuju od tih čelnika, ljudi koji vode te lokalne samouprave da budu oni koji će se klanjati vladajućima. Smatram da ste dobro rekli da bi tribalo veći dio, najveći dio novca ostajati u tim krajevima, naravno vi kažete nemate ništa protiv izvoza, naravno nemam ni ja protiv ako je to regulirano kako treba iako, na način, međutim puno bi bio sritniji da su tu ljudi ostali u Gorskom kotaru, da su ti ljudi proizvodili jer znaju proizvoditi ima određena infrastruktura u Gorskom kotaru i na taj način poticat te ljude da ostaju na tome području i da imamo gotove proizvode kao što je nekada imalo. Znači, tradicija postoji, ljudi su postojali, sirovina postoji, međutim sve se svelo da šta više novca dođe ovdje u Zagreb i da Vlada stvara ovisnike od lokalnih čelnika. Hvala.
Zastupnik Ivica Mišić, javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče sabora. Kolega Bulj, gledajući našeg drveta iz Hrvatske mi smo danas u EU i naravno imamo takvo otvoreno tržište i izvozimo drva. Naravno slažem se s puno, u puno stvari da mi ne upravljamo sa drvetom kako treba. Recimo željeznice uzimaju stotine tisuća pragova koje uvoze iz Francuske, pa su čak sad i iz Srpske Republike, sa cijenom od 650 kuna dok se kod nas proizvodilo za 380 kuna. Ja si postavljam pitanje gdje je ta sinergija određenih ministarstava da napravi nekakve pomake u tome i da naše gospodarstvenici to rade. Međutim i sami su gospodarstveni krivi koji nisu plaćali i izgubili su te koncesije. Druga stvar svi problemi se rješaju radeć u vladi, ne u oporbi, ne možemo u oporbi riješiti problem, problem se može unutra kada smo blizu vlade, kada donosimo nekakve prijedloge i rješenja. Naravno da, evo i moja Slavonija i hrast kojeg nema u Europi [[Upadica: Hvala.]] izvozi se i u trupcima i u [[Upadica: Zastupnik Mišić isteklo je vrijeme.]]
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Bulj.
Slažem se s vama da je Vlada odgovorna Hrvatskome saboru i da bi triba predstavnik Vlade saslušati saborske zastupnike, međutim da li će on to učiniti neće i izvući ono što je najbolje i vidjeti postoji li rješenje. Međutim, kolega Mišiću najveći je problem što unutar postoji lobij, unutar ministarstva kojima nije interes da opstanu određene lokalne samouprave gdje su bogate u ovome slučaju šumom, drvom, njima nije interes da se na tome području ulaže jer one neće imati pinkicu od izvoza sirovine ili uvoza štetnih proizvoda ili lošijih proizvoda na području RH. Tako da i sami gospodarstvenici, nemoremo samo njih kriviti jer su stvoreni okvir kvota i tu se pogoduje, opet ponavljam, kao sirovina izvozima, izvozu, a ne domaćem poduzetniku, ne kao dodatna vrijednost izvozu, nego kao balvani. Znači oni u balvanima to šalju. Evo, Plenkoviću on je rekao da sam ja panj, naravno to prihvaćam, a on ako ovo ne riješi onda je balvan. Hvala lijepo.
Zastupnik Tomislav Lipošćak javio se za repliku.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Bulj, prije svega ceste, ponovo se mi vrtimo, ja i vi oko cesta, ja ću ponovo podsjetiti, šumski doprinos, znači iznos koji plaćaju sve pravne osobe koje prodaju proizvod od iskorištavanja šuma novim Zakonom o šumama uduplan je znači 5 odnosno 10% za potpomognute brdsko-planinska područja uplaćuje se na račune jedinica lokalne samouprave. Prije nego što tako paušalno govorite o uništavanju, ulaganju u ceste bilo bi dobro provjeriti upravo kod pojedinih jedinica lokalne samouprave koliki dio tih sredstava se ulaže upravo u te ceste gdje bi trebao biti namijenjen. Složit ću se s vama da su šume bogatstvo, međutim zbog trendova na tržištu zbog povećane potražnje ne možemo mi sjeći više nego što je propisano. S jedne strane pričate da smo eksploatacijska baza, eksploatacijsko polje, a s druge strane želite da povećamo kvote sječe na nacionalnoj razini. Ponovit ću, potražnja je mnogostruko veća nego što su mogućnosti koje hrvatskog tržište može dati. I na kraju vas pozivam dođite u Ogulin, pogledajte finalista koji proizvodi vrhunski finalni proizvod [[Upadica: Hvala.]] i razmislite da li bi njemu trebalo uzeti kvotu i dati nekome to proizvodi primjerice paletu [[Upadica: Molim vas, molim vas.]] u puno manjem dodatne vrijednosti.
Ja vas molim pridržavajte se predviđenoga vremena. Odgovor na repliku.
Ovom poduzetniku u Ogulinu evo predlažem vam neograničen ako je tu domaći proizvod, neograničena bez ikakve kvote. Znači, odmah, odmah evo ja na to pristajem, no međutim vi to ne smijete reći. Gledajte sad ste govorili o štetama i svemu što ostane lokalnoj samoupravi, pa mene je zvao osobno, bio sam, sad kad je evo kolega Sladoljev bio s menom u Vrbovskom, bio gradonačelnik Čabra, Fužina, ne znam tri načelnika, gradonačelnika pardon, jer su mi oni rekli za ove probleme, ja sam njima držao tiskovnu konferenciju. Ljudi nemaju dovoljno sredstava za udarne rupe na infrastrukturi prometu na cestama od toga što im se napravi zimi, poglavito kamiona od vozila koji prolaze puni, koliko je to 40-tak tona, a koji prolaze po toj cesti. Nemaju sredstava, nemaju i ništa mi njima nismo riješili osim …/nerazumljivo/… i ta područjima smo sa ovako lošim zakonima i lošom upravljanju našom, našim šumama, u ovome slučaju smo napravili demografski prazna područja i Vlada to mora riješiti. Hvala lijepa.
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Tomislav Lipošćak, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa evo na samom početku pokušat ću bit kratak budući da ovaj prijedlog izmjena i dopuna u biti ne mijenja puno u samome zakonu, nego se samo zapravo proširuje dodatno njegova primjena u pojedinim stavkama. Međutim, želio bih još jednom naglasiti ovdje u ovom visokom domu nekoliko stvari, a to je kao prvo da ovakva zakonska rješenja o kojima danas govorimo idu na ruku upravo onima koji se prometom drvom i proizvodima od drva bave na legalan način i naravno svima onima koji su na ovaj ili onaj način dio samog tog procesa. Ponovno ću naglasiti da će nam i dalje ostati problem nezakonite sječe i prometa drvom naravno koji nastaje kao rezultat te nezakonite sječe. Osobiti naglasak tu bih stavio na privatne šume i to osobito na one koji se nalaze na slabije naseljenim područjima lijepe naše gdje je samim time i kontrola puno teža i sam uvid je puno manji. Prema podacima i nekakvim procjenama iz prethodnih godina godišnje se do 800 000 nekakvih m3 posječe u privatnim šumama, od čega se evidentira znači sukladno zakonu maksimalno 200 000 m3. Ponovo ću ponoviti, danas sam to ovdje već govorio, šumsko bogatstvo kojim raspolažemo iznimno je vrijedan resurs i upravo zbog toga naš narod je posebno ponosan na njega, ali na njega zato i osjetljiv i upravo zato je i ovo područje šumarstva, gospodarenja šumom, gospodarenja drvom, je vrlo često i plodno tlo rastućem populizmu. Ono što je po meni vrlo bitno jest kontrola, a osobito kontrola izvoza da nam se ne događa da na papiru izvozimo stolice, namještaj ili neki drugi finalni proizvod, a da je u naravi riječ o piljenoj građi bez dodane vrijednosti. U ovome i često govorimo u ovom visokom domu i problematika nezakonite sječe osobito u privatnim šumama, te izvoz zapiljene građe, a ne finalnog proizvoda početak su i kraj ovoga lanca i zapravo iz kojega proizlazi većina problema u ovom našem sektoru. A ne mogu i ne izdržati pa na kraju isto spomenuti i po pitanju Hrvatskih šuma nekoliko činjenica koje u ovome, u ovoj smo raspravi čuli, ja ću ponoviti, Hrvatske šume ne izvoze drvo na tržište izvan RH, znači svo drvo, svi drvni proizvodi, sortimen završava kod domaćih proizvođača. Jednako tako raspoložive količine sirovine puno su manje od ponude i od trenutnih trendova na području drvne industrije odnosno na tržištu i naravno na kraju pismom razumijevanja koje je potpisano između Hrvatskih šuma i Udruženja drvno prerađivačke industrije pri HGK zapravo su definirane i određuje se transparentna raspodjela sirovine prema kupcima, prema dogovorenim unaprijed kriterijima koji naravno što smo čuli i u ovome, u ovoj raspravi, prvenstveno favoriziraju one kod kojih je stupanj finalizacije vrlo visok. Hvala lijepo.
Zastupnik Gordan Maras javio se za repliku.
Hvala lijepo. g. Lipovšćak, vi ste u biznisu sa šumama, znate tu problematiku dobro, recite nam što biste vi napravili konkretno sada u ovoj situaciji kada imamo dosta nepovoljnu trgovinsku bilancu i nemamo jako puno dodane vrijednosti vezano uz, uz našu sirovinu odnosno više koristi od naše drvne sirovine imaju ekonomije poput talijanske ili austrijske, nego što to ima, što to ima hrvatska. Hvala lijepa.
Odgovor.
Kolega Maras, zahvaljujem se na pitanju i zapravo sukus svega je što ste i sami rekli, malena je dodana vrijednost na našem proizvodu i upravo zato i kroz ovo pismo razumijevanja i kroz pravilnik preko kojega se dodjeljuje sirovina vidimo da se favorizira 8.r. finalista, da se favorizira i oni koji zapravo proizvode najveću dodatnu vrijednost i mislim da u tom smjeru treba, treba težiti i, i nastaviti i to je jedini put da se finalisti, finalisti u visokoj fazi finale favoriziraju i da im se omogućuje proizvodnja.
Zastupnik Damir Felak javio se za repliku.
Poštovani kolega Lipošćak, vi ste u svojoj raspravi dobro detektirali probleme u, u šumarstvu i proizvodnji u drvoprerađivačkoj industriji u RH, dijelom ste odgovorili već i u ovom odgovoru kolegi Marasu, ali gledajući generalno da li se slažete s onim što sam ja izrekao i vi ste ponovili u jednom trenutku, da su proizvodni kapaciteti drvoprerađivačke industrije u RH daleko veći od onoga koliko mi imamo drvne mase i koliko je dozvoljeno sjeći godišnje i ja vam postavljam pitanje dal je rješenje onoga što, za što se zalagao g. Bulj, a to su nekakve kvote, povećanje kvota, dal je rješenje u pojačanoj sječi šuma il je rješenje da se strogo držimo sadašnjih propisa, ovoga gospodarskih osnova i da robu usmjeravamo upravo onima koji finaliziraju svoj proizvod i na taj način oplemenjujemo to drvo. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Kolega Felak, vi ste zapravo u svom izlaganju potvrdili i zapravo mogu samo ponoviti ono što ste rekli, povećanje sječe nikako, postoje programi gospodarenja i u privatnim šumama i šumama koje su u državnom vlasništvu u kojima je propisana godišnja odnosno sječa u polurazdoblju odnosno u razdoblju od, od 10.g., potražnja je puno veća trenutno nego što to tržište nudi, nego što su to proizvodne mogućnosti, u nikom slučaju, ni u jednom slučaju ne smijemo podleći potrebama tržišta na način da uništimo resurs koji nam zapravo i Ustav propisuje da ga moramo gospodariti i da je od iznimne važnosti za RH. Što se tiče sadašnje raspodjele mislim da je pravedna i mislim da se, uvijek će biti tu onih koji će biti više ili manje zadovoljni, međutim moramo se uklopiti u godišnje propise sječe i na takav način funkcionirati.
Zastupnik Anđelko Stričak javio se za repliku.
Hvala. Kolega, vi ste naveli u svojoj raspravi da Hrvatske šume ne izvoze trupce tj. drvo nego da je sve ponuđeno domaćim tj. tvrtkama registriranim u RH. Pošto je sve ponuđeno doslovno domaćem tržištu, da li smatrate da je taj pravilnik o dodjeli tih trupaca u redu, da li je moguće recimo malo popraviti jer imamo jedan slučaj na području Varaždinske županije gdje jedna tvrtka em ima finalan proizvod em zapošljava kojih 550 radnika ali dogodio joj se požar i tu je jedno vrijeme proizvodnja stala i naravno da u prethodnoj godini nije mogla ispuniti sve ugovorne obveze. Znači da li smatrate da bi pravilnikom bilo potrebo malo vidjeti takve nepredviđene okolnosti? Hvala.
Odgovor na repliku.
Kolega Stričak, niti jedan pravilnik pa tako niti ovaj o kojemu govorimo, nije možemo reći Sveto pismo da ne može biti mijenjan i ovaj pravilnik odnosno ovaj način raspodjele mijenjao se je iz godine u godinu ovisno o situacijama koje su se detektirale i koje su se pokazale kao više ili manje pravedne. Što se toga tiče smatram da je kao takav podložan promjenama i da su promjene uvijek dobrodošle osobito ako idu u jednom ajmo reći tako, pravom, pozitivnom i poštenome smjeru i uglavnom to je odgovor na vaše pitanje, znači postoje uvijek oni koji će biti zadovoljni ovim načinom, bit će onih koji će biti manje zadovoljni ili koji će biti nezadovoljni. Međutim moramo još jednom ponoviti, potrebno je i to jedini način, podiči dodanu vrijednost, favorizirati one koji zapravo i omogućiti im veću proizvodnju onim koji imaju visoki stupanj finalizacije, u ovom slučaju osmi razred, hvala.
Zastupnik Ivan Kirin javio se za repliku.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, uvaženi zastupniče. Temeljem vaše profesije, vi jako dobro razumijete problem prometa drva i proizvoda od drva. Naravno, postoji negdje problem a to je eksploatacija drvne mase a finalnih proizvoda od drveta je jako malo. Izvoz neobrađene drvne mase ili poluproizvoda je velik a finalni proizvod u obliku namještaja mi uvozimo. Da li je finalni proizvod od drva tako visoka tehnologija da ga mi ne možemo proizvoditi ili zašto je po vama došlo do gašenja velikog djela proizvodnje, finalnih proizvoda odnosno proizvoda koje stvaraju veliku dodatnu vrijednost a ne balvan? Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Ne bi se složio s vama da ne proizvodimo vrhunski finalni proizvod, postoji vrlo dobri i vrlo svijetli primjeri naših domaćih proizvođača koji se time bave. Zašto smo jedno vrijeme napustili odnosno otišli od toga, moramo se vratiti u okolnosti u kojima smo se nalazili u zadnjih 30 g. nakon ratnih zbivanja osobito na područjima koja su bogata šumom međutim moramo biti svjesni i moramo to si reći u oči da su puno veća ulaganja u proizvodnju finalnog proizvoda visokog stupnja finale, znači u ovom slučaju namještaja za razliku od same pilanske građe odnosno proreza drva tako da u tome bi se složio s vama da su naši kapaciteti možda i premali s obzirom na ono što nam se nudi ali u svakom slučaju tu je sada ta raspodjela po meni poštena zato što dajemo mogućnost onim koji imaju je visok stupanj finale, da dobiju više sirovine a usput da se potaknu oni koji imaju niži stupanje finale i da krenu tim putem.
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se također zastupnik Saša Đujić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dakle ovaj zakon sam po sebi je tehničke prirode kao što smo i čuli, on regulira usklađenje sa europskim direktivama, regulira odnose uvoza i izvoza, u pravilu EU-a sa Indonezijom tako da ja se neću previše bavit ovim zakonom ali želim upozorit samim odredbama koje se mijenjaju u ovom zakonu ali želim upozorit na određene probleme koji se tiču ove teme a to je krajem prošle godine, tjednik Globus je čini mi se pisao o velikoj krađi hrvatske šume koja se dešava na području privatnih vlasnika šuma, ne znam da li je vama u ministarstvu to poznato. Dakle po tvrdnjama tog tjednika uz više svjedoka, dešava se ogromna sječa drvne mase u privatnim šumama i to u pravilu i od strane ne samo vlasnika nego prevaranata dakle ljudi preko katastra i gruntovnice dolaze do imena vlasnika šuma, pod okriljem noći sječu tu šumu i onda ju izvoze u pravilu u Sloveniju jer od ulaska u EU više nema carine između dvije naše zemlje i sa falsificiranim dokumentima ogromne količine šume se izvoze praktički u susjednu zemlju EU-a. Neki pokazatelji drugih zemalja to potvrđuju, dakle neusklađenost brojki, ako uzmete podatke iz Slovenije, tamo je prikazano u znatno veći broj odnosno znatno veća količina uvoza drvne mase iz Hrvatske nego što je to prema hrvatskim evidencijama što upućuje na to da tu nešto ne valja i danas cijeli dan pričamo o gospodarenju šumama, odgovori Ministarstva poljoprivrede i Hrvatskih šuma su da je to u nadležnosti DORH-a, policije i nekih drugih ministarstava s čime se ja mogu složiti i da su vama tu u biti ruke vezane međutim to je problem, to je problem o kojem govoriti, treba utvrditi činjenice da li je to točno, da li je to istina i kako tome stati na kraj jer tu ne samo da se krade drvo privatnim vlasnicima nego se kradu i ogromne količine PDV-a i poreza koji bi se trebali slijevati u hrvatski državni proračun. S druge strane pokazuje jednu sliku kako u biti neodgovorno gospodarimo sa našim prirodnim bogatstvima i o tome treba govoriti, treba pronaći modus kako to riješit odnosno ako to nije točno onda to treba demantirati, treba reći da to nije istina. Nažalost, kroz mnogo stvari se mi pokazujemo kao neodgovorni u upravljanju našim bogatstvima. Evo ovdje je bilo priče, puno je priče o uvozu, o izvozu, o finalnom proizvodu, govori se kako Hrvatska u biti izvozi trupce i daske, a da malo radimo na finalnom proizvodu onda taj namještaj koji se proizvodi od hrvatskog drveta po znatno većim cijenama uvozimo u Hrvatsku, a sami ne nalazimo način kako tome doskočiti. Ali evo ima jedan pokazatelj npr. da daska koja se proizvede od trupca nije finalni proizvod, a s druge strane bilo je govora ovdje da uvozimo ove podloške za tračnice. Ali mi i proizvodimo velike podloške za tračnice koje su u biti malo manja daska, ali se tretiraju kao finalni proizvodi i onaj tko ih proizvodi u Hrvatskoj dobiva poticaj kroz nižu cijenu nabave građe za taj dio, a to je izigravanje nekog sustava, ja bi to tako rekao. Jel nije nikakav finalni proizvod ona daska koja ide pod tračnicu nego se zna šta je to, to je krevet, to je kauč, to je namještaj. Uglavnom u svakom slučaju imamo nekontroliranu sječu hrvatskih šuma u privatnom vlasništvu u pravilu, imamo puno krađe, imamo puno lobija i organiziranog kriminala na tom području i činjenica je da se država jako teško u pravilu ni ne zna nositi s time zbog šume propisa i šume zakona koji jedan drugog isključuju u borbi protiv tog crnog tržišta i to ono na čemu trebamo svi skupa raditi i gdje trebamo naći način kako izaći s time na kraj. Dakle to je tema koju sam htio otvoriti i htio sam provjeriti ove navode iz medija da li je to točno da se šverca ogromna količina hrvatske šume koja je u vlasništvu privatnih osoba u zemlje susjedne EU, da li ste s time upoznati i da li mislite ponuditi neka rješenja kako bi se to spriječilo, ali i općenito šta još osim ovakvih nekakvih tehničkih odredbi napraviti da bi se efikasnije upravljalo i gospodarilo hrvatskim šumama. I već sam spomenuo u replici kolegi Bulju, dakle mi često u ovom Visokom domu govorimo o brdsko-planinskim područjima, o područjima Slavonije koji u Hrvatskoj spadaju pod nerazvijenija područja, a bogati su prirodnim resursima, bogati su šumom, bogati su vodama i u biti tu treba raditi u pravcu da novac koji se zarađuje na šumi iz tih krajeva u većoj mjeri ostaje na tim područjima, da ostaje gradovima i općinama na tim područjima, da ostane stanovnicima, a onda bi oni bolje živjeli i onda im ne bi trebali nikakvi posebni zakoni, ni nikakva pomoć, ni milodari kako to često ispada. Dakle treba im omogućiti da žive od šume od koje su stoljećima živjeli. Hvala lijepo.
Za repliku se javio zastupnik Maras.
Hvala lijepo. Gospodine i kolega Đujiću u vašoj ste raspravi spomenuli nešto što je dosta atraktivno nekada politički reći, a to ova Vlada dosta često govori, zabranit ćemo izvoz trupaca i dat ćemo tu sirovinu hrvatskoj industriji namještaja odnosno drvnoj industriji, ali u praksi se vidi upravo suprotno. Znači da od 2015. godine eksponencijalno raste izvoz drvne mase iz Hrvatske odnosno baš trupaca ne finalnih proizvoda i zanima me da li je i zbog čega je to tako? Ministar Tolušić bivši je vrlo jasno rekao da će se s time uhvatiti u koštac, ništa napravio nije. I paradoks je da mi u Hrvatskoj imamo duplo veći iznos i vrijednost izvoza trupaca nego šta imamo namještaja što u praksi znači da je kada uzmemo drvnu građu u odnos sa namještajem čak 10 puta više se izvozi trupaca nego šta se daje u proizvodnju namještaja u RH. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Mi još uvijek nismo konkurentni u cijeni naše drvne građe u odnosu na ostale zemlje EU, tako da recimo Talijanima, Austrijancima je jeftinije doći u Hrvatsku i izlicitirati ovdje veću cijenu i ponuditi veću cijenu za taj drvni proizvod što naši pilanari ne mogu podnest te cijene jer onda nisu ni konkurentni. A Hrvatskim šumama se isplati jedan dio i prodati na inozemno tržište, ali jedan dio i pilanari sami prodaju kao trupac jer je to jeftinije kupiti drvo samo ga sasjeć, minimalno ga obradit i prodati po puno skupljoj cijeni. Dakle, treba mijenjati politiku cijene drvne građe za proizvodnju i povećati te kvote da oni koji proizvode finalni proizvod mogu dobiti više drvne mase za svoje proizvode, a ne da jedan dio dobivaju povoljnije, a jedan dio su prisiljeni kupovati po skupljoj cijeni zato što oni posla imaju, a često im i u trećoj smjeni ljudi ne rade jer nemaju više materijala s kojim bi mogli proizvoditi svoje proizvod.
Hvala. Zastupnik Beljak javio se za repliku.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine Đujić. Morat ću vas ispraviti, o nekim stvarima ste govorili o privatnim šumama, ali mislim da ovo što se radi u šumama koje su u državnom vlasništvu premašuje sve što smo do sada vidjeli, dakle taj ne samo ekocid to je jedan barbarizam bez primjera par excellence u zadnjih 50 možda i više godina. Nas su učili da su Mlečani sjekli hrvatsku šumu, ali ovo što radi sada Hrvatska država, hrvatske vlasti od hrvatskih šuma to je doista katastrofalno. Imam prilike kao gradonačelnik na području grada Samobora gdje spada i dio Žumberka, a još što je najgore od svega to je i park prirode, vidjeti i što se dogodilo od nekad guste šume, nekad šume kroz koje niste vidjeli svjetlo, danas su proplanci, danas više ne postoje. To što se dogodilo u zadnje tri ili četiri godine, dakle prije to nije bio slučaj, je barbarizam gospodine Đujiću, totalni barbarizam.
Hvala. Odgovor na repliku.
Ja vam vjerujem kolega Beljak i to su upravo i u prijašnjoj točki smo govorili o tome, dakle napravljene su isto neke zakonske promjene koje bi sada trebale povećati kontrolu, ali ja ne znam kako naći rješenje ako sama država to radi, dakle kako taj dio iskontrolirati, evo ovo što vi govorite sada, dakle to je šokantno. Dakle nema ni tih mehanizama kontrole države u tom području raskrčavanja, dakle tu bi trebalo opet malo više napraviti napora a to je upravo ovaj dio kada bi novac za šumski doprinos bio puno veći pa kad bi vama u vašem gradu od sječe šuma ostajalo više novca, [[Upadica: Ne ostaje ništa.]] ne ostaje ništa, ostaje minimalno ali kada bi vam ostajalo onda bi vi bili motivirani za kontrolirat tu sječu i da imate kontrolu koliko toga se u biti krči a koliko ne.
Povreda Poslovnika, zastupnik Beljak.
G. Đujić je povrijedio čl. 238 Poslovnik jer nije govorio istinu. Naime, lokalnoj upravi ne ostaje ništa.
Zastupnik Beljak, molim vas. Nemojte, nema potrebe stvarno, to ne stoji u Poslovniku, nema potrebe. … [[Upadica Beljak, ne razumije se.]] Da su više ozbiljnije političke situacije, možda bi dopustio ali stvarno nema potrebe.
Ali nije prepucavanje nikakvo, ... [[Govornik se ne razumije.]]
Nema, ali ne stoji u Poslovniku, nema povrede.
Ali niste mi dali da do kraja kažem pa onda ocijenite [[Upadica Petrov: Pa rekli ste.]] Kako znate?
Rekli ste da stoji u Poslovniku da je iznosio neistine, ja samo prenosim ocjenu onako kako je zauzeo predsjednik Sabora, predsjednik Sabora je rekao da se neistina ovdje ne kažnjava tako da morate se obratiti predsjedniku Sabora [[Upadica Beljak: Dobro.]] Zastupnik Đujić, izvolite.
Vi ste potpredsjedniče povrijedili čl. 238 da ne ostane u zraku, vi ste sada rekli da se u ovom Visokom domu neistina ne kažnjava, niste rekli da ja nisam govorio neistinu jer ja nisam govorio neistinu, naime ja uvijek govorim istinu ali iz vašeg obrazloženja kolegi Beljaku moglo je ostat u zraku da sam ja lagao i da na to imam pravo što nije istina. I vi ste me omalovažili svojim postupkom jer ste kolegi Beljaku trebali reć da ja nisam govorio neistinu i da mu zbog toga ne date povredu Poslovnika, evo čisto zbog toga intervencija da ne ostane visit.
Ja bih volio da je vaše objašnjenje malo maje komplicirano pa bi onda mogli ovdje i drugi zastupnici shvatiti da je zapravo predsjednik Sabora izmjenom Poslovnika uveo novinu u kojoj se ne kažnjava iznošenje neistine. Ja nisam se ni u jednom trenutku obratio vama ili ocijenio vaš govor hoće li on biti istinit, neistinit, mislim da je sasvim jasno bilo koja je namjera g. Beljaka i kad se pozvao na članak, moje je na mjestu predsjedavajućeg odrediti ima li pravo za institut povrede Poslovnika ili ne. Nije imao. A o tome je li vi govorite istinu ili ne, to će procijeniti hrvatski građani jer očito za to nije meritoran Hrvatski sabor. Nažalost a to je moje osobno mišljenje, nažalost ne možemo biti odgovorni za to. Zastupnik Maras javio se za pojedinačno sudjelovanje u raspravi.
Hvala lijepa g. Petrov što ste mi dali riječ, ali prvo da ohrabrim vas, nemojte pristati na Jandrokovićev način vođenja sjednice gdje se neistine dopuštaju pa čak i promoviraju i molim vas da malo kolegu Bukaricu smirite jer on obično suflira voditelju sjednice Hrvatskog sabora šta da radi kada su oporbeni zastupnici u pitanju a to ne bi trebao raditi. Znači sa te strane nemojte se dati i dajte i [[Upadica Petrov: Molim vas, krenite sa raspravom.]] opomenu kad je neistina u igri treba se davati opomena.
U trenutku kada imate iznositi slobodna stajališta, vi slobodno održite taj govor, molim vas, sada ste se javili s temom koja je na dnevnom redu. Hvala.
To je samo uvodni dio jer se nadovezuje [[Upadica Petrov: Hvala.]] naravno i na ovo o čemu ću dalje govoriti ali evo vama kao ohrabrenje. Znači kada govorimo o šumama, o drvnoj građi, o toj industriji, ja ću govoriti iz dva aspekta, jedan je ovaj koji su sada kolege maloprije dotakli i koji se najviše njih tiče a to je kako gospodarimo sa svojim šumama, kako gospodarimo sa drvnom građom, koliko koristi ima Hrvatska od drvne industrije a leži na bogatstvima prirodnim kakvih vrlo malo zemalja svijeta ima. Znači od hrvatske šume više koristi ima kineska industrija namještaja odnosno drvna industrija ili talijanska ali ovo sam rekao kineska namjerno zbog toga da vidimo koliki je paradoks ovdje u igri da se hrvatski trupci izvoze čak u Kinu da bi se jeftin namještaj opet uvozio ili u EU ili neke druge zemlje ali nerijetko i u RH. Ono što mene posebno brine je šta vlada jedan nesklad između podataka koji daju naši analitičari i statističari i kineski, znači u Hrvatskoj se kaže da se u Kinu izveze jedan broj, određeni broj trupaca, čini mi se 5 milijuna m3, ukoliko sam dobro zapamtio a u Kini kažu da ih uvezu iz Hrvatske 5 put više. E sad kome vjerovati. Da li vjerovati onima koji uvoze i koji tamo to evidentiraju ili onima koji to evidentiraju u Hrvatskoj da se toliko izvozi. Ja mislim da postoji vrlo ozbiljna sumnja da se iz Hrvatske i na neki način određena roba izvozi van zemlje a da nije deklarirana ono što je. Znači sa te strane mislim da se iz Hrvatske trupci izvoze više nego šta je to evidentirano u poslovnoj evidenciji a onda je podataka još porazniji nego ovaj što ću vam sada reći. Znači od 2015. g. otkad je HDZ uz pomoć MOST-a preuzeo upravljanje RH odnosno 2016. g. i Oreškovićeve Vlade, eksponencionalno raste izvoz drvne građe, sirovine u odnosu na ono što je bilo prije tako da je nevjerojatno da mi u RH od izvoza drva odnosno trupaca dobivamo godišnje oko 500, 600 milijuna eura a sa druge strane od izvoza namještaja dobijemo 200, 250 maksimalno. Znači tri puta više novaca i izvoza imamo od izvoza trupaca u odnosu na namještaj. Kada uzmemo u obzir da je namještaj finalni proizvod i da on ima dodanu vrijednost visoku koja ne uključuje samo drvo nego i rad, dizajn, marketing, brand itd., onda dolazimo do otprilike cifre da se u tih 250 milijuna eura nalazi svega drva odnosno građe 1/5 ili 1/3 što je nekih 70, 80 milijuna eura, što na kraju govori da 10 puta skoro manje trupaca dajemo u proizvodnju namještaja nego šta se izvozi iz RH što kada bi čovjek rekao da ima dovoljno sirovine da možemo na taj način gospodariti drvnom sirovinom i drvom bi rekao ok ali problem je šta 35 000 naših zaposlenika u drvnoj industriji koji rade namještaj i proizvode visoke dodane vrijednosti, nema dosta često dovoljno sirovine, ili namještaj ili parketi ili neke druge stvari, nema dovoljno sirovine na konto onih koji tu sirovinu izvoze i na kraju krajeva od nje vrlo dobro uz malo muke žive. Da ne govorim da je jako puno stranih firma zbog nestašice drva na svjetskom tržištu pokupovalo neke naše hrvatske male tvrtke koji su imali kvote i na taj način jeftino došli do sirovine na koju inače ne bi imali pravo odnosno ne mogli doći. Znači to vam pokazuje devijaciju u hrvatskoj drvnoj industriji, to vam pokazuje da Vlada A. Plenkovića i g. Oreškovića nije uspjela u 4 g. ne riješiti taj problem nego taj problem je i gori nego šta je bio prije 4 godine. Ono šta sam drugo htio upozoriti je devastacija šumskih površina, nešto o tome je kolega Beljak maloprije govorio. Ja ću se osvrnuti na grad Zagreb. Dovoljno je pogledati iz bilokojeg djela grada Zagreba, Medvednicu i vidjet ćete ono šta g. Beljak govori na primjeru Žumberka. Medvednica je kolegice i kolege, do praktično jučer, do prije nekoliko godina bila u potpunosti pokrivena šumom, iz Zagreba gotovo i niste mogli vidjeti dio koji nije bio pokriven šumom. Sada gledate ogromne količine prazne na Medvednici ne samo ovaj dio koji ide trasa nove najskuplje žičare na svijetu koju gradi gradonačelnik Bandić nego devastacija je na svim područjima Medvednice. Staze šumske koje su bile građene, godinama su devastirane, drva su posječena i isječena i to je nešto o čemu ovdje trebamo govoriti. Netko si je uzeo za pravo a to je nažalost država i grad Zagreb da se ne brine o po meni najljepšoj planini u RH koja je praktično u centru grada Zagreba. I to kako je devastirana Medvednica je nešto šta boli svakoga tko je zaljubljenik u tu planinu i koji posjećuje a ja je posjećujem skoro svaki tjedan barem dva, tri puta odem i budem na planini. Znači sa te strane ta nebriga je nešto šta ljude također jako smeta u RH. I ono o čemu tu treba govoriti je apsolutno i to pogotovo jer se radi o park šumi, o parku prirode, znači govorimo o parku prirode, to je još jedna razina iznad, govorimo o tome da bi se tamo trebale stvari unaprjeđivati i trebalo bi se pošumljavati a ne da bi je se trebalo eksploatirati na ovaj način i ne voditi brigu o njoj. Ono šta sam također od evo od kolega nekih dobio putem SMS-a, da Hrvatske šume nažalost ne vode računa dovoljno o drvnoj građi u RH. Znači kažu kolege da u ovom trenutku imamo problem sušenja poljskog jasena a da država odnosno Hrvatske šume forsiraju i dalje sječu hrasta jer se hrast naravno puno bolje materijalizira na tržištu nego šta bi to bilo u slučaju da se radi o jasenu i vođeni interesom interesnih lobija, financija, kojekakvih mutnih poslova, Hrvatske šume uopće odnosno vodstvo Hrvatskih šuma ne vodi računa o kvalitetnom upravljanju hrvatskih šuma i tu je također jedan problem koji nažalost imamo i koji će biti sve izraženiji i izraženiji. Sve skupa kada rezimiran, znači nezadovoljni smo sigurno svi u RH stanjem šumama i načinom na koji hrvatsko gospodarstvo od šuma ima korist a posebno smo nezadovoljni sa brigom i pošumljavanjem područja koja su nekad bile kao što je rekao kolega Beljak, krcate šumom i gdje jednostavno nisi mogao naći proplanak a sad pogledajte samo Medvednicu i vidjet ćete n pola devastiranu planinu i to je ono što nas tu najviše boli. Sa te strane to moramo vratiti i zato još jednom pozivam ljude da se priključe akciji pošumljavanja od subote do nedjelje, neka odu na Medvednicu, zasade bukvu, neka odu u Maksimir, neka zasade smreku, znači idemo pokušati vratiti stanje ono kako je bilo i kakvo bi trebalo biti. Hvala lijepo.
Hvala vama. Zastupnik Krešo Beljak javio se za repliku.
Hvala lijepa. Poštovani g. Maras, pozorno sam vas slušao i zanima me imate li vi rješenje? Mislite li vi da rješenje može biti samo ova hvalevrijedna akcija pošumljavanja ili bismo trebali gledati dugoročno kako spriječiti sve ove stvari koje se očito događaju u Hrvatskim šumama i što se kontrolirati ili ne želi ili ne može? Da li je možda po vama rješenje da se Hrvatske šume u ovakvom smislu, da praktički nestanu kao poduzeće i da se šume daju na upravljanje lokalnim upravama, da se ispostave jasna pravila, da svako područje ima svoje gospodarenje sa šumama da lokalne jedinice samouprave, dakle gradovi i općine prihoduju znatne prihode od svog šumskog bogatstva a sada to nije slučaj a najčešće je Hrvatska najbogatija šumama upravo u područjima koja su nerazvijena i koja muku muče i koja država kao treba pomagati. Mislite li da bi to bilo rješenje i da li ćemo svi zajedno nakon slijedećih parlamentarnih izbora ići u smjeru ukidanja Hrvatskih šuma kao državnog poduzeća i prepuštanja upravljanja hrvatskim šumama lokalnim uprava?
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Ja sam apsolutno siguran da ovakav sustav nije adekvatan i da ne odgovara onome što naše hrvatske šume trebaju. Da li bi to trebalo raditi na razini općina, gradova, jedinica lokalne samouprave, tu treba napraviti analizu, sigurno bi trebao regionalizirati pa onda neka gradovi i općine budu suvlasnici u zajedničkim jer teško mi je povjerovati da svaka općina bi trebala imati svoju firmu za upravljanje šumama ali da se to može regionalno riješiti, da se može na području 2, 3 županije napraviti neka tvrtka koja bise bavila sa tim područjem, sa upravljanjem šumama, sigurno može i onda tu participiraju u vlasništvu i gradovi i općine koji bi sigurno vodili brige o tome nego neki HDZ-ovac kojeg su uhljebili tamo da bude direktor šumarije primjerice u Vinkovcima. Tako da s te strane apsolutno podržavam ovaj koncept ali to podržavam da se to radi na nekoj regionalnoj razini sa okrupnjavanjem više jedinica lokalne samouprave. Hvala lijepo.
Hvala. Zastupnik Mirando Mrsić javi se za repliku.
Hvala lijepo. Kolega Maras, ono što ste sada rekli, ja mislim da nije dobro jer Hrvatske šume su bogatstvo Hrvatske i to treba ostati u vlasništvu države a regionalna samouprava bi morala na neki drugi način sudjelovati u eksploataciji šuma ali ono što mene najviše zabrinjava je da mi iz Hrvatske izvozimo trupce i građu a da ne izvozimo finalne proizvode i po nekim podacima, 10% više izvozi se trupaca iz Hrvatske nego što to prijavi dakle naš klaster pilara i očito da tu postoji problem a jedan od problema su privatne šume i u privatnim šumama se vrši sječa potpuno nekontrolirano, izvozi se preko Slovenije jer nemamo granicu i to je problem. U drugim zemljama postoje državne službe koje kontroliraju privatne šume, u Hrvatskoj nažalost ne.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Apsolutno hrvatske šume su bogatstvo Hrvatske, ali Hrvatske šume d.o.o. su problem Hrvatske i način, pardon, d.d. čini mi se, su problem Hrvatske načinom na koji se s njima upravlja. Znači vodimo razliku između te dvije stvari, apsolutno da, šume treba čuvati, šumama treba upravljati ali ovaj koncept koji sada imamo gdje se vodi računa samo kako će se nekoga zbrinuti, kako će se promijeniti tko će bit di koji direktor ili upravitelj šumarije je apsolutno štetan za RH i za njene građane i sa te strane decentralizacija odnosno regionalno organiziranje kroz jedinice lokalne samouprave uopće ne bi bilo loše, oni kao vlasnici tih regionalnih tvrtki koje bi upravljale njihovim šumama bi mogle puno efikasnije na neki način time upravljati nego šta to sad radi tvrtka koja ima sjedište u Zagrebu.
Zastupnik Stevo Culej javio se za repliku.
Uvaženi kolega Maras, kad god se dotaknete Vinkovaca, mora biti reakcije. O šumarstvu i drvnoj industriji u Hrvatskoj je pisao stručnjak šumarstva, prije 115 g. pametni ljudi zaključili su kako za vođenje šumskog gospodarstva trebaju visokoobrazovani kadrovi, kada je počela sa radom Šumarska akademija a danas Šumarski fakultet, danas šumarstvo vode menadžeri općeg profila sa isključivim zadatkom ostvarenja profita. Vrhunac lošeg odnosa prema šumarstvu pokazao je prošli ministar Jakovina za čijega mandata je i riječ „šumarstvo“ bila obrisana iz naziva ministarstava a postavivši svog jarana koji nema pojma niti o šumi niti o šumarstvu na čelu tvrtke Hrvatske šume te potpisavši s njim onakav sramotan ugovor o bonusima. Dakako riječ je o famoznome Paveliću, bonusima, Jakovini koji je bio eto najveći stručnjak poslije vas u šumarstvu i posadite jablan.
Hvala. Odgovor na repliku.
Mislim da ste se zabunili malo g. Culej, bivši ministar poljoprivrede je bio Tolušić a ne Jakovina jer sad ste čitali sa papira i rekli ste „bivši ministar poljoprivrede“, to nije bio Jakovina nego Tolušić, to je inače onaj gospodin koji je morao dati ostavku i smijenjen je zbog ogromnih afera koje su ga, pa znam, vidim da ste razočarani sa njegovim aferama i odmahujete rukom i vama je neugodno zbog Tolušićevih afera, tog sam svjestan tako da sa te strane vas mogu čak i razumjet u vašoj reakciji, znači neugodno je vama, neugodno je svima nama da su ministri s takvim korupcijskim aferama u Vladi RH i toga se trebamo konačno riješiti tako da bivši ministar Tolušić opravdano je bivši ministar i dobro je da je bivši ministar i sa te strane za to se trebamo svi zalagati, da nemamo ljude koji imaju ozbiljne sumnje na korupciju u Vladi RH. Hvala lijepo.
Zastupnik Tomislav Lipošćak javio se za repliku.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Maras, govorili ste o devastaciji šume, o tome kako si je netko uzeo za pravo da se ne brine o šumama. Prije svega potrebno je poznavati načine gospodarenja šumom i gdje se i na koji način može gospodariti tim resursom, da li je to prebornim načinom, da li je to regularno ili raznodobno. I upravo je ovakav način gospodarenja odraz brige i gospodarenja, tu bi podcrtao gospodarenje kao potajno gospodarenje. Tradicija hrvatskog šumarstva duža je od 250 g. i zato na ovakav način paušalno govoriti, malo je neozbiljno. Ok, možemo gospodariti našim šumama kao prašumama, pretvorimo ih u prašume, okrenimo taj ciklus koji sada traje stotinu, u regularu do 150 g. na 1000 g., možemo slobodno ugasiti i drvo-prerađivačku industriju i sve ostale grane koje su vezane na to. A što se tiče akcija pošumljavanja koja će sada trajati, imate finale 3 dana, ja naravno pozdravljam osobno ću sudjelovati u njoj ali bih vas podsjetio da Hrvatske šume osobito hrvatski šumari to rade svakodnevno već stoljećima. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Upravo ste se vi u vašoj replici sakrili iza općenitih fraza tipa hrvatsko šumarstvo ima tradiciju 200 g., šta sad to znači? I sad ako ima 200 g., to je to. znači ajmo sada pretpostaviti da sama tradicija kompenzira loše upravljanje u Hrvatskim šumama. Objasnite vi meni i gospodi ovdje koja sjede u sabornici, g. Klariću, kako je moguće da od sirovine imamo u izvozu imamo 500 milijuna eura i od namještaja imamo 200 milijuna eura? Kako je moguće da imamo 2 i pol puta veći prihod od izvoza sirovina, evo. I onda mi objasnite da je to kvalitetno upravljanje hrvatskim šumama. Ukoliko nešto nije štimalo u vezi dodjeljivanja kvota, pa kaj niste to promijenili? Isto se dodjeljuju kvote kao i zadnjih 5 g., zadnje 2, 3 g. otkad je HDZ odnosno 3 g. otkad je HDZ preuzeo vlast. Šta niste promijenili? [[Upadica Petrov: Hvala.]] Znači s te strane vidimo [[Upadica Petrov: Isteklo je vrijeme zahvaljujem, zastupnik.]] da se ništa nije promijenilo a imamo od šuma manje nego šta bi trebali imati, hvala lijepo.
Zastupnik Maras, molim vas, držite se vremena. Za završnu riječ u ime Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e govorit će zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, na ovu završnu riječ me potakla prethodna rasprava i htio bi istaknuti dvije bitne stvari. Dakle od 2 milijuna i 600 otprilike tisuća hektara puma u RH u državnom vlasništvu one koje ima gospodare Hrvatske šume d.o.o. se nalaze 2 milijuna i oko 100 000 hektara a ostalo je privatno vlasništvo. Isključivo ovdje sad čini mi se iz ove rasprave i sam želim govoriti o onim šumama koje služe u gospodarske svrhe. Dakle, jednu stvar treba istaknuti, o tome se priča ponekad više, ponekad manje, netko kaže čak da je o tome pomalo i opasno pričati ali u Slavoniji a ne samo u Slavoniji ali u Slavoniji je to dosta posljednjih godina interesantno se vraćaju šume koje su oduzete za vrijeme bivšeg sustava, vraćaju se grofovskim obiteljima i to je jedan problema, mi to vidimo kao problem ali naravno daleko od toga da smo mi protiv toga, ja osobno kao čovjek da se vrati ono što je oduzeto međutim vidimo kao problem upravo iz ovog djela rasprave o kojima su govorili i prethodnici a to je samo gospodarenje šumama. Dakle ja u svom mobitelu imam ovdje slike kamiona u Beču, zagrebačkih tablica na kojima se nalaze hrvatski hrastovi, kako je on tamo došao to ne znam ali činjenica da se i danas trupci izvoze na ovaj ili onaj način iz RH, ovdje je spomenuto da Hrvatske šume d.o.o. sigurno u tom ne sudjeluju, ajmo za vjerovat ali onda je riječ očigledno o privatnim šumama i čini mi se da i oni koji žele da im se vrati njihova imovina kako oni tvrde, njima je cilj sad dobiti, zaraditi novac a ne za nekakvu budućnost. Ali druga stvar koja je možda bitnija, na koju bi htio ukazati, državni tajnik je djelom odgovora na replici to i naglasio, mislim da 2017., točno nešto manje od 2 g. je potpisan ugovor drvoprerađivača pri HGK i Hrvatskih šuma u dojeli zapravo kvota ili uvjeta za pristupanje natječaju za raspodjelu trupaca koje Hrvatske šume daju na raspolaganje poduzetnicima. Uvedene su tada i dobre mjere, dakle ono povećanje za male pilane 20%, snižavanje cijene i tamo se navodi, to sam primijetio da se navodi da su obavezna da se kontrolira fakture, dakle fakture i onoga štose proizvodi, bilo je to i prilikom natječaja. Osobno smatram da je premalo te kontrole ali jedna stvar za koju bi sad htio upozoriti državnog tajnika, smisao je zapravo i dodjele tih trupaca i čitave drvo-prerađivačke industrije po mom mišljenju prije svega zapošljavanje ljudi, otvaranje novih radnih mjesta, podizanje konkurentnosti, posebno u Slavoniji, posebno u ruralnim područjima što je bilo i u tom ugovoru navedeno. Da bi se to ostvarilo, potrebno je naravno pronaći načina da se podigne cijene rada u tom sektoru jer u ovom trenutku ona sigurno nije zadovoljavajuća, nešto malo se podigla cijena rada zbog toga što je dio građana RH napustio Hrvatsku pa su sami poduzetnici bili prisiljeni cijenu rada podići ali ono što želim naglasiti i to sam rekao već prije, osobno smatram da Hrvatske šume ne bi trebale biti te koje razmišljaju o profitu, o zaradi, Hrvatske šume bi trebale razmišljati o zapošljavanju prije svega ljudi u ruralnim prostorima, Hrvatske šume bi i ovom raspodjelom trupaca trebale pomagati one poduzetnike koji zapošljavaju, koji i daju radnicima veća prava jer događa nam se da u RH postoje oni drvo-prerađivači koji tjeraju radnike čak da potpišu da su bili na godišnjem odmoru a iako to nisu bili. Da zaključim, svi koji koriste javne resurse, u ovom slučaju koriste šume, dakle trupce iz tih šuma bi trebali na natječaj jedan od uvjeta za pristup uopće na natječaj bilo da poštuju ... [[Govornik se ne razumije.]] kolektivne ugovore dakle da takvi poslodavci ako žele se natjecati za dodjelu trupaca, neka dokažu da poštuju ... [[Govornik se ne razumije.]] kolektivne ugovore i da su prava radnika u tim poduzećima na jednoj višoj razini. To je bio dobar pristup da se podigne i razina plaće i kvaliteta položaja radnika u tim poduzećima a sigurno bi doprinijeli i kvaliteti onda konačnog proizvoda i konkurentnosti na ne samo na domaćem tržištu nego na svjetskom tržištu. Hvala.
S tojim zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o provedbi Uredbe EU o prometu drva i proizvoda od drva, prvo čitanje, P.Z.E. br. 769. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o provedbi Uredbe EU o prometu drva i proizvoda od drva. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 105 za i 5 suzdržanih donijeti zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Slijedeća točka je: -Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala, prvo čitanje, P.Z.E. br. 760. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Zdravko Zrinušić, državni tajnik u Ministarstvu financija, izvolite.
Hvala vam lijepo poštovani g. predsjedavajući HS, poštovane zastupnice i zastupnici, što se tiče ovoga prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala, to je izmjena zakonskog prijedloga koji je usvojen sredinom prošle godine od strane ovoga visokoga doma, a inače što se tiče RH i Zakona o tržištu kapitala, on je još od 2009.g. bio usklađen u smislu integracije financijskog tržišta u jedinstveno tržište država članica EU, a obzirom da su u međuvremenu bile brojne izmjene i donijete niz uredbi i direktiva tada je prošle godine HS usvojio potpuno novi Zakon o tržištu kapitala koji u sebi sadrži 9 uredbi i 15 direktiva, među inima tzv. mifit direktiva u smislu potpuno novih i drugačijih uvjeta subjekata koji rade na tržištu kapitala. Što se tiče i samoga tržišta kapitala jasno je da je hrvatsko tržište suočeno s dugogodišnjom stagnacijom ujedno je pod velikim utjecajem kretanja na međunarodnim tržištima, pa u tom smislu samo ilustracije radi prema podacima HANFA-e za 2018.g. da vidite gdje smo mi sada što se tiče stanja na tržištu kapitala. Što se tiče zagrebačke burze trgovanje prošle godine je iznosilo 2,85 milijardi kuna i to predstavlja pad od 22% odnosno na 2017.g., a čemu je pridonio pad prometa dionica i to na godišnjoj razini od čak 39,8%, te blok prometa koji je smanjen za 12,2% na godišnjoj razini, a promet obveznica, prije svega tu su bile državne obveznice, je povećan za 86,6% u odnosu na 2017.g., time je tržišna kapitalizacija dionica smanjena za 4% u odnosu na 2017., a obveznica povećano za 3% u odnosu na tu prethodnu godinu. Koji su razlozi za izradu ovoga prijedloga zakona? Oni su u biti u suštini odnose se prvenstveno na tzv. Uredbu o prospektu koja je od 21. srpnja ove godine izravno ovaj se primjenjuju na sve države članice EU i u cijelosti se zamjenjuje dosadašnji pravni okvir u svezi prospekta. Naime, Uredbom o prospektu čiji je puni naziv Uredba EU 2017/1129 Europskog parlamenta i vijeća od 14. lipnja 2017., o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom uvrštavanja za trgovanje na uređeno tržištu, stavljena je izvan snage direktiva o prospektu 2003/71 E.Z., pa se stoga ovim prijedlogom zakona brišu odredbe kojima se u hrvatski pravni sustav prije … [[Govornik se ne razumije]] odredbe o spomenute direktive. Slijedom navedenog, osnovne novosti koje donosi Uredba o prospektu odnosno ovaj prijedlog su slijedeće: Prvo, podignut je prag za objavu prospekta, nova pravila o prospektu se primjenjuju na izdanja vrijednosti papira čija je vrijednost, ne, ne primjenjuju na izdanja čija je vrijednost manja od milijun EUR-a, prije je to bilo 100.000,00 EUR-a, dodatno države članice za svoja domaća tržišta mogu izuzeti male izdavatelje od obveze objavljivanja prospekta postavljajući viši prag za obvezu objave prospekta s postojećih 5 na 8 milijuna EUR-a u kunskoj naravno protuvrijednosti uz obvezu izrade informacijskog dokumenta o ponudi za, za sve ponude vrijednosti papira između 4 milijuna i 8 milijuna EUR-a, što na neki način predstavlja administrativno rasterećenje kako za izdavatelje, tako i za ponuditelje. Nadalje, propisuju se obveze odnosno odredbe o jeziku na kojem se mora sastavljati prospekt i na kojem jeziku moraju biti dostupni prijevodi sažetaka o, u prekograničnim ponudama i … [[Govornik se ne razumije]] Nadalje, propisuje se nadležnost, nadzorne ovlasti i prekršajne odredbe vezano za kršenje odredbe i Uredbe o prospektu, a HANFA se određuje kao tijelo nadležno za provedbu uredbe. Izmijenjeni su također uvjeti po kojima investicijska društva i kreditne institucije mogu obavljati poslove servisera vezano za poslove sekuritizacija, a sukladno Uredba o sekuritizaciji koja se od 1. siječnja ove godine izravno primjenjuje na sve države članice. I prošli put kad smo imali jednu raspravu u vezi drugog zakonskog ovaj propisa, spomenuli smo da će se trebat donijeti posebni zakon u odnosu na provedbu Uredbe o sekuritizaciji pored rizika koji iz nje su u prošlosti proizlazili i mogu proizlaziti u nekoj budućnosti. Nadalje, u odredbama prijedloga zakona koristi se nacionalna diskrecija iz direktive o tržištu financijskih instrumenata maloprije spomenuta mifid 2 direktiva, gdje se dopušta obrtima koji djeluju na tržištu financijskih usluga, to su npr. zastupnici u osiguranju, da obavljaju djelatnost tržišta posredovanje u skladu s odredbama Zakona o tržištu kapitala. Glede Fonda za zaštitu ulagatelja koji je zbog novih regulativnih zahtjeva formiran i osnovan od strane Središnjeg klirinškog depozitarnog društva, a zbog nerazmjernosti troškova koji idu na teret fonda ukida se obveza revizije fonda i istovremeno se propisuje posebna nadzorna mjera prema kojoj HANFA može naložiti reviziju financijskih izvještaja fonda uz već postojeću propisanu mjeru da HANFA može odbiti financijske izvještaje. Također prijedlogom zakona dorađena su i unaprijeđene odredbe u svezi korporativnog upravljanja u pogledu novog načina prikupljanja, obrade i objave podataka. Nadalje, što se tiče same uredbe, uredbom je izmijenjena definicija malih i srednjih izdavatelja u smislu određivanja novog praga za njihovu kategorizaciju na način da je prag za tržišnu kapitalizaciju podignut sa 100 na 200 milijuna EUR-a čime je definicija za male i srednje izdavatelje izjednačena sa definicijom prema spomenutoj mifit 2 direktivi. Uvodi se mogućnost izrade novog, nove vrste prospekta, zove se Prospekt EU-a za rast, čime se omogućava jednostavniji prospekt za mala društva i mala izdanja. Nadalje, izdavatelji koji pak imaju uvrštene vrijednosne papire na uređenom tržištu ili rastućem tržištu malih ili srednjih izdavatelja također imaju na raspolaganju pogodnost, a to je tzv. pojednostavljeni prospekt za sekundarna izdanja odnosno ponude. Druga pogodnost za uvrštene izdavatelje na uređenom tržištu ili multilateralnoj trgovinskoj platformi je svakako i novi režim izrade tzv. univerzalnog registracijskog dokumenta koji sadrži osnovne informacije o izdavatelju, a nakon što regulator u dvije uzastopne godine odobri taj dokument više ga nije potrebno podnositi na odobrenje, izdavatelj steče status tzv. čestog izdavatelja. To je što se tiče same, samih novosti u smislu uredbe koja se izravno primjenjuje na sve države članice, a ovim zakonom se ovaj i formalno uključuje u pravni sustav RH. I zaključno, u smislu postojećih odredbi zakona određeni dio tih odredbi je dorađen radi njihove bolje jasnoće, pravne sigurnosti i provedivosti te nomotehničkih i jezičnih ispravaka u cilju jasnijih i preciznijih izričaja. Hvala lijepa na pažnji.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne onda otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a javio se za sudjelovanje u raspravi u njihovo ime govorit će zastupnik Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege, znači pred nama se nalazi izmjene i dopune Zakona o tržištu kapitala, koje se pred nas nalaze zbog usklađivanja s pravnom stečevinom EU. Naime, 21. srpnja 2018., 2019. godine na snagu je stupila nova Uredba o prospektu, koja se sada izravno promjenjuje te se postojeći dosadašnji pravni okvir odnosno taj prospekt koji je do sada bio znači povlači se. Osnovne novosti u toj uredbi kao što je i sam uvodno rekao državni tajnik pojednostavljuju se procesi prilikom nastupanja na tržištu kapitala, s time da je podignut prag za objavu prospekta. Nova pravila o prospektu ne primjenjuju se na izdanja vrijednosnih papira čija je vrijednost manja od milion EUR-a, do sada je bio do 100.000 EUR-a, znači značajno se u tom dijelu podignut je taj prag te dodatno države članice sada mogu izuzeti male izdavatelje od obveze objavljivanja prospekata postavljajući viši prag znači do 8 miliona EUR-a za sva domaća tržišta. Također, kao što je uvodno rečeno izmijenjena je definicija malih i srednjih poduzetnika postavljanjem tog novog praga na način da se za prag za tržišnu kapitalizaciju je podignut sa 100 na 200 miliona EUR-a. Također uvodi se mogućnost izrade nove vrste prospekta, tzv. prospekt EU za rast gdje je jednostavniji prospekt za mala društva i mala izdanja. Također, izdavatelj koji pak imaju uvrštene vrijednosne papire na uređenom tržištu imaju tzv. pojednostavljeni prospekt za sekundarne izdanja, znači ponude koje se jednostavnije i jeftinije izraditi, a koje je moguće izraditi za potrebe javne ponude vrijednosnih papira na uređeno tržište pod uvjetom da se vrijednosni papiri uvršteni na tržišta neprekidno najmanje 18 mjeseci, te su još druge pogodnosti za uvrštene izdavatelje na uređenom tržištu, a koje imaju za plan i za provedbu kontinuirano i brzim financiranje na tržištu kapitala uz što manje troškove i to je novi način izrade tzv. univerzalnog registracijskog dokumenta koji sadrži osnovne informacije o izdavatelju, te nakon što regulator odobri taj dokument u dvije uzastopne godine više ga nije potrebno podnositi na odobrenje i izdavatelj stječe status tzv. čestog izdavatelja. Znači, cjelokupna ova implementirana uredba pojednostavljuje proces izdavateljima, podiže taj prag prilikom listanja na tržištu kapitala te se ne samo što se mijenjaju ove definicije, te se daje određena diskrecijska prava čak i nacionalnim, vezano za propisivanje nacionalnog limita znači prag do 8 miliona EUR-a te je svakako kroz ovaj Zakon izmjena i dopuna Zakona o tržištu kapitala propisuje se nadležnost odnosno nadzorne ovlasti i prekršajne odredbe važnosti vezano za HANFU. Tako da kada se govori o samom ovom dokumentu, po meni jedan vrlo opsežan ja mislim nema kompliciranijeg zakona iz Ministarstva financija koji je izašao od ovog jednog dokumenta koji ima negdje 700, 726 članaka. Koliko? 739, onda ovdje možda mi još neki ovaj članci fale, sakrili se, da. Ajmo 740 članaka, e sad uzmite kolko na, evo koliko ćemo danas raspravljati u ovome visokome domu o ovakvoj jednom kompliciranom zakonu. E sad uzmimo i naše usko, plitko tržište kapitala koje je takvo kakvo je. 30 godina funkcioniranja tržišta kapitala koliko uopće ljudi koji na tom plitkom tržištu kapitala poznaju takvu problematiku, jedan ovakav kompliciran zakon koji nije jednostavno isproducirati bez obzira što se radi o nekim direktivama EU ili uredbama koje treba i prevesti, koje treba i razumjeti, koje treba ovaj imati dosta dobru stručnu ekipu i ministarstvu koja zajedno i sa regulatorom sve ovo može i mora i obraditi i prezentirati i onda zapravo to i primijeniti na naše tržište kapitala koje jednostavno i samim uvodnim riječima državnog tajnika bez obzira na nekakav gospodarski rast, gospodarski rast kojeg imamo oko nešto više od 3%, tržište kapitala je palo 3%. Vidite znači gospodarstvo je raslo 3%, tržište kapitala pogotovo vrijednosnih papira odnosno dionica one koje bi zapravo trebalo biti primarno za tržište kapitala, a tržište obveznica ga je malo, malo ga je ispravilo i onda još kad imamo situaciju od 2017., 2018. u tim zadnjim godinama i situaciju i sa Agrokorom i sa tim nekim na 10-tak tvrtki iz koncerna Agrokor koji je sudjelovao na tom tržištu kapitala, ne znam koliko sada više su aktivna s obzirom i na promjenu vlasničke strukture i na nekakvu dalju mogućnost mogućnost gdje je bio zapravo i cilj širi to tržište kapitala, gdje se nalazimo zapravo na jednu ovako kompliciranu materiju jedan vrlo kompleksan zakon koje je Ministarstvo financija vrlo vrijedno pripremilo i nekakav okvir sudjelovanja na tržištu kapitala. Ovdje govorim o nekakvim ponudama na financijskom tržištu uglavnom, a govorim o onima koji na tržištu kapitala bi trebali prikupljati novac jer je osnovna funkcija tržišta kapitala izdavanja i kroz te prospekte se govori o izdavanju dionica da bi se prikupio kapital, to je temeljna funkcija tržišta kapitala. A kasnije njegova je druga funkcija bi trebala biti sekundarno tržište da se mogu pronaći i mirovinski fondovi i investicijski fondovi, cjelokupna ova i institucionalni investitori da bi mogli osigurati likvidnost dionicama odnosno vrijednosnicama. Ali zapravo primarna funkcija je izlazak na burzu, izdavanja tzv. IPO izdavanja i prikupljanje kapitala koji bi se taj dio kapitala trebao u konačnici uložiti u neke investicijske i razvojne projekte. Kada vidite da u ovih 30 godina da je najznačajniji na tržištu kapitala uvijek bila država, bez obzira da li je to izdavala kroz nekakve dionice INA-e ili kasnije HT-a ili nekakvih drugih kompanija i tržište kapitala je bilo živahno i živo i nešto se radilo na njemu dok je zapravo glavni akter bila država kao jedan od modela privatizacije ili proširenja tog portfelja promjene odnosno vlasničke strukture. Čisto promjene jel ni država nije izdavala sudjelovala na tržištu kapitala da bi prikupila kapital nego da bi se uglavnom promijenila određena vlasnička struktura da bi to država dala u privatne ruke. I takvo je to tržište kapitala nažalost u RH funkcionira 30 godina. Ukoliko nema države jednostavno to zamre, još ako imamo ovakvu situaciju potrese na privatnome gdje su privatni investitori doživjeli određeni poremećaj kada govorimo o Agrokoru jednostavno ostaje što se trguje obveznicama. Međutim što se tiče dionica to je vrlo niski obujam. Zaboravio sam, ono što smo imali značajno se u tom nekakav turistički portfelj vrti oko toga, međutim to je onaj problem šta ćemo i kako ćemo, gdje ćemo nakon narednih 10 i 15 godina kako mislimo razvijati tržište kapitala, koliko je on uopće moguće. Imali smo i ono varaždinsko OTC tržište pa se to sada fuzioniralo sada je samo u Zagrebu, govorili su o nekakvoj regionalnoj povezanosti itd. Međutim, čini mi se da i u regiji, mislim prvenstveno i na Sloveniju da to više nije takav nekakav obujam trgovanja, bez obzira na ovaj dio što kažem pozitivno i europsko tržište gdje mi sada ulazimo na jedinstveno europsko tržište što se tiče izdavatelja hrvatskih koji žele ne samo da mogu izdavati te vrijednosne papire u Hrvatskoj nego to mogu učiniti na jedinstvenom europskom tržištu jer smo sada u potpunosti integrirani. Mislim da u budućnosti narednih, ajmo reći vremenski horizont od nekih pet do sedam godina, sigurno neće biti živo tržište kapitala, kažem nažalost ukoliko se u budućnosti puno neće uključiti država ponovo kroz možda nekakvu privatizaciju HEP-a ili nekakav drugi oblik državne imovine. Također neće se razvijati primarno funkcija tržišta kapitala, a to je prikupljanja novca, znači prikupljanja novca za projekte. Tako da kažem mislim da ove administrativne barijere koje ovdje sada EU kroz ove prospekte, mijenjanjem tih prospekata, povećanjem praga, pojednostavljivanje te administracije oko tih samih prospekata kroz možda i mijenjanje te definicije malog i srednjeg, znači da im se približi to tržište kapitala. Bojim se da u nekom narednom razdoblju kao jedan od oblika financiranja njihovog poslovanje, njihove egzistencije sigurno da nažalost, kažem nažalost zamrlo je i ne vidim u nekoj bliskoj budućnosti da bi to tržište kapitala se na nekakav značajniji način moglo oživjeti. I tu svakako kažem osim pomoći države što će sigurno s jedne strane, ne samo tehničke u tom dijelu osigurati će biti, međutim na tržištu kapitala sigurno ono što očekuje država da ne bude ona ta koja je glavna i koja kreira tu nekakvu ponudu kompanija, nego da to zapravo bude privatni sektor. I država je ono što je mogla odraditi odradila, ali kažem u budućnosti sigurno očekujemo više privatnog sektora i tih malih i srednjih poduzeća jer kao jedan od izvora financiranja danas nalazimo i eu fondove, prikupljanja kapitala i kroz eu fondove. Na financijskom tržištu trenutno u RH postoji 30 do 40 milijardi kuna u bankarskom sektoru koji nije iskorišten, to je također jedan od konkurenata u ovome tržištu kapitala za financiranje određenih projekata. Nalaze se mirovinski fondovi koji također posjeduju određeni kapital kojeg oni moraju investirati i ovo je samo jedan od okvira koji pozdravljam i mi ćemo iz Kluba SDP-a podržati ovaj prijedlog zakona gdje se olakšava tim malim i srednjim poduzećima izlazak na burzu, njihovo funkcioniranje. Mislim da će se tu morati, razvijali su se raznorazni … fondovi, pa tzv. FGS-ovi itd. bilo je tu pokušaja više načina kako živjeti to mrtvo tržište kapitala i bilo je inicijacija itd. i podrška raznoraznih i investicijskih kuća, investicijskih banaka, međutim jednostavno još uvijek možda zato što tako je nemamo nekakvu povijest razvoja tržišta kapitala. To je još uvijek na vrlo niskim granama. Sjećamo se do 2008. tada je tržišta kapitala stvarno pokazivalo nekakav trend koji je ohrabrivao i tada su se nalazile i brojne građevinske kompanije tamo i aktivnosti hrvatskih građana na tržištu kapitala čini mi se da su bile do 2008. baš su pokazivale trend nekakvo ohrabrenje i onda se ta kriza dogodila kao što se dogodila i to jednostavno mi govorimo kako su ljudi izgubili dosta novaca u tim švicarcima, nekakvim RBA zadrugama itd. jako puno novaca izgubilo se 2008.-2009. kada je palo to tržište kapitala i ljudi koji su ulagali i na burzi i tu su građani izgubili jedan dio sigurni izgubili jedan dio svoje štednje i zbog toga su i oprezniji nego što bi možda više trebali biti. Ali ipak je tržište kapitala i daje nekakav veći prinos nego što je to samo tržište depozita koje znamo da je danas u negativnim prinosima i da ostaje ako želimo razvijati gospodarstvo jel da ne može se imati snažan dugoročan gospodarski rast bez tržišta kapitala. I to je ona poveznica koja će ovim zakonom olakšati izlazak tih malih i srednjih poduzeća, maknuti im te administracije, maknuti im te barijere, da dođu na tržište kapitala, ali prvenstveno mislim da je u funkciji na privatnom sektoru da probaju vidjeti i iskoristiti sve ove mogućnosti i zakonske regulative koje im osigurava i jedinstveno europsko tržište. I u tom kontekstu mi ćemo podržati jel smatramo da ovo svakako olakšava pristup malih i srednjih poduzeća na tržištu kapitala. Zahvaljujem.
Klub zastupnika HDZ-a također se javio za sudjelovanje u raspravi u njihovo ime govorit će zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Kao što rekoše moji prethodnici jedan vrlo obiman kompliciran, visokostručan zakon i zakon koji možda interesira jedan vrlo mali broj ljudi koji se usko bave s tim. I ja u principu neću puno govoriti o ovom zakonu jer bi praktički morao ponoviti ono što je rekao kolega Lalovac i kolega Zrinušić jel naprosto nema ničeg drugog. Međutim, ipak treba povuć nekakve paralele između ovih odredbi koje nudi ova direktiva i onoga što je u Hrvatskoj. Dakle kada pogledate odredbe ove direktive da se diže na osam milijuna obveza za izdavanje prospekta u ovom trenutku je vrlo malo onih u Hrvatskoj koji bi išli na burzu, koji bi se ponudili na tržištu kapitala koji bi bili obveznici podnošenja prospekta. A prospekt je praktički osobna iskaznica onoga tko želi prikupiti sredstva jel tu su svi osnovni podaci o njemu, o njegovoj budućnosti, potencijalima itd. tako da ja čak mislim da ova odredba što se tiče Hrvatske nije dobrodošla, ali je moramo primjenjivati. Dakle, hrvatsko tržište kapitala, ja sam još tamo davno 2001., 2002. u ovoj sabornici rekao da je to vodenice bez žita, nažalost ona je opet danas, ali u međuvremenu je od perioda tada do danas je bilo dosta žita koje se samljelo u toj vodenici. Danas ima jako puno vode jel ima puno onih potencijalnih koji bi uložili, koji bi sudjelovali na tom tržištu kapitala, međutim vrlo ja malo onih koji bi se nudili na tržištu kapitala jer nakon nestanka s burze ili prodaje Plive, Zagrebačke banke, INA-e i HT-a praktički o tržištu kapitala u Hrvatskoj možemo samo govoriti o nečemu što je u tragovima. Međutim, isto tako odredbe ovog zakona nas upućuju na nešto što se dogodilo jer bilo je nekoliko izlistanja na tragu velike zainteresiranosti hrvatskih građana nakon IPO-a i IPO-a HT-a, neke privatne tvrtke su išle na burzu, imali su uspješna izdanja, međutim nekoliko mjeseci iza toga vrijednost tih dionica je jako pala i neke tvrtke su i nestale, a neke su uspjele se vratiti unatrag nekoliko mjeseci praktički na onu nominalnu vrijednost koja je bila 2007. i 2008. I ono što se danas pred na sve treba postaviti kao osnovno pitanje, koliko su u ovom trenutku uspješni, govorim o uspješnim hrvatskim poduzetnicima jer jedino oni mogu ići na brzu … podatak koliko je njih spremno izić na burzu, doć do svježeg kapitala i na takav način doživjet jednu malo vlasničko restrukturiranje jer kada vi jedan dio tvrtke izdate izlista se na burzi i kada neko kupi te dionice vi više niste 100%-ni vlasnik. Sada je pitanje kolika je spremnost onih koji imaju tvrtke, koji dobro posluju, s druge strane opsjedaju ih i poslovne banke pa čak i fondovi i neko drugi jer u Hrvatskoj u ovom trenutku ima kapitala koliko hoćete i to po relativno niskim cijenama. E sada se postavlja pitanje, koliko je neko spreman ići na burzu, pitanje što će dobiti i na kraju krajeva promijenit će mu se i vlasnička struktura nakon toga izdanja. A s treće strane mi u Hrvatskoj imamo jedan strah jel našim građanima su se dogodile dvije, tri bankarske krize, dogodilo se da nakon što su postignuti određeni interesi sa INA-om i HT-om vrijednosti dionica INA-e i HT-a su daleko ispod onog nominalnog dijela i kada se dogodilo s nekim tvrtkama koje su propale, normalna stvar da hrvatski građani imaju jedan određeni strah prema tom tržištu kapitala što je i normalno. Iako iskreno govoreći treba reći da onaj ko sudjeluje na tržištu kapitala, sudjeluje zbog toga da bi imao veći prinos i veću zaradu na svoje novce, ali isto tako mora biti svjestan ako je to značajnije, ako je to veće od nečega što dobiva, šta ja znam za štednju ili nešto slično, da je onda i rizik veći. Dakle, mi danas u Hrvatskoj imamo niz mogućnosti da se odlučimo za neke stvari, počevši od obveznih mirovinskih fondova da nažalost puno hrvatskih građana ne zna koja je njihova funkcija, što ustvari imaju pravu, tako isto puno hrvatskih građana ima vrlo malu informaciju o tome što je burza, što se može na burzi postići itd. i bez nekakvog približavanja da tako kažem te financijske industrije hrvatskim građanima, mi ćemo vrlo teško potaknuti i one koji bi željeli izići na burzu, a i one koji bi željeli uložiti novce u to. Bila je ideja o tome je nešto govorio i kolega Lalovac, da bi se napravila jedna regionalna burza, da bi se zagrebačka burza spojila sa bečkom ili sa istambulskom jer to su dvije najbliže burze koje ovoga imaju značajniji promet, međutim nažalost na tome je ostalo. I kao što je rekao gospodin Zrinušić, mislim da je reko da 2 milijarde i 850 miliona je bio promet preko zagrebačke burze. Kad uzmete samo koliki je naš BDP, to nije niti 1% BDP-a, to je nekakvih 0,7 – 0,8% BDP-a i onda kad usporedimo to što se događa na tržištima kapitala u svijetu, onda vidimo da nažalost to tržište kapitala nema praktički nikakav utjecaj na hrvatskog gospodarstvo, ama baš nikakav. I da nije državnih obveznica pitanje ovoga što bi se dogodilo. Dakle, jedno je mi ćemo zakonodavno to urediti, zakonodavno posložit da budemo sukladno direktivama EU. Međutim postavlja se pitanje da li ćemo mi od svega toga imati efekta na tržištu kapitala, da li ćemo to trži kapitala probuditi? Da li netko ko ima dobru ideju, nešto je pokrenuo može pokrenuti proces izlaska na tržište kapitala i na takav način prikupe i sredstva? To je nešto je u Hrvatskoj u ovom trenutku nažalost jedna praktički velika nepoznanica. A da bi došli do toga moramo proći ove prve korake. I nije to stvar Ministarstva financije, nije to stvar Vlade, to je stvar naprosto jednog načina poimanja, načina života, načina komuniciranja i načina funkcioniranja. I što se tiče tog tržišta kapitala, mi smo praktički u povojima, ali da je to praktički najkvalitetniji izvor prihoda ukoliko ste prihvatiti danas, sutra s vama nekoga da sudjeluje u upravljanju tvrtki to je sigurno. Jer vi praktički za ono što ste stvorili sada izdajete vrijednosne papire, dobivate svježi novac i ulažete ga za širenje firme. To je najprostije rečeno tako, ali kažem imamo situaciju kakvu imamo, imali smo nekada i dvije burze u Hrvatskoj to je valjda kad se netko pozabavi i nekakvim povijesnim razvojem tržišta kapitala vjerojatno biti ovoga nešto posebno istaknuto jer u jednoj zemlji koja je bila u ratu, koja je imala razrušeno gospodarstvo, raseljeno stanovništvo imati dvije burze je nešto što je poseban raritet, ali i taj raritet nas je naučio nekim stvarima da ne ponavljamo u budućnosti. I zato Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog zakona jer je on napravljen kvalitetno i tehnički dobro, međutim ovo što sam govorio iber ovoga zakona to je nešto što bi svi morali učiniti koji su, koji se nalaze u ovom da tako kažem loncu tržišta kapitala, da to educiraju, da ga prikažu drugačije itd., jer gledajte. Ajmo se vratiti samo unatrag godinu dana i kad je zagrebačka burza bila u crvenom i kad je bila u zelenom ona je indikativno pokazala da se događa, da će se dogodit neke dobre il neke loše stvari. Pa sad mi možemo pričati koliko god hoćemo jel tako ili nije tako, ali kad je burza u plusu ona ukazuje da se u državi događaju nekakva pozitivna događanja u gospodarstvu, da su trendovi dobri i tržište kapitala reagira. Isto tako kad se dogodi nešto loše, a s obzirom na koliko je to tržište kapitala malo, dakle jedan malo značajniji sudionik na tržištu kapitala, ako se malo posklizne, automatski taj dan je burza u minusu, ali ona svim investitorima šalje određenu poruku. Prema tome, oni koji prate i koji se bave s ovim prateći što se danas, sutra ili prekosutra događa na zagrebačkoj burzi i te kako znaju kako i u kojem smjeru trebaju funkcionirati. Prema tom, dakle zakon je dobar, možda ove odredbe su za Hrvatsku previsoke, ponavljam prospekt je ipak nešto što investitorima nudi sliku kakav je taj koji ulaže, međutim moramo se držati direktiva i tako je kako je, jer kažem ove odredbe direktive će se praktički primijeniti možda na jednog ili dva sudionika na tržištu kapitala. Meni nije žao što neke tvrtke a la Croatia osiguranje ili neke druge trgovačke tvrtke, zapravo ugostiteljske ove turističke tvrtke se nisu značajnije okušale na tržištu kapitala, a onu tvrtku koju se najviše napada i vrlo teško je kamen spoticanja ona je jedina izlistana na zagrebačkoj i londonskoj burzi, kontira i na zagrebačkoj i na londonskoj burzi, a to je INA, a to je dokaz njene kvalitete i njene postojanosti. Hvala lijepa.
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavila se zastupnica Grozdana Perić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Zrinušić sa suradnicom, pa evo kolege su zapravo sve ključno uglavnom rekli, ono što bi ja htjela napomenuti još jedanput da je Zakon o tržištu kapitala doživljavao bezbrojne promjene i onda smo imali 2018. zapravo novi pročišćeni i najnoviji tekst koji omogućavao puno lakše snalaženje u ovako obilnom zakonu sa puno odredbi i puno struke. Ovaj novi, nova izmjena zakona zapravo omogućava i usklađuje sa onim što se događa i to je lijepo kolega Šuker rekao što se događa na europskom tržištu i tržištu kapitala koji je tamo jako živ u odnosu na ono što se događa kod nas. Dakle, više prilagođen jednom višem stadiju nego što je to naše tržište sada uopće zaživilo. Ja sam pregledavala u zadnjih par dana kakav je promet bio na našoj burzi pa se može lijepo vidjeti da je negdje polovicom mjeseca bio promet ukupan nekih 17 milijuna kuna, pa 14, pa evo do jučer kad je bio svega 7 milijuna odnosno 8,5 milijuna kuna ukupnog prometa. Dakle, to je dokaz da naše tržište kapitala zaista slabo funkcionira i da je interes vrlo mali. Kad pogledate samo listu onih koji su na, objavili i na samom tržištu koje firme nominirale su svoje dionice i obveznice, onda vidite da je tu svega 50.-tak tvrtki koje zapravo uopće su izlistane na burzi i to je onaj dokaz, a kad pogledate i promete da su neke tvrtke imaju kupovinu ili prodaju jedne, dvije ili pet dionica onda je to zapravo vrlo simbolično. I onda kad pogledate u samoj analizi da se taj promet povećava za recimo dnevno 0, 0,1%, a nekada nešto malo više, onda vidimo da je to zaista simbolično. Zadnje što se dogodilo oko prometa svi smo evo čitali cijela javnost što se događalo sa dionicama Kraša koja je zapravo bila najlikvidnija u određenom momentu, ali evo sve drugo je zaista vrlo, vrlo u malim ili simboličnim iznosima. Zadnje što se događalo isto kao veća promjena je bila dionica Saponia-e Osijek, dakle ima nekog interesa, ali to nije nešto što bi za sada mogli reći da odražava neku veliku aktivnost našeg, na našem tržištu kapitala. Upravo razlozi koje su i drugi kolege naveli, a to je da postoji velika, velika količina i ponuda likvidnih sredstava i kod banaka, možda nema tolikog interesa da se onda pronalaze ovi, ovi modeli i načini prikupljanja kapitala, ali je isto tako i kamatna stopa koja je, koja je evo u zadnje vrijeme isto tako vrlo, vrlo niska. Zapravo svaki izdavatelj vrijednosnica ako evo sada mali nije obvezan izraditi prospekt, tada je pitanje koliko smo mi još uvijek snažni kao država da možemo i da pojedini subjekti imaju toliku odgovornost da će prikazati realno stanje u svojoj tvrtci i uopće koliko će projicirati prinose koje se može očekivati od recimo izdane obveznice, to je isto vrlo, vrlo zanimljivo jer u tom smislu onda mora imati jako dobre planove rada i sve ostalo što prethodi da bi mogao projicirati očekivanu i dobit, a time i ostvariti i samim dioničarima ili vlasnicima obveznica osigurati dobru zaradu ili bar neku prosječnu zaradu. Evo dakle na ovaj način zaista smatram da je zakon što se toga tiče do u detalja vrlo pažljivo i kvalitetno pripremljen i sama izmjena i omogućava zapravo bolju, bolju regulativu i kontrolu same, samog regulatora tj. HANFA-e i nadamo se da će ipak naše tržište kapitala profunkcionirati i da će to biti puno kvalitetnije nego do sad. Hvala lijepo.
Zastupnik Maras javio se za repliku.
Hvala lijepo. Gđo. Perić, u vašoj raspravi ste spomenuli, mislim da je to bitno još jednom podcrtati, a to je da nažalost tržište kapitala u RH i trgovanje na burzi je nikakvo. Znači u 2018.g. je promet ukupno bio 2,85 milijardi kuna odnosno 40% niže nego 2017. i nikad niže od 2001.g., znači u zadnjih 20.g. praktično prošla godina je bila najlošija i sad se postavlja pitanje zbog čega je to tako, zbog čega nemamo tvrtke koje bi se mogle na taj način prezentirati i skupljati kapital, dal je pitanje kulture ulaganja, dal je pitanje konzervativnog pristupa financiranju projekata pogotovo zato što imamo jako puno mladih inovativnih tvrtke koje bi mogle na taj način skupljati kapital, ali to očito ne rade, tako da evo to je nešto šta tu treba istaknuti i s kojim se problemom trebamo u budućnosti malo više pozabaviti. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, zastupnica Perić.
Pa, točno kolega, to je ono što sam ja istaknula po, evo dnevnom kada se pogleda prometu na zagrebačkoj burzi i činjenica je da postoje jako veliki izvori likvidnih sredstava u samim bankama koje na ovaj način i europska sredstva koja imamo kroz EU projekte gdje aplikacije pojedine tvrtke imaju mogućnost aplicirati i na ta sredstva i onda su to sigurno puno povoljniji uvjeti nego što je to bilo, bilo prije i evo to su razlozi zbog čega je i na ovaj način u ovom momentu to tržište prilično mrtvo.
Zastupnik Lalovac također se javio za repliku.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolegice Perić da, vezano za vašu raspravu gdje ste rekli da svega 50.-tak tvrtki zapravo je prisutno na tržištu kapitala, što je svakako zabrinjavajuće jel kad se uzme, jutros smo na Odboru za financije raspravljali o mirovinskim fondovima, ako se uzme da ti prinosi mirovinskih fondova na obveznice da, da se spuštaju i vidjeli smo njihove prinose od 2017., 2018. godine da su od 1 do 2% i da to ne može više isproducirati s obzirom na obveznice, ako vidimo s druge strane da oni imaju godišnje negdje oko nekoliko milijardi kuna gdje bi trebali ulagati u tržište kapitala, gdje bi trebali u neke veće prinose. A ovdje govorimo samo 50-ak tvrtki i mislim da je to svakako zabrinjavajuće za hrvatsko gospodarstvo, a u konačnici i za ovaj drugi mirovinski stup. Jel ukoliko obveznice budu donosile negativne prinose, a nema tvrtki gdje mogu ulagati mislim da tu ozbiljno moramo raditi na nekim novim projektima. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku zastupnica Perić.
Tako je, naime mirovinski fondovi imaju sada na raspolaganju 98 milijardi kuna i to je ogroman kapital koji sigurno će morati pronaći način kako oploditi tu vrijednost i kako je što kvalitetnije usmjeriti. To je sada ono pitanje zakonodavnog okvira i plasmana gdje je moguće i na koji način je moguće plasirati taj ogroman kapital kada znamo da se na godišnjoj razini preko 5 milijardi, skoro 6 miliona kuna priliva u te fondove. I zaista jako pažljivo treba osmisliti na koji način kanalizirati ta ulaganja, a da bi ona bila kvalitetna i sigurna.
Zastupnik Šuker javio se za repliku.
Hvala lijepo. Kolegice Perić, pa možda treba spomenuti kada govorimo o ovoj temi da je burza specifična po nečemu jer ako je neko zainteresiran da kupi neke dionice on principu počeo je inicirati trgovinu, digne cijenu koja je interesantna onima koji imaju te dionice da ih prodaju i da zarade na njima. Međutim, ono što ovaj zakon uređuje i posebno Zakon o preuzimanju trgovačkih društava treba jasno definirati da se taj koji to želi napraviti ponaša po određenim pravilima, da onoga tko ima isto određeni broj dionica i upravlja tvrtkom sa nekakvim nepoštenim radnjama i rabotama ne dovede u nepovoljan položaj. Mislim da smo to možda propustili i ja osobno, a i ostale kolege istaknuti u svojoj raspravi jer to nije možda predmet ove izmjene, ali to je ono što onaj zakon definira. Jer vi ako ste zainteresirani za nešto možete napuhati cijene i na takav način napraviti jedan užasan nered na tržištu što se tiče te firme.
Zastupnik Saša Đujić javio se za pojedinačno sudjelovanje u raspravi. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Pa evo pošto su moje kolege prije mene rekli, ovim izmjenama zakona uređujemo tržište kapitala u RH i pozdravljamo ove izmjene u ovome zakonu jer mislim da je to jako dobro napravljeno. I ja ću se isto tako pridružiti mojim prethodnicima koji su govorili da ono na šta trebamo staviti naglasak u budućem razdoblju je svakako poticanje tržišta kapitala u Hrvatskoj. Dakle, mislim da se tu puno može napraviti što se tiče i edukacijama i približavanjem trgovine i na burzi i onima koji bi trebali izlistavati svoje dionice svojih tvrtki na burzi, ali i građanima koji bi to trebali koristiti. Puno primjera je ovdje već istaknuto, ja ću se spomenuti u kom kontekstu nekoliko njih. Dakle, građanima možda najbliža priča je sa dionicama HT-a koje je Vlada 2009. je bila jel tako 2008., kasnije 2007., ok, kada je pušteno građanima da mogu ući sa dionicama i kada gledate po kojoj cijeni su tada dionice kupovane i koja je vrijednost danas te dionice onda laik kaže ljudi su izgubili na tim dionicama. Međutim, upravo suprotno ako pogledamo ljude koji su kupili onaj paket, bilo je nekoliko tih paketa, pa koji su zadržali te dionice pa su od Vlade dobili na svakih deset još jednu ekstra, pa dividenda koja je isplaćivana u periodu ovih deset godina, kada usporedite vrijednost dionica koje su kupljene tada i danas svi su u plusu. Ja to mogu reći na osobnom primjeru, kada zbrojim sve dividende koje sam dobio u zadnjih deset godina na dionici HT-a plus ove dionice od Vlade u vrijednosti ja sam na tim dionicama kroz period od 12 godina imam veći prihod nego gubitak u njihovoj današnjoj vrijednosti. Dakle, na takav način recimo građanima treba približiti trgovanje na burzi. Dakle nije to na brzinu ko što neki misle i žele koji su nekad i to tada napravili, na brzinu kupili po jednoj cijeni i jako brzo preprodali upravo s ovim efektima što je kolega Šuker govorio jer kada je tada skočio interes u pravilu nakon što je Vlada otpustila dionice građanima u roku od tjedan dana je dionica skočila za nekih 40% i tko je na brzinu to prodao je nešto zaradio kratko. Ali dugoročno je ona nakon toga pada interesa nastavila padati i današnja vrijednost je nekih 40% manja u odnosu što su građani tada kupovali. Ali ukupni prihod po toj dionici je puno, puno veći nego da je ta cijena ostala danas. Dakle, to treba pokazivati ljudima i možda bi se na taj način građani ohrabrili da ulaze više malo u tu trgovinu. S druge strane danas kada je kapital puno prisutniji na tržištu kada su niske kamate onda tvrtke mogu doći lako do kapitala pa se možda teže odlučuju na izlistavanje svojih dionica, ovo što smo razgovarali. Ali jedan od drugih problema koje ja vidim zašto neke tvrtke ne žele izlistati dionice svoje i tako ući u dokapitalizaciju svojih poduzeća je taj da vi kada ste ušli na burzu onda se na burzi javno objavljuju dostupni su svi podaci vezani uz vaše poduzeće, sve promjene koje se dešavaju u vašem poduzeću od kadrovskih, do širenja, ulaganja itd., tako da je možda i to jedan od razloga zašto neke tvrtke ne žele uopće doći na burzu jer onda je svima dostupno ne znam promjena direktora u toj firmi, a da ne govorim o nekim drugim aktivnostima tih tvrtki. Tako da je i to možda jedan od problema. I druga stvar koju ja vidim je da bi ostali zakoni, dakle mi smo kao što je rekao kolega Šuker mi se čini u svojoj raspravi u ime kluba, mi smo što se tiče tržišta kapitala kao zemlja još uvijek u povojima i razvijamo se i to ide na bolje iz godine u godinu, ali svakako treba regulirati još neke stvari. Dakle i ostali zakoni bi trebali pratiti ove zakone, Dakle i kad pričamo i o kaznenoj odgovornosti, dakle, ja nisam siguran, ali mislim da nije do kraja još regulirano trgovanje informacijama u tržištu kapitala, okej, možda ne dovoljno, ali recimo, evo, sad kolege su spominjale nedavno situaciju oko Kraša, dakle osim naglog skakanja cijene dionica, tada se isto pojavile nekakve priče u javnosti da je možda netko imao povlaštene informacije pa je naglo pred samu ponudu kupio određenu količinu dionica pa je na njima u tjedan dana zaradio, ne znam, znatan novac. Ja ne govorim da li je to točno ili nije, ne želim vjerovati da je to točno, ali mislim da nismo u ostalim zakonima ne pratimo dovoljno te situacije kako bi reagirali u tim slučajevima, dakle ako netko ima neku povlaštenu informaciju, zna da će u firmi koju vodi doći nekakva ponuda, što bi moglo dovesti do rasta cijene dionica pa onda naglo kupi određen paket i na brzinu zaradi, mislim da to treba dodatno regulirati i kroz kaznene zakone i ostale. Uglavnom, dobro je da reguliramo i propisujemo ove stvari. Neke pojave koje bi se mogle dogoditi u budućnosti će isto zahtijevati nadogradnje ovog zakona kao što to vrijeme čini svoje, ali u svakom slučaju je dobro da to propisujemo, ali opet, apeliram, mislim da trebamo pratiti ovaj zakon kroz ostale zakone i ostale propise i da trebamo staviti veći naglasak na edukaciju kako bi i građanima, ali i tvrtkama približili trgovinu kapitalom, odnosno to trgovanje kapitalom, tako da možemo potaknuti to tržište kapitala i rast naše burze jer to je stvarno dobar prostor i za građane, ali zbog povijesti naše i svega što se dešavalo u prošlosti, građani još uvijek imaju određeni skepsu prema načinu trgovanja na burzi. Naravno, tu su i mirovinski fondovi koje treba opet građanima približiti koja je njihova uloga jer oni u biti oplemenjuju naša izdavanja za mirovine upravo kroz svoja trgovanja na burzi i kroz ulaganje kroz neke druge projekte, tako da i to je dio koji treba približiti građanima, dakle, što više raditi na edukaciji i na poticanju građana da krenu u tom pravcu. Evo, toliko, hvala lijepo.
Zastupnik Maras javio se za repliku.
Hvala lijepo g. Đujiću. Vi ste u vašoj raspravi spomenuli trgovanje povlaštenim informacijama koje ja bih rekao, ako ima sumnje na jedan konkretan slučaj, najveća sumnja i na slučaj Agrokor, odnosno krizu u Agrokoru. Ukoliko se sjećate, g. Ramljak, kojeg je osobno HDZ odnosno Andrej Plenković imenovao da bude u Agrokoru glavna osoba za restrukturiranje je sam priznao da se nekoliko dana i prije tog imenovanja susreo sa razno raznim investitorima koji su kasnije, gle čuda, kupovali određene obveznice Agrokora na tržištu po diskantu, a kasnije se to moglo prodavati i priznavalo kao dug u 100%-tnom iznosu. Da li je to vama zvuči kao možda moguće trgovanje informacijama i žao mi je što primjerice [[Upadica: Hvala.]] se tu nije uključila [[Upadica: Isteklo je vrijeme.]] naša burza ili neko ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Pa nije rečenica, produžili ste već 15 sekundi [[Upadica: Ali cijeli smisao tih zadnjih 2, 3 sekunde.]] ali meni je žao, uklopite se u smisao od jedne minute [[Upadica: Hvala lijepo.]] Odgovor na repliku.
Glavni smisao mog odgovora je, da ima tu sumnje na trgovanje povlaštenim informacijama i puno smo i u ovom domu i u javnosti o tome pričali. Da ne govorim da oni koji su pisali lex Agrokor su imali sve informacije o određenim potezima tamo i što će se dešavati, tako da svakako ima sumnje u tim poslovima da nije baš bilo sve u redu.
Zastupnik Lalovac.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Đujiću, govorili ste o mirovinskim fondovima i njihovoj važnosti i edukaciji. Evo jutros smo raspravljali na Odboru za financije gdje jedan od mirovinskih fondova zapravo govorio o njihovoj važnosti, ulaganju npr. u jednu kompaniju sa vašeg područja, to je Jadran Crikvenica, mislim da je to kompanija koja je bila u stečaju, koja se sada restrukturira, koja je dobila svježi kapital od mirovinskih fondova, međutim u budućnosti, takve kompanije bi trebale izlaziti na burzu, tražiti kapital putem IPO-a, tražiti kapital privatni, oni će sad dobiti određenu financijsku injekciju i završit će se ... [[Govornik se ne razumije.]] kompleksi, mislim da je to bitno i za tu regiju i za turizam jako bitno. Međutim, ono što je bitno da u budućnosti takve kompanije, kad moraju izaći na burzu, u konačnici da bi mogli i mirovinski fondovi izaći iz njih, ali glavni i primarni zadatak je da takve kompanije novac prikupljaju putem tržišta kapitala. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Slažem se s vama, kolega Lalovac, dakle, to je jedan pozitivan primjer izlaska firme iz stečaja koja je stala na noge, koja je pokrenula ulaganja nakon 20 godina praktički propadanja i tu su ušli mirovinski fondovi i koliko ja znam, recimo u ponudi koji su dali mirovinski fondovi, kupili su 200 milijuna kuna su se obvezali još 200 milijuna kuna uložiti kroz godinu dana u Jadran Crikvenicu, oni još nisu uložili svih 200 milijuna nego ulažu to u fazama, a uz kupnju su nastavili i širenje te tvrtke, dakle kupili su mislim, čini mi se da su kupili ovu tvrtku Adriatic, kupuju još neke slične firme, dakle šire se na tom području umjesto da opet završe ulaganja u tu tvrtku, što ja sad, da se o tome razgovarati je li to dobar put ili nije, ali svakako ono što je dobro i ono što je ispravno i kako bi trebalo biti, ovo što ste vi rekli, da bi u budućnosti mirovinski fondovi trebali izaći van i možda biti vlasnici dionica te tvrtke, a tražiti kapital kroz tržište kapitala i to je put u budućnost takvih firmi.
Zastupnik Čuraj.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Đujiću, spominjali ste na primjeru HT-a i dionica i ponuda od 25% građanima koja je išla 2007. godine pa koja se onda umanjivala kroz ove pakete, zapravo, tada je bilo 265, onda nakon toga negdje skoro 400 kn prosječna cijena 390 i nešto, danas je 170 i da, moguće da je na kraju kroz dividendu se to i reguliralo, ali tu ste jednu dobru stvar spomenuli, a to je potrebu obrazovanja odnosno podizanja razine financijske pismenosti naših građana. To je ono što što nama ključno fali, ne samo po pitanju tržišta kapitala i dionica i općenito nego i po pitanju mirovinskih prava odnosno drugih stupova i svega ostalog. Mislim da i tu leži ključ povećanju, zapravo samog tržišta i samog iznosa u educiranju. Dakle, dosta je to ljudima onako nepoznato i onda se tu događaju one nemile situacije kad se ljudi idu ko grlom u jagode. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Kolega Čuraj slažem se sa svime što ste rekli, a vidim da ste vi ovoga u marketinškoj promociji svoje stranke jer svaka replika vam je danas ko kolega Lovrinović kad kaže mi iz Promijenimo Hrvatsku, tako vi iz HNS-a samo govorite potrebno je obrazovanje, potrebna je znanost, to je ključ, tako da evo podržavam vašu kampanju koju ste proveli u obrazovanju i nastavite tako dalje. Hvala lijepo.
Zastupnik Šuker javio se za repliku.
Kolega Đujić spomenuli ste jednu tvrtku i trgovanje njihovim dionicama, nakon izlistanja oni su digli vrijednost dionice jer im je bilo u interesu da otkupe dionice koje su građani kupili i kad je prestao njihov interes za kupnju dionica ta vrijednost dionica je pala. I sad imate jednu vrlo interesantnu stvar, kad pogledate bilancu tvrtke, tvrtka sjajno funkcionira, a dionice su daleko ispod one razine ovoga koje su bile u trenutku stanja na burzi, međutim očigledno da oni koji u ovom trenutku posjeduju te dionice nisu zainteresirani za trgovinu zato jer je situacija takva. Kad bi netko od njih bio zainteresiran, vrlo brzo bi cijena skočila. Međutim, dotakli ste se jedne stvari i mi ovoga u Hrvatskoj vrlo često to politiziramo, a to je nešto što vani nema šanse da se politizira, a to je trgovanje povlaštenim informacijama. Ako na ičemu tržište kapitala počiva, počiva na tome da se to spriječi, jer ako se na jednoj burzi dogodi to, a oni to ne sankcioniraju, ne sankcionira onaj tko je kontrolor, a to je HANFA [[Upadica: Hvala.]] kod nas ili netko drugi, ispričavam se, vama sustav pada.
Ok, odgovor na repliku.
Ja, ne znam ako ste me krivo razumjeli nisam uopće mislio ništa politizirat ni politički, [[Upadica: Nisam vama reko.]] ne ok je, da možda se često to, sve u redu, ali tako ispada, malo da politiziramo, ne upravo zato, ovo je najfriži primjer koji je bio u novinama, spomenuo sam tu jednu tvrtku i mediji su pitali da li je možda se dogodilo nekakvo saznanje, trgovanje informacijama i onda su mediji iznesli da to nije dovoljno propisano odnosno te kontrole još uvijek nisu zakonski kroz ostale zakone popraćene. Dakle, ok ja sam samo upozorio na te probleme da na to trebamo obratiti pozornost. A upravo ovo što ste rekli oko HT-a, dakle kada se pokazao interes skočilo je i netko tko je tada prodao dionice je na brzinu zaradio, ali oni građani koji te dionice drže i dan danas u sumi svega su u konačnici zaradili puno više nego da su ih tada kratkoročno prodali.
Zahvaljujem poštovanom kolegi. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, što se tiče samog zakona naravno da je podrška u tome kada se nešto pojednostavljuje odnosno ne tjera određene subjekte na neke stvari koje možda nisu potrebe s obzirom na i njihovu veličinu i čuli smo u raspravi tržište koje je relativno nerazvijeno u RH ono što treba istaknuti da trebamo raditi upravo na tome da se razvija tržište kapitala i da nemamo situaciju, ko što je rekla kolegica Perić da je 50 tvrtki prisutno odnosno da se s dionicama njih trguje, a da od tih 50 svega 10 tvrtki ostvaruje na zagrebačkoj burzi pola prometa zagrebačke burze. Znači to su primjerice dionica HT-a, Adrisa, Podravke, Atlantika, Zagrebačke banke, Atlanske plovidbe, AD Plastika i Viktora Lenca, znači evo to je pola prometa zagrebačke burze i sad kad bi još tu nadodali Kraš s obzirom na nekoliko turbulentnih tjedana, mjeseci trgovanja tom dionicom, to je to. To je posao koji se obavlja na zagrebačkoj burzi i onda se postavlja pitanje zbog čega je to tako u RH, zbog čega kod nas još uvijek vlada konzervativno financiranje projekata pa i tvrtke koje imaju i imale bi uvjet da izađu na burzu rađe uzimaju kredite u bankama nego da skupljaju bez opterećenja eventualno emisijom dionica, šta je normalo, znači na svim, sve svjetske kompanije veće, primjerice u SAD-u za koje znamo od facebooka, googlea svi oni su svoje aktivnosti u jednom trenutku financirali i listanjem na burzi. Takvi se događaji obično u svijetu gospodarstva prate sa vrlo velikom pozornošću. Ne kompariram sad tu veličinu, ali ima i tisuće i tisuće manjih tvrtki koje na taj način na stranim burzama dolaze do određenog kapitala. Ono šta je u Hrvatskoj problem je kada vidimo problem ulaganja u equiti odnosno imovinu tvrtki onda se obično javi neka vlada, a to bude vlada HDZ-a u pravilu odnosno gotovo uvijek, sa nekim genijalnim projektom koji bi trebao omogućiti da to tržište procvjeta. I onda u sumrak odnosno u zalaz vlade 2011. dolaze stručnjaci poput Borislava Škegre koji nude vladi HDZ-a kao savjetnici projekt fondova gospodarske suradnje. I sada ćemo vidjeti nakon 10 godina, kada je faza izlaza suma sumarum tog cijelog projekta i da li je taj projekt polučio kakav rezultat vezano uz ulaganja u imovinu tvrtku odnosno kroz fondove gospodarske suradnje ili je taj projekt bio inicijalno zamišljen u biti da se ko fol, to promovira, a u biti da se osigura nekolicini ljudi koji su se s tim bavili posao narednih 10 godina uz ogromne prinose i zarade, bez ikakvog rizika. Podsjetimo se milijardu kuna je dala država iz svog proračuna u te fondove i milijardu kuna su dali privatni investitori, u većini su to privatni investitori bili ili mirovinski fondovi ili Agrokor i njegove i njegove tvrtke, znači opet oni koji su jako naslonjeni na državu i taj koncept koji je tada progurao g. Škegro je omogućio nekoliko tvrtki da 10.g. solidno žive, živjeli bi još bolje da ja nisam postao ministar 2012.g. i natjerao cijeli koncept i promijenio cijeli koncept na način da nisu dobijali fiksnu naknadu od 2% svake godine što znači 40 milijuna kuna 5 tvrtki svake godine, nego po onome što su uložili i na taj način u 4.g. ja bi rekao umanjio naknadu koju je država i investitori trebali uplatiti otprilike 100-tinu milijuna kuna koja po njima se trebala vratiti nakon deinvestiranja, ali vidjet ćete sada da ćemo biti sretni ukoliko se na kraju uložen novac izravna sa nulom odnosno taj projekt ne bude prouzročio neki gubitak u odnosu na ono šta je na početku bilo inicijalno zamišljeno. Tako da dobre namjere treba razlučiti i nažalost ima, ima tih ekonomskih genijalaca u RH koji su tu već prisutni 20-30.g. i u svakoj situaciji pokušavaju ne pomoći generalno gospodarstvu, nego su uvijek njihovi interesi negdje isprepleteni. Ista stvar je s Agrokorom, znači nevjerojatno je, znači da, da se ovakva situacija desila u SAD-u HANFA bi američka odnosno oni koji tamo kontroliraju situaciju bi takvu analizu napravila da bi, da bi vrlo vjerojatno istraga bila do te mjere detaljna da bi se sva pitanja, na sva pitanja bi se dali, dali odgovori. Ali ne možemo to u RH očekivati ukoliko ona koja je smislila koncept Agrokora i nazovi rješavanja krize u Agrokoru, svog prijatelja stavi za čelnika HANFA-e, pa neće njezin prijatelj nju istraživati, ne njemu je u interesu da nju pokrije, a ne da ju istražuje i da vidi da li je možda preko sa drugim članovima skupine Borg jer su svi bili članovi skupine Borg u onim mailovima famoznim ako se sjećate gospodinom koji je kasnije vodio Agrokor, da li je tu bilo kakvih razmjena informacija sa onim investitorima koji su u, u, i bili zainteresirani ulagati u obveznice Agrokora i da li su ti ljudi bili sigurni da će ukoliko kupe obveznice Agrokora koje su se u tom trenutku prodavale za 1/3 cijene, čak i manje, da li su bili sigurni da će to biti priznato pod dug i da će im država garantirati 100% povrata, pa tako može uložiti svatko, uložiš 30, a država ti garantira 100 i zaradio si 3 puta u manje od mjesec ili dva dana, tako može raditi bilo tko i biti veliki ekonomski strateg i stručnjak i na kraju se hvaliti kako je uspješan i kako je napravio izvrstan posao. Znači, problem u RH nije samo nerazvijeno tržište kapitala, nego nerazvijene institucije koje to tržište kontroliraju, kada se dese određene malverzacije da budu pravovremeni i da budu oštri, da na taj način povrate povjerenje ovaj eventualno ljudi koji danas, danas nije nikad bolje vrijeme za razvit takvo tržište jer jako puno kapitala ima, a nema se gdje investirati, znači i građani koji imaju štednju u bankama i fondovi koji evo čuli smo sada i mirovinski fondovi koji nemaju velike prinose, ali nemaju više gdje investirati, postoji velika potreba i velika potražnja za kapitalom, banke imaju relativno niske kamate, ali na depozite imaju blizu nuli kamate, u Njemačkoj su kamate čak i minus, tamo fondovi u ovom trenutku rade super, cvatu zbog toga šta svi dižu novac iz banaka jer dobit ćete negativnu kamatu da vam sačuvaju novac, doduše malo, ali svejedno nećete ništa zaraditi, niti ćete, niti ćete imati ikakav prinos i ljudi dižu novac i daju na fondove koje onda investiraju u određene tvrtke. Nažalost to se u RH ne dešava, rekao sam djelomično i zbog nepovjerenja građana u institucije, zbog ne bavljenja tim segmentom, zbog toga šta se sve u RH vezuje uz državu, ukoliko nije vezano uz državu velika je šansa, misle ljudi da će propasti i dok je takva filozofija normalno da i ovo cijelo tržište će bit takvo kakvo je. I ove tvrtke s kojima se trguje trguje se isključivo s onim tvrtkama koje isplaćuju neku dividendu jer više nema smisla kupovati, osim toga dionicu HT-a jer ona neće nešto basnoslovno rasti, nego ima konstantni svake godine isplatu dividende i onda si možeš kalkulirati kao što je rekao g. Đujić da li ćeš zaraditi nešto ili nećeš, on kao konzervativni ulagač ovaj je recimo kalkulirao da će zaraditi kroz određeni period i bio je zadovoljan sa tim prinosom, a netko tko je tada možda prodao te dionice, možda je mogao uložiti i zaraditi više, ali svaki ima, svaki čovjek ima svoj profil ulaganja odnosno odlučuje se na ono šta mu paše. Ono što želim reći je na kraju da uz regulaciju, jer mi danas donosimo pazite ovdje zakon, a radi se o 50 ili 100 firmi na koji će se on eventualno primjenjivati u budućnosti, znači to je, kako bi vam rekao, tržište koje gotovo u RH da ne postoji i sa te strane ja bi se iz pozicije Vlade htio više baviti time kako da razvijamo tržište kapitala, nego kako da regulacijama određene stvari definiramo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu. Imamo replike, poštovani kolega Boris Lalovac, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Maras, govorili ste zapravo od ovih 50.-tak tvrtki koji su uglavnom velike tvrtke, koji su u, ili su bile monopolisti ili su bile u nekakvom državnom vlasništvu i to je ono što zapravo ostaci su tog našeg nažalost tržišta kapitala, nažalost nemamo malih i srednjih poduzeća na tržištu kapitala, rekli ste da ste bili ministar i da ste radili u nekakvim uredbama vezano za one FGS-ove koji su zapravo trebali smanjiti naknade u konačnici da te naknade se u konačnici ne preliju na te male i srednje, to je zapravo njihova funkcija bila ulaska u kapital, izlaska na tržište kapitala i onda izlaska iz takvih, znači da im budu poticaj da izađu, da mogu doći do tog financiranja koje nisu mogli dobiti putem bankarskih kredita, međutim to završava kako završava. Međutim ovdje je jedno pitanje šta je pred nama da male i srednja poduzeća kao što smo rekli da su vani oni prisutni na tržištu kapitala, a da kod nas ih nema, ovim uredbama sada im se olakšava da mogu pristupiti na tržištu kapitala. Međutim uz gospodarski rast od 3, 4% nemamo takvih firmi na tržištu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Lalovac. Odgovor kolega Maras.
Hvala lijepa. Ono što sam primijetio i što u nekoliko navrata čitajući i strani tisak sam vidio da su sada dosta aktualni fondovi koji upravo ulažu male i srednje tvrtke. Znači tu nije primarno cilj da se tvrtka proda i da se ostvari neki benefit iako se može i to, ali to je puno teže na taj način planirati nego ukoliko nađete solidan biznis da uložite. Ali to mora biti period ulaganja od deset i više godina kako bi se iz povrata odnosno zarade tih tvrtki isplaćivala dobit onima koji su investirali. S obzirom da je novca puno, takvih fondova ima jako puno. Evo vidio sam sada jedan fond čak 2 milijarde eura u Engleskoj odnosno u Londonu koje je skupio i koje će investirati u tržište Austrije, Njemačke šteta da takvi fondovi nisu prisutniji u Hrvatskoj. To je nešto na čemu bi Vlada trebala raditi. Naravno, tu je cijela sigurnost odnosno tržište koje treba jako dobro pripremiti kako bi se uopće tu takvi fondovi pojavili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Saša Đujić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega Maras, spominjali ste Agrokor u svojoj raspravi i spominjali ste sve situacije koje su se tamo dešavale oko bivše potpredsjednice vlade i šta je sve skupa radila i kako institucije u ovoj zemlji ne prate te događaje i nisu postupale po tom pitanju, ali treba još jednu stvar spomenuti. Dakle, kolege iz HDZ-a kada su branile tu situaciju, glavna obrana im je bila to nije javni novac, to nije hrvatski proračun nije koštalo niti kune. Pa nije bitno gdje se dešava pljačka i kome se otima nego je bitno da to nije dozvoljeno i da o tome trebaju institucije voditi računa. Dakle to je ono na što treba staviti naglasak. A što se tiče dionica, ja samo želim reći da danas je veći prinos od dividende u nekim poduzećima nego od štednje koju građani imaju u bankama. I to je ono što građanima treba približiti i o čemu ih treba educirati, zajedno sa svim rizicima koje takvo ulaganje nosi.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras.
Hvala lijepa. Gospodine Đujić, u pravu ste naravno, to treba svako prilagoditi sebi ono kako želi investirati, ali htio bih vas malo korigirat. Šta znači kod Agrokora da nije izbuljen javni novac, znači neko je izgubio. Da li je to tisuće malih dobavljača koji su ostali bez dijela svojih potraživanja, da li su to malo veći dobavljači kao ovi što se sada bune pa odmah dobiju, stisne im država kaznene prijave za određene stvari koje su radili dok su poslovali sa Agrokorom? Neko je sigurno izgubio. Znači nije moguće da u tom procesu nije neko izgubio. Izgubio je neko veliki novac, ali za koje ne možemo točno detektirati koji su sve jer su to anonimne tvrtke, ali znamo tko je dobio. Konzultanti su dobili 500 milijuna kuna. Tko je podijelio taj novac, nažalost to ne znamo, ali bi se to trebalo također istražiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku u Ministarstvu financija gospodinu Zdravku Zrinušiću i njegovoj suradnici na obrazloženjima. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala, prvo čitanje, P.Z.E br. 760. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 104 za, 7 suzdržanih i 2 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Talijanske Republike o razmjeni i uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, drugo čitanje, P.Z. br. 758 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 207.a Poslovnika Hrvatskog sabora. Temeljem navedenog članka 207.a Poslovnika Hrvatskog sabora propisano je da se zakoni kojima se u skladu s Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori donose u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za vanjsku politiku. Molim predstavnika predlagatelja, poštovanog državnog tajnika Ministarstva pravosuđa gospodina Kristijana Turkalja da nam da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona. Izvolite gospodine Turkalj.
Poštovani predsjedavajući, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Pred vama je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Talijanske Republike o razmjeni i uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Ustavna osnova za donošenje ovoga zakona je članak 140. stavak 1. Ustava RH, a ovim zakonom se potvrđuje ugovor sklopljen između Vlade RH i Vlade Talijanske Republike o razmjeni i uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka koji je sklopljen 9. srpnja 2019. godine. Bit ovog ugovora da se njima uređuje na jedan sustavan način međusobna razmjena podataka i klasificiranih podataka između nadležnih državnih tijela. U suštini ovdje se radi o stvaranju pravnog okvira i pravila za zaštitu klasificiranih podataka, uvode se istovjetni stupnjevi klasifikacija, određuju se obveze nacionalnih tijela za zaštitu podataka, također definiraju se nadležne institucije kao i postupanje u slučaju povrede zaštite. Važno je napomenuti da ovaj zakon ne izaziva dodatno opterećenje za državni proračun. Kako je u procesu sklapanja ovoga ugovora u fazi kada smo u potvrđivanju međunarodnih ugovora, tada više nije moguće mijenjati i dopunjavati postojeći tekst koji je potpisan. Slijedom tog Vlada predlaže da se ovaj Ugovor rasprava o njemu, provede, spoji prvo i drugo čitanje te da se donese, izglasa u hitnom postupku. Evo, hvala.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku, imamo repliku, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. G. državni tajniče, ono, evo, samo malo g. Pusić, sad ćete doći, nemojte biti nestrpljivi, ali zanima me jedna stvar. Znači mi smo sa Italijom i imamo vrlo dobro i gospodarske i svake druge odnose. Zanima me jedna situacija. Znači ukoliko imamo određene stvari koje su vezane uz bankarski sektor, a imali smo situaciju prije 5, 6 godina da je jedna banka koja je u vlasništvu, hrvatska bivša banka u vlasništvu talijanske banke imala jedan ozbiljan problem vezan uz jedan umirovljenički račun gdje je bila osnovana sumnja da neki ljudi iz Hrvatske tamo spremaju svoj novac. Mene zanima da li po ovakvom sporazumu Hrvatska ima pristup apsolutno svim podacima, pa i u bankarskom sektoru vezano za određene radnje i da li vam je Italija obavezna isporučiti te informacije? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želite odgovor? Izvolite državni tajniče.
Ovaj ugovor se odnosi [[Upadica: Ustanite se, molim vas.]] Pardon [[Upadica: Hvala.]] Ovaj ugovor se odnosi dakle na razmjenu klasificiranih podataka koje zajednički proizvode državna tijela obiju država ili koja razmjenjuju međusobno državna tijela dviju ugovornih stranaka, dakle, ne odnosi se na privatni sektor. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega, prof. Miroslav Tuđman, izvolite.
... [[Govornik nije uključen.]] prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vlade Talijanske Republike. Kao što smo čuli, o razmjeni uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. U osnovi zapravo se ne radi o zakonu nego se radi o ratifikaciji ugovora, a ono što bi trebalo s tim u vezi reći, mislim da se ne odnosi samo na taj ugovor nego i gdje nas to vodi, potpisivanje ovog sporazuma. Naime, 2007. g. donijeti su zakoni iz područja informacijske sigurnosti koji omogućavaju potpisivanje ovakvih bilateralnih ugovora između Hrvatske i drugih zemalja, a u svezi klasificiranih podataka koje države razmjenjuju i s kojima raspolažu. Iz predgovora odnosno obrazloženja ovoga ugovora stoji da je zapravo ambicija dviju strana u tome da se klasificirani podaci zapravo razmjenjuju kako stoje u političkom, sigurnosnom, vojnom, gospodarskom i bilo kojem drugom području u skladu sa zakonima i propisima stranaka. Međutim, to je ta ambicija, znači vrlo široko postavljena da se u tom smjeru ide, međutim, kao što je već rečeno iz ovog odgovora na postavljeno pitanje, klasificirani podaci zapravo u ovome zakonu prvenstveno se odnose na razmjenu podataka između javnih i primarnih subjekata stranaka koje se odnose na međunarodne poslove, nacionalnu sigurnost i obranu, kao i na industrijske aktivnosti i operacije. Ukratko rečeno, na međunarodne odnose, nacionalnu sigurnost, vojnu industriju i određene operacije. Odmah na početku mislim da treba reći da treba prihvatiti ovaj zakon, odnosno ratificirati potpisani ugovor između Vlade RH i Vlade Talijanske Republike. Međutim, i ne treba obrazlagati previše zašto se to radi zato što je to jedan u nizu ovakvih zakona koji smo imali u HS-u i ovom sazivu, a kažem već zadnjih 12-tak godina. Međutim trebalo bi podsjetiti možda na širi kontekst i zašto treba povesti računa o posljedicama ovakvog fragmentarnog, da kažem pristupanja i potpisivanja ovim zakonima. Mislim da danas nije sporno i da svi znaju da su informacije podaci pretpostavka gospodarskog, društvenog razvoja, ali i političke stabilnosti. Gospodarske informacije o potrebama, interesima tržišta, danas su podjednako važne kao što su nekad bilo važno raspolagati sa sirovinama ili kapitalom. Interesi, znamo i da danas svjedočimo o tome da se ove velike platforme od Google-a ili Facebook-a naprosto ograničava im se pravo na korištenje informacija do kojih posrednim putem dolaze jer su to naprosto resursi za razvoj i sigurnost odnosno gospodarski utjecaj uopće na prilike u svijetu i na nacionalnoj i globalnoj razini. Ako je to tako sa informacijama i podacima, bez obzira na što se oni odnose, onda moramo biti svjesni da su klasificirani podaci često ključ za bolje razumijevanje tih mega informacija, o kojima ovisi i nacionalna budućnost, odnosno na temelju kojih se mogu artikulirati nacionalni interesi. Zato s pravom, kada raspravljamo o ratifikaciji ovoga ugovora, možemo si postaviti pitanje je li je ovaj ugovor samo fragment u jednome sustavu kojeg imamo ili naprosto nemamo taj sustav sa kojim možemo raspolagati sa svim ovim informacijama odnosno ovaj fragment u kojem je kakvo ima mjesto u tom ukupnom sustavu odnosno ukupnoj količini razmijenjenih informacijama sa svim državama i sa kojima već imamo potpisane ugovore. Mogli bismo postaviti sada i predlagatelju pitanje koliko smo potpisali takvih ugovora, sa kojim željama? Koliko je informacija razmijenjeno po toj osnovi? Tko je zadužen za praćenje, analizu i vrednovanje ukupne količine razmijenjenih informacija? Mislim da ne bismo dobili odgovor na takvo pitanje. S druge strane možemo ići dalje sa pitanjima tko su korisnici klasificiranih podataka unutar sustava? Ovdje imamo, na što bi želio upozoriti? Da ne samo da nemamo taj cjeloviti sustav nego imamo sigurno sive zone gdje se zapravo ne znaju precizno uloge i odgovornosti unutar i ovakvog jednog fragmentarnog sustava. I ovaj zakon definira sigurnosne provjere i certifikate koje djelatnici koji rade na tome moraju imati da bi mogli raditi. Za pretpostavit je da i dužnosnici imaju pravo pristupa tim informacijama da bi to imalo smisla. Međutim u našim zakonskim normama nemamo propisano da dužnosnici moraju imati certifikate o pristupu informacijama, drugim riječima taj sustav je fragmentaran da ne koristim neku drugu riječ. Čisto za ilustraciju nekoliko možda primjera. Prije dosta godina, mislim da je to bilo za vrijeme predsjednika Obame, američki predsjednik je imenovao veleposlanika za jednu zemlju, mislim da se radilo o afričkoj zemlji, međutim taj veleposlanik po logici stvari mora imati pristupa klasificiranim podacima ali naprosto od obavještajne zajednice nije dobio certifikat da može pristupati klasificiranim informacijama ali nije dobio certifikat naprosto što se neodgovorno ponašao sa tim podacima jer ih je nosio na svom laptopu, nije ih nikom dijelio, ali je naprosto na svom, imao je u svom laptopu a to je pretpostavka odnosno po uzrocima koji postoje da nisu dovoljno zaštićeni i naprosto nije mogao otići na tu dužnost na koju je bio imenovan. Da li vi možete zamisliti da se tako nešto kod nas može dogoditi? Mislim da kod nas čak nitko nije ni postavio pitanje da veleposlanici moraju imati certifikat prije nego što se imenuju, prije nego što odu na takvu dužnost, tako da je to jedno od tih pitanja koje bi trebalo riješiti. S druge strane, mi kao saborski zastupnici imamo često primjedbe da nemamo pristupa određenim podacima ali pretpostavka za to je da imamo certifikat da možemo dobiti takve podatke. Dobiti samo certifikat, to je formalni preduvjet međutim taj formalni preduvjet pretpostavlja da postoje niz procedura koje se automatski mogu poduzeti u slučaju da iscure neki podaci da bi se utvrdilo odnosno da bi se spriječilo nenamjerno ili pak namjerno curenje podataka. Prema tome, to je nešto o čemu trebamo voditi računa i taj sustav bi trebalo u tom smislu uskladiti i doraditi. S druge strane, možemo navesti još niz ili barem jedan primjer ovdje za ilustraciju da nisam siguran da nedovoljno koristimo, imamo uvida u razmjenu količine tih podataka koji nisu nužno klasificirani podaci ali su podaci koji dolaze u sukob ili mogu doći u sukob sa zaštitom osobnih podataka, uzmite jedan jednostavan primjer, putujemo okolo po svijetu, radimo prometne prekršaje i doma nam dođu obavijest da moramo platiti određene kazne zato što smo prebrzo vozili ili krivo parkirali. Očigledno to podaci o našim adresama idu preko ministarstva, pretpostavljam preko MUP-a, ali što je pitanje ili što se može postaviti? Mi nemamo ovdje službu i nemamo izvješća, nemamo uvida u tome koja je ta količina razmijenjenih podataka ne na razini pojedinačnih slučajeva nego ukupne mase podataka, koliko je naših ljudi radilo prekršaje u Austriji, Italiji ili nekoj drugoj zemlji, odnosno koliko je taj reciprocitet kada stranci rade te prekršaje odnosno u Hrvatskoj a to nam je naprosto pretpostavka da možemo logičnije, preciznije zaključivati i ovom Zakonu o prometu koji smo imali prije mjesec ili dva ovdje u raspravi. Prema tome, ono što bi zaključno trebalo reći, to je da ovaj ugovor odnosno zakon treba prihvatiti zato što je on pretpostavka za jednu kulturnu, preciznu, definiranu, organiziranu razmjenu klasificiranih podataka međutim ne smijemo samo na tome stati jer moramo biti svjesni da ako ćemo samo od fragmenata graditi taj sustav, sustav nikada nećemo imati, nećemo moći imati one koristi koje bi trebali imati, koje svaka racionalna državna uprava bi trebala iz toga izvuć, već da trebamo ove elementarne stvari postaviti na način da se cijeli taj sustav izgrađuje svrhovito i da imamo koristi od njih, ne samo, učinkovite koristi u smislu eksploatacije i korištenja tih informacija, a ne samo da budemo oni koji će znati pravila igre, a ne imati koristi iz tih pravila. Evo, reko sam već da će HDZ podržati ovaj zakon.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Tuđmanu. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika GLAS-a poštovana kolegica Vesna Pusić, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. g. Državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, dakle, potvrđivanje ugovora između hrvatske Vlade i Vlade talijanske republike o razmjeni i uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka samo da kažem GLAS će podržati ovaj zakon, to je jedan u nizu, mi smo ovdje već ratificirali jedan niz takvih zakona, to je važno, važno je općenito, a posebno je važno između članica EU, a dodatno posebno važno između susjeda odnosno u ovom slučaju zapravo dvije zemlje koje ja bi rekla snose glavni dio odgovornosti za jedno malo, ali neobično i strateški i ekološki i u svakom drugom pogledu važno more, a to je Jadransko more. Dakle, kad govorimo o klasificiranim podacima najčešće mislimo na različite vrste obavještajnih podataka. Međutim, u ovom slučaju zapravo u tu kategoriju treba uključiti mnoge podatke koji se površinski da tako kažem odnose na zaštitu okoliša, na specifično zaštitu Jadrana, na kruzerski turizam u Jadranu koji je postao jedno ozbiljno sigurnosno pitanje, na Jadran kao globalnu turističku destinaciju. U drugom, drugoj grupaciji tema odnose se na nešto što je možda i jedan od gorućih u ovom trenutku ili barem svakako destabilizirajućih pitanja Europe, a to je izbjeglička kriza obzirom da je Italija na prvoj crti, a RH na drugoj crti, suočavanja, ne znam kako to da točno kažem, ali suočavanja sa izbjegličkom i migrantskom krizom, dakle ja bi rekla u prvom redu izbjegličkom što se tiče Sjevernoafričkih država ili država Južnog Mediterana odnosno Libije kao jednog od ljevaka kroz koji dolaze i izbjeglice i migranti, ne samo iz Sjeverne Afrike, nego i iz Supsaharske Afrike, nešto što je bez obzira na, na sve pokušaje zajedničkog odgovora bitno destabiliziralo Europu u zadnjih 6-7.g. Odnosi se i na Sredozemlje, kao regiju u kojoj se nalaze 2 od možda 5 ključnih kriza na svijetu u ovom trenutku, a to su Libija i Sirija, nalazi se i Alžir koji se približava još nije na razini ove vrste krize ili zapravo ekstremne situacije kakvu imamo u Libiji i Siriji, ali je bez daljnjega jedan nažalost potencijalni faktor nestabilnosti, tako da, mislim da je važno u primjeni ovog zakona voditi računa o tome da su to sve teme koje su relevantnu za RH iako se možda čine opće europske ili čak i opće svjetske, ali obzirom na naš geografski položaj i odnos sa Italijom i činjenicu da dijelimo odgovornost za Jadransko more sa Italijom najveću, naravno sa svim drugim državama koje izlaze na Jadransko more, ali, ali obzirom na veličinu obale najveću odgovornost, ta vrsta podataka za nas postaje vrlo relevantna, dakle, u tim kategorijama postoje također podaci koji su klasificirani, a nisu tipično obavještajni podaci, ali su možda za politiku RH i za ovu vrstu bilateralnog sporazuma čak u nekim situacijama mnogo relevantniji i značajniji od klasičnih obavještajnih podataka. Jedan od razloga za to je i činjenica da RH želi ući u Schengen i u ovom trenutku je u jednoj, pa ja bi rekla možda od najosjetljivijih situacija gledajući dosadašnje iskustvo sa državama koje su imali problema ulaska u Schengen, dakle u ovom trenutku RH je od Europske komisije na odlasku dobila pozitivnu ocjenu i zaključak da je tehnički spremna ući u Schengen, za nas je to važno, za hrvatske građane je to neobično važno, cijela serija hrvatske Vlade radila na postizanju i ispunjavanju tih kriterija i to je jedna od onih stvari po kojem građani najdirektnije osjećaju ulazak u EU, zato što je to naprosto onaj jedan europski san slobode kretanja ljudi. Jasno je da je on bitno modificiran od izbjegličke krize 2015. g. ali svejedno je, svatko tko se vozi od Slovenije do, dakle preko granice tu do recimo s trajektom preko u Italiju ili bilo gdje putuje u Europu zna o čemu se radi i koja je razlika između ljudi ili građana država koje jesu u Schengenu i nas koji smo u EU, ali nismo u Schengenu. Zašto kažem da je u ovom trenutku to za nas jedan od najosjetljivijih momenata? Zato jer je kao što su i Rumunjska i Bugarska pred niz godina dobile pozitivnu ocjenu za pripremnost, dakle tehničku sposobnost da funkcioniraju unutar Schengena i nakon toga godinama nisu do danas današnjega ušle u Schengen i primljene u Schengen iz isključivo političkih razloga, odnosno političke procjene da li su u stanju stvarno funkcionirati i braniti vanjske granice EU. Što se Hrvatske tiče, Hrvatska je u nešto drugačijem položaju od Rumunjske i Bugarske, prvo zemljopisno zato jer se nalazi priključena na Schengen, na državne Schengena, dakle ne kao Rumunjska i Bugarska koje jesu, Rumunjska tamo prikvačena na Mađarsku, međutim između se nalazi cijeli zapadni Balkan. Hrvatska je priključena direktno na Schengen i Hrvatska je što se populacije tiče, mala, dakle u tom pogledu nije velika opasnost, a što se geografskog položaja tiče, on je u tom pogledu bliži tom i toj identifikaciji sa zemljama Schengena nego što je u slučaju Rumunjske i Bugarske. Međutim pitanje političke procjene je još uvijek važno i pitanje političke procjene sada više nije pitanje je li smo u stanju upravljati integriranim upravljanjem granica, da li imamo sve što je potrebno na tim graničnim prelazima, sada je u pitanju da li smo politički u stanju i da li smo politički vjerodostojni da dobijemo zeleno svjetlo i od EU Vijeća da se kvalificiramo za ulazak u Schengen, a to ima veze sa cijelim nizom stvari i cijelim nizom političkih poruka i političkog profiliranja koje Hrvatska na međunarodnoj sceni, u prvom redu na ovom slučaju na europskoj sceni u kojoj mjeri funkcioniraju njene institucije, od pravosuđa, o kojem će se raspravljati večeras u ovoj sabornici do Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa do pučke pravobraniteljice, dakle do cijele institucionalne infrastrukture. U onoj mjeri u kojoj se Hrvatska pokaže politički vjerodostojnom će EU Vijeće o tome odlučiti i mislim da nitko ne treba imati iluzija da je ulazak u Schengen samo tehničko pitanje, to nije, tehničko pitanje je nužan uvjet, dakle ispunjavanje tehničkih uvjeta je nužan uvjet, ali nije dovoljan uvjet. Dovoljan uvjet, uz ovaj nužan je i to političko profiliranje. Ovakva vrsta suradnje, pogotovo sa susjedima je svakako jedan pozitivni korak, ali je bitno i da Hrvatska pokaže neku političku samosvijest, da pokaže neko, ako hoćete i političko samopoštovanje i u tom smislu smatram apsolutno neprihvatljivim i korak u potpuno pogrešnom smislu činjenicu da je ovaj Sabor ustupio svoju sabornicu, dakle svoje mjesto zakonodavne vlasti i višestranačja za sastanak jedne političke stranke. Za sastanak jedne europske političke stranke, naime Europske pučke stranke. To je do sada nečuveno. Nečuveno zbog toga što de facto govori o provincijalnosti, govori o nesamopoštovanju i govori od sudstva, poštivanje dostojanstva svoje temeljne zakonodavne institucije i u tim uvjetima, ako mi mislimo, da ako sami sebe ne uvažavamo i ne uvažavamo svoje institucije, da će netko drugi imati u nas povjerenje i politički prepoznati nas kao jednu ozbiljnu državu i kroz to uz tehničke uvjete zaključiti da imamo i političke uvjete da uđemo u Schengen, ljuto se varamo. Ovdje smo sami sebi pljunuli u juhu, kao što se to kaže, sami smo pokazali nepoštovanje prema svojim vlastitim institucijama i u tom smislu ovakav zakon o razmjeni klasificiranih podataka je vrlo dobrodošao jer pokazuje da mi tehnički smo u stanju surađivati, međutim bez političke, ne napuhavanja, ne pravljenja važnim, ali političke normalne samosvijesti i poštivanja vlastitih institucija sa ili bez ovakvog zakona mi taj cilj postići nećemo. Klub GLAS-a će podržat ovaj zakon pri punoj svijesti da je njegov potencijalni učinak i doprinos našem ulasku u Schengen poništen činjenicom da svoj parlament ustupamo stranačkim sastancima. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Pusić. Imamo povredu Poslovnika, kolega Maras izvolite.
Hvala lijepo, mislim da je povrijeđen 238. čl. jer sam skoro pao sa stolice kad sam čuo ovu informaciju od gđe. Pusić da ćemo pustiti Vučića, Berlusconija i Orbana na stranački sastanak u HS, pa do koje razine nas HDZ može srozat g. predsjedniče, pa to je nečuveno, to ne smijemo dopustiti, molim vas utječite vi, vi ste zamjenik predsjednika HDZ-a, spriječite to. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Maras. Dakle, već imate jednu opomenu, zloupotrijebili ste institut povrede Poslovnika, imate već jednu opomenu, svjesno ste ušli u to, ali neću vam izreć ponovnu opomenu i oduzet riječ, ja vas molim klonite se ubuduće takvog ponašanja, možete zatražiti stanku, pa onda možete iznijeti svoj stav i ja vas molim nemojte zloupotrebljavati institut povrede Poslovnika i smatram da nije povrijeđen Poslovnik. Prelazimo na slijedeću raspravu poštovanog kolege Petra Škorića nema, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite kolega.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege, pa evo ja pozdravljam donošenje ovog sporazuma, moram, vrlo kratko ću reći neka svoja pitanja zato što, moram reći da se čudim da već od prije nemamo ovakav sporazum, nego ga donosimo tek sada, ali dobro, bolje ikad, nego nikad, mislim da je već kroz dosadašnje rasprave naglašena važnost donošenja ovog sporazuma. Između ostalog mislim da je vrlo važno da ga imamo sa susjednim, sa susjednim zemljama, ne samo zemljama članicama EU, ali, jer ovakva suradnja predstavlja prije svega važnost i zbog sigurnosnih pitanja, pogotovo i zbog migrantske krize, ali suzbijanja i nekih organiziranih kriminala koji se odvijaju na našim područjima, naših zemalja i na ovoj ajmo to tako reći balkanskoj ruti koja ide s istoka prema zapadu. Mene zanima samo ako mi možete odgovoriti koliko zemalja EU još nema ovakav sporazum sa RH? Dakle, mi danas donosimo bilateralni sporazum sa Italijom, zanima me koliko još zemalja članica EU postoji da nemaju ovakav vid suradnje sa našom državom i da li postoje neke zemlje članice izvan EU s kojima već imamo sklopljene ovakve sporazume? Mislim da je vrlo važno da to imamo i čudi me malo da, dobro to nema veze tolko s nama, nego na nivou cijele EU, da ne postoji nekakav model da imamo pokrivenu svu suradnju sa svim zemljama članicama EU čija, čija smo već članica, nego sad svaki tjedan praktički donosimo nekakav sporazum, evo ovo je sad Sporazum o razmjeni klasificiranih podataka, prije 2-3 tjedna smo imali Sporazum o vojnoj suradnji sa ne znam Portugalom, pa onda imamo Sporazum o humanitarnoj suradnji, da ne postoji nekakav model da mi ko zemlja članica EU se podrazumijeva da imamo svu tu suradnju sa svim zemljama članicama, evo to je ono neko moje pitanje, znam da to nema previše veze samo s nama kao RH, nego je pitanje cijele EU, ali evo zanima me isključivo ovi podaci, dakle koliko je još zemalja članica s kojima nemamo ovakav vid suradnje i kada možemo očekivati, u kojom, kojom dinamikom bi se ti sporazumi mogli, mogli donositi jer evo da, da ne ulazim sad u detalje, vrlo je važno pitanja, vrlo su važna pitanja koja se reguliraju ovakvim vidom sporazuma i suradnje između zemalja članica. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Đujić. Imamo repliku, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. g. Đujić, u vašoj ste raspravi spomenuli jednu stvar koja bi trebala biti sama po sebi se podrazumijevati, a to je da razmjenjujemo podatke sa svim državama članicama EU klasificirane i da to funkcionira kao jedan sustav kako bi imali u potpunosti pregled situacije, mislim da je to jedna od stvari koja će i povećati sigurnost RH i je smisao opće našeg članstva u EU, jedini problem je šta neke stvari, neke informacije, naša država ne koristi na način na koji bi trebala koristiti. Evo spomenuo sam bio u svojoj raspravi, sa Italijom nas povezuje puno toga, nažalost puno toga i gospodarski lošega, znači imali smo situaciju mogućeg pranja novca u jednoj banci koja nije rezultirala ni sa čime, znači Italija vjerojatno nije dala te podatke i to je recimo problem, kad imate sporazum, a podaci se ne isporučuju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Đujić, izvolite.
Pa evo kolega Maras, dobro ste primjetili, ja ne znam npr. sad sam, čekam odgovor na moje pitanje, ja ne znam da li mi imamo sporazum npr. sa Mađarskom, imamo mi otvorenih pitanja sa Hernadijem po pitanju Mađarske, dakle gdje je tu suradnja, dakle s jedne strane Mađari odbijaju izručit Hernadija, odbijaju bilo kakav oblik suradnje po tom pitanju gdje RH trpi znatnu štetu, a s druge strane evo vi ste spominjali maloprije i sastanak pučana u, u, u ovom visokom domu ako je to istina gdje ne znam bi Orban koji je glavni kočničar te suradnje trebao doći na stranački sastanak u RH, evo to su dakle pitanja o kojima trebamo dobit odgovor.
Zahvaljujem kolega Đujić na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče. Evo, polako se bliži, ja bi rekao danas jedna ključna rasprava koja je dosta vezana sa ovom, radi se o izvješću Vrhovnog suda i stanju u pravosuđu u RH, a koja bi trebala pokazati da na temelju korištenja klasificiranih podataka koje se dosta često koristi u nekim situacijama koji su vezani uz pravosuđe, sudstvo, policiju itd., koje bi trebala ta rasprava pokazati gdje je hrvatsko pravosuđe, na koji način hrvatsko pravosuđe funkcionira. Ono šta smo čuli tijekom rasprave, a što je doprinijelo našoj zabrinutosti da i uz sve moguće sporazume potpisane sa svim susjednim, prijateljskim i drugim zemljama i u EU i mimo nje, imamo situacije gdje naši susjedi, primjerice Mađari ignoriraju naš pravosudni sustav. Zbog čega bi oni nama uopće dali podatke o Hernadiju ukoliko nam ne daju Hernadija. Znači, jedina satisfakcija od ovoga što je maloprije g. Đujić ovdje govorio je da Hernadi ne može izvan Mađarske izaći, a tamo uživa status još uvijek miljenika tamošnje politike, direktora MOL-a koji je u Hrvatskoj jako utjecajan kroz INA-u i de facto INA-u i dalje koristi kao svoju veleprodaju, odnosno maloprodaju, pardon. Znači sa te strane vidimo da nekada i sporazumi koje imamo sa zemljama ne urode plodom, kao što sam rekao i u situaciji jedne hrvatske banke talijanskog vlasnika gdje je postojala osnovana sumnja jer se našao ogroman novac na računu osobe koja to nije bila u Italiji, ali nikada nismo čuli informaciju od talijanske države zbog toga što je interes talijanske države bio veći da zaštiti gospodarski subjekt i svoj odnosno veliku banku na svojem teritoriju nego da da informacije hrvatskoj strani i to je ono osnovno suštinsko pitanje na koji način se mi možemo osigurati i osigurati kvalitetu informacija kako bi naši pravosudne institucije i tijela države mogle odrađivati svoj posao. Naravno da kada govorimo o suradnji sa drugim državama, ključan, i sa država okvira EU, ovaj podatak je zbilja nevjerojatan koji smo čuli tijekom rasprave, a taj je da osim suradnje sa klasificiranim podacima očito HDZ ne preza niti od poprijeko političke suradnje sa svojim kolegicama i kolegama unutar Europske pučke stranke i koristi državnu imovinu odnosno državnu sabornicu, to je stvarno šokantan podatak, meni je nevjerojatno da nitko na to danas još iz HDZ-a nije reagirao da li je to njima prihvatljivo ili nije, a vezano je uz to da će ovdje u hrvatskoj sabornici sjediti predsjednici stranaka Europske pučke stranke, možda na mjestu g. Grmoje će sjediti g. Vučić, možda na mjestu g. Arsena Bauka će sjediti g. Orban i HDZ je privatizirao i politički degradirao našu sabornicu i naš HS i to je također jedna od stvari o kojoj bi trebalo porazgovarati i koju bi trebalo spriječiti i koja nije smiješna nego je zbilja ozbiljna tema o kojoj bi trebalo raspravljati, trebali bi se svi tome suprotstaviti. Tako da apsolutno podržavam sporazum i suradnju na onim područjima koje su normalne i koja štite naš dignitet kao države i naša prava i koja ostvaruju naša prava, a jedan od tih područja je i razmjena klasificiranih podataka, ali ne podržavam suradnju koja unizuje hrvatski parlament i sabornicu i na taj način omogućuje stranačkim funkcionerima EPS-e da ovdje de facto održavaju svoj stranački plenum. To nema nigdje u nekim normalnim civiliziranim demokratskim zemljama jer to jednostavno se ne dopušta. Je li možete vi zamislite, primjerice da se održi skup EPS u Velikoj Britaniji? Ili u Bundestagu u Berlinu? To vidjeli niste i ne možete, mogu jedino sjediti gore na galeriji, a onda im se mi možemo pozdravom ili kako to obično bude, ovdje kad gosti dolaze u Sabor obratiti i prihvatiti njihovu nazočnost. Ovako dopustiti da netko tko nije, kako bih rekao, izabran od hrvatskih građana, koristi sabornicu, pa onda bi mogli za bilo što koristiti ovdje sabornicu. Možda za projekcije filmova? Razumijete, po toj logici možemo iznajmiti za bilo što hrvatsku sabornicu. Nemojte to raditi kolegice i kolege, mislim da to nije u redu, da trebamo zaštiti svoj Sabor, surađivati sa drugim zemljama da, ali na ovaj način ipak ne. Tako da, na kraju rasprave evo želim reći da podržavam ovaj sporazum. Nadam se da će on rezultirati efikasnijim radom naših institucija, pogotovo pravosuđa koje je nažalost takvo kakvo je u Hrvatskoj, a o tome ćemo pričati malo poslije, znači, hrvatski građani nemaju nikakvo povjerenje u hrvatsko pravosuđe. Nažalost, naši dužnosnici pravosudni ne ulijevaju povjerenje da će se to bilo kako popraviti, kao što je rekao jedan odvjetnik, problem hrvatskog pravosuđa nije samo to što je pravosuđe loše nego što reagira na poticaje na koje ne bi trebalo reagirati i sa te strane nažalost, HDZ je tu napravio nered 90-ih, a i dalje nastavlja kadrovirati po hrvatskim sudovima, sa hrvatskim sucima, ali to je rasprava, kažem, za malo kasnije kada ćemo čuti kakvo je tamo stanje odnosno što zastupnici misle o hrvatskom pravosuđu, a vjerujte mi i 90% hrvatskih građana da situacija nije zadovoljavajuća i da ju konačno treba početi mijenjati, a ne možemo je mijenjati sa trulim dogovorima između sudaca, kada jednu druge pokrivaju i ne gledaju i ne misle o interesu hrvatskih građana. Onda nam neće trebati niti klasificirani podaci niti bilo što jer na kraju, hrvatsko pravosuđe nažalost, ne kažem, većina sudaca vjerojatno i radi korektno svoj posao, ali HDZ preko onih koji upravljaju hrvatskim pravosuđem je stavio svoju šapu i onemogućava da sustav funkcionira na način na koji bi to hrvatski građani očekivali, pa čak i mnogo sudaca je nezadovoljno sa stanjem u hrvatskom pravosuđu, ali nažalost to ne možemo promijeniti dok god se ne promijeni politika koja je na vlasti u RH, počevši sa predsjednicom RH koja nas je, koja nas je ovaj usrećila sa tim stavom preko Vrhovnog suda, tako da danas ćemo čuti situacijom preko Vrhovnog suda, tako danas ćemo čuti o tome dosta, a da bi imali kvalitetno pravosuđe moramo puno toga napraviti, a da bi ono moglo raditi moramo imati kvalitetne podatke i sa te strane ovaj sporazum podržavam i još jednom kažem, apeliram na sve, vidim da je došo i kolega Bulj ovdje, da, da se suprotstavimo tome da HDZ stranački koristi naš HS. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Maras, iako ste većinu svog vremena za izlaganje iskoristili van teme, pustio sam vas da govorite, puno toga niste u pravu, ali Bože moj. Prelazimo na replike, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, kad ste spominjali primjere oko suradnje s Mađarskom i neke primjere oko suradnje s Italijom, sjetio sam se da je državni tajnik u uvodnom izlaganju čini mi se rekao da po ovom sporazumu zemlje članice i Italija i RH same međusobno određuju razinu klasifikacije i razinu dokumenata koje će razmjenjivat, kako u reciprocitetu, dakle što važi tamo važi i kod nas, ali iz toga se i da zaključit, ne znam ispravite me državni tajniče u završnom izlaganju da ovoga postoji vjerovatnost i da neke informacije zemlje ne budu razmjenjivale unatoč ovom sporazumu tako da i na to treba obratit pozornost jer ako se neće razmjenjivat svih podaci koji su nama kao zemlji interesantni, onda je pitanje uopće i potrebe donošenja ovog sporazuma iako je bolje ga imat, nego ne imat ništa.
Zahvaljujem. Odgovor poštovani kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Sporazum je koristan i potreban ukolko se primjenjuje, ukolko se ne primjenjuje, ukoliko naše institucije ne rade svoj posao, onda svaki sporazum koji imate ne morate ga i ne možete ga koristiti na onaj način na koji bi trebao, znači ja podržavam potpuno razmjenu podataka, ali podržavam i dostupnost podataka i podržavam dostupnost i osoba koje su napravile kaznena djela u RH od strane drugih država i obavezu izručivanja, znači mi imamo jedan nakaradni sustav, znači imamo ljude kojima je presuđeno za kazneno djelo u RH, odu u BiH i tamo žive na neki način kako žive, javljaju se, još uvijek su društveno utjecajni, još uvijek imaju vrlo dobre kontakte, pa i sa nažalost sucima u RH, o tome se sami hvale u medijima, tako da nažalost naš je sustav, naš je sustav još uvijek ne, ne dovoljno dobar za standarde koje bi zajedno htjeli imat. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću repliku, poštovana kolegica Sunčana Glavak, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Maras, i ja podržavam istinitost podataka, ali ne podržavam vašu neinformiranost i žao mi je kada tajni agenti, recimo 007, nisu upoznati sa činjenicom da je 11. veljače g. Joseph Daul uputio pismo HS u kojem ga je zamolio da se ustupe prostori koji su i ustupljeni na sjednici predsjedništva HS 16. travnja, donijeta ja takva odluka da će za 75.000,00 kn otprilike koje će platiti EPP biti ustupljeni prostori, što nije usamljena stvar, tako je to bilo u Europskom parlamentu, bilo je u Litvi, Danskoj i Finskoj. Stoga kolega Maras, ako niste upoznati s time, onda vas molim da se prestanete čuditi, da se malo upoznate sa situacijom, da se informirate kakvu je odluku donijelo predsjedništvo HS i nemojte biti ljubomorni na to što će HDZ biti domaćin najvećeg političkog skupa ikada u RH.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras.
Hvala lijepa. Ja se od HDZ-a više ničemu ne čudim, tako da ako ste vi prepoznali čuđenje u mojem, u mojoj diskusiji, ja se od HDZ-a više ničemu ne čudim, znači svjestan sam da HDZ koristi ovu državu kao da je njegovo osobno vlasništvo i to nije od jučer, to je već godinama, od privatizacije na dalje, možda je to vama smiješno, ali hrvatskim građanima to nije smiješno i to je problem koji RH ima, od pravosuđa do imovine javnih poduzeća, ponašate se kao da je to vaše vlasništvo i sada ste samo to projicirali na HS. Da smo mi u Danskoj, da ste vi politička stranka kao šta je u Danskoj na vlasti, vjerojatno to ljudima ne bi išlo tolko na živce, ali s obzirom da ste isprostituirali hrvatsko društvo do te mjere, normalno da su ljudi alergični na to [[Upadica: Zahvaljujem…]] Hvala vam lijepo.
…kolega Maras. Odgovor na repliku malo toga je bio u temi, kao što je bilo i pitanje kolegice Glavak, a budući da sam nju pustio da govori, pa sam onda i vas pustio, ali evo imamo povredu Poslovnika, poštovana kolegica Glavak, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Čl. 238. mislim da niste čuli, a ja vjerujem da ste čuli da biste reagirali na završetak ovoga o čemu je govorio kolega Maras. Za početak vrlo ste nepristojni, svodite to na neke niske grane ovdje i replicirate meni i odgovarate mi na nešto što uopće nisam rekla. Prema tome, ako ste se vi našli uvrijeđeni time što vas nitko nije informirao o tome što se događa na sjednicama predsjedništva, to je vaš problem, pa možda ste irelevantni, pa vas ni ne trebaju informirati o tome.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glavak, smatram da nije povrijeđen Poslovnik. S ovime smo iscrpili sve rasprave po ovoj točki dnevnog reda. Zaključujem raspravu, zahvaljujem se još jednom državnom tajniku g. Kristijanu Turkalju i njegovim suradnicima i suradnici na obrazloženju. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Talijanske Republike o razmjeni i uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, drugo čitanje, P.Z. br. 758. Predlagatelj je Vlada RH, a rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje navedeni konačni prijedlog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 111 glasova za donesen Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Talijanske Republike o razmjeni i uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda, izvolite kolega Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika SDP-a, a vezano uz točku dnevnog reda Izvješće o radu Vrhovnog suda odnosno sudske vlasti u RH za 2017. i 2018.g. molim stanku u trajanju od najmanje pola sata. Naime, s obzirom da je danas listopad 2019. g., a da je na dnevnom redu izvješće za 2017. g. držim da zastupnici nisu imali dovoljno vremena da se za njega pripreme pa bi trebalo odobriti još barem pola sata kako bi se zastupnici mogli pripremiti, ali šalu na stranu. Uvažene kolegice i kolege, ovo je apsolutna sramota. Izvješće o radu sudske vlasti u RH za 2017. i 2018. raspravljamo tek u 2019. g. Dvije godine nakon što su se neki događaji o kojima bi danas trebali razgovarati, dogodili. I to zašto raspravljamo sada? Ne zato što su vladajući to htjeli, ne zato što su vladajući mislili da u našem pravosuđu ima problema oko kojih bi se Sabor trebao očitovati. Ne nego zato što je oporba intervenirala, zato što je iskoristila svoje poslovničko pravo i zato što je uvjetovala i inzistirala da se ova rasprava uvrsti u dnevni red. A što se vladajućih tiče, vjerojatno je i u pravosuđu sve super. I kao što je u izvještaju g. Plenkovića, Godišnjem izvješću Vlade, sve bilo super kao da smo u Švedskoj, tako je za vladajuće očito super i u pravosuđu. Nije bilo situacije da se optuženi za dugogodišnje dugotrajno silovanje puštaju na slobodu, umjesto da im se izrekne istražni zatvor, nije bilo zastare u predmetima g. Kutle, nisu osobe s problemima u razvoju završile u zatvoru i onda zbog toga umrle. Ne, u Hrvatskoj je sve super i o ovome ne treba raspravljati. Ali mi se u oporbi s time ne slažemo, inzistirali smo, a s obzirom da 2 godine nisu bile dovoljne za pripremu, tražimo još pola sata kako bi se zastupnici mogli pripremiti. Hvala vam.
Zahvaljujem kolega Grbin. Inače, ovo izvješće ste dobili u 5. mj. 2019. jedno, a 2018. isto tako u svibnju mjesecu, tako da te imali dovoljno vremena, ali ako vam je potrebno još pola sata budem razmislio još malo, dok kolega Škibola kaže svoje mišljenje. Izvolite kolega Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS-a. U ime Kluba Nezavisne liste mladih tražim stanku, također kao g. Grbin od pola sata, iako smatram da bi ta stanka trebala biti i puno duže s obzirom na proporciju korupcije u hrvatskom pravosuđu. Ono što me šokiralo jest istraživanje o povjerenju u pravosuđe iz 2016. g. koje je odradilo Ministarstvo pravosuđa na preporuku GRECO-a. Suci koji su bili ispitani u toj anketi, njih 64% smatra da je korumpiranost sudaca jedan od glasnih uzročnika nepovjerenja u hrvatsko pravosuđe. Smatram da je to šokantan podatak i moje pitanje je tko će odgovarati zbog trenutnog stanja hrvatskog pravosuđa? Kome se uopće mi kao zastupnici možemo danas obratiti jer onaj tko je odgovoran za stanje u hrvatskom pravosuđu već jučer je trebao dati ostavku. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice Marija Jelkovac, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, tražim stanku u ime Kluba HDZ-a kako bi se unutar kluba još jednom konzultirali o svemu što je napravljeno u pravosuđu kako bi se popravilo stanje u pravosuđu. Isto tako, kroz mini-reformu gdje smo uveli neke nove institute kao što je ogledni spor koji bi također trebao dovesti do smanjenja broja predmeta na sudovima. Također, ukinuti su prekršajni sudovi i spojeni sa općinskim sudovima, kako bi, u stvari, zato što je smanjen pritisak predmeta na prekršajnim sudovima i kako bi na taj način ravnomjerno bio raspoređen broj predmeta na sve suce. Isto tako, kako bi ukazali na to da nije dobro da se na temelju pojedinih slučajeva stvara kompletno negativno mnijenje i nepovjerenje u sustav pravosuđa jer to nije dobro iz razloga što ne smijemo u društvu stvoriti takvu klimu da sudi ulica i da se sudi kroz medijski prostor. Sudovi moraju suditi nezavisno na temelju utvrđenih činjenica i mislim da jedino tako možemo ostvariti ono što je cilj, a to je vladavina prava. Tražim stanku od pola sata, hvala.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani g. Sessa, pravosuđe je danas u Hrvatskoj na niskim granama. Građani vam ne vjeruju, ne vjeruju vama koji ste odgovorni za stanje u pravosuđu, koji ste kadrovirali znači u pravosuđu, znači stvorila se jedna kasta ljudi koji o svemu odlučuje, a koja je odlučila ne poštovati zakone RH. Naime, vi ste i nedavno znači DSV koji unaprjeđuje suce, znači to je kasta, da, kojoj i vi pripadate, odlučila je ne primjenjivati zakone koji su doneseni ovdje u HS-u jer ste kod izbora sudaca Visokog kaznenog suda primijenili stara pravila, a niste se vodili zakonima koji su doneseni ovdje u HS-u. Kako može hrvatsko pravosuđe funkcionirati kad oni koji su krema pravosudnog sustava ne poštuju zakone koji je donio ovaj HS? Kako može hrvatsko pravosuđe funkcionirati kad suci izbjegavaju objaviti svoje imovinske kartice, a ova Vlada i ova vladajuća većina im ide u korist. G. Sessa, vi sami kad ste imali jednu preprodaju zemljišta s Agrokorom, također niste prijavili u svojoj imovinskoj kartici tu transakciju. Nepovjerenje u pravosuđe, posebno ovu elitu koja unaprjeđuje i bira suce je ogromno i to treba mijenjati. Ja sam išao čak toliko daleko da sam rekao da bi trebali primijeniti model prijevremenog umirovljena sudaca. Ne samo zbog sudaca iz bivšeg režima nego i zbog sudaca koje ste vi imenovali. Koji su imenovani po podobnosti, a ne po stručnosti, znači koji nažalost, donose presude koji ruše povjerenje hrvatskih građana u pravosuđe. Tražim stanku kako bi se konzultirali u Klubu MOST-a.
Zahvaljujem. Određujem stanku do 16 i 45 minuta. STANKA U 16,17 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,45 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom plenarne sjednice. Prije nastavka pozdravljam i želim dobrodošlicu polaznicima 20-te generacije jednogodišnjeg stručnog diplomatskog studija Ministarstva vanjskih i europskih poslova RH, želim dobrodošlicu i ugodan boravak u Hrvatskom saboru. Prelazimo na točku dnevnog reda, predlažem da temeljem čl. 247 stavak 3. Poslovnika Hrvatskog sabora provedemo objedinjenu raspravu o: - Izvješće predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske o stanju sudbene vlasti za 2017. godinu - Izvješće predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske o stanju sudbene vlasti za 2018. godinu Jel ima netko da je protiv ovog prijedloga? Nema. Zahvaljujem. Kako se nitko ne protivi ovom prijedlogu, utvrđujem da ćemo provesti objedinjenu raspravu o ovim dvjema točkama. Podnositelj je predsjednik Vrhovnog suda temeljem čl. 45 Zakona o sudovima, raspravu je proveo Odbor za pravosuđe, Vlada je dostavila mišljenje. Pozivam poštovanog predsjednika Vrhovnog suda g. Đuru Sesu da nam da dodatno obrazloženje izvješća za 2017. i 2018., izvolite g. predsjedniče suda.
Hvala lijepa g. predsjedavajući, cijenjeni zastupnici. Moje pisano izvješće za 2017., 2018. ste dobili, ono je bilo predano u roku. S obzirom da je rasprava objedinjena, ja ću govoriti o jednom i drugom izvješću tako da bih usporedio stanje sudbene vlasti kako u 2017. i 2018. i dao jednu komparativnu analizu kretanja stanja u sudbenoj vlasti u ovom razdoblju. Naravno ono sad se podnosi krajem 2019. ali za opću sliku stanja u pravosuđu, mislim da se može iz njega ta slika dobiti. Naime, ovo izvješće je sastavljeno tako da se bazira na ustavnoj odredbi o tome da sudbenu vlast obavljaju sudovi pa se onda ne bavi nijednim drugim segmentom pravosuđa nego samo radom sudbene vlasti u ove 2 godine. Sudbenu vlast obavljaju sudovi u Hrvatskoj, kako znate postoji Vrhovni sud RH kao najviši sud u RH i postoje državni i žalbeni sudovi i to je Visoki trgovački sud, Visoki upravni sud RH i Visoki prekršajni sud, postoji 15 županijskih sudova i općinski sudovi čiji je broj u nekoliko zadnjih godina smanjen sa 107 na 32. Kada se pogleda rezultat rada sudova i uopće stanje u sudovima kroz ove 2 g., opći trend je da je smanjen broj sudaca u RH. U 2017. bilo je 1788 sudaca a u 2018. je 1752 suca. Ukupno zaposlenih u sudovima u RH uključujući suce, sudske savjetnike, sve službenike i namještenike bilo je 8316 uposlenih a u 2017. 8392, dakle i tu se bilježi određeni pad. Ono što jest trend koji još uvijek nije alarmantan ali je zabrinjavajući je da se smanjuje broj sudskih savjetnika kojih je bilo u 2017. 662 a u ovoj godini 648. Naime, pokazuje se da sudski savjetnici napuštaju sudove iako je njihov rad u sudovima ima vrlo veliki značaj i doprinosi općenitom trendu smanjivanja broja predmeta u sudovima u značajnoj mjeri, djelom je to zbog malih plaća, drugo je zbog vrlo male mogućnosti perspektive napredovanja iako sad novim Zakonom o sudovima će se omogućiti još jedna stepenica u napredovanju sudskih savjetnika dakle, sudski savjetnici bi morali po mom sudu doći u jednu poziciju da imaju karijeru kao sudski savjetnici i mogućnost napredovanja odnosno ulaska u sudbenu vlast gdje naravno sve je suženija zato što je opći trend i nekako volja a i mišljenje sudbene vlasti da broj sudaca u RH treba kroz određene mjere smanjivati zato što i tako pokazuju i trendovi u broju predmeta. Ono što je dakle u odnosu na stanje u 22017., u 2018. smo imali 36 sudaca manje, a u ovoj godini 2019. je taj broj još više povećan, dakle taj trend broja sudaca se u RH smanjuje a rezultati se na neki način u broju riješenih predmeta povećavaju. Ako bi u prvom djelu mog izvješća, govori se o sumarnim podacima o kretanju broja predmeta i općem stanju broja predmeta na kraju godine, i ako pogledamo usporedne tablice onda ćemo vidjeti da 2017. je primljeno novih predmeta u sudovima, dakle samo u jednoj godini milijun i 242 300 a u 2018. nešto manje milijun i 160 130 predmeta. To pokazuje da je novi priljev predmeta u sudovima enorman, da je on s obzirom na broj stanovnika i na uopće privrednu aktivnost u RH neproporcionalno velik a to je ukazuje i da je nadležnost sudova odnosno zakonska nadležnost sudova vrlo široka i da se ona ako se može tako reći, povećava iz godine u godinu širenjem sudske nadležnosti. Ako se pogleda broj riješenih predmeta u 2017. i 2018. u 2017. je riješeno milion i 278 tisuća 17 predmeta, ostalo je neriješeno 464 tisuće predmeta, a u 2018. je broj riješenih predmeta nešto manji milion i 216 tisuća, ali je broj neriješenih predmeta na kraju godine bio 407 tisuća 062, dakle 12% manje neriješenih predmeta na kraju godine nego što je to bilo u 2017. Trend smanjivanja broja neriješenih predmeta se smanjuje iz godine u godinu. Tako da bih to pokazao kao jedan dosta važan trend. Ono što je također vrlo važno to su indikatoru uspješnosti rada sudova, a to se govori o tome koliki je odnos primljeni predmet u odnosu na riješene predmete i trend je da je stopa ažurnosti sudova i u 2017., u 2017. na razini 2016. dakle riješilo se 102%, 103% više predmeta nego što je primljeno, a u 2018. riješeno je 104,32% više predmeta nego što je primljeno. Dakle, uz manji broj sudaca i sudskih savjetnika i manji broj općenito službenika riješen je veći broj predmeta, a također ono što je suština efikasnosti sudbene vlasti. Pošto je sudbena vlast povjerena sucima osobno najvažnije je kolika je individualno opterećenje sudaca i da li oni mogu u jednoj kalendarskoj godini riješiti onoliko predmeta koliko se pred njih, koliko im se sustavom automatski dodijeli predmeta dodijeli i taj broj je prosječno smanjen, tako da je na kraju 2017. bilo neriješeno po sudu i sudskom savjetniku 193 predmeta, a u 2018. je to opterećenje smanjeno na 173 predmeta. Dakle i individualno opterećenje sudaca i sudskih savjetnika je u prosjeku smanjeno što također može doprinosi većoj efikasnosti sudova. Kada se pogleda kretanje predmeta i indikatora uspješnosti po vrstama sudova, onda će se vidjeti da na općinskim sudovima broj predmeta koji su ostali neriješeni u 2017. je bi 282.579, a u 2018. 249.740 predmeta, dakle smanjen je značajno broj za 33 skoro tisuće predmeta manje na općinskim sudovima. Na županijskim sudovima je slično u '17. je bilo 49.943, a u '18. je ostalo neriješeno 43.124. I da sad ne čitam ove sve brojke, trendovi smanjenja broja predmeta i na trgovačkom sudu je manji i na Visokom trgovačkom sudu je manji, na upravnim sudovima manji. Jedino je veći broj neriješenih predmeta na Visokom upravnom sudu RH gdje se broj neriješenih predmeta u odnosu na '17. povećao za nekih 800 predmeta. Makar to ne bih trebao govoriti s obzirom da sam predsjednik Vrhovnog suda, najveći i najuspješniji trend smanjenja broja predmeta je na Vrhovnom sudu RH gdje u '17. je bilo 17.444 neriješena predmeta, a u '18. 14.926. To je vrlo veliko opterećenje za Vrhovni sud koji je riješio gotovo 11 tisuća 280 tisuća predmeta. Naime, priliv predmeta na Vrhovni sud je preveliki, a zato što je zakonodavno rješenje pristupa Vrhovnom sudu bilo vrlo liberalno. Zadnjim izmjenama Zakona o parničnom postupku nadam se da će se to promijeniti i da će Vrhovni sud moći doći u poziciju da izvršava svoju statutarnu ustavnu ulogu, a to da ujednačava sudsku praksu, pa da će se s vremenom sa još nekim mjerama dovođenja na ispomoć sudaca sa nižih sudova taj zaostatak uspjeti riješiti i da će Vrhovni sud kroz nekoliko, kroz koju godinu doći u jednu stabilnu situaciju i da će moći izvršavati u punoj, kako bih rekao, s punim plućima izvršavati svoju ustavnu ulogu. Dakle, osim Visokog upravnog suda u svim sudovima je došlo do smanjenja broja predmeta koji su ostali neriješeni na kraju godine. Prema indikatoru uspješnosti također je došlo do značajnih pomaka u odnosu na '17. godinu tako da na općinskim sudovima u 2017. bilo riješeno 100% priljeva i prosječno trajanje, prosječno vrijeme postupka je bilo 130 dana, a u 2018. je riješeno 104% od priljeva i trajanje postupka je smanjeno na 118 dana u prosjeku. U županijskim sudovima je slično, 104% i 107% u '18. i skraćeno je vrijeme trajanja postupka sa 183 na 160 dana. Na trgovačkim sudovima je omjer žurnosti približno isti, ali se vrijeme trajanja postupka u 2017. na 71 dan smanjilo na 64 dana. Dakle, u prosjeku se na trgovačkim sudovima postupak traje 64 dana. Na Visokom trgovačkom sudu je nešto lošija ažurnost, ali se također smanjila vrijeme trajanja postupka sa 389 dana na 336, dakle na Visokom trgovačkom sudu u pravilu se predmeti rješavaju po žalbi u roku od jedne godine dana. Na upravnim sudovima je trend također smanjivanja trajanja postupka sa 258 dana na 197, kod Visokog upravnog suda zbog promjene nadležnosti došlo je do negativnog trenda trajanja postupka i omjera ažurnosti no to je još uvijek nekih 200 dana što ne smatram nekim većim, većim iskazanim problemom. Na Vrhovnom sudu se smanjio također, povećala ažurnost sa 110% primljenih predmeta na 128% u odnosu na primljene i smanjilo se trajanje postupka za 200 dana, sa 651 na 483. Slično je i na prekršajnim sudovima i na Visokom prekršajnom sudu gdje se također smanjio broj dana koliko traje postupak, u 2017. je to bilo 317 a u 2018. 224. Uz povećanje omjera ažurnosti sa 142% u 2017. do 158% u 2018. godini. Ako se pogleda trend stope rješavanja predmeta, to je na str. 28 izvješća za 2018., vidi se da svi sudovi uglavnom su najmanje što rješavaju, dakle rješavaju tekući priljev, dakle nalaze se na jednom ažurnosti 100% s time da veliki broj sudova ima puno veću ažurnost koja se dakle da rješavaju više predmeta nego što su primili i na taj način smanjivaju zaostatke pa je rezultat tog rada upravo smanjeni broj neriješenih predmeta sa 467 000 na 407 000. Također se iz tablice na str. 29 vidi da se vrijeme trajanja postupka na svim sudovima uglavnom smanjuje, dakle broj dana koji je potreban u prosjeku da se riješi neki predmet su smanjeni. To pokazuje i dosta citirano tzv. europski semafor pravosuđa gdje se sudovi u RH naročito u vezi sa trajanjem postupka, trajanjem prvostupanjskih postupaka, trajanjem drugostupanjskog postupka zajedno nalaze negdje po sredini tog, između 28 zemalja EU-a tako da plediram da se to izvješće čita cjelovito i da se svaki od segmenata koji su tamo prikazani posebno vrednuje i da se on čita u jednoj ukupnosti i da iz njega se može vidjeti da su trendovi ažurnosti sudova iz godine u godinu bolji. Ako se dakle pored općeg stanja sudova možemo u izvješću vidjeti i na str. 31 kako se, koliko traju i kako se rješavaju postupci u različitim vrstama, granama sudovanja i različitim vrstama postupaka pa tako u kaznenim postupcima je gotovo ažurnost u odnosu na 2017. i 2018. ista, negdje oko 97%, kada se promatra ukupno prvostupanjsko i drugostupanjsko sudovanje. U građanski predmetima je povećana ažurnost sa 102% na 108% i u 2018. i vrijeme trajanja postupka je smanjeno sa 328 dana na 297. U upravnim postupcima je također smanjeno trajanje postupaka sa 234 dana na 197, u ovršnima sa 211 na 178, na trgovačkima od 344 na 334, prekršajnima sa 121 na 129, i u zemljišno-knjižnim sa 33 na 34 dana. Dakle u prosjeku zemljišno-knjižni predmeti pred hrvatskim sudovima ne traju duže od mjesec dana a niti jedan od ovih pokazatelja koji su iskazani u danima, pokazuje da se u prosjeku predmeti rješavaju u roku od jedne godine dana. Ako pogledamo u izvješću također su dani podaci o pojedinoj vrsti sudova, od općinskih do Vrhovnog suda RH pa se iz tog djela izvješća može vidjeti da je smanjeni broj neriješenih predmeta na općinskim sudovima, u 2017. je to bilo 282 579, a u 2018. je bilo 249 740 neriješenih predmeta na kraju godine. Naravno, općinski sudovi su sudovi najviše nadležnosti, tu je najveći priliv predmeta iz svih grana sudovanja tako da ove brojke su naravno i što se tiče općinskih sudova najveće. Kada se gleda uspješnost rada općinskih sudova, u 2017. je ukupno trajanje postupka bilo 130 dana, u prosjeku u 2018. je to bilo 118 a na kraju je individualno opterećenje sudaca smanjeno u prosjeku sa 254 predmeta na 231 predmet. Tome je doprinijela i mjera spajanja sudova, tako da sada imamo 32 općinska suda ali je omogućio da se unutar sudova i njihovih stalnih službi ravnomjernije rasporedi teret rada na predmetima jer do sada je praksa pokazivala da su općinski sudovi u većim gradskim središtima opterećeniji sa većim brojem predmeta i da naravno suci u tim sudovima imaju puno više posla i pred njih se stavljaju puno veći zadaci nego što je to u sudovima u manjim gradovima odnosno manjim sredinama, sad je moguće ravnomjerno rasporediti teret predmeta i u pravo zato je došlo i do smanjenja individualnog ograničenja sudaca a ponavljam još jedanput, ključno pitanje svake efikasnosti bilokoje suda je individualno opterećenje sudaca broja predmeta. Kada se pogleda po različitim vrstama predmeta na općinskim sudovima, onda će se vidjeti da se broj predmeta smanjio, da je doduše došlo i do nešto smanjenog priljeva predmeta u odnosu na 2018. g. ali je na koncu ostalo neriješeno 249 740 predmeta a u 2017. je bilo 282 57 i ažurnost je povećana sa 100% na 104,3% dakle riješeno je 104% od priljeva predmeta. Kada se pogledaju sudovi pojedinačno onda će se vidjeti da uglavnom se u sudovima, u svim općinskim sudovima u RH da se taj trend neriješenih predmeta na kraju godine smanjuje. Jedino je Općinski radni sud u Zagrebu neznatno povećao broj neriješenih predmeta, ali to je čisto za jedno 40-tak predmeta prema tome ne predstavlja nikakav, nikakvu veliku, veliki problem kojemu se ne bi moglo odgovoriti u slijedećoj godini. Dakle, taj trend nekakvog dobrog i ažurnog rada sudova, općinskih sudova se nastavlja iz 2017. i 2018. Također, iz tablice broj 16. na 37 stranici vidljivo je da se, da je ukupan prosjek ažurnosti 112,18% u 2018. godini, a dok je u 2017. on bio 101, 101% prema tome ukupna ažurnost rada ukupno općinskih sudova je povećana za 12% u odnosu na 2017. godinu i smanjio se trajanje postupka sa 271 dan na, a bilo je 287 u 2017. Slijedeći najveći opterećenje sudova i rada sudova je, su županijski sudovi. Kada se pogleda opći, opće stanje dakle svi predmeti koji se, koji dolaze na županijske sudove bilo da su oni prvostupanjski ili da sude kao drugostupanjski žalbeni sud, vidljivo je da je broj riješenih predmeta gotovo isti. Dakle u 2017. i 2018. sudovi su riješili otprilike 99.000 predmeta razlikuje se za malo, ali je također i na županijskim sudovima smanjen broj neriješenih predmeta sa 49.943 na 43.124 predmeta. Također je i ažurnost županijskih sudova povećana 2017. je ona iznosila 104%, a u 2018. iznosi 107% i skratio se vrijeme trajanja postupka sa 183 dana na 160. Također i individualno opterećenje kao je manje sa 102 predmeta koliko je bilo u '17. po sucu na 90 u 2018. Želim tu spomenuti jednu vrlo dobru mjeru koja se, koja je u suštini vrlo jednostavna, a sastoji se u tome da pošto županijski sudovi kad sude u žalbenom postupku nemaju, uglavnom nemaju glavnu raspravu. Tako da je bilo moguće predmete bez obzira s kojeg općinskog suda dolaze, kada im je izjavljena žalba da se mogu ravnomjerno raspoređivati na sve županijske sudove u RH što je dovelo do smanjenja opterećenja rada sudaca u većim gradovima Osijeku, Zagreb, Rijeci i Splitu, a davanja da tako kažem kolokvijalno posla sudovima u manjim, županijskim sudovima u manjim sredinama koji nisu imali toliko predmeta s obzirom na sudsko područje kojem su nadređeni. Tako da je sada, se pokazuje da se u, barem u građanskoj grani sudovanja žalbeni postupci ne traju duže u prosjeku 90 dana. Dakle, to je jedna vrlo dobra mjera osim što daje, pruža veću ažurnost sudova, dakle brže se pruža pravna zaštita omogućuje i ravnomjerni raspored poslova odnosno između svih sudova, a ti se predmeti raspoređuju automatski, automatskom dodjelom predmeta, tako da sustav elektronski već kad je žalba unesena u sustav odmah dodjeljuje predmet sudu i sucu, konkretnom sucu vodeći računa o dosadašnjem opterećenju. U odnosu na cjelokupnu nadležnost županijskih sudova, ažurnost suda je, županijskih sudova je povećana sa 104,86% u 2017. godini na 107%, a opterećenje po sucu je smanjeno sa 182 predmeta na 160 predmeta. Uglavnom je u svim granama sudovanja ažurnost povećana, nešto je veći broj neriješenih predmeta u ovim najkompliciranijim predmetima ratnih zločina i USKOK-a ali za te razloge to se meni po mom sudu, ako smijem reći radi o predmetima izuzetnima koji se ne bi smjeli uopće promatrati kao ovi obični redovni predmeti jer su po svom pristupu, obimu, broju svjedoka, dokaznom materijalu, problemima koji se pojavljuju u pribavljanju dokaza itd. predmeti izvan svake kategorije i suci koji dobivaju te predmete imaju strašan, imaju vrlo velik teret da ih okončaju s obzirom na dugotrajnost i mogućnosti koje pruža sadašnji ZKP u odnosu na mogućnost ulaganja među, u međufazama postupka različitih pravnih lijekova koji odugovlače postupak. Nadam se da će novi ZKP pokušati racionalno izmijeniti te mogućnosti, a da se naravno pri tome ne dovede u pitanje prava okrivljenika koja su, koja su također imaju određeni razinu i mora im se osigurati određena razina zaštite. U građanskim predmetima ono što bi želio reći je da je kvaliteta rada sudova bolja. Dakle u 2018. godini je ukinuto 16% predmeta, dakle 84% predmeta prošlo je žalbenu kontrolu tako da su se potvrdile odluke općinskih sudova. U '17. je to bilo 17%, dakle kvaliteta je uglavnom ista, dok je u kaznenoj grani sudovanja jednaka i u '17. i u '18. godini i iznosi 18% Dakle, 18% od svih žalbeni predmeta koji su došli na viši sud su bili vraćeni zbog određene manjkavosti u tim odlukama ili u načinu vođenja postupka, dok je u 84 odnosno u 82% ti su predmeti dobili potvrdu u kontroli povodom žalbenog postupka. Slično je i kada se pogledaju rezultati rada po svim županijskim sudovima. U prosjeku je bilo neriješeno na kraju godine 43 tisuće dvjesto, tisuću, 43.124 predmeta u odnosu na 49.943 u 2017. godini. Kod trgovačkih sudova trend je isti u obje godine na koje se odnosi ovo izvješće više je riješeno nego što je primljeno i stalan je trend, to je neka generalna ocjena koja se može dati iz podataka kojima, statističkih podataka kojima raspolaže sustav, a to je da je stalni trend smanjenja neriješenih predmeta na kraju godine. Dakle, u 2017. je ostalo neriješeno 33.237 predmeta, a u 2018. ostalo je neriješeno 29.444 predmeta, prema tome smanjen je broj neriješenih predmeta za skoro 12%. Također u trajanju postupka, prosječno trajanje postupka kod trgovačkim sudovima je u 2017. bilo 71 dan, a u 2018. 64 dana i također s obzirom na '17. došlo je do smanjenja individualnog opterećenja sudaca i sudskih savjetnika brojem predmeta. Trend ažurnosti odnosno taj omjer primljenih i riješenih predmeta je i u jednog godini oko 102%. Kada se pogleda broj trajanje postupaka onda vidimo da ovaj prosjek 81 dan se naravno treba ga uzeti racionalnije i promatrati vrijeme trajanja postupaka s obzirom na vrste. Pa parnični predmeti traju u prosjeku 374 dana dakle negdje oko godine dana, u 2017. je to bilo 383 dana. Ovršni traju 80 dana, 88 dana u '17. su trajali 135. Izvanparnični 98 dan, 120 u '17. Stečajni predmeti 335 dana tu se produžilo trajanje postupka za nešto malo u '17. je bilo 313. Mirenje je također tu negdje u razini, s sudski registar rješava predmete u roku od 6 dana. Dakle, sve to kad se sabere i sa brojem predmeta ispadne 7 64 dana u ukupno trajanje postupka u trgovačkim sudovima, a u '17 je bilo 71 dan. Taj trend i ti odnosi koji se odnose na sve trgovačke sudove uglavnom se reflektiraju i na pojedinačni rad svih trgovačkih sudova u RH, tako da je više riješeno predmeta nego u 2017.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče [[Upadica: Mogu još samo…]] u svakom trenutku vi ćete imati mogućnost se još javiti pa onda [[Upadica: Mogu samo zaključno.]] recite zaključno.
Evo, htio bi samo reći da, na kraju mog izvješća postoje neke preporuke i ako smijem reći svakako jedna od preporuka kada se pisalo izvješće bilo je osnivanje Visokog kaznenog suda, to je naravno sad već u fazi realizacije. Smatram da bi trebalo do kraja provesti redefiniranje mreže i vrste sudova i spojiti još dva postojeća prekršajna suda sa postojećim općinskim sudovima u Zagrebu i Splitu. Izjednačiti visinu plaća svih sudaca koji sudjeluju sude u drugostupanjskom postupku neovisno da li se radi o državnom sudu, dakle visokom trgovačkom, upravnom ili županijskim sudovima. Trebalo bi isključiti sadašnje rješenje većih primanja onih sudaca koji sami sudjeluju kao članovi vijeća u USKOČKIM predmetima i predmetima ratnih zločina i te veća primanja dati samo onim sucima koji sude kao suci predsjednici vijeća jer se stvaraju velike nepravde između onih koji zaista sude i vode postupak od onih koji su suci i sudjeluju u radu vijeća. Donijeti Zakon o sudskoj dostavi koji bi na jedinstven način riješio pitanje sudske dostave u svim vrstama postupaka i ovo što sam već spomenuo racionalizirati prava stranaka ulaganjem pravnih lijekova o odlukama tijekom postupka. I ako je moguće u budžetu Ministarstva pravosuđa osigurati jedan poseban fond koji se može osnovati iz onih sredstava koje su ušteđene od strane sudaca i neimenovanih sudaca Vrhovnog suda da se ti suci koji će doći na ispomoć na Vrhovni sud mogu dodatno honorirati.
Zahvaljujem [[Upadica: Oprostite.]] Zahvaljujem poštovanom Vrhovnog suda gospodinu Sessi. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Izgleda predsjedniče Vrhovnog suda Đuro Sessa da nakon vašeg izvješća teče med i mliko samo trebamo nabaviti bačve, al pravosuđe je ključni problem pa evo nekoliko pitanje. Prvo pitanje, 2018. godine Vlada je PR-ovski najavljivali taj zakon koji je prošao i ovaj dom izglasao da ćete objavljivati i da će biti dostupne svima imovinske kartice sudaca, vi taj zakon ne poštivate. Otkud vam pravo za to gospodine Sessa? Svi da mogu vidjeti to. Zašto ne poštivate zakon po pitanju imenovanja novih sudaca, isti taj zakon kojega je PR služba vladajućih toliko nagovještavala? Znači apsolutno vi ste oni koji kršite zakon, vi ste pravosuđe, vi ste vrhovni sudac, vi ste predsjednik, vi ste oni koji bi tribali ujednačiti pravosuđe, a ne dozvoliti da sutkinja gospodinu Živkoviću kaže da žali za svojim sinovima u Vukovaru u samoći. Kako to komentirate? [[Upadica: Zahvaljujem.]] Najveća presuda je hrvatskom narodu je što imamo ovakvo pravosuđe i vas za vrhovnog suca.
Zahvaljujem kolega Bulj. Slijedeća replika poštovani kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine predsjedniče. Ako gledamo vaše izvješće, ako čitamo ove brojke na prvi pogled se čini da je sve u redu, na prvi pogled se čini da imamo ogromne pomake u kvaliteti sudovanja, ali to nije tako. Niz odluka Europskog suda za ljudska prava kao i Ustavnog suda RH pokazuju da nažalost kvaliteta odluka koje donose hrvatski sudovi ne prati ove brojčane pomake. Građani RH imali su prilike vidjeti to u praksi, prije nekoliko dana u onom zloglasnom slučaju silovanja u Zadru u kojem su osumnjičenici za višestruko silovanje koje je trajalo jedno duže vremensko razdoblje pušteni na slobodu. Srećom drugostupanjski sud je grešku ispravio, međutim činjenica da iz takvih odluka proizlazi ozbiljna negativna percepcija za hrvatsko pravosuđe u cjelini. Gospodine predsjedniče Vrhovnog suda vi ste jedini koji ima ovlast pokrenuti postupak protiv svih sudaca u RH kada krše zakon, hoćete li to početi činiti? Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grbinu. Sljedeća replika poštovani kolega Ante Bačić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Predsjedniče Vrhovnog suda. U samom svom obrazloženju ovoga izvješća napomenuli ste upravo ovaj odljev sudskih savjetnika, ali mislim na stranici 18, 19 stoji da u ukupnoj slici najveći broj sudaca je između 55 i 65 godina i poražavajuća rečenica, „niti jedan pravosudni dužnosnik koji je obnašao dužnost u 2018. godini nije mlađi od 30 godina“. Znamo da je bila kojekakva zabrana zapošljavanja i novih vježbe4nika i savjetnika, mislim da smo brojne generacije mladih pravnika s time zakinuli i da nisu mogli pristupit sudu, sada nam sudski savjetnici odlaze, a vi kao glavni organizator sudbene vlasti u RH, moje pitanje je jel pazite na to, jel pazite na ovu statistiku? Za pet godina možemo doći do problema da de facto nećemo imati novih savjetnika i novih svježih sudaca jel će dosta njih otići u mirovinu. A ponavljam, veliki broj zadnjih par generacija mladih pravnika smo zakinuli na pristup sudu. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Sesa imam jedno konkretno pitanje tako da bi vas molio da mi odgovorite na to pitanje, budući da niste odgovorili na pitanja prethodnim govornicima. Interesira me pitanje vezano za retroaktivnost Zakona o potrošačkom kreditiranju. Vrhovni sud je 2016. godine iznio stav da izmjene iz 2015. nemaju retroaktivno djelovanje, dok s druge strane Ustavni sud je 2017. naveo da ima. Interesira me hoće li Vrhovni sud nešto učiniti da se uskladi ta praksa dva suda? Imate li vi ikakvu korespondenciju i kako je moguće da imate tako različite stavove? Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Škiboli. Sljedeća replika poštovani kolega Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi suče Sesa, dobio sam odgovor na jedno pitanje na Odboru za pravosuđe, međutim hrvatska javnost to nije tada mogla čuti jer to nije bilo praćeno pa ću vas zamoliti da mi još jednom odgovorite na to isto pitanje. A pitanje glasi, hoće li pravna pitanja koja još uvijek proizlaze iz slučaja Franak imati prioritet na Vrhovnom sudu, a radi se prije svega o pravnom pitanju ništetnosti CHF ugovora i o pravnom pitanju matematičkog obeštećenja potrošača koji su konvertirali CHF kredite? Znači ta dva pitanja na neki način već jesu na Vrhovnom sudu pa me zanima hoće li takva pitanja imati prioritet kod odlučivanja? Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Aleksić. Sljedeća replika poštovani kolega Ante Babić. Izvolite kolega Babić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Sesa. Vezano za vaše izvješće kako skratiti vrijeme postupaka što je rak rana hrvatskog pravosuđa, ima jedna stvar u praksi sljedeća, dakle u jednom kapitalnom kaznenom dijelu gdje vam recimo je i kod optuženika radi Državno odvjetništvo, a recimo kod jednog dijela vezano za mito od 100 ili 200 kuna imate 11 sudaca koji su u tom postupku, dakle sudac istrage, tri u optuženičkom vijeću, raspravnom vijeću kod žalbenog tri i predsjednik suda, dakle 11 sudaca radi recimo na jednom takvom djelu. Mislim da bi trebalo promišljanje ići u tome pravcu i vidjeti da se takve stvari ne događaju, a time ćemo skratiti vrijeme postupka između ostalog. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću repliku poštovani kolega Anđelko Stričak. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Imali smo prilike od predsjednika Vrhovnog suda čuti izvješće o radu u sudstvu koje se u najvećem dijelu odudara od stava javnosti, svih anketa i analiza, pa između ostalog prije koju godinu se sudstvom bavila i SOA koja je u svojem izvješću navela da je 20-ak sudaca sigurnosna prijetnja nacionalnoj sigurnosti. Pa evo mene interesira da li ste nakon tog izvješća SOA-e našu Sigurnosno-obavještajnu agenciju i poduzeli koje korake da se to otkloni? Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine Sesa, u medijima ste poznati kao komesar HDZ-a za sudstvo. Znači vi ste politički imenovana osoba koju je HDZ odabrao i zato imamo pravosuđe kakvo ga imamo u ovome trenutku. Moje je pitanje vrlo jednostavno, nakon što ste zaštitili suca Turudića koji se nije zaustavio na poziv hrvatske policije i vama je to prihvatljivo ponašanje za hrvatskog suca, pitanje postavljam još jednom koje je postavio Peđa Grbin prije mene. Da li ćete pokrenuti stegovni postupak protiv suca u Zadru ili ćete ga zaštititi kao što štitite sve svoje prijatelje i suca Turudića pored zdravih očiju koje svi vidimo? Čovjek je odbio nalog policije, zaustavio se nakon ne znam koliko puta, umjesto da je stao kada mu je policija to rekla. Tako da recite mi gospodine Sessa da li ćete i dalje komesariti ispred HDZ-a ili ćete zaštititi dignitet pravosuđa u RH? Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu. Temeljem Članka 240. kolega Maras i Članka 238. jer se ne držite teme izričem vam opomenu, još jednu, slijedeća opomena oduzet ću vam riječ. Prelazimo na slijedeću repliku. Poštovani kolega Davor Ivo Stier, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče ovo izvješće ukazuje da i dalje postoji jedan sustavni problem u procesuiranju ratnih zločina neprijateljske vojske, dakle JNA i četničkih formacija. Dakle pristup je uglavnom vrlo ograničen i teritorijalno i vremenski umjesto da se sagleda cjelokupnost operacija neprijateljske vojske kao što to npr. čine međunarodni sudovi ili neka tužiteljstva drugih država. Dakle, bez obzira na dosadašnju praksu vjerujem da je potrebno revidirati takav pristup prema tome evo apeliram da se i taj aspekt sagleda jer je to jedno od temeljnih pitanja da bi se povećalo i povjerenje hrvatskih građana u pravosuđe.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću repliku poštovana kolegica Marija Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Predsjedniče Vrhovnog suda u vašem izvješću stoji da je u zadnje tri godine povećana stopa ažurnosti pogotovo na Vrhovnom sudu i to za oko 129%, međutim obzirom na priliv novih predmeta još uvijek je velik broj neriješenih predmeta. Možete li nam usporediti podatke koliko predmeta dolazi kod nas po jednom sucu, a koliko u nekim drugim državama kako bi naši građani stekli uvid o opterećenosti naših sudaca brojem predmeta? Hvala.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika poštovani kolega. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče ja sam se odmah nakon što ste izrekli opomenu kolegi Marasu javio za povredu Poslovnika, ali, pa bi se na to referirao. Dakle, smatram da je povrijeđen Članak 239. jer ste se u izricanju opomene kolegi Marasu pozvali na Članak 240. koji govori o opomeni s oduzimanjem riječi. Dakle, u konkretnom slučaju ne vidim koju je odredbu Članka 240. povrijedio kolega Maras jer on govori o pozivu na nasilje ili mržnju, vrijeđanje hrvatskog naroda, vjerskih, nacionalnih i drugih zajednica, spolne, rodne i druge skupine te strane države i međunarodne organizacije i njihove predstavnike. Dakle, nisu ispunjeni, ja nisam vidio da je gospodin Maras baš tu odredbu članka zbog kojeg ste mu izrekli opomenu potvrdio, pa bih molimo kratko objašnjenje.
Niste me dobro slučaju, ja sam rekao u slučaju ako nastavi …/nerazumljivo/… budući da već ima jednu opomenu, da ću mu onda temeljem Članka 240. oduzeti riječ. Imamo još jednu, tako da mislim da nije povrijeđen Poslovnik. Izvolite kolega Šuker.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora kolega Bauk je prekršio Članak 236. Poslovnika, a također i vi jer da je kolega Bauk se javio u vrijeme kad ste vi izricali opomenu kolegi Marasu, vi ste se javili kolega Bauk molim vas, javili ste se u trenutku kad je govorio kolega Stier, prema tome prekršili ste Članak 236.
Poštovani kolega Šuker dozvolite meni da vodim sjednicu, a vama hvala na vašoj susretljivosti, na pomoći, kolega se javio samo što ja nisam vidio njegovu pločicu, tako da sam ja napravio previd, a nije on. Izvolite, ponovno kolega Bauk. Kolega Šuker molim vas, hvala lijepo. Izvolite.
Gospodine potpredsjedničke predlažem da stegovnu mjeru promijenite u upozorenje, zbog toga što je ako je kolega Maras dobio opomenu on je nije dobio za vrijeme ove točke, nema kumulativnih skupljanja opomena tijekom dana, nego se opomena odnosi za konkretnu točku. U tom smislu je moja intervencija i neću se više javljat po povredi Poslovnika. Zahvaljujem.
Kolega Bauk niste u pravu, čitajte malo bolje Poslovnik, a kod povrede Poslovnika u svom uvodnom izlaganju niste se uopće pozvali koji je članak povrijeđen, tako da molim vas nemojte ubuduće zloupotrebljavati institut povrede Poslovnika. Nastavljamo s radom, slijedeća replika poštovana kolegica Ines Strenja. Izvolite.
Zahvaljujem. Moja, ja ću imati zapravo opservaciju obzirom da kolega Sessa ne odgovara na ni jedan naš upit, a bilo bi interesantno i bilo je vrlo interesantnih pitanja s jedne i druge strane. Dakle, ono šta je mene zanimalo da li je uopće upoznat sa situacijom da je napravljen presedan i da je prvi puta jedan ministar dva puta pokušao utjecati na pravosuđe? Konkretno znate da ogroman broj liječnika radi ogroman broj 3 miliona sati prekovremenih i da zbog toga su podigli opravdane tužbe koje preko 95% završavaju u korist liječnika. Ministar je pokušao utjecati, prvo što je pisao ministru pravosuđa, što je pogrešna adresa, a drugo pisao je Općinskom sudu u Bjelovaru isto tako da se donose presude u korist liječnika. Zanimalo me zapravo, to sam očekivala ali ne znam da li u dobiti odgovor. Da li je upoznat s tim i da li je on dobio upit jer bi on bio prava adresa da se pita da li se treba ujednačiti praksa ovisno o tome kako se presuđuje i u vezi liječnika i njihovih prekovremenih sati?
Zahvaljujem, zahvaljujem poštovanoj kolegici Strenja. Slijedeća replika poštovani kolega Ante Pranić. Izvolite kolega Pranić.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Predsjedniče Vrhovnog suda u vašem izvješću spominjali ste ažurnost županijskih sudova i kako se to povećalo. Pa vidimo sada primjer u ovom tjednu gdje su dva kaznena postupka odbačena prema najvećem tajkunu iz vremena privatizacije gospodinu Kutli za što ga se teretilo preko 100 miliona kuna. Mene zanima kao saborskog zastupnika tko će platiti sudske postupke i da li će odgovarati itko imenom i prezimenom da predmet koji traje preko 10 godina može tako lako otići u zastaru i nije to samo jedan ili dva predmeta, baš prema toj osobi preko 15-tak predmeta je otišlo u zastaru. I mi govorimo o hrvatskom pravosuđu. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Pranić. Slijedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi gospodine Sesa. Na stranici 5 u izvješću ste se pozvali na članak 45. stavak 6. Zakona o sudovima, s tim se slažem nemam zamjerke. Piše da „Hrvatski sabor neće raspravljati niti zauzimati stajališta u stanju pojedinih sudskih predmeta jer bi se na taj način narušila neovisnost sudaca“. Međutim, zbog kolegice i kolega ovdje u Hrvatskom saboru zbog javnosti ipak želim reći neovisnost hrvatskog sudstva se neće narušiti ovom raspravom jer pritisak na neovisnost sudstva nikada ne ide javno, on je uvijek iza očiju javnosti, da ne bi sada stekao pogrešan dojam da mi ovdje o ničemu ne smijemo raspravljati samo o brojkama koje ste vi predstavili. Dapače, moramo raspravljati baš o tim slučajevima gdje smatramo da je vršen pritisak na sudovi jer se to vidi iz čudnih i neprirodnih presuda. Eto to sam htio pridonijeti ovoj raspravi, a šteta što vi ne odgovarate ni na jednu repliku.
Zahvaljujem poštovanom kolegi. Izvolite odgovor na repliku, poštovani predsjednik suda Đuro SEsa. Izvolite.
Ja sam ne poznajem dovoljno Poslovnik Sabora, mislim da ću ja na kraju sumarno moći odgovoriti na sva ova postavljena pitanja kada se, mislim ja to mogu brzo u par rečenica pa sam mislio kada sve prođe onda ću ja reći na svako pitanje dvije, tri rečenice to nije neki problem.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, to je vaše pravo. U svakom trenutku imate pravo uzeti riječ ili na kraju skupno odgovoriti u završnoj riječi. Prelazimo na sljedeću repliku, poštovana kolegica Nada Turina Đurić. Izvolite.
Ja bih voljela da u ovom izvješću koje je prikazano skoro isključivo kroz statističke podatke i usporedbe onoga što je danas u odnosu na ono što je bilo prošle godine ili pretprošle godine što znači da se ono loše uspoređuje sa onim još lošijim, pa onda neki pomaci tu jesu zabilježeni na bolje. Međutim mislim da bi usporedbe trebale biti prema nekim standardima koje bi mi htjeli dostić, a sreća je da osim ovakvih naših izvješća koja su interna gdje se želimo pohvaliti da smo za par postotaka nešto popravili, postoje i neka izvješća koja se rade neovisno izvan RH na razini EU koji govore nažalost, da je Hrvatska po stanju u pravosuđu čvrsto na začelju. To je tako, nažalost evo ja imam pred sobom izvješće koje provodi EU Justice … koje pri Europskoj komisiji i gotovo po svim standardima Hrvatska se nalazi na zadnjem ili predzadnjem mjestu po svemu. To je žalosna činjenica.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Turini Đurić. Prelazimo na sljedeću repliku poštovana kolegica Branka Juričev Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovani predsjedniče gospodine Sesa. Vi ste govorili u svom izlaganju o prosječnom vremenu trajanja postupka i sigurno da svaka od zainteresiranih strana želi da se postupak što prije okonča kako bi znali u čiju korist je i presuđeno. Međutim, postoje predmeti gdje je i šira zajednica zainteresirana za ishod postupka kao što je slučaj u Marini Pirovac, ja vjerujem da i vi sami znate za probleme imovinsko-pravnih odnosa i prije tri godine već je Vrhovni sud dosudio i riješio taj predmet pa je tražena revizija i sada ponovno dvije i pol godine taj predmet je na Vrhovnom sudu. Naravno, svi zajedno iščekujemo okončanje postupka jer nam pati gospodarstvo općine i županije. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici. Iscrpili smo sve replike na uvodno obrazlaganje izvješća. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala lijepo. Predstavnik Vlade da li želite obrazložiti mišljenje? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista poštovani kolega potpredsjednik Sabora kolega Božo Petrov. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici, predsjedniče Vrhovnog suda. Za početak bih vas volio savjetovati da se ne branite šutnjom, da ne pronalazite razloge zbog kojih ćete šutiti i da se što prije uključite u raspravu, što prije počnete objašnjavati, inače će se potvrditi dojam o nečijoj krivici. Prije same rasprave o ovoj točki dnevnog reda, ja ću samo upozoriti i vas ovdje i hrvatsku javnost da se ova rasprava ne bi dogodila da nije baš opozicija skupila potpise da se ovo izvješće stavi na dnevni red. I da je tome tako govori i da mi danas raspravljamo o 2017. godine krajem 2019. godine. Vladajući su pokušali jakooo dugo rastezati raspravu jer njima očito jednostavno ne odgovara da se raspravlja o stanju sudbene vlasti ili smatraju da je sve dobro. A ja mislim da o pravosuđu trebamo raspravljati i to više puta godišnje. Smatram da trebamo raspravljati pogotovo zato što ste mogli vidjeti zadnjih dana kakav je dojam, percepcija ljudi u Hrvatskoj o hrvatskom pravosuđu. I ako ne budete raspravljali ovdje s argumentima moglo bi vam se dogoditi da na drugim mjestima raspravljate s puno manje argumenata s puno više emocija. I o tome isto tako trebate na to trebate računat. Nedavni pravosudni slučaj u Zadru je po ne znam koji put skrenuo pozornost javnosti na rad sudova. I neću ulaziti u pojedinačne slučajeve niti nam je ovo danas ovdje tema, ja ću se osvrnuti na percepciju, na dojam koji stvaraju ovakve odluke. Nije ovo prvi put da se diže doslovno bura javnosti na pojedine odluke sudaca u pojedinim slučajevima i da je rad sudova glavna tema danima i tjednima u medijima u medijskom prostoru. Do toga ste doveli pravosuđe. Ono što posebno zabrinjava u cijeloj ovoj priči su medijski istupi sudaca odnosno pravosudnih dužnosnika koji vrlo rado u trenutku kada se stječe dojam u javnosti da se dogodio fijasko pravosuđa vrlo rado lete pred televizijske kamere, u izjave, u intervjue, na televiziju braneći cijelu ovu priču i sistem. I meni je to jasno, oni brane svoju struku, svoj sustav, ali uvijek, uvijek izlaze sa defanzivnim stavom, sa obrambenim stavom a time dobivate još jednu negativnu konotaciju u javnosti jer to zapravo govori da nemate niti, niti minimum samokritike. Ono što ćete još s time dobiti je eksplozivni ambijent napunjen emocijama bez ikakve objektivne, objektivnog rasuđivanja. I zato ja smatram da ove stvari moramo mijenjati, moramo ići u puno dublje rezove od onih što ste vi zamislili, od onih što se mogu zamisliti uopće. Ali nažalost situacija vam nije baš sjajna jer kao 1, negativna selekcija nije mimoišla niti sustav pravosuđa, kriteriji za imenovanje sudaca, za unapređenje sudaca su bili fluidni. Pa nam je sad stanje takvo kakovo je. A najbolje je to rekao baš jedan više rangirani sudac neki dan kada je izjavio, znate političare možete zamijeniti nakon 4 godine ali nas suce, nas imenujete doživotno. Hvala vam na tome i na takvoj negativnoj selekciji koju možemo trpjeti doživotno. Druga stvar, za sada nema apsolutno nikakvih ozbiljnih pomaka, niti ja vidim bilo kakve ambiciozne planove, hrabre planove da će se nešto promijeniti u sustavu pravosuđa. Vlada, Ministarstvo pravosuđa prošle godine ovdje je govorila o jednom velikom organizacijskom paketu organizacijskih zakona da bi na kraju sama rekla da je to mini reforma. Mogli smo vidjeti da je PR Vlade odradio fenomenalan posao, s naslovnica su vrištala obećanja a on je u sebi bio toliko mizeran, toliko impotentan da ga je Vlada na kraju nazvala mini reformom. I od cijele te halabuke mogli smo vidjeti da su obećali da će se javno biti dostupne imovinske kartice sudaca. Zakoni su stupili na snagu 1. rujna 2018. Je li vas trebam možda upozoriti da je danas kraj 2019. a da tih, niti tih imovinskih kartica nema javno. Da, uputili smo mi, samo da hrvatska javnost zna, uputili smo mi pisani zahtjev ministru Bošnjakoviću da nam odgovori tko je i kada donio odluku da se ne poštivaju hrvatski zakoni doneseni u ovome Saboru. Pa neka hrvatska javnost zna tko ne poštiva namjerno zakon zadnjih godinu dana. Dalje, u međuvremenu se pojavio problem sa imenovanjem sudaca i predsjednika Višeg kaznenog suda. Sada gledajte ovo, prošlogodišnje izmjene Zakona o sudovima i Zakona o Državnom sudbenom vijeću predvidjele su promjenu sustava imenovanja sudaca s jednog suda u viši sud. Ono o čemu se radi, promijenili su način ocjenjivanja sudaca prilikom njihovog unapređenja. I gle čuda, to se ne poštuje. Državno sudbeno vijeće započelo s imenovanjem sudaca tog istog Visokog kaznenog suda primjenjujući pravila onoga prošlog zakona, ne ovog zakona koji je aktualan zadnjih godinu dana. Pa sada mi molim vas objasnite predsjedniče Vrhovnog suda kako to da krema pravosudnog sustava u RH ne poštuje zakone donesene u Hrvatskom saboru? Predsjednik ste Vrhovnog suda. Nemate odgovora. Recite mi kakvu poruku šaljete građanima, je li možda šaljete poruku da je to jedna fina zatvorena organizacija koja selektivno primjenjuje zakone onda kada se to na njih odnosi? A ono što ja na kraju stječem dojam da smo mi dobili umjesto transparentnog pravosudnog sustava jednu opskurnu, zatvorenu organizaciju u kojoj također postoje elite, gdje postoji jednakiji od drugi, gdje se neki suci očito imaju pravo baviti i politikom i dvorskim pravosudnim igrama a mnogo manje suđenjem. I to vam je dojam kojeg danas imaju građani RH, što god da vi ovdje govorili ali čak ne trebamo pričati o dojmu, predsjednik Vlade koji je tražio da vi budete predsjednik Vrhovnog suda hvalio se neki dan ovdje indeksom konkurentnosti. Ne da ste napredovali, pali ste, pali ste na predzadnje mjesto na svijetu, od 141. svjetskog gospodarstva vi ste na 140.-tom mjestu. I to nije dojam, to nije percepcija, to je stvarnost, to je referenca, to je činjenica. I to vam je svijet rekao. I o čemu raspravljati? O statistici? Da, možemo pričati o statistici, sada će se popraviti značajno, otkad je Vlada i Ministarstvo pravosuđa podleglo vašim zahtjevima da se vi, u slučaju revizije, pa sada Vrhovni sud osim u iznimnim slučajevima više neće se tu miješati. Pa smo onda na kraju dobili da drugo stupanjske odluke županijskih sudova ne poliježu nikakvoj kontroli da na kraju de facto su oni krajnja tijela, da su njihove odluke neoborive. Ono što mene zanima, hoćete li na kraju napraviti analizu njihovih odluka, njihovih praksi i na kraju pokazati apsolutno svima u Hrvatskoj koliko je to na kraju bilo kvalitetno? Mene stvarno zanima kako ćete objasniti ljudima da u ovakvom sustavu kakvog mi imamo što se tiče pravosudnog sustava ste omogućili da ne postoji apsolutno nikakva kontrola, gotovo pa nikakva kontrola drugostupanjskih tijela. Ja bih vas volio upozoriti, zna se dogoditi da građani u istoj zgradi da im se obrađuje i na prvostupanjskom i na drugostupanjskom tijelu njihov predmet, a sada su izgubili mogućnost da njihov predmet izađe uopće iz zgrade. Spominjete u svom izvješću praksu Vrhovnog suda, čak hvalite se da se ta praksa objavljuje u cijelosti bez iznimaka i ja vam to vjerujem. Ali ono što mene zanima, jel ona sistematizirana na odgovarajući način? Jeli barem suci Vrhovnog suda imaju mogućnost pronaći odluke u kojima se vide ključna pravna shvaćanja Vrhovnog suda po određenim pitanjima? I to ne bi to trebalo biti da se razumijemo samo pravo sudaca Vrhovnog suda, ako se hvalite transparentnom javnom praksom, to bi trebalo apsolutno svi odvjetnici i odvjetnička društva i građani u RH. Jel tako sistematizirano? Toplo se nadamo, toplo se nadamo. Ali ono što vas ne treba biti briga jer ste vi to na kraju prebacili teret na leđa onih koji mole da se napravi revizija. Ja ću vas podsjetiti još jednom, mi danas raspravljamo nakon dvije godine o izvješćima i to zato što je to opozicija tražila, ne zato što ste vi bili voljni to napraviti. I onda mi ne treba na pamet ovdje reproducirati podatke izvješća, ja ću vam završiti dojam. Dojam je da vam hrvatsko pravosuđe klizi prema sferi farse. Ja apeliram na vas gospodine Sesa da se trgnete i da objasnite to svojim kolegama. I ne tražimo mi ništa više od onoga što piše u Ustavu, a u Ustavu stoji da će apsolutno svako, svaki građanin u RH imati pravo na neovisan, nepristran sud kojeg neće interesirati podrijetlo, porijeklo, imovina ili nešto slično, samo to tražimo. Jeli možemo to imati? Ja želim da apsolutno svi hrvatski sudovi, sudačka organizacija u RH shvati u kakvom su stanju, koliko toga trebaju za napraviti. Daj pomaknite se u jednome trenutku jer mogli ste vidjeti da su vam s najviših instanci, dotle ste doveli hrvatsko pravosuđe, da vas s najviših instanci u ovoj državi prije nekoliko dana dolazi zahtjev da se vršenje pravde odvija pod stablom bukve. Ako vam to nije jasno, ako vam to nije trenutak za alarm, onda ne znam što jest. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Petrovu. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Marko Šimić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi predsjedniče Vrhovnog suda RH, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Danas pred sobom Izvješće predsjednika Vrhovnog suda o stanju sudbene vlasti za 2017. i 2018. godinu koju je temeljem članka 45. Zakona o sudovima predsjednik Vrhovnog suda RH jednom godišnje dostaviti Hrvatskom saboru. I radi istinitog informiranja javnosti treba reći da je upravo izvješće o stanju sudbene vlasti za 2017. došlo početkom godine odnosno bliže sredini godine 2018., stoga za 2017. godini o njemu nismo mogli niti raspravljati. Za 2018. godinu izvješće je stiglo sredinom 2019. godine. No još bitnije je napomenuti da se o izvješćima nakon njihovog pristizanja u Hrvatski sabor da su odmah uvrštena u dnevne redove matičnog odbora, dakle Odbora za pravosuđe te se na tome odboru i raspravljalo. Ukoliko tu raspravu nećemo uzeti kao bitnu raspravu u ovom Hrvatskom saboru onda degradiramo i sve ostale odbore koji raspravljaju o određenim izvješćima. Moramo znati da je Hrvatski sabor izmjenom Poslovnika Hrvatskog sabora unio jedno novo pravilo da se o izvješćima raspravlja na matičnim odborima, samo se iznimno o izvješćima koja su predviđena Poslovnikom Hrvatskog sabora raspravlja na plenarnoj sjednici. U ta izvješća ulazi i ovo bitno i prevažno izvješće predsjednika Vrhovnog suda, no međutim važno je naglasiti da je izvješće pravodobno i pravovremeno raspravljeno na matičnom odboru Hrvatskog sabora. U 2017. godini točnije u rujnu 2017. godine raspravljali smo o izvješćima za 2015. i 2016. godinu gdje smo poredbenom analizom zaključili kako i u kojem smjeru ide stanje u sudbenoj vlasti u RH. Stanjem sudbene vlasti u RH zastupnici u Hrvatskom saboru bave se svakodnevno u svojim slobodnim govorima u svakoj točki dnevnog reda koja se odnosila na bilo koje pitanje iz područja pravosuđa i sudbene vlasti u RH raspravljalo se i o pojedinačnim slučajevima. Ja ću samo naglasiti nekoliko zakona kada smo uz nekakvu širu raspravu raspravljali i o izvješću predsjednik Vrhovnog suda. U 2018. godini posjetiti ću imali smo reformu hrvatskog pravosuđa, imali smo i kolokvijalno nazvano otpis dugova kojim je Vlada RH zaista izašla u susret građanima posebno onoj skupini blokiranih građana. U 2019. godini imali smo isto tako nekoliko manjih reformi hrvatskog pravosuđa ali jedna od bitnijih stvari koju smo zaboravili danas naglasiti da su sucima dakle povećane plaće. U 2013. i 2014. godini te plaće su bile smanjene prvo za 3%, kasnije za 6% dok je Vlada RH početkom godine 2019. te plaće dakle zakonom povećala za 6%. Dobro je da je ova tema danas na rasporedu sjednice Sabora jer percepcija javnosti, budimo iskreni i nije najbolja o hrvatskom pravosuđu. O percepciji javnosti ću kada budem analizirao cijelo ovo izvješće, dotaknuo sam se u ime kluba i toga dijela i za to nije samo odgovorna sudbena vlast i suci. Svi mi pa i mi političari doprinosimo ovakvoj slici hrvatskog pravosuđa. Ako ćemo raspravljati dakle o ovome izvješću onda je pravo vrijeme reći da je dolaskom predsjednika Vrhovnog suda i ovo izvješće poprimilo drugačiji oblik. Ono je danas sažetije, ono je danas preglednije, strukturiranije, lakše je, posebice laiku pratiti kako organizaciju sudbene vlasti tako i njenu dinamiku donošenja odluka pa čak i jednim dobrim dijelom i kvalitetu odluka koje su donesene. Moram reći da su ova izvješća iscrpna, da su dobro strukturirana i da daju pouzdani uvid u statističke podatke i pokazatelje koji su povoljniji nego su bili u godinama 2015. i 2016. odnosno izvješćima za te godine. U izvješćima sve je popraćeno preglednim tabličnim i grafičkim prikazom aktualnih podataka, predmetna izvješća nude cjelovit prikaz organizacije, mreže sudova, analizu stanja ljudskih potencijala na sudovima te podatke učinkovitosti rada sudova. Tu je i prikaz kretanja indikatora uspješnosti koji na jednostavan način prate učinkovitost sudova u promatranom izvještajnom razdoblju. Važno je napomenuti da nije jednostavno i lako ni prikupiti dakle sve podatke za izradu ovog izvješća pa vidimo koliko je ono obuhvatno i po samim izvorima a to je, izvori su dakle od Vrhovnog suda, državnog sudbenog vijeća, Ministarstva financija, Ministarstva pravosuđa, pravosudne akademije, svi visoki drugostupanjski sudovi kao i uskočki sudovi u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu. Ukupno gledajući dakle u razdoblju u kojem su sustavno provođene reforme u vrijeme i nakon pristupanja EU poduzeti su sveobuhvatni reformski zahvati koji su unijeli značajne novine u normativnom i institucionalnom smislu te samom praktičnom djelovanju pravosudnog sustava. Pravosudni sustav RH bio je opterećen ne malim brojem ne riješenih predmeta te je ozbiljno bilo narušeno pravo građana da sudskim putem riješe svoje probleme. Još 2005. godine isticala se prioritetnost cjelovite provedbe reorganizacije pravosudnog sustava isticanjem tadašnjeg velikog broja redovitih i specijaliziranih sudova i to njih 266. Da se podsjetimo pravci reorganizacije pravosudnog sustava išli su u skladu sa Strategijom reforme pravosuđa, Ministarstvo pravosuđa u RH. U prioritetnom smjeru dakle teritorijalnog preustroja nova karta pravosudnih područja, organizacijskog preustroja, poboljšanje učinkovitosti pratećih službi u pravosudnim tijelima, preuređenja žalbenog postupka te informatizacije cijelog sustava. Od 2008. godine broj sudova smanjen je u RH te je ono za ovo izvještajno razdoblje bilo 24 općinska, 22 prekršajna, 8 trgovačkih, 4 upravna, 15 županijskih, Visoki trgovački sud RH, Visoki upravni sud RH, Visoki prekršajni sud i Vrhovni sud RH sa 54 stalne službe općinskih sudova, 66 stalnih službi prekršajnih sudova i 4 stalne službe županijskih sudova. U međuvremenu došlo je do još jedne reorganizacije, intervencije u ovaj sustav te danas imamo 32 općinska suda no međutim, no o tome ćemo govoriti u izvješću za 2018. godinu te izvješću za 2019. godinu u kojima će se siguran sam vidjeti punina rezultata svih ovih reformi koje je Vlada RH u ovom periodu odradila. Hrvatska po broju sudaca u odnosu na broj stanovnika na samom vrhu Europe, izvještaj o komparativnim podacima o stanju europskih pravosudnih sustava CePI, istraživanje u kojem je obrađeno 40 država Vijeća Europe pokazuje podatke o brojčanom stanju kadrova u sudovima kojim pokazuju da se broj sudaca na 100 tisuća stanovnika u EU kreće od 3 kao u Irskoj pa do recimo RH ima 41, dok Slovenija ima više od nas a Sloveniju smo spominjali prilikom donošenja Zakona o ovrsi kada smo upravo njihov model govorili kako je dobar. A danas radimo poredbenu analizu potpuno jednog drugog podatka gdje vidimo tu različitost sustava i zapravo nemogućnost uspoređivanja samo u jednom malom dijelu. Dakle u 2017. godini sudačku dužnost obnašalo je 1788 osoba od čega 44% na općinskim sudovima, 22% na županijskim sudovima i 2% na Vrhovnom sudu RH dok je zaposlenih bilo 8392. U 2018. godini vidimo značajan trend smanjenja zaposlenih u sudovima od nekakvih 1%. Ako pogledamo sama mjesta i dužnosti sudaca vidimo da na određenim sudovima došlo je i do većeg smanjenja broja sudaca od 1%. Što se tiče strukture, rasporeda sudaca s obzirom na grane sudovanja najviše je njih u općinskim sudovima koji imaju i možda i najširu nadležnost. Slijede suci županijskih sudova gdje je bilo 388 sudaca u 2017., u 384 u 2018. sudaca prekršajnog suda gdje vidimo i nekakvo smanjenje u broju sudaca veće od 1%. Nastavljen je iako i imamo smanjen broj sudaca i zaposlenih u sudovima pozdravljamo nastavljeni trend smanjenja broja neriješenih predmeta i skraćenje trajanja sudskog postupka. Iako zabrinjava priljev predmeta koji u državni kao što RH koja ima gotovo 4 milijuna stanovnika vidimo da imamo priljev predmeta milion i 250 tisuća godišnje. U izvještajnom razdoblju za 2018. godinu taj priljev je smanjen za 6% i iznosi milion i 166 tisuća 130 predmeta što je po mom osobnom sudu dosta. Analiza broja neriješenih predmeta po sudovima pokazuje kako je na kraju 2017. godine u odnosu na prethodnu godinu smanjen broj neriješenih predmeta općinskih, trgovačkih, prekršajnih, upravnih, županijskih sudova, zatim Visokog trgovačkog suda, Visokog prekršajnog suda te Vrhovnog suda RH. Namjerno sam nabrojao sve ove sudove iz razloga što jedino je povećan dakle broj, broj neriješenih predmeta na Visokom upravnom sudu RH. Čak ni ovaj podatak ne utječe toliko na promjenu percepcije javnosti, ali ga je bitno izreći jer on je zaista značajan. Što se tiče županijskih sudova uočen je pozitivan trend rješavanja predmeta tako da je na kraju 2017. godine zabilježen manji broj neriješenih predmeta po sucu i sudskom savjetniku, a u kojima najveći udio imaju građanski parnični predmeti. Razmatrajući detaljnije strukturu predmeta postoje vrste predmeta koje imaju stopu rješavanja ispod 100% za koje su nadležni upravo županijski sudovi. To je slučaj kod predmeta ratnog zločina, kaznenih predmeta u prvom stupnju, kaznenih predmeta u drugom stupnju, zatim kaznenih izvanraspravnih vijeća i predmeta istražnih radnji. Svjedoci smo da upravo oni slučajevi koji završavaju u medijima dolaze iz ovog područja djelovanja sudova. To su zapravo i najteži predmeti za rješavanje na sudovima gdje u samim postupcima imamo dokazne radnje koje i nije i jednostavno uvijek izvesti i gdje je uključen uvijek veći broj ljudi, gdje su uključeni vještaci iz svih područja te zaista, te zaista takvi postupci zahtijevaju i više vremena. No, smatramo da se i na tim predmetima treba iznaći, u tim predmetima treba iznaći rješenje i da se takvi predmeti trebaju ubrzati. Posebno ovo svoje mišljenje temeljim na apelu predsjedniku Vrhovnog suda gospodina Sesse koji je rekao da svaki puta kada se pojavi nekakav problem u pravosudnom odnosno sudbenom sustavu zakonodavac pokušava zakonom intervenirati. Dogodile su se određen intervencije u ovom području, no međutim nisu one toliko velike, značajne da bi utjecale u negativnom smislu na ažurnost rješavanja predmeta. Pa evo jedan od dijelova u koji ću se svakako u slijedećem izvješću za 2018., 2019. godinu pratiti je upravo i ovaj dio županijskih sudova i nadam se da će i ovdje ažurnost, stopa ažurnosti biti iznad 100%. Problematika broja neriješenih predmeta na hrvatskim sudovima i dalje je aktualna jer najveći su problem nagomilani zaostaci neriješenih predmeta iz ranijih godina. Vidimo da ima i značajan broj starih predmeta koji se vode više od 10 godina. U radu tijekom 2018. bilo ih je 29.445, riješeno je 20.314 dakle neriješeno je 9.131 predmet. Strukturirani su i ti predmeti te se vidi u kojim granama sudovanja zapravo imamo i najveći problem te bi i tu trebalo uložiti veće napore kako bi se ti predmeti riješili. Napomenuo sam već ranije da povećanje broja neriješenih predmeta bilježi jedino Visoki upravni sud RH. Ove pozitivne trendove hrvatskog pravosuđa treba naglasiti upravo radi percepcije javnosti jer imamo dobre trendove to su ocijenili i, ocijenila i istraživanja međunarodnih institucija koja prate rad pravosuđa, pa tako i hrvatskog, nismo mi po tome na začelju, uvijek se miješaju kruške i jabuke, danas smo govorili da smo predzadnji po gospodarstvu, a raspravljamo o temi pravosuđa. Ne treba miješati kruške i jabuke, treba zaista reći onako kao je Hrvatska nema izvrsno pravosuđe i nema izvrsno sudovanje no svakim danom i svakom godinom i svim reformama koje učinjene u ovom sustavu od 2008. godine stanje u hrvatskom pravosuđu svakodnevno se popravlja i očekujemo da će nas u slijedećem izvješću dočekati još bolje i značajnije brojke. Klub zastupnika HDZ-a prihvat će izvješće za 2017. i 2018. godinu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šimiću. Prelazimo na slijedeću raspravu, Klub zastupnika Nezavisne liste mladih, poštovani kolega Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ono što moram sada reći sa ove govornice jest da je na, trenutno na djelu je cenzura, znači nitko od medija ne prenosi ovu raspravu, osobno smatram da raspravu u Hrvatskom saboru o pravosuđu da je esencijalno za hrvatsko društvo, ali kada imamo medije koji su povezani sa tom kamarilom koja vlada Hrvatskom već 20 godina i koja onemogućava Hrvatskoj ikakav razvoj, pa onda i po pitanju pravosuđa i po pitanju reforme pravosuđa što je ključno, jednostavno to je za očekivati, za očekivati jest da nitko od medija danas ovo ne prenosi, ali eto nadam se da će ipak određene snimke ove rasprave izaći u javnost. Treba reći da Svjetski ekonomski forum nedavno je iznio podatak da je hrvatsko pravosuđe zauzelo 120 mjesto od ukupno 140 država. Znači govorimo o pozicioniranju s obzirom na neovisnost pravosuđa. Manje neovisno pravosuđe u Europi imaju BiH, Makedonija i Albanija. A po pitanju pravosuđa prednjače Finska, Nizozemska, Luksemburg. Hrvatska se nalazi među najlošije ocijenjenim državama po učinkovitosti i percepciji neovisnosti pravosuđa u Izvješću o stanju pravosuđa u EU kojeg je objavila EU komisija 2014. godine. Znači to su statistički podaci, te podatke ja ovdje ne izmišljam. Kako je kadrovska politika provodi u sudbenoj vlasti, vi ste se g. Sessa dotakli i tog pitanja. Ovo su mišljenja vaših kolega, znači ovo su mišljenja sudaca. 43% ispitanika smatra da su u posljednje 2 godine suci u Hrvatskoj imenovani ne na temelju sposobnosti i iskustva već po nekoj drugoj osnovi. Znači to su mišljenja sudaca. 55% ispitanika smatra da su u posljednje 2 godine suci u Hrvatskoj napredovali ne na temelju sposobnosti i iskustva već po nekoj drugoj osnovi. Sami suci kroz ovo istraživanje jasno govore da se prilikom imenovanja sudaca i napredovanja sudaca ne traže najbolji kandidati. Što se tiče sudske prakse, sudska praksa u Hrvatskom pravosudnom sustavu je neusklađena, ona je neusklađena u ogromnim razmjerima, znači imamo pravomoćne presude u istovrsnim predmetima koje su dijametralno suprotno i Vrhovni sud koji bi trebao usklađivati sudsku praksu u RH to ne čini ili ako čini, ne čini na dovoljno efikasan i efektivan način. To su činjenice. Vrhovni sud nema uopće stajališta kada se radi o istovrsnim predmetima u kojem smjeru suci trebaju suditi. Znači nema potrebe čekati da svi predmeti dođu do Vrhovnog suda, znači treba postaviti kriterije u istovrsnim predmetima kako bi se osigurala pravna sigurnost građanima. Vi ste na Vrhovnom sudu prema informacijama koje imam zatrpani preko 15 tisuća građanskih parnica i radi se o ozbiljnoj brojci, radi se o ozbiljnim kvantitativnim podacima, ali ti kvantitativni podaci upravo ukazuju na nezadovoljstvo sa presudama na nižim razinama i takve anomalije bi se mogle izbjeći kada bi se postavili kriteriji u istovrsnim predmetima. Bio sam vas pitao, g. Sessa i u onoj replici, kako je moguće da Ustavni sud kaže da Zakon o potrošačkom kreditiranju ima retroaktivnu primjenu, a Vrhovni sud kaže da nema. To mi nije jasno, znači nije mi jasno kako te dvije, hajmo reći najviše pravosudne institucije u Hrvatskoj imaju suprotna stajališta po određenim pravnim pitanjima. Meni to kao saborskom zastupnika ukazuje na pravnu nesigurnost, a kakav dojam stječu hrvatski građani, to je, to je pitanje koje ćemo poslije dotaknuti. Ne razumijem da li su u Ustavnom sudu neka druga kategorija pravnika ili kako to da vi nemate usklađene stavove, što je poanta, ne shvaćam uopće da li vi imate ikakvu korespondenciju? Drugi argument izostanka suradnje pravosudnih tijela, Vrhovni sud ima sastanke sa predsjednicima županijskih sudova, donosi zaključke koji se objavljuju i koji imaju težinu. Ali na tom sastanku, prema mojim saznanjima ne sudjeluju i predstavnici Visokog trgovačkog suda. Interesira me zašto je to tako. Zašto se to događa, ako Zakonom o sudovima u čl. 27. propisano da trebaju biti tamo? Evo, molim vas da mi isto odgovorite na to pitanje. U izvješću spominjete i usklađivanje zakona sa europskim pravom. Često se može čuti kako suce potičete na prethodna pitanja Europskom sudu u Luksemburgu, od ulaska Hrvatske u EU do danas imamo 13 takvih prethodnih pitanja i jedno prethodno pitanje bilo je upravo u predmetu zakona koji sam ja predložio u HS-u i koji je jednoglasno izglasan u HS-u, vama g. Sessa je to poznato. Radi se, konkretno o predmetu koji se vodio na Europskom sudu pod br. C-630/17 vezanom uz Zakon o ništetnosti ugovora o kreditu. Znači, sutkinja koja šalje prethodno pitanje je u mogućem sukobu interesa, znači sutkinja koja šalje prethodno pitanje Europskom sudu jest živjela u nekretnini vjerovnika u tom postupku i meni nije jasno kako nitko od strane naših institucija neće te stvari provjeriti. Znači da li oni imaju ta saznanja koja su po mom pitanju sporna ili oni nemaju ta saznanja, a ako imaju ta saznanja, a ne djeluju, onda mi imamo jedan pravosudni sustav u kolapsu, koji je preuzet od interesnih struktura, od interesnih struktura koje su se stvarale 20 godina i nemojmo se zavaravati, one se nalaze i u HDZ-u i u SDP-u, i u HDZ-u i SDP-u se te interesne strukture nalaze i održavaju ovaj sustav koji nije zasnovan na pravu i pravdi. Vi ste rekli tom prilikom da je presuda Europskog suda obvezujuća za naše suce jer predstavlja europsko pravo, a mi smo kao članica EU dužni provoditi, rekli ste da ono ima prednost pred domicilnim pravom i ja se mogu sa vama složiti međutim, jedna stvar me zanima. Iz kojeg razloga se mi uvijek trebamo sagibati pred europskom birokracijom? Pa imate isto presudu Europskog suda po pitanju Mađarske, znači da izruči Hernadija RH. Da li se Mađarska drži presude Europskog suda? Moje pitanje vama. Mađarska se ne drži, a vi konstatirate da se mi moramo držati svih tih presuda bez obzira ako su one suprotne nacionalnom interesu. Kako se vi iz Vrhovnog suda postavljate prema Europskom sudu? Da li imate karakter, da li imate stav, da li imate kičmu ili se sagibate spram europske birokracije na sve ono što oni kažu? Jer ako je to tako, a ja vjerujem da to tako jest jer do sada vidim da jest to tako, onda mi na glavnim odgovornim funkcijama imamo marionete, marionete, a ne državnike jer vidim da u drugim državama to tako ne funkcionira, vidim da Mađarska kad joj nije u interesu, odbije presudu Europskog suda, vidim da Italija kad joj nije u interesu, odbije, vidim da Njemačka i Francuska lobiraju da se takve stvari ne događaju, pa kako RH nikada ne može postaviti kičmu, evo to je, to je moje pitanje. U predmetu C-630/17 Milivojević, Europski sud kaže da je nadležan, a u predmetu C-277/19 Europski sud se izjasnio kao da nije nadležan. Znači, mene sada interesira, radi se o 2 ista predmeta, a odnose se na problematiku RBA zadruga, znamo da je, da su RBA radile ovdje ilegalno na teritoriju RH i to nikome nije sporno, znači HS je upravo iz tog razloga i donio zakon. Prema tome, nije mi jasno sada, imamo neusklađenu i tu sudsku praksu Europskog suda, znači da li vi iz Vrhovnog suda ćete imati neku inicijativu da postavite i vi pitanje Europskom sudu po pitanju problematike RBA zadruge jer kao što sam rekao, ne znam dal ste me slušali, znači u jednom predmetu na Europskom sudu, Europski sud se proglasio nadležnim, a u drugom predmetu isti je vjerovnik Raiffeisen Sankt Stefan se proglasio nenadležnim, znači interesira me koji je stav vas iz Vrhovnog suda, znači da li ćete vi što poduzeti po tom pitanju jer opet onda suci u hrvatskom pravnom sustavu ne znaju kako da se postavljaju prema tim presudama jer nemaju fit bek od vas. Nadalje, Vrhovni sud 15.6.2018.g. donosi zaključak da se sve ovrhe trebaju odgoditi ako se radi o predmetima sa neovlaštenim vjerovnikom iz čl. 2. Zakona o ništetnosti ugovora o kreditu. Danas nakon presude Europskog suda pojedini suci ne žele se držati vašeg zaključka iako se Europski sud uopće nije osvrnuo na čl. 6. navedenog zakona koji definira odgodu ovrhe u tim predmetima. Znači, pojedini suci ne poštuju zaključak Vrhovnog suda i ako nemate ta saznanja ja vam mogu poslati u pismenom obliku, ali svakako bi htjeo da se osvrnete na to zato što velik broj građana mi javlja takve informacije, šalje mi presude i pitaju me kako, kako je ovo moguće, kako ovo, da li je ovo normalno stanje, znači da Vrhovni sud kaže jedno, a situacija na terenu i suci rade drugo. Znači, mi imamo anarhiju u pravosudnom sustavu, anarhiju u pravosudnom sustavu i tko je za to odgovoran g. Sessa? Vi ste predsjednik Vrhovnog suda, tko je odgovoran za to što hrvatsko pravosuđe ne funkcionira kvalitetno? Dal je to Vrhovni sud, dal je to Ustavni sud, dal je to hrvatska Vlada, ali recite nam konkretno tko će preuzeti odgovornost za neefikasno funkcioniranje hrvatskog pravosuđa? Što se tiče, što se tiče ovaj Državnog sudbenog vijeća, DSV u 2017.g. donijelo je ukupno 9 odluka, od toga je 5 postupaka obustavljeno, u 3 su sucima izrečene novčane kazne, a u jednom je sudac razriješen sudačke dužnosti. Najčešća kazna koja se sucima izriču u stegovnom postupku je novčana kazna, jako rijetko DSV poseže za mjerom razrješenja od dužnosti. Ovlašteni podnositelji zahtjeva za stegovni postupak su upravo predsjednici sudova i onda se ja pitam kako možemo uopće očekivati veći broj stegovnih postupaka kada, kada te stegovne postupke, znači podnose DSV-u predsjednici sudova, a ako postoje interesne strukture na sudovima, te interesne strukture su neupitno povezane sa predsjednicima sudova, znači ne može, ne može interesna struktura funkcionirat bez znanja predsjednika suda, to je non sens, znači predsjednik suda to zna i on je uključen i on je sam uključen da li direktno ili indirektno u tu priču i zato mi imamo jedno od najgorih pravosuđa u EU, a DSV da neke kazne kao što su novčane kazne i koju poruku onda vi šaljete tim sucima? Znači da se korupcija isplati, da je pripadnost određenim interesnim strukturama dobra, pozitivna kada nema sankcija, evo [[Upadica: Zahvaljujem]] drugu stvar ću istaknuti u pojedinačnoj raspravi, hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Škibola. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Davor Bernardić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Vrhovnog suda na početku treba reći da današnji izvještaj predsjednika Vrhovnog suda o stanju sudbene vlasti za 2017. i 2018. je prilika da podsjetimo na katastrofalno stanje u pravosuđu, ali i prilika da ponudimo rješenje. Tko najviše osjeća nepravdu zbog neujednačene sudske prakse? Građani. Tko najviše trpi zbog dugih sudskih procesa? Također građani. Tko osjeća najveću nepravdu zbog neadekvatnog ponašanja sudaca koji se stavljaju izvan zakona? Građani. Mislite li da se građani osjećaju ugodno kad vide utjecaj pojedinaca iz Vlade i HDZ-a na neke suce? Građani osjećaju nepravdu na svakom koraku, ali najveća nepravda koju osjećaju je kada vide da zakoni u ovoj zemlji ne vrijede jednako za sve. Da su silovatelji na slobodi, da nema kazna za lopove, da moćnici i korumpirani političari godinama izbjegavaju ruku pravde. Svi primjeri svjetske prakse, svi podaci na tu temu pokazuju da je loše i neefikasno pravosuđe u direktnoj vezi s velikim brojem koruptivnih radnji u predmetnoj zemlji. Drugim riječima najkorumpiranije su one zemlje koje imaju najlošije pravosuđe. Velika korupcija s jedne strane i loše pravosuđe s druge strane idu zajedno ruku pod ruku. I upravo i vi danas namjerno gurate ovu raspravu o stanju u pravosuđu u okrilje noći kako bi pokušali stanje u pravosuđu i sudbenu vlasti, sve probleme koje ima hrvatsko pravosuđe sakriti od očiju građana. Zbog korupcije mnogim mladim ljudima u Hrvatskoj je ukradena budućnost, a starijima dostojanstvo, ona izjeda hrvatsko društvo. I kao ljudi koji vole ovu zemlju mi ne možemo trpjeti niti gledati kako Hrvatska raste u percepciji korupcije, a istovremeno tone na dno liste konkurentnosti. Korupcija je uz nepovjerenje u institucije, administrativnu neefikasnost i izostanak reformi razlog zašto ljudi napuštaju našu zemlju i ne mogu više trpiti tu nepravdu koja se preljeva na sve sfere našeg društva. Ne mogu gledati više ovaj kaos. Korupcija sustavno uništava hrvatsko društvo, smanjuje šanse našem društvu za uspjeh, ljudi zbog nje žive lošije, investicije u Hrvatskoj su zbog toga nikad manje, a ljudi iseljavaju jer vide da oni koji bi ih trebali štititi, poput DORH-a zapravo zatvaraju oči pred lopovlukom. Zbog korupcije mnogi naši građani imaju male plaće, umirovljenici žive u bijedi, mladi i obrazovani ne vide svoju budućnost u Hrvatskoj i ja sam uvjeren da je nije bilo u tolikom obimu da bi građani danas živjeli puno bolju. Ona je prepreka razvoju naše zemlje i razlog socijalnom, ekonomskom i političkom nazadovanju. Ona kvari vlast, a loša vlast je temelj korupcije. Vlast u Hrvatskoj ne bi smjela biti korumpirana, ali je baš obrnuto jer je ovo ljeto zbog upravo zbog sumnje na tu korupciju moralo otići pola aktualne Vlade. Od nje koristi imaju samo moćni, a štetu svi ostali, ali najviše stradavaju siromašni i stradavaju najviše oni koji se drže reda i ostaju pošteni. Kada se počinitelji procesuiraju, a to je nažalost vrlo rijetko, ti procesi traju dugo, često su bez rezultata i to je zapravo uništilo vjeru građana u institucije. Neovisne institucije kontrole i sprječavanja korupcije se sustavno uništavaju od njihovog nastanka. DORH u Hrvatskoj kao da ne postoji, USKOK je umrtvljen, Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa je pod stalnim pritiskom, a situacija u pravosuđu nikad nije bila gora. Svjedočimo nikad većem broju afera, građani ne mogu gledati kako se sudski procesi koji se vode protiv tajkuna i korumpiranih političara padaju u zastaru zaslugom pojedinih sudaca. Građani ne mogu gledati kako korumpirani političari se izvlače od kaznene odgovornosti iako su krivi. Građani više ne mogu gledati kako nasilnici i ubojice dobivaju neadekvatne kazne. Građani više ne mogu gledati kako silovatelji djece šeću na slobodi bez ikakvih sankcija. Moćni osumnjičenici izbjegavaju hrvatsko pravosuđe i prolaze bez mjera opreza i pritvora te bježe u susjednu BiH kako bi izbjegli ruci pravde, a Vrhovni sud šuti, a skandali u pravosuđu se nižu, jedan za drugim. S druge strane građani vode dugotrajne sudske postupke koji traju čak i nekoliko desetljeća, što je apsurd jer mi spadamo kao zemlja u zemlje s najvećim brojem sudaca na 100.000 stanovnika, zamislite tog apsurda. Fraza da su zakoni dobri na papiru ali se ne provode je laž jer zakon koji ne postiže ciljeve koji se namjerno zaobilazi od strane baš onih koji ih donose je čista prevara. Mnogo toga je na papiru rečeno i učinjeno, no šuti se na posljedice i na učinak. U isto vrijeme stječe se dojam da su pojedini suci iznad zakona. Dojmu da su pojedini suci iznad zakona doprinosi i sudac Turudić koji predstavlja sudačku profesiju u biti. Poznato je javnosti da je bježao, poznato je da nije primao sudske pozive, olako držeći da je upravo on iznad zakona. To što se desilo izaziva bijes građana jer on ne mora dignuti sudski poziv, dok s druge strane građani moraju dignuti sudski poziv, on ne mora odgovarati za prekoračenje brzine, s druge strane građani moraju odgovarati za prekoračenje brzine. Jasno je da je u svojoj obrani koristio upravo rupe u zakonu kako bi sebe oslobodio evidentne krivnje i tim činom je bacio ljagu sudačku profesiju no kasnije su sami suci bacili ljagu na sebe i učinili tu profesiju još omraženijom jer DSV nije pokrenuo stegovni postupak a udruga sudaca nije pokrenula postupka povrede etičkog kodeksa nego ga je još k tome branio predsjednik Vrhovnog suda koji je to morao valjda napraviti po političkoj dužnosti jer smo svi svjesni da su to sve suci koji je postavio upravo HDZ. Naime na prijedlog Predsjednice države Kolinde Kitarović, vladajuća većina na čelu sa HDZ-om izabire predsjednik Vrhovnog suda. Očito jedna pravila vrijede za građane a druga pravila vrijede za HDZ-ove poslušnike i dužnosnike. I u Hrvatskoj je sve toliko upropašteno uključujući i pravosuđe da nam treba novi početak. I zato SDP predlaže korjenitu, nikad veću reformu pravosuđa kao osnovni preduvjet uspješne borbe protiv korupcije. Pravosuđe mora biti učinkovitije, sudovi organiziraniji, sudska praksa ujednačena. Pravo mora biti jednako za sve. Pravosuđe mora biti u službi zakona a ne iznad zakona i mora biti u službi građana a ne iznad građana jer građani traže bržu pravdu, manje troškove i predanost radu. I da bi vratili vjeru ljudi u Hrvatsku, moramo prije svega vratiti vjeru ljudi u institucije. Hrvatskoj treba redi povjerenje. Red i povjerenje su preduvjeti rasta, uspjeha i razvoja naše zemlje. I u Hrvatskoj se ne smije osjetiti nepravda zbog nejednake sudske prakse. Moramo vratiti vjeru u pravosuđe i učiniti sudstvo bržim i efikasnijim ali potpuno neovisnim od bilokakvog oblika ili pokušaja političkog ili bilokojeg drugog pritiska. Neovisnost ne znači nemam odgovornost, dapače, inzistirat ćemo na puno jačoj i većoj odgovornosti upravo pravosuđa. Mjere kojima se može utjecati na pravosuđe i vratiti povjerenje u pravosuđe su sustavna kontrola imovine sudaca i članova njihovih obitelji od strane posebnog odjela USKOK-a ili drugog posebno ustrojenog tijela, izmjena sastava DSV-a na način da većinu članova čine ugledni pripadnici akademske zajednice, omogućiti pristup javnostima rezultatima testiranja te usmenom testiranju na natječajima za sudačka uz izmjenu Zakona o zaštiti osobnih podataka. Sve intervjue snimati i pohraniti kao i testove te omogućiti protukandidatima da ostare uvid uz primjenu Zakona o zaštiti osobnih podataka, dodjeljivanje predmeta sucima u rad automatizirat, odnosno učiniti potpuno neovisnim o arbitražnoj volji predsjednika sudova, pojačati odgovornost sudova za nezakonito suđenje, za donošenje nezakonite sudske presude u slučajevima u kojima se može utvrditi da je sudac donio odluku očito u suprotnosti sa zakonom. U tom slučaju ustanoviti sankciju ili u najmanju ruku ustanoviti disciplinsku odgovornost suca ukoliko donese takvu presudu. Sve predmete i sve spise u predmetima učiniti lako dostupnima i pretraživima na internetu potpunim uvođenjem e-sudstva uz primjenu Zakona o zaštiti osobnih podataka. Maksimalno pojačati koncentraciju postupka u kaznenim i parničnim postupcima po uzoru na common law sustave. Kažnjavanje ponašanja koje sudovi ocjene kao zloupotrebu procesnih prava, propisati kogentnim odredbama. Uvesti i osigurati mogućnost da sudovi u slučaju sumnje na lažno prikazivanje zdravstvenog stanja okrivljenika ili punomoćnika čemu svjedočimo u Hrvatskoj vrlo često, imaju mogućnost hitnog medicinskog vještačenja. Uvesti zakonsku obvezu da ukoliko se promijeni branitelj i ne angažira pripremljeni branitelj za istu raspravu, nije smiješno kolegice iz HDZ-a, da se određuje branitelj po službenosti koji ostaje do kraja postupka. Za slučaj primanja mita, uvesti zakonsku obvezu da se davatelj mita oslobađa kaznene odgovornosti ukoliko prijave primatelja te da ima pravo na povrat novčanog iznosa ili predmeta koje je dao kao mito upravo kako bi omogućili borbu protiv korupcije. Nakon puštanja na slobodu, silovatelja u Zadru i afere suca Turudića, najnovija afera zbog zastare sudskog procesa koji se vode protiv Kutle, samo je još jedan u nizu slučajeva katastrofalnih slučajeva kojima se sruši povjerenje u pranu državu. Zastrašujuća je činjenica da u zemlji nije bilo nikada više nasilja, nikada više kriminala i nikada više korupcije a da istovremeno pravosuđe ne funkcionira zbog afera. I zato će SDP inzistirati na dubinskoj reformi pravosuđa koje mora biti neovisno i u službi građana a ne u službi korumpiranih političara. Želimo pravo jednako za sve.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bernardiću. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e, poštovani kolega Goran Aleksić će podijelit raspravu zajedno sa kolegom Žagarom, izvolite kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi suče Sesa, državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Vi ćete svi paljbom po sudu a ja neću. Ja ću govoriti o onome što se događalo u zadnje 2 g. do ove godine, znači 2017. i 2018., neke stvari koje su se događale, koje su nekom prolazile ispod radara a jako su važne za hrvatsko društvo i pokazale su u stvari da je hrvatsko sudstvo doraslo zadatku. Ja ću govoriti o tome. Pa krenimo redom. 3. listopada 2017. ukinuta je presuda Visokog trgovačkog suda, 7129/13, u onome djelu koji se tiče valute klauzule i koji se tiče nepoštenih odredaba vezanih sa Sberbank odnosno Volksbank. Radi se o slučaju Franak. Bila je to revizija 575/16, ta revizija je ponovljena na zahtjev Ustavnog suda koji je prihvatio ustavnu tužbu udruge Potrošač, u stvari, sadržajno je to udruga Franak, iako je udruga Potrošač imala legitimitet za tužbu pa je morala ona sve pisati, ali udruga Franak je ta koja je sve to vodila. Dakle, na temelju prihvaćene ustavne tužbe, na temelju zahtjeva Ustavnog suda bilo je potrebno na Vrhovnom sudu ili bolje objasniti njihovu prvu presudu, njihovu prvu odluku po reviziji ili preinačiti reviziju. I Vrhovni sud je odlučio da će preinačiti svoju reviziju, da će ukinuti presudu Visokog trgovačkog suda i vratio je postupak na Visoki trgovački sud. Nakon toga čekali smo do 14. lipnja 2018. na odluku Visokog trgovačkog suda i Visoki trgovački sud je na temelju ponovljenog postupka odlučio 14. lipnja 2018. presudom Pž-6632/17 da su sve tužene banke u slučaju Franak ugovarale nepoštenu valutnu klauzulu CHF, da je Sberbanka ugovarala nepoštenu kamatnu stopu jer je prvi put bilo rečeno da je bilo sve u redu i time je otvoren put za tužbe potrošača koje su ugovarali kredite s valutnom klauzulom CHF i promjenjivom kamatnom stopom koja se mijenja odlukom banke. U međuvremenu prije toga bila je ona konverzija pa je nastao problem imaju li ljudi koji su konvertirali kredite pravo tužiti banke, a budući da su ti ljudi bili najosvješteniji o cijelom slučaju Franak, to su ljudi sa stambenim kreditima, tužbi je na početku bilo jako malo. Do kraja 2018. g. ja mislim da je bilo podignuto ukupno oko 5 tisuća tužbi za vraćanje preplaćenih iznosa na temelju kolektivne presude u slučaju Franak iako smo se mi trudili iz udruge Franak i ja ovdje kroz saborske rasprave informirati javnost, informirati potrošače o njihovim pravima, ipak su potrošači u jako malom broju izašli na sud. I što smo mi sad čekali sljedeće. Čekali smo sljedeće da Vrhovni sud odluči o tome imaju li potrošači koji su konvertirali CHF kredite pravni interes tužiti banke. I taj pravni interes utvrđen je revizijom 2868/18. Tom revizijom utvrđeno je da konverzijom CHF kredita potrošači nisu mogli konvalidirati ništetne ugovorne odredbe, da konverzija nije niti obnova i da se, ukratko rečeno, nepoštene i zbog toga ništetne ugovorne odredbe ni na koji način ne mogu zamijeniti drugim ugovornim odredbama i da zbog toga potrošači koji su konvertirali svoje kredite na temelju zakona, tzv. Zakona o konverziji imaju pravni interes utvrđivati svoja prava. To nije konačna odluka o konvertiranim kreditima, Vrhovni sud će morati o konvertiranim kreditima odlučivati još jednom jer ova odluka koja je donesena govori samo o tome da potrošači imaju pravni interes utvrđivati svoja prava, ali ta odluka ne govori o tome koja su to konkretno prava u smislu, u jednom materijalnom smislu. Što to ti potrošači koji su konvertirali kredite imaju pravo dobiti? Mislim, matematika je potpuno jasna. Mi smo konverzijom dobili smanjene glavnice, ali nismo dobili niti preplaćene kamate, niti preplaćeni tečaj, niti smo dobili pripadajuće zatezne kamate, međutim vidjet ćemo kako će o tome odlučiti Vrhovni sud jer ta revizija ga još čeka. Koja će to biti revizija, po kojem pitanju, ja to sad ne mogu znati, hoće li to biti po oglednom postupku koji je, evo danas, objavljen na stranicama Vrhovnog suda, pokrenut je jedan ogledni postupak u vezi s konverzijama, nije u stvari još pokrenut, ispričavam se, tek je podnesen zahtjev da se pokrene. On će biti pokrenut ili neće bit pokrenut u roku od 15 dana od tog objavljivanja zahtjeva i od trenutka kada su upućeni zahtjevi općinskim sudovima da se izjasne imaju li predmete s konvertiranim kreditima u svojim postupcima. Sljedeća važna odluka Vrhovnog suda, jako važna odluka, nedavno je donesena, ona ne spada pod ove izvještaje, ali ja ju moram spomenuti, to je odluka o revizijama koje su podnijele banke na Vrhovni sud zbog ove prethodne odluke Visokog trgovačkog suda, to je revizija 2221/18, tom revizijom je konačno, rekao bih, završen kolektivni slučaj Franak. Redovni sudski postupak je u potpunosti završen i Vrhovni sud je utvrdio da je presuda suca Radovana Dobronića u potpunosti ispravna. Ona je time konačno i za nas sve u potpunosti primjenjiva, više nema pitanja da bi se ona mogla danas, sutra srušiti. Naravno, banke će ići na Ustavni sud, ali Ustavni sud je jedna druga priča, nećemo to miješati u sudsku vlast jer Ustavni sud nije dio sudske vlasti. Sljedeća važna odluka koju je donio Vrhovni sud bila je odluka po reviziji 1172/18. Zašto je ta odluka bila važna? Banke su tvrdile u postupcima koji se vode protiv njih zbog slučaja Franak, one su tvrdile kako su one tijekom 2013. g. na temelju Zakona o potrošačkom kreditiranju izvršile svoju zakonsku obvezu time što su definirale parametar, definirale fiksni dio kamatne stope i onda su potrošačima koji su imali već ugovorene kredite, poslali obavijest o tome kako su one definirale parametar i fiksni dio kamatne stope. Mi smo svojevremeno pokrenuli čitav niz prekršajnih postupaka koji su nažalost pali u zastaru, a postojala je mogućnost da se banke kazni po stotinu tisuća kuna za svaki takav prekršaj. Nažalost Prekršajni sud i Visoki prekršajni, prekršajni sudovi i Visoki prekršajni sud potpuno su pali na ispitu. Umjesto da donesu državi ogroman novac u proračun oni su dopustili da veliki dio tih prekršajnih postupaka ode u zastaru. I meni je jako žao da država nije uspjela uprihoditi od nas koji smo pokrenuli te prekršajne postupke jedan veliki, veliki novac. Jako mi je žao što je to tako ispalo ali nažalost tako je ispalo. A kasnije kada su već ti postupci otišli u zastaru Vrhovni sud je donio odluku po ovoj reviziji 1172/18 i rekao upravo ono što smo mi tvrdili u prekršajnim postupcima da su banke morale ugovoriti te parametre da bi to bilo zakonito. Da nije zakonito da banka sama odredi te parametre, pošalje poštom obavijest i sada ona kaže ja sam to napravila po zakonu. Ne, takav način određivanja parametra nije zakonit i takav način je Vrhovni sud utvrdio nezakonitim svojom revizijom koju sam sad spomenuo. I konačno jedna od najvažnijih revizija je također revizija 2245/17 od 20. ožujka 2018. godine kojom je utvrđeno da je kolektivnom tužbom prekinuta zastara potraživanja po privatnim sudskim postupcima i slučaja Franak i da kolektivnom presudom ta zastara počinje teći ispočetka. Toliko za sada, prepuštam riječ kolegi Žagaru a ja ću u pojedinačnoj raspravi nastaviti ono što sam htio još reći. Izvolite kolega Žagar.
Zahvaljujem kolega Aleksić. Kolega Žagar, nastavak rasprave. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi g. Sessa. Evo nekako 130 godina nakon što je Kočić napisao svoju satiričku dramu Jazavac pred sudom nekako mi se čini da bi opet bilo aktualno dovesti jazavca pred sud da bi se ukazalo na problem u hrvatskom pravosuđu. Istina je, nije bio, nedavni događaj nije bio to jazavac, bio je pas Medo, ali je poanta slično. Ja ću se u ovom kratkom završnom vremenu koje ostalo za izlaganje u ime kluba osvrnuti na jednu ključu riječ koja mi se čini u ovome izvještaju, na koju se pozvao i sam podnositelj izvještaja a to je neovisnost pravosuđa koje je definirano i Ustavom RH. Ali ono što se ne smije zaboraviti, sudska vlast mora biti neovisna ali ne od građana, sudska vlast ne smije biti neovisna od građana, ona mora biti neovisna od onih koji imaju bilo političku moć, bilo financijsku moć i na kraju krajeva mora biti neovisna od toga da suci zbog svoje potplaćenosti ne mogu obavljati svoj posao. Dakle ovdje je spomenuto da plaće sudaca su povećane. I doista se postavlja pitanje što se to događa u RH. Ovdje je s pravom naglašeno prethodni govornici, imamo najveći broj sudaca na 100 tisuća stanovnika u EU. Imamo s druge strane najnižu percepciju građana o neovisnosti sudstva. Dakle u samo 3 godine od 2016. do 2019. posto građana koji neovisnost sudova smatraju dobrim ili jako dobrim smanjio se sa 28 na 18% stanovništva. Građani EU kod njih je postotak taj od 52 do 56, čak je povećan na 56%. Pa što se to događa onda sa hrvatskim pravosuđem i općenito sudovanjem u Hrvatskoj. Je li u pitanju obrazovanje ili stručnost? Odmah bi mogli kategorično to odbiti. Nije. Imamo obrazovane i stručne ljude u RH. Pa zašto onda nemamo pošteno i pravedno provedeno, učinkovito i ekonomično suđenje, zbog čega se to događa? Resursa isto imamo dovoljno. Dakle ovi podaci govore da imamo dovoljan broj sudaca. Mi smo u izvještaju, uglavnom se svodi čitav izvještaj na to da se nastoji ukazati kako je smanjen broj neriješenih predmeta i kako je smanjena dužina postupka. Možda u tome se krije zamka. Ne radi se ovdje da se treba smanjiti, da je to ključno, radi se o sljedećem. Doista treba predsjedniče Vrhovnog suda onemogućiti sve one koji vrše stvarni pritisak na pravosuđe. Ne ovdje mi kao što vi, vi ste se pozvali na članak 45. s pravom ali nije to, taj se pritisak ne vodi u javnosti, on se vodi negdje u pozadini, taj pritisak je teže vidljiv. Međutim, što građani vide? Građani vide ili osjete nepravdu u samim postupcima i donošenjem presude, građani vide da pojedine presude odudaraju od one poruke koju bi zapravo presuda trebala nositi ili kazne. Zašto se kazna uopće daje? Pa prvo da se osudi kriminalno djelo, netko to je počinio, pogotovo na štetu, na štetu javne imovine ili tuđeg života ili tuđeg zdravlja. Druga stvar, da se drugima poruči da to više ne čine u smislu prevencije. I treba stvar možda što mi se čini najbitnija a tu ću parafrazirati jednog filozofa, ne određuje položaj sudaca u društvu njihove presude već njihove presude određuju njihovi položaji u društvu i onda se tu pojavljuju dvije stvari, to je percepcija koja je negativna prema ovim istraživanjima a koja onda upućuje na korupciju. I što možemo zaključiti? Da u RH imamo pravosuđe koje je podložno korupciji. Kako drugačije onda to zaključiti iz toga ako je percepcija toliko negativna. Ne nisam, ne mogu se oteti dojmu da građani imaju pogrešnu procjenu toga. I koje je, mislim kada pogledamo u povijest, a koja to presuda je građanima ulila povjerenje? Uzmimo pretvorbu i privatizaciju, koja je to presuda? Mislim da je kolega Bernardić koji je spomenuo odlazak u zastaru i sa zadnjeg slučaja. I ono što zamjeram u ovom izvještaju. Ne postoji podatak koliko je postupaka otišlo u zastaru kada su u pitanju, kada su u pitanju postupci protiv onih koji imaju političku i financijsku moć. A s druge strane koliko su ubrzani postupci u trenutku kada su oni, kada oni tuže druge. To su recimo, to bi bili zanimljivi podaci za vidjeti. U pojedinačnoj raspravi ću nastaviti.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika GLAS-a poštovana kolegica Nada Turina-Đurić. Izvolite kolegice.
Poštovani g. potpredsjedniče, g. predsjedniče Vrhovnog suda, kolegice i kolege, pa ja ću u samom uvodu reći s obzirom da sam već čini mi se 6-ta ili 7-ma po redu koja govorim u ime, u ime kluba, da sam očekivala da će rasprava ići malo drugačije odnosno da će, da se nećemo dijeliti u ovoj sabornici kao zakonodavna vlast, kao zastupnički dom, da na one koji su u poziciji u odnosu na one koji su u opoziciji odnosno da će pozicija nastupit na način da pokušava opravdati sve što stoji u ovom izvješću, a opozicija na neki način kritizirati i napadati dobar dio podataka koje su u ovom izvješću, nego da ćemo upravo obrnuto i jedni i drugi, znači pozicija i opozicija iskoristit priliku koja nam je nedavno ustvari pružena, mogućnost da razgovaramo u ovom HS odnosno da poslušamo u ovom HS što ima za reći sudbena vlast o svom vlastitom radu, to je veliki bio uspjeh svojevremeno kad smo uspjeli u tome da dobijemo mogućnost da se o tome uopće ovdje razgovara s obzirom da je većina ljudi koji su iz te provenijencije sudačke odnosno odvjetničke smatralo da to uopće nije dobro, jedan dobar dio je ipak ljudi mislilo da je dobro, pa ja sam mislila da je ovo dobra prilika da sve ono što nije dobro, a odnosi se na podatke koji su u ovom izvješću da zajednički kao zastupnici kao zakonodavna vlast, kao drugi ili prvi ili treći stup vlast poručimo sudstvo da treba hitno popraviti, možda čak i na njihovu sugestiju, mi smo ti koji mijenjamo zakone po kojima sudovi i suci sude, povezani smo, ali smo i odvojeni i imao pravo i jedni i drugi na međusobni dijalog i na međusobnu kritiku i mislila sam da će malo više u tom pravcu ići rasprava, no nije, išla je na klasičan način kao što i sve teme u HS se tretiraju, a to je da otprilike pozicija predlaže i brani ono šta predlaže, a opozicija napada. U ovom izvješću ima dobrih podataka, ima podataka i koji govore da smo se nešto pomakli sa mjesta u odnosu na ono loše šta je bilo prije godinu ili dvije dana, nadamo se da će to i tako dalje ići u slijedećim izvještajima, da ćemo imati još boljih pokazatelja. Međutim, ono s čim smo mi nezadovoljni, moj klub, Klub GLAS-a je to da se ovu lošu situaciju koja je objektivno loša, uspoređuje sa nekakvim još lošijim situacijama u prethodnim periodima i pokušava se to naglasiti kao veliki, podcrtati kao nekakav veliki uspjeh. Međutim, to nije veliki uspjeh, mi smo sad članica EU, mi, naši ciljevi su puno viši, naša letvica je podignuta puno više i ono s čim se mi moramo uspoređivati su naši susjedi odnosno ljudi s kojima, odnosno države s kojima smo u članstvu u EU i njihovim standardima i njihovim prosjecima, kad to usporedite, a ipak postoji netko tko to uspoređuje onda naši rezultati su loši i poruka bi iz ovog doma bi trebala ići u pravcu toga da to treba mijenjati i to hitno, ne na način da se niti zakonodavna, a još manje izvršna vlast, petlja u posao sudstva, da vrši politički pritisak ili ne znam ucjenu ili bilo šta drugo, ne na taj način, nego u smislu poruke, a i u smislu toga da se komunicira kao što sam maloprije rekla na način da se predlažu zakoni od strane struke prema ovom domu kako bi se cijeli taj sustav poboljšao naravno preko, preko poluge vlasti, preko Ministarstva pravosuđa i to bi bio pravi nekakav dijalog između sudske i zakonodavne vlasti koji bi trebo, trebo u nekakvom narednom periodu dat bolje rezultate. Mi smo kao klub predlagali da jedna od ključnih stvari koja bi pomogla da stanje u sudstvu se popravi, a o njoj se i u više navrata u, u, u ovom visokom domu razgovaralo, da se suce adekvatno vrednuje odnosno da se sustav kao takav, da se prihvati to da postoje razlike, znači da svi suci nisu isti, da svoj posao ne rade jednako kvalitetno i da se sustavom nagrađivanja i na neki način sankcioniranja ili kažnjavanja, da se tim sustavom potakne, potakne kvalitetniji, bolji rad, bolji rad sudstva. Čak smo i u proceduru dali zakone koji bi to promijenili, međutim evo nismo još imali prilike odnosno izvršna vlast, Vlada nema o tome dobro mišljenje i ništa se nije maklo u tom smislu s mrtve točke, a smatramo da je više nego hitno da se počne u tom smjeru poduzimati nešto, evo i zadnji primjeri koji govore na koji način suci se ponašaju i što čine, govore o tome da nam sudstvo nije u, da, da sudstvo ne šalje dobru poruku i da ljudi, naši građani imaju sve manje povjerenja i u sudove i u politiku i u konačnici i u državu, što ne može nikako rezultirati onim što mi očekujemo, a to je da nam država ide naprijed odnosno da se realizira određeni napredak. Cijeli niz je podataka koji govore o tome da to ne funkcionira dobro, nije možda eto nije ni simpatično te podatke iznositi ali Hrvatska vam je najgora po broju neriješenih predmeta iako se oni smanjuju iz godine u godinu. Podaci su u EU dostupni za 22 države članice, nisu za sve, očito da neki imaju još dodatnih problema pa i same činjenice koje i podatke ne dostavljaju. Znači EU Justice Scoreboard je za 2019. iznio te podatke za 22 članice EU po kojem eto Hrvatska je najgora po broju neriješenih predmeta. Zatim u Hrvatskoj nema dostupnih on-line inforamcija o pravosudnom sustavu, nedostatno je obrazovanje sudaca, nedostatno je informiranje o pravu na pravnu pomoć, nedostatni su on-line obrasci za građane i tvrtke, da ne govorimo o informacijama prilagođenima slabovidnim osobama i invalidima, oštećenim sluhu, ljudima sa oštećenim sluhom, ciljane informacije za djecu itd., itd.. Znači po standardima informiranja o stanju predmeta Hrvatska je na 22 mjestu. Ako su samo 22 članice koje uopće daju podatke znači da smo zadnji. Po on-line dostupnosti objavljenih presuda smo 17.-ti. Proračunski troškovi za sudove su vrlo visoki, naši proračunski troškovi prema ovim izvještajima su preko milijardu, odnosno milijardu i 200 milijuna kuna što su jedni od najvećih prema broju ako ih uspostavimo u odnos sa brojem stanovnika koji živi u RH i u odnosu na druge članice EU, su najveći financijski troškovi. Po broju sudaca koji su uključeni u kontinuirano obrazovanje na 17.-tom smo mjestu od ove 22 zemlje. Po dostupnosti obrazovanja sudaca za jačanje svijesti o lažnim vijestima i kampanjama, o ophođenju sa žrtvama spolno uvjetovanog nasilja, s tražiteljima azila, djecom, te osobama slabijeg vida i oštećenog sluha Hrvatska je među tri najgore članice EU. Prema percepciji javnosti o neovisnosti pravosuđa Hrvatska je najgora u EU. Postoji istraživanje gdje se među sucima provodilo, znači hrvatskim sucima provodilo istraživanje koje isto govori o tome da rezultati istraživanja europske mreže sudbenih vijeća iz 2017. godine kaže, 43% naših sudaca smatra da se suci ne imenuju na temelju sposobnosti i iskustva nego nekih drugih kriterija. Inače u EU je taj prosjek 25%, znači skoro, odnosno duplo, više sudaca kod nas to misli da su kriteriji za napredovanje neki drugi a ne oni koji bi trebali biti, što znači oni prema stručnosti i uspješnosti. Znači sami suci ne smatraju da je stanje u sudstvu dobro. Nije to nešto što izmišljamo, to mi ovdje iz oporbe a vi iz pozicije to branite i to je najviše razočaravajuće da nismo u stanju se izdići niti toliko da razgovaramo otvoreno i iskreno i da se uspoređujemo sa onim što bi htjeli da bude a ne s onim nečim što je tamo negdje bilo prije 6 ili 7 ili 12 mjeseci. To mi je ono najdraže kada se mi volimo uspoređivati sa nekim našim susjedima koji su nažalost u puno lošijoj situaciji nego što smo mi i gospodarskoj i svakoj drugoj, pa onda sami sebe veličamo na taj način što se sa njima uspoređujemo. Uspoređujmo se sa boljima i ciljeve postavimo visoko i tako mjerimo rezultate. U tome moramo biti jedinstveni, u tome moramo, pogotovo što se tiče sudstva, u tome bi trebali više komunicirati i više si međusobno pomagati. Većina nas ovdje nisu nikakvi eksperti za sudstvo ali imamo ljudi koji se s time profesionalno bave na koji način bi trebalo to funkcionirati i kako bi bilo dobro da funkcionira. Sami sudovi, sami suci bi to trebali između ostalih predlagati a mi onda ovdje u Hrvatskom saboru raspraviti i donositi zakone po kojima će sve puno bolje funkcionirati. Međutim, kao i u mnogim drugim stvarima u Hrvatskoj ne postoji politička volja da se to čini i to je naš glavni problem. Dok taj problem ne slomimo jednog dana bojim se da će ovakve rasprave biti sasvim izlišne i da će samo zabavljati naše građanstvo prateći nas po medijima i svađajući se međusobno po portalima na raznim forumima. Voljela bi da je to drukčije, voljela bi da jedna od vlasti koja bude u nekom narednom periodu shvati da boljitka Hrvatske bez rješavanje ovih problema nažalost neće biti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegici Turina-Đurić. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Stevo Culej, izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice, kolege, poštovani predsjedniče Vrhovnoga suda Đuro Sessa. Eto jeseni, približava nam se obljetnica pada Vukovara, približavaju nam se dani kada ćemo se ponovno sjetiti svih onih koji su svoje živote ugradili u samostalnu Hrvatsku. Sjetiti ćemo ih se ne samo po njihovom junaštvu nego i po nepravdi koja je nanesena njima i onima koji su ostali iza njih. Ja neću govoriti o ratnom profiterstvu, činjenju, nečinjenju sudaca, rak rani hrvatskoga društva hrvatskome pravosuđu, zapovjednoj odgovornosti predstavnika sudova i inih drugih nego ću sve to pretočiti u jednu priču. U jednu životnu priču, običnu, malog čovjeka koji je sebi eto dao za pravo da on kao nešto pokušava promijeniti u cijeloj toj priči, ali mu to jako teško uspijeva. U ruci držim 58. kaznenu prijavu koju ću podnijetu u idući srijedu. Nakon toga dolazi 60. 59. je protiv Marka Crevara za ubojstvo dvojice hrvatskih branitelja u Vukovaru, a 60. je u odsutnosti protiv Milutina Todosijevića iz Srbije. Zašto to govorim? 60 kaznenih prijava za ratne zločine koji su počinjeni protiv hrvatskih građana, nesrba u Hrvatskoj, a od tih do sada samo jedan priveden licu pravde i taj je dobio 3,5 g. umanjeno na 3 godine zbog stare bolesne majke i teške financijske situacije. Da bih vam cijelu priču obrazložio, a da ne bude tmurna, sumorna nego da ima i nešto lijepo u tome, to ću na svoj način vam predočiti. Srpska mi truba zatrubi iz toga sela Borova, bojni poklič, bojne pjesme iz jednoga sela koji se nalaze u istočnoj Slavoniji pored Vukovara. Priča ide ovako. Bitka u kojoj je poslije skoro 50 godina nebeskim sjajem bljesnulo srpsko oružje. Četnički dobrovoljački odred se nazneo na nebo na presto pobednika u istoriju u pesmu koju će srpske svirale prenositi kroz vreme i vekove, kroz sve srpske zemlje do srpskoga kraja. Miladin Todosijević poslije bitke odlikovan je majorskim činom četnički ratnik, komandant dobrovoljačkog odreda stamen kao stena sa Jelice koja mu je natkrilila kuću u Trnavi. Zamislite vi poete, 60. kaznena prijava. Zašto je ovo bitno? Zašto je bitan Milutin Todosijević i njegovo svijetlo oružje u ratnim zločinima u Hrvatskoj. E zato, što je taj isti Milutin Todosijević, kada je došao sa svetlim oružjem iz Srbije, kad je došao u Hrvatsku štititi svoj srpski narod, što je došao u jedno selo, u Borovo Selo u istočnoj Slavoniji i znate kome se on javio i dao na raspolaganje? Sebe, svoj četnički odred i svoje svetlo oružje Radenku Alavanji. Tko je bio Radenko Alavanja? Tko je, u biti jer još je živ, njegov prethodnik je preminuo i talasima Dunava. Radenko Alavanja je komandant Štaba teritorijalne obrane Borova Sela koji je tome mjestu zamijenio preminulog Vukašina Šuškočanina, a čiji se obelisk, spomenik, mauzolej od 4 m nalazi u Borovu Selu, na kojemu ćirilicom piše da je on junak na srpskoj zemlji, ali je to u našoj Hrvatskoj, domovini. On je junak. Zašto? Pa zato što je on bio prethodnik, on je bio učitelj Radenka Alavanje, on je Radenku Alavanju naučio sve ono što je Radenko Alavanja primijenio kasnije u svome radu za svoju srpsku braću. Kako Milutin Todosijević, četnički pukovnik se stavlja Radenku Alavanji na raspolaganje, oni zajedno djeluju u Borovu Selu i čine ono što čine, do tog ću doć kasnije. Ali sada, kaže ovako, Radenko Alavanja nije kriv za ratni zločin. Vrhovni sud potvrdio je oslobađajuću presudu za ratni zločin u Borovu Selu '91. g. Nije kriv za ratne zločine protiv civilnog stanovništva u Borovu Selu, pravomoćna je presuda Vrhovnoga suda koji kaže, odbacuje žalbu državnog odvjetništva kao neosnovanu i potvrđuje u cijelosti nepravomoćnu oslobađajuću presudu Sudskog vijeća za ratne zločine osječkog županijskog suda iz ožujka 2016. g. Optužnicom se Radenka Alavanja tereti da kao zapovjednik teritorijalne obrane Borova Sela, kamo su nakon okupacije Vukovara dovođeni brojni civili u zgradu Osnovne škole Božidara Maslarića od 18. do 22. studenoga '91. nije ništa poduzeo da se spriječi mučenje, psihičko i fizičko zlostavljanje, odvođenje na ispitivanja, a potom i ubijanje civila. Teretilo ga se da je tako bio odgovaran za smrt dviju osoba zlostavljanih u Borovu Selu koje su potom ubijene u Dalju te za još 15 ubijenih civila u samoj školi na obali Dunava. Optuživalo ga se i za nestanak 21 osobe odvedene u nepoznatom smjeru nakon zlostavljanja u školi te fizičko i psihičko zlostavljanje još 31 osobe. Alavanji je suđeno u odsutnosti jer se od '96. g. nalazi u Srbiji. Podsjetimo, u obrazloženju nepravomoćne presude predsjednik sudskog vijeća Zvonko Vrban rekao je kako je u Borovu Selu počinjen strašni ratni zločin nad civilima, ali i da zapovjedna odgovornost Radenka Alavanje nije dokazana ni utvrđena. Temelj za presudu pronađen je u dokazu državnog odvjetništva pribavljenog s Haaškog suda iz predmeta Ovčara, odnosno ekspertnom izvještaju tima za vojne analize operativne grupe Jug, Oružanih snaga SFRJ u djelovanju u Slavoniji i Baranji i zapadnom Srijemu iz kojeg je vidljivo da je T.O. bio podređen ... [[Govornik se ne razumije.]] Slučajno sam u posjedu jednog istog dokumenta sa haškog tribunala od iste službe koja je pisala izvješće temeljem kojega je Radenko Alavanja oslobođen zapovjedne odgovornosti ali u ovom drugom slučaju Organ bezbednosti Komande prve vojne oblasti gdje dakle ista ta služba govori o tome da nisu nikako mogli zapovijedati komandantima štabova teritorijalne obrane i kriminalcima koji su kroz njih djelovali. Znači ovaj papir tereti a sa istim je i oslobođen, čemu sve to? Da se nije mogla naći za Radenka Alavanja nijedna otegotna okolnost kroz 83 ubijene osobe u Borovu Selu, barem za one koji su ubijeni u razdoblju od 7 mj. '91. do 9. mj. '91. Imamo troje ubijenih, pa petero dovedenih u Borovo Selo sa područja Srbije, 43 nakon pada Vukovara a o 12 redarstvenika da i ne govorim. Dakle nije Vrhovni sud uvaži nijednu žrtvu ni vapaj familije da tog istog Radenka Alavanje, da mu n sudi i presudi u odsutnosti za ono što je on činio za Milutinom Todosijevićem i njemu sličnima. Da ne govorim da je u njegovo vrijeme ubijena i Martina Štefančić zajedno sa svojom bakom. Oslobodili smo Radenka Alavanja. Pa možemo mu napisati pjesmu i Milutinu Todosijeviću dok bude dolazio u Borovo Selo 18.11. na pad Vukovara, pa neka ponese svijeću da zapali i redarstvenicima i na obali Dunava, nek baca sa jednim saborskim zastupnikom vence u Dunav da se prisjeti i svojih a onih koje su pobili. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Culej, imamo repliku, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Culej, Vrhovni sud je znači najteže zločine, nije našao elemente da bude presuda potvrđena ili da bude poništena za najveće zločine koji su učinjeni na području Borova, Vukovara i tako u cijeloj RH, naravno da je tu zapovjedna odgovornost, već ako je bila politika provođenja Vladimira Šeksa koji danas ima utjecaj, g. Culej, i na HDZ i vladajući većinu koju je u biti on i sastavio, a njegova poanta je bila „locirati, uhititi, transferirati, procesuirati“ hrvatske generale. Da se sredstava uložilo u procesuiranje ratnih zločina velikosrpske agresije, vjerujete mi da bi davno to bilo riješeno. Ali oni koji su glave obliku Vladimira Šeksa, on upravljaju i pravosuđem i preko kumskih veza a i uključivali su, locirali, transferirali najistaknutije generale Hrvatske i poslali ih u Haag. I to je sramota, o tome trebamo govoriti.
Kolega Bulj, zahvaljujem. Odgovor, poštovani kolega Culej, izvolite.
Neda ste u pravu kolega Bulj, nego ste debelo u pravu. Na jedno moje zastupničko pitanje o jednome tužiocu, završio sam na DORH-u, na razgovoru, samo što sam upitao o njegovom sudjelovanju u postrojbama JNS kao dragovoljca '91. na tom istom Vukovaru, eto još sam moguće u postupku, ni sam ne znam ali u pravu ste.
Zahvaljujem kolega Culej na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Lovrinović, nije nazočan, poštovani kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani predsjedniče Vrhovnog suda g. Sesa, pažljivo sam slušao vaše izlaganje koje je u najvećem djelu prikazivalo podatke o radu Hrvatske odnosno sudbene vlasti u Hrvatskoj i čitajući, slušajući, čitajući vaše izvješće i slučajući vaše izlaganje, podaci o stanju sudbene vlasti u Hrvatskoj su dobri. Naime, nikada a dugo pratim hrvatsko pravosuđe ... [[Govornik se ne razumije.]] većina ovaj dio sudbene vlasti za koju ste vi nadležni, nikada nije bilo manje neriješenih predmeta, danas je negdje oko 400 000 neriješenih predmeta u Hrvatskoj, ne tako davno bilo je preko 800 000 neriješenih predmeta. Nikada u Hrvatskoj dakle nije bilo više riješenih i manje neriješenih. Iz vašeg izvješća se vidi da se smanjuje i rok sudovanja po pojedinom predmetu, gotovo na svim razinama sudbene vlasti. Dugo pratim pravosuđe i držim da je Hrvatska u postupku pristupanja u EU provela bitne reforme u hrvatskome pravosuđu, i o izboru sudaca, o načinu njihova imenovanja, o reformi posljednjoj, mi smo je zvali ovdje mini reformi pravosuđa, spajanju prekršajnih i općinskih sudova, vi ste čak nešto u vašoj završnoj riječi rekli o potrebi spajanja još općinskih i prekršajnih sudova, čini mi se u Splitu i Zagrebu, dakle nastavak te reforme. Reforma oko osnivanja Visokog kaznenog suda nije dovršena iako ona je započeta 2011. g., taj Visoki kazneni sud je trebao započeti s radom 1. siječnja 2015. g., sad je to prolongirano na 2020. g., i to ste naveli u vašoj zaključnoj riječi. Dakle iz svega toga dalo bi se zaključiti da hrvatsko pravosuđe dobro radi. Ali ste vjerujem i vi kao što smo ja i mi zastupnici svjesni da je percepcija u hrvatskoj javnosti da hrvatsko pravosuđe nije dobra i pri tome ta ocjena nije jedna ... [[Govornik se ne razumije.]] primjerice za Hrvatski sabor niti je Hrvatski sabor u javnosti bolji od vas niti ste vi bolji od nas. Dakle to je jedna opća ocjena u hrvatskome društvu da državne institucije i to najviša državna institucija koja je predstavničko tijelo građana, najviše zakonodavno tijelo Hrvatski sabor ima jako loše ocjene ali ni vi kao sudbena vlast ali i cijelo pravosuđe nikako ne stoji dobro. Mi o našemu radu najbolje govorimo svaki dan jer nas naši birači, hrvatski građani mogu stalno promatrati kako i na koji način radimo i bolju ocjenu pogotovo niti ne zaslužujemo. Što se tiče pravosuđa, mene bi interesiralo vaš stav o tome. Dakle s jedne strane su pokazatelji dobri, smanjuje se broj predmeta iz dana u dan, brže se rješava. Posebno je ovom izmjenom prema kojemu nadležna drugostupanjska tijela nisu više teritorijalno nadležna nego se raspoređuju diljem Hrvatske kako bi se ubrzalo drugostupanjsko sudovanje je polučilo brojne stvari. Ali meni se čini da u pojedinim predmetima koji su u javnosti vidljivi, koje mediji prepoznaju, da često puta na tim predmetima, da li opravdano ili ne, pada taj ugled i ocjena rada hrvatskoga pravosuđa. Često puta mediji, građani ali i mi političari, pogotovo mi ovdje u Hrvatskome saboru olako ocjenjujemo rad pojedinog suca, olako ocjenjujemo rad pojedinog suca, ne znajući do kraja činjenično stanje, ne znajući kakav je taj dokazni postupak, olako pružamo infrastrukturu svima koji onda obračunavaju sa hrvatskim pravosuđem. A za razliku od brojnih drugih u pravosuđu postoji mogućnost žalbe, mogućnost ispravke. Ne znači da je prvostupanjska presuda konačna. Prema tome ako hrvatsko pravosuđe u tom početnom postupku, prvom koraku griješi postoji još i drugostupanjski postupak i revizija, pa čak i zaštita pri Ustavnom sudu, ustavna prava pojedinog građanima, dakle postoji mogućnost te ispravke, ipak vrlo je važno kako hrvatska sudbena vlast reagira u tom prvom koraku jer taj prvi korak, taj prvi korak pravi sliku hrvatske sudbene vlasti, prvi sudac, onaj prvi koji reagira odmah nakon što je podignuta kaznena prijava, nakon što se dogodilo kazneno djelo on stvara sliku o hrvatskome pravosuđu. I tu je po meni onda odgovornost i Vrhovnog suda i drugostupanjskog suda da u takvim situacijama kada očigledno dolazi do određene povrede postupka, reagira brzo kako bi se, kako bi se ispravio rekao bih taj jedan dojam o hrvatskom pravosuđu jer pravda koja je spora na određeni način nije ona pravda koju građani očekuju nego brza realizacija, brza ispravka, brza reakcija bi bila jako dobra. Prema tome, mene interesira u tome dijelu taj stav vas kao predsjednika Vrhovnog suda, inače Vrhovnog suda o toj poziciji sudbene vlasti u RH gdje s jedne strane pokazatelji o kojima govorite su dobri a s druge strane je ta percepcija loša. Ili je možda takvoj ocjeni rada sudbene vlasti kriva izvršna ili zakonodavna vlast. Koliko sam ja, pratim, a prilično pratim sve što se događa i ovdje i u sudbenom dijelu vi u vašemu zaključku kao prvi čovjek sudbene vlasti u Hrvatskoj dali ste par preporuka koje ja mislim da su prihvatljive. One nisu po meni takve naravi da će u bitnome, u bitnome promijeniti rad sudbene vlasti. Mjere koje ste rekli odnose se na osnivanje Visokog kaznenog suda koji je pred nama, provesti spajanje dva postojeća prekršajna općinska suda u Zagrebu i Splitu, izjednačiti plaće svih sudaca koji sude u drugostupanjskim postupcima, isključiti viša primanja onih sudaca koji samo sudjeluju kao članovi vijeća i tako u uskočkim predmetima, donijeti zakon o sudskoj dostavi i racionalizirati prava stranaka na ulaganja pravnih lijekova. Dakle ja mislim da je ovo, ovo je jedan vaš prijedlog kojega bi ministar pravosuđa po meni koliko ja to iščitavam trebao prihvatiti, tim više što dolazi od najviše instance sudbene vlasti u Hrvatskoj. Mislite li vi da nakon toga će se bitno promijeniti ta percepcija koja se stvara o sudbenoj vlasti? Danas govorimo o vama, govorimo o sudbenoj vlasti. Dok to govorim vama nismo ni mi ovdje u ovom predstavničkom tijelu u Hrvatskom saboru nešto previše na cijeni u hrvatskome društvu. Prema tome ta zadaća da se promijeni taj jedan stav prema tim vrlo važnim segmentima demokratske pravne države trebamo zajednički ispravljati. Prema tome, ja osobno podržavam ono što radi hrvatsko pravosuđe, ono je ogledalo stanja u društvu. Mi, ja mislim da i narod ima vlast kakvu zaslužuje, kako se kaže, imamo i sudbenu vlast kakvu zaslužujemo. Prema tome nisam od onih koji kritiziraju samo da bi kritizirali, nisam od onih koji napadaju sudbenu vlast zbog jednog predmeta, nikad ne ulazim, nikada ne ulazim u ocjenu rada pravosuđa po jednom predmetu, pogotovo tim više što ne znam kakve su činjenice i kakav dokazni postupak. Libim se, odnosno nastojim nikad po tome ne ocjenjivati ali je percepcija stav javnosti vrlo važan za sve nas koji se ovim poslom bavimo. Pa evo mene to i s time ću završiti interesira, interesira taj vaš stav da li se takva percepcija može rješavati ovim prijedlogom mjera koje ste predložili ili je potrebno puno puno više napraviti na podizanju svijesti o radu sudbene vlasti u Hrvatskoj. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo repliku. Poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Bačiću istina je tko god je htio iščitavati izvješće predsjednika Vrhovnog suda i za 2017. i za 2018. godinu zapravo mogao je vidjeti i o radu redovnih sudova i specijaliziranih sudova i točno ciklički gledati po godinama i predmete i građanske i kaznene i ovršne i zemljišno-knjižne i to je točno. Međutim, kad govorite o percepciji javnosti ne možemo je zaobići ona je takva kakva je, a zapravo da bi se ona promijenila treba tu dugotrajnost sudskih postupaka svesti na što je moguće manji broj i tada bi se sigurno percepcija javnosti promijenila. Ali isto tako treba reći da se godinama u ovom visokom domu govorilo od strane oporbenih kolega da je, da su banke i sudovi u sprezi glede slučaja „Franak“. Danas kada je Vrhovni sud presudio u korist korisnika „Franka“ danas nažalost o tome nitko ne govori, pa niti mediji. Toliko o percepciji.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U pravu ste sve što ste rekli kolega Babić, ja sam i rekao da ja vjerujem hrvatskom pravosuđu, primjerice posebno sudbenoj vlasti u Hrvatskoj, a da nema propusta ima ih u svakom segmentu funkcioniranja bilo koje institucije. Slažem se s vama da spora pravda nije do kraja ona prava koju građani, a pogotovo žrtve očekuju. Prema tome, ta brzina rješavanja predmeta je poželjna ona nikad ne smije ići na uštrb kvalitete, ali brzo rješavanje predmeta bilo bi jako dobro. U tom smislu se iz izvješća vidi da se skraćivaju rokovi rješavanja predmeta, a i samim time što je značajno manji broj neriješenih predmeta govori se o tome da pravosuđe radi, samo što kažem na predmetima koji su u društvu vidljivi, koje društvo brže primjećuje, koje izazivaju emocije trebalo bi poraditi da u takvim predmetima, vršnim predmetima, sudbena vlast što je moguće manje griješi u prvom stupnju jer ono stvara sliku o radu sudbene vlasti.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Vrhovnoga suda, predstavniče Ministarstva pravosuđa, sudbeni dio vlasti u RH nema dobru percepciju kod naroda, imamo stotine razloga, tisuće razloga ovih posljednjih dana zbog čega je ta percepcija i zbog čega narod ne vjeruje pravosuđu tj. sudbenoj vlasti. Vidimo da je to jedan od glavnih uzroka i gospodarskog i ekonomskog i demografskog nazadovanja RH isključivo nepovjerenje u pravosuđe iz 1001 razloga. Gospodine Đuro Sessa predsjedniče Vrhovnog suda, vi ste rekli da su opterećeni sudovi županijski ovi veći i općinski koji su veći, pa baš niste se oglasili kad je ova Vlada ugasila recimo nije imenovala sud u recimo u Dalmatinskoj zagori nemamo niti jedan općinski sud, niti jedan. Za vrijeme cara Josip, Franje Josipa otvoren je sud u Sinju 1876. je otvoren u Sinju, on je ugašen. Sve je u Split odvedeno, nitko ne brani interese tih malih ljudi. Zemljišne knjige sve što je u pravosuđu tu je evo predstavnik ministarstva je katastrofalno, vi ste po zapovjednoj odgovornosti, ako je moglo se proganjati Antu Gotovinu koji je vodio pravičan osloboditeljski rat, ako se moglo i ostale generale, vi ste po zapovjednoj odgovornosti doveli Hrvatsku državu na dno jer šutite, šutite. Ja nemam razloga, nije meni Mamić nešto, Zdravko gospodin Zdravko Mamić najpouzdaniji, on kaže da je s vama u vrlo bliskim i prisnim odnosima osim u jednom stvari koju ja neću da ne radim s …/nerazumljivo/… ni spominjati. Kako vi to komentirate? On kaže da je s vama na svakodnevnoj, možda je on baš i razlog, možda ste mu vi omogućili, možda ste mu vi čuvar, anđeo čuvar da bude s one strane, da bude u drugoj državi u kojoj također Hrvati imaju pravo, to je druga domovina brojnim našim sugrađanima, međutim je činjenica da je on s one tamo strane granice. Vi to ne komentirate, ako je to istina i ako to nitko ne provjerava onda o čemu se tu radi? To je rekao Zdravko Mamić, bjegunac pred hrvatskim zakonom, za vas. S nikim nije u prisnijim odnosima nego s vama. To možemo potvrditi i ja bi volio da o tome odgovorite. Godinu dana ovde je donesen zakon da svi ne može to Đuro Sessa zabraniti, svi suci moraju objaviti imovinske kartice bez zapreke, bez zahtjeva, da ja osobno moram davati zahtjev, kao i mi u Hrvatskom saboru i kao u svim drugim tijelima. Do dana današnjega, a s tim zakonom je se ova Vlada hvalila PR je bio neviđen, pozivam se na GDPR, ja ću se pozivat, pa ako mogu saborski zastupnici, premijer svi ostali ne vidim niti jedan razlog, ako je ovaj dom to izglasao otkud vama pravo predsjedniče Vrhovnog suda Đura Sessa da to ne bude objavljeno javno. To je zakon. I zbog čega po novome zakonu ne imenujete suce, pa to je zakon, to je MOST predlagao tada bio, Vlada je dala taj zakon u proceduru, Vlada, mi smo ga predlagali da se izmjeni to što se tiče imovinskih kartica. Kako komentirate evo posljednjih dana imamo brojne presude, ali kako komentirate kada čovjek u Vukovaru koji je dao dva sina, sutkinja na sudu kaže, sutkinja koja sudi, koji je da dva sina, šalje poruku javnosti, kakva je ta poruka, jel to možda domoljubna, jel to poruka patriotizma? Žalite za svojim sinovima u tišini, u miru, gospodinu Marijanu Živkoviću. Znam da ćete reć ne raspravlja se o predmetima pojedinačnim ali je strašno loša poruka svim onim obiteljima, roditeljima, sinovima, kćerima koji su dali nekoga svoga u Domovinskom ratu i svim sudionicima u domovinskome ratu, to je katastrofalna poruka i vi morate reagirat na to, vi morate kao predsjednik Vrhovnog suda, pa nije valjda sve da je Šeks ispremrežio svojim kumovima, ako je u Ustavni sud, ako je predsjednik Kluba HDZ-a njegov kum, ako je u Zadru Kalmeta kum, ako je Budimir Lončar tu amenuje, ako Stipe Mesić tu kumuje, pa nije valjda da Vrhovni sud šuti o izjavi sutkinje koja kaže g. Marijanu Živkoviću da, sutkinja pred javnosti i sudom kaže da tuguje za svojim sinovima u samoći, u tišini, koji je dao 2 svoja sina za slobodu i, za slobodu RH, to je sramotno. Može li se to dogoditi npr. u Americi? U RH se, u SAD, ne može. U nas je odnos prema nekim stvarima koji su temeljne stvari, koje je spominjao Stiv Culej maloprije o ratnim zločinima. Ja sam danas rekao i doli kad je bila zatvorena sjednica, ja ću to ponovit, zatvorena ovoga veterana gdje je bio državni odvjetnik, to i vama kažem, sve šta je čitao maloprije kolega Culej, te presude Vrhovnoga suda, osobno smatram da smo uložili malo energije kolko smo ulagali po pitanju dodvoravanja Hagu u riječima koje su izgovorene, izgovorene Ive Sanadera i Stipe Mesića, Vladimir Šeks, locirati, uhititi, transferirati, proceirati, da smo malo uložili danas ne bi imali problem ratnih zločina i da institucije, sudbena vlast, odvjetništvo državno, sve ona tijela da bi do danas bili riješeni ti problemi, da nismo ulagali tolku energiju da bi oblatili temelje hrvatske države, dok se je kralo i pljačkalo uz pomoć bilo Joze Petrovića, bilo Todorića, bilo Tedeskoga, evo ja ću vam reći jedan primjer, iz moga Sinja, sad mi je pa napamet, vidim da g. Milijan Brkić ga često spominje kad me trevi u hodnicima, pa ću ja spomenut. '91.g. u Sinju je bilo milijun i po maraka na računu od potresa, od potresa, da bi se usmjerila ta sredstva, što je bila logična odluka, za naoružanje Cetinskog kraja, posudio je novac Meteor Papera, tvrtka Emila Tedeskoga, nikada taj novac nije vraćen u Sinj il ako je, pa ja sam tu dava kaznene prijave, podizao, možda je i vratio čovik, možda je vratio, ako je vratio nek pokaže račun, mene zanima što s tim ljudima bilo to Todorić, bilo to koji god, odakle im prvi milijuni, odakle? I zato ljudi nemaju povjerenje, ti ljudi koji su gradili tu trgo sirovinu, ti koji su izdvajali da se taj oružje kupi za obranu Cetinskog kraja kada se je napadao Vrlički kraj, Cetinski kraj, Dalmacija bila ugrožena, silovalo, Peruča minirana, da je taj novac uložen za oružje, pa to me je i natralo u politiku jel da se pravosuđe radilo svoj posao, pa nakon 17.g. šta sam bio profesionalni vojnik, pa zar bi ja bio u politici, tako vam je šta se tiče radničkih prava, radnice Dalmatinke dole na području, Jugoplastike, Škvera, Autoprijevoza sinjskoga, sve nepravda do nepravde, a sve pravosuđe, sve sudstvo, napravili ste ogromne štete i vaša zapovjedna odgovornost je ako ćemo govoriti u zadnje 2.g., i zadnje 2.g., pa pogledajte kakve su presude, naravno ja si stvaram brojne neprijatelje, ali hrabro govorim o korupciji, hrabro, imam brojne kaznene prijave i dižu se svakodnevno kaznene prijave, poglavito od onih koji su u biti žele, koji su pljačkali moj narod dok su hrvatski branitelji i cijeli narod se borio istinski za slobodu RH i naravno da se to ne mijenja, ti su ljudi najutjecajniji u RH. Evo samo taj milijun i pol maraka Meteor Papera, neka pokaže račun gdje je vraćen novac, ja sam tražio od općine Sinj, grada Sinja, ne mogu nać račun, ništa pravosuđe, zastara, ovo, ono. Temeljem presude Ivi Sanaderu Vrhovni ovaj Ustavni sud je odbio, pa kakvo je to pravosuđe, kakve su to poruke, kakva je to država, kakva je to država? To su ključne face u RH. Što se tiče vašega izvješća, ono je više nego kaotično, vi ne samo po zapovjednoj odgovornosti nego zbog nečinjenja vi bi tribali minimalno odstupiti, ali nećete jer ste isključivo ovdje u ulozi HDZ-a i zaštite HDZ-a, vi ste povjerenik HDZ-a u Vrhovnom sudu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovani kolega Bulj. Imamo replike, poštovana kolegica Ines Strenja, izvolite.
Kolega Bulj, a da li mislite da je sudstvo neovisno kad tako promptno reagira na događanja naroda koja se dese? Što mislite da bi bilo drugačije da nije izišlo nas nekoliko tisuća u Rijeci kada su odmah pritvorili Škalameru bez obzira što se radilo samo o sukobu parkinga sa osobom koja je inače bila konfliktna i potezala već nož na neke druge ili sad ovo što se sad desilo u Zadru kada zbilja, zbilja je moro narod izaći i reći da ne može tako, da ne može, ne mogu se pustit oni koji su optuženi, očito su postojali dokazi zašto su ih na neki način priveli i krenuli i nakon toga su ih vratili sad i promijenili odluku, dal je to sudstvo neovisno, ako je neovisno zašto su mijenjali odluke nakon događanja naroda? Nažalost, jedino se nije promijenilo nakon događanja naroda u Vukovaru jer narod se [[Upadica: Zahvaljujem]] skupio i tražio procesuiranje, ali još uvijek nisu odlučili da će rješavat, nego rješavaju neke druge manje prioritetne stvari, a ne one zbog čega zapravo bi se dogodio taj narod, ne pronalaze silovatelje i ubojice u Vukovaru [[Upadica: Zahvaljujem]] koji još šeću.
Kolegice, molim vas malo pripazite na vrijeme. Odgovor kolega Bulj, izvolite.
Točno, u slučaju u Rijeci Škalamera je pokazao šta je hrvatsko sudstvo i pravosuđe je pokazao šta je hrvatsko sudstvo i pravosuđe, da čine ogromne štete i pojedincu kao čovjeku i šalju strašnu poruku našim mladima ljudima i građanima a Vukovar, vapaj Vukovara na prošlogodišnjem prosvjedu koji je bio pravičan prosvjed, da se ukaže na sve žrtve i zločince koji šetaju pokraj svojih žrtava danas, i dandanas šetaju je dokaz nefunkcioniranja pravne države u RH. I jedno se pitanja potežu o Vukovaru u predizborne svrhe. Ako se govori o ćirilici, o ćiriličnim ploča protiv kojih sam ja jer sam bio koordinator prikupljanja potpisa u Dalmaciji, HDZ će otvoriti sad a znate s kime je HDZ, tko je izglasao taj zakon o postavljanju ćirilica? HDZ. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Pusti tko je postavljao, tko je izglasao? S kime se u koaliciji? Koristite najniže strasti isključivo u predizborne svrhe i zbog toga je pravosuđe ovdje gdje je, zbog toga.
Zahvaljujem kolega Bulja na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Ante Bačić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Ma kolega Bulj, samo bi se referirao na ovih prvih par rečenica vašeg izlaganja vezano za ukidanje nečega u Sinju, moramo biti pošteni, sudjelovali ste u raspravi i ja i vi vezano za Zakon o sjedištima sudova i stvarno moramo naglasiti tu da u Sinju ništa nije ukinuto, da Općinski sud u Splitu ima svoju stalno službu u Sinju, da niti jedno pravo naših dragih Sinjana neće biti obespravljeno, da oni mogu koristiti usluge općinskoga suda jednako kao i građani i Trogira i Supetra i Starigrada, sve gdje ima Općinski sud u Splitu stalnu službu, hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Bulj.
Smatram da u izvješću predsjednika Vrhovnog suda, rekao je da su općinski sudovi, županijski sudovi koji su veći, da imaju opterećenje suci da se s time kazni. Sinj je centar Dalmatinske zagore, povijesno, kulturno središte. I nije dovoljno doć u Sinj na alku za izbore i naslikavat se i učiniti janjocid na tom području jer iza vas ništa drugo ne ostaje a sinjski sud, niti jedan u Dalmatinskoj zagori od Krke do Neretve nemamo sjedište općinskoga suda, to je sramotno. To područje je zaboravljeno, to područje je bilo izvor ljudskoga potencijala koje je odlazilo i u Zagreb i u Treće zemlje, danas je prazna područja. Jedino što ste napravili, ukinuli ste ovaj sud, htjeli ste ukinuti i rodilište pa sam se izborio i sad ste se sjetili smeće da nam odlažete, e nećete, gospodo, vratit ćete vi općinski sud, dogodit će se to, ako je moglo za vrijeme okupacije, cara Josipa i Austrougarske, može i sada.
Zahvaljujem poštovani kolega Bulj. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Predsjedniče Vrhovnog suda, kolegice i kolege. Pa svaka rasprava ima za cilj da utvrdi što je dobro i što dobro funkcionira a isto tako da utvrdi nedostatke kako bi se ti nedostaci mogli ukloniti, ispraviti i sustav unaprijediti. Da je u sudstvu situacija poprilično loša, govori nam i slijedeći podaci. 55% sudaca smatram da pojedini suci ne napreduju zbog sposobnosti, 18% hrvatskih sudaca vjeruje da njihovi kolege dobivaju mito. Ako sami suci za svoj resor i za svoje kolege imaju toliko ponižavajuće mišljenje, ne mora nas čuditi podatak da 76% naših građana smatra da je stanje u pravosuđu iznimno loše. Nasuprot tome a s obzirom da smo članica EU-a, najbolje stanje je u Danskoj gdje 86% ispitanika vjeruje u svoje pravosuđe, potom slijedi Finska sa 82% i Austrija sa 81%. Naravno da jednu takvu situaciju je snimila i SOA i da je prije koju godinu, dvije, dala u svom izvješću jedan pregled gdje smatra da pojedini suci su doslovno prijetnja nacionalnoj sigurnosti. Dandanas nismo dobili odgovor da li se po tom izvješću postupilo i što se dogodilo sa tim sucima koji su prijetnja nacionalnoj sigurnosti. Da postoji cijeli niz skandaloznih presuda i slučajeva, govori nam nekoliko afera. Afera stanovi 5 g. od uhićenja a još ništa od suđenja. Pažljivo sam slušao vaše izvješće gdje ste nabrajali koliko dana na kojem sudu traju postupci, u ovom slučaju 5 g. nije se održalo jedno jedino ročište a 100 obitelji za svoje stanove. Tih 100 obitelji dandanas nema svoj dom, slučaj na bjelovarskom sudu. Potom neujednačena sudska praksa, recimo na priobalju jedan načelnik je gonjen zbog izbjegavanja ili muljanja sa javnom nabavom za 600 000 kuna. U Varaždinu za 2,5 milijuna kuna ide prekršajna prijava i na kraju se sve odbacuje. Naime Državna revizija u svom godišnjem nadzoru, proračunu grada Varaždina, utvrdila je da ne 2,5 milijuna kuna potrošena bez provođenja propisanog postupka javne nabave, sve je dostavljeno Državnom odvjetništvu, Državno odvjetništvo ne postupa već to prosljeđuje Ministarstvu gospodarstva u Upravi za sustav javne nabave koja dobiva 8 dana da nadopuni ili ispravo optužni prijedlog, naravno oni kasne i cijeli predmet se odbacuje. Znači na priobalju je kazneno djelo ako 600 000 kuna iz proračuna trošiš mimo javne nabave, u Varaždinu možeš 2,5 milijuna kuna. Također, kazne koje izriču naši sudovi su nevjerojatne. Imamo recimo na sjeveru Hrvatske 3 bivša saborska zastupnika SDP-a, svi su bili zastupnici kad je protiv njih pokrenut postupak. E sad, prvi za kazneno djelo protiv službene dužnosti i nesavjesnog rada gdje se ne spominje niti kuna da je oštećen proračun, znači navodi se samo službena dužnosti i ne nesavjesni rad, dobiva 10 mj. uvjetnog. Drugi SDP-ov dužnosnik napravi štetu u proračunu 5000 kuna, dobiva kaznu 8 mj. uvjetno. Treći napravi štetu u proračunu 14 500, dobiva 5 mj. uvjetno odnosno ispada ako napraviš veću štetu u proračunu, dobivaš manju kaznu. To dovoljno govori o sudskoj praksi. Također, nedavno smo imali prilike u lokalnim medijima na području Varaždinske županije i grada Varaždina čitati da prvostupanjski a to je Županijski sud u Zagrebu, nije htio objaviti presudu. Znači presuda je postala doslovno službena tajna. Mediji su tražili dostavu, dandanas nisu uspjeli dobiti tu presudu, objašnjenje je slijedeće. Da bi se objavom njihove presude utjecalo na suce Vrhovnog suda. Pa sad se ja pitam kakve mi to imamo suce Vrhovnog suda ako novinar jednog lokalnog tjednika toliko može utjecati na stav sudaca Vrhovnog suda, a o čemu se radi? Protiv grada Varaždina se vodi nekoliko postupaka koji su ukupno teški preko 300 milijuna. Grad Varaždin za sad ih sve redom gubi, sve redom ih gubi i grad Varaždin će se morati najvjerojatnije kreditno zadužiti da izbjegne bankrot. Radi se npr. o kupoprodaji zemljišta, određene osobe kupovale su zemljišta po 10 eura, gradu prodavale po 149, sve je potom završilo na sudu i sad to zemljište na kraju sa kamatama, sudskim troškovima, ispada da košta grad 350 eura. Znači ono što je kupljeno za 10 eura, sad na kraju košta 350 eura. Ili problem varaždinskog baliranog smeća. 2007. g. inspekcija utvrdi da to smeće zagađuje zrak, vodu, tlo. 2011. sve završi na sudu, dandanas nema pravomoćne presude. Znači Vrhovni sud je ove godine sve vratio na početak. 5 g. se truje voda, tlo i zrak, očito bi stanovnici nizvodno od Varaždina trebali pobolijevati ili ne znam što s njima se dogoditi da bi netko reagirao i napokon riješio taj za grad Varaždin veliki problem. Također problem su i nagodbe. Pojedini suci su smatrali da su nagodbe između DORH-a i određenih osoba toliko skandalozne da ih nisu htjeli provesti. Mislim da danas o tome niste ništa rekli doslovno niti jednu riječ pa smatram da bi i o tome trebalo popričati. Također po meni su problem i nejavne rasprave, između ostalog prije koju godinu imali smo jedan slučaj organiziranje elitne prostitucije koji je u međuvremenu naravno završen, suđenje je bilo zatvoreno za javnost, bez obzira na to, javnost i mediji su saznali podatke o djevojkama koje su nudile te usluge ali ne i o kako se u navodi u novinama o korisnicima odnosno bivšim članovima prethodnih Vlada, gradonačelnicima, bivšim i aktualnim sucima općinskih i županijskih sudova, predstavnicima DORH-a i sl. Da li to znači da su ti suci i državni odvjetnici još uvijek u sustavu? Da li oni još uvijek dijele pravdu? Ključno pitanje je ako je seks za jednu noć koštao 1500 eura, plaća suca prosjek je 11 000 kuna, znači cijela plaća je potrošena tu noć, pa od čega ti državni odvjetnici i suci žive? Znači ova rasprava nije imala namjeru nikoga prozivati nego da realno pogledamo gdje smo u pravosuđu, da nadomjestimo i izgradimo i spravimo te nedostatke i naravno da nam pravosuđe bolje funkcionira, hvala lijepo.
Zahvaljujem, imamo nekoliko replika, poštovani kolega Ante bačić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Stričak, pošto ste spomenuli obali i priobalje, morao sam se javiti, šala mala. Spomenuli ste upravo onaj možda najbitniji pojam u cijelom ovom izvješću tj. u cijeloj ovoj raspravi a to je neujednačena sudska praksa gdje pojedini sudovi evo konkretno kod vas u Varaždinu ili kod mene dolje u Splitu, jednostavno ne donose iste ni slične odluke. Vjerujem da evo i na odboru sam pitao predsjednika Vrhovnog suda i vjerujem da predsjednik Vrhovnog suda zajedno sa vijećem daje određene upute pojedinim sucima rješavati određene sporove ali i dalje nemamo ujednačenu digitaliziranu i jasnu sudsku praksu na koju će se suci pozivati da možemo imati jednaku tj. istu stopu pravde bili oni na priobalju ili kod vas u Varaždinu ili bilokojem djelu RH, hvala.
Zahvaljujem, odgovor kolega Stričak.
Kolega Bačić, pa upravo u tom smjeru je išla i moja rasprava, da ukažem na neujednačenu praksu. Ako pogledate, pa tu se radi o svega 200 km doslovno zračne linije, u jednoj sredini napraviš štetu za proračun 600 000 i kazneno te gone i prvostupanjska presuda je na godinu dana zatvora u drugoj sredini napraviš 4 do 5 puta veću štetu, znači 2,5 milijuna, prekršajno te gone, jedan dan se kasni sa nadopunom tužbenog prijedloga i ti si oslobođen. I upravo to je jedan od velikih problema pravosuđa jer naši građani vide da doslovno ispada da se sudi od oka a ne prema zakonu, hvala.
Zahvaljujem, slijedeća replika poštovani kolega Arsen bauk, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Stričak, spomenuli ste tri SDP-ova dužnosnika, pa da malo još jednom analiziramo brojke. Ovaj jedan bez ikakve štete u proračunu, 14. mj., jel tako? Onda ovaj drugi, ukupno da skratimo, šteta je bila 22 000 kuna za njih tri a dobili su negdje ukupno zajedno 2 g. zatvora. Dakle 22 000 kuna, 2 g. zatvora, afera Planinska, 15 milijuna kuna, zajedno 9 g. zatvora. Vidite li neki nesrazmjer, vidite li, ne, ne, dakle 9 g. zatvora od čega 6 u zatvoru a ovo je bilo guljenje krumpira, a ove su sve tri bile uvjetne pa onda ali nesrazmjer, ovdje je 22 000 kuna i 2 g. zajedno, a ovdje 15 milijuna kuna i 9 g. zajedno. Dakle malo je nesrazmjer ipak prevelik da bi sad to koristili kao primjer neujednačene sudske prakse. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Stričak, izvolite.
Kolega Bauk, pa ja sam u samoj raspravi već naglasio neujednačenu sudsku praksu, naveo primjere da ako napraviš manje štete za proračun, postoji kazna da ćeš tj. mogućnost da će dobiti daleko veću kaznu. A ako već govorimo o takvim slučajevima, pa u Varaždinu imate slučaj javno-privatno partnerstvo gdje je Državno odvjetništvo mjesecima bombardiralo javnost kako ima predmet od 200 milijuna kuna, to isto Državno odvjetništvo na kraju je išlo na nagodbu i predlagalo da se optuženika kazni radom za opće dobro. Hvala.
Zahvaljujem, slijedeća replika, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Stričak, dakle predsjednik Vrhovnog suda g. Sesa je u svom obraćanju prvu preporuku koju je rekao, rekao je da se radi o dovršenju procesa postavljanja Vrhovnog suda zbog ujednačavanja sudske prakse, to što ste vi govorili. I to je bilo dvojbeno za neke suce jer ako je sudac samostalan u odlučivanju, pitanje je ta ujednačena praksa. Druga stvar, zbog percepcije javnosti o kojoj ste govorili ima li korumpiranih sudaca. Ima korumpiranih sudaca, to ne sumnje ali javnosti je percepcija da oni ne odgovaraju nikome, da suci nikome ne odgovaraju i da nemaju nikakve odgovornosti a je li tako, nije. 132 su stegovna postupka bila, od toga je 124 završena, 8 je još u tijeku, 78 slučajeva je utvrđena stegovna odgovornost sudaca, u 6 slučajeva je donesena odluka o razrješenju sa sudačke dužnosti, 16 uvjetnih razrješenja, 29 ukora i 27 ... [[Govornik se ne razumije.]] hvala.
Zahvaljujem, odgovor kolega Stričak, izvolite.
Hvala. Kolega Babiću, ja sam u samoj svojoj raspravi naglasio da je cilj svake ili bar bi trebalo biti naše ovdje rasprave, da se pohvali što je dobro a isto tako jasno ukaže na ono što nije da bi se sustav unaprijedio. Ove brojke koje ste vi naveli, to je točno ali to bi sami suci, samo pravosuđe trebalo vrtjeti da se vidi da i oni imaju odgovornosti a ne da se u medijima vrti sve ostalo. Hvala.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava, poštovani kolega Ante Bačić, izvolite. Odustajete. Kolegica Jelkovac odustaje. Kolega Ante Babić odustaje. Kolega Saša Đujić nije nazočan. Poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala vam lijepo, ovo je zbilja ekspresna, nisam se tome nadao pa samo sekundu da si upalim kompjuter, ispričavam se. Hvala vam lijepa. Znači, kolegice i kolege, htio bi danas raspravljati o izvještaju stanja u pravosuđu i izvještaju predsjednika Vrhovnog suda i rekao sam već u samom uvodu što mislim kakvo je pravosuđe i nije problem to što mislim samo ja. 90% naših sugrađana misli na isti način, osjećaju nepravde svaki dan, politika koja je do laktova u sudstvu i reći ću još jednom, ja mislim da je 90% sudaca korektnih sudaca ali cijeli sustav koji je HDZ izradio tijekom 90-ih i čiji je sada eksponent g. Sesa koji je ovdje imenovan od strane Predsjednice RH, volio bi znati kojim putem, to vjerojatno nećemo nikad saznat, između njega i g. Turudića je birala Predsjednica RH i sada imamo pravosuđe kakvo imamo i tko god bude želio takvo pravosuđe i dalje, poklonit će povjerenje Predsjednici RH na izborima u 12. mjesecu. Ukoliko ste zadovoljni s time da predsjednik Vrhovnog suda oslobađa ikakve odgovornosti, g. Bukarica, ja vas molim, nemojte gestikulirati dok govorim, molim vas. Ne, ja vidim da gestikulirate nezadovoljni onim što ja govorim.
Kolega Maras, molim vas, raspravljajte, nemojte se obraćati nikome.
Ja se ispričavam, ali jednostavno moram reagirati, oprostite, moram jer sam vidio, u vidokrugu mi je.
Kolega, molim vas, raspravljate, nemojte ... [[Govornik se ne razumije.]]
Znači ukoliko su ljudi zadovolji time da predsjednik Vrhovnog suda isto kao ministar pravosuđa, gospodin iz HDZ-a, Bošnjaković, ne vidi nikakav problem da predsjednik najvećeg suda u RH ne zaustavi se kada policija kaže stop i priča nam bajke o tome da nije vidio, da je mislio da ga netko stišće itd., to su isprike iz kvarta kako mi kažemo, ne, zagrebački. Iz kvarta, te fore može nekom drugom prodavati. Ali očito to je dovoljno da kaže predsjednik Vrhovnog suda koji odluči zaštititi g. Turudića, btw. koji se vozi u autu skoro 80 000 eura skupom, zamjenskom, mislim šta to samo po sebi nije suspektno, šta ne bi sudac koji ima takvu moć u rukama, koji predstavlja državu, trebao vidjeti računa o tome? Bježat od policije odnosno ne zaustavljate se, pardon, da kažem točnije, ne zaustavljat se kad policija kaže stop i vozit se u autu koji košta kao neki stan u gradu Zagrebu, to nije sporno. G. Sesa kaže, ne, to je ok, to je ok, samo nastavi. Nisi ničime povrijedio sudačku dužnost niti ugled suca u RH, imao je mogućnosti. Sa druge strane, kada vidite koliko zavisnih odnosa ima u našem sudstvu pa i kada osobe na takvim dužnostima ne Kineskim zidom ne odjele svoju neovisnost od određenih interesnih skupina, onda se pitate kako će drugi suci reagirati? Evo primjerice u vodstvu Vrhovnog suda ljudi su povezani poslom primjerice sa obrtničkom komorom, sa gospodarskom komorom i dobivaju naknade. Da vas podsjetim, vodstvo gospodarske komore, HDZ, vodstvo obrtničke komore, kandidat HDZ-a za župana, recite mi kako to da ljudi koji nisu povezani sa HDZ-om, vjeruju u neovisnost takvih osoba. Ako već imaš poslovni odnos koji te na neki način veže pa makar pojeo si ručak, popio kavu i dobivao naknadu za to šta radiš u tim institucijama, voljom tih osoba, pa šta nije paradoks da potpredsjednik suda vodi svu čast HOK-a, sjedi u DIP-u a kandidat za župana je HDZ-ovac, predsjednik HOK-a. pa dajte mi objasnite kakva je to neovisnost između čovjeka koji sjedi u DIP-u i predsjednika HOK-a koji je kandidat na izborima a zajedno surađuju i rade, vjerojatno dobiva gospodin i naknadu HOK-a za taj posao koji radi. Objasnite meni, objasnite građanima kakva je to neovisnost, kakva je neovisnost kada predsjednik Vrhovnog suda kao šef DIP-a na rečenicu g. Jandrokovića koji kaže pa gledajte, u kampanji se malo više posjećuje teren, voze se ministri po terenu, koriste se državna sredstva, on ni ne trepne, to je njemu u redu. Naravno da mu je u redu kad ga je HDZ tu postavio. Njemu ne može trepnut. I onda uzme se za primjer g. Bandić zbog viška plakata u kampanji u odnosu na prošlu godinu, njega se kao sankcionira jer je potrošio novac. A kako to nije usporedivo g. Sesa sa vožnjo ministara u kampanji za Ličko-senjsku županiju? Zašto tada moralno niste reagirali i objasnili hrvatskim građanima da to nije uredu, zašto niste dali mišljenje svoje kao što ste dali mišljenje kada se pritužio predsjednik Sabora na to šta sam ja svoj stav u Hrvatskom saboru iznio? Evo ga, imam ga ovdje. Pogledajte g. Sesa, ima li pravo zastupnik u Hrvatskom saboru sukladno Ustavu imati svoj stav kakav god on bio, glup, pametan, smiješan, neprikladan? Da li u hrvatskoj sabornici zastupnik smije izraziti svoj stav o bilo čemu, bez obzira koja je tema? Da li je razlika u stavu da li piše na naljepnici ili izlazi iz usta kao šta se u kampanji govorili ovdje sve i svašta i od strane HDZ-a itd.? G. Sesa, ne možete reagirati na podražaj HDZ-a, to nije vaš posao. Vaš posao je da budete neovisni a vi neovisni niste. I to vam mogu dokazati u više slučaja a rekao sam vam sad jedan. Kako ako Jandroković kaže da se voza u kampanji više sa državnim autima, vi kao predsjednik DIP-a uopće ne trepnete, ne reagirate niti ne kažete to možda ne bi bilo u redu, možda je teško dokazati da li su to koristili ili nisu ali niste reagirali, zato što vas je predložila Predsjednica gđa. Kolinda Grabar Kitarović i zato nam treba predsjednik Vrhovnog suda sa karakterom. Osoba koja će biti neovisna o takvim podražajima, neće joj biti bitno da li je tužio Jandroković ili Pero ili Marko jer kada tuži Jandroković, još se nije ni faks ohladio, već se mišljenje piše. U istom danu. Takvu ažurnost niste vidjeli na hrvatskim sudovima kao što je bilo kad je Jandroković napravio pritužbu zato što je zastupnik u sabornici, mi hvala bogu imamo Ustav, znači tu sad više nije čak ni pitanje ko je šta kako napravio, kažem, može biti glupo, najgluplje, ovako ili onako, u sabornici čovjek, zastupnik biran od hrvatskih građana po hrvatskom Ustavu ima pravo reći svoje mišljenje i za to ga ne može sankcionirati pa čak ni Đuro Sesa. I protiv toga ću se boriti do kraja. Do kraja. U ovom Saboru, zapamtite, ovo izvješće će podržati oni za godinu dana koji neće više biti vjerojatno na vlasti jer tražimo drugačije pravosuđe, tražimo drugačije sudstvo, tražimo pravdu za ljude i da se prema svima odnosimo isto odnosno odnose isto, da slučajevi ne odlaze u zastaru. Vidjeli smo sad prije par dana velike slučajeve korupcijske iz prošlosti koji odlaze u zastaru, da čovjek kada prizna da je uzimao novac od Fimi medije iz ministarstva za svoju stranku milijune i milijune kuna, da se njegovo priznanje na kraju ne odbacuje kao nezakonit dokaz jer svi znamo šta se tamo desilo, ljudi nalaze rupe kako bi se izvukli iz kriminalnih radnji, kolegice i kolege. I na kraju, želim samo jednu stvar reći, hrvatsko pravosuđe je problematično od vrha. Suci, ima ih jako puno koji rade korektno svoj posao ali političari u sudstvu, među kojima ubrajam i g. Sesu i g. Turudića, koji nastupaju u javnosti sa političkih pozicija od raznoraznih tema, sjetite se g. Turudića i njegovih izjava, o svemu je čovjek imao stav, o Milanoviću, o ovome, o Peri, o Marku, o tome šta se dešava vamo, šta se dešava tamo, ljudi su političari više nego neki koji sjede u ovom Saboru i dok ne bude pravda, a pravda nije da oslobodi silovatelje i pusti ih na ulicu i dok predsjednik Vrhovnog suda ne reagira i kaže to nije u redu, pokrenut ću stegovni postupak, još danas nismo čuli hoće li reagirati po pitanju tog suca, neću odustati ni ja ni SDP. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo replike, poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Maras, ja bi vam postavio jedno vrlo jednostavno pitanje. Ocjenjujete li vi da je bolju ocjenu zaslužio Hrvatski sabor ili sudska vlast? Je li za vas ova od institucija bolja od sudske vlasti? Evo to me zanima, hvala.
Ne znam kakve veze to ima sa izlaganje g. Marasa ali recite kolega Maras, odgovorite.
Hvala vam lijepa. Kolega Aleksić, neću dat tu ocjenu ali ću vam reći za godinu dana su izbori i ljudi će birati na osnovu onoga kako se netko ponašao, šta je govorio, šta je imao na laptopu, ljudi imaju pravo izbora i oni biraju mene ili Bulja ili gđe. tamo, g. Stričaka da ih predstavljaju. Ovdje nažalost imamo sustav koji je postavio HDZ koji toliko se ušančio da jednostavno nemaš izbra niti možeš ocjenjivati. Sa te strane se slažem apsolutno i dajem punu podršku istupu g. Bernardića u ime kluba, za pravosuđe treba cjelokupna reforma, treba svojevrsni novi početa a novi početak ne može biti sa starim ljudima, probajte to shvatiti. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem, kolega Maras na odgovoru. Slijedeća rasprava, poštovani kolega Peđa Grbin, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici, uvaženi g. predsjedniče Vrhovnog suda. Dopustite mi odmah da kažem da većina mojeg izlaganja neće biti zasnovana samo na vašem izvješću, već i na ovome što držim u ruci a to je izvješće Europske komisije za 2019. g. u kojem se usporedno pokazuje stanje u pravosuđu država članica EU-a i koje izvješće nije niti izbliza onoliko povoljno za hrvatsko pravosuđe kao što ste vi to pokazali u svojem izvješću. Poštovani predsjedniče Vrhovnog suda, iz redova vaše profesije često dolaze kritike o tome da se u Hrvatskoj premalo izdvaja za pravosuđe, da izdvajanja za pravosuđe u RH nisu dovoljna i nisu dostatna i da su ona jedan od razloga za loše stanje u hrvatskom pravosuđu. Međutim kada uzmemo ovo izvješće i kada usporedimo stanje u hrvatskom pravosuđu sa pravosuđem drugih država članica EU-a, dolazimo do nekoliko zanimljivih podataka. Po broju sudaca po glavi stanovnika, uvjerljivi smo pobjednik u Europi. Po izdvajanju za pravosuđe u omjeru sa BDP-om, 5. smo u EU-u a po percepciji građana u neovisnost o pravosuđu, uvjerljivo na zadnjem mjestu. Poštovane kolegice i kolege, provedeno istraživanje pokazuje da hrvatski građani ne samo da ne vjeruju u pravosuđe, već da to nepovjerenje kontinuirano raste. I onda kad ih pitate koji su glavni razlozi zbog čega pravosuđe nije nezavisno, dolazimo do slijedećeg podatka a to je da većina građana koji su anketirani, njih gotovo 70%, smatra da je utjecaj politike i pritisak politike i političara najveći razlog za zavisnost hrvatskih sudaca. Uz svo dužno poštovanje prema vama, ali vaš izbor na mjesto predsjednika Vrhovnog suda, to me je značajno doprinio. Vaš izbor i okolnosti pod kojima se desio, između ostalog i činjenica da niti vi pa niti vaši politički pokrovitelji, niste htjeli pokazati imovinske kartice, niste htjeli pokazati vaše imovinsko stanje zbog čega smo imali i odgodu sjednice odbora za pravosuđe ali i nakon te odgode nismo dobili sve imovinske kartice jer kao što znamo kad se nekoga bira, HDZ te imovinske kartice krije kao zmija noge, ali dobro, to je samo jedan dio. Poštovani g. predsjedniče Vrhovnog suda, u vašem uvodnom izlaganju istaknuli ste kao pozitivan korak i nešto što bi trebalo riješiti probleme u hrvatskom pravosuđu, osnivanje Visokog kaznenog suda, u javnosti poznatijeg kao Turudićev sud a ja ću vas pitati zbog čega je to toliko pozitivno? Iz izvješća koje ste nam dostavili, proizlazi da je na Vrhovnom sudu u 2018. primljeno oko 1900 kaznenih predmeta. Istovremeno riješeno je 1900 kaznenih predmeta, čini mi se da je 20-ak ili 23 predmeta manje riješeno nego što je primljeno. Rezultat toga je da je na kraju godine zaostatak na kaznenom odjelu Vrhovnog suda bili 707 predmeta, točno 707. 1900 predmeta primljeno, 707 zaostatak, mislim da možemo govoriti da je u velikom djelu taj zaostatak rezultat činjenice da su predmeti u radu ako znamo da je stotinjak dana vrijeme rješavanja pojedinog predmeta, tada je očito da se ovdje radi tek o malom zaostatku koji se vuče iz godina, to je kaznena grana sudovanja na Vrhovnom sudu. S druge strane, građanska grana ima zaostatak od 14 220 predmeta. Predmet više ili manje, možda sam pogriješio, ali to je 20 puta više i koja je naša politička odluka nakon toga koju vi g. predsjedniče Vrhovnog suda zdušno pozdravljate? Ne reagirati u građanskoj grani sudovanja i primjerice osnovati Visoki građanski sud koji bi se trebao baviti tim zaostacima, već mi osnivamo Visoki kazneni sud. Poštovane kolegice i kolege, ako je zbog 20-tak predmeta manje riješenih od broja primljenih potrebno nešto napraviti na Vrhovnom sudu, onda je to zaposliti još jednog suca, a ne osnovati čitav novi sud kako bi g. Turudić dobio još jaču političku poziciju utjecati na hrvatsko pravosuđe. Poštovane kolegice i kolege, gledao sam ovo izvješće i u njemu se zastare gotovo ne spominju. Spominju se tek malo više kod prekršajnih sudova, ali kod drugih sudova zastare kao da nisu problem, a onda otvorite novine i vidite da neki veliki predmeti koji se vuku još ih 90-tih završavaju u zastari. Poštovani g. predsjedniče bilo bi mi draže da ste malo više govorili o zastarama, ali što je tu je. Vaše je pravo izabrati o čemu ćete pisati u izvješću, vaše je pravo izabrati o čemu ćete govoriti o vašem uvodnom izlaganju, ali isto tako je naše pravo istaknuti ono što tamo fali i čemu je tamo trebalo biti mjesto. Poštovani g. predsjedniče u replici na vaše uvodno izlaganje spomenuo sam problem nekvalitete odluka. To je problem na koji sve više ukazuje Ustavni sud RH kada govori o tome da razlozi koji su navedeni u obrazloženju nisu dostatni da podrže odluku koju je sud dao u izreci presude. Međutim, to nije samo o čemu je raspravljao i odlučivao Ustavni sud. Nedovoljna kvaliteta odnosno nedostatak razloga bio je sadržaj i niza odluka na Europskom sudu za ljudska prava, pogotovo kada se govorilo o određenim sigurnosnim mjerama. Zbog toga je Hrvatska i platila određene kazne, ali isto tako pokazatelj koji se opet vidi u europskom pravosudnom semaforu da bi trebalo raditi dodatno na edukaciji naših sudaca. A kada pogledati europski pravosudni semafor onda je jasno da Hrvatska spada u one države članice EU u kojima se najmanje radi na edukaciji suda i to je još nešto što je vaša direktna odgovornosti, a posljedica te odgovornosti su između ostalog i nekvalitetne odluke. Neću sada izdvajati niti jednu posebno, mnogi su ih izdvojili, ali ono što ću vas pitati, a pitao sam vas već i u replici na vaše uvodno izlaganje, vi imate ovlast pokretati stegovne postupke. Koristite li tu ovlast? Da li smatrate da je pravosudnom sustavu RH sve u redu? Da li smatrate da nema razloga za pokretanje postupaka zbog povrede dužnosti pojedinaca koji obnašaju sudačku vlast u RH? Ja sam siguran da ih ima i radi vas, kad kažem vas, ne mislim samo vas osobno nego vas kao predsjednika Vrhovnog suda, ali i vas kao suca, bilo bi dobro da iskoračite iz one sigurne zone u kojoj se nalaze mnoge profesije i da shvatite da je za svaki profesiju najbolje kad se sama obračuna sa onima u svojim redovima koji rade loše posao. Tek tada i tek nakon takvog obračuna, profesija može natrag dobiti povjerenje. Nažalost, ako pogledamo dugogodišnju praksu DSV-a kako po pitanju pokretanja postupka, tako i po odlukama, te samokritike u sudačkim redovima nema dovoljno. I nema je. I zato ne treba iznenaditi ovaj rezultat na koji nas je upozorila Europa. A to je vaša odgovornost jer vi ste na čelu piramide i objektivno ako gledamo, objektivno ako gledamo, vaša je pozicija jača i teža i važnija za funkcioniranje pravosudnog sustava u RH nego što je ona ministra pravosuđa. Ali pitanje je da li ste je u ove 2 godine koliko ste na čelu pravosudnog sustava tu poziciju iskoristili. Vi ste nam prikazali brojke koje su na prvi pogled dobre, ali brojke su jedno, a stvarnost onih koji čekaju na prvostupanjsku odluku godinama drugo, a ne samo na prvostupanjsku. Ja znam za nekoliko slučajeva radnih sporova koji na Vrhovnom sudu stoje 3, 4 ili 5 godina i ne rješavaju se, a radi se o otkazima ugovora o radu, radi se o hitnim postupcima. Poštovani g. predsjedniče, tu ću stati jer mi to nalaže vrijeme, ali bez obzira na brojke, ovo izvješće i stanju pravosuđa u RH nije dobro. Hvala vam.
Zahvaljujem kolega Grbin. Sljedeća rasprava poštovani kolega Damjan Vucelić, izvolite kolega.
Uvaženi predsjedavajući, kolege i kolegice, predsjedniče Vrhovnog suda. Ovako, mi iz Živog zida smo pregledali vaše izvješće i izvješće je odlično. Bilo bi odlično kada bi to izvješće bilo istinito, kada bi imalo bilo kakve veze sa stanjem na terenu. Nažalost, niti je istinito niti ima veze sa stanjem na terenu. Ja ovdje samo čekam da evo dođe jedne godine predsjednik Vrhovnog suda ovdje i da kaže istinu, da razmontira ove HDZ-ovce, da je neovisan, ali nažalost, vi g. to niste. Vi i dalje govorite i razmišljate kako vam kažu gospodari vaše sudbine. Stanje u sudstvu je katastrofa. Napravili ste hrvatsko sudstvo najkorumpiranijim i najneučinkovitijim sudstvom u Europi. Osim što imamo najveći broj sudaca po stanovniku, na svaka 3 nova predmeta koja zaprimimo, mi imamo jedan stari predmet neriješeni. Rješavaju se promptno samo oni predmeti poput recimo mladića koji nosi na majci list konoplje ili bakice koje prodaju sir, salatu ili recimo, peku rakiju. Na tim slučajevima vi frizirate vašu statistiku. Zanimljiva je ta statistika. Uporno nas uvjeravate pomoću te iste statistike kako vi nešto radite. Zavaravate naše vlastite oči koje nam govore da je u zemlji sve više i više kriminala a iste te kriminalce koje vi ne sankcionirate viđamo na ulici, smiju nam se iz svojih vila, sa svojih jahti. Vi ustvari ohrabrujete nove generacije kriminalaca da se počnu baviti kriminalom. Sami građani vam gospodine ne vjeruju. Jeste li svjesni da ste vi prosječnog građanina uvjerili da se uopće ne isplati pokretati sudski postupak. I to ste ga uvjerili tako da su parnice jako duge, duge su, duge su i skupe. Osim toga neizvjesnost kod ljudi je da li će uopće dobiti tu parnicu jer ako naiđu na korumpiranog suca ni sigurna parnica više nije sigurna. Ljudi imaju o vama najgore mišljenje u Europi. Zato imate i smanjenje broja parnica. Između ostaloga ti isti ljudi se iseljavaju. Iseljavaju se zbog vas, iseljavaju se zbog vašeg rada, iseljavaju se zbog kriminala. Suci nisu neovisni, to su vam rekli i sami suci u istraživanju europske mreže sudaca. Previše ih je i malo je onih koji dobro rade. Ostatak su ili neradnici ili korumpirani suci koji su od tog časnog posla napravili samo osobni business a sve u sprezi naravno sa politikom. Suci su zaštićeni kao lički medvjedi. U zemlji korupcije to je loše, jako loše. Naime, suci imaju imunitet, ne smiju biti pritvoreni, niti se protiv njih smije pokrenuti kazneni postupak bez odobrenje Državnog sudbenog vijeća. Uzmimo u obzir koliko je tih sudaca na nečijim platnim listama, pa nema šanse da će ići sankcionirati jednog od svojih, pa sutra će oni biti na redu. Ukoliko imate novaca, političke veze ili važeću stranačku iskaznicu HDZ-a sudac, tj. sutkinja osloboditi će vas ili vašeg sina od silovanja, ubojstva ili pljačke. Rijetki su slučajevi gdje je medijski pritisak toliko jak pa da suci mijenjaju svoju odluku. Ovako vam inače funkcionira mafija. Zanimljivo je kako se problemima zastara uopće nimalo ni ne dotičete. Preko 6 tisuća prekršajnih predmeta otišlo je u zastaru zadnje 2 godine. Zašto u izvješćima recimo nema podatak sa recimo sucima sa najviše predmeta u zastari kao i razloga zašto su otišli u zastaru? Naravno sa njihovim imenima i prezimenima. Trebale su vam skoro 4 godine da smijenite sutkinju Visokog prekršajnog suda Antoniju Kovačić zbog njenog nerada u zadnjih par godina 700 predmeta otišlo je u zastaru od kojih se polovica odnosi na slučajeve obiteljskog nasilja. Pazite, njen kolega sudac Željko Šarić, godinama nije rješavao postupke protiv nje jer nije znao poslati poziv, gdje poslati poziv na stegovni postupak. Toliko o radu vaših sudaca. Zašto ovakvih stvari nema u izvješću u Hrvatskom saboru? Zar mislite da su vaša statistika i vaše tablice važnije od toga? Koliko ste neovisni podsjetio bih vas i sa slučajem Miroslava Kutle. Sutkinja Maja Štampar Stipić zbog zastare je obustavila još dva postupka protiv Miroslava Kutle, postupak izvlačenja novca iz Dione i privatizacije Rovinjske Mirne. Kutle vam se trenutno smije iz BiH, smije se svima nama. Kako je moguće da gđa. sutkinja Štampar Stipić i dalje još radi kao sudac? A vjerojatno će raditi kao sudac do svoje mirovine. Koliko ste neovisni podsjetio bih i sa slučajem Georga Gavrilovića. Sutkinja Renata Miličević zbog zastare je zaključila postupak protiv Gavrilovića koji je bio optužen za ratno profiterstvo. Gavrilović je za dva milijuna maraka kupio, namijenjenih obrani Hrvatske, kupio 5 tvrtki iz sustava mesne industrije Gavrilović. Djela ratnog profiterstva ne bi trebala zastarijevati ali kada imaš novaca i to se da naravno riješiti sa pravnim manevrima. Zar je moguće da ta sutkinja i dalje radi? Naravno da je moguće jer ovo je Hrvatske. Koliko ste neovisni podsjetio bih na primjeru kolege Sauche koji sjedi s nama u Saboru. Kolega je siguran sve dok vladajućoj partiji diže ruku, afera dnevnice stoji na mjestu sve dok je on poslušan i diže tu istu ruku za njih. Koliko ste neovisni podsjetio bih sa slučajem Milana Bandića, aktualni gradonačelnik Zagreba ima preko 200 kaznenih prijava, više ni ne znamo koliko ih ima ali ima ih puno. Ali Bandić se ne treba bojati da će ići u zatvor. Visoki upravni sud nedavno je oslobodio Bandića zbog poreznog duga od 18 milijuna kuna. Ovo je samo kap u moru. Bandić će prije preminuti nego završiti iza rešetaka. On je odličan primjer vašeg neovisnog i nekorumpiranog sudstva. A proces Sanaderu će trajati dok ne umru od starosti svi suci koji vode procese. Dok njegova kćer i dalje uživa u stanu u Manhattanu koji su kupili pljačkajući Hrvatsku državu. Koliko ste neovisni pokazuje Vlada koja stoji na nogama koju je ovo sudstvo trebalo slomiti. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo repliku poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Vuceliću rekli ste, kolega Saucha sjedi ovdje s nama, ja bih rekao da to nije krivica suda, ja bih rekao da je to krivica zakonodavne i izvršne vlasti što su propisali zajedno tako jer izvršna i zakonodavna vlast su ovako ustvari, znate. U biti ne postoji zakonodavna vlast, postoji samo izvršna vlast i onda zakonodavna vlast sve što izvršna vlast kaže mora napraviti. Propisi su takvi da s nama može sjediti svaki osumnjičenik. Ja sam radio u državnom poduzeću HŽ Infrastruktura tamo kad napravite neki problem i ne zna se jeste li krivi npr. na tračnicama neko vozilo izleti zna se da tu u lancu postoje neki ljudi koji su možda krivi i onda za vrijeme dok se ne utvrdi jesu li krivi oni su suspendirani. Ovdje nema suspenzije, ovdje čovjek sjedi cijelo vrijeme osumnjičen i ne valja propis. To se treba zabraniti, to tako ne može ići. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor. Hvala lijepo. Prelazimo na slijedeću raspravu poštovani kolega Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. U prvom dijelu svog izlaganja govorio sam o tome što se događalo zadnje dvije godine u slučaju Franak, jer je to bilo vrlo živahno, vrlo aktivno, a u slijedećih godinu dana čeka nas još aktivnosti, pa bih ja sad napomenuo neke predmete koji čekaju, ja neću govoriti ništa o premetima u smislu što bi trebalo donijeti, kako bi trebalo suditi. Ja ću samo napomenuti da postoje predmeti koji imaju prioritet i očekujem da Vrhovni sud onda o tim predmetima prioritetno odlučuje. Pa tako imamo predmet koji je vezan za zastaru potraživanja vezano za ništetnost ugovora i vezano za ništetnost ugovornih odredaba općenito. Stav Vrhovnog suda je takav da danas ako tužite zbog neke ništetne ugovorne odredbe koja nije još uvijek utvrđena imate pravo dobiti samo 5 godina od dana podizanja tužbe. Takav je stav Vrhovnog suda RH. Stav Županijskog suda u Rijeci nije takav. Stav Županijskog suda u Rijeci je da takav stav Vrhovnog suda u stvari poništava institut ništetnosti kao takav koji nema zastare. Pa je na Vrhovnom sudu trenutno jedna revizija pod oznakom REV-X-634/18, dakle REV-X-634/18 Županijskog suda u Rijeci, gdje je Županijski sud u Rijeci rekao da nema zastare potraživanja, unatoč tome što je prošlo više od 5 godina i sad Vrhovni sud RH mora o tome odlučiti. To je proces koji traje još od 2018. godine na Vrhovnom sudu, znači vrijeme je već negdje da bi se o tome moglo odlučiti. Zašto je važan taj postupak? Važan je zbog recimo euro i kunskih kredita koji imaju preplaćene kamate, a svi su u zastari potraživanja za te kamate i ukoliko se sad tu dogodi nekakva promjena stava, ti ljudi će svi dobiti pravo na tužbe, a pravo EU-a kaže da zastare nema. Druga važna revizija koja se nalazi na vrhovnom sudu jest revizija 4118/19. U toj reviziji 4118/19 odlučuje vijeće koje je odlučivalo i o reviziji banaka u slučaju Franak, dakle predsjednica vijeća je Katarina Buljan, izvjestitelj je Slavko Pavković i članovi vijeća su Aleksandra Peruzović, Viktorija Lovrić i Branko Medančić. Revizija se odnosi na ništetnost ugovora. Traži se, odvjetnik je tražio da se ili utvrdi ništetnost ugovora ili da se prije utvrđenja ništetnosti ugovora taj predmet uputi kao prethodno pitanje na sud EU-a. Tko da moje ovako laičko mišljenje je da Vrhovni sud tu ima izbor ili utvrditi jedno ili poslati na sud EU-a pa tek onda utvrđivati. Znači ne može se u ovom slučaju izbjeći pitanje sudu EU-a i odlučiti negativno jer bi se u tom slučaju prekršila odredba iz direktive da zadnja instanca mora ići na sud EU-a ukoliko se zahtjeva odgovor na prethodno pitanje. Pa očekujem da se u tom predmetu što prije ili pošalje pitanje na sud EU-a ili da se odluči po tom predmetu ovaj put ću reći pozitivno zato jer ukoliko ne ide na sud EU-a onda se mora odlučiti pozitivno nema druge to je tako jednostavno. Danas je također pokrenut i ogledni postupak, međutim za ogledni postupak nemam što govoriti, tu je postupak jasan, nakon 15 dana će sudovi dostaviti svoje podatke o tome koliko predmeta vezanih za konverzije imaju u postupku, za 15 dana Vrhovni sud će odlučiti pokreće li taj ogledni postupak koji je vezan za konvertirane kredite ili ne pokreće i onda u roku još od 2 mjeseca mora odlučiti o tom predmetu. Tu nema neke velike dileme, ogledni postupak vrlo brzo mora završiti, radi se o oglednom postupku gdje je odvjetnica Marina Cvitko Tomić zahtijevala da se utvrdi, u stvari sud u Pazinu je to zahtijevao na temelju njezinih predmeta, da se oglednim postupkom utvrdi je li konverzija CHF kredita kao takva ništetna jer u trenutku kad je konverzija rađena CHF je bio još uvijek valjan, kasnije je utvrđeno da je nevaljan i sad je to što je nevaljano pretvoreno valjano i sad postavlja sud pitanje je li zbog toga konverzija kao takva ništetna. O tome ćemo uskoro dobiti odgovor. Isto tako je važno znati, važno je znati da će uskoro biti na stranicama Vrhovnog suda objavljeno ono što je najvažnije za slučaj Franak. Danas sam dobio obavijest da će biti na stranicama Vrhovnog suda objavljena i presuda suca Radovana Dobronića i pripadajuće presude Visokog trgovačkog suda i Vrhovnog suda i zahvaljujem se Vrhovnom sudu da će to konačno objaviti jer to je jako važno za kompletnu javnost za sve one koji se bave slučajem Franak, za 125.000 ljudi koji su obuhvaćeni tim slučajem Franak zbog toga jer su ugovarali takve kredite i važno je da te presude budu javno objavljene i svima pristupačne jer su one obvezujuće za niže sudove. Pa evo uvaženi suče Sessa nadam se da ćete mi odgovoriti na ono moje prvo pitanje koje sam postavio. Hoćete li prioritetno rješavati još ove predmete o kojima sam govorio? Vi ste meni na sjednici Odbora za pravosuđe rekli da će to ići prioritetno, međutim javnost želi čuti i ovdje za govornicom da to potvrdite jer javnost želi to čuti iz vaših usta, pa onda u tom smislu još jednom vas pitam, hoće li još ova preostala pravna pitanja koja se moraju riješiti na Vrhovnom sudu imati prioritet ispred ostalih pravnih pitanja jer se odnose na 125.000 potencijalnih slučajeva? Ali ne samo na 125.000 slučajeva koji su vezani za franak, nego i još 200.000 potencijalnih slučajeva koji su vezani za euro i kunske kredite jer su u njima također banke ugovarale nepoštene ugovorne odredbe o promjenjivoj kamatnoj stopi koja se mijenja odlukom banke. Pa evo bit ću vam zahvalan na odgovoru. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Aleksić. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Ljubica Lukačić. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani predsjedniče Vrhovnoga suda, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo skoro takoreći pred kraj ove večerašnje rasprave ja ću se vrlo kratko osvrnuti na dvije stvari koje se meni čine izuzetno važne, ali prije toga bih rekla nekoliko općenitih stvari. Brojke koje su spominjale i kolege prije mene u ovom izvješću su dobre i te brojke nam nešto govore, ne samo za prošlu godinu dakle 2018. i ne samo za 2017., dakle za ova dva izvješća o kojima mi večeras raspravljamo nego ovdje imamo pokazatelje za proteklo petogodišnje razdoblje. I vidljivo je da je u proteklih pet godina riješeno veliki broj zaostataka što je izuzetno važno jer svi znamo da su se sudovi borili sa velikim brojem predmeta koji se dugo nisu rješavali, sada je to krenulo, ja bih rekla velikim koracima naprijed i to je ono što nas treba veseliti. Međutim, ne znam kako to da li možda i neki ne vide to iz ovog izvješća osobno ja sam time izuzetno zadovoljna. Ono što je meni jako žao, a to je da smo iz večerašnje rasprave zapravo čuli odnosno oni koji nas gledaju i slušaju mogli bi zaključiti da u svim sudovima u RH svi suci tako reći ništa ne rade. Međutim, većina sudaca radi pošteno svoj posao korektno donose svoje odluke, a to možemo vidjeti manje-više kod svih sudova iz broja odluka koje su potvrđene. Dakle na drugostupanjskim sudovima vidimo koliko je odluka potvrđeno, koliko je odluka ukinuta, koliko je odluka remisorno riješeno itd. i to je jedan pokazatelj koji nam govori o tome kako suci korektno i većina radi pošteno svoj posao. Naravno da u kompletnom pravosuđu imamo problema, ali to je zadatak svih nas da te probleme rješavamo i da se protiv njih borimo. No ono na što bih se ja evo kratko osvrnula, jedna stvar koja se nalazi u ovom izvješću, a druga koja se ovdje ne nalazi, ali je moj prijedlog krenut ću od te koja se ovdje ne nalazi i moj prijedlog vama kao najdobronamjernija preporuka da se u sljedećem izvješću sljedeće godine to ipak ovdje naše. Sva tijela javne vlasti obvezna su zapošljavati osobe s invaliditetom, ja bih voljela kada bi u ovome izvješću vidjela koliko je osoba s invaliditetom kod svih sudova zaposleno jer od ukupnog broja zaposlenih, to je 8.314 čini mi se, trebalo bi biti zaposleno oko 250 radnika, to je 3%. To vam je s obzirom da pretpostavljam da to nije, možda je barem nešto, ali ja nemam taj podatak, to vam je na godišnjoj razini 3 milijuna i 300 tisuća kuna koje svi sudovi zajedno u RH trebaju uplatiti na poseban račun u državnom proračunu kao naknadu zbog ne zapošljavanja osoba s invaliditetom. Samo ću reći na jednom primjeru, na jednom malom sudu, ja sam izračunala, neću spominjati koji je to, dakle na jednom malom sudu to vam je 60.000 kuna godišnje. Mislim da se taj novac može uložiti pametnije u neke druge svrhe, iako i kada se uplati na poseban račun u državni proračun on se koristi za poticanje zapošljavanja osoba s invaliditetom. Evo molim ako je ikako moguće, a mislim da tamo gdje govorite o kadrovima da bi to bilo itekako dobro, jel kažem ja ovako to zaključujem, ali vi možda i imate određeni broj zaposlenih osoba s invaliditetom, samo o tome nitko ne vodi evidenciju odnosno ja sam sigurna da sudovi imaju osobe s invaliditetom, ali mnogi od njih ne žele obaviti vještačenja pa ne žele dobiti takvu dokumentaciju koja bi vama dala mogućnost da stavite u evidenciju takvog čovjeka. Ima i toga. No dobro, lijepo vam molim ako je ikako moguće da za slijedeću godinu pripremite i takav jedan podatak kako bismo znali koliko sudovi u RH imaju zaposlenih osoba s invaliditetom, a koliko uplaćuju u državni proračun, ili ukoliko nisu zaposlili osobe s invaliditetom jesu li možda iskoristili koju zamjensku kvotu, jel i to je moguće, pa evo ima puno prigoda pa ja vas lijepo molim za slijedeću godinu da nam dostavite i te podatke. Druga stvar na koju bih se ja osvrnula jesu prekršajni sudovi. U protekloj godini iz vašeg izvješća vidljivo je da su prekršajni sudovi primili najmanji, najmanji broj predmeta dakle broj predmeta je, broj priljeva predmeta na prekršajnim sudovima je bio u opadanju. S 1.1. ove godine, dakle nakon pravosudne reforme prekršajni sudovi su, ostala su nam samo dva, specijalizirana prekršajna suda, Općinski prekršajni sud u Zagrebu i Općinski prekršajni sud u Splitu, ostali su se pripojili općinskim sudovima. Tada je bilo govora da je čak i na ovim sudovima osobito na Općinskom prekršajnom sudu u Zagrebu višak sudaca, jer je znatno mali priljev predmeta. Tada su sami suci ukazivali na to da to nije točno jer da očekuju i nakon 1. siječnja da će se povećati priljev predmeta, što se i dogodilo i velika je sreća da je ministar pravosuđa evo i to mogu doista i zahvaliti državnom tajniku ovdje i ministru pravosuđa koji su imali razumijevanja da se to ne dogodi da se određeni broj sudaca sa tih sudova ne premjesti na općinske sudove jer bi sada imali problem zapravo ne bi imao tko rješavati te predmete. Međutim, iz izvješća je jednako tako razvidno da je smanjen broj zastara. U 2018. godini je to 20%, meni se još uvijek čini da je to dosta velik broj iako mi je izuzetno drago da se taj broj smanjuje. Ne znam što ste mislili u vašoj preporuci kada ste predložili redefiniranje još ta dva suda i Visokog prekršajnog suda, mislite li da bi se time, da bi time prekršajni sudovi bolje radili, da bi se time smanjio broj zastara, nisam sigurna da bit bilo dobro, ali evo moje pitanje za kraj vama. Da li mislite da bi to poboljšalo rad prekršajnih sudova? Hvala.
Zahvaljujem poštovana kolegice. Određujem stanku do 21 sat, kada nastavljamo sa radom. STANKA U 20,48 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 21,01 SATI]] Poštovana kolegice i kolege, nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani gospodine Sessa i evo ovih kolege i kolegice koje su ostale na raspravi. Imao sam onu stanku kada sam morao ići malo i na teren. Ali ono što je zanimljivo da nam ljudi zamjeraju da je na ovako važnoj temi gotovo prazna sabornica i to je istina. Ja mislim da je pravosuđe jedan od najvećih problema trenutno u Hrvatskoj, da je reforma pravosuđa majka svih reformi i MOST je tu nudio i reformu pravosuđa. I naša inicijativa je bila da se imovinske kartice sudaca javno objave. Na kraju je i Vlada išla s takvim zakonom, međutim do toga još uvijek nije došlo. Očito je da jedan dio znači sudaca ne želi objaviti svoje imovinske kartice i da ima u tome potporu ove vladajuće strukture. A isto tako u svojoj sam stanci upozorio kako Državno sudbeno vijeće zapravo ne poštuje zakone koji su doneseni ovdje u Hrvatskom saboru, kako imenuje znači suce Visokog kaznenog suda na temelju starih pravila što je skandalozno. I samo pokazuje na koji način se ponašaju ljudi koji su, ja bih rekao i to sam upozorio krema znači sudstva u RH. Znači oni sami ne poštuju zakone. Imamo činjenicu i danas je to izašlo u medijima, znači gdje ljudi koji su bili u vrhovnom sudu, znači također se koriste različitim malverzacijama znači kako bi ostvarili nekakva prava, kakvu poruku se šalje hrvatskim građanima, to je ono što je, što je ja mislim neshvatljivo. Jer upravo bi suci trebali pokazati najveći stupanj poštovanja zakona RH, zakonitosti Ustava RH a to nažalost nije slučaj. Nezadovoljstvo građana stanjem u pravosuđu je jako veliko, znači politička korupcija i dojam političke korupcije pravosuđa, to pokazuju istraživanja, europska istraživanja su jako visoka, tu prednjačimo u Europi i jednostavno to su stvari na koje i kroz ovu raspravu ali i ovdje u Hrvatskom saboru treba upozoriti. I ono što je žalosno je da mi ovu raspravu nismo mogli dobiti osim na način da prisilimo vladajuće i da prisilimo vas da dođete ovdje u Hrvatski sabor. Dakle morali smo skupiti 31 potpis zastupnika a imamo toliko inicijativa znači koje bismo ovdje stavili na raspravu u Hrvatski sabor, morali samo potrošiti za ovaj mjesec svoje potpise da bismo gospodina Sessu dovukli ovdje pred nas u Hrvatski sabor i da bismo raspravljali o stanju u pravosuđu. Mogli smo npr. raspravljati o Izbornom zakonu koji je MOST pripremio o smanjenju broja zastupnika, o jačanju preferencijalnih glasova, mogli smo raspravljati o ne znam proglašenju isključivog gospodarskog pojasa, mogli smo raspravljati o našoj poreznoj reformi koja bi povećala plaće, mogli smo raspravljati o raznim drugim stvarima i mogli smo te zakone izglasovati. Ali ne, mi smo morali potrošiti svoj potpis, znači i jedini alat opozicije u jednom mjesecu znači da možemo raspravljati o jednoj točki na dnevnom redu i mi smo to morali potrošiti da bismo g. Sessu dovukli u Hrvatski sabor. I to je ono što je žalosno. Da, to je istina g. Sessa, ja sam potpisao evo, g. Maras mi je došao da mu potpišem, nisam znao, nije mi donio za šta potpisujem, ne znam šta mi ide uvaliti onda sam ga molio da mi donese, da vidim šta potpisujem, on kaže rasprava o stanju u pravosuđu, e onda sam ja rekao može. Evo svoj potpis kad Sessa već ne želi doći svoj potpis ću zato rado dati. Dakle, to je stvarno, to je stvarno stanje a situacija nije ni mala, iako je ovo sada ovdje bila jedna šala, situacija nije za smijeh, situacija je jako ozbiljna. Toliko poruka, toliko mailova dobivam od ljudi zbog stanja u pravosuđu, zbog ponašanja naših sudaca, zbog dugotrajnih procesa, zbog zastara, zbog skandaloznih presuda koje su potpuno, potpuno neobjašnjive. Nikad neću zaboraviti koliko je i koliki je otpor bio, sjedio sam znači sa g. Bačićem i 6 mjeseci smo se sporili oko toga ili 5 mjeseci hoće li MOST dobiti člana Državnog sudbenog vijeća. Toliki je bio otpor da svježa krv uđe u DSV, znači jer tu, upravo tu, u jednom sam intervjuu rekao da je DSV izvor korupcije. Naravno, DSV je izvor svega lošega što se događa u hrvatskom pravosuđu jer ti ljudi biraju i unapređuju suce. Ti ljudi kadroviraju ljude koji donose ovakve skandalozne presude. I ja iza toga stojim, to je logika, čista logika govori da oni koji kadroviraju a znamo da je to ključ i svake politike a onda je ključ i samog pravosudnog sustava da su odgovorni za stanje, da su odgovorni za stanje u sustavu. I to me nitko ne može razuvjeriti. Iznio sam i to sam spomenuo u stanci, jednu ideju, znači skočili su svi na tu ideju, nakon one, ja bih rekao jednog skandaloznog istupa sutkinje prema g. Živkoviću koji je izgubio 2 sina u Vukovaru gdje mu je rekla da pati u tišini odnosno da svoje te, svoju tugu znači da to čini u tišini a ne u sabornici, znači to me toliko dirnulo da sam morao reagirati žestoko i rekao sam da sve suce iz bivšeg sustava treba umiroviti. Onda su skočili ovi sa lijevih pozicija pa kao već je to napravljeno, jedan dio sudaca iz bivšeg sustava je otišao, sad su ovi novi, ma i te umiroviti znači mi trebamo se riješiti, znači cjelokupnog tog kadra i onda ih pomalo ponovo uvoditi u sustav. Dok naš, dok naše pravosuđe ne bude neovisno dok ne dobije slobodu, znači ne može se nama dogoditi da nama tipovi poput Ivana Vrdoljaka sjedne u Vladi, umjesto da su takvi tipovi u zatvoru. Da mi imamo neovisno pravosuđe, pa tipovi poput Ivana Vrdoljaka bi bili u zatvoru, ne bi bili sada medijatori u ovom procesu mirenja između sindikata, znači između učitelja, nastavnika i profesora i vlade. Pa nama je Ivan Vrdoljak medijator znači između učitelja, nastavnika i profesora i vlade, pa taj čovjek bi davno bio ovaj na mjestu na kojem treba biti, ali pravosuđe ovakvo kako jest, policija je ovakva kakva jest, represivni aparat je, evo čitam sad objavljuju mediji, jedan visoko pozicionirani dužnosnik ministarstva MUP-a znači vozi auto ovaj velikom brzinom ništa mu se ne dogodi, šalju mi policajci reagirajte, reagirajte na to. Pa to govori o cjelokupnom našem i represivnom sustavu i pravosuđu i svemu što se, što se događa. I ljudi traže sastanak, žele znači da vide da ima netko tko će upozoriti na takvo stanje. I gospodin Sessa se čudi što smo mi rekli da smo morali skupljati potpise da on dođe ovdje, da morali smo skupiti 31 potpis oporbenih zastupnika da imamo raspravu o stanju u pravosuđu, da bih vas uopće dovukli ovdje u sabornicu pred saborske zastupnike, ali ono što je žalosno i što ja bih rekao djelom znači, abolira vas, a krivnju prebacuje na nas je činjenica da nas ovdje 10 sada raspravlja o stanju u pravosuđu jer da je ovdje puna sabornica, da je pun Markov trg na prosvjedu znači i ovaj protiv Vlade i protiv ovakvog stanja u pravosuđu onda bi se nešto mijenjalo, a vi zapravo ovdje čekate da ova rasprava završi, smijete se svima nama u lice jer znate da vam se ništa ne može dogoditi. Ali ničija nije do zore gorjela, ničija nije do zore gorjela. Ono što ja ne bih volio, ja ne bih volio da narod preuzme pravdu u svoje ruke, ako nam se to dogodi, e onda, onda nikako neće biti dobro. MOST se zalaže za to da imamo efikasno i neovisno pravosuđe, a ne da ulica odlučuje o tome tko je kriv, tko nije kriv znači da ulica rješava probleme u pravosuđu, ali vi ste svojim postupanjem pridonijeli takvoj atmosferi. Znači odnosno svojim činjenjem i svojim nečinjenjem znači i što se tiče odluka koje ste donosili i što se tiče kadroviranja koje ste donosili. Pa, što mi možemo uopće govoriti kad jedan od ključnih ljudi hrvatskog pravosuđa ima nadimak vas po medijima, ja čitam članke zovu, u medijima piše Đuro Kesa, nije Đuro Sessa, nego Đuro Kesa, pa o čemu mi pričamo, pa o čemu mi pričamo. Znači mediji to pišu, znači evo ja čitam u medijima, sad sam malo ovaj gledao prije rasprave, kako, o čemu ćemo mi govorit i to je percepcija hrvatskog pravosuđa. I to nije kolega Bulj, ja znam da je to možda izdaja, ali to nije nešto čemu se treba smijati, to su stvari koje treba mijenjati. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grmoji. Slažem se s vama da su barem oni potpisnici kojih je 31, a sad je samo 3 tu trebali biti na ovoj raspravi, ali nažalost tako je valjda imaju drugih obaveza. Imamo repliku, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega Grmoja, točno tako najveći problem Hrvatske je pravosuđe i po zapovjednoj odgovornosti odgovoran je gospodin Đuro Sessa, a to potvrđuje i gospodin Mamić njegov osobni prijatelj kako je on kazao i koji zna sve o njemu, intimne stvari osim pojedinih i očekuje …/nerazumljivo/… ja sam ga to i pitao i vjerujte mi kolega Grmoja i kolege i kolegice da ja ne bi bio u politici da je pravosuđe riješilo novac koji je nestao '91. iz Sinja za oružje metoeor paper kojega je pozajmila nikada ga nije vratila, nikada nisam dobio račun, digao sam kaznene prijave protiv HNB-a zbog toga, protiv Vujčića i vijeća stabilnosti koje je mjenice koristio Todorić bez pokrića, 10 milijardi kuna ni manje, ni više i rati zločini kolega Grmoja nikad neće biti rješavani. Zašto? Zato što je Šeksova politika sastavljena od pravosuđa, puno bitnije je bilo uhititi hrvatske generale, uhitilo, locirati, transfereirati nego [[Upadica: Zahvaljujem…]] rješavati velkosrpske ratne zločine i zbog toga sam u policiji …/nerazumljivo/…
… kolega Bulj. Odgovor kolega Grmoja. Izvolite.
Gospodine Bulj, ako ste slušali moji raspravu mogli ste čuti da ljudi koji su nas doveli u ovakvu situaciju, koji su iskadrovirali stanje u pravosuđu sigurno naše probleme neće riješiti. Pa neće probleme procesuiranja ratnih zločina riješiti HDZ koji je glasovao na gradskom vijeću da se postave ovaj ćirilične ploče u Vukovaru. Tada je HDZ glasao i sad se oni kao budne, pa to su ljudi koji su iskadrovirali znači cjelokupno naše pravosuđe, koji su dopustili da se ratni zločini ne kažnjavanju. Evo gospodin Bukarica je u konzultacijama tu sa gospodinom Sessom, on je u konzultacijama, nije pa šta, znači nije vaš zadatak sad tu, vaš zadatak je da omogućite ovdje zajedno sa potpredsjednikom sabora da ja mogu slobodno raspravljati, a ne da vi u panici sad se tu konzultirate što ćete i kako ćete. To nije vaš zadatak. Dakle, gospodine Bulj oni koji su odgovorni, to su oni koji su znači sve iskadrovirali [[Upadica: Zahvaljujem.]] ali rekao sam riješit ćemo to [[Upadica: Zahvaljujem.]] to ćemo riješiti.
Poštovani kolega Grmoja molim vas držite se rasprave, a nemojte govoriti što tko ovdje za predsjedničkim stolom treba raditi, ja sam tu koji vodi sjednicu pa ću upozoriti nekoga ako je nedostojan i ako ne priliči svojim aktivnostima ovom visokom domu. Prelazimo na slijedeću repliku poštovani kolega Marin Škibola. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine Grmoja slažem se sa velikim dijelom vaše rasprave i slažem se s ovime što ste rekli da ste zapravo razočarani što je jako malo zastupnika danas ovdje, pravosuđe je zaista esencijalna tema, hrvatski građani su vrlo nezadovoljni hrvatskim pravim sustavom, ali ono što me zabrinjava zabrinjava me da danas ovdje nema uopće medija. Inače kada se radi cirkus, kada se iznosi pojedine zastupnike, onda mediji bruje o tome. Međutim kada se sadržajno raspravlja o konkretnim problemima koje Hrvatska ima onda ovdje kamera nema i to nikog ne zanima. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Grmoja, izvolite.
Pa da nažalost ali kolega Škibola i vladajući su znači odlučili ovu točku staviti u popodnevne, odnosno večernje sate. To je bio njihov cilj da nema medija na ovoj raspravi. Znači mi smo morali skupiti potpise da bismo dovukli g. Sessu u Sabor a oni su, znači evo potpredsjednik Brkić, predsjednik Sabora Jandroković stavili ovu raspravu u ovim satima. To je znači njihov interes, oni ne žele da se raspravlja o problemima u hrvatskom pravosuđu. Zašto? Oni sami žele dati odgovor. Potpredsjednik Brkić sam treba dati odgovor zašto on ne želi da se u Saboru raspravlja o pravosuđu ujutro u 9,30 nego da se raspravlja u 9,30 navečer. On treba dati odgovor na to pitanje. Da sam ja potpredsjednik, odnosno predsjednik Sabora raspravljalo bi se znači ujutro od ranog jutra o stanju u pravosuđu.
Zahvaljujem kolega Grmoja. Iz MOST-a je potpredsjednik Sabora poštovani kolega Petrov, nije se bunio niti jednom riječju što se tiče plana redoslijeda rasprave. Dakle ako on ne odlučuje kao potpredsjednik onda ne odlučuje ni drugi potpredsjednik a zna se tko po Poslovniku određuje plan redoslijeda rasprava. Izvolite, povreda Poslovnika.
Poštovani potpredsjedniče Brkić, kolega Petrov, potpredsjednik Petrov je potpredsjednik iz oporbene kvote, vi ste iz vladajuće kvote. I ako vi ste sada upravo priznali da nemate nikakav utjecaj niti na događanja u HDZ-u niti na odnose u vladajućoj koaliciji, niti na dnevni red rasprava ja ne znam što radite više u HDZ-u. Ja da ništa ne utječem u MOST-u ja bih iz MOST-a izašao.
Zahvaljujem kolega Grmoja. Kao prvo, niste se pozvali na članak koji je povrijeđen tako da molim vas, nemojte zloupotrjebljavati institut povrede Poslovnika. Ja sam vam samo pokušao objasniti da po Poslovniku dnevni red određuje predsjednik Sabora. Tako je bilo i kada je predsjednik Sabora bio g. Božo Petro. Dakle molim vas… ... [[Govornik se ne razumije.]] pročitajte Poslovnika pa ćete to, a vi to jako dobro znate. Imamo i molim vas nemojte zloupotrjebljavati institut povrede Poslovnika. Imamo još jednu povredu Poslovnika, poštovana kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grmoja je povrijedio članak 238. vrijeđajući predsjedavajućeg. Kolega Grmoja, vi bi otišli kud ali izgleda da nemate kud pa ste još u MOST-u iz kojeg je puno već otišlo.
Zahvaljujem poštovana kolegice, smatram da nije povrijeđen Poslovnik i molim vas nemojte ni vi svojim istupima na bilo koji način omalovažavati ako to već drugi čine poštovane kolege zastupnike. Kolega Grmoja, već ste imali jednu povredu Poslovnika, neutemeljenu, izvolite.
Znači povreda članka 238., ja ću ostati tamo gdje se bori za istinu i pravdu, znači pa taman zadnji bio, protiv vas sviju koji ste znači na strani ovakvog stanja u pravosuđu. A vas su kolegice Jelkovac, vjerojatno jer niste u milosti samu ostavili ovdje da branite g. Sessu i stanje u hrvatskom pravosuđu a ja hvala Bogu, evo čuvaju mi leđa, znači i uvijek će mi čuvati moja Ines, Marko i Miro, ne treba mi više nitko.
Zahvaljujem poštovani kolega Grmoja. Temeljem članka 239. izričem vam opomenu. Prelazimo na sljedeću repliku. Poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. G. Grmoja činjenica je da 2 godine čekamo već na ovo izvješće i činjenica je da se o mnogim važnim stvarima u Saboru na raspravlja. A i kada predložimo nešto, primjerice kao što smo predložili promjenu Izbornog zakona za predsjednika RH da imamo mogućnost nadzora i izbora, pazite što HDZ odgovara. Kaže ne može se mijenjati jer je izborna godina. I to kažu oni koji su za europske izbore tjedan dana prije raspisivanja izbora promijenili Zakon o izborima u Europski parlament i financiranju izborne promidžbe. To vam je nažalost kako HDZ rezonira i zbog čega ljudi su razočarani i sa ovom državom i sa pravosuđem i sa svim što je u ovom trenutku na djelu. I zato sam siguran da do promjene mora doći, nema više ovako kako je. Vidjeti ćete, sljedeće godine će se stvari s dubokom promijeniti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovani kolega Maras. Odgovor kolega Grmoja, izvolite.
Kolega Maras, u jednom se slažemo, stvari treba mijenjati, promjene će se dogoditi već na ovim predsjedničkim izborima a možda vi imate nekakav moralni integritet raspravljati o stanju u pravosuđu ali jedan dobar dio vaših kolega nema. G. Miljanić je član DSV-a, g. Grbin je podržao glavnog državnog odvjetnika Jelinića i ja ne bih baš bio tako optimističan glede promjena koje će se dogoditi mogućom pobjedom SDP-a. Ja ne bih baš bio tako optimističan. Ja sam ovdje bio protiv Jelinića i tvrdim da glavni državni odvjetnik možda neznanjem, možda, bilo bi opasno da i znanjem, nažalost podržava korupciju u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova i za to imam dokaze i argumente.
Zahvaljujem kolega Grmoja, mirno spavajte, ne brinite za bilo kakve potrebe i promjene, biti će to sve dobro. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Dakle, ja ću također danas govoriti o pravosuđu iz moje perspektive i ono što sam ja pratio, jer sam bio involviran u neke procese što se tiče kriminala u hrvatskom nogometu pa ću se osvrnuti na taj dio. Dakle mi živimo u državi gdje navijači odnosno navijačke skupine umjesto da navijaju, oni se bave razotkrivanjem kriminala u svojim klubovima. Zamislite da u Engleskoj ili Njemačkoj navijači kampiraju ispred svog stadiona, dakle da bojkotiraju utakmice svog kluba, da bi upozorili na kriminal u svom klubu. To je ono što su navijači upozoravali godinama prije nego što podignuta optužnica protiv Zdravka Mamića se pokazala kao istinitom. Zar mislite da neki dečki koji iz Novog Zagreba koji imaju srednju školu su znali za kriminal u svom klubu a Državno odvjetništvo nije to znalo? I dakle, taj slučaj se počeo rješavati tek kad su se strane institucije uključile dakle onda više nije bilo povratka i onda smo dobili epilog ovog što sada imamo a to je da sam ja mjesec dana prije nego što je Zdravko Mamić pobjegao u susjednu zemlju, uputio DORH-u pitanje da li su poduzete mjere opreza protiv okrivljenika Zdravka Mamića s obzirom da on otišao u Rim rješavati jedan transfer i da su to čak neki mediji popratili i meni je bilo to logično pitanje i nikakav odgovor nisam dobio. Nakon one presude on je pobjegao u susjednu zemlju i ono što je paradoks veći, dakle taj isti Zdravko Mamić je optužio predsjednika Vrhovnog suda, dakle ozbiljne optužbe su bile na koje predsjednik Vrhovnog suda nije reagirao. Iz svega toga se može zaključiti samo jedno a to je da je namjerno pušten i da ga se namjerno želi vratiti jer vjerojatno bi Zdravko Mamić i u svom bijesu ili u svome što su ga neki izdali ili što je on jedini kriv a bili su jako puno ljudi u to uključeno, odlučio raskrinkati određene ljude. I moje osobno mišljenje a i mišljenje navijača da je to sve dio jednog velikog plana. I nakon toga što se sve dogodilo, nakon što imamo slučajeve da ljudima predmeti odlaze u zastaru, da je pravosuđe onako kakvo imamo, da se u Vukovaru šalju poruke da se žali u tišini, hrvatskom pravosuđe se odlučilo obračunati opet sa navijačkim skupinama. Dakle kao što znate, u pripremi je novi Zakon o navijačima i ono što možemo vidjeti u javnoj raspravi, da je on licemjeran i skandalozan ako bude donesen u tom obliku. Dakle taj zakon se ne obračunava sa huliganima nego se obračunava sa navijačima, dakle po prijedlogu zakona kažnjavalo bi se ljude koji napušu više od 0,5‰ alkohola iako se u svečanim ložama alkohol toči u potocima, iako klubovi koji su organizatori utakmice, organiziraju fan zone u koje se uredno toči alkohol, ali jedini koji bi trebali nastradati u tome su navijači zato što oni nisu kontrolirana skupina od sistema i od pojedinih stranaka nego su neovisni ljudi sa svojim vlastitim mislima i pokretači su društvenih promjena kao što su bili u komunizmu, kao što su bili 90-ih kad su se borili za ime svoga kluba, tako i danas. Ni u jednoj državi se ne saziva Vijeće za nacionalnu sigurnost zbog navijača a samo da spomenem da je jedina žrtva na hrvatskim nogometnim terenima nikad nije bila o ruke navijača, hvala bogu nego zbog loše infrastrukture na hrvatskim nogometnim stadionima a to je bilo u Zadru. Dakle imamo jedno licemjerstvo od hrvatskog pravosuđa i očigledno se ide prema navijačima kao možemo biti pokretačima društvenih promjena i ono što zapanjuje dakle u samom prijedlogu zakona, a vidim da će se krenuti u tom sjeru a to je da će se tumačiti poziv na nasilje pomoću nekih pjesama iako navijači uredno pjevaju na svom stadionu „U boj, u boj, za narod svoj“ pa bi ja rekao da li je to poziv na nasilje ili da li je npr. Marseljeza, francuska himna poziv na nasilje i bojim se da će represija prema navijačkim skupinama i opet ponavljam, prema onima koji navijaju, koji se ne tuku, uslijediti u hrvatskom pravosuđu i da su oni slijedeća meta hrvatskog pravosuđa. Dakle, društvene skupine koje gledaju to sa strane, dakle to možemo vidjeti po društvenim mrežama, više nemaju strpljenja za takve stvari, dakle bijes građana je veliki, ljudi se sve više i više organiziraju, jedan od takvih slučajeva je Škalamera u Rijeci gdje su ljudi zapravo izašli na ulice i mirnim prosvjedom pokazali šta misle o hrvatskom pravosuđu, očekujem takvih akcija više, samo što će se više problema nagomilavati, to se bojim da prosvjeda mirnih više neće biti nego da ljudi više neće imati strpljenja za hrvatsko pravosuđe, hvala lijepo.
Zahvaljujem, kolega Sladoljev. Imamo replike, poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Sladoljev, koliko sam ja vas shvatio gospodin odnosno Zdravko Mamić je g. Sessi rekao da je korumpiran. G. Sessa ga nije tužio. I tu se postavlja pitanje, zašto Zdravko Mamić nije izručen Hrvatskoj. Jer bi propjevao. Jer tko zna što ima i o vrhu sudbene vlasti i o političkome establishmentu, što ima o predsjednici republike. To su prava pitanja koja treba postaviti. I kako su se ljudi koji trebaju čuvati integritet i dostojanstvo ove zemlje a onda i svoj integritet uopće doveli u situaciju da budu s takvim čovjekom. Čovjekom koji u Beogradu govori da treba obnoviti Jugoslaviju, da voli srpske klubove, čovjek koji je u Hrvatskoj veliki patriot i Hrvat a kojem je samo bitna njegova vlastita kesa.
Zahvaljujem. Izvolite kolega Sladoljev, odgovor.
Dakle, poštovani kolega Grmoja, dakle ja sam se isto kada je to g. Mamić izjavio ne začudio, ali sam se začudio više reakciji g. Sesse koji nije reagirao na tu reakciju, meni da je to netko javno izjavio ja bih vjerojatno reagirao. Mislim da sadašnjoj političkoj, pa i sudačkoj eliti Zdravko Mamić izvan Hrvatske najviše odgovara, dakle to sam rekao i u svojoj raspravi, mislim da je to planirano. Dakle to odgovara i jednoj i drugoj strani i Zdravku Mariću i onima koje bi on možda raskrinkao. Vidjeti ćemo kako će se to, taj slučaj razviti ali ja mislim da će on ostati u BiH i da će tamo završiti kao menadžer i preveliki on ima, svoju knjižicu u kojoj su neka imena da se dopusti da se on vrati.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, poštovana kolegica Ines Strenja. Izvolite kolegice.
Postoje dvije stvari koje bi sad trebalo istaći kolega, koji su zapravo najveći šamar koji ova zemlja može dobiti da imamo izvješće, ovako bitno izvješće napokon na koje smo prisilili Sabor svojim potpisima da iziđu a to je da nam se kolega Sessa, ne kolega, nije mi kolega, on je izvjestitelj, sudac Sessa obratio samo uvodno i nakon toga na naša pitanja i na svu našu raspravu, mada mu je rečeno da se može u bilo kojem trenutku uključiti više nije uključio i mi smo ispod njegove razine. To je nešto što je apsolutno, apsolutno sramotno za ovaj Dom. Dakle još sramotnije je to što je predsjednica Ustavnog suda kao što znate pravomoćno osuđena za to da je uzela plaće koje joj ne pripadaju. I to su odgovori kakvo je današnje sudstvo, sudstvo koje ne poštuje najvišu zakonodavnu vlast i sudstvo koje ne poštuje čak ni svoje osnovne zakonitosti kada predsjednica Ustavnog suda mora ići žaliti se, žaliti i dobiti šamar da joj se potvrdi pravomoćna presuda da je uzela plaće koje joj ne pripadaju. Takvo je naše sudstvo.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala. Poštovana kolegice, dakle šutnja g. Sessa je najbolji odgovor na hrvatsko pravosuđe. Dakle mislim da su građani vidjeti dakle da i sama šutnja govori dakle više od tisuću dakle riječi jer zapravo on na naše optužbe ne može odgovoriti jer nema argumenata.
Zahvaljujem. Prelazimo na slj. raspravu, poštovanog kolege Ante Pranića nema. Poštovani kolega Goran Aleksić, završna riječ u ime Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e. Izvolite kolega Aleksić.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi suče Sessa, uvažene kolegice i kolege. Ja ću sažeti ono što sam danas govorio. Pa najprije sam govorio o tome kako se odvijao slučaj Franak zadnje 2 godine, 3, zatim sam govorio o tome da je potrebno riješiti još neka pravna pitanja i sada naglašavam da je ta pravna pitanja potrebno riješiti prije svega zbog pravne sigurnosti potrošača koji će tužiti banke. 125 tisuća ljudi postoji koji su ugovarali CHF kredite i još 200 tisuća ljudi ima koji su ugovarali eure i kunske kredite s promjenjivim kamatnim stopama koje se mijenjaju odlukom banke i oni trebaju pravnu sigurnost. Da bi dobili tu pravnu sigurnost Vrhovni sud RH mora riješiti još uvijek ne riješena pravna pitanja koja dolaze iz slučaja Franak. Pa je jedno od takvih ne riješenih pravnih pitanja pitanje ništetnosti CHF ugovora. Postoji dosta tužbi gdje su potrošači tražili da se utvrdi da je CHF ugovor ništetan, podredno traže utvrđenje pretplate po kamati po valuti. Postoje veliki broj ljudi koji žele tužiti da je ugovor ništetan i postoji veliki broj ljudi koji će tužiti na rizik ne znajući kako će proći. Vrhovni sud to pitanje mora riješiti jednom od revizija ili oglednim postupkom ili kako već. Pa sam rekao da postoji revizija na Vrhovnom sudu pod brojem 4118/19 u kojoj je postavljeno pitanje ništetnosti ugovora i u kojoj je odvjetnik koji zastupa stranku tražio da se to pitanje najprije posti kao prethodno pitanje Sudu EU, Sudu u Luxembourgu. Pa očekujem da se po tom pravnom pitanju onda što prije pokrene postupak bilo na sudu EU-a bilo odlučivanje o samom pitanju u sudskom vijeću u kojem je predsjednica Katarina Buljan, izvjestitelj Slavko Pavković i članovi vijeća Aleksandar Peruzović, Viktorija Lovrić i Branko Medančić, dakle isto ono vijeće koje je odlučivalo o revizijama banaka u slučaju Franak. Isto tako sam napomenuo da postoji po pitanju zastare potraživanja jedna revizija Županijskog suda u Rijeci na njegovu odluku gdje je Županijski sud u Rijeci odgovorio pozitivno da zastare potraživanja nema međutim tuženik se žalio i tražio da se ta presuda ukine, naime Županijski sud u Rijeci ne prihvaća shvaćanje Vrhovnog suda da u slučaju kada se utvrdi ništetnost nekakve ugovorne odredbe ili ugovora da u tom slučaju tužitelj ima pravo dobiti samo zadnjih pet godina potraživanja od podizanja tužbe. Županijski sud u Rijeci nikada nije prihvaćao takav stav Vrhovnog suda i evo sada se nalazi na Vrhovnom sudu jedna takva revizija pod oznakom REV-X-634/18. Ona se nalazi na Vrhovnom sudu još od prošle godine. I mislim da je sada već negdje vrijeme da se o tome odluči. Treće, vrlo važno pravno pitanje jest pitanje matematike za konvertirane kredite. Naime 55 tisuća ljudi je konvertiralo CHF kredite u eurokredite i mi smo dobili pravo tužiti na temelju revizije 2868/18, Vrhovni sud je rekao da, vi možete ići na sud, možete utvrđivati svoja prava ali sada slijedi Vrhovnom sudu da utvrdi koja su to naša materijalna prava koja proizlaze iz toga i to će ili riješiti revizijom po jednom od takvih predmeta ili po više od takvih predmeta revizijama ili će riješiti sada u oglednom postupku koji je podnijet zahtjev, danas je to objavljeno, dakle Pazinski sud je podnio zahtjev za ogledni postupak kojim traže da se konverzija utvrdi ništetnom jer je izvršena konverzija nepostojeće valute, valutna klauzula CHF je ništetna pa je konvertirano ono što ne postoji i ja očekujem u roku od 120 dana ili da se to riješi tim oglednim postupkom ili prije toga nekom od revizija. Hvala.
Zahvaljujem, poštovanom kolegi Aleksiću. U ime Kluba zastupnika Nezavisne liste mladih, poštovani kolega Marin Škibola. Izvolite kolega.
Hvala poštovani potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Evo u ove kasne sate pomalo smo pri kraju ove rasprave. G. Sessa dosta se toga danas ovdje reklo. Žao mi je što se malo više niste interaktivno involvirali u ovu raspravu. Žao mi je što niste odgovorili na određena konkretna pitanja saborskih zastupnika, vidim da ste se ovdje prijavili na kraju u ime izvjestitelja ali je pitanje koliko ćete moći odgovoriti na sva pitanja koja su ovdje postavljena. Ja bih imao još dosta toga za reći, imam još tu dosta određenih informacija i podataka, međutim pročitati ću neke stvari koje su mi građani pisali i rekli su mi da vas to pitam. Jedan građanin me pita kada ćete spriječiti selektivno curenje informacija medijima i tako omogućiti zakonitost, tajnost i pravičnost postupaka u istrazi i na sudovima. To je jedno relevantno pitanje, moglo se primijetiti da određene informacije cure i to nije ono što sam ja sada tu primijetio ili neki građanin samo, to su primijetili i određeni drugi ljudi na bitnim funkcijama. Smatram da su to veliki propusti hrvatskog pravosuđa i da je to jednostavno anarhično stanje gdje takve informacije cure i onda se koriste za stvaranje javnog mijenja prema nekome tko još možda, tko zapravo nije niti kriv dok se postupak ne završi. Drugo pitanje koje mi je postavio jedan građanin koji mi je rekao da vas pitam, kaže koliko kaznenih prijava ste podnijeli kao predsjednik Vrhovnog suda radi korupcije u pravosuđu. On smatra da bi trebali imati uvid u to, kao predsjednik Vrhovnog suda pa ga zanima koliko ste vi osobno podnijeli kaznenih prijava. I ovdje tu su mi još građani slali određena pitanja, možda neka nisu skroz namijenjena vama ali su vezana za pravosuđe. Jedan gospodin me pitao kako je moguće ovršiti čovjeka sa 2 tisuće kuna a uz to mu je bilo suđeno u odsudstvu i za suđenje nije bio obaviješten budući da nije primio nikakvu obavijest, rečeno mu je da je trebao gledati ploču na sudu gdje je izvještena obavijest. U 2,5 mjeseca uzurpirana je sva njegova imovina koju je mukotrpno stjecao tijekom života. To su iskustva ljudi. Jedan gospodin me pitao da vas pitam kako komentirate činjenicu da je ulica počela provoditi pravdu i koliko se vi osjećate odgovornim zbog toga. Vidima da je sve više prosvjeda, u Zadru su bili veliki prosvjedi kada se sjetimo slučaja Daruvarac a i sad ovog posljednjeg prosvjeda. Tako da to su neka pitanja, evo, jedna građanka me pitala možete li objasniti kako sud može ovršiti kuću na temelju lihvarskog ugovora od 15% koji je potpisan pod prijetnjom i prisilom od poslovnih partnera. Drugi me pitao kada ćete svi skupa podnijeti ostavke, znači tu vlada jedan defetizam, ljudi su nezadovoljni. Evo ima isto pitanja vezano za CHF kredite, pa me jedan pitao kada ćete donijeti presudu za ništetnost ugovora o kreditima CHF, građanin moli precizan odgovor otprilike period kada bi to moglo biti, njemu je to dosta važno, itd., itd. Ja ovdje imam još neke stvari koje bih htio reći, ali neću stići. Činjenica je da imamo mnogo sudaca i smo u EU na vrhu po pitanju ovaj kvantitete sudaca, imamo 58 prvostupanjskih sudova, mnoge ispostave, znači mnoge predsjednike sudova, znači tu su i predsjednici odjela i zamjenici itd., koji zapravo nemaju funkciju sudaca, znači oni ne rješavaju predmete nego su oni tu tako funkcije radi, ali taj broj ne održava kvalitetu i moje mišljenje je da oni nisu potrebi u takvom broju. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Škiboli. Završna riječ u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi povjereničke HDZ-a u Vrhovnom sudu gospodine Sessa, evo nakon ovih pitanja Škibole, nek od cijele rasprave kolege Škibole, vidljivo je da evo ja neću imati ni repliku mogućnosti, imao sam tri tako je poslovnički određeno, da gospodin Sessa jednostavno, da je pravosuđe to je vidljivo rak rana hrvatskoga društva, doveli ste građane u najtežu situaciju i to utječe kao što sam rekao i na gospodarsku i na ekonomsku situaciju. Jednostavno pravosuđe služilo je u svrhu ovršne mafije, primjer imamo ovrha koje su suci jednostavno bili na strani baš njih, to je tako i po pitanju RBA zadruga, zakon koji je donesen jednoglasno ovde u saboru od sutkinje je otišlo prema Europskom sudu tako da vi samo o tome šutite, bez obzira šta jednoglasno ovaj sud to napravio. Imamo ulicu, ljudi se dižu na ulice, to je problem, evo vidjeli smo taj problem u Rijeci, gdje se Rijeka digla na stranu …/nerazumljivo/…, imamo problem Daruvarca u Zadru, imamo problem posljednjih dana također se građani s pravom digli oko silovanja djevojke, imamo tu brojne, brojne probleme koji se događaju. Imamo u Splitu problem gdje također se ljudi dižu svoj glas i cijeloj RH ključni problem, broj jedan problem je pravosuđe. Pravosuđe koje nije u svrhi pravde nego u svrsi pojedinih interesnih skupina, bilo to na strani ovršne mafije, teleoperatera, nikad, protiv radnika, protiv poštenih poslodavaca, protiv svih onih koji zagovaraju korupciju. U ovome trenutku, u ovome trenutku gospodine Sessa vi imate zapovjednu odgovornost, vi morate odgovoriti na ova sva pitanja, vi ste doveli kao načelo tog pravosuđa da se sutkinja izruguje sa čovjekom koji je dao dva sina u Vukovaru, sa gospodinom Marijanom koji je jednostavno ne znam kako je to podnio čovjek da mu reče sutkinja da žali za svojim sinovima u samoći, vi se ne oglašavate po ni jednom pitanju, ali ja vas razumijem vi ste na prijedlog predsjednice RH tu došli i u svrhu nje radite, vama je lakše presuda nekakva odluka 50 - 60 tisuća kuna kazna na, na nalog predsjednika sabora gospodina Jandrokovića i to ste promptno reagirali. Ista je to politika koju zastupa i premijer Plenković, ali je vidljiva isto na jednoj instituciji, a to je institucija za sprječavanje sukob interesa. Također ista stvar u ovome slučaju vi ste postupili prema saborskom zastupniku, a on je zbog neke benigne prijave kako on kaže imenovao je kuma za veleposlanika, tada je on mene također spominjao da će me imenovati gore u Brexit vidimo da to opet malo je zapelo, možda bi bilo dobro da me opet spomene koji put možda Juncker i Johnson i riješe taj problem ako mene bude imenovao. Prema tome, vi vršite udar na institucije, vi razgrađujete institucije, vi ste problem ovih institucija, vi ste najveći prijatelj Mamiću i vi ste mu jedini kako što je on rekao najveći prijatelj, vi ste mu jedini anđeo čuvar, vi ste njegov anđeo čuvar. Zašto? Vama odgovara da on nije u RH, jel ako on propjeva to će biti ogroman problem. Zbog čega nisu poduzete sve mjere da ljudi koje proganja se da se mjere, ovaj privremene mjere da ne mogu uteći van? Na to je upozoravano, evo kolega Sladoljev je o tome govorio. Ratni zločini, ratni zločini. Dokle je god Šeks čovjek koji je govorio u ime Mesića i Sanader locirati, uhititi, transferirati, procesuirati, osuditi, sve šta nije rekao, dok je on kumskim vezama spaja kolega Sessa od predsjednika Kluba HZD-a do vrhovnog, do ustavno suda njegov kum, vi morate tako plesat, vi morat, jel vas nema. Šta ste rekli? Recite na glas slobodno. Jel to prijetite? [[Upadica: Kolega Bulj.]] nešto je rekao, ne znam [[Upadica: Ne nije vama ništa rekao…]] čuo si i ti dobro samo praviš se malo nagluh, nešto je on rekao [[Upadica: Nastavite s raspravom.]] sada bio, nešto je on rekao, neka ponovi, a da mi je frizura loša, [[Upadica: Zahvaljujem.]] hvala lijepo.
Imamo završnu riječ predstavnika Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, na kraju ove rasprave želimo reći par činjenica i stav kluba koji je već i rekao predsjednik SDP-a u svom uvodnom govoru, a to je da u pravosuđu treba jedna prava reforma, doslovce novi početak da bi vratilo povjerenje hrvatskim građanima u svoj rad, u pravu, u situacije koje nažalost svakodnevno ih opterećuju, ja bi rekao pa nekako tište i masu ljudi odlazi iz Hrvatske zbog tog osjećaja nepravde i nejednakosti koja vlada, koja vlada danas u Hrvatskoj. Nevjerojatno je, znači evo mi smp tu raspravljamo o tome dosta dugo da g. Sessa nije osjetio potrebu niti jednom izaći nego čeka da sada svi se mi izredamo da bi on održao završnu riječ. Znači to je recimo nakon svih ovih stvari koje su ovdje izrečene, pa ja mislim da bi bilo normalno da je g. Sessa već odgovorio na neke stvari da uđe u raspravu i polemiku sa zastupnicima koji predstavljaju građane i koji su opravdano nezadovoljni određenim stvarima u pravosuđu. I ponoviti ću još jedno pitanje da ne ostanu visjeti u zraku, da se slučajno ne bi zaboravilo a što smo mi postavljali iz SDP-a ovdje tijekom rasprave. Pitanje suca u Zadru, stegovnog postupka, znači g. Grbin je pitao da li g. Sessa konačno misli početi primjenjivati tu svoju ovlast u situacijama koje su očito dvojbene i koje kod recimo, kao kod g. Turudića bi svatko pokrenuo jer to je jasno samo po sebi. A da se to desilo u političkoj stranci poput SDP-a mi bi reagirali interno i rekli bi da je nedopustivo da se ne zaustavljaš na poziv policije, da je nedopustivo da ignoriraš takav nalog sa druge strane čovjek nije se odazvao sudu, navodno nije primio, odnosno kaže da nije primio pozive ali to je, to je nešto gdje sudac koji bi trebao biti primjer se ne bi uopće trebao naći u takvoj situaciji. I g. Sessa mrtav hladan kaže ne, ne sve je u redu. Kuloarski mi čujemo svašta, da su se stari prijatelji pomirili, da je to rivalstvo u trenutku kandidature za predsjednika Vrhovnog suda iza njih, da je HDZ to sad sve ispeglao. I sa te strane ljudi naravno ne osjećaju pravdu u RH. Znači pitanje je da li se konačno misli g. Sessa udostojiti, za očite slučajeve koristi svoje pravo pokretanje stegovnih postupaka. Druga stvar koja je apsolutno jasna, znači g. Sessa mora dati uvjerljive odgovore na određena pitanja koja se otvaraju u javnosti. Znači ja sada neću govoriti šta je tko rekao ali kada većina javnosti zaključi da su odgovori neuvjerljivi odnosno da dovode u pitanje sumnju u odnose sa pojedincima koji sa zakonom malo toga imaju veze, koji su pobjegli od hrvatskog pravosuđa i kada to ostane visjeti u zraku to nije dobro. Znači ono, ja mogu još jednu stvar ponoviti koja je danas u javnosti da to ostane također zabilježeno, znači na ovim predsjedničkim izborima biramo i kakvo pravosuđe želimo. Znači predsjednik Republike ima velike ovlasti u smislu imenovanja predsjednika Vrhovnog suda, odnosno prijedloga predsjednika Vrhovnog suda. Znači predsjednički kandidat Zoran Milanović očekuje osobu koja će biti čvrstog karaktera, koja se neće dodvoravati pojedinim strankama, interesnim lobijima nego će tu dužnost obavljati na način na koji misli da bi trebala obavljati odnosno obavljati je sa karakterom. Ukoliko želite dragi građani da pravosuđe ostane ovakvo na izborima za predsjednika republike glasati ćete za gđu. Kolindu Grabar Kitarović, ukoliko želite promjene u pravosuđu imate mogućnosti birati one kandidate koji to mogu osigurati, sigurno je osoba sa takvim stavom i sa takvim karakterom Zoran Milanović. Ja sam uvjeren da će ljudi to prepoznati. Znači ne možemo dopustiti da se u pravosuđu dešavaju više ovakve stvari kao što su se dešavale do sada. HDZ je nažalost stavio šapu već prije 20 godina na pravosuđe i ne pušta je niti sada. To se vidi iz mnogih primjera, nažalost to se vidi i na predsjedniku Vrhovnog suda. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolegi Marasu. Vidim da je počela lagano kampanja za nezavisnog kandidata za predsjednika države. Imamo završnu riječ u ime izvjestitelja poštovani kolega predsjednik Vrhovnog suda g. Đuro Sessa. Izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine zamjeniče, uvaženi zastupnici. Nisam odgovarao zato što u prošlom izvješću je tako bilo sugerirano da se govori na kraju a mogao sam, nije bilo problema. Što se tiče mog dolaska ovdje ili kako ste vi rekli dovukli ste me ovdje, to nije nikakva moja odgovornost, ja sam došao kada me se pozvalo. Izvješće je podneseno sa 1.5. i mogao sam doći već 2.5. ovdje da je to Sabor tako odlučio. Prema tome, bojim se i žao mi je da se te stvari prebacuju na moju odgovornost. Što se tiče viša pitanja koja se tiču imenovanja sudaca, predsjednik Vrhovnog suda ne imenuje suce. Čak niti ne sudjeluje u radu sudačkog vijeća koje ocjenjuje suce. Prema tome, predsjednici sudova nemaju nikakvu ulogu u imenovanju sudaca. I tako da ako Sabor želi razgovarati o imenovanju sudaca onda bi trebao izmijeniti Zakon o Državnom sudbenom v vijeću pa da predsjednik DSV-a kao i predsjednik Vrhovnog suda dolazi ovdje i podnese izvješće Saboru o radu DSV-a. Prema tome, na toj strani nemam nikakve odgovornosti. Što se tiče konkretnih predmeta na njih ne mogu odgovarati zato što je to jednostavno zabranjeno Zakonom o sudovima i s obzirom na svoju poziciju predsjednica Vrhovnog suda svaka moja riječ u vezi sa ocjenom nekog predmeta mogla bi se pogrešno shvatiti ne od strane sudaca ali bi se mogla shvatiti sigurno od strane stranaka koje u tom postupku sudjeluju. Što se tiče osobnih uvreda ovdje na njih neću odgovarati jer mislim da ovaj Visoki dom to ne zaslužuje. Što se tiče predmeta u švicarskim francima ja naravno mogu sucima i članovima vijeća sugerirali da predmete uzimaju u rad što i činim kada god se osjeti da određeni predmet ima svoju težinu i da se ne odnosi samo na konkretne stranke i mislim da će sudsko vijeće koje ima ova dva predmeta koje ste g. Aleksiću spomenuli i koje sam zapisao to uzeti u obzir. Ali još jedanput napominjem predsjednik suda niti jednog ne može sucima narediti kako, što i kada će suditi jer to je stvar suđenja. Što se tiče pitanja sigurnosne agencije, to je bilo pokrenuto, to je jedna fabrikacija. Predsjednik odnosno šef dakle sigurnosne obavještajne službe je ovdje na Saboru pred odborom za sigurnost rekao da to nije istina, da takvo izvješće uopće niti ne postoji, to je meni ponovio, prema tome, to je još jedna informacija odnosno jedna ne informacija koja se povlači po medijskom prostoru i koliko se puta ponovi, stalno se o njoj govori, dakle to ne postoji. I ja ne znam da to postoji i on mi je osobno rekao da takva informacija ne postoji i da takvo izvješće nema. Što se tiče pritiska na rad sudova i pitanja Ministarstva zdravstva, takav dopis je zaista došao na Vrhovni sud i ministar zdravstva od mene je dobio odgovor da je to nepriličan način obraćanja sa sudom i da širi vrlo lošu poruku ostavlja svima koji u tom postupku sudjeluju. Takav dopis sam dobio od odvjetnica koja zastupa neke liječnike u Osijeku, prema tome u tom da bih na neki način podlegao takvom nekom pritisku, uopće nije istina, upravo suprotno, kada je takav dopis došao, ja sam na njega vrlo oštro reagirao. Što se time Marina Pirovac, to ću provjeriti šta je sa predmetom. Što se tiče dojma, ako ikoga dojam brine o radu sudova, onda je to suce i bojim se da ovakva rasprava, nemojte se ljutiti, doprinosi urušavanju sustava a da su suci koji riješe milijun i 600 000 godišnje, sigurno nisu osobe koje su vrijedne svakog prijezira i ako govorimo o njima, moramo ipak taj rad cijeniti jer on nije, to je veliki trud koji se uopće u svaki predmet unosi jer ne postoji predmet koji bi bio neznačajan. Što se tiče pristupa Vrhovnom sudu i te dvojbe oko novo sustava revizije, upravo je ona liberalizirala pristup Vrhovnom sudu, samo je stavila Vrhovni sud u poziciju da odlučuje o stvarima kojima zaslužuje se da Vrhovni sud odlučuje i da izjednačava sudsku praksu. Slično je i sa uspostavom Visokog kaznenog suda jer je sada Vrhovni sud RH žalbeni sud u kaznenim stvarima a upravo je to ono što po Ustavu ne bio smio biti, dakle ne bi se smio baviti činjenicama i zato je cijeli kazneni odjel Vrhovnog suda RH, stao iza prijedloga da se osnuje Visoki kazneni sud. Za Visoki građanski sud nema potrebe zato što je žalbeni sud u građanskim stvarima županijski sud odnosno Visoki trgovački sud i na upravnim stvarima Visoki upravni sud prema tome, on odlučuje o žalbama i o činjenicama a Vrhovni sud o činjenicama u tom grani sudovanja ne odlučuje. Zato nema potrebe da se osnuje Visoki kazneni sud. Inače što se tiče sastanaka, u čl. 27 Zakona o sudovima stoji da se sastanci održavaju samo sa predstavnicima županijskih sudova, dakle to piše u zakonu. Zašto, dakle odgovor na pitanje zašto nema predstavnika Visokog trgovačkog suda, zato što to u zakonu ne piše. Što se tiče sukoba oko postavljanja prethodnog pitanja i kolegice koja je to pitanje postavila, ne vidim kakve veze ima to pitanje sa njenim eventualnim odnosnom za koji ja moram priznati, nisam znao ali ona je postavila pitanje, mogla je dobiti svakojaki odgovor na to pitanje prema tome, to što ga je postavila, samo po sebi nju ne dovodi u neku zavisnu poziciju. Što se tiče stegovnih odgovornosti, dakle u konkretnom predmetu o kojem ste ovdje spominjali, sudac po ustavu, ne može biti pozvan za odgovornost, za odluku ili mišljenje koje je izrazio u sudskoj presudi. Stoga to što je sudac donio odluku koja je kasnije preinačena, ne može biti razlog za njegovu stegovnu odgovornost jer upravo bio onda značilo da bi netko drugi a ne sud i ne drugi stupanj suda, odlučivao o tome kakva odluka može biti, u ovom slučaju onaj koji bi pokretao stegovni postupak. A što se tiče stegovnih postupaka, 150 stegovnih postupaka je pokrenuto, 12 sudaca je razriješeno, temeljem odluke DSV-a, a veliki dio sudaca je otišao iz sustava kada je protiv njih pokrenut stegovni postupak. Još jedanput bih ponovio u vezi sa spornom odlukom da pritvor nije kazna, da je pritvor procesno sredstvo kojim se osiguravaju probici kaznenog postupka i primjenjuju se oni uvijek blaža mjera ako je ona moguća, prema tome, težina djela sama po sebi ne može biti razlog za pritvor a mi nitko od nas nit zna niti smije znati niti može znati što je u tom konkretnom predmetu zaista, ... [[Govornik se ne razumije.]] okolnosti sve uzete u obzir. Što se tiče percepcije naravno, sigurno su suci krivi ali mislim da su krivi svi ostali koji o sudstvu govore na temelju emocija a ne na temelju činjenica, volio bi da se jedanput uzme jedna sudska presuda, da se ona izanalizira i da se na temelju takve jedne presude bilokoje kaže evo tu je sudac glup, nema pojma, pogriješio je zakon, korumpiran je itd. Prema tome, ajmo govoriti jedanput o konkretnim stvarima jer zaista mislim da o sudskim presudama treba govorit, naročito kada su one pravomoćne jer onda rasprava javna može doprinijeti nekom boljitku u pitanju funkcioniranja sudbene vlasti. Što se tiče mojih prijedloga koji su ocjenjeni da su ovako blagi, oni su takvi zato što sam uzeo u obzir proračunska ograničenja koja postoje unutar proračuna RH i proračuna koji se daje za sudstvo, dakle predložio sam mjere koje ne iziskuju neke velike proračunske izdatke jer je više više-manje svima poznato da u svim proračunskim stavkama treba štediti a ono što bi zaista trebalo učiniti, to je uložiti u infrastrukturu sudova i nadam se da će se to kroz neko vrijeme učiniti. Što se tiče predmeta ... [[Govornik se ne razumije.]] to ču pogledati o čemu se tu radi, prvi put sam čuo za taj problem petogodišnjeg ne postupanja po jednom predmetu. Što se tiče objava presude, u vezi sa kaznenim postupkom, ja ne znam za taj slučaj, nadam se da postoji neko racionalno objašnjenje ali nema nikakvog razloga zaista da se presuda koja je donesena, napisana, poslata strankama ne objavi. Što se tiče sudske prakse i ujednačavanja sudske prakse Vrhovni sud je otkad sam ja predsjednik suda počeo organizirati sastanke sa predstavnicima nižih sudova upravo da se raspravljaju pitanja koja ne dolaze po revizijskom postupku ili po žalbenom postupku na Vrhovni sud. Ti su sastanci održani, na tim sastancima se raspravlja o pojedinim pitanjima i sve su ti zaključci nalaze se na web stranici Vrhovnog suda kao i sve druge odluke Vrhovnog suda, sa alatom pretraživačem. Dakle, da su dostupne su svakom tko se god želi pronaći neku odluku, naći će je i sudsku praksu, a i ovi zaključci se posebno objavljuju. Što se tiče pitanja promjene odnosno pitanja zastare i prava na traženje naknade sadašnji stav Vrhovnog suda je da u takvim ugovorima traženje povrata onog što je isplaćeno vrijedi, zastaruje za 5 godina. Dakle, da bi se ta praksa promijenila, prvo treba biti odluka sudskog vijeća takva da se ide kontra postojeće prakse i dva da u tom slučaju odjel, građanski odjel Vrhovnog suda donese zaključak kojim će promijeniti sudsku praksu. Dakle, put do tuda je dalek. Postoje doktrinarni razlozi zbog čega je ova praksa ovakva kakva jest, a postoje naravno i neki drugi razlozi prilično racionalni zbog čega bi trebalo praksu promijeniti što je u toj reviziji i napisano, samo da ja sad ovdje kažem da će biti ovako ili onako bilo bi od mene krajnje neozbiljno. Što se tiče zapošljavanja invalida, hvala vam na toj sugestiji, zatražit ću te podatke, koliko ja znam iz nekog svog iskustava invalidi se u sudovima zapošljavaju no naravno sad postoji opća restrikcija zapošljavanja službenika i namještenika prema tome možda je i to jedan razlog zbog čega to pravo i ta posebna pažnja invalidima nije dovoljno posvećena na sudovima, ali ću to pokušati ispitati i barem, ne odlučujem o svakom primanju nego samo na mom sudu, ali sugestiju predsjednicima sudova da o tome vode računa. Što se tiče curenja informacija, iz suda informacije ne cure, to sam siguran, jer sudu nije u interesu da cure informacije u predmetu jer interes suda je da se vodi postupak u jednoj stabilnoj i razumnoj i hladnoj atmosferi. Svako curenje informacija koje za sobom povlači jedan medijski pažnju, da budem blag, ne odgovara ni jednom sucu. Prema tome, ja sam siguran da informacije iz suda ne cure. Evo sad u ovom zadnjem slučaju je sudac koji je vodio postupak podnio kaznenu prijavu zbog toga što su informacije iscurile, dakle prije nego što su došle kod njega. Što se tiče kaznene prijave, nisam podnio ni jednu kaznenu prijavu zato što to nije moj posao, podnošenju kaznene prijave podnose netko drugi. Što se tiče pitanja kako se, mi se čini da, da li što mislim o tome da ulica sudi, to sam već rekao više puta, sudovi sude na temelju Ustava, zakona i međunarodnih ugovora. Zašto je ulica i zašto su ljudi izašli na ulice, dijelom i zato što nemaju taj jedan, to jedno znanje o tome u konkretnom slučaju o tome karakteru, što je to pritvor. I uvijek se svodi na to da li je neki počinitelj kaznenog djela stavljen u pritvor ili ne. Reakciju sudbene vlasti o nekom kaznenom djelu ili o nekom bilo kojem situaciji treba istražiti i treba ju komentirati tek kad sud presudom, dakle gdje će utvrditi nečiju krivnju i nečiju građansku odgovornost ili nešto drugo reći tko je u pravu. Tek onda možemo govoriti da li je sud reagirao na pravi način. Samo za jednu ilustraciju u prošloj godini je Vrhovni sud u 8 predmeta od 15 kojih je imao u vezi sa nasiljem u obitelji gdje su žrtve bile žene povisio kazne. Prema tome, ako možemo reći, kako sudstvo ili Vrhovni sud reagira na pitanje nasilja, reagira tako da je pooštrio kazne koje su donijeli niži sudovi. Dakle, to je informacija, a dojam da to nije tako ja ne znam na temelju čega je i on, na temelju čega, ako se pogledaju konkretni podaci, na temelju čega se stvara taj dojam. Ne znam i mislim to svakoga suca u Hrvatskoj brine, jer svaki dan sudac dolazi u sudnicu, dolaze mu stranke i taj jedan animozitet i to jedno neprijateljstvo prema sucima i sudbenoj vlasti se osjeća iz dana u dan. Ali mislim da nije to samo zadatak sudaca da stvari dovedu na jednu hladnu, razumnu razinu, nego svih koji u tom postupku utječu ili koji u tom postupku imaju šta za reći. Što se tiče zastara one su svedene na minimum u odnosu na statističke podatke. U prošloj godini je bilo 3 zastare na županijskim sudovima i 20 zastara na svim općinskim sudovima. Dakle, to je u odnosu na broj riješenih predmeta vrlo malo. Naravno, uza svaku zastaru sudac mora pisati očitovanje zbog čega je do zastare došlo. Ono što je problem sa zastarama je nedostupnost okrivljenika odnosno optuženika pravosuđu jer se nalaze negdje drugdje, to je bio konkretno mislim razlog …/nerazumljivo/… ali u svakom slučaju zatražit ću očitovanje predsjednika suda o tijeku postupka i razlozima za zastaru. Ako postoji osobna odgovornost suca koji je donio odluku o zastari, a nije tek predmet naslijedio od nekog drugog koji je taj predmet vodio, onda je naravno postoji i njegova odgovornost. Ali ako to nije tako i ako se iz tijeka postupka vidi da je sudac učinio sve što može i sve što mu je na raspolaganju da do zastare ne dođe, a ipak je do zastare došlo onda odgovornost suca ne možemo govoriti. Naš sustav imenovanja sudaca, isključivanja predsjednika sudova iz odlučivanja o kadrovskim pitanjima sudova je standard koji je uglavnom se nalazi u svim međunarodnim dokumentima Vijeća Europe i EU-a i ako postoje, ako i kad postoje greške u tom sustavu, nemojmo mijenjati sustav nego razgovarajmo o tome da se sustav bolje, da se on prilagodi onome što očekuje jedan stabilan ustavni poredak. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem na završnoj riječi predsjedniku Vrhovnog suda. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja bi na kraju rekao da zaista nakon g. Đure Sese je trebalo kupiti bačve za med i mlijeko, jednu bačvu za med i mlijeko je u pravosuđu sve cvijeta. Ovo što ste vi rekli, apsolutno nema nikakve g. Sesa sa stvarnošću a ja sam spreman sad dobiti opomenu jer nisam rekao nit članak jer ovo apsolutno šta je rekao jer su svi prekršeni članci a pravosuđe je broj 1 problem i zaista teče med i mlijeko, samo trebate nam [[Upadica Brkić: Zahvaljujem, kolega.]] bačve nabaviti, g. potpredsjedniče, [[Upadica Brkić: Kolega Bulj.]] pa može da ulijemo med i mlijeko.
Zahvaljujem. Znate vi jako dobro da imate tri replike i da ne možete replicirat pa išli ste na korektan način i temeljem toga čl. 239 izričem vam opomenu. Imamo repliku, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. G. Sesa, niste odgovorili niti na jedno pitanje, pitanje koje je temeljno bilo postavljeno mogu ajde prihvatiti da neće komentirati postupke koji su u tijeku ali mogli ste iskomentirati to kako vidite da je super ponašanje suca Turudića, to ste mogli komentirati, ni a ni b niste o tome rekli. Druga stvar, niste rekli kao ocjenjujete zavisnost između HOK-a i člana DIP-a i potpredsjednika Vrhovnog suda koji je u poslovnom odnosu sa HOK-om a predsjednik HOK-a je bio kandidat na izborima lokalnim za župana Krapinsko-zagorske županije, znači ni to, to nije nikakva uvreda, to je činjenica, ni to niste komentirali. Niste komentirali niti to kako se postavljate i spominjali ste Ustav. Preporučio bi vam da pročitate članak 76. Ustava pa da vidite [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] šta u njemu piše, [[Upadica Brkić: Poštovani kolega Maras.]] niste znači iskomentirali niti jednu stvar koju sam ovdje rekao, nema veze sa uvredama, ima veze sa mnom, sa činjenicama [[Upadica Brkić: Kolega Maras.]] Imate mogućnost evo sada još jednom komentirati [[Upadica Brkić: Kolega Maras.]] jer imate pravo odgovoriti na repliku, hvala lijepo.
Kolega Maras, isteklo vam je vrijeme, molim vas. Odgovor, poštovani kolega Đuro Sesa, izvolite.
Hvala vam lijepa. Nisam odgovorio jer sam u brzini i trudu da odgovorim na sve na to zaboravio. Dakle što se tiče DIP-a, ovo izvješće je o radu sudbene vlasti, DIP je neko sasvim drugo tijelo. Što se mene tiče, ja sam to ponovio više puta javno i pisano, nema nikakvog razloga da suci vode izbore. U zemlji koja ima 30 g. demokracije, nema nikakvog razloga da suci budu u izbornom povjerenstvu. Dok su u izbornom povjerenstvu, oni odlučuju kolektivno i prema tome, sudac Kontrec je član Suda časti, prema tome, to je neovisno tijelo unutar komore ali koliko ja znam, nije poslovni odnos jer on tamo u tom sustavu, koliko ja znam, u tom sustavu nije dobio niti jedan predmet i uopće ne sudjeluje u rješavanju predmeta jer to je jedna počasna funkcija. A s druge strane, kad ste spomenuli DIP, DIP je zaista kolektivno tijelo koje je do sad i od ranije donosio odluke jednoglasno. Hvala.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče na odgovoru. Prelazimo na slijedeću repliku, poštovani kolega Marin Škibola, izvolite.
G. Sesa, na kraju vi ste pobrali samo određena pitanja, odgovorili ste samo na znači selektivno na određena pitanja, meni konkretno niste odgovorili na određena pitanja koja sam postavio u raspravi, moglo se čuti da niste ni g. Marasu, mene je zanimalo konkretno kako to d Ustavni sud kaže da Zakon o potrošačkom kreditiranju ima retroaktivnu primjenu a vi iz Vrhovnog suda ste rekli da nema retroaktivnu primjenu. Znači to je bilo konkretno pitanje koje sam ja vama postavio, vi niste odgovorili na to pitanje, tako da vas molim da sad u ovoj zadnjoj replici odgovorite bar na to pitanje kada niste još na mnoga druga koja sam vam postavio, hvala.
Zahvaljujem, odgovor, predsjednik Vrhovnog suda, izvolite.
... [[Govornik se ne razumije.]] ne mogu se sad sjetit tog stava Vrhovnog suda ali u svakom slučaju, ako je Ustavni sud rekao da neki zakon treba tumačit na određeni način, njegova odluka bez obzira u kojoj je vrsti postupka donesen, vrijedi za sve druge slučajeve. Prema tome, Vrhovni sud će u tom slučaju ako je to pitanje takvo, poštovati odluku Ustavnog suda od sada pa ubuduće. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ako mi možete poslati jedno i drugo, ja ću vam vrlo rado odgovoriti, vrlo rado vam dati stav.
Zahvaljujem na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve rasprave, zaključujem raspravu. Zahvaljujem se još jednom predsjedniku Vrhovnog suda g. Đuri Sesi na obrazloženjima. Isto tako državnom tajniku, poštovanom g. Kristijanu Turkalju na nazočnosti. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sutra sa radom u 9 i 30 sati ujutro sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama Zakona o cestama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Hvala lijepo i ugodan ostatak večeri. SJEDNICA PREKINUTA U 22,17 SATI
Izvješće predsjednika Vrhovnog suda RH o stanju sudbene vlasti za 2017.g. Podnositelj je predsjednik Vrhovnog suda. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu matičnog saborskog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Prihvaća se izvješće predsjednika Vrhovnog suda RH o stanju sudbene vlasti za 2017.g. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 75 za i 25 protiv donesen zaključak kako ga je predložio matični saborski odbor.