Gospodine predsjedniče, tražim stanku u ime kluba SDP-a, zbog situacije u Gradu Zagrebu. Zbog situacije u Gradu Zagrebu i zemlji molim stanku od 10 minuta.
Gospodin Dinko Burić. Izvolite.
U ime kluba također tražimo stanku.
Molim?
U ime kluba također tražimo stanku.
Je li su isti razlozi?
Isti razlozi.
Jer, gledajte, piše u Poslovniku da je predstavnik kluba dužan reći zbog čega traži stanku. Ne možete vi sad doći na Sabor pa kazati tražim stanku. Pa nešto se treba reći.
Iz istih razloga.
Rekli ste. Ok. Izvolite, gospodin Andrija Hebrang.
Tražim stanku u ime Hrvatske demokratske zajednice da obrazložimo da je dobra situacija u Gradu Zagrebu.
Dobro. Nastavljamo sa sjednicom u 15 do 10, da ne izgubimo puno vremena, 15 do 10, 10 minuta je sasvim dovoljno jer ne vjerujem da će rasprava početi sad o tome. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa radom. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Zoran Milanović predsjednik kluba. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici prije nego što nas predsjednik kluba HDZ-a dr. Andrija Hebrang izvijesti o čemu je predsjednica Vlade jučer razgovarala sa potpredsjednicom Europske komisije, a bogami i danas u 12 sati, želio bih vam reći nekoliko riječi. Koliko je situacija ozbiljna toliko je Vlada na čelu sa predsjednicom Vlade neozbiljna. U tome je najveća ozbiljnost ove situacije. Hrvatska je imala i ozbiljnijih trenutaka i težih trenutaka i to puno. I to svi vi i svi mi vrlo dobro pamtimo. Ali ovaj trenutak je jedinstven po tome što se ozbiljnost pretvara u krajnju neodgovornu neozbiljnost vlasti. Jučer smo ovdje zamolili, tražili, pledirali da predsjednica Vlade dođe u Sabor i da kratko pola sata, sat vremena, izvijesti ovo tijelo o grubim insinuacijama i optužbama koje je njezin glasonoša iznio na račun stranaka oporbe. Ponovit ću još jednom, optužio je stranke oporbe da financiraju i organiziraju nasilje pa i protiv sebe. Nemojmo zaboraviti da i u ovom Saboru prije manje od pola godine prilikom rasprave o nepovjerenju Vladi jedan od prvaka ovoga Sabora rekao da je SDP stranka koja bi mogla doći pod udar zakona. To su sve stvari koje treba staviti u mozaik. I kao što kaže predsjednik kluba HDZ-a, ja ne optužujem ali se pitam, pitam se što je tu istina. Dakle, predsjednica Vlade po drugi dan ignorira zahtjev ovog Sabora. Mi ovdje predstavljamo ipak nekakve ljude kao i vi. Ja danas govorim ovdje u ime SDP-a, u ime HNS-a, u ime IDS-a i u ime HSU-a; četriju stranaka Kastavske ili "kukuriku koalicije". I nećemo prestati govoriti i inzistirati dok se predsjednica Vlade koja je pobjegla ne pojavi i ne objasni što se događa, tko stoji iza optužbi i kako misli riješiti ovu situaciju. Rekli smo izbori. Da, izbori. Nitko ne traži predaju vlasti nego demokratske izbore. Da, vlast može inzistirati na legalitetu do zadnjeg dana ustavnog mandata. Znamo da postoji legitimitet, znamo da postoji ugled, povjerenje, ono je danas nepovratno srušeno. I zato tražimo da se premijerka i predsjednica HDZ-a obrati ovom Domu, da objasni teške optužbe na račun oporbe, optužbe za kriminal, za teška kaznena djela i da najavi kada će biti izbori. Dakle, mi nismo ni jučer rekli izbor smjesta jer to nije moguće u demokratskoj državi. Ovo nije Libija. Ali kada izbori? To predsjednica Vlade mora reći. Kada izbori? Na taj način se smanjuje tenzija jer ovo je izborna godina. Naravno, svatko razuman u ovoj zemlji, od nas u Saboru do onih koji su krenuli na ulice i onih koji su im se pridružili u mrklo doba noći očekuju da se ova tenzija smiri i da predsjednica Vlade kaže kada će biti izbori. Ali, ne u veljači sljedeće godine, ne u 12. mjesecu ove godine jer to kolegice i kolege nije realno s obzirom na raspored događanja koji smo sami sebi zacrtali. Jer to naprosto nije moguće ostvariti ako ćete čekati referendum. Pregovore treba zaključiti, slažemo se oko toga. I ja sam o tome razgovarao prekjučer sa povjerenikom za proširenje. To mogu reći jer vidim da i on to govori danas u intervjuu. I znam vrlo dobro kao i svi vi koji se time bavite koja je dinamika do kraja godine i što je moguće i što nije moguće. Hrvatska ne može čekati skoro punih godinu dana do parlamentarnih izbora, zar vam to nije jasno? Nitko ne traži nikakvu kapitulaciju nego samo razumnu najavu, a nju može dati samo vođa vladajuće ili prva osoba vladajuće koalicije kada će biti izbori. A mi kažemo u razumnom roku, što prije. Što prije ne znači danas, ne znači odmah, ne mora značiti za mjesec dana jer izbore treba pripremiti, pregovore treba završiti, ali u vrlo razumnom roku. Loptica je na strani stola gospođe Kosor, ona to mora reći. A ovaj posao moramo završiti zajednički, i pregovore i referendum i ulazak Hrvatske u EU. Kako je Vlada krenula i kako radi već mjesecima radi u korist hrvatske štete cijele vrijeme. Ljudi će iz racionalnih i manje racionalnih razloga gledati EU kao problem i kao neprijatelja sve više i više. Na nama je da ne dopustimo da se to dogodi i da se mi osobno i u ovom Saboru i u javnosti i kroz stranke i kroz medije založimo da proces priključenja Hrvatske EU završi i da uđemo u EU i da podrška hrvatskih građana i državljana bude velika. Ono što se trenutno događa vodi u suprotnom smjeru. Ljudi su nezadovoljni, frustrirani, bijesni. Neki koriste situaciju da naprave svašta i koristit će i dalje, a mi kolegice i kolege imamo dosta zastava. Vijorit će se naše zastave. Živjeli.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Dinko Burić. Pa podsjećam sve zastupnike i klubove da smo imali proširenu sjednicu Predsjedništva i da smo tamo donijeli neke zapravo jednoglasne stavove. To ne samo radi gospodina Burića nego svih onih koji budu sudjelovali u ovoj ili nekim drugim raspravama. Izvolite.
Ne znam čemu ova primjedba, ali dobro. Poštovani gospodine predsjedniče, evo nakon što sam čuo uvodno i izjavu uvaženog kolege Hebranga uistinu treba biti slijepac ili HDZ-ovac pa ne vidjeti što se u Hrvatskoj događa. U Hrvatskoj više ništa nije isto kao što je bilo. Došlo je vrijeme da se stvari počnu nazivati pravim imenom,popu pop, a bobu bob. Hrvatsku su danas preplavili valovi prosvjeda. Oni nisu rezultat želje za relaksacijom hrvatskih građana već rezultat njihovog jada, očaja i ogorčenja. Hrvatska je danas na začelju svih gospodarskih pokazatelja u svjetskim razmjerima. Svrstani smo ako se sjećate u rang sa Južnoafričkom Republikom, Kazahstanom i Bocvanom. Na čelu Hrvatske države u posljednjih 7 godina je HDZ. On nas je i doveo ovdje gdje danas jesmo. Hrvatskim građanima dosta je ove HDZ-ove vlasti koja je opljačkala državu, državu i njene građane dovela u dužničko ropstvo i na rub bankrota, na ulicu bez posla otjerala gotovo 335 tisuća građana, dozvolila da skoro 100 tisuća ljudi radi, ali bez plaće. Narodu je dosta vlasti koja je izdala i po nalogu izvana progone i prodaje svoje branitelje, vlasti koja je od umirovljenika napravila kopače po kontejnerima, dosta im je vlati koja je mladima ukrala budućnost. Narodu je dosta i premijerke i ministara koji kada i pričaju ništa ne kažu, a kada nešto kažu bolje bi bilo da su šutjeli. Naročito premijerka koja je sasvim sigurno izgubila kompas i sve više sliči na Alisu iz zemlje čudesa pa se stalno čudi što je svim tim ljudima na ulicama. Daje posljednjih dana izjave kao da je s Marsa pala. Narod gladan i očajan, a premijerka tvrdi da su Hrvatskoj živi relaksiranije. Vojska nezaposlenih a ona kao hrvatski new deal nudi poslove čuvanja ovaca i to nakon što su nas sve dobro ošišali kao ovce, oderali nam i kožu pa više nema ni ovaca ni novaca. Cijene goriva lete u nebo, a ona mirno kaže da to nije njena briga jer ona i tako ne tanka gorivo već njen vozač, pa će valjda odgovor na pitanje, tko je za to kriv dati njen vozač, jer glasnogovornika ne smijemo ni pomisliti pitati, zna se kakav bi njegov odgovor bio. Cijene hrane vrtoglavo poskupljuju, a premijerka nas zaglupljuje kako hrana nije poskupjela već joj je samo korigirana cijena, doduše za 50 do 60% na gore, ali koga za to briga, važno je da se to ne zove poskupljenje već korekcija cijene. Hrvatski branitelji se požale da ih je hrvatska vlast prodala i izdala, a ona im se naruga kako im je ona dala mirovine, valjda iz svog džepa od onog što je ostalo kada nije morala platiti stan, pa ih je valjda tako kupila. I sada su branitelji njeno vlasništvo pa onda ona kao njihov vlasnik može raditi što god hoće ako treba i prodati ih. A onda se još oglasi i hrvatski kauboj u fotelji ministra policije Wyatt Karamarko i počne prebrojavati hrvatske indijance i uputi policiju da lopove od naroda kada već nije branila narod od lopova. Ovih dana u hrvatskoj javnosti raspravlja se žestoko o tome tko stoji iza sve učestalijih i sve masovnijih prosvjeda, vlast upire prstom u oporbu, oporba to negira. A ogorčenim hrvatskim građanima muka je i od jednih i od drugih. Dosta im je političara i političkih stranaka i političkih nadmudrivanja. Za stanje u Hrvatskoj najodgovornija je HDZ-ova vlas, o tome ne treba trošiti previše riječi, ali za stanje u državi krivicu snosi i bezidejna i neodlučna oporba, osobito ona koja danas sebe naziva Kukriku koalicijom. Nemojte više kukurikati počnite rikati. Ogorčeni, nezaposleni i osiromašeni hrvatski građani s prijezirom gledaju i na vlas i na nas oporbu. Ova vlada ne treba tražiti krivce na prosvjede nigdje drugdje ni u kome drugome, neka samo pročita nekoliko natpisa sa transparenata sve većeg broja prosvjednika. Lopovi ukrali ste nam budućnost. Jaco odlazi. Naša Vlada šaka jada. Mi nismo ovce, vratite nam novce. Jacu za Gadafijevu devu, može i jednogrbu. Zar to treba premijerki? Najbolje i najsigurnije i za premijerku i za njene ministre, a i za cijeli HDZ-ov vrh je da sami spakuju kofere, pozovu policiju, da okrenu kolone marica parkiranih na Mrkovom trgu k Banskim dvorima, utrpate se svi unutra i sigurno odvezete do vašeg omiljenog odmarališta do Remetinca. Idite i odmorite, zaslužili ste i tamo održite izvanredni Sabor HDZ-a uz Go, Jaco, gou. A prije toga pod hitno raspišite nove izbore.
Sa ove govornice saborske se ne upućuje u zatvor, nego zna se kakva je procedura u jednoj uređenoj i pravnoj državi kada netko treba tamo završiti. I zato ponovno, evo zašto sam morao upozoriti unaprijed. Ponovno upozoravam zastupnice i zastupnike da se ne pretvaramo u nikakve tužitelje, državne odvjetnike, policajce, suce još manje i da sačuvamo dignitet ovog Doma na razini onoga što je njegova glavna ustavna i zakonska uloga, a ona nije upućivanje u pritvore između ostalog. U ime kluba HDZ-a gospodin predsjednik kluba gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Odgovoriti na seriozan i ozbiljan zahtjev predsjednika SDP-a, naravno da neću odgovoriti na pisani govor šapirografiran kolega iz HDSSB-a jer taj govor mržnje govori i o autoru a i o glumcu koji ga je pročitao. O tome doista više ne treba riječi. No, zahtjev za određivanjem roka izbora je legitiman zahtjev oporbe. Ponovit ćemo naše stajalište o tome i ponovit ćemo zbog čega smatramo da je danas situacija u Gradu Zagrebu dobra. Ja mislim da je situacija u Gradu Zagrebu danas izvrsna jer upravo traje sastanak naših gostiju, 55 zastupnika europskog Parlamenta iz najjače stranke, vodeće stranke europskog Parlamenta je danas u Gradu Zagrebu. Danas je ovdje gospođa Reading, danas je u Gradu Zagrebu predsjednik kluba najveće parlamentarne stranke. Dakle, danas su nas počastili oni u čije društvo želimo ići. I zato mislim da je situacija dobra. Izvolite? I zato mislim da je situacija u Gradu Zagrebu dobra, jer se ostvaruje i glavni politički strateški pravac sadašnje koalicije koja je na vlasti na čelu s HDZ-om a to je završetak pregovora i definitivni odlazak iz balkanske krčme, definitivni odlazak u europsku civilizaciju gdje HRvatska treba biti gdje joj je mjesto i gdje smo mi u našoj stranci zacrtali kao jedina stranka još 1989. godine u našem prvom programu Slobodna neovisna Hrvatska članica Europske zajednice. I sada kada smo u cilju, kada smo već pred ciljnom crtom, sada doista možemo reći kada će biti izbori. Naravno da ćemo akceptirati ono što je rekao Hannes Swoboda, nemojte raspisivati izbore prije nego završite pregovore, jer nećemo imati s kim pregovarati vi ćete se baviti svojim izborima. Ali ćemo akceptirati ono što je rekao u jučerašnjem intervju, nemojte u isto vrijeme izbore i referendum za ulazak u EU jer ćete opet razvodniti svoj glavni strateški cilj. Nećemo niti iznevjeriti prije dva dana dano stajalište Europske komisije koja je pohvalila naše pregovore i ostavila otvoren rok za lipanj, nije ga kategorički utvrdila, jer kao što su rekli nikada ne utvrđuju. Isto tako ćemo uzeti i u obzir i stajalište predsjedavajuće Mađarske koja se pohvalno izrazila o stajalištu Europske komisije u svezi naših pregovora i također nas ohrabrila, idite tim putem, završite pregovore, Europa želi Hrvatsku u svom okrilju. E pa vidite u tom smislu doista prihvaćamo i vašu sugestiju da izbori budu u razumnom roku. Razumni rok je rok nakon završetka pregovora i taj rok ovisi velikim i najvećim dijelom o nama, ali ovisi i o opoziciji, ovisi o cjelokupnoj hrvatskoj javnosti, o cjelokupnoj hrvatskoj političkoj javnosti. I ja vas ponovo pozivam, izbori bili mjesec dana prije ili kasnije, nije tako važan problem kao da oni budu nakon završetka pregovora. Hajmo do završetka pregovora ruku pod ruku da skratimo Hrvatskoj i ovu zadnju muku. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka. Prvo, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Kolega Hebrang, nije točno da je stanje u Zagrebu i Hrvatskoj dobro. Kolega Hebrang, nemojte podcijeniti situaciju u kojoj se nalazimo. Kolega Hebrang, nemojte podcijeniti snagu praznog želuca.
Ovo je dakle klasičan ispravak mišljenja. Gospodin zastupnik, ispravak također, Zoran Vinković. Izvolite.
Dobar dan, pozdravljam. Također ispravljam netočan navod gospodina Hebranga koji kaže da je danas situacija u Zagrebu dobra. Nije dobra ni u Zagrebu ni u Hrvatskoj, a izbori su trebali biti raspisani onog dana kad je otišao kapetan s malo vitra. I svaki ovaj novi dan kada se ne raspišu izbori je dan agonije za Hrvatsku. Uz Slavoniju pjevaju Slavonci jeste još živi. Hvala lijepo. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Također ispravak mišljenja, a ne ispravak netočnog navoda. To znači drugi put. Treći, gospodin zastupnik Boro Grubišić, ispravak. A Dinko Burić, oprostite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Evo ispravit ću netočan navod gospodina Hebranga. Nije točno gospodine Hebrang da je situacija tako idilična kako ste je vi prikazali, ali poslije ovoga što ste vi rekli ja moram reći da je puno istine i u onom što sam vidimo na jednim transparentima, kaže "lažeš ko Pavić, govoriš istinu ko Hebrang, revolveraš si ko Karamarko, pamtiš ko Šeks, sposoban si i relaksiran kao Kosorica, kradeš ko Sanader, a pošten si kao HDZ-ovac". … [[Upadica se ne razumije.]]
Nije također ispravak nego rasprava jer nitko nije spomenuo, a pogotovo gospodin Hebrang nikoga od ovih navedenih ovdje pa znači ovo je treći put da, to smo razgovarali na proširenom Predsjedništvu što ćemo učiniti oko ispravaka netočnih navoda, što ćemo učinit s replikama, što ćemo učiniti sa povredama Poslovnika jer ako ćemo tako onda mi možemo stalno dizat ruke, nitko nikomu ne treba odgovarat nego govorit svatko šta ga volja. Ja mislim da nam je svima krajnje vrijeme da malo promislimo o tome da barem za drugi saziv, ovaj sljedeći saziv Sabora malo popravimo Poslovnik. I kao zadnji ispravak, gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Kaže gospodin Hebrang da je situacija u Zagrebu dobra. Situacija je, kao što su rekli i moji prethodnici, i u Zagrebu i u Hrvatskoj katastrofalna. Ljudi su gospodo očajni, ljudi su gnjevni, ljudi su bijesni, ljudi su prevareni, ljudi su pokradeni. Sve zemlje gospodo u hrvatskom okružju izašle su iz krize. Jedna Mađarska, jedna Srbija, jedna Slovenija, jedna Poljska i da ne nabrajam dalje. A vi dajte meni odgovorite koja bi Vlada, koja bi se vlast sačuvala da joj je bivši premijer u zatvoru, da je potpredsjednik Vlade osuđen, da je nekoliko ministara od onoga unutrašnjih poslova nadalje osuđeno. Dajte gospodo pogledajte oko sebe i nemojmo se zavaravati. Ovo što se dešava na zagrebačkim ulicama to je samo početak onoga što će sutra biti majka svih prosvjeda, to će biti izbori. I dajte pogledajte i nemojte vrijeđati ljude koji se okupljaju, to su ljudi od 14, 15, 16 godina i to su majke sa djecom, to su starci, to su ljudi od 50 godina …/Govornik isključen./…
Hvala. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma hvala lijepa, nemojte sad još i produžavat. Molim vas, prošlo je vrijeme klasičnog nekorektnog dizanja tablice netočnog navoda jer ste vi ušli u političku raspravu i nikakve veze nema sa ispravkom netočnog navoda i ne možete raspravljat dalje jer vam je ionako, ionako prošlo vrijeme. Hvala lijepa. Ma dajte molim vas, što očekujete od predsjedavajućih općenito, da se mi ovdje svaki dan svađamo, da govorimo, upozoravamo isto kao da ne govorimo ništa i onda smo odgovorni za vođenje sjednice. Odgovorni smo svi. Slažem se da onaj tko predsjedava da je najodgovorniji, ali ako se tako bude, evo četiri ispravka koja nisu bili ispravci nego su bili izražena politička mišljenja, a to ne spada u ispravak netočnog navoda. Tamo piše što je ispravak netočnog navoda. Ja sam vas puno puta zamolio, a i drugi, da citirate ono što ispravljate. Vi ste rekli to i to, a ja kažem to nije tako i ispravljam taj vaš netočni navod. Onda bi to na nešto sličilo, ovako govori šta je god koga volja. Molim vas lijepo, mijenjajmo Poslovnik. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma situacija u Zagrebu je onakva kakva je i ona će u skladu sa našim zakonom i Poslovnikom se raspraviti kada za to dođe vrijeme u proceduri koja je predviđena. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma u proceduri koja je predviđena, ne možemo je mi mijenjati. Nitko od nas nema pravo na to. Molim vas lijepo, dajmo, pomozite. Ja od vas tražim da pomognete, a ne da odmažete svaki čas. Hvala lijepa. O ovome što smo danas čuli također ćemo izvijestit predsjednicu Vlade kao što smo to učinili jučer. … [[Upadica se ne razumije.]] Što da nas?
Da nas obavijesti 15 minuta ranije. To bi bilo fer.
Da će doći? [[Upadica: Da.]] I to mogu zamoliti. Nastavljamo sa sjednicom po točci dnevnog reda. Hvala vam. Ipak mi to civilizirano sve skupa radimo i to je u redu.
Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem Hrvatskog sabora s točkom - Konačni prijedlog Zakona o Policiji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 710 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za ljudska prava i nacionalne manjine. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je podnijela amandmane i oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika Hrvatskog sabora. Amandmane su podnijeli i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, zastupnik Zvonimir Mršić, zajednički klubovi zastupnika nacionalnih manjina SDSS-a, zastupnik Ratko Gajica, zastupnica Tanja Vrbat, zastupnik Emil Tomljanović i Klub zastupnika HNS-HSU-a. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, štovane dame i gospodo zastupnici. Pred vama je prijedlog konačnog Zakona o Policiji. Trenutno je na snazi jedan zakon koji regulira pitanje u vezi Policije. Naime, Zakon o Policiji je objavljen u "Narodnim novinama" 129/2000. i on se primjenjuje od 1. siječnja 2001. godine te izmjenama toga zakona iz 2008. godine bila su uređena područja organizacija Policije, policijski poslovi i ovlasti te radno-pravni položaj policijskih službenika. Donošenjem novog Zakona o kaznenom postupku javila se potreba da se i postupanje Policije u predmetima koji se vode po Zakonu o kaznenom postupku uredi na odgovarajući način sukladno tom Zakonu o kaznenom postupku i zbog toga je u "Narodnim novinama" 76/2009. objavljen novi Zakon o policijskim poslovnim ovlastima i on se primjenjuje od 1. srpnja 2009. godine. Objavom toga, odnosno donošenjem toga zakona prestale su važiti odredbe članaka 3., 4., 5., 8., 9., 10. i 16. do 78. Zakona o Policiji koji se odnosi na područje policijskih poslova i ovlasti, a ostale su na snazi odredbe tog zakona koje uređuju organizaciju Policije i radno-pravni položaj policijskih službenika. Zbog toga je na odgovarajući način trebalo riješiti ova pitanja pa je u članku 1. zakona i propisano da se ovim zakonom uređuju osnove organizacije Policije i specifičnosti radno-pravnog položaja policijskih službenika u Ministarstvu unutarnjih poslova. U međuvremenu od donošenja ovoga Zakona o Policiji 2001. godine se dogodilo puno zakonodavnih promjena, stupio je na snagu, odnosno donesen je novi Zakon o državnim službenicima i namještenicima. Ministarstvo unutarnjih poslova je učinilo niz i normativnih, ali i operativnih aktivnosti radi usvajanja direktiva i pravne stečevine EU i to je rezultiralo i zatvaranjem Poglavlja 24. 2008. godine je počeo twining projekat u suradnji sa europskim twining partnerima u sklopu jačanja sustava upravljanja ljudskim potencijalima, sustava obrazovanja i obuke MUP-a pa je i usvojena Strategija reforme sustava upravljanja ljudskim potencijalima Ministarstva unutarnjih poslova za razdoblje od 2009. do 2011. godine. Sve je ovo bio razlog donošenja novoga zakona koji će na jedinstven, moderan način i na način sukladan praksi europskih zemalja urediti ovo pitanje organizacije Policije i radno-pravnog statusa policijskih službenika. Pojedina pitanja radno-pravnog položaja policijskih službenika potrebno je propisati na drugačiji način sukladno i direktivama i praksi, ali i onim iskustvima do kojih smo došli kroz provođenje twining projekta. Ja ću reći samo najvažnije normativne odrednice prijedloga ovoga Zakona o Policiji. Prijedlogom Zakona o Policiji policijski službenik se definira kao policijski službenik prema Zakonu o policijskim poslovima i ovlastima i službenik ministarstva koji obavlja poslove usko povezane s policijskim poslovima. Naime, moramo odmah razjasniti da postoje u Ministarstvu unutarnjih poslova policijski službenici koji primjenjuju poslove i ovlasti iz Zakona o policijskim poslovnim ovlastima, ali postoje i policijski službenici koji svakodnevno ne primjenjuju nego obavljaju druge poslove koji su usko povezani sa policijskim poslovima, ali ih direktno oni ne primjenjuju u svom svakodnevnom radu. Prema Zakonu o policijskim poslovima i ovlastima policijski službenik je službenik ministarstva kao i službenik strane policijske službe koji obavlja policijske poslove i primjenjuje policijske ovlasti. Odredbom članka 5. prijedloga zakona uvodi se institut civilnog nadzora u postupku rješavanja pritužbi fizičkih i pravnih osoba u drugom stupnju. Time je pružena normativna mogućnost da se fizičkim i pravnim osobama koje su nezadovoljne postupanjem Policije pruži i dvostupanjski postupak s tim što bi u rješavanje u drugom stupnju bili uključeni i osobe iz civilnog sektora koje bi imenovao ministar unutarnjih poslova. I to je zasigurno novina u odnosu na sadašnje stanje. Prijedlog Zakona o Policiji uređuje osnove organizacije Policije propisujući jedinstvenu organiziranost Policije u 3 hijerarhijske razine - Ravnateljstvo Policije, Policijska uprava i policijske postaje. Odredbom članka 14. prijedloga zakona propisan je temelj za ustroj Pričuvne policije, što je također novost u odnosu na postojeće stanje. A s obzirom da to pitanje nije bilo normirano javila se potreba da se i ono zakonom uredi. Prijedlogom zakona propisuju se prava i dužnosti policijskih službenika. Naime, jedan od temeljnih ciljeva pri donošenju ovoga zakona je bio da se policijski posao uredi kao karijerna, profesionalna služba u kojoj će na unaprijed poznat način taj posao biti uređen kao profesionalni posao u kojem će se svi oni koji uđu u sastav Ministarstva unutarnjih poslova moći razvijati sukladno svojim sposobnostima osposobljenosti, svom školovanju, svom razvoju kroz zvanja i temeljem toga će i zauzimati određene pozicije u MUP-a. Tako je u članku 15. deklarativno propisano pravo na jednakost u ostvarivanju prava iz ovog zakona što je vrlo važno da bude jasno da je svako radno mjesto dostupno svakom policijskom službeniku koji ispunjava zakonom propisane uvjete za to mjesto policijskog službenika. Zatim pravo na profesionalni razvoj u policijskoj službi kroz kontinuirano obrazovanje, usavršavanje, te napredovanje to je regulirano člankom 16. uređuje se pravo na beneficirani staž, osiguranja člankom 17. i propisuje se koje su to specifičnosti radnog mjesta policijskog službenika zbog kojeg se radni staž uvećava način da se za godinu dana priznaje tim službenicima staž, osiguranje u trajanju od 14 do 18 mjeseci u zavisnosti od složenosti, odgovornosti i rizičnosti posla. Zatim se propisuje pravo na informiranost o slobodnim radnim mjestima kao i mogućnostima policijskog obrazovanja članak 18. Pravo članova obitelji policijskog službenika koji obavljanju policijskih poslova ili povodom obavljanja policijskih poslova izgubi život i pravo na troškove pokopa, zatim pravo na jednokratnu pomoć za policijske službenike kod kojih dođe do umanjenja ili potpunog gubitka radne sposobnosti zbog aktivnosti vezanih uz obavljanje policijskih poslova, pravo na psihološku pomoć. A radi profesionalizacije i daljnje depolitizacije policijske službe prijedlogom zakona člankom 38. uvodi se zabrana članstva u političkim strankama, političko djelovanje u ministarstvu i kandidiranje na državnim i lokalnim izborima za policijske službenike. Kao značajna novina predložena je klasifikacija radnih mjesta policijskih službenika članak 43. prijedloga zakona u tri osnovne kategorije i to radna mjesta rukovodećih policijskih službenika koji uključuju planiranje, organiziranje, vođenje i nadziranje radnih procesa u policiji, te usmjeravanje i koordiniranje i nadzor policijskih službenika te radna mjesta viših i nižih policijskih službenika na kojim se neposredno obavljaju policijski i s njima usko povezani poslovi. Budući da je izvršena i kategorizacija radnih mjesta policijskih službenika propisani su i uvjeti pod kojima se određenog policijskog službenika može imenovati na radna mjesta rukovodećih policijskih službenika, viših i nižih. Za glavnog ravnatelja policije propisno je da na njega može biti osoba koja ima najmanje 15 godina radnog iskustva u obavljanju policijskih poslova od čega najmanje 10 godina na radnom mjestu rukovodećeg policijskog službenika ili položeno ili stečeno osobno policijsko zvanje glavnog policijskog savjetnika. Predviđeno je da glavnog ravnatelja imenuje i razrješuje Vlada Republike Hrvatske na prijedlog ministra. Za rukovodeće policijske službenike i to za zamjenika i pomoćnika glavnog ravnatelja, načelnika policijske uprave i načelnika policijske postaje propisuje se popunjavanjem tih mjesta oglašavanjem putem internog oglasa, a odabir kandidata bi obavljalo povjerenstvo. Izabrani kandidati ovi višerukovodni policijski službenici imenuju se na razdoblje od 5 godina isto kao i ravnatelj policije. Nadalje, predlaže se novi sustav policijskih zvanja. Umjesto dosadašnjih 10 predviđa se 12 policijski zvanja. Budući da na svaki način želi policijska služba urediti kao karijerna služba smatramo da 10 policijskih zvanja nije dovoljno da pokrije cijeli radni vijek policijskog službenika na način da se on može kontinuirano razvijati i napredovati sukladno rezultatima koje ostvaruje bez stagniranja u pojedinim zvanjima kao što je to do sada bio slučaj zbog toga što nije bilo dovoljno propisano policijskih zvanja koja bi omogućila redovito napredovanje policijskim službenicima koji se cijelo vrijeme službe usavršavaju, obrazuju, školuju, polažu ispite za zvanja i jednostavno se pojavila potreba da bude više policijskih zvanja nego do sada. Također se predlaže i ovakav način imenovanja i razrješenja rukovodnih policijskih službenika i viših ali budući da smo napravili tu kategorizaciju trebalo je i na odgovarajući precizan način regulirati institute rasporeda, premještaja, imenovanja i razrješenja i to je upravo je napravljeno jednom cijelom glavom gdje se na jasan i precizan način reguliraju ovi instituti koji se mogu pojaviti s obzirom na različite situacije u kojoj se policijski službenik može naći u tijeku svoje profesionalne karijere. Također novina i dužnost ministarstva da najmanje 2 puta godišnje objavi popis slobodnih radnih mjesta radi popune tih radnih mjesta u članku 70. Predviđa se i člankom 85. redovno srednjoškolsko obrazovanje s kojim bi se počelo od iduće godine ako se ovaj zakon usvoji u ovakvom obliku. I detaljno se uređuje područje disciplinske odgovornosti policijskih službenika i disciplinskog sudovanja, te se propisuje odgovornost za štetu počinjenu u obavljanju policijske službe kao i slučaju u kojima osim onih utvrđenih propisima o državnim službenicima, policijskom službeniku prestaje služba po sili zakona. Ja ponovno ponavljam ovo je zakon kojim se na jedan sukladan način praksi europskih zemalja uređuje osnovne organizacije policije i uređuje policijski posao kao karijerna služba u kojoj će zaista vladati profesionalizam i u kojem će svi oni koji u taj sustav uđu po unaprijed poznatim pravilima moći računati da će moći ostvariti karijeru sukladno rezultatima koje budu postizali. Još samo za kraj zašto je zakon upućen u proceduru po hitnom postupku. Naime, rekao sam da je poglavlje 24, a to je rekao bih matično poglavlje za MUP-a zatvoreno, međutim u poglavlju 23 se pojavila preporuka da bi bilo dobro za ispunjavanje mjerila i za zatvaranje poglavlja 23 donijeti Zakon o policiji kojim bi se regulirala policijska služba na način da se osigura maksimalna profesionalizacija i kompetentnost. Zbog toga je bio prijedlog da se ovaj Zakon o policiji usvoji po hitnom postupku kako ne bi bilo zapreka za zatvaranje poglavlja 23. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Uvaženi zastupnik Ranko Ostojić u ime Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani predstavnici Ministarstva unutarnjih poslova. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 61. sjednici održanoj 24. veljače 2011.godine raspravio je Prijedlog zakona o policiji, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje koje je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 10. veljače 2011. Sukladno članku 63. Poslovnika Hrvatskoga sabora odbor je predloženi zakon razmatrao u svojstvu matičnog radnog tijela. Uvodno je dio zastupnika izrazio svoje protivljenje donošenju zakona po hitnom postupku. Naime, prijedlog zakona ne nosi oznaku P.Z.E., a hitnost postupka nije niti obrazložena razlozima usklađivanja s Europskom unijom odnosno sukladno članku 160. Poslovnika Hrvatskoga sabora već je hitnost obrazložena drugim osobito opravdanim razlozima članka 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Osim toga, dio članova odbora napomenuo je da ne stoji da se radi o jednom od mjerila za zatvaranje poglavlja 23.-Pravosuđe i temeljna prava jer su primjedbe se odnosile na provedbu donesenih mjera i propisa. Također, u samom prijedlogu zakona kad se sustavno analizira vidljivo je da nema bitnih novina koje bi dovele do profesionalizacije i depolitizacije policije jer je isto bilo riješeno i dosadašnjim Zakonom o policiji i drugim propisima. Predstavnik predlagatelja istaknuo je da se radi o zahtjevu Europske unije, naime da je 7. siječnja pristigao zahtjev iz Europske unije da se do 27. siječnja ove godine policija uredi kao karijerna služba. Stoga se pristupilo izradi zakona kako bi se policijska služba uredila na narečeni način sa jasnim kriterijima za napredovanje i kako bi policija dodatno bila profesionalizirana i depolitizirana. U uvodnom dijelu predlagatelj je iznio da osim svog zahtjeva iz Europske unije također i usklađivanja sa Zakonom o kaznenom postupku i Zakonom o državnim službenicima, napomenuvši da u sastavljanju teksta sudjelovali su i sindikati. Predlagatelj je također istaknuo da ovim prijedlogom se čini razlika između policijskih službenika i državnih službenika, da se uvodi civilni nadzor u Ministarstvu unutarnjih poslova, osigurava se pravo na profesionalni razvoj. Internim natječajem objavljuju se slobodna radna mjesta čime se osigurava dostupnost tih radnih mjesta najkvalitetnijim policijskim službenicima te se definiraju prava u slučaju stradavanja, pogreb i jednokratna novčana pomoć itd. Također predlagatelj je istaknuo kako Uredba o klasifikaciji mjerila za utvrđivanje radnih mjesta policijskih službenika donosi Vlada Republike Hrvatske te bi nakon toga ministar unutarnjih poslova morao Pravilnikom propisati pravila i način raspodjele poslova, odgovornost između različitih služba u ministarstvu uključenih u upravljanje ljudskim potencijalima. Stoga je istaknuto kako je ispred MUP-a velika zadaća i posao zbog novog ustroja, izrade niza podzakonskih akata i novih imenovanja i izdavanje novih rješenja o rasporedu. Naime, sukladno novim zvanjima iz prijedloga zakona uvedene su tri kategorije radnih mjesta koje su razrađene u 12 policijskih zvanja te će za sve policijske službenike morati izdati nova rješenja što je višemjesečni posao. U načelnoj raspravi iznesena su suprotstavljena stajališta. Dio članova odbora smatra da je očigledno da se radi o zakonu koji je važan za zatvaranje poglavlja 23. Naime, predloženi zakon rješava radnopravni status policijskih službenika, uvažavajući sve specifičnosti službe što će sigurno dovesti do profesionalizacije i depolitizacije policije. S druge strane, dio članova odbora iznio je niz načelnih i pojedinačnih primjedbi navodeći da nije dobro da ovako važan zakon donosi se po hitnom postupku zbog impulsa pristiglog iz Europske unije jer zakone prije svega moramo donositi zbog hrvatskih građana. Istaknuto je da bi na prijedlog zakona se moglo dati preko 60 pojedinačnih primjedbi od strane zastupnika policijskih udruga, policijskih sindikata i civilnih udruga no zbog brojnosti primjedbi ukazano je samo na najznačajnije. Iznesene su primjedbe na imenovanje načelnika policijskih uprava u čijem postupku su do sada sudjelovale jedinice lokalne samouprave davanjem svoga mišljenja. Navedeno mišljenje nije bilo obvezujuće, ali je omogućavalo da se izjasni o kandidatima te novo rješenje sigurno nije napredak vezan uz poglavlje 23., tim više što navedeno mišljenje nije bilo obvezujuće. Osim toga, navodi predlagatelja kako je predložen nov način imenovanja glavnog ravnatelja putem natječaja nije točan jer je i do sada glavni ravnatelj biran putem javnog natječaja. Vezano uz tajnost podataka i zaštitu osobnih podataka koji su regulirani člankom 35. Prijedloga zakona također je učinjen korak u suprotnosti s poglavljem 23. jer su izostavljene odredbe o dužnosti policijskih službenika vezanih za zaštitu osobnih podataka koja je postojala, a navedeno pitanje na zadovoljavajući način riješeno Zakonom o zaštiti osobnih podataka i Zakonom o tajnosti podataka. Vezano za disciplinski postupak iznijeta je primjedba da je postupak podnormiran te je nedopustivo da disciplinski sud nije vezan pravomoćno odlukom kaznenog suda. Naime, imamo slučajeve kada Vrhovni sud donese oslobađajuću presudu da osoba nije primila 100 kuna mita, a disciplinski sud usvaja potpuno suprotno stajalište. Iznijete su primjedbe na članak 38. koji policijskim službenicima zabranjuju članstvo u političkim strankama jer vraćanjem stranačke knjižice ne mijenja se ni svjetonazor ni vrijednosti, stavovi pojedinaca. Osim toga, vezano uz navedenu odredbu upitna je i ustavnost. Tijekom 1991. godine donesena je uredba sličnog sadržaja koja je važila samo 3 mjeseca. S druge strane istaknuto je da bi se policijskim službenicima svakako trebalo zabraniti da budu članovi upravnih i nadzornih odbora trgovačkih društava kako je to učinjeno u Zakonu o sigurnosno-obavještajnom sustavu. Upozoreno je da kod prijema nije definiran pojam nedostojnosti kao što je to već definirano u postojećem zakonu što značajno povećava mogućnost zlouporabe jer isto tako određuje po diskrecionoj ocjeni. Naime, iznesena je primjedba da na predloženi način kako je to uređeno u zakonu, upravljanje ljudskim resursima, a kasnije će to propisat ministar pravilnikom, nikako ne dovodi do profesionalizacije policije. Jedan dio primjedbi odnosio se na nadzor tajnog prikupljanja podataka iz članka 180. Zakona o kaznenom postupku za koje u ovom prijedlogu nije predviđen način nadzora. Za razliku od sigurnosnih službi mjere koje provodi MUP ne podliježu nadzoru posebnoga tijela. Do sada je taj nadzora u pojedinačnim slučajevima obavljao odbor, znači konkretno Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Također je iznijeta primjedba na članak 5. prijedloga zakona kojim je predviđeno da ministar imenuje nezavisno tijelo koje će u drugom stupnju postupati po predstavkama. Iznijeto je stajalište da tako imenovano tijelo ne može biti nezavisno čim ga imenuje ministar te da tijelo nema ovlasti za poduzimanje radnji u slučaju utvrđivanja nepravilnosti. Ukoliko se već osniva neovisno tijelo to tijelo bi trebalo birati ili Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnosti ili Hrvatski sabor. Osim toga, istaknuto je da osnivanjem ovog neovisnog tijela nisu usvojene preporuke pučkog pravobranitelja koji je u svom izvješću naveo nužnost normiranja postupka ispitivanja pritužbi građana i jačanje Odjela za unutarnju kontrolu. Iako je najveći dio pritužbi i predstavki građana neosnovan zbog zaštite prava građana nužno je zakonom normirati postupanje i u slučaju da je jedan posto pritužbi utemeljen. Istaknuto je da je u samom Zakonu vezano za profesionalizaciju policijskih službenika navedena problematika ne normira se dovoljno detaljno. Tako nije navedeno da je stručna sprema i struka potrebna za obavljanje pojedinog policijskoga zvanja već je jedini kriterij duljina policijskog staža. Na taj način omogućuje se da rukovodeća mjesta postave ili tamo ostanu osobe čija stručna sprema nema veze sa policijskim poslom kao što su dizajneri, veterinari, akademski slikari ili razne druge struke. Iznesen je stav da Zakonom o policiji treba urediti policijsko postupanje, da umjesto dva zakona cjelokupna problematika bude u jednom zakonu. Dio članova odbora izrazio je nezadovoljstvo što na sjednici odbora nije nazočan ministar unutarnjih poslova kad se radi o ovako važnom zakonu ili o izvješću ministra unutarnjih poslova o obavljanju policijskih poslova. Za ministra bi bilo važnije da se obraća Hrvatskom saboru a ne da sa zastupnicima pregovara preko medija. Također, naglašeno je da ministar unutarnjih poslova prilikom imenovanja je rekao da će u najkraćem vremenu potaknuti izmjenu policijskog zakonodavstva radi izgradnje transparentnijeg sustava prijema u službu, napredovanja u službu, imenovanja i razrješenja rukovoditelja čime će se stvoriti pretpostavke za veći stupanj unutarnjeg reda i discipline, motivacije za rad i osjećaja pripadnosti policijskoj organizaciji. Iz navedenog je očito da na izradi zakona je trebalo odraditi već to odavno, a ne po nalogu Europske unije. Predstavnik predlagatelja zahvalio je na stručnoj, detaljnoj analizi pojedinih odredbi zakona istaknuvši da je dio primjedbi uočila i Vlada i pripremljeno je 15 amandmana koji će otkloniti dio tih nedostataka. Tako jednom od amandmana on se odnosi i na nedostojnost. Na izneseno stajalište predstavnika predsjednik je rekao, da opet ponovio oko hitne procedure i time smo nakon glasanja šest tri za predložili da se usvoji Zakon o policiji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li ostali odbori? Odbor za zakonodavstvo? Ne. I Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina? Ne. Otvaram raspravu. I prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Sagledavajući prijedlog novog Zakona o policiji lako je uočiti razloge zbog kojih je hrvatska Vlada pristupila izradi novog Zakona o policiji. Prije svega jedan od glavnih razloga je stupanje na snagu Zakona o policijskim poslovima i ovlastima 1. srpnja 2009. godine čime su prestale važiti odredbe koje se odnose na područja policijskih poslova i ovlasti dok su na snazi ostale odredbe tog zakona koji uređuju organizaciju policije i radno pravni položaj policijskih službenika koji je u dijelu odredbi trebalo posebno urediti. Razlog za izmjenu zakona je i usvajanje Strategije reforme sustava upravljanja ljudskim potencijalima za razdoblje od 2009. do 2011. godine čime se ispunjava i preuzeta obveza uređenja radno pravnog statusa policijskih službenika sukladno propisima Europske unije. Strategijom se predlaže riješiti pitanje razvoja policijskih službenika kao i pitanja o profesionalnim vrijednostima, kriterijima zapošljavanja policijskih službenika, pravilima premještaja, pravilima napredovanja i policijskim zvanjima kao i policijskom obrazovanju. Novim zakonskim rješenjima nastoji se osigurati provođenje strukturalnih reformi i upravljanje policijom, ali na način da se uvaže sve specifičnosti policijske službe. Riječ je o poslu za koji policijski službenik mora imati posebne vještine, duševnu i tjelesnu sposobnost i biti uvijek spreman na djelovanje. Te posebnosti se očituju i kroz posebne uvjete prilikom zapošljavanja, usvajanja posebnih znanja i vještina tijekom službe i specifičnosti promicanja u zvanjima. Pojedine zakonske odredbe imaju za cilj zaštititi dignitet policijske službe i policijskih službenika. Izgrađujući transparentan sustav napredovanja, nagrađivanja, ocjenjivanja, premještaja, obrazovanja, usavršavanja, zdravstvene i psihološke pomoći kao i drugih prava iz radno pravnih odnosa. Zbog svega navedenog, neka od pitanja radno pravnog odnosa propisana su na drukčiji način u odnosu na ostale državne službenike i opće propise o radu. U svom nastupnom govoru prilikom preuzimanja dužnosti ministra unutarnjih poslova gospodin Tomislav Karamarko istaknuo je i naglasak stavio na daljnju profesionalizaciju policije. Upravo profesionalizacija ključni je cilj ovog zakona. Jedan od najvažnijih ciljeva predloženih zakonskih rješenja i uređenje policijske službe kao karirane službe od ulaska u policijsku službu svaki službenik mora vidjeti mogućnost razvoja osobne karijere temeljene na napredovanju kroz policijska zvanja. U prijedlogu novog zakona predviđeno je umjesto dosadašnjih 10, 12 policijskih zvanja. Za policijske službenike utvrđuju se sljedeća zvanja: policajac, samostalni policajac, policijski narednik, viši policijski narednik, samostalni policijski narednik, policijski inspektor, viši policijski inspektor, samostalni policijski inspektor, glavni policijski inspektor, policijski savjetnik i glavni policijski savjetnik. Zakonom o policiji predviđeno je da policijski službenik napreduje promicanjem u zvanju premještajem i imenovanjem. Propisani su standardi i mjerila profesionalnog razvoja koji će ovisiti o uspješnom obavljanju policijskih poslova, osobnom policijskom zvanju, vremenu provedenom u policijskoj službi, godinama života. A novim zakonom propisani su uvjeti za imenovanje i razrješenje rukovodećih policijskih službenika. Glavni ravnatelj bira se putem javnog natječaja na vrijeme od pet godina uz minimalne uvjete od 15 godina radnog staža na poslovima policijskog službenika i najmanje 10 godina na rukovodećem radnom mjestu u zvanju glavnog policijskog savjetnika. Glavnog ravnatelja imenuje i razrješava Vlada Republike Hrvatske na prijedlog ministra. Za zamjenika glavnog ravnatelja, načelnika policijske uprave i načelnika policijske postaje oglašava se putem internog oglasa. Za zamjenika pomoćnika glavnog ravnatelja i načelnika policijske uprave imenovanje vrši ministar na prijedlog glavnog ravnatelja. Načelnika POS-a imenuje glavni ravnatelj na prijedlog načelnika uprave. Radna mjesta policijskih službenika klasificiraju se u tri kategorije i to radna mjesta rukovodećih policijskih službenika, radna mjesta viših policijskih službenika i radna mjesta nižih policijskih službenika. Uređen je sustav ocjenjivanja koji je transparentan i objektivan. Što se depolitizacije tiče novim zakonom propisana su neka ograničenja za policijske službenike pri čemu se oni razlikuju od drugih državnih službenika, a to su zabrana pripadnosti političkim strankama, i zabrana kandidiranja na lokalnim i državnim izborima. Policijski službenik ne smije u službenoj odori prisustvovati političkim skupovima, osim ako je prisutan radi obavljanja službenih obveza. Isto tako kroz odredbe o rukovodećem kadru, kroz javne natječaje želi se postići visoki kriterij, kako bi se odabrali što stručniji kadrovi koji će svojom profesionalnošću pridonijeti depolitizaciji policije. Zakon nudi kao bitnu novinu uvođenje instituta civilnog nadzora u postotku rješavanja pritužbi, fizičkih i pravnih osoba u drugom stupnju. Povjerenstvo se sastoji od 3 člana, jednog policijskog službenika i dva predstavnika javnosti. Posebno treba pohvaliti transparentnost prilikom izrade novog Zakona o policiji, uz širi krug ljudi iz Ministarstva unutarnjih poslova, i predstavnika sindikata. Radni materijal objavljen je na web stranicama MUP-a, čime je bio dostupan i široj javnosti. I na kraju, klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje Zakona o policiji.
Zahvaljujem. Na redu je klub nezavisnih zastupnika, uvažena zastupnica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicima. … [[Ne razumije se.]] da se pred nama nalazi zakon koji je dosta potrebno dobro razmotriti, zbog toga što je tu jaka koncentracija moći i uvijek u demokratskim državama ta moć mora biti pod kontrolom i parlamentarnom i civilnog društva, na što nas uostalom obvezuje i strategija nacionalne sigurnosti. Ja ću pokušati ovaj prijedlog zakona, odnosno ovaj zakon razmotriti u samo dvije točke, s obzirom da sam pažljivo pogledala amandmane koji su već stigli na stol, i Vladine i ostalih kolega i kolegica zastupnika, pa da izbjegnem ponavljanje. Dakle posebno ću obratiti pažnju na prava građana i civila, i drugo na prava i samih policajaca i policijskih službenika u ovim osjetljivim vremenima, kad mi se čini da nekad nedostaje odnos poštovanja prema tom odgovornom poslu. Dakle i u ovom prvom području kod prava građana i civila, i ovom drugom kod prava policajaca i policijskih službenika ima u ovom zakonu prostora za poboljšanje, zbog toga sam napisala i nekoliko amandmana, ja predlažem da pažljivo razmotrimo ovaj zakon, kako ne bismo počinili neke ozbiljne propuste ili pogreške. Kad govorimo o zabrani članstva u političkim strankama, onda to na prvi pogled zvuči sjajno, svi se sjetimo nekih neslavnih primjera koje smo nekad davno uglavnom mogli vidjeti, međutim treba biti potpuno iskren. Zabrana članstva u političkim strankama ne znači nužno i depolitizaciju. Depolitizacija bi bilo zabrana političkog djelovanja, a ne samo pasivnog članstva. Postoje ljudi koji su bili ili jesu članovi svojih stranaka 15 i 20 godina bili samozatajni, radili svoj posao, ostali u policiji, bez obzira tko je kada bio na vlasti, sad ih se dovodi u poziciju da će morati birati između dvije teške odluke. Možda i tu zadiremo pomalo u njihova ljudska prava, pa stoga predlažem da ozbiljno razmotrimo može li se umjesto zabrana članstva pokušati to odrediti sa zabranom dakle političkog djelovanja, ali i zabranom obnašanja funkcija i na lokalnim, najnižim razinama, do onih nacionalnih. Zabranit članstvo ja doista ne mislim, pokušavamo se svidjeti izgleda onima koji nas slušaju, koji žele čuti da postoji depolitizacija, ali mislim da je to jedan grub i ne baš nužan korak u depolitizaciji. O napredovanju, za koje mislim da je pomalo činovnički, vidim da neki rješavaju amandmanima pa neću govoriti, ali o članku 47. imam namjeru skrenuti pažnju. Pa evo dopustite samo da, neću čitati naravno čitav članak, jer je on prilično velik, govori o prijemu u policiju i popunjavanju radnih mjesta policijskih službenika, koje uvjete mora ispunjavati od godina, državljanstva, psihičke, tjelesne, zdravstvene sposobnosti, tjelesne motoričke sposobnosti, pa ponovo ne smije biti član političke stranke, to sam već objašnjavala, međutim tu postoji jedan termin koji kaže mora biti dostojan za obavljanje policijske službe. Svatko od nas pod riječ dostojno obavljanje policijske službe može imati svoje mišljenje. Možemo reći da vjerujemo ministru ili da smo ministru nekom drugom ili nekom budućem, međutim mislim da to ne smije biti termin koji se može proizvoljno tumačiti, pa bi bilo dobro da razmislimo o tom terminu. Ali bi zato u ovaj članak svakako trebalo ugraditi da ta osoba ne smije biti, imati pravomoćnu presudu. Pretpostavljam dakle da je to previd. Zatim ne smije biti nasilnik. Ako ste ovo nenasilništvo mislili staviti pod dostojno obavljanje policijske službe, u redu, moguće je dakle da je to taj dio, ali želim skrenuti pažnju, jer stvarno bi bilo dobro da kod ovakvih zakona budemo jako, jako precizni, jer se radi o ljudskim pravima. E kad smo već kod ljudskih prava, onda bih došla do članka 5., ali samo prije toga da upozorim još i na članak 87. koji govori o specijaliziranom i stručnom osposobljavanju i programima koji se provode. Tu edukaciju držimo da mogu, a do sada su često puta, ne često, ali povremeno provodile i nevladine organizacije, organizacije civilnog društva, naravno u suradnji s Policijskom akademijom i uz suglasnost ravnatelja. Tu su kažu bila dobra iskustva, naročito na području suzbijanja diskriminacije, zločina iz mržnje i slično, pa bi stoga možda bilo dobro ugraditi i taj dio. E sada članak za koji držim da traži jako ozbiljnu analizu, to je članak 5., koji govori o nadzoru, nadzoru vremenu kada se netko ima pravo žaliti, odnosno podnijeti predstavku ili pritužbu na rad policijskog službenika ili drugog zaposlenika. Tu je stavljen rok od 30 dana. Taj rok može zvučati dobro, on je tehnički u redu, međutim ako znamo da za takvu žalbu, za takvu predstavku treba prilična količina hrabrosti jer se radi o represivnom aparatu, onda bi možda bilo dobro razmisliti da li je uopće potrebno odrediti rok ili zašto taj rok treba biti tako kratak. E sad sastav povjerenstva. Sastav povjerenstva, kaže to su tri člana, policijski službenik ministarstva, dva predstavnika javnosti koje imenuje ministar na prijedlog organizacija civilnog društva, organizacija stručne javnosti i nevladinih organizacija. Dobar prijedlog, prijedlog sastava, međutim treba vidjeti da li postoji bolja mogućnost imenovanja kako ne bismo raspravljali brzo o sukobu interesa, kako ne bismo raspravljali o mogućim kapacitetima i kako bilo što ne bismo dovodili u sumnju pa i efikasnost takvog povjerenstva. Bilo bi dakle dobro staviti Ured pučkog pravobranitelja predstavnika u to tijelo. Zatim, da se izbjegne tumačenje o sukobu interesa razmotriti da li da umjesto ministrovog imenovanja to imenovanje obavi saborski odbor. Odbor za izbor i imenovanja, Odbor za ljudska prava kao jako dobro rješenje ili Odbor za unutarnju politiku. Nekoliko varijanti koje bi trebalo razmotriti. Ja sam osobno sklona Odboru za ljudska prava, ali mi se nikako ne čini da je dobro da ministar imenuje sam. Tu će se postaviti i pitanje kapaciteta rada tog tijela. U nadi da neće biti puno takvih primjedbi trebalo bi razmisliti i to pišem u amandmanu pa predlažem da ga ozbiljno razmotrite jesu li takva tijela možda potrebna i na razinama policijskih uprava. Neću sugerirati, vi ćete sigurno znati procijeniti ali mi se drži dosta važnim razmotriti i jednu takvu decentralizaciju. Žao mi je što je izostavljeno i mišljenje županijskih skupština. Ja sam jedna od onih koji su davno dvije tisuće i neke predlagali mišljenje županijskih skupština jer mislim da je dobro da lokalne sredine, ne može se baš reći da su imale utjecaja na takav izbor uglavnom nisu, ali je bilo vrlo važno i pomoći ministru da dobije određenu poruku od lokalne jedinice u koju taj načelnik odlazi. To su uvijek bile znakovite poruke. Ovdje tog nema. Dakle, zakon je još popravljiv, amandmana ima. Treba ga prihvatiti, a uz 2 do 3 amandmana mislim da doista možemo imati dobar zakon za koji nećemo reći da ga pišemo zbog EU nego zbog sebe. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Damir Kajin. Nema ga, gubi pravo na raspravu. U ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Zdravko Kelić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Bitan razlog za donošenje novog Zakona o Policiji je usvajanje novoga Zakona o kaznenom postupku zbog čega je bila nužna izrada posebnog zakonskog propisa o reguliranju policijskih ovlasti te je u sklopu reforme normativnog uređenja kaznene represije donesen Zakon o policijskim poslovima i ovlastima. Zakon o kaznenom postupku iz 1997. godine načelno je uređivao izvide kaznenih djela dok Zakon o kaznenom postupku iz 2008. uređenje izvida prepušta posebnom zakonu i to upravo Zakonu o policijskim poslovima i ovlastima. Njegovom primjenom prestaje važiti veliki broj odredbi iz staroga Zakona o Policiji zbog čega se očito i predlaže predmetni zakon. Smatramo da je ovaj zakon trebao biti predložen još tada paralelno sa spomenutim zakonima jer je u međuvremenu bila na djelu zakonska praznina koja je otvorila prostor vjerojatno i nekim upitnim radnjama. Predmetni prijedlog zakona između ostalih novina i kvaliteta koje donosi treba gledati i kao važan doprinos u ispunjavanju mjerila za stvaranje Poglavlja 23. – Pravosuđe i temeljna prava jer se ovim prijedlogom nastoji poboljšati učinkovitost i neovisnost Policije propisujući depolitizaciju policijskih službenika, specijalizaciju te uvođenje mjera koje vode prema povećanoj profesionalizaciji. Također, pojedine predložene odredbe temeljene su na zaštiti digniteta policijske službe i policijskih službenika izgradnjom transparentnog sustava napredovanja, nagrađivanja, ocjenjivanja, premještanja, školovanja, osposobljavanja, usavršavanja, zdravstvene i psihološke pomoći kao i drugih prava iz radno-pravnog odnosa. Zbog svega navedenog ovaj zakon pojedina pitanja radno-pravnog položaja policijskih službenika propisuje drugačije od zakona koji je regulirao pitanja državnih službenika. Naime, zbog specifičnosti policijskog posla koji traže određene tjelesne i društvene predispozicije policijskih službenika potrebno je provesti i redefiniranje statusa istih. U izradi zakonskog prijedloga bio je uključen široki krug ljudi kako iz Ministarstva unutarnjih poslova tako i iz redova sindikata, a radni materijal objavljen je na web stranicama ministarstva te je tako bio dostupan i široj javnosti. Prijedlogom zakona uređuje se osnova organizacije Policije u 3 hijerarhijske razine – Ravnateljstvo policije, Policijska uprava i policijske postaje. Predmetni prijedlog predviđa mogućnost profesionalnog razvoja u policijskoj službi temeljem kontinuiranog obrazovanja te se predlaže klasifikacija radnih mjesta u 3 osnovne razine – Rukovodeći policijski službenici, Radna mjesta viših policijskih službenika, Radna mjesta nižih policijskih službenika, a umjesto dosadašnjih 10 predlaže se 12 policijskih zvanja. Prijedlogom zakona predlaže se uređenje prava i dužnosti policijskih službenika te ograničenja u policijskoj službi tako što je propisano pravo na profesionalni razvoj u policijskoj službi kroz kontinuirano obrazovanje i napredovanje u službi, pravo na informacije o slobodnim radnim mjestima te planovima i provedbama obrazovanja. Pravo na psihološku pomoć policijskim službenicima koji su posredno ili neposredno sudjelovali u traumatskim situacijama, pravo na sindikalno organiziranje te zabrana članstva u političkim strankama i zabrana u političkom djelovanju u ministarstvu te kandidiranju na državnim i lokalnim izborima. Regulirano je i pitanje premještanja policijskih službenika tako da su predviđeni premještaji na osobni zahtjev i po potrebi službe te premještaji na neodređeno i određeno vrijeme. Temeljna odrednica je da se premještaji prvenstveno obavljaju na osobni zahtjev temeljem popisa slobodnih radnih mjesta koje je ministarstvo dužno objaviti najmanje 2 puta godišnje, dok se zbog potrebe službe premještaj odvija samo u iznimnim situacijama. Također se propisuje kao i u Zakonu o državnim službenicima da se policijskog službenika prema potrebi premješta na radno mjesto samo u okviru stečenog stupnja njegovog obrazovanja i osobnog zvanja, a iznimno uz pisani pristanak na radno mjesto nižeg zvanja od osobnog za koje ispunjava uvjete propisane Pravilnikom o unutarnjem redu. Prijedlogom zakona posebno je uređeno područje zaštite policijskih službenika koje je moguće premjestiti dok policijski službenici kojima nedostaje 5 godina do ostvarenja prava na stjecanje starosne mirovine i policijski službenici koji imaju više od 20 godina efektivnog staža na policijskim poslovima ne mogu biti premješteni ili ne mogu biti raspoređeni na drugo radno mjesto bez njihove pisane suglasnosti, odnosno pisanog zahtjeva za time. Ovaj prijedlog zakona sadrži kvalitetne pomake u odnosu na prijašnja rješenja. Tako se člankom 22. propisuje povećanje prava u slučaju smrtno stradalih policijskih službenika u službi te se obitelji isplaćuje novčana pomoć u visini posljednje isplaćene neto plaće uvećane 24 puta, dosada je bilo 12, plaćaju troškovi pogreba i stambeno zbrinjavanje te se uzima obveza potpore redovnog školovanja djece. Ako želimo biti potpuno korektni smatramo da bi ovaj članak trebalo dopuniti na način da obitelj uz navedene troškove imaju pravo na troškove djece, putne troškove za pratitelja, troškove kremiranja, a djeca poginulih službenika imaju pravo na osiguranu stipendiju za školovanje. Također se člankom 23. propisuje pravo naknade policijskih službenika u slučaju ozljede na radu ili profesionalne bolesti pri čemu se isplaćuje novčana pomoć u visini posljednje isplaćene neto plaće uvećane 24 puta i stambeno zbrinjavanje. Uz to klub HSS-a smatra kako je propisati obvezno kolektivno osiguranje policijskih službenika od posljedica nesretnog slučaja za vrijeme obavljanja službe. Kao dobro rješenje vidimo odredbe članka 24. kojima se propisuju prava osoba koja prilikom pružanja pomoći policijskih službeniku u obavljanju njegovih poslova budu ozlijeđeni. Smatramo da se na taj način potiče aktivnije uključivanje građana u kriznim situacijama bez rizika od njihovog nezbrinjavanja u slučaju ozljede ili ne daj Bože pogibije. Sjetimo se slučaja Golik od prije par godina. Upitna je odredba stavka 3. članka 38. koje je u kontradikciji sa stavkom 1. istog članka. Da li to znači da se onda ovaj zakon ne odnosi jednako na sve policijske službenike. Ukoliko postoje mjesta u policijskoj službi na kojima je moguće zaposliti politički angažiranje policijskih službenike. Člankom 61. stavkom 3. propisuju se uvjeti za zamjenika i pomoćnika glavnog ravnatelja te načelnika policijske uprave. Kako su ti uvjeti isti kao i za glavnog ravnatelja a smatramo da ne bi trebali biti u potpuno istom rangu, klub HSS-a predlaže da se preispita predložene duljine potrebnog radnog iskustva. Policijskom službeniku koji na raspolaganju člankom 67. propisuje se obveza prihvaćanja ponuđenog radnog mjesta za koje on ispunjava uvjete, a u slučaju njegovog odbijanja prestaje mu služba. Smatramo da treba propisati da ponuđeno radno mjesto nije nižeg ranga od njegove kvalifikacije, pa u slučaju odbijanja posla pod tim uvjetima nastupa prestanak službe. Predviđa se pravo na profesionalni razvoj policijskih službenika kroz kontinuirano obrazovanje i napredovanje. Policijski službenik napreduje promicanjem u zvanje premještanjem i imenovanjem. Također dužnosti i pravo policijskih službenika da se trajno osposobljavaju za poslove radnog mjesta i usavršavaju u struci i vještinama kroz organizirane programe obrazovanja. Nastavno, na prethodno smatramo da člankom 79. treba dopuniti u smislu propisivanja dodatne stimulacije na osnovicu plaće policijskih službenika koji su postigli znanstveni stupanj doktora ili magistra znanosti, ili specijalista struke, te ako postignu zamjetne rezultate u području športa ili borilačkih vještina. Tako dorađenom odredbom doprinijet će se pozitivnom procesu reforme policije gdje će se izvrsnost nagrađivati što vodi prema tome da imamo dobru, poštenu, kvalificiranu i kulturnu policiju, zadovoljni svojim radom i statusom u društvu. Temeljna zadaća policije zaštiti građane i otklanjanje opasnosti u društvu. Stoga smatramo da policijskih službenici trebaju osjećati ponos i zadovoljstvo pri obavljanju svoje zadaće, ali isto tako trebaju osjećati sigurnost koju im pruža država i društvo kojem su na usluzi. Trebaju znati da će prema kvaliteti rada zauzimati svoje mjesto u policijskoj hijerarhiji, trebaju biti svjesni pravednih mogućnosti napredovanja u službi, transparentnog vrednovanja rezultata rada, pozitivnog odnosa prema profesionalnoj etici i mogućnosti bolje zarade uz veći angažman. Uz korekciju navedenih primjedbi klub HSS-a smatra da predmetni zakon donosi kvalitetne pomake te će ga stoga i podržati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na redu je klub HDSSB-a uvaženi zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. U nizu mjerila za zatvaranje poglavlja 23 – Pravosuđe i temeljna prava utvrđena je potreba poduzimanje mjera za poboljšanje učinkovitosti i neovisnosti policije uključujući i depolitizaciju te povećani profesionalizam i specijalizaciju policijskih službenika. U tom smislu danas je pred nama ovaj prijedlog zakona o policiji koji uređuje osnove organizacije policije i specifičnosti radno pravnog položaja policijskih službenika u MUP-u. Ovim prijedlogom zakona predlaže se i novi način imenovanja i razrješenja rukovodećih policijskih službenika. U svrhu profesionalizacije i depolitizacije policijske službe uvodi se za policijskih službenike zabrana članstva u političkim strankama, zabrana političkog djelovanja u ministarstvu i zabrana kandidiranja na državnim i lokalnim izborima. U svjetlu navedenog prijedloga zakonskih rješenja osvrnut će se na sljedeće prijedloge. Na profesionalizaciju i depolitizaciju policijske službe te na način imenovanja i razrješenja rukovodećih policijskih službenika. Krenimo redom. Profesionalizacija i depolitizacija. Članak 38. prijedloga zakona regulira zabranu članstva u političkoj stranci, zabranu političkog djelovanja u ministarstvu te zabranu kandidiranja na državnim i lokalnim izborima za sve policijske službenike. Ovo samo po sebi i nije nešto novo s obzirom da u našem svakodnevnom životu vrlo često slušamo fraze o nužnosti depolitizacije svega i svačega. O tome pričaju svi ali kada riječ depolitizacija čujemo od strane vladajućih tada to u narodu izaziva isti u najmanju ruku gorak i mučan osjećaj poput onog kada od njih čujemo i priče o gospodarskom oporavku transparentnosti ili o poštenju. Postoji zato jedna narodna izreka koja parafrazirano na vladajuću stranku glasi tko o čemu HDZ o depolitizaciji. A kako to izgleda evo vidimo iz današnjeg prijedloga zakona. Podsjeća me ovo na onu čuvenu izreku iz popularne serije Velo Misto, Neću politiku u moju butigu. E to bi bilo dobro ali kada znamo da ovaj prijedlog dolazi od strane vladajućeg HDZ-a onda ova izreka dobiva malo ali bitno izmijenjeno značenje. U moju neću nikakvu drugu politiku osim zna se. Kako depolitizacija izgleda na ovaj način bolje i ne spominjati. Jednako tako čim netko iz HDZ-a kaže depolitizacija onda znaš da bez članske iskaznice HDZ ne možeš biti ni čoban, a kamoli državni službenik. Tako i sa današnjim prijedlogom Zakona o policiji. Članci 58. do 62. reguliraju način izbora i imenovanja i razrješenja rukovodećih policijskih službenika. Tako je predviđeno da se depolitiziranog najviše rangiranog policijskog službenika glavnog ravnatelja bira javnim natječajem na vrijeme od 5 godina, ostale visoko rangirane rukovodeće policijske službenike poput depolitiziranog zamjenika i depolitiziranog pomoćnika ravnatelja, te depolitiziranog načelnika policijske uprave na prijedlog depolitiziranog glavnog ravnatelja imenuje i razrješuje ministar, a depolitizirane načelnike policijskih postaja na prijedlog depolitiziranog načelnika policijske uprave imenuje i razrješava osobno depolitizirani glavni ravnatelj. Ovi se rukovodeći policijski službenici biraju putem internog oglasa. I tu ništa ne bi bilo sporno da najvažniju kariku depolitiziranog glavnog ravnatelja ne imenuje Vlada Republike Hrvatske na prijedlog ministra, a Vlada Republike Hrvatske i ministar policije apsolutno su depolitizirani. Poslije svega što je otkriveno vjerojatno bi se mnogi istaknuti HDZ-ovci prije skorog odlaska s vlasti najradije i depolitizirali pa i kad se promijeni vlast i sakrili svoje iskaznice. Tako će možda depolitizacija policije biti samo prvi korak ka posvemašnjoj depolitizaciji cijelog HDZ-a, za zlu ne trebalo. Onda će i ministar policije riješiti svoje dileme, postati članom HDZ-a pa se onda podvrgnuti kolektivnoj depolitizaciji ili ostati apolitičan u HDZ-ovoj Vladi koja je poznata po tome da su joj ministri odreda depolitizirani. Što se tiče profesionalizacije policije ovo je samo za sebe retoričko pitanje. Kršćanski je priznati svoje grijehe i pokajati se. Ako je ovim prijedlogom Vlada Hrvatske kao predlagatelja zakona to željela učiniti onda je to u redu, a vjerojatno jest. Jer ako ovim prijedlogom zakona Vlada želi ne samo depolitizirati već i profesionalizirati policiju onda to znači konstataciju Vlade Hrvatske da je policija do sada bila i ispolitizirana i neprofesionalna. Što se tiče ispolitiziranosti slažemo se, ali se ne slažemo da je bila neprofesionalna. Uistinu u najmanju ruku čudna konstatacija za Vladu koja bi trebala biti Vlada svih građana Republike Hrvatske, a ne samo onih sa iskaznicom HDZ-a i njihovih koalicijskih partnera. Danas je zaključno pred nama Prijedlog zakona o policiji, dokument na 47 stranica teksta koji u određenom smislu može predstavljati čak i određeni stupanj opasnosti za razvijenost demokracije u Hrvatskoj. Zašto? Jedan od najvažnijih i najbitnijih dijelova ovoga prijedloga odnosi se na već spomenutu depolitizaciju. Nije sporno da policija treba i mora biti depolitizirana, takva je trebala biti i do sada, ali nažalost nije. No također nažalost takva neće biti u potpunosti niti ovim prijedlogom zakona. Iz gore navedenih razloga jasno je da HDZ-ovim prijedlogom želi učiniti upravo suprotnim jer depolitizirati policijske službenike, a izbor najviše rangiranih rukovodećih policijskih službenika ostaviti na odlučivanje političkim kadrovima kakav je prije svih ministar policije nije ništa drugo nego pokušaj stavljanja Hrvatske policije pod još veću kontrolu vladajućih političkih struktura u Hrvatskoj. Ovaj prijedlog znači želju ove vlasti staviti pod još strožu kontrolu i pendreke i druga sredstva represije u funkciji zaštite vladajućih od sve većeg nezadovoljstva, bunta pa i gnjeva opljačkanog hrvatskog naroda. A ovo nezadovoljstvo hrvatskih građana iz dana u dan je sve izraženije što poslije svih ovih afera i otkrivene pljačke koje su zgrozile hrvatsku javnost, nije niti čudno. Svjedoci smo posljednjih dana i sve učestalijih i sve masovnijih prosvjeda diljem Hrvatske, opravdanih, mirnih prosvjeda ogorčenih građana Hrvatske svih uzrasta. Prosvjedi se šire Hrvatskom poput požara nošenog snažnim vjetrom, a vlast se ponaša poput vatrogasaca sa vatrogasnim kolima bez vode i bez odgovarajuće opreme za gašenje toga požara. Nema odgovora na glasne i jasne i to opravdane zahtjeve prosvjednika za odlazak ove Vlade s vlasti. Naprotiv, nadasve nervozne pa i nekontrolirane izjave najviših predstavnika, a posebno izjave i ponašanje premijerke kod s pravom ogorčenog naroda izaziva još veće dodatno ogorčenje. Što god kaže dolije ulje na vatru. I HDZ-ova Vlada, bojimo se, uistinu se igra vatrom. Nitko normalan u Hrvatskoj državi ne želi scenarij iz arapskih zemalja. Nitko ne želi prolijevanje niti kapi krvi hrvatskih građana na hrvatskim ulicama. Previše je hrvatske krvi proliveno za stvaranje neovisne, slobodne i samostalne Hrvatske države da bi itko tko voli svoju domovinu to ponovno poželio gledati. Iz grčke mitologije i povijesti poznata je Pitija, proročica i svećenica u Apolonovu hramu u Delfima. Proricala je tako što bi sjedila na tronošcu raspukline u stijeni iz koje su izlazile opojne pare te je padala u trans. Evo naša premijerka nekim svojim vizionarskim izjavama posljednjih dana čak podsjeća na ovu povijesnu proročicu.
Uvaženi zastupniče.
Sjedi na tronu u Banskim dvorima, doduše ne na tronošcu već u premijerskoj fotelji…
Udaljili ste od teme. Uvaženi zastupniče, držite se teme, ajde.
Doduše sjedi ne na tronošcu već u premijerskoj fotelji, ali na raspuklinama HDZ-ove vlasti i opijena čašću premijerske funkcije svakog dana padne u trans te samoj sebi i cijelom vrhu HDZ-a proriče ostanak na vlasti iduće 4 godine. I ona sama i cijeli vrh HDZ-a vjeruje ili barem želi vjerovati njenim proročanstvima. Ali problem je u tome što nitko drugi u to ne vjeruje. HDZ-ov vrh čudi se svemu što se oko njih događa jer žive u nestvarnom svijetu fikcije i umjetnog blagostanja…
Uvaženi zastupniče, držite se teme. Molim vas, držite se teme.
Završavam. Njima je dobro, a kako je građanima, pa sve je to tema što se događa oko nas, a kako je građanima Hrvatske jednostavno ne vide iz svoga sna. Vrijeme je probuditi se iz sna i vratiti u stvarnost, a ona im se neće svidjeti.
Uvaženi zastupniče…
Evo u temi sam. Osuđujući svaki oblik nasilja…
Držite se teme.
Osuđujući svaki oblik nasilja na opravdanim mirnim prosvjedima ponavljamo i ponavljat ćemo da i policija mora uvijek imati na umu da je temeljna zadaća policije štititi narod od lopova, a ne lopove od naroda. Da je Hrvatska policija na vrijeme zaštitila hrvatske građane od lopovluka ne bi danas bila u poziciji štititi lopove od opravdano ogorčenih hrvatskih građana. Ne može i ne smije danas najvažnija uloga Hrvatske policije biti zaštita dolaska hrvatskih građana na Markov trg. To je kultno mjesto hrvatskoga naroda stoljećima. Hrvatska policija ne može i ne smije biti ničija stranačka vojska. Hrvatska policija je u stvaranju neovisne Hrvatske države odigrala nemjerljivu ulogu i nitko u Hrvatskoj nema pravo napadati tu našu Hrvatsku policiju. Ali to mora biti i ostati zauvijek naša policija, policija svih hrvatskih građana, a ne policija koja štiti lopove od naroda koji su ti lopovi opljačkali. I na kraju, evo jednog primjera koji u javnosti izaziva s pravom sumnju u iskrenu namjeru predlagatelja na stvarnu depolitizaciju policije. 30. siječnja 2011.godine u 2,20 sati u Našicama policajac Josip Maltašić u prometu je zatekao visoko pozicioniranog HDZ-ovog dužnosnika Stjepana Pintarića iz Našica koji nije htio piriti u alkotest, izvrijeđao je policajca i odmah nazvao državnog tajnika. Policajac mu je odmah oduzeo vozačku i izdao mu mjeru opreza na dokumentu pod brojem 123 144 u trajanju od 8 dana. Tu noć državni tajnik nazvao je načelnika Policijske postaje Našice koji mu se nije mogao javiti. Potom je državni tajnik nazvao postaju i rekao da je on postavio načelnika policijske postaje i ukoliko mu se ne javi da će ga i smijeniti. U jutarnjim satima oduzimanje vozačke unijeto je u terminal i upisano u ručne evidencije. Isti dan vozačka dozvola je visoko pozicioniranom pijanom HDZ-ovom dužnosniku vraćena na intervenciju državnog tajnika, izbrisano je sve iz terminala i rečeno svim službenicima koji su upoznati s time da se o ovome ne smije pričati. U ručnoj evidenciji vozačka još uvijek nije razdužena, ali je gospodinu Pintariću vraćena istog dana. Protiv gospodina Pintarića nije podnijeta nikakva prijava. Drago mi je da je danas s nama državni tajnik MUP-a gospodin Ivica Buconjić jer upravo on je državni tajnik kojeg je zvano i koji je sve izrečeno naređivao policijskoj postaji u Našicama. Stoga vas pitam gospodine Buconjiću ako je ovo točno, ako je točno a bojimo se da jest onda vi gospodine državni tajniče trebate trenutačno dati ostavku na obnašanje ove časne dužnosti. Vidjeli ste kako se ponio njemački ministar obrane neki dan kada je zbog nemjerljivo manje stvari podnio ostavku na svoju ministarsku dužnost. Ako to učinite onda ćemo uistinu povjerovati da se radi o stvarnoj, iskrenoj namjeri depolitizacije Hrvatske policije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime predlagatelja uvaženi Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Evo ja bih samo molio gospodina Burića da ovo sve skupa što je izrekao pred kamerama provjeri, da dobro provjeri pa nakon toga ćemo i vi i ja odlučiti koje ćemo mjere poduzeti. Dobro provjerite ovo što ste rekli pred kamerama, pred hrvatskom javnosti, pa ćemo onda odlučiti i vi i ja kako će se dalje stvari razvijati.
Slažem se sa vama gospodine državni tajniče.
Hvala lijepo. I nastavljamo dalje. Niste dobili riječ. Niste dobili riječ uvaženi zastupniče. Izričem vam opomenu, jer govorite mimo dozvole. Ne možete govoriti, niste dobili riječ. Hvala. Hvala. Idemo dalje. Uvaženi Igor Dragovan u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, nema potrebe da se vi dogovarate ovdje sa govornice kad u Saboru postoji Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost koji će ove navode, odnosno obaviti nadzor pa će se vidjeti tko je u pravu zastupnik ili državni tajnik. Nitko nikada nije spominjao policiju kao problem za poglavlje 23. Govori nam se godinama kako je policija depolitizirana, kako je primjer drugima u regiji, kako prima samo pohvale po Europi. Kada je prije godinu i pol dana jedan bivši ravnatelj policije govorio o celofanu i lošem proizvodu umotanom u taj celofan ljubazno je zamoljen da pripazi što govori i posebno gdje to govori. A podsjetit ću to je govorio u Hrvatskom saboru. I kako sad odjednom baš zbog tog poglavlja 23. kako se pojašnjava u obrazloženju hitnosti postupka na stolove dobivamo izmjene Zakona o policiji, temeljni pravni akt za devetnaestak tisuća policijskih službenika. To je neozbiljno, ali i vrlo opasno i prema policijskim službenicima i prema građanima čiju bi sigurnost trebali štititi i ako hoćete i prema Europskoj uniji. A čemu zapravo žurba i što se tu dogodilo? Čini se da je ili prema mišljenju europskih stručnjaka depolitizirana policija za mandate ove Vlade opet ocijenjena politiziranom ili nam netko opasno podmeće i hoće prodati rog za svijeću, pa izgovarajući se Europom želi zacementirati postojeću rukovodnu policijsku strukturu. Točno je očito i jedno i drugo. Europi se šareni celofan više ne odmotava jer proizvod kako god bio upakiran ne valja, a i hrvatskim građanima strpljenje je pri kraju. A kako se ova Vlada odnosi prema zakonima i represivnom aparatu. Evo primjer. Kada po medijima cure razne kaznene prijave, njihovi detalji, iskazi i slično, kada se najavljuju prekapanja po grobnicama, progoni, kaznene prijave, uhićenja, nitko to u vlasti posebno, nikoga to u vlasti posebno ne zabrinjava. Štoviše, nerijetko ćete čuti od novinara kako su njihovi izvori upravo visoko pozicionirani u MUP-u i onda od jednom izađe jedan iskaz iz kojeg se eto da iščitati da je aktualna premijerka bila više manje upoznata sa crnim HDZ-ovim fondovima. Štoviše da je sudjelovala i na svojevrsnoj primopredaji. I eto ti promptno sastaje se VONS i najavljuju se žurne izmjene Zakona o kaznenom postupku. Zašto? Pa kako bi se neugodnosti po premijerku zaustavili vjerojatno uz prijetnje kaznenim progonom koje bi propisao novi Zakon o kaznenom postupku. Ali vraćam se na Zakon o policiji. Znači, zakon koji predlaže Vlada i to ponavljam po hitnom postupku ima u ovom trenutku za Vladu samo jedan najbitniji cilj a to je zadržati na duži rok u vrhu policije rukovodeće kadrove koji su na te dužnosti došli po političkoj liniji HDZ-a. Sama hitnost postupka na kojoj je inzistirao vladajući HDZ govori o tome da se ne želi osigurati šira politička rasprava o ovom prevažnom zakonu kojim se reguliraju i građanska prava i ovlasti represivnog aparata, te da se želi na brzinu i bez puno buke progurati sustav koji će stanje u policiji iskrojiti onako kako to odgovara HDZ-u. Kako drugačije shvatiti pokušaj da se upravo pod izlikom donošenja novog zakona sada u zadnjoj godini mandata bira novi glavni ravnatelj policije i to na mandat od pet godina. Taj isti ravnatelj podsjetio bih ga poštovane kolegice i kolege da ih je u HDZ u proteklih sedam godina promijenio pet. Znači, pet ravnatelja u proteklih sedam godina, a prema ovom zakonu koji se predlaže bio bi teže smjenjiv od karikiram Predsjednika Republike. Zakon ne predviđa da nekoga možete smijeniti jer primjerice loše obavlja svoj posao. Da li je to normalno to će građani sami zaključiti. Je li normalno da sigurnosne agencije imaju kakav takav nadzor na mjerama tajnog prikupljanja podataka a to su prisluškivanje, praćenje, lociranje mobitela, njihovi izlisti a da ih policija nema. I da se u ovim izmjenama i dalje ne predviđa nikakav nadzor. Mislim prije svega na onaj civilni, građanski nadzor. Ali nam zato predlagač ovog zakona nudi nadzor koji bi bio u nadležnosti samog ministra. Dakle, građanskog nadzora nema, nego bi osobe imenovane od ministra trebale kontrolirati rad policije. Rješenja da rad policije nadziru samo tri osobe, dva člana nevladinog sektora i jedan policajac kojeg imenuje ministar zapravo nije nikakav civilni nadzor nego samo zadovoljavanje forme koju od nas traži Bruxelles. Hoćemo li u ovoj zemlji konačno početi donositi zakone kojima su građani, a ne državni aparat i aparatići u njemu na prvom mjestu. Zakone kojima ćemo štititi hrvatske građane, a ne nastaviti graditi Potemkinovo selo od Hrvatske, jer čini mi se da Sanaderov duh još stanuje u hrvatskoj Vladi. Puno bolje i demokratskije rješenje bi bilo kad bi primjerice tijelo za provedbu nadzora imenovao ovaj Parlament ili saborski matični odbor. Do jučer se na sva usta hvalio koncept djelovanja policije u zajednici. Riječ je o ozbiljnom projektu koji se provodi eto već desetak godina, projektu koji doista hvale Evropljani. A što se događa danas? Danas se ovim zakonskim prijedlogom želi ukinuti davanje mišljenja županijskih skupština na imenovanje načelnika policijskih uprava. Pazite, ukidanje davanja mišljenja, i to mišljenje je bilo neobvezujuće, umjesto da se ovo rješenje dodatno razradi u smislu obvezujućeg, ukida se i davanje mišljenja osobi koja će biti odgovorna za stanje sigurnosti na području upravo te županije koja bi to mišljenje trebala dati. Čega se to i koga boji ministar Karamarko? Praksa je proteklih 10 godina pokazala da je svega u jednom ili dva slučaja to mišljenje bilo negativno. Kome je to smetala dobra suradnja policije i lokalne zajednice? Suradnja na rješavanju svakodnevnih problema u domeni sigurnosti, izgradnja međusobnog povjerenja, što je jedna od ključnih stvari za uspješno obavljanje policijskog posla. Nadalje, nikako se ne možemo složiti sa koncepcijom po kojoj se jedna integralna zakonska materija, a to je policija, dijeli na dva zakona, Zakon o policijskim poslovima i ovlasti, i Zakon o policiji. Što Vlada s time želi postići? Čudno je da se represivne mjere koje su bit policijskog posla razdvajaju od prava i obveza ljudi, i organizacije koje bi trebali provoditi te mjere. Demokratskom društvu primjerenije je da su i policijski poslovi i prava na jednom mjestu, kako bi bilo jasno da dobar dio tih prava proizlazi iz posla koji rade. Nadalje na ovaj Zakon o policiji uvodi dva načina popunjavanja radnih mjesta u policiji, radna mjesta nižih i viših policijskih službenika popunjavaju se radnim natječajem, a rukovodećih službenika internim natječajem. Na taj način Vlada želi zaštititi rukovodeća mjesta od propisanih procedura, pa umjesto transparentnog sustava javnog natječaja koji vrijedi za obične policajce, za visoke i rukovodeće kadrove predviđa se samo interna procedura koja je naravno podložna političkoj podobnosti. Zakonom se uvode i dvije vrste policijskih službenika, policijski službenik prema Zakonu o policijskim ovlastima, poslovima i ovlastima, i policijski službenik ministarstva koji obavlja poslove usko povezane s policijskim poslom. Nejasno je tko ima kakve ovlasti, i tko za što odgovara. Ako se već pribjeglo dvostrukom definiranju policijskih službenika, onda je sve ove druge trebalo u cijelosti definirati, ili je ovo opet riječ o izmišljenim funkcijama za zbrinjavanje svojih. Kako bi se javnosti pokazalo da ovaj zakon predstavlja depolitizaciju policije, uvodi se zabrana članstva u političkim strankama za sve policajce. To se u obrazloženju i navodi, radi profesionalizacije i daljnje depolitizacije policijske službe, prijedlogom zakona uvodi se zabrana članstva u političkim strankama. Ma dajte molim vas, zar vi stvarno mislite da itko u to vjeruje? Evo jedne sličice, iz aktualnog života. Ministar unutarnjih poslova Karamarko formalno nije član niti jedne političke stranke, ali unatoč tome jedan od najistaknutijih lica koji iskaču iz tekstova o novim licima s kojima HDZ kreće sutra na izbore. Taj isti ministar javno prokazuje hrvatskog branitelja, žrtvu srpskih logora, koji nemarom ove Vlade je do sada čamio u sarajevskom ekstradicijskom pritvoru, tvrdeći, sam ministar je to tvrdio da ima dokaze da je Purda obaviješten da se nalazi na tjeralici, bez obzira što je on to i preko supruge i preko odvjetnika sam demantirao. Politizacija policije je, kada se politika petlja u rad policije, politizacija je kada se traži da pojedini novinari ne pišu a da se drugima diktiraju tekstovi, politizacija je kada se miješa javna i nacionalna sigurnost, i dok god zastupnici u Saboru od ministra unutarnjih poslova zahtijevaju da treba provesti istragu prema nekim političkim neistomišljenicima, a ministar javno izjavljuje da će to napraviti, dotle će Hrvatska policija biti politizirana. Usvajanjem i stupanjem na snagu ovog Zakona o policiji, u cijelosti će prestati važiti Zakon o policiji usvojen u Saboru 2001. godine, u kojem je na jednom mjestu su regulirani i organizacija prava, i obveze policajaca, kao i ovlasti i poslovi policije. Taj zakon je donijet u dva čitanja, širokim konsenzusom, i samo uz par ruku protiv.
Hvala lijepa. Završite.
Još jedna rečenica, a sada novi se zakon donosi na silu bez dogovora, preko koljena, to mu ne osigurava ni kvalitetu, vjerojatno ni trajniji rok primjene. SDP neće podržati ovaj zakon.
Hvala lijepa. Na redu je klub SDSS-a, uvaženi zastupnik Horvat. Pardon, imamo dva ispravka, ispričavam se. Prvo je uvaženi zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa netočno ste kolega Dragovan rekli da su ovo izmjene Zakona o policiji, ovo je dakle novi zakon, ali je jako dobro da ste se razotkrili što vama u ovom prijedlogu najviše smeta, a to je da nećete moći smijeniti sve kad dođete na vlast, dakle nećete moći načelnike policijskih uprava, kao što je svojedobno Šime Lučin zatražio da svi pomoćnici ministra stave na stol mandate. E vidite, to neće više biti moguće. Morat ćete i vi i mi ako želite revolucionarno raditi, mijenjati ovaj zakon. I zato ja mislim da se radi o dobrom prijedlogu zakona. Hvala.
I uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Dragovan optužuje policiju, netočno normalno, da je politizirana i da je represivna, što nije točno. Policija je ova efikasna, i to je ono što najviše smeta. Represivna policija, samo radi usporedbe, je 2001. sve gradonačelnike i načelnike općina optužila sa istim, ista optužba je bila, zlouporaba položaja i sklapanje štetnih ugovora potpisan lokalni SDP. Pozivi su išli u pola noći, saslušavanje je trajalo danima i danima, i na kraju, s obzirom da nitko nije mogao biti optužen, nitko nije rekao ni oprostite. Gospodo represivci, zahvaljujemo.
Hvala lijepa. Na redu je klub SDSS-a, uvaženi zastupnik Mile Horvat. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. I u ime kluba HNS-a, HSU-a, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika pridružuje se onima, svim onim klubovima koji su ovdje u sabornici izrazili stav da nema nikakvog razloga za hitni postupak za donošenje ovog zakona, osim ako nam upravo gospodin kolega, gosopdin Rebić nije sada otkrio temeljni razlog zbog čega je ovaj zakon u hitnoj proceduri. Dapače mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika mislimo da je ovaj zakon na dnevni red Hrvatskog sabora uletio u maniri vožnje u petoj brzini, a to je vrlo, vrlo opasno. Nadalje, ne možemo u HNS-HSU nikako prihvatiti da je donošenje Zakona o Policiji uvjet za zatvaranje Poglavlja 23. Mislim da bi to bilo vrlo tragično za Hrvatsku kad bi donošenje jednog zakona bilo uvjet za zatvaranje poglavlja iz razloga što Europu kao i nas interesira funkcioniranje cijelog sustava. Temeljni argument zašto tako razmišljamo je u samom zakonu. Naime, zakon predviđa rok od 6 mjeseci za donošenje pravilnika, uredbi i naputaka,a tek svim tim donošenjem pravilnika, uredbi i naputaka može se zaokružiti cijeli sustav i sustav može postati funkcionalan. Dakle, u samom predlaganju u samim zakonskim normama krije se, dakle demantira se da je ovaj zakon uvjet za zatvaranje Poglavlja 23. Treba reći, ne znam kolegice i kolege da li ste brojali, ali ovaj zakon od 120-ak članaka u 38 članaka se poziva na pravilnik, uredbu ili naputak koji trebaju donijeti ministar, Vlada ili ravnatelj Policije. Mislim da nismo dugo, dugo imali ovakav zakon koji se u 38 članaka poziva na donošenje pravilnika. Otprilike mogli smo složiti zakon od 5 članaka i onda reći sve ostalo će definirati ministar pravilnikom ili Vlada uredbom. Dalje, nešto konkretno vezano baš, želim diskutirati vezano za ovaj zakon i nedostatke,ne želim previše govoriti o, iako ću se osvrnuti i na tekuće događaje, ali nije to cilj. Prvo, ono što nedostaje ovom zakonu pisan je jednim čudnim jezikom, neuobičajenim jezikom za ostale zakone koje dobivamo ovdje i mislim da strašno nedostaje negdje u članku 2. pojmovnik. Dakle, da se objasni što koji pojam ovdje u ovom zakonu znači jer su to specifični pojmovi za jednu djelatnost i nisu u širokoj upotrebi. Dalje, ovdje se govori u ovom zakonu o potrebi, odnosno o obvezi da policijski službenici u roku 3 mjeseca od dana stupanja na snagu ovog zakona prestanu biti članovi političkih stranaka. To samo po sebi se ne može poistovjetiti sa pojmom depolitizacije Policije. Dakle, pripadnost pojedinih policijskih službenika strankama ne znači automatski da je Policija politizirana niti će njihova nepripadnost strankama značiti depolitizaciju. Ja stvarno u ova 2 zadnja prosvjeda nisam vidio, nisam razlikovao policajce koji su SDP-ovi ili HDZ-ovi policajci ili HDSSB-ovi policajci. Ja samo mogu reći da sam ponosan na profesionalni odnos naše Policije prema ovim prosvjedima koji su u tijeku. Nije tako krenulo, ali to je sada tako i to sada treba pohvaliti. Dakle, nisam siguran da ćemo doći do onoga i da ćemo postići cilj depolitizacije, a velim diramo u ljudska prava jer to su samo naši građani koji imaju svoja građanska i ljudska prava i zašto taj policijski službenik ne bi mogao biti vijećnik u svome gradu ili u svojoj općini i na neki način konzumirati sva građanska prava koja imaju svi ostali građani RH. Mislim da ovo nije dobra poruka jer ne dolazi do ovog cilja koji je ovdje zacrtan. Dalje, mislim da Poglavlje – Upravljanje ljudskim resursima, odnosno barem ono što je predloženo u tekstu ovog zakona nije to jer meni upravljanje ljudskim resursima bez koncepcije razvoja ljudskih resursa, barem naznaka razvoja ljudskih resursa pri čemu podrazumijevam da se određene sposobnosti policijskih službenika razvijaju, ne da su zabetonirane. Pa takav kakav jesi stavit ću te u kutiju koja te treba, nego da se određene sposobnosti razvijaju. Takve koncepcije razvoja ljudskih resursa nema, prepoznaje jedan tipično birokratski pristup da posložimo u odgovarajuće kutije i u odgovarajuće pozicije ljude. Dakle, nema mi te dinamike koja je potrebna za svaku ozbiljnu službu. Dalje, mislim da nije dobro da se izbjegava traženje suglasnosti i mišljenja lokalne samouprave, odnosno regionalne samouprave kod imenovanja, prilikom imenovanja ravnatelja Policijske uprave. Mislim da taj dobar odnos između lokalne samouprave, odnosno regionalne samouprave i Policije mora biti, da mora biti razumijevanje i da mora biti odnos punog povjerenja bez obzira koja stranka u kojoj regiji, odnosno županiji, općini ili gradu obnaša vlast. Dalje, nešto što sam već govorio za ovom govornicom, a to je rezervni sastav Policije. Ovdje je zakon samo u naznakama rekao da će se pravilnikom urediti rezervni sastav Policije. Ja se bavim umirovljenicima, imamo puno kontakata sa umirovljenim policajcima, naravno nisu svi, ne mogu svi to obaviti, ali ima zainteresiranih koji bi mogli biti u tom rezervnom sastavu i mislim da je to zakonom se moglo malo više riješiti. A ako se ide to rješavati onda mi u zvanjima nedostaje inspektor mentor koji je normalan u svim policijama ovog svijeta jer netko mora prenositi znanje. Možda sam previdio, dozvoljavam i tu mogućnost, ali nisam ga vidio u onom popisu od 12. Velim, sve policije svijeta to imaju i mislim da je to jedno korisno zvanje, odnosno velika korist za samu Policiju u prenošenju iskustava odnosno znanja. Nadalje, naravno da ću za ovom govornicom reći i nezadovoljstvo kluba HNS-HSU-a da već drugu godinu nema rasprave o Izvješću Policije i to koristim priliku jer je to vezano za ovu materiju za ovaj zakon koji danas raspravljamo. I još par primjedbi konkretnih ću dati. Dakle, jedan je vezana uz članak 117. gdje predlažemo klub HNS-a i HSU-a predlaže brisanje stavka 3. jer se u tom stavku govori da rješenje disciplinskog suda može biti temelj za ovrhu. Ne bi smio biti temelj za ovrhu rješenje disciplinskog suda, ama baš nikako. On može biti temelj za izricanje disciplinske mjere ili obustave u smislu naknade štete, ali ovršni postupak bez odgovarajućeg sudskog rješenja ne bi mogao ići. Također pozivanje na uredbu u članku 17. ovog zakona smatramo pogrešnim, jer radna mjesta sa stažem osiguranja u povećanom trajanju u hrvatskom zakonodavstvu riješena su posebnim zakonom a ne uredbom. Zakon se poziva da će ta radna mjesta biti uređena uredbom, a mi imamo zakon eventualno može biti dopunom zakona, ali ne možemo dvostruko normirati određenu materiju. Da nema tog zakona ne bih ništa rekao, ali pošto zakon postoji posebni Zakon o stažu osiguranja sa povećanim trajanjem onda nema nikakve potrebe pozivati se na uredbu. I zadnje, s obzirom da ovdje ima na našim klupama preko 20 amandmana što u odnosu na 120 članaka znači da se praktički svaki 6. članak mijenja koristimo poslovničko pravo da ispred kluba HNS-a i HSU-a predložimo da se ovo smatra dakle prvim i drugim čitanjem i da se ovaj zakon uputi u treće čitanje, da se uvažavanjem ovih primjedbi koje će danas biti izrečene tekst zakona popravi i da se učine dodatni napori da ovaj zakon bude kvalitetnije, da bude bolji, da bude primjereniji vremenu u kojem živimo, da bude primjereniji svim našim dosadašnjim iskustvima koje smo stekli i da uvaži više mišljenja, jer ne može biti da samo jedna strana zna sve, a da druga strana ne zna ništa. Prema tome, HNS-a i HSU-a odnosno naš klub će se odnositi prema ovom zakonu na način koji će ovisiti da li će biti prihvaćen ovaj zaključak odnosno u slučaju da zaključak ne bude prihvaćen dat ćemo pozitivno svjetlo u ovisnosti koji broj amandmana bude prihvaćen, jer doista ovdje ima predloženih vrlo kvalitetnih amandmana i ovaj zakon bi bilo najbolje kažem u treće čitanje da se sve to ugradi u sam zakon, nitko se zbog toga ne bi ljutio. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. I obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme u 16,27 sati za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. I sada krećemo na raspravu u trajanju od 10 minuta, ima 20 prijavljenih i to kada završimo idemo doma. Na redu je uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Kako izgleda Hrvatska? Jeli ona pravna ili policijska zemlja na pragu u EU? Hrvatska u kojoj evo vidimo huligani navaljuju na policiju, ni policija ne ostaje dužna, ali policajac ubija nevinog mladića. U zemlji u kojoj politika instruira policiju, a policija počesto to je evidentno nastupa po političkom nalogu. Sjetite li se obračuna obećanog obračuna kada su nastupile značajne smjene u policijskom resoru u resoru unutarnjih poslova obračuna s mafijom. Na što se sveo danas taj obračun? Prosudite sami gospodine državni tajniče i to takvu poruku pošaljite ministru i gospođi premijerki. Naime, u prvom smo kvartalu ove godine. Kakva je bila prošla godina? Kakva je bila 2010. godina? To je godina rastućeg nasilja, zabrinjavajuće je nasilje. Gdje su uzroci tog nasilja da li se itko u Vladi pita? Nastupila je anomija u društvu, pojedinac je razočaran društvom i poretkom. Prošla godina je bila gospodine državni tajniče godina u kojoj život gotovo da nije vrijedio ništa, gdje su sinovi ubijali majke, muževi žene, čak bakica dvije svoje kolegice, otac zadavio vlastito devetogodišnje dijete. Govorim samo o najgrozomornijim ubojstvima, o ostalom ne govorim. Obračun s mafijom postavljam pitanje na što se sveo? U svemu tome padale su žrtve ali ne i počinitelji a ponajmanje naručitelji. Rekli ste da će se srediti stanje u policiji, međutim kako srediti stanje u policiji kada sami priznajete da je do sada bila postavljena po stranačkom ključu i ograničena samo na određene zadatke. Da je tomu tome, pogledajte malo jeste li svjesni što obrazlažete u razlozima za donošenje zakona po hitnom postupku. Upravo govorite da je potrebno poduzeti mjere za poboljšanje učinkovitosti i neovisnosti policije, a kada smo mi još govorili kod onog prijedloga zadnjih i zadnjih izmjena vi ste rekli da tomu nije tako, vi ste rekli da se tim zadnjim izmjenama onda postojećeg zakona postigla potpuna depolitizacija politike. Što je glavni motiv donošenja ovakvog zakona? O tome je govori tako zorno kolega Dragovan govoreći u ime kluba SDP-pa onda to ne treba posebno ponavljati. Gdje su i da li se sjećate još uvijek onih antimafijaških zakona i hoće li Hrvatska biti sigurna zemlja za građane poštene i mirne, jer nama treba jedna staloženost i mir ili će postati i ostati samo sigurna zemlja za mafijaše? Pa sjećate se one samo sramotne izjave bivšeg ministra Kirina koji je upravo na obračun mafijaški obračun rekao da je to dobro. Što bi se tu policija petljala da su oni sami sredili stvar. To je bila ozbiljnost takvog ministra, a i onih prethodnih za koje su bili naručeni politički progoni pa kad bi policijski službenici savjesno obavili svoju dužnost po terenu odozgo su stizale naredbe nađite nešto, nađite joj nešto, nađite mu nešto. Što mislite da mi za to ne znamo? Pa imamo zato i ovjerene izjave kod bilježnika, ugledat će svjetlo dana nadam se vrlo brzo. Da li se još netko sjeća konca 2008. godine i mladića koji je preko Facebooka pokrenuo grupu "Kladim se da ću naći 5000 fejsbukovaca koji ne vole Ivu Sanadera", to je bila grupa. Za vrlo kratko vrijeme našao ih je 6000.
Uvažena zastupnice, ne držite se teme.
Gospodine potpredsjedniče, nemojte me upozoravati na moje zakonito…
Uvažena zastupnice, ne možete sa mnom raspravljati. Slušajte što vam govorim.
Radi se o konačnom prijedlogu po kojem ja imam pravo …/Govornica isključena./…
Uvažena zastupnice, držite se teme i saslušajte kad vam govorim. Nemojte sa mnom polemizirati. Držite se teme, tema je zakon, vrlo ozbiljan zakon. Izvolite.
Zar mislite da je ovo tema za poljoprivredu ili tema za policiju, o čemu govorim.
Držite se teme, upravo zakona.
Držim se ja teme, ja želim da se i policija drži teme. A vi meni nećete govorit što ću ja govorit jer ja govorim u okviru našeg Poslovnika.
Ja ću vas uvijek upozoriti kada se udaljite od Poslovnika, a sad ste se udaljili. Izvolite.
Kada govorimo o pojedinim člancima pa ću i o tome nešto reći, ali govorit ću nešto na kom sam tragu i počela, to me nećete ušutkati. Članak 44.koji nosi naziv "Upravljanje ljudskim potencijalima", dakle tu nema čovjeka, to su potencijali. Službenici, namještenici, svi oni koji mukotrpno i u nezavidnoj situaciji se nalaze, obavljaju svoj posao, vi njih nazivate potencijali. Ali eto malo su humanizirani pa imaju pridjev ljudski. Molim da se okanite te kapitalističke terminologije i krivog prijevoda i da govorite o upravljanju, rukovođenju ljudima, a ne nikakvim potencijalima ili još gore resursima kao da su ljudi neke rudače ili nekakve stvari koje se dadu onda i iscrpiti. No, ono što bi ovaj prijedlog zakona, ja neću kažem ponavljati upravo ono što je kolega Igor Dragovan govorio o pojedinim prijedlozima koji dalje idu na daljnju politizaciju i strah, to je bezrazložan strah. Policija ne smije biti uplašena pa niti od normative. Čemu u zadnjoj godini mandata imenovati čelne ljude na pet godina? Šta ćete trošiti papir i olovku za to i uznemiravati ljude. Nemojte to raditi, to nije dobro. Takav sustav, kao što je i pravosudni i policijski, on treba prije svega smirenje sustava, a nikakve mu turbulencije ne trebaju, a ponajmanje u turbulentnim vremenima. I još ću nešto napomenuti što je jako važno. Nijedan zakon nas ne može spasiti ukoliko zaista politika vlada nema ozbiljne namjere da depolitizira policiju. Molim vas, u nijednoj zemlji, odnosno ni u jednoj zemlji, nema te zemlje u kojoj policija, bar ne javno, ne napada pravosuđe. U nekoliko navrata odbačene su bile prijave od strane Državnog odvjetništva. Mi od najviših policijskih dužnosnika i ministra imamo tu ocjenu je li tome baš bilo tako ili nismo zadovoljni. Pa mnoge policije u svijetu, 90% nisu zadovoljne kad im odbaci Državno odvjetništvo njihove prijave ili kad dođe do suda, do odbačaja odnosno do oslobađajućih presuda ili ne onakvih kazni kakve su oni očekivali, ali šute. Policija mora znati da je ona samo na tragu onog dijela zadatka, neću reći u prevenciji, ali u procesu otkrivanja i procesuiranja samo pomoćni kotač i naloge daje Državno odvjetništvo. Dajte si pročitajte novi Zakon o kaznenom postupku. I tako se trebate ravnati. U nekoliko navrata i upornosti je bilo, to je napad na neovisnost pravosuđa, a govorite kako vam je silna želja da se zatvori poglavlje 23. Nemojte to raditi pa makar što mislili. To šteti Hrvatskoj, to šteti zatvaranju pregovora gdje policija javno govorite što bi trebalo raditi Državno odvjetništvo ili da se ne slažete s njihovim odlukama. I građani se ne slažu i mogu to komentirati i pojedinci to mogu komentirati, ali policiji to nije dozvoljeno da komentira. Gospodine državni tajniče, znam da su sada trenutno teška vremena za policiju, međutim tu je velika odgovornost ne samo ministra, još veća premijerke. Poručite joj da nije hrabrost vlast držati ni suzavcem ni pendrekom. Onaj koji je pobjegao on je pobjegao iz kukavičluka, neka ona ode i time pokaže hrabrost.
Zahvaljujem. Imamo jednu povredu Poslovnika, uvaženi zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Dakle, povreda Poslovnika po članku 208., gospodine potpredsjedniče od strane vas jer članak 208. u stavku 3. kaže da se predsjedatelj brine da govornik ne bude ometan ili spriječen u svom govoru, a vi uporno to pokušavate, ne samo vi, budete toga malo malo. Pa mislim da bi u duhu svega onoga što smo bili razgovarali trebalo podsjetiti na članak 140. Kaznenog zakona koji govori o nasilju prema najvišim državnim dužnosnicima i koji kaže da tko uporabom sile ili prijetnjom uporabe sile spriječi među ostalim zastupnika u Hrvatskom saboru da što učini ili ga prisili da što propusti učiniti u obnašanju svoje dužnosti kaznit će se kaznom zatvora od 3 do 10 godina, nije važna kazna. Naša jedina dužnost u Hrvatskom saboru je govoriti, a vi nas ometate u obnašanju naše dužnosti.
Uvaženi zastupniče, nisam povrijedio Poslovnik jer upravo je dužnost predsjedavajućeg da vodi brigu o primjeni Poslovnika. Točno je da vas treba zaštititi ukoliko vas ometaju i zato sam i pozvonio nekoliko puta upravo kad ste vi govorili da vas zaštitim, ali treba zaštititi i Poslovnik ako vi njega ne poštujete. Idemo dalje. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa u nizu netočnosti naročito je netočan navod da je masovno povećan broj nasilja, ubojstava, nezadovoljstava građana. Ja ću samo pročitati iz izvješća koje govori o tome jasno i nedvosmisleno, da ukupan broj nastradalih osoba u 2009. godini najmanji je u posljednjih 8 godina. Broj ubojstava i broj još nerazjašnjenih ubojstava iz jedne godine najmanji je u posljednje 33 godine, dok je broj smrtno stradalih osoba u prometu najmanji u posljednje 34 godine. Ukupna materijalna šteta od svih oblika ugrožavanja javne sigurnosti bila je manja za 22% O čemu mislim vi govorite danas? U ovom Domu imali ste pred sobom izvješće o radu policije sa svim aspektima, sa svim pokazateljima i brojkama i zašto obmanjujete hrvatsku javnost i hrvatski narod na ovako niski način. Što se tiče usavršavanja policije. Pa jasno se govori što su im ciljevi, jasno se govori kakvi su im europski dosezi, kakve su sporazume potpisali. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Tomo Čuljak. Izvolite.
Kolegica Antičević Marinović je iznijela tvrdnju da je u Hrvatskoj policija po stranačkom ključu. Upravo ovim zakonskim prijedlogom se želi postići daljnja profesionalizacija, da svatko u policiji zna da je najvažnije da svoj posao odrađuje profesionalno ili u skladu sa zakonom za razliku od vremena kada je sjećamo se svi dobro kada je SDP došao na vlast i u istom danu promijenio 18 načelnika policijskih uprava od kojih su neki bili bez imalo radnog iskustva u policiji. I kada je imenovan ravnatelj sa godinu dana staža u policiji. Mislim da je to ono što se želi izbjeći, a čini mi se da vi težite ponovo tako načinu vođenja policije.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvaženi Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Hvala lijepa. Nisam htio intervenirati jer nisam očekivao da će biti ovdje i komentira o radu policije odnosno izvješće o radu policije. Međutim, evo nije dobro politizirati ovu užasnu tragediju koja se dogodila sa ubojstvom ovog mladića na Jarunu. To je užasna tragedija. Pustimo da se istraga o tome obavi, premda su manje više okolnosti jasne, ali to je užasna tragedija koja je pogodila i sve nas u Ministarstvu unutarnjih poslova. Drugo. Što se tiče ove vaše konstatacije oko velikom rastu nasilja molim da tu isto budete oprezni. Ja sam sad uspio prikupiti evo za ove dvije minute od kad ste vi govorili podatke o broju ubojstava, a broj ubojstava naravno nisu jedini ali su najeklatantniji pokazatelj da li nasilja ima i koliko ga ima. 2000. godine je bilo ubojstava u Republici Hrvatskoj 101. 2009. godine je bilo 49 ubojstava. Pad za 51 ubojstvo. Nemojmo, ne želim ovdje niti opravdavati po bilo kakvoj stranačkoj liniji niti ničije uspjehe, neuspjehe jer to nisu uspjesi i neuspjesi dok god ljudi ginu. Molim da zaista sa takvim brojkama budemo vrlo oprezni, da ne baratamo proizvoljno i da ih ne koristimo za neke druge argumente. A bilo dobro isto tako gospodine Dragovan da malo pročitamo zakon. Naime, vi ste rekli ovdje da je cilj ovoga zakona da se politizacija, budući da se niža radna mjesta popunjavaju javnim natječajem, a rukovodna radna mjesta popunjavaju internim oglasom. Tu se radi o dva različita instituta. Naime, kod javnog natječaja iz članka 49. se radi o prvom prijemu u službu. I taj prvi prijem za službu je obavezan javni natječaj kao i za sve druge državne službenike koji se primaju u službu prvi puta putem natječaja. Interni natječaj se provodi kod premještaja rukovodnih službenika koji već jesu u službi i to je novost. Do sad nije bila obaveza tog internog natječaja, nego su se mogli ti rukovodni službenici premještati proizvoljno bez ikakvih kriterija. Ovo je novina gdje se propisuje da se rukovodni službenici viši premještaju i imenuju temeljem internog natječaja. Prema tome, ne radi se o dva ista instituta. I ima još ja sam slušao pažljivo nisam htio intervenirati ima još niz nekih interpretacija koje jednostavno nisu točne. Služba se uređuje kao karijerna kroz nekoliko članaka, kroz članak 16. koji govori o profesionalnom razvoju, kroz članak 44. koji govori o upravljanju profesionalnim i stručnim kompetencijama kroz članak 62. koji govori o popunjavanju rukovodnih mjesta putem internog oglasa ovo što sam rekao, putem članka 64. koji govori o rasporedu sukladno osobnom zvanju. Nema više rasporeda ispod zvanja osobnoga koje policijski službenik ima što je sada bila praksa. Članak 70. govori o objavi slobodnih mjesta dva puta godišnje što je isto novina i koja će sigurno doprinijeti tome da svim službenicima koji ispunjavaju uvjete budu dostupna sva radna mjesta odnosno informacije o njima u trenutku kad su slobodni. Zatim u članku 82. se govori o godišnjem ocjenjivanju, a to godišnje ocjenjivanje utječe na niz stvari od rasporeda, premještaja, imenovanja, zvanja i niza drugih stvari koji se tiču karijere svakog policijskog službenika. Isto tako je važno i da je člankom 110. propisano i zaustavljanje u napredovanju, zaustavljanje u stjecanju zvanja za policijske službenike koji su stegovno kažnjavani i koji ne ispunjavaju svoje radne i profesionalne dužnosti. Prema tome, ovaj sustav nije tako banalan, nije tako jednostavan kao što se možda nekima čini. On je zaista, pokušali smo napraviti konzistentan sustav koji će omogućiti da svaki policajac može razvijati svoju karijeru sukladno zvanju, sukladno osposobljavanju, sukladno učenju tijekom svoga posla i smatramo da smo ovim prijedlogom predložili sustav koji je puno profesionalniji, koji je puno jasniji, koji je puno konzistentniji od sada postojećega. Jer kažem, molim da zaista oprezno baratamo nekim neprovjerenim činjenicama jer zakon kao što sam rekao nije toliko jednostavan, nije banalan. On je dobar i on će sigurno ako ovakav bude usvojen uz određene popravke na koje smo mi spremni jamčiti daljnju profesionalizaciju i uspostavu policijskog posla kao karijernog, profesionalnoga u kojem će svi oni koji žele na sebi raditi imati jasne mogućnosti za napredovanje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Uvažena zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani predstavnici Ministarstva unutarnjih poslova. Dozvolite na početku odmah da kažem uz dužno poštovanje državnom tajniku i ostalim predstavnicima MUP-a da mi je gotovo nevjerojatno da ministar unutarnjih poslova danas ne brani jedan od osnovnih zakona svog resora pred Hrvatskim parlamentom. Izgleda da prvaci ove Vlade ovih dana nemaju baš hrabrosti ili pak obraza pojaviti se u Parlamentu. No što se tiče samog prijedloga ovog Zakona o policiji koji je po hitnoj proceduri sada doveden na raspravu ima nekoliko stvari na koje ja želim posebno ukazati kao problem. Prije svega smatram da je problem u proceduri samog donošenja. Po mom osobnom sudu ovaj zakon je duboko organski zakon i treba biti donesen, nadam se da smo svjesni svi većinom svih zastupnika u ovom Saboru. Ovaj zakon zadire u izborna prava, u prava nacionalnih manjina, u djelokrug grada područne i lokalne samouprave, te se odnosi i na temeljna politička prava građana, odnosno u ovom slučaju oko 20 tisuća hrvatskih građanki i građana koji su policijski službenici. Smatram da se ovaj zakon treba donijeti sukladno članku 83. našeg Ustava i 162. našeg Poslovnika, sa apsolutnom većinom u Parlamentu. Nadalje smatram da je problem, kako su i moji prethodnici naglasili, problem tzv. depolitizacije policije. Ovaj zakon se donosi pod krinkom mjerila poglavlja, mjerila za zatvaranje poglavlja 23. i radi se o tzv. depolitizaciji policije. Depolitizacija policije jest jedan od zahtjeva Europske Komisije, što samo po sebi dokazuje da Hrvatska policija danas jeste visoko politizirana, ali svakako ovaj prijedlog novog zakona ne rješava taj problem politizacije, nego jednostavno cementira pozicije visokih policijskih visoko politiziranih službenika, odnosno kadrova u policiji. Iz zakona je izbačeno i mišljenje županijskih i gradskih skupština prilikom imenovanja načelnika policija, na raznim razinama. To je po mom mišljenju, iako to mišljenje nije ni do sada bilo obvezujuće, izuzetno loše i pokazuje da se nema dovoljno respekta prema lokalnim samoupravama i regionalnim upravama. Ti načelnici vrlo su često postavljani po političkim linijama iz Zagreba kako mi to kažemo na terenu, bez uvažavanja specifičnosti i potreba lokalnih sredina. No po meni najspornije u ovom zakonu je članak 38., koji je po mom sudu protuustavan, i pored toga što je protuustavan on niti ne rješava problem politizacije policije. U njemu se među ostalom kaže da policijski službenik ne smije biti član političke stranke, niti se kandidirati na državnim i lokalnim izborima. Ovdje se radi o uskraćivanju slobode udruživanja, političkih sloboda, općem pasivnom biračkom pravu, djelokrugu i radu državnih tijela i lokalnih tijela, mislim na predstavnička tijela, te se tek tako ne može na brzinu donijeti ovaj zakon koji uskraćuje tolika prava 20 tisuća građanki i građana Republike Hrvatske. Uopće je to po meni sporno, jer to su prava koja garantira naš Ustav. Radi se prije svega, ponavljam, o građanima Republike Hrvatske, a tek kasnije o policijskim službenicima. Naravno da politička pripadnost ne smije utjecati na njihovo pošteno i profesionalno obavljanje svoga posla, i smatram da u većini slučajeva to nije tako, ali to se ne rješava zabranom članstva u strankama, političkim strankama, jer istom logikom sutra možemo reći da liječnici ne smiju biti politički, članovi političkih stranaka jer navodno njihovo članstvo sprječava njih u obavljanju profesionalnog liječenja, odnosno obavljanje svojih liječničkih dužnosti. Ja smatram da to nije slučaj, da takav nije slučaj niti sa policijskim službenicima. Policijski službenici već danas, pod današnjim propisima Republike Hrvatske ne smiju politički ili drugačije diskriminirati građane u svom postupanju. Osim toga, naš Ustav predviđa da se i ta neka temeljna prava, koja se ovdje žele ukinuti, mogu oduzimati samo pojedinačno, tako da smatram da se u ovom zakonu, što se tiče depolitizacije policije ovo najobičnije floskule, koje ne znače depolitizaciju policije. Problem depolitizacije nije šta neki policijski službenik član ili nije član ove ili one političke stranke, ili što je predstavniku nekom općinskom vijeću neke stranke, nego je problem da politika utječe i naređuje policijskim službenicima i rukovodiocima da pristrano djeluje, da na neke stvari progleda kroz prste ili ne progleda kroz prste, a to nema veze sa ispisivanjem iz članstva političkih stranaka. I tu se krije, iza te krinke o političkom članstvu, u strankama najbitniji cilj ovog zakona kako su već moji prethodnici rekli, a to je stvoriti danas nesmjenjive kadrove sutra, za vrijeme kada će neka vlada s nekim drugim političkim prefiksom voditi ovu zemlju. I kao što je to bio nedavno, kad smo govorili o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa, i ovdje stvaramo kadrove koji će 5 godina biti gotovo nesmijenjeni. No ja se još na jednu stvar posebno želim osvrnuti, kad govorimo o ovom zakonu, na koji još nije bilo riječi, a radi se o po meni problematičnom odnosu prema nacionalnim manjinama u ovom Zakonu o policiji. Kao što mnogi ovdje znaju, ja dolazim iz Istre, i to iz njenog dijela u kojem živi veliki broj naših sugrađana talijanske nacionalnosti. Ta moja razmišljanja dovela su i do dva amandmana koja sam uputila u proceduru, i koji je komplementaran amandmanima koji su dali klubovi nacionalnih manjina, ali i Odbora za ljudska prava, koji predlažu da se pri popunjavanju radnih mjesta, slobodnih radnih mjesta u policijskim organizacijskim jedinicama na svim razinama, tamo gdje imamo prisutnu određenu nacionalnu manjinu, da oni imaju prednost. Ja smatram da to nije dovoljno, jer kao što znamo mnoga naša područja imaju i službenu dvojezičnost, gdje su jezik i pismo određene nacionalne manjine službenici jezici, a sama nacionalna pripadnost nekog policijskog službenika nipošto ne jamči da taj službenik ne poznaje ili poznaje jezik i pismo te manjine. Moram reći da moramo biti svjesni, pošto nacionalna pripadnost se samoizražava, ona se ne može dokazati, i niti se ne smije dokazivati, ona nije jamstvo da će taj službenik moći obavljati svoj posao i na jeziku manjine. Netko se može primjerice izjasniti kao Mađar, jer se takvim i osjeća, a ne mora poznavati mađarski jezik. Stoga ja vas molim da zaista razmotrite ove amandmane u tom svjetlu, ja sam nastojala da oni ne budu ispolitizirani, nego da zaista oni budu implementacija našeg Ustava i ustavnog Zakona o nacionalnim manjinama. Naime pripadnost određenoj manjini nije garancija poznavanja jezika i pisma kao šta sam rekla, i međutim naši građani koji govore i pišu drugim jezikom od hrvatskog jezika i latiničnog pisma imaju pravo u svojim poslovima sa lokalnom i regionalnom upravom, ali i sa državnim upravama na terenu moći obavljati te poslove i potrebe koje imaju na svome jeziku. Evo na samom kraju da kažem da smatram dakako da ovaj prijedlog zakona nije dovoljno dobar, mislim da bi trebao ići u drugo, odnosno u treće čitanje, nadam se da će se uvažiti neke od ovih primjedbi, i dodatno razraditi ovaj vrlo, vrlo bitan zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Ja ću vrlo kratko, također slažem se sa kolegicom Vrbat, nije dobro da ovaj zakon ide na brzinu, da ga je trebalo još doraditi. Tim više što je ministar Karamarko došavši na čelo ministarstva prije 2 godine najavio da će brzo predložiti zakon koji će omogućiti transparentniji rad unutar službe, jasnija pravila ponašanja, napredovanja itd. Ne znam zbog čega je 2 godine trebalo da do toga dođe, ali bilo bi dobro da smo taj zakon mogli na neki način prodiskutirati i prije. Moje temeljne zamjerke su sljedeće: iako se slažemo svi da je temelj povjerenja i na neki način državne službenike, a posebno u Policiju depolitizacija njenog rada mislim da ovim zakonom to nećemo postići. Nećemo postići iz sljedećeg razloga – mi smo imali sada situaciju da je ministar svojom odlukom mogao po nahođenju imenovati i razrješavati načelnike policijskih uprava diljem cijele zemlje. Sada vidimo u prijedlogu zakona neće to raditi ministar nego će raditi određeno povjerenstvo, ali opet članove tog povjerenstva imenuje ministar osobno. On određuje ljude, znači 4 plus 1 predstavnik sindikata, koji će izabirati čelnike Policije po određenim županijama i policijskim upravama, odnosno gradovima. I to nije dobro jer opet evo direktno ministar odlučuje o tome tko će gdje biti, a jedina je bitna razlika od ove koja je bila dosada da sada nema niti mišljenja jedinice lokalne samouprave o tome što misli o određenom kandidatu. Doduše to mišljenje ni dosada nije bilo obvezatno, ali je bar postojalo. Mogla se pojedina županija ili Grad Zagreb očitovati o tome što misli i bilo je zakonom propisano da se očituje o tome što misli o pojedinom prijedlogu. Nije dobro i mnoge policije svijeta biraju čelnike policije u tim jedinicama lokalne samouprave, čak negdje, evo primjerice u Americi i neposrednim izborom. A da se kod nas uopće niti traži mišljenje jedinice lokalne samouprave što misli o pojedinom prijedlogu ministra, odnosno ministarstva, odnosno u ovom slučaju povjerenstva koje je sastavljeno isključivo od prijedloga samoga ministra. I mislim da bi se to mišljenje trebalo vratiti u zakon. Po mojem mišljenju čak da bude i obvezatno, da bude pozitivno kako bi jedinica lokalne samouprave imala utjecaj na odabir čelnog čovjeka Policijske uprave u svojoj jedinici. Drugi problem je što kada vidite koji su uvjeti, recimo za imenovanje glavnog ravnatelja,tu nije propisano ništa drugo osim da je 15 godina u službi i da je 10 godina na rukovodećem mjestu i da ima policijsko zvanje Glavni policijski savjetnik. Znači, nema nikakve stručne spreme potrebne da se obnaša to mjesto. I odabir se vrši opet na način na koji ne sugerira da će biti depolitizacije. Predložit će ministar Vladi RH. Znači, pitanje je gdje je tu struka i gdje je tu na neki način neovisnost glavnog ravnatelja od politike koja ga postavlja. Posebni problem je pitanje mandata na koji se imenuje i zašto baš sada? 5 godina, što znači neposredno pred izbore ćemo napraviti promjene u svim policijskim upravama, imenovati novog glavnog ravnatelja i te ljude jednostavno neće biti moguće promijeniti. Bez obzira kakva bila ocjena njihovog rada, da li ona bila ovakva ili onakva bitno će biti postaviti očito sada strukturu ljudi koja će biti podobna i koja će biti po volji sadašnjoj Vladi koja i predlaže ovaj zakon. Također, ne slažem se sa odredbom da policijski službenici ne mogu biti članovi političkih stranaka. Možda bi bilo dobro da taj uvjet postoji eventualno za glavnog ravnatelja Policije i načelnike policijskih uprava, ali za sve službenike rekla je kolegica Vrbat 20-ak tisuća ljudi da isključimo jednostavno njihovo temeljno ja bih rekao i ustavno pravo na ovaj način nije dobro. To nije vojska, to na neki način znači da i službenici koji nisu u uniformi isto ne bi mogli biti članovi političkih stranaka. Mislim da to za time nema apsolutno nikakve potrebe i da je to na neki način lažni izgovor i primjer po kojem mi kao depolitiziramo Policiju. A to ne mora naravno biti istina niti će na ovaj način kao što sam rekao kako se biraju ljudi prije biti ustvari tako. Birat ćemo ih opet na način da određuje politika, od toga tko će biti glavni ravnatelj, načelnici policijskih uprava, na neki način njihovi zamjenici i pomoćnici direktno imenovani od ministra. Znači opet će politika imati toliki stupanj utjecaja da nećemo moći reći da je Policija depolitizirana. Volio bih, i zbog toga neću podržati ovaj zakon, da je prošao makar još jedno čitanje i da su ove primjedbe koje sam iznio ovdje već dosada raspravljene i usvojene. Teško mi je povjerovati da je usvajanje ovog zakona isključivo zbog zatvaranja Poglavlja 23., zbog toga što jednostavno ne vidim kako ono garantira veću depolitizaciju Policije. Mislim da tu nema nikakvog argumenta da se to traži od strane Europe, ali evo ga, ako netko tvrdi, a Vlada očito tvrdi da je to tako morat ćemo im vjerovati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Najprije ispravak, uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Netočan je navod da nije definirano kako se imenuje ravnatelj Policije, naprotiv člankom 58. i 59. jasno je definirano točno kriteriji koje mora ispunjavati i stručna sprema koju mora imati za razliku od toga kada je partija odlučivala o tome što ravnatelj mora imati. Pa tada kad ste vi odlučivali nije morao imati ništa, jednostavno morao je biti član Saveza komunista tj. SDP-a. I bez radnog iskustva je mogao postati načelnik Policijske uprave Splitsko-dalmatinske i za pol godine je mogao postati i ravnatelj Policije. To je tako odlučivala partija. Sada je sve definirano zakonom. I nemojte obmanjivati javnost hrvatsku ponovno kada ovaj zakon govori o svim aspektima i svim potrebama i stručnoj naobrazbi svakoga od onih u hijerarhiji policijskog stupnja.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Maras Poglavlje 23. je ustanovljeno već odavno u EU. Mi pregovaramo već dugi niz godina otkako je premijer iz Salzburga i gospođa Kosor o pristupu EU. Dakle, za poglavlje 23 u kojemu je eto kažu i depolitizacija policije je poznato odavno. Zanimljivo je kako ste vi sami primijetili da baš sada pred nove izbore dolazi ovaj zakonski prijedlog o profesionalizaciji i depolitizaciji policije. Jeli to priznanje da profesionalizacije nije bilo do sada za vrijeme što ja znam ... ministar i FIMI Medije itd.? jeli to možda pokušaj ilegalne politizacije policije a sada se priznaje da je javno politizirana policija, a bit će onda potajna. Jer strukture koje će sada biti depolitizirane mislim vrlo je zanimljivo kako ti sada nekom izbiti SDP, HSS iz glave više niste toga član i evo sada si depolitiziran, ma nemojte. Prema tome, bit će zapravo ilegalna politizacija policije.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Grubišić mislim da ste postavili dobru tezu da se ovo ne donosi zbog zatvaranja poglavlja 23 ali htio bih se malo osvrnuti o tome kako se bira glavni ravnatelj policije. Da li je depolitizacija i struka uvjetovana time da je netko 15 godina policijski službenik kao što je jedan od uvjeta ovdje? dva su uvjeta 15 godine i 10 godina rukovodeći i položeno ili stečeno osobno policijsko zvanje glavni policijski savjetnik. I sada je to uvjet da je to zbilja stručna najbolja moguća osoba itd. Pa nemojte nas uvjeravati da ste time osigurali da ta osoba bude profesionalac. A pazite, razriješiti ga se može isključivo na osobni zahtjev, radi trajne nesposobnosti ili ako je napravio težu po dužnosti. A znate što su lakše povrede dužnosti zbog kojeg ga ne možete razriješiti? Ne mora dolaziti na vrijeme na posao, ne mora se marljivo odnositi prema sredstvima za rad, može slupati policijski službeni auto koji mu je dan na raspolaganje i uz sve toga ne možete razriješiti. Molim vas, treba malo razlučiti sve te stvari i vidjeti da se ovdje radi samo jedna predstava o depolitizaciji da bi se u biti policija politizirala.
Zahvaljujem. Moram ipak dozvolite mi bio sam dugo godina ministar unutarnjih poslova neke stvari reći. Prvo zvanje da bi čovjek postigao zvanje koje je potrebno da bude ravnatelj mora imati određene uvjete između ostalog i školsku spremu fakultet ili nešto, a to je propisano sistematizacijom radnih mjesta. Pa morate to uzeti u obzir i ne treba onda upisivati u zakon ono što je već propisano na drugi način. I drugu stvar koju želim reći. I profesionalizacija i depolitizacija su procesi koji traju i koji će još trajati. I sigurno da svi zajedno trebamo upravo i kroz rasprave doprinijeti tome da potičemo da ti procesi idu brže, da budu čvršći i da se postigne i jedno i drugo u onom optimalnom smislu. I imamo jednu povredu POslovnika uvaženi zastupnik Josip Đakić. Gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 209. gospodin je u svojoj replici odgovarao na moju ispravku netočnog navoda. S time je prekršio članak 209. i nije replicirao kolegi Buriću nego je odgovarao meni. I moram reći da jasno piše u članku 58. da glavni ravnatelja može se imenovati osoba koja uz ispunjenje općih zakonskih uvjeta ispunjava i posebne uvjete ono što je potpredsjednik i rekao. I moram naglasiti da to nije partijska škola da se stotine policajaca primi u radni odnos bez javnog natječaja.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Boro Grubišić povreda Poslovnika.
Hvala lijepo. Po članku 209. gospodin Đakić je mene prozvao Burićem, a ja sam Grubišić gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora.
Hvala lijepa. Neću komentirati. Uvaženi zastupnik Ivan Hanžek. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. U ime predstavnika predlagatelja uvaženi Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo budući je već nekoliko puta rečena manje više ista tvrdnja, a sada je zadnje ponovio zastupnik Maras samo jedno pojašnjenje. Dakle, nema cementiranja i nema volonterizma i nema davanja i zvanja i činova od oka. Naime, i sada već tu stoji uredba o zvanjima koja govori kako se zvanja stječu i koji su uvjeti za stjecanje zvanja i napredovanje. Pa se kaže da su zvanja visoke spreme, ta, ta i ta, početno zvanje možete dobiti sa visokom spremom nakon položenog državnog stručnog ispita i ispita za zvanje. Nakon 5 godina možete steći naredno zvanje ukoliko ste svake godine najmanje ocijenjeni ocjenom dobar, ukoliko niste stegovno kažnjavani i ukoliko imate radno mjesto koje vam dozvoljava stjecanje toga zvanja. Znači već je sada uređeno napredovanje i dobivanje viših zvanja. Isto tako ovaj zakon u članku 56. govori o tome policijsko zvanje stječe se ovisno o stupnju obrazovanja, radnom iskustvu na poslovima policije, obliku stručnog usavršavanja, položenom ispitu za zvanje i godišnjim ocjenama. Podrobnije će se to urediti uredbom kao što je to i sada slučaj. Znači nema nikakvog volonterizma i nema nikakvog subjektivizma kod dodjele zvanja. Ona će biti propisana na jasan i transparentan način. To onda isto indirektno daje odgovor i na vaš komentar oko mogućnosti imenovanja ravnatelja i što ravnatelj mora imati. Ovdje se kaže da mora imati 15 godina radnog iskustva u obavljanju policijskih poslova, od čega najmanje 10 godina na radnom mjestu rukovodećeg policijskog službenika i položeno i stečeno osobno policijsko zvanje glavni policijski savjetnik. Glavni policijski savjetnik je najviše zvanje u policiji i ima ga u ovom trenutku u MUP-u oko 30 policijskih službenika. Ne jedan ili dva, nego oko 30. Ja sam rekao da se ovim zakonom pokušava policijska služba ustanoviti kao karijerna kao profesionalna u unaprijed poznatim uvjetima. Ja vas pitam da li predsjednik Vrhovnog suda može biti pravnik ili mora biti pravnik sa položenim pravosudnim i sa određenim godinama zvanja u sudačkom poslu? Paralela jedna. Cilj nam je uspostaviti profesionalnu karijernu službu bez voluntarizma i bez politike. Rekao sam, trebao zakon pročitati malo ozbiljnije, nije banalan, nije jednostavan, konzistentan je i pokušava zaista uspostaviti dobar sustav. A htio sam sad odgovoriti i uvaženom zastupniku Buriću, a vidim da ga nema, budući je tražio moju smjenu. Evo dobio sam maloprije rješenje Prekršajnoga suda u Našicama od 31. siječnja 2011. godine koji je donio osuđujuću presudu za gospodina Stjepana Pintarića, a povodom prijave odnosno optužnog prijedloga Policijske postaje Našice pod brojem 511-07-29/3P-2-23/11 od 31. siječnja. Toliko o onome što me prozvao, međutim očigledno kad je primjetio da sam dobio rješenje je izašao iz sabornice, ali neka to njemu služi na čast ovako paušalno napadati. Inače evo, ja ću nastojati vam dati pojašnjenja i intervenirati svaki put kad možda niste dobro shvatili neke institute iz ovog zakona. Ja sam to rekao na Odboru za unutarnju politiku kad su pojedini zastupnici kolega Dragovan, kolega Ostojić zaista stručno, kompetentno komentirali pojedine institute i pokušao sam isto tako dati isto kompetentan odgovor, a nastojat ću i do kraja rasprave. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom Na redu je uvaženi zastupnik Ivica Pančić, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. U skladu sa onom "čuvaj se Danajaca i kad darove donose" tako i sada moramo biti malo skeptični i oprezni jer kada vladajuća stranka govori o depolitizaciji i profesionalizaciji čovjek u najmanju ruku mora biti malo skeptičan. Jer jedino što se na ovim prostorima gotovo 20 godina, a i ranije u komunizmu radilo bilo je kadroviranje, a svi smo mi ili svi ste vi, oni stariji koji jesu na neki način djeca toga komunizma. A kako se kadroviralo najbolje pokazuje stanje u kojem se Hrvatska nalazi bila gospodarska, politička i moralna kriza. I zato je malo čudno kada nakon koliko godina kažemo da ćemo sada ubrzati taj proces profesionalizacije i depolitizacije. A što smo to činili? Da živimo u jednome skandinavskome okružju i da se ovdje radi o konzervativnoj i socijaldemokratskoj stranci s druge strane čovjek bi rekao da to ima smisla, ali dobro znamo da ne živimo na takvome području i da se ovdje sve svodilo, sve, što znači 99% na kadroviranje na bazi poslušnosti i političke podobnosti. I nema ničega spektakularnoga kada nakon promjene vlasti dođe i do promjene određenoga broja ljudi, samo je problem taj što mi do dana današnjeg nismo uspostavili ii postigli konsenzus koliko je to ljudi koji se sa promjenom vlasti mijenjaju. Jer svi mi koji se bavimo politikom dobro znamo da oni koji su po političkoj liniji došli na neki položaj, po političkoj liniji trebaju sa njega i otići. Tu nema ničega osobnoga, tu nema ničega posebnog, tu nema nikakvoga revanšizma već jednostavno to je tako u jednome demokratskome sustavu kojeg nadamo se mi gradimo. I tu nema djece koju treba hraniti, tu nema nezaposlene supruge i ostalih već tko je po političkoj liniji došao nakon izbora, ako njegova opcija izgubi treba i otići i čekati neku drugu bolju prigodu. I zbog toga i kada govorimo o policiji kao jednom bitnom servisu društvenoga hrvatskoga, u ovom slučaju hrvatskoga društva treba znati u kakvoj je ona pozicija, treba odmah priznati da je ona u daleko boljoj poziciji nego možda neke druge institucije koje su od početka '90.-tih godina bile depolitizirane i profesionalizirane, često od onih starih kadrova iz toga spominjanog komunizma, samo s tom razlikom što su imali člansku iskaznicu tada ne bivše već nove podobne stranke. I takva depolitizacija nas je dovela ovdje gdje je. I zbog toga nekoliko mjeseci prije izbora sada donositi ovaj zakon i u prvi plan isticati da se radi o depolitizaciji i profesionalizaciji policije krajnje je sporno. Štoviše, ovdje se radi o učvršćenju HDZ-ove kadrovske strukture koja se najmanje 16 godina u policiji stvarala, od bivših kadrova iz onoga bivšega sustava ili nekih novih koji su došli u ovih desetljeće i pol. A to najbolje se pokazuje na ovim spornim člancima 58., 59., 60., 61. Znači bilo bi poštenije da u članku 58. kada se kaže da glavnog ravnatelja se bira putem natječaja na vrijeme od 5 godina sa svim onim kriterijima koje on treba ispunjavati, znači najmanje 15 godina radnog iskustva u obavljanju policijskih poslova ili najmanje 10 godina na radnom mjestu rukovodećih policijskih službenika i položeno ili stečeno osobno policijsko zvanje glavnog policijskog savjetnika, da se stavila i njegova fotografije osobe koja treba biti izabrana. Jer ovdje se radi ne o natječaju već više o internom natječaju koji je predviđen za izbor njegovoga zamjenika, pomoćnika te načelnike policijskih uprava i policijskih stanica. Čini mi se da je to vrlo dvojbeno u skladu sa Ustavom odnosno člankom 44. Ustava koji govori o dostupnosti svim građanima javnih funkcija. Uspoređivanja to sa sudstvom pa sa pozicijom suca, predsjednika Vrhovnog suda malo je nategnuto. Čini mi se da je policija ipak drugačija institucija koja je neposredno povezana, vezana uz građane i ne bi joj škodilo i malo demokratskoga provjetravanja s vremena na vrijeme, jer često u takve sustave dobro je da dođu ljudi koji nisu opterećeni internim podjelama, sukobima i slično. Tako je u svim kažem organizacijama pa zašto bi i policija bila izuzetak. Posebno ako znamo da je 2008. godine proveden javni natječaj kad je izabran gospodin Faber i tada se tražila, znači to nije bilo u vrijeme 2000.-2003. već 2008. godine gdje se tražila znači visoka stručna sprema društvenog, tehničkog ili prirodnog smjera, 4 godine radnog iskustva na odgovarajućim poslovima, te istaknuti rezultati u području od značaja za rad državnog tijela te položen stručni ispit. Čini mi se da tadašnji izabrani načelnik odnosno ravnatelj da nije bio loše rješenje i da je upravo jedan od njegovih glavnih zahtjeva bila depolitizacija te policije. Međutim, izgleda da je otišao previše u tim zahtjevima za depolitizaciju pa je sam na kraju bio depolitiziran i sklonjen iz toga sustava. Za čitavu ovu priču o depolitizaciji policije poslužio je ovaj članak 38. gdje se govori da policijski službenik ne smije biti član političke stranke, iako je to kasnije relativizirano a što ako bude, pa onda neće obavljati te poslove već neke druge, te politički djelovati u ministarstvu što je u redu niti se kandidirati na državnim i lokalnim izborima. E ovo podcrtavam čisto za razmišljanje. Znači, ako Ustav daje mogućnost, odnosno ustavna odredba o aktivnom i pasivnom biračkom pravu, znači da se bira i da se bude biran ovdje se to pravo, aktivno pravo ograničava policijskim službenicima. Da li on ima mogućnost pod određenim uvjetima da se kandidira, pa ako bude izabran da istupi iz policije. Znači, da uzme godišnji odmor ili neplaćeno, pa u tih mjesec dana sudjeluje u kampanji. Ako ne bude izabran vrati se, ako bude izabran izađe iz policije. Znači, mislim da bi to trebalo malo korigirati. Znači, sve u svemu da privedem kraju. Ovdje se, možda je dobra namjera na djelu, možda je to proces u skladu sa onim mi gradimo državu, a država gradi nas. Samo malo se kasno u taj proces depolitizacije i profesionalizacije krenulo jer i dalje će ostati sumnja da se radi o čistom cementiranju postojeće zatečene kadrovske strukture, pa bez obzira koji argumenti se uzimali kao protiv. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Pančić je izrekao da smo mi svi djeca komunizma. To je netočna tvrdnja. Ja se ne sjećam takve brižne, skrbne roditeljske skrbi koji bi me mazio komunizam. Ja se na primjer nisam mogao upisati niti u vojnu školu niti u bilo kakvu školu druge vrste gdje bi država financirala jer nisam imao pozitivnu anamnezu kako to kažu, dok su neki drugi imali prava pristupa svugdje gdje su htjeli ali su imali zato partijsku knjižicu. Drugo kažete jedno razmišljanje da 99% kadroviranja na bazi poslušnosti. Možda je to bilo u vrijeme dok ste vi bili ministar u onoj vladi kada ste na primjer u jednoj Bartolomejskoj noći 180 ravnatelja i članova upravnih vijeća pomeli, počistili. A druga stvar, i čistačice čak koje su se sa HDZ-ovcima rukovali i njih ste pomeli. Hvala lijepo.
Na redu je gospođa zastupnica Mirjana Ferić-Vac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolete. Zakon koji smo već diskutirali jedno nekoliko sati je u najmanju ruku povod da uz svu vašu kompetenciju ovdje bude ministar. Ovaj zakon je do te mjere stavio u žižu događanja i ovog što se momentalno dešava odnosno oko ovog trga i u gradu Zagrebu i u drugim gradovima da bi u ime onoga što se pozivate, a to je poglavlje 23. i Europska unija u svakoj uljuđenoj zemlji bilo na mjestu da ministar prisustvuje ovakvoj vrsti rasprave po zakonu koji nema oznaku taj europski zakon i vi citirate permanentno dio iz poglavlja iz uvjeta o pristupanju u poglavlju 23. Zanimljivo je da u mnogim drugim stvarima u kojem je to poglavlje i opširnije i točnije i duže se raspravlja o tome nema rasprave u ovom Saboru i nema odgovornosti na ovaj način o kojem vi danas želite svjedočiti. Ono što je bitno za ovaj zakon je više stvari. Prije svega kad ga usporedite njegove članke onda imate jedan ogroman broj članaka koji su ili u biti isti sa postojećim zakonom, dakle identični ili su članci koji zapravo sadrže ono što je riješeno drugim zakonima. A jedan dio tih zakona su jedan od članaka su jedan i dva i tri i četiri i devet, deset, pa sve tamo negdje do 105., 106. do 119. koji je vezan za Zakon o državnim službenicima itd. itd. Dakle, ostao je jedan broj članaka koje vi drugačije regulirate i pozivate se u svakom slučaju na stručnost. To je dobro i to pozdravljam. Stručnost je bitna pogotovo u osjetljivim službama kao što su policijske službe. Ali vi ju stavljate u onu funkciju u kojoj je ona dobra za određenu političku opciju. E to više nije dobro. Prema tome, zakon ima jednu svoju ponavljačku ulogu, prijedlog zakona, dakle i ima nekoliko elemenata koji su u krajnjem slučaju i protu ustavni članak 31. može se pozivati na ustavna prava i vrlo dobro pitati, propitivati zašto se derogira, zašto se dira u ustavna prava građanki i građana. Ono što želim također reći je zakon, članak 35. dame i gospodo. U tom članku valja nešto reći o tom članku detaljnije. Evo ga, dakle ovdje su dodane razno razne odredbe u članku 35. i radi se o izmjeni koja je zapravo suprotna mjerilima iz poglavlja 23. Europske unije i ne štite se njome više nego što postoji osobni podaci. Da li će to uzrokovati ... [[Govornica se ne razumije.]] poglavlja to možemo nadati se da neće, da će se ipak amandmanima stvari popravljati. I da će na kraju što je već nekoliko puta bilo predviđeno i mogućnost trećeg čitanja biti ozbiljnim predmetom rasprava u Vladi, odnosno ministra. Mislim da ste ovom odlukom o, članak 38., dakle stranačkih usmjerenja pojedinih pripadnica i pripadnika policijskih snaga, stavili dobar jedan mamac zapravo, jer time ste s jedne strane sve prigovore koji su dosad bili da je policija politizirana priznali, ali ja kao građanka se moram pitati sljedeće, tražit ćete recimo dokaz povrata članskih knjižica itd., itd., ili štogod da ćete napraviti. Ja vjerujem da nećete zalaziti u pravo pripadnica i pripadnika policijskih snaga, da imaju svoje mišljenje, i nadam se da to nije … [[Ne razumije se.]] pranja mozgova, jer to bi bila posljedica ovoga što vi radite, a politizacija nije da li građanke i građani imaju svoje mišljenje. Zakon o državnim službenicima je vrlo precizan i oko toga, a i drugi neki zakoni iz … [[Ne razumije se.]] Europskoj uniji. Dakle privatno mišljenje i utjecaj na struku su dvije različite stvari. Na kraju i ministar nam je neku večer saopćio da je bio jedan od osnivača HDZ-a. Da li to znači da je vratio svoju knjižicu, da li znači da mu se HDZ kao politička opcija isprala iz glave? Šta to znači? Koga ćete vi propitivati i tko će to propitivati, i na koji način? Ono što mi očekujemo je jedna uređena građanska država, a ne država u kojoj će se ljude prozivati za njihovo članstvo u strankama i njihovo privatno mišljenje. Evo, dali ste nekoliko prijedloga o izboru ravnatelja itd. Niste time umanjili utjecaj politike, niste time umanjili činjenicu da će o tome odlučivati politika i to sad za 5 godina unaprijed. To je u krajnjoj liniji neodgovorno, i to nijedna uljuđena europska vlada ne bi učinila. Što se tiče drugih usklađivanja sa drugim zakonima, na dva mjesta spominjete, na jednom mjestu spominjete porodiljni i na jednom mjestu spominjete zapravo stvari koje se tiču Zakona o ravnopravnosti spolova. To je sve što u zakonu imate reći o različitosti u policiji, to nije dovoljno. Moja osobna iskustva sa policijom su vrlo ograničena, u smislu u kojem sam naučila da je policija pomagač i prijatelj građanki i građana, i da kao takova djeluje. I ove sve kritike ja vjerujem da policajke i policajci neće shvatiti kao kritike upućene njima, jer za to postoji procedura kada im se upućuju kritike, nego onima koji donose zakone po kojima se i oni moraju ravnati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospođa Neda Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo kolegica kaže da zakon ima ponavljačku ulogu. Ja mislim da je to netočan navod kolegice, upravo iz razloga što ovaj zakon želi odgovoriti na pitanje jesu li u dovoljnoj mjeri prepoznate specifičnosti policijske profesije, a time i položaja policijskih službenika u sustavu državne uprave cijeneći činjenicu da policijski zaposlenici trebaju imati specifične i fizičke, jednako kao i duševne sposobnosti za obavljanje teškog i zahtjevnog posla. Hvala vam lijepa.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pošto su do sada uglavnom o ovom zakonu razgovarale, govorile kolegice i kolege sa ove strane, uvjetno druge strane, ja ću imati nešto drukčiji pristup, pa bih rekao da konačno smo dobili ovaj prijedlog zakona, zašto? Pa zato što Zakon o policiji važeći je jedan od najstarijih i najdugovječnijih zakona koje je donio ovaj Sabor. Dakle po njemu se radi više od 10 godina. Glavna značajka tog zakona je što je na određeni način i u njemu zacrtano i trasirano reforme u policiji sa osnovnim načelima u smislu stvaranja moderne policije, koja je primjerena demokratskom društvu. Imali smo jedne izmjene i dopune zakona 2008. godine, i kada su se one donosile mnogi su, a i sam ministar već tada govorili o potrebi donošenja novog zakona, s obzirom da vrijeme čini svoje, ali i donešeno je još nekoliko zakona koji se dotiču i isprepliću sa Zakonom o policiji, i mislim da je i radi toga potrebno donijeti ovaj novi zakon. Tome doprinose i novi zahtjevi i izazovi pred kojima se nalazi naše društvo, približavanje Europskoj uniji, granice, dakle borba protiv svih oblika kriminala, korupcije, i da dalje ne nabrajam. Sve to, sve to zapravo upućuje na potrebu donošenja novog zakona. Izradom i usvajanjem strategije reforme sustava upravljanja ljudskim potencijalima, Ministarstvo unutrašnjih poslova za razdoblje od 2009. do 2011. godine ministar unutarnjih poslova, ministarstvo je zapravo preuzelo obvezu uređivanja ravnopravnog statusa policijskih službenika na način koji je sukladan standardima Europske unije. U ovom prijedlogu zakona kojim se predviđaju strukturalne promjene organizacije policije, iz kojih proizlazi potreba reforme sustava, upravljanja policijom, a to je priznat ćete zahtjevan posao. Mislim da su predlagatelji i oni u Ministarstvu unutarnjih poslova koji su radili na izradi novog Zakona o policiji dobro sagledali što je bila i kako je funkcionirala policija jučer, kao što je ili što je policija u narednom periodu i što je to policija sutra prilikom ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Ono o čemu se u proteklom razdoblju jako puno raspravljalo, a to je depolitizacija Policije. Dakle, nešto slično kao što je u zemljama EU. Pa mislim da to ovaj prijedlog u dobroj mjeri osigurava, a to je da ravnatelj Policije, dakle od ravnatelja, nižih policijskih službenika, da se biraju javnim natječajem, ali isto tako ovaj zakon predviđa da je prije raspisivanja natječaja moguće popuniti radno mjesto službenika putem internog oglasa. Slobodna radna mjesta rukovodećih policijskih službenika i to zamjenika i pomoćnika glavnog ravnatelja, načelnika Policijske uprave i načelnika postaja oglašava se uglavnom putem internog oglasa, a ako nema tada se ide na javni natječaj. Sve to govori da će nakon jasno razrađenih uvjeta i kriterija za prijem u policijsku službu da će dakle jedan ovakav jedan prijedlog sve više garantira da će u policijskom sustavu sve više gospodariti struka, a sve manje politika. I to je ono što mislim da je jako važno, i to je ono što zapravo dobivamo ovim zakonom. Ovaj prijedlog zakona uređuje osnove organizacije Policije u tri hijerarhijske razine – Ravnateljstvo Policije, policijske uprave i policijske postaje kao i ustroj Pričuvne policije. Ono što držim da je jako dobro riješeno ovim prijedlogom, a to je napredovanje u policijskoj službi. Tako da svaki službenik jasno prepoznaje kakve su mu mogućnosti razvoja osobne karijere temeljene na sustavu napredovanja kroz policijska zvanja. Na kraju da ne dužim, dakle podržat ću naravno ovaj prijedlog zakona i zbog toga što je jedno od mjerila za zatvaranje Poglavlja 23. – Pravosuđa i temeljna prava. Utvrđena je potreba poduzimanja mjera i sadrži sve ono da bi Policija mogla biti učinkovitija i da bi bila neovisnija. Zato ću podržati ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala. Imamo replike. Prvo, gospodin zastupnik Ranko Ostojić. Izvolite.
Štovani kolega Rebiću namjerno sam digao repliku upravo iz razloga što mislim da se možemo složiti oko toga da smo konačno dobili zakon. Upravo o tome i želim govoriti, a tu se s vama potpuno slažem. Samo se ne slažem sa onim prethodnim dijelom priče, a to je da smo odavno mogli dobiti taj zakon jer ja ću vas podsjetiti da je izmjena zakona već jedanput rađena, ali ne ono kako ste vi rekli, znači vezano za Zakon o policijskim ovlastima. To je potpuno druga stvar. Jednom prilikom smo imali izmjenu zakona koja je mijenjala samo jednu riječ u Glavni policijski ravnatelj. I upravo tada 2008. godine javnim natječajem se zapravo birao ravnatelj Policije, to je jedno. I drugo, ta odredba stoji i u starom zakonu o Policiji, ne mijenja se značajno. I ono što je također bitno nije uvjet za zatvaranje Poglavlja 23. Ja sam slušao uredno gospodina državnog tajnika 24. pa u vezi sa 23. koliko sam dobro shvatio. Hvala.
Hvala. Odgovor, gospodin Niko Rebić.
Zahvaljujem. Pa kolega Ostojiću pa mi se zapravo u svemu slažemo, mi se slažemo da je ovo najstariji i najdugovječniji zakon, mi se slažemo da je potrebno donijeti novi zakon mi se slažemo da, dakle ima niz dobrih. Ono u čemu se mi ne slažemo, a to je da neće više biti moguće tražiti mandate na raspolaganje bez obzira koja je opcija na vlasti nego neće biti revolucionarnih metoda nego će zapravo biti i jedino se u tome ne slažemo da neće biti nekih ministara koji će reći da svi pomoćnici u ponedjeljak moraju staviti mandate na stol. Dakle, u tome se ne slažemo. A ja mislim da ovaj zakon, za razliku od onog prošlog, to puno bolje regulira nego što je to bilo u postojećem zakonu.
Hvala. Imamo još jednu repliku, gospodin zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo gospodin Rebić je u biti sve spomenuo što ovaj zakon donosi, međutim htio bih naglasiti još da postoje neke stvari koje ste zaboravili reći. Zaboravili ste reći da u ovom zakonu nema više mogućnosti da jedina bude politička podobnost da si liječnik Saveza komunista ili SDP-a pa da to jedina bude referenca kroz radni staž da budeš načelnik Policijske uprave Splitske od 2000. godine do 2001. i da s takvim neiskustvom od godinu dana postaneš ravnatelj Policije. To više nije definirano ovim zakonom i nemoguće je. Nemoguće je bilo i tada no međutim u partiji je sve moguće, u partiji se događaju čuda. Kroz partiju se može otpustiti 2 tisuće policajaca. Šteta koja je prouzročena tom i za koju nitko nije odgovarao je milijardu kuna iz državnog proračuna isplaćenih po Kolektivnom ugovoru. Stotinu i preko stotinu zaposlenih bez javnog natječaja. I u ovom zakonu ne piše da bi oni koji su bili protiv grba, protiv zastave i protiv samostalnosti RH mogli biti tako visoki dužnosnici u Policiji. To u ovom zakonu više nema. Ovaj zakon takve radnje onemogućuje i ovim zakonom zasigurno neće moći oni koji su prouzročili takvu štetu bilo kada više biti u funkciji državne službe tj. hrvatske Policije.
Odgovor, gospodin Niko Rebić. Izvolite.
Pa dobro me pamćenje služi kolega Đakiću, dakle tko se još ne sjeća policajaca na Markovom trgu kad je došla vlast koja ih je bez ikakvih kriterija izbacila iz službe. Ono što držim da je jako dobro u ovom zakonu to je dakle napredovanje u struci. Dakle, gdje će sve biti transparentno, svaki policajac kad uđe u službu znat će na koji način i kako može napredovati. Dakle, ima niz razloga zašto treba podržati ovaj zakon i mislim da sve ove razloge koje slušamo sa druge strane i uglavnom se odnose kako će 5 godina bit neki zato što su ovakvi. Ali, tih 5 godina to su stručni ljudi koji su došli putem natječaja i koji će sigurno dobro raditi svoj posao. Hvala.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Biserka Vranić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Zakon o policiji nekako se brzo donosi i gura se u proceduru na jedan vrlo brz i jednostavan način. Mislim da to dan nam jedan razlog da mislimo da se na taj način misli nešto progurati ili nešto ubrzati. U ovom slučaju zastupnici su previše pozornosti dali nekim možda čak i nebitnim pitanjima koja se reguliraju ovim zakonom to znači članstvo u političkoj stranci, način imenovanja, a mislim da smo mi kao država koja već ajde ide nekih 20 godina trebali bi konačno shvatiti da nisu svi građani opsjednuti politikom i da nije nijednom državnom ili bilo kojem službeniku toliko važno da bude član te političke stranke bilo koje opcije. Naime, ljudi žele svoju egzistenciju žele svoje radno mjesto a četo puta i upravo je to i razlog da ulaze u neke političke stranke jer se osjećaju nesigurno i misle ako nisu u određenoj partiji da ih neće biti nigdje. Tako da mislim da je to potpuno beznačajna stvar i ona bi se trebala riješiti nekakvom demokratskom procedurom i jednim uljuđenim načinom i razvojem naše demokracije. Ono što mene zapravo brine, mi u ovoj situaciji rijetko smo spominjali uopće prava naših policijskih službenika koja prava oni imaju, koje mogućnosti oni imaju i što im garantiramo da bi svoj posao mogli obavljati onako kako treba. Naime, budući da je zakon uveden po nekakvom brzom ili kratkom postupku negdje početkom veljače sastala se tzv. radna skupina u kojoj su bili i predstavnici zaposlenika policiji i isto tako radna skupina je sudjelovala u izradi prijedloga nacrta Zakona o policiji na koji je dala i pozitivno mišljenje. Nakon toga taj prijedlog zakona je otišao natrag u Vladu i Vlada je jednostranom odlukom odlučila da jedan dio odredbi se izbriše iz prijedloga zakona, a to se prije svega odnosi na odredbe koje se odnose i kojima se regulira pitanje otpremnina za odlazak u mirovinu ili na bilo koji drugi posao. S obzirom da do sada i mi smo dobili isto tako prijedlog zakona u kojem otpremnine nisu regulirane, mene zanima na koji način ćete te otpremnine regulirati i da li će to na bilo koji način utjecati na donošenje ovog zakona s obzirom da i sindikati policijskih službenika inzistiraju da se o otpremninama razgovara u ovom zakonu. Mislim da nije prihvatljivo da se odredbe o otpremninama tumače kao i odredbe koje se odnose na otpremnine u kolektivnim ugovorima za državne službenike i namještenike. Naime, zaista policijske službenike ne možemo uspoređivati sa činovnicima u državnoj i drugoj upravi jer je to sasvim jedan drugačiji posao specifičan i daleko je ozbiljniji nego što mi na prvi pogled mislimo. Smatram da policijski službenici zaslužuju da se pitanje njihovih otpremnina regulira ovim propisom upravo zbog specifičnosti položaja policijskih službenika i da bi se njihova radna prava, obveze i ovlasti mogle regulirati na ovaj kvalitetan način. Ovdje se govori o dva zakona to je Zakon o policijskim poslovima i ovlastima i Zakon o policiji te o policijskim službenicima kojima su i onako ograničena brojna prava koja drugi građani imaju. Čak su i zagarantirana Ustavom, međutim to policijski službenici to nemaju. Navedenim zakonima koja sam spomenula znači Zakon o policijskim poslovima i ovlastima i Zakon o policiji policijski službenici se stavljaju u znatno nepovoljniji položaj u odnosu na ostale građane RH jer su dužni u svakom trenutku primjenjivati policijske ovlasti i djelovati van radnog vremena, a također su dužni i izvršavati naloge i obavljati poslove u nepovoljnom radnom vremenu. Noću, nedjeljama u turnusu a i po nepovoljnim vremenskim uvjetima od -30 do +40. Takav način rada traži i od nas da reguliramo i drugačija prava policijskih službenika od ostalih djelatnika u državnim i javnim institucijama, zato što smatram da jedan nezadovoljan policajac ili službenik u bilo kojoj hijerarhiji ne može biti garancija sigurnosti cijele države. Ukoliko policajac nije uspio realizirati i ostvariti svoja prava iz radnog odnosa i ona prava koja mu zakonom su dozvoljena odnosno namijenjena kao i u drugim državama, mislim da je to vrlo opasno za nas građane u cjelini i za naš sustav. Stoga apeliram da se ovaj zakon vrati ponovno na doradu, da se organizira sastanak sa policijskim sindikatima i da se to područje i to pitanje definira ili ovim zakonom ili nekim drugim zakonom, ali da se isključivo odnosi na policijske službenike i ljude koji rade u policiji. Jedino to i sigurnost to nam garantira da mi mislimo napraviti nešto kvalitetnije od onoga što imamo sada i to nam može biti garancija da budućnost koja je pred nama je sigurna jer ljudi koji se brinu o njoj imaju zagarantirana svoja ljudska i radnička prava. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Ranko Ostojić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pozdravljam predstavnike ministarstva. Prvo ću ovaj dio malo raspraviti s kolegama koji su slali poruku ali mislim da je vezano isto tako uz zakon. 2000. godine ja sam konkretno postao načelnik policijske uprave. Kažu po političkoj podobnosti. Ja moram reći da ima jedan vrlo bitan detalj a to je da svi oni koji misle da je to radostan posao, ja mu ga rado prepuštam i bit će mi jako drago da osjetite kako to izgleda biti policajac i kako se nalaziti u toj funkciji. Prema tome, kao što mi ni '91. godine nije nitko pitao za iskustvo da zapovijedam jedinicom u ratu, tako jednostavno možete poći od onoga što je puno bitnije, a to je rezultat. Tako da bi mogli uzeti ocjene o radu Policijske uprave Splitsko-dalmatinske za 2000. pa onda za 2001., 2002. i 2003. dok sam bio ravnatelj policije. E sada da budem konkretan to je po meni vrlo bitno. Zamislite da ja sada kažem ovdje brojku igranja s onim čemu se ozbiljno protivim i kod izvješća i svega, a to je naša i vaša ubojstva. To je vrlo opasno. Nemojte to raditi. Ja stalno govorim da govorimo o policijskom sustavu koji mora se zalagat za to da se rješavaju stvari bez obzira na to tko je taj koji rukovodi policijom u tom trenutku. Evo vam podatak za 1992. godinu 387 ubojstava, ako ćemo se igrat brojkama. 2002. godina 73. Vi ste to maloprije navodili 101 pa danas 49, to je za 2009., sad je naraslo tako da ne trebamo se tome radovat niti te igre treba koristit. Po meni te brojke nisu dobre. Ono što je također bitno stalno pozivanje zapravo na neke stvari koje su bile 2000. godine. Ministar je tada tražio da državni znači pomoćnici ministra podnesu ostavke. Vidite, toga zaista neće na taj način biti dalje jer je to regulirano Zakonom o primopredaji vlasti. Znači apsolutno svi pomoćnici ministra prevedeno danas u državne tajnike itekako podnose ostavku i miču se s tih mjesta radi toga što su to političke dužnosti. Prema tome, ja mislim da to pitane ne treba više u policiji otvarat. To je bio jedan od koraka koji su napravljeni u depolitizaciji. Također, kako ja volim uvijek brojke govorit, od '96. godine do kraja '99. godine 7051 zaposlenik MUP-a je otišao iz sustava, a protivno uredbi Vlade koja je zabranjivala bilo kakav prijem primljeno ih je 7235. To je znači u razdoblju od završetka ratnih operacija do momenta kad smo 2000. godine imali situaciju da je u MUP-u bilo 30977 zaposlenih od čega 23254 ovlaštenih ili u prijevodu policajci. 31.10.2003. 26213 zaposlenih od čega 20123 policajca. I to je bilo u skladu upravo sa reformom i ciljem da smanjujemo broj odnosno odnos broja policijskih službenika u odnosu na broj stanovnika radi toga, to ću vam reći, da i 2004. godine kad je HDZ preuzeo vlast u smjernicama i odlukama Vlade ista stvar, ista namjera: smanjiti broj policijskih službenika u odnosu na broj stanovnika. Prema tome, tu se ništa novo nije dogodilo. 6. kolovoza 2001. godine 3985 zaposlenika dobilo je rješenje o stavljanju na raspolaganje, od toga 1541 je raspoređen na upražnjena radna mjesta u MUP-u. Od 2444, 233 su otišla u mirovinu, 133 premještena, a 1893 služba je prestala, znači istekom otkaznog roka, isplaćena je otpremnina koja za 10 godina bila cca 40000 kuna. Ono što je bitno, u radu povjerenstva koje je vraćalo nazad dio ljudi 154 službenika su vraćena nazad. Ono što je također vrlo važno, od 2065 ljudi koji su u MUP-u radili sa osnovnom školom, ponavljam s osnovnom školom, 2003. ih je bilo 928, toliko oko toga koji su kriteriji bili znači napravljeni da li je netko mogao biti policajac ili nije jer je uvjet minimalno bila srednja škola. To se nije napravilo. Danas je odnosno jučer 1.3. je imenovan Ivo Matić za načelnika Policijske uprave u Vukovaru, evo to je konkretan primjer. To znači, evo čitam, njegova stručna sprema je završio je visoku školu za fizičku kulturu. To je ono o čemu govorimo, povezivanje priče visoke stručne spreme, zvanja i mogućnosti obavljanja poslova. Upravo to znači da se treba poštovati otvorenost sustava prema situacijama u kojima niti ravnatelj USKOK-a, niti Mladen Bajić, niti bilo tko iz Pravosudne akademije, nitko iz Vrhovnog suda, nitko iz pravosuđa, nitko iz organiziranog kriminala, carinske uprave, nitko ne može biti na rukovodećim pozicijama u policiji prema ovom zakonu, jer treba samo 15 godina znači biti u policiji. Niti oni koji su bili u Vojnoj policiji, znači nema niti jedne odredbe na sličnim poslovima. Ja mislim da je vrlo bitno da se u zakonu koji je ozbiljan za ovu državu to radi polako. Zato sam ja to govorio da smo to mogli napravit onda kad je ministar Karamarko pozdravljen od svih zastupnika ovdje upravo s tim namjerama da se promijeni zakon u pozitivnom smjeru. Danas to radimo na brzinu, već imamo sad negdje 50-tak amandmana. Umjesto da prihvatite namjeru, zaista jesmo za zakon, ali radimo to na način kako je to potrebno. Razgovarajmo pa ćemo doći do rješenja. Ono što je po meni vrlo bitno, već je istaknuto oko mjera tajnog prikupljanja podataka, to moram reći da je korak nazad, to je trebalo riješit, spojit ili Zakon o policijskim ovlastima zajedno sa ovim zakonom i u tom dijelu, segmentu to moramo radi građana napravit. Pitanje Strategije nacionalne sigurnosti. Ona se u ovom trenutku raspravlja, nije usvojena u Hrvatskom saboru, ona bi trebala biti osnova za donošenje zakona. Kod nas to nije tako, mi ćemo prije imat usvajanje Zakona o policiji, prije nego što raspravimo Strategiju nacionalne sigurnosti i bit ćemo u situaciji da smo jedna od rijetkih zemalja koja sluša diktat Europske unije umjesto da posluša svoju strategiju za koju sam siguran da bi dala puno bolja rješenja i vjerojatno dala rješenje Zakona o policiji koji je u interesu stvarno svih građana Republike Hrvatske. Ono što je za kraj, ja vas još jedanput pozivam, pokušajmo razgovarat o tom zakonu na način da on, ne da ide u treće čitanje nego da shvatimo da vremenski ovo sa ovoliko amandmana nije prihvatljivo. Hvala.
Hvala. Imamo ispravak. Gospodin Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Netočan je navod kolege Ostojića da u vašem mandatu su postojali vidljivi rezultati. To je apsolutno netočno jer u nepunih godinu dana nikakve rezultate u policijskoj upravi Splitsko-dalmatinskoj niste postigli, to je jedna stvar. Ali postigli ste to da ste 2000 policajaca, 2000 i nešto policajaca otpustili bez pravog razloga, bez ispunjavanja kolektivnog ugovora i prouzročili Republici Hrvatskoj štetu od preko milijun kuna. To je činjenica koja je neosporna i vi ste najmanje pozvani da govorite… … [[Upadica se ne razumije.]] Milijardu kuna štete. I vi ste najmanje pozvani da komentirate bilo kojega današnjega načelnika koji je imenovan s obzirom da ste bez dana radnog iskustva u struci došli za načelnika Policijske uprave Splitsko-dalmatinske, a tako i za ravnatelja policije. S obzirom da ste samo jedno u životopisu imali da ste bili vijećnik SKH SDP-a u Gradskom vijeću Splita.
Ispravak gospodin Tomislav Čuljak.
Pa samo da ne bi ostalo nejasno. Kolega Ostojić je rekao za novog načelnika u Policijskoj upravi Vukovarsko-srijemskoj. Načelnik, novi načelnik Policijske uprave Vukovarsko-srijemske je u policiji od Domovinskog rata. Znači, cijelo vrijeme je u policiji da ne bi bilo on ima nekakvu neadekvatnu stručnu spremu. Ima stručnu spremu ali je sudionik Domovinskog rata i od, cijelo vrijeme, cijeli period je u Hrvatskoj policiji.
Imamo jednu repliku, gospodin Igor Dragovan. Izvolite.
Poštovani kolega Ostojiću, pa pitanje staža, policijskog staža prije nego što se imenuje na određenu visoku dužnost ili rukovodeću dužnost je recimo primjerice sadašnji vrhunski profesionalac i ministar Tomislav Karamarko '93. načelnik najveće Policijske uprave Zagrebačke imenovan bez dana staža u policiji. Slična stvar nakon imenovanja na političku funkciju govorimo o predstojniku Ureda za nacionalnu sigurnost isto tako imenovan je za ravnatelja Protu obavještajne agencije bez da je u toj agenciji proveo i dana staža. Prema tome, pitanje znanja, iskustva i mogućnosti i rezultata se različito ovdje gleda. Osnovna stvar što svi mi skupa želimo i današnjom raspravom, ja bih želio vidjeti da naši policajci slobodno, otvoreno, profesionalno rade svoj posao neopterećeni bilo kakvim političkim pritiskom jer samo tako će građani Republike Hrvatske i njihovo povjerenje u sustav biti veće. Tada će građani Republike Hrvatske osjećati povjerenje da ih netko može zaštititi i samo na takav način ako tu vrstu politizacije danas ovdje samo govori na političkim rječnikom i pokazuje da je policija politizirana. Samo tako se može profesionalcima dati da radi.
Hvala. Odgovor gospodin Ranko Ostojić. Izvolite.
Kolega Dragovan, vi ste u pravu kad zapravo ukazujete na činjenicu kako postoje dvostruki kriteriji oko imenovanja. Ja se i dalje apsolutno zalažem da se poštuje pa i doba kakvo je bilo, ali neću puno objašnjavati u tom dijelu. Mislim da ću ponoviti ne vrijeđajući pri tome novog načelnika Policijske uprave u Vukovaru. Ja sam samo kao primjer rekao da čovjek apsolutno time što je u policiji, a da nema stručnu spremu je razlog zašto ne ta osoba kao osoba, nego kao primjer navodim da se prednost mora dati otvorenosti sustava u kojemu konkretno zadovoljavaš sve one uvjete koji su propisani po zakonu. Usput, ja sam glavni policijski savjetnik. Nadam se da to nitko neće dovesti u pitanje. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Igor Dragovan. Izvolite.
Ja bih najradije volio da mi svoje zakone propišemo, a drugo donosimo u Hrvatskom saboru zbog hrvatskih građana, zbog Republike Hrvatske, a ne zato što nam je to netko naredio iz Bruxellesa. Ja bih to uistinu volio. Prema riječima državnog tajnika izrečeni na Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost 7. siječnja je došla uputa iz Europske komisije kako treba definirati Zakon o policiji, rok da se do 27. siječnja na sjednici Vlade to mora donijeti i nakon toga uputiti u saborsku proceduru. Slično nešto što smo već imali sa Zakonom o sprječavanju sukoba interesa. Ja uistinu zbog toga nemam namjeru se lancima vezati, ali sigurno da odlučujem ne bih baš takvu vrstu ultimatuma prihvatio. Zašto? Zato što mislim da sve pravdanje na takav način pritiskom ili traženjem iz Europske unije uistinu dovodimo u pitanje kako će naš put u Europsku uniju završiti iz jednostavnog razloga što možda i građani Republike Hrvatske ne vole da to izgleda na takav način. Htio bih isto tako napomenuti pitanje depolitizacije, profesionalizacije o kojoj svi stalno govorimo i činjenica je, na žalost to ste i potvrdili pozivajući se na hitnost postupka prilikom izglasavanja ovog zakona gdje stoji kao jedno od mjerila za zatvaranje poglavlja 23. utvrđena je potreba poduzimanja mjera za poboljšanje učinkovitosti i neovisnosti policije uključujući i depolitizaciju, te povećani profesionalizam. Ja baš nisam mislio da je Hrvatska policija, odnosno da razlučimo rukovodeći kadar u Hrvatskoj policiji dijelimo od policajaca koji danas obavljaju svoju dužnost na ulici i koji imaju velikih problema ovih dana, da je tako politizirano. Ali s obzirom da ste to sami napisali, sami opravdavajući hitnost da je ona politizirana, neučinkovita i nije ovisna od politike. Samim time dovodim uistinu dobre namjere pod sumnju. Primjerice, u srijedu je imenovan novi načelnik Policijske uprave Zadarske. Iako sam član HDZ-a, apolitična sam osoba, šta mu sad na riječ da mu vjerujem. Ali čovjek je to rekao. Novi načelnik Policijske uprave Zadarske, imenovan jučer. Kaže sa mjesta načelnika postaje ... [[Govornik se ne razumije.]] policije ministar unutarnjih poslova Karamarko, ja sam mislio da to radi glavni ravnatelj policije imenuje ga za načelnika policijske uprave. I kaže čovjek iako sam član HDZ-a apolitična sam osoba. Sad ovo apolitična sam osoba sad bi mi njemu svi skupa trebali vjerovati. To imenovanje od jučer načelnika policijske uprave. Nemam ja nikakvih problema o profesionalizmu, o radu, o stažu itd. Uistinu. Ali nemojmo postavljati određene kriterije. U ovom zakonu ste stavili da član političke stranke ne može biti u sustavu. To predlažete, a jučer imenujete zakon u proceduri, vi imenujete čovjeka koji javno kaže da je član političke stranke. Šta sad to znači? Prema tome, pitanje je namjere. Drugo, ja mislim da je zabrana članstva u političkoj stranci protu ustavna što se tiče policijskih službenika. Podsjetit ću vas da je to bilo na snazi tri mjeseca od studenog '91. do ožujka '92. godine, kada je uredbom to doneseno da se zabranjuje članstvo po Zakonu o unutarnjim poslovima, i nakon toga, nakon 3 mjeseca zato što je dovedena u pitanje ustavnost zabrane članstva u stranci u policiji, iz razloga što je to civilna organizacija, a ne vojna. Kad sam već spomenuo vojnu i civilnu organizaciju, stavljanje zvanja, odnosno po dvojnim terminologiju se može podvest čina, kao osnovnog i jedinog kriterija za određenu vrstu napredovanja mislim da nije dobro. Preslikavamo jednu vojnu priču i mislim da to nije dobro. Ja sam se apsolutno složio sa ministrom, kada je javno u svom inauguracijskom govoru rekao da napredovanje u službi mora ovisiti o stručnoj spremi, radnim rezultatima, godinama staža, stručnim i socijalnim kompetencijama, i gdje se uistinu teško postaje policijskim rukovoditeljem, profesionalnim, pravim policijskim rukovoditeljem, ali se isto tako teško i tog policijskog rukovoditelja mijenja. Ja bih volio da mi uistinu posložimo sustav da to izgleda na takav način, ali na žalost evo, evo primjer od jučer nas demantira. Eto demantira, a šta se može, demantira nas. Nismo ga mi stavili, ministar, govorio je o depolitizaciji. Šta mu ja mogu. Drugo, još isto tako isti ministar je napomenuo jednu stvar, a to je da su stalne kadrovske promjene u policijskom menadžmentu na razini uprava, ravnateljstva, i ministarstva, stalno u zadnjih 15-ak godina jasno pokazuju da nismo mijenjali i gradili novi sustav već smo mijenjali ljude i to netransparentno, a uz ogroman utjecaj različitih političkih struktura i interesnih skupina. Otkad je postao ministar, barem tri kruga promjena na rukovodećoj razini je napravljeno. Barem tri kruga. I to na vrlo visokim instancama u ravnateljstvu policije, od policijskog USKOK-a nadalje, imenovanje, pa zamjena. A govorimo o tome da bi trebali imati stručnost, stalnost na određenoj rukovodećoj poziciji i taj isti ministar koji sad predlaže ovaj zakon, koji hrvatske građane inače naziva Indijancima, koji ne želi doći u Hrvatski sabor koji ga je izabrao na to mjesto, i to je prvi puta da je na sve dužnosti na koje je obnašao u Republici Hrvatskoj izabran u Hrvatskom saboru, barem u Hrvatskom saboru, jer do sada je bio na sve dužnosti na kojima je bio diskrecijski imenovan, bez bilo kakvih izbora. Nema ni želju ni volju doći braniti jedan važan zakon, to ne znači da ja imam nešto protiv i državnog tajnika i njegovih suradnika koji su ovdje, dapače, ali mislim da je bitno da on i svojim autoritetom i najavama na određeni način uozbilji cijelu priču oko ovog zakona, a da ne govorim da mu je zakonska obveza bila da brani izvješće, izvješće ministra, nekidan pa ni to nije bilo. A vjerojatno ne znam gdje je, igra se kauboja, ne znam šta bi rekao. I na kraju, želio bih ponoviti jednu stvar, koju sam rekao i u raspravu u ime kluba. Mislim da nije dobro da se ovakva vrsta zakona donosi preko noći, lomi preko koljena, bez šire političke rasprave, jer za to uistinu je bilo dovoljno vremena da se u redovitoj proceduri ovaj zakon donese, jer sama činjenica da se zakon na ovakav način postavlja, lomi, bez obzira na pisma koja nam dolaze iz Bruxellesa, ja mislim da bi ta pisma malo trebalo zanemariti, i okrenuti se više hrvatskim građanima i nama ovdje u Hrvatskoj, pa razmišljati što je za nas bolje, a ne ono što nam činovnici u Bruxellesu napišu i da mislimo da je to sve tako. Da se trebalo tražiti određeni politički konsenzus, jer ovo je materija u kojem se reguliraju ne samo prava, obaveze, način i rada funkcioniranja u sustavu, nego isto tako i kako taj sustav funkcionira prema građanima Republike Hrvatske. Stoga mislim da ovo nije dobar put, i mislim da će se bespotrebno preko koljena prelomiti jedan važan zakon koji uistinu neće imati dulji rok primjene. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo ispravke. Prvi je gospodin Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Netočna je tvrdnja da je načelnik, moj načelnik policijske uprave Zadarske izrijekom ustvrdio da je član političke stranke, nego ste izvukli iz konteksta kao i novinari u cijelom tekstu piše sasvim nešto drukčije, i jasno se govori o tome da je čovjek rekao da je bio član stranke, ali danas je njegova stranka jedino policija i da se profesionalno opredjeljuje samo za policiju. Tako piše, ako ste dobro pročitali. Zašto opet obmanjujete javnost?
Ispravak, gospodin Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Dragovan je rekao da je policija politizirana i neučinkovita. To je netočno. Pa iz izvješća prije kratkog vremena smo čuli i evo kolega Đakić je danas spomenuo statističke podatke koji govore u prilog pomacima, dakle učinaka i rada policije. Mi se zalažemo dakle svakako za profesionalnu, neovisnu, i naravno stručnu policiju, i stručnu spremu pokrivenu policiju, to je apsolutno. Ali meni se čini da nekako vi politizirate dragi kolega, jer kad se netko vaš spomene u kontekstu možebitnog nedjela e onda se to politizira. To je politički … [[Ne razumije se.]] , sazivaju se konferencije za tisak, i onda se kaže e naš je najbolji, naš je nepogrešiv. Pa nismo mi ovdje navijači nekakvog nogometnog kluba da vičemo naš je najbolji. Neka institucije rade svoj posao. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo i jednu repliku, gospodin Ranko Ostojić. Izvolite.
… [[Zbog najave, govornik se ne razumije.]] kolega Dragovan kako vi zapravo niste primijetili da je zapravo cijeli zakon je pripremljen da govori u budućnosti. Znači da se takve stvari ne mogu dogoditi, a sve šta se sad u ovome trenutku bude dogodilo, odnosno svo ovo cementiranje koje je namjera da se sad odradi se odnosi na to. Kao što vam kolega krivo citira, misleći da vi govorite o ministru Karamarku da je bio član HDZ-a, pa da je danas MUP njegova stranka, vi govorite o novom načelniku policijske uprave u Zadru, gospodinu Caru koliko je meni poznato. Prema tome u tom dijelu mislim da nema spora uz jedan moj dodatak, a to je da u 2000. do 2003. godine nije primljen nitko u policiju. Znači nitko nije zaposlen, sve su to bili policajci koji su primljeni prije 2000. godine. Prema tome za svaki rezultat i za sve ostalo šta možemo govoriti, možemo govoriti o istim ljudima koji su i onda bili jednako tako primljeni u policiju i ostali u njoj i radili svoj posao, normalno uz napomenu da ih je 250 smijenjeno 2004. godine sa rukovodnih dužnosti. Hvala.
Odgovor, gospodin Igor Dragovan. Izvolite.
Pa kolega Ostojiću meni uistinu ne predstavlja problem nečije članstvo u bilo kojoj političkoj stranci. I to sam rekao. I zato smatram da to ne treba staviti u zakon. A ovo sam napomenuo iz jednostavnog razloga, stavljate to izvan zakona i onda imate drugu situaciju. Ja nemam problema s tim. I smatram da je članstvo apsolutno pravo svakog pojedinog građana i u Policiji to ne treba biti. Jedna je stvar politička aktivnost, drugo kandidiranje na izborima itd., mislim da to nije primjereno. Ali, ovdje isto tako treba reći kada nas se optužuje da ono govorimo da je Policija neprofesionalna, neučinkovita. Vidite u obrazloženju zakona predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, ministar, državni tajnik je napisao sljedeće: Razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku, kolega Milinkoviću, kao jedno od mjerila za zatvaranje Poglavlja 23. utvrđena je potreba poduzimanja mjera za poboljšanje učinkovitosti i neovisnosti Policije uključujući i depolitizaciju te povećani profesionalizam. Pa to ste sami napisali zašto treba ići to, to znači za mene da je to drugačije. Da nije depolitizirana, da nije profesionalna, da nije neovisna kad pišete da to treba napraviti. Hvala.
Dobro. Povreda Poslovnika, gospodin Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Dragovan je povrijedio članak 214. On je u svojem odgovoru na repliku obratio se meni što je dakle zlouporabio institut povrede Poslovnika. A druga stvar, moram vam razjasniti kolega Dragovan, jedna je stvar neučinkovitost, nešto nazvati neučinkovito, a drugo namjeru za poboljšanje učinkovitosti. To su dva različita pojma. Naravno da uvijek moramo nastojati težiti poboljšanju učinkovitosti na svakom području pa i u tome. Hvala lijepo.
Nije povrijeđen Poslovnik budući da replike, ne nema opomene nego nije povrijeđen Poslovnik jer bi opomene mogao dijeliti ne samo s ove nego i s druge strane. Prema tome nećemo opomene, to je krajnja mjera. Dakle, replike su to nema, naravno replika je povodom nečije rasprave, ali često puta to ode u drugom pravcu. Nismo to dosada problematizirali premda to stvarno je nelogično, ali tako je evo. Idemo dalje. U ime predlagatelja državni tajnik gospodin Buconjić. Izvolite.
Evo samo kratko da odgovorim gospodinu Dragovanu budući se pozvao na mene zašto ide postupak po hitnom postupku. Ja bih samo rekao ja to jesam rekao na Odboru za unutarnju politiku i rekao sam da je tamo rasprava bila zaista kvalitetna gdje smo mogli dobiti od svih članova odbora. Ja ponovno ponavljam Poglavlje 24. je zatvoreno. To je matično poglavlje za Policiju. Da ima tih problema o kojima vi govorite, da je Policija politizirana, neprofesionalna ne bi Poglavlje 24. bilo zatvoreno. Isto tako ću vas samo upozoriti da je i Ministarstvo unutarnjih poslova bilo pod monitoringom OSS-a. Monitoring OSS-a je prestao 2006. godine što je najbolja potvrda da je Policija bila depolitizirana već u ono vrijeme. Ja ne kažem da uvijek ne može biti bolje, ja ne kažem da svako vodstvo MUP-a ne treba težiti da Policija bude učinkovitija, da bude profesionalnija, da bude još bolji servis građana, međutim nije tako i ovo što ste pročitali iz toga ne proizlazi tako. U Poglavlju 23. je preporuka bilo bi dobro za zatvaranje Poglavlja 23. da donesete Zakon o Policiji taj datum koji ste rekli 11. veljače u Saboru. Ja ne mogu u ime predlagatelja ovdje se izjasniti da li će biti treće čitanje, odnosno drugog čitanja budući da ide po hitnom postupku, ali svakako i kroz ove amandmane koje će uložiti Vlada i koji su uloženi od strane pojedinih klubova i zastupnika sigurno ima prostora za poboljšanje određenih stvari za koje sam ja i na odboru rekao da smo uočili da bi se te stvari mogle bolje urediti. Ali kažem, evo ja molim zaista da se krivo ne barata sa mojom izjavom. Ja tvrdim da hrvatska Policija da je politizirana i da nije dovoljno profesionalna ne bi nam zatvorili Poglavlje 24.
Hvala. Idemo dalje s raspravom. Gospodin Goran Heffer, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Dakle, evo pred nama je novi prijedlog Zakona o Policiji koji bi barem iz onoga što je gospodin državni tajnik rekao trebao neke stvari poboljšati. To je u principu i smisao svakog novog zakona, dakle poboljšanje određenih stvari. No ja moram reći da mi se čini da se ovim prijedlogom čine čak neki koraci unazad, a da je tome tako vidimo iz brojnih amandmana koji su ovdje priloženi i to velikom većinom upravo iz vladajuće garniture. Dakle, od strane zastupnika vladajuće ekipe. Prema tome, čudno je dakle nešto nazvati poboljšanjem, a toliko je primjedbi s te strane. No evo ja ću ovdje ukazati tek na jedan korak, možda će se nekom učiniti koračić, meni osobno nije pa ću se na njega najviše referirati. Dakle, prema dosadašnjem zakonu važećem još uvijek dok se ovaj novi ne izglasa je imenovanje članova, pardon načelnika policijskih uprava bilo definirano člankom 14., dakle pročitat ću da je ministar unutarnjih poslova na prijedlog ravnatelja imenuje i razrješuje načelnika policijske uprave i drugi stavak prije podnošenja prijedloga ravnatelj će zatražiti mišljenje Županijske skupštine ili Skupštine Grada Zagreba. Ovim sada novim prijedlogom zakona je imenovanje načelnika Policijske uprave definirano člankom 61. u kome ću dakle pročitati ovaj 2. stavak koji kaže zamjenika i pomoćnika ravnatelja te načelnika Policijske uprave imenuje i razrješuje ministar na prijedlog glavnog ravnatelja itd. Dakle, ovoga sljedećeg stavka o traženju prethodnoga mišljenja nema više. Dakle, on se izostavlja iz novoga prijedloga zakona. Nekome će se ovo možda učiniti nevažnim,meni ja moram reći nije nevažan i nastojat ću obrazložiti zašto ga ne smatram nevažnim i stoga ga moram reći smatram zaista korakom unazad. Zašto? Prije svega evo osim dakle funkcije saborskog zastupnika ja sam i predsjednik Kluba vijećnika SDP-a u Vukovarsko-srijemskoj županiji koji ima 20% članova Županijske skupštine i bio sam u prilici raspravljati dakle o mišljenju o prethodnom načelnu ne sada novoimenovanom i znam da je to jedna od bitnih tema, ali ovog puta se to zanemaruje. Moram reći isto tako da i u prethodnom zakonu dakle još uvijek važećem nije bilo jasno definirano postoji li ikakva obvezujuća dakle stvar vezano uz imenovanje odnosno da li je to prethodno mišljenje, jer se kaže prije imenovanja je potrebno zatražiti mišljenje, da li je to bilo u bilo kojem obliku obvezujuće za ravnatelja odnosno za ministra. Za pretpostaviti je da nije s obzirom da nije naglašeno. No, bez obzira na to ja moram reći da je to imalo svoj značaj i to ne tako mali značaj. Prije svega imalo jedan politički značaj budući da je riječ o tijelu koje je glavno predstavničko tijelu u jedinici područne samouprave, dakle županijska skupština odnosno Skupština Grada Zagreba. S druge strane imalo je i određeni društveni značaj budući da su u županijskim skupštinama demokratski dakle neposredno izabrani predsjednici nekoliko stotina tisuća ljudi iz pojedinih županija. U mojoj županiji Vukovarsko-srijemskoj riječ je o preko 200 tisuća ljudi i riječ je o županijskoj skupštini koja ima 45 vijećnika. Dakle, na određeni način to uključuje i mišljenje tih predstavnika, a samim tim i stanovnika koji ih biraju. Imalo je moram reći i određenu dimenziju jednog civilnog utjecaja ne nužnog nadzora o kome se ovdje govorilo. Dakle, nije bitan samo nadzor nego na određeni način utjecaj vijećnika koji nisu iz policijske struke, zato je to civilni utjecaj. Ja smatram da to nije loše pogotovo u jednom društvu koje se naziva demokratsko društvo i gdje se određeni demokratski procesi provode prilikom svih takvih stvari pa i prilikom izbora načelnika policijske uprave. Upravo stoga ja smatram da je to upravo načelnicima policijskih uprava davalo određenu vjerodostojnost. Koliko je to bitno to je sada stvar osobne prosudbe. Dakle, nekako davanje mišljenja prethodnoga ja nikada nisam shvaćao, a vjerujem niti dobar dio ljudi koji nisu involvirani u policijski posao isključivo kao nekakav stručno opravdani čin, nego prije svega kao nekakav društveno opravdana nekako društveno koristan, pa rekao bih i društveno odgovoran čin upravo iz tog razloga što se na taj način postavlja jedan odgovornost načelnika policijske uprave dakle voditelja policije na području jedinica regionalne samouprave u kojoj on koordinira rad policije. U ovom prijedlogu zakona rekoh ovo se potpuno izostavlja. Dakle, na određeni način vodeći policijski službenik se izdiže iz ovakvog demokratski izabranog predstavničkog tijela i postaje ja bih rekao u cijelosti ministrov odnosno ravnateljev kadar. Koliko je to dobro, koliko loše to je stvar ponavljam osobne prosudbe. Ja osobno mislim da to nije tako dobro i da je to jedno nepotrebno izostavljanja. I ponavljam smatram da na određeni način se time gubi vjerodostojnost načelnika policijske uprave među građanima prije svega htjeli vi to priznati ili ne. Mene čudi da ljudi u policiji to ne razumiju ili ne žele razumjeti ili pak savršeno čak predobro razumiju pa zato na određeni način ovo i predlažu što i samo po sebi govori o stavu ljudi u MUP-u. E sada, zašto se uopće pristupilo ovakvom jednom prijedlogu, odnosno ovakvim izmjenama odnosno izostavljanju ovakve jedne stvari koja sama po sebi ponavljam nije bila obvezujuća ali je imala određeni značaj. Razlozi mogu biti različiti, ja zaista ne želim o njima spekulirati, ali ću naglasiti par detalja koji možda mogu biti interesantni. Teško je oteti se dojmu da je na ovakve promjene u zakonu i u izbacivanje ovog prethodnog mišljenja da su utjecala zbivanja oko imenovanja načelnika policijske uprave u Gradu Zagrebu i 2008. i 2009. godine dakle tijekom mandata i prethodnog ministra unutarnjih poslova i sadašnjeg ministra unutarnjih poslova. Dakle, to su nekakvi dnevno politički razlozi. Nije dobro da na zakon koji je ovako bitan, a podsjetit ću recimo na raspravu zastupnice Đurđe Adlešič koja je rekla da je riječ o velikoj moći koja bi trebala biti i pod civilnim nadzorom i pod parlamentarnim nadzorom. Pa mislim da ovako dnevno politički razlozi ne bi trebali utjecati na prijedlog zakona. To su naravno samo najeksponiraniji slučajevi pri čemu ne treba smetnuti s uma da je bilo takvih slučajeva i u drugim županijama, pa i u mojoj županiji. Prethodni načelnik policijske uprave je imenovan u ožujku 2010., a raspravljalo se o njegovom dakle prethodnom mišljenju u svibnju 2010. i on je dobio pozitivno mišljenje i to uopće nije problem. Problem je zbog čega se naprosto ta stvar vezana uz zakon ne poštuje. I ovdje je apostrofirano dakle prije je dva dana je imenovan novi načelnik policijske uprave i ja uopće niti sumnjam dapače vjerujem siguran sam da je riječ o vrhunski stručnoj, profesionalno osposobljenoj osobi, osobi s velikim iskustvom u policijskom radu. I upravo stoga mi nije jasno zašto se nije zatražilo prethodno mišljenje kada je 24. veljače bila sjednica županijske skupštine. Zbog čega se zakon koji je važeći ne poštuje? Tu je bivša ministrica pravosuđa gospođa Lovrin doviknula kolegi Dragovanu o raspravi o zadarskom slučaju, zakon još nije stupio na snagu, ali mi imamo zakon koji je važeći, koji se ne poštuje iz kog razloga to nitko ne zna. I samo na kraju jedna rečenica. Ja smatram da ovakvi prijedlozi zakonskih odredbi koji definiraju imenovanja ljudi, a koji bi na terenu trebali graditi jednu suradnju s građanima, s upravnim tijelima i to uz što veću svrhu i učinkovitiju borbu protiv svih oblika kriminala a ne samo jednu prostu represiju nad građanstvom, neće pridonijeti općem ugledu policije. I žao mi je što se ovako predlaže iz prostog razloga što se netko ne želi pa rekao bih zamarati jednim mišljenjem predstavničkog tijela regionalne samouprave. Što je tu sporno, problematično to valjda samo predlagatelj zna. Definitivno ovo neće biti niti dobro prihvaćeno, niti smatram da je korisno po hrvatsku policiju. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo replike. Prvo gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo gospodin kolega Heffer je upravo govorio ono što sam ja govorio u svojoj prijašnjoj replici, dakle ilegalna politizacija dužnosnika i djelatnika u MUP-u u kojoj jasno odlučuje politička podobnost koje više kao, samo kao nema. Evo primjer iz moje županije gdje načelnik se premješta, nakon godinu dana ide u drugu županiju slavonsku gdje je županija dala prošle godine Brodsko-posavska pozitivno mišljenje o novom načelniku MUP-a, ali evo nakon godinu dana imat ćemo priliku novoga načelnika MUP-a birati odnosno dati mišljenje, a pitanje je ako se ovaj zakon usvoji neće ni morati županijska skupština razmatrati prijedlog za novog načelnika MUP-a. U biti nešto drugo i gospodine Buconjić moram reći, a u svezi ove ilegalne politizacije. Dobio sam jedan faks od gospodina koji živi na području općina okruga Antunovac, Ivanovac, Ernestinovo, Laslovo u kojemu piše kako je putem poznanstva i političke podobnosti, govori se jasno o HDZ-u, u Policijsku akademiju u Zagrebu preko vas osobno primljeno puno ili relativno velik broj mladih ljudi. Drugi koji su bili druge političke orijentacije ili su im očevi ili su im očevi druge političke orijentacije nisu mogli biti primljeni iako ispunjavaju sve uvjete, a oni koji su primljeni ima i takvih koji ne ispunjavaju uvjete. Ja vam mogu ovo uručiti pa da pročitate da ne bih dalje, s obzirom da je ovo replika, da ne bih dalje širio. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor, gospodin Goran Heffer. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa ja ću se u odgovoru ograničiti na prvi dio, onaj koji je meni upućen. Činjenica je da u Ministarstvu unutarnjih poslova su ja bih rekao čak i svjesni da ovo ima smisla, odnosno po starom zakonu još uvijek važećem da je imalo smisla. Jer u slučaju koji sam spomenuo kao najeksponiraniji u slučaju Grada Zagreba u ovom drugom imenovanju 2009. godine kada je bio samo jedan dan razlike. Danom ranije je imenovan, odnosno dan kasnije nakon zatraženog mišljenja Skupštine Grada Zagreba imenovan je načelnik policijske uprave. Naknadno je rečeno, dakle nakon reakcije iz Skupštine Grada Zagreba da je on privremeno raspoređen do dobivenoga mišljenja. Dakle svjesni su u ministarstvu da je to određena zakonska procedura. Upravo stoga nije mi jasno zbog čega se ta zakonska procedura nije poštivala i još uvijek se rekoh u nekim situacijama ne poštuje iako sam uvjeren da ona ne bi promijenila mišljenje prijedloga, dakle ne bi skupština u 99, da ne kažem 100% slučajeva niti pomislila da to mijenja. I upravo iz tog razloga mi je nejasna ta činjenica zbog čega prihvaćati zdravo za gotovo jedno mišljenje predstavničkog tijela jedinica regionalne samouprave koje u principu može samo doprinijeti vjerodostojnosti imenovanja tih ljudi koji su ključni ljudi na terenu u pogledu policije. Hvala lijepa.
Hvala. I druga replika, gospođa Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa gospodin Heffer, kada ste me već prozvali moram reći dakle vi ste govorili o tome da u nekom izboru je izostala prethodna suglasnost županijske skupštine što je obveza po sadašnjem zakonu i pritom ste mene citirali da sam dobacila kolegi Dragovanu da zakon još nije stupio na snagu jer je on dovodio u pitanje izbor jednog policijskog čelnika koji je pripadnik, odnosno bio pripadnik političke stranke ili je sada. To je u ovom trenutku potpuno legalno i to može biti. Onog trenutka kada se u ovom Hrvatskom saboru izglasa zakon koji je ovdje predložen tada će se i taj, kao i svi drugi djelatnici odnosno policijski službenici, morat odlučit hoće li zadržat članstvo u stranci ili će ostat policijski službenici. Pa tako i oni koji su trenutno u HDZ-u i oni koji su u SDP-u i koji su u HDSSB-u ili u bilo kojoj političkoj stranci će se morat odlučit što žele. Dakle, u nikojem smislu moja primjedba se nije odnosila na nikakvu suglasnost županijske skupštine o kojoj ste vi govorili već samo o tome da se proziva imenovanje jedne osobe koje je učinjeno sasvim transparentno i sukladno postojećem zakonu. Hvala.
Hvala. Odgovor, gospodin Goran Heffer. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Uvažena gospođo zastupnice vi ste ponovno evo sada upravo potvrdili da sam dobro rekao. Naime, predmet moje rasprave uopće nije bio navedeni službenik. Ja sam rekao da ste doviknuli kolegi Dragovanu koji je govorio o tome da se imenovao načelnik koji se politički izjasnio. Rekli ste nije zakon još stupio na snagu. Ja sam samo rekao da bivša ministrica… … [[Upadica se ne razumije.]] Dopustite. Da bivša ministrica pravosuđa koja izvanredno poznaje i poštuje zakone, barem pretpostavljam, istovremeno potvrđuje da je ono što je zakonom propisano, aktualnim zakonom koji važi do novoga zakona, a ne poštuje se, nije dobra praksa. Upravo to. Propisano je da se traži prethodno mišljenje člankom 14. aktualnog zakona do proglašenja novoga i nabrojao sam nekoliko slučajeva gdje se to nije radilo i postavio sam pitanje iz koga razloga. Gospođa ministrica je upravo, bivša ministrica ispričavam se, upravo potvrdila da je pitanje na mjestu. Hvala lijepa.
Jedanput ministar, uvijek ministar. Gospodin Miljenko Dorić kojeg nema. Gospodin Ivan Šantek, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, uvaženi kolegice i kolege. Evo polemika je i dalje nastala, ja bih govorio malo smirujućim tonom i iznio bih kako ja vidim ove zakone koji su donošeni, Zakon o policiji koji govori o ustroju policije. Evo imao sam sreću i čast i zadovoljstvo što sam bio policajac u najtežem razdoblju stvaranja Republike Hrvatske, dakle u prvoj polovici '90.-tih godina za vrijeme rata i moram reći da me na neki način žalosti kad čujem da se spominje stručna sprema policajaca koliko ih je bilo zatečeno. Međutim, mogu reći da sam kao zapovjednik na frontu bio sretan tada, a policija je držala front kad je došao UNPROFOR, da mi bilo tko dođe da bude policajac da je spreman preuzeti tu časnu dužnost. Isto tako, tih '90.-tih godina mi smo kao policajci jedan tjedan bili čuvari javnog reda i mira, borci protiv kriminala, drugi tjedan smo bili vojnici, treći tjedan smo bili specijalci. Ja sve ove zakone koji su donošeni u ovih zadnjih 20 godina vidim upravo u tom svjetlu. Dakle, nije u hrvatskom društvu moglo jednako biti jednak zakon i jednak ustroj policije u devedesetim godinama kada se branio suverenitet. Isto tako sam bio sretan kada je dvije tisućitih godina donesen Zakon o policiji, kada se struka odvojila od ministarstva, kada je ministarstvo imalo upravnu funkciju a Ravnateljstvo policije dobilo operativnu funkciju rukovođenja policijom. Ovo govorim zato što ja i ovaj novi zakon vidim upravo u tom svjetlu, a to je da jedan novi iskorak tim više što je 2009. godine su doneseni zakoni, uskočki zakoni koji u stvari na novi način definiraju i ulogu policije. Isto tako je 2009. godine donesen i Zakon o policijskim poslovima i ovlastima koji je jasnije definirao ulogu policije, odnosno koja je njihova zadaća u ovim novim okolnostima koje ovi zakonu su stavili pred policiju. Ovo što vidim kroz ovaj novi zakon je u stvari da se transparentnije definira i mogućnost napredovanja, nagrađivanja, ocjenjivanja, premještanja, obrazovanja, usavršavanja, zdravstveno-psihološke pomoći kao i drugih prava iz radno-pravnih odnosa. I u svakom slučaju smatram da se radi o jednom dobrom zakonu, a isto tako dozvoljavam da ovo nije idealan zakon koji se ne treba mijenjati, odnosno koji se neće trebati mijenjati kad se za to stvore uvjeti. Prema tome, smatram da je ovo zakon koji je donešen sukladno vremenu u kojem živimo i zbog toga ću podržati donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo replike. Prvo gospođa Ingrid Antičević Marinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo kolega Šantek ovo što govorite i u vjeri o depolitizaciji pa to ja mislim nema onoga tko to ne podržava. I da osim ovih ozbiljnih zamjerki koje smo mi rekli treba postojati osim čak i da ne postoje takve zamjerke, dakle osim dobre normative treba prije svega postojati i dobra politička volja da zaista postoji suglasnost u vlasti vladajućih to je najvažnije da se policija do krajnjih mjera depolitizira. Međutim, nije dobro. Evo tu je nastala mala i polemika između kolegice Lovrin i kolege Heffera. Naime, ako vlast uoči samog zakona uvodi ljude koji su deklarirani pripadnici jedne stranke to je zaista zakonom do sada dozvoljeno. I to je moguće po zakonu. Ali onda ljudi, građani neće vjerovati da vlast zaista ima dobre namjere kad dakle upravo po hitnom postupku donosimo ovaj zakon i nekoliko dana prije se dovode ljudi koji su politički angažirani. Dakle, ne možemo se ponašati po onom sustavu koji je rekao još onaj bivši kolega naš ovdje Česić Rojs tko je jamio, jamio. Dakle, sad smo se ukrcali u autobus mi, sad zaključavamo vrata, od sada će policija biti depolitizirana. Sada kada smo napunili policijski sustav vlastitim kadrovima. To onda građani ne percipiraju. Čak i da su ti ljudi ja ne sumnjam ni u stručnost i to nitko nije ni govorio. Ali onda vam ljudi ne vjeruju da zaista ozbiljno mislite. O tome ja želim reći.
Odgovor gospodin Šantek. Izvolite.
Kolegice Antičević Marinović, ja sam pročitao taj članak na koji se vi pozivate i nisam ga tako shvatio u tom smislu na koji se vi pozivate. Čovjek je rekao da je nekad bio član HDZ-a. To je njegovo pravo i po sadašnjem zakonu. Međutim, da je njegova stranka policija i da je on profesionalac koji će se baviti isključivo policijskim poslom. Međutim, sjetimo se još jedne prilike. Sjetimo se prije godinu dana što je bilo kada je aktualni predsjednik govorio o svom osiguranju. Tada je on tražio određene osobe zato što su one sklone toj opciji. Na ovaj način je upravo izbjegnuto da se ta situacija ponovi, da netko bude sklon lijevoj opciji, desnoj opciji. Svi su oni policajci koji trebaju raditi sukladno zakonu.
Također replika gospodin Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega vi ste govorili o ratnim vremenima. I neki dana smo razgovarali izvan sabornice o tome kako smo u vrijeme rata, dakle izvršavali zadatke ja u Specijalnoj policiji, a vi u svim segmentima dakle policije i kako smo bili složni, i kako smo bili i radili dobro, a u korist Hrvatske. Točno je da kad tad trebalo i treba depolitizirati. To je palo kažete evo u ovo vrijeme, ja uvijek kažem neću reći neposredno, ali par mjeseci pa nek' bude i godinu dana pred izbore. I točno je da se ovim stanjem zatvorene brave na autobusu gospođe Ingrid Antičević Marinović zapravo je činjenica takva kakva je. Zbog čega, ako je već poglavlje 23. u pitanju, ispunjavanje mjerila Europske unije a za to znamo već sedam godina i ova Vlada već postoji 7 godina, znamo i više od 7 godina. Zbog čega to niste učinili prije 3 godine? 2 godine? 4 godine? Zaista mi nije jasno. Prema tome, sumnje u dobru vjeru i dobru namjeru zaista su objektivne, zaista su moguće i one postoje kao što je izraženo u raspravi kod mnogih kolega ovdje. Evo hvala lijepo.
Odgovor gospodin zastupnik Ivan Šantek.
Poštovani gospodine predsjedniče, pa ako se dobro sjećamo proces depolitizacije policije je počeo upravo 2001. godine donošenjem Zakona o policiji i izdvajanjem Ravnateljstva policije iz MUP-a. Prema tome, da li je proces završen. Svatko od nas tko sudjeluje u javnom životu, tko se bavi politikom, oni koji će biti na vlasti će reći da je, oni koji će biti u oporbi reći će da nije. I to je proces koji će trajati dokle god bude Sabor i dokle god se bude razgovaralo o policiji. Međutim, rezultati iz izvješća o radu policije su evidentni. I vidljivo je, svatko tko hoće biti objektivan i iskren da ima pomaka i to bitnih i drastičnih u radu policije u profesionalizaciji, a ovim zakonom se upravo postiže da se ove ključne stvari za život policajca a to je njegova mogućnost profesionalnog napretka da on zna ako radi, ako ima te ocjene da ima mogućnosti a ne da ovisi o nečijoj političkoj volji i mislim da se upravo to tim zakonom postiže. Hvala lijepo.
Hvala. I još jedna replika, gospođa Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Šantek, rekli ste u svojoj raspravi da vam nije drago kad netko spomene stručnu spremu pripadnika, odnosno djelatnika Ministarstva unutarnjih poslova jasno misleći pri tome na policiju. A meni je baš drago da ste to rekli, jer ni meni to nije bilo drago za čuti. Kad su neki ovdje citirali stručnu spremu vi ste se lijepo u svojoj raspravi sjetili devedesete godine odnosno devedeset i prve godine kad su mladi ljudi stali, ušli u policiju i stali u obranu domovine Hrvatske. Ali dali ste mi priliku da spomenemo još nešto što ne znam jesu li danas ovi sa desne strane, odnosno sa lijeve strane sabornice priznali. Tko je ukinuo školu, tko je ukinuo školovanje za policajca? Pa zašto se mi ovdje danas prozivamo međusobno je li netko ubacio nekoga u program srednjoškolskog obrazovanja odraslih za zanimanje policajaca. Umjesto da imamo redovitu školu, da imamo redovitu školu, a ovaj zakon omogućuje i slažem se s vama i podržavam donošenje ovoga zakona, upravo u onome dijelu u kojem se omogućava stručno napredovanje edukacija i ostalo što treba biti kod profesionalnih policajaca. I kolega Šantek, ovo što nam predbacuju. Nisu ovih dana imenovani nikakvi politički, odnosno stranački ljudi, nego dugogodišnji profesionalci i pripadnici Ministarstva unutarnjih poslova, hrvatski branitelji.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, cijenjene kolegice i kolege. Raspravljamo o Prijedlogu Zakona o policiji. Ovaj zakon dok je trajala javna rasprava, podigao je određenu buru i zanimanje za isti, jer ako je vjerovati svim tim raspravama, onda Hrvatsku policiju čeka svijetla budućnost. U ovih 20 godina smo oborili tu tezu koja je vladala prije suverene Hrvatske, da Hrvati neće u policiju. I iz današnje rasprave je vidljivo da imamo jako dosta kandidata za određene funkcije što je dobro, znači postoji veliki interes. Spominje se depolitizacija i ovaj zakon govori nešto o tome. Ja sam siguran da 2031. na današnji dan u Hrvatskoj policiji, koja će tad biti i europska, neće biti nijednoga policajca koji će biti član bilo koje stranke. Korišten je često termin u zadnje vrijeme da netko hoće nešto zacementirati, korišten je termin cementiranje. Nije istina. Ne zatvaraju se vrata autobusa. Radi se o nečem što se zove transformacija. Javnim natječajem će biti biran ravnatelj policije i rukovodni službenici i policija će biti potpuno depolitizirana onda kad od srednje policijske škole, pa do mirovine prođe cijeli, jedan službenik policajac cijeli slijed taj. Ja mogu, možda nije dobar primjer, ali je svakako poučan. Prije 10-ak godina u Bosnu i Hercegovinu je visoki predstavnik nametnuo Zakon o policiji. I tamo je taj zakon na snazi. Javnim natječajem se biraju ravnatelji policije. Vrlo često se zna dogoditi da u jednoj županiji, kad se raspiše natječaj nemate nijednoga kandidata koji može ispuniti sve uvjete iz javnog natječaja, najčešće je to, on ima staž u policiji, ima sve, ima stručnu spremu itd., ali tamo kaže da nikad nije bio na član nijedne stranke, pogotovo ne na nekoj listi itd. Mislim da to što je visoki predstavnik tamo napravio, da je to i europska praksa, i da nas to ovdje čeka, i da ono što sam maloprije rekao za 20 godina neće biti nijedan policajac koji će biti član bilo koje političke stranke i to će biti potpuno, potpuno normalno. Postojale su i kritike kako je zakon manjkav jer ne predviđa neovisni civilni nadzor, budući da ključnu riječ u imenovanju građana u to tijelo ima ministar unutarnjih poslova, što nije istina, iz razloga što ministar imenuje članove za civilni nadzor samo na prijedlog civilnog društva. Ovdje je važno napomenuti kako zadaća tog tijela nije nadzor nad tajnim praćenjem, niti nadzor sustava, već je to tijelo za pritužbe građana, na postupanje policije. Civilni nadzor se sastoji od tri člana, od kojih dva dolaze iz redova građana, a jedan iz redova struke. Spomenut ću još kako se zakonom predlaže novi način imenovanja i razrješenja rukovodećih policijskih službenika. S obzirom da smatram kako će ovaj zakon, sukladno najvišim standardima Europske unije omogućiti daljnji razvoj i depolitizaciju policije, doprinijeti kvaliteti rada policijskih službenika, podržat ću donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Moram na brzinu napisati ove replike, jer ću zaboraviti koji su prijavili. Evo imamo četiri replike na ovo izlaganje. Prvo je gospodin zastupnik Ranko Ostojić.
Kolega Šantek, prvo mislim da je dobro i iz razloga. Vukić, sorry. Stvarno isprika, ali vezano je bilo za kolegu Šanteka, jer mi je žao šta recimo on ne može biti policijski rukovoditelj prema ovom zakonu i na tu zatvorenost sustava ja upozoravam. To je ono šta nije dobro, i šta se ne cijeni, … [[Ne razumije se.]] i ne shvaćamo da ta otvorenost ne bi doprinijela zapravo tome da možemo birati ljude koji su u krajnjem slučaju tada birali da budu policajci, na čemu im treba čestitati, i šta apsolutno je važno iskustvo. Ali sustav ne možemo zatvoriti samo tu. Što se tiče obrazovanja i svega ostaloga, prvo mislim da je pozitivno, ova rasprava pokazuje kad se dižu replike, a ne ispravci krivog navoda, upravo tome da želimo razgovarati o tome. Zato mi je krivo kad spominjemo javnu raspravu, nje nije bilo. Znači situacija da je nešto bilo objavljeno na Internetu MUP-a nije dovoljno kad na samoj sjednici odbora prije par dana smo imali 15 amandmana koje je Vlada dala, koje evo sad vidimo pretočeni su u nekoliko koji su tu. To je važan zakon, o tome se radi. Znači iz tog razloga siguran sam da ne bi bilo problema jer da interes da se napravi šta kvalitetniji zakon upravo za policiju. I nemojmo zatvarati sustav, to je poziv. O tome govori. Ne radi toga i zaista mi je drago šta veliki broj ljudi u Hrvatskoj danas želi biti policajac. Ne funkcioner. Preko koliko … [[Ne razumije se.]] , a vi me možete ispraviti gospodine državni tajniče, mislim da su tisuće ljudi zainteresirani za školovanje za mjesto policajca. Oni će biti za 15 godina rukovoditelji, ali je važno da napokon imamo situaciju da žele biti to i raditi taj posao. I ako sam pogriješio vi me ispravite, ali znam da ih je više tisuća na određenu poziciju zainteresirano. Hvala.
Gospodin Dragan Vukić, odgovor.
Hvala lijepo. Gospodine Ostojiću ja mislim da u sustavu Policije da je to jedan sustav koji ne bi trebao imati padobrance od izbora do izbora. Politička osoba može biti ministar, a ne mora, a svi ljudi u sustavu ono što sam maloprije govorio trebaju se odlučiti da to bude njihov životni poziv, da budu policajci, da budu školovani, educirani, obučeni i da sustav bude tako napravljen da oni u struci, u svojoj službi mogu napredovati. A ne svake 4 godine da imamo potres i onda uvijek gradimo iznova sustav i nećemo ga tako nikad napraviti. Hvala.
Također replika, gospodin Goran Heffer.
Hvala lijepa uvaženi kolega Vukić. Spomenuli ste civilni nadzor, pa mi ovdje nemamo uopće riječ o civilnom nadzoru. Ovaj zakon nigdje izrijekom ne spominje civilni nadzor nego spominje povjerenstvo koje u slučaju primjedbe građana zasjeda i donosi odluku o tome. Što je problem s ovim povjerenstvom? Prvo, dva su civila, jedan je iz reda struke. Čim je jedan iz reda struke to nije civil. Druga stvar, ta dva civila imenuje ministar. Tu je bilo puno boljih prijedloga da to imenuje Odbor ne znam za ljudska prava, da bude član iz Ureda pučkog pravobranitelja i ono što, dopustite mi malo digresije, ovih dana ide, jučer je bio film Jirija Menzela poznatog češkog redatelja koji je dobio Oscara, ovih dana je bilo i proglašenje Oscara, za film "Strogo kontrolirani vlakovi". Mene ovo podsjeća na strogo kontrolirane civile. Prema tome, dajmo prostora za nekakav ozbiljni civilni nadzor, a to je onda permanentna funkcija policije. Mi nemamo, niti smo imali, niti ćemo ovim zakonom imati permanentni civilni nadzor policije što bi u demokratskim društvima trebalo biti. Prema tome, nemojmo uopće spominjati civilni nadzor jer o njemu nema riječi u ovom zakonu. Povjerenstvo po pitanju pritužbi je nešto sasvim, sasvim drugo. Hvala lijepo.
Odgovor, gospodin Vukić.
Istina je da ministar imenuje te 2 osobe, međutim odluka ministra isto tako podliježe sudu javnosti. Pametan ministar će uvijek oslušnut koje će 2 osobe uzeti. Nitko mu ne priječi da raspiše i natječaj pa da bude imao što veću bazu iz koje će moći uzeti tu 2. Tako da ne vidim u tome ništa loše.
Hvala. Imamo repliku, gospodin Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Vukić rekli ste lijepo da smo oborili onu tezu da Hrvati neće u Policiju. Ja bih želio reći, a slažem se apsolutno sa vama, ali želim isto tako reći i ponovit da Hrvati nisu mogli nekad ići u Policiju, u Vojnu školu itd. jer su na temelju višegodišnjeg praćenja uvidom u sedmo koljeno na kraju mu našli da je eventualno slabiji sluh ili da nije odgovarajuća visina. Evo, to se tako se događalo. Ali je isto iz rasprave kolege Šanteka je vidljivo da su Hrvati u datom momentu mogli u Policiju i da su se vrlo kvalitetno postavili, jedan dan su bili … policajci, drugi dan na ratištu, a treći dan specijalci. To pokazuje da su mogli odgovoriti, ali isto tako je rečeno da su se okolnosti promijenile. Danas oni koji su s druge strane zakona oni se koriste s vrhunskim tehnologijama i sa raznim dostignućima i zasigurno u tom dijelu ih treba pratiti i sa stručnošću i sa kvalitetom. I stalno je potrebito unapređivati sustav i u stručnom smislu i kvalitativnom i vjerujem da će ovaj zakon u tom smislu biti od doprinosa. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, gospodin Vukić.
Kolega Milinkoviću Hrvati su '90-te krenuli u Policiju da obrane državu, Policija je prva stala u obranu države. 2000-ih hrvatska Policija je čuvala jel čuva i sad Hrvatsku državu. Mi pripremamo ovaj zakon za Policiju, hrvatsku Policiju u EU, znači i europsku policiju, europsku hrvatsku Policiju. I nadam se da ono o čemu ste vi govorili da se više nikad neće dogoditi da netko radi ravnih tabana ne može biti policajac.
Ili ako to bude razlog mora se utvrditi stvarno da su mu ravni tabani [[Upadica: Ali zato je on liječnik, on daje potvrdu.]] Imamo još jednu repliku, gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Naime, radije bih Milinkoviću odgovorio na ovu repliku, ali evo moram gospodin Vukić je govorio o ovome i zaista su danas ravni taban razlog da se ne može u Policiju, ali ponekad uđe netko tko nema visine, ali Bože moj veze su veze. Htio sam govoriti o civilnom nadzoru, dakle moja replika se odnosi vama u vezi civilnog nadzora Policije. U Povjerenstvu za civilni nadzor su 2 civila o kojima odlučuje ministar i jedan predstavnik struke. To povjerenstvo odlučuje kako ste rekli i sami po predstavkama građana. Mislim da bi bilo puno bolje i puno ispravnije kada bi to bilo preventivno tijelo. Dakle, da ne dođe do predstavki građana. Dakle da to povjerenstvo djeluje tako da ima nadzor koji će zapriječiti zlouporabu zbog kojih bi se građani žalili. U tome je stvar. A ne kad nastane šteta, e onda se ti žali, a mi ćemo kao povjerenstvo nešto napraviti. Gotovo je onda, to je kao objeda i onda demantij. Demantij je 5% objede. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Odgovor gospodin Vukić.
Evo ja mogu reći gospodinu Grubišiću samo da je sva prilika da će biti ovako kako je napisano, da ćemo mi sutra izglasati zakon pa ako se to baš pokaže kao problem u zakonu onda pametni ljudi će to vremenom i promijeniti. Ali, mislim da je to dobro rješenje sa te tri osobe koje će primati pritužbe i mislim da to ne treba mijenjati, ali ako to što vi govorite i iskazujete određene sumnje bude loše rješenje pa Bože moj nije Zakon o Policiji Sveto pismo da se ne može promijeniti.
Hvala. Gospodin Damir Kajin. Nema ga. Znači zaključno će se obratiti državni tajnik gospodin Ivica Buconjić.
Hvala lijepa. Kratko ću. Samo smatram da je bilo puno komentara koji su i razumljivi zbog toga što je ovdje prije svega interes i lokalne samouprave, interes civilnog društva ali kompletne hrvatske javnosti da se donese zakon koji će osigurati da policija bude prije svega javni servis svih građana koji će moći učinkovito, kvalitetno i profesionalno štiti njihove interese a to su red, mir i sigurnost. Ovim zakonom smo upravo htjeli postići taj cilj. Ja sam to rekao u jednoj od rasprava na odborima, nema savršenog i nema idealnog zakona, tako da ni mi nismo imali tu iluziju da ćemo napraviti idealan i savršen prijedlog zakona. Ovaj zakon kojim smo nastojali stvoriti pravni okvir da policija zaista bude, ja govorim bude, ne postane, jel bih time priznao da sada nije. Ona već i sad je javni servis ali koji naravno može biti bolji i to nam je bila misao vodilja. Ne depolitizirati, ne profesionalizirati zbog toga što je policija do sada bila depolizirana, bila je i profesionalna, bila je učinkovita na razini zemalja EU ali smo htjeli dati pravni okvir da postanemo još bolji javni servis. Ja bih samo rekao za kraj jednu stvar, to gospodin Ostojić zna ali evo informacija vama. Nemoguće ovim zakonom samim po sebi zacementirati bilo kakvo stanje. Nakon ovoga zakona treba Vlada donijeti uredbu o unutarnjem ustroju, nakon toga treba donijeti uredbu o unutarnjem redu ili uredbu o sistematizaciji i nakon toga početi izdavati nova rješenja za 26 tisuća djelatnika MUP-a. Ja vas uvjeravam da je to posao koji će potrajati zbog toga što je realno očekivati i prigovore i žalbe na rješenja tako da je to sigurno jedan višemjesečni naporni posao koji je pred nama, tako da nema govora o nekom cementiranju. Ovim zakonom smo prije svega jedino htjeli stvoriti prani okvir za transformaciju policije u kvalitetan javni servis građana. razmotrit ćemo sve amandmane. Vjerujem da se dio tih amandman može usvojiti i uz te amandmane sam siguran da ćemo dobiti dobar kvalitetan zakon koji će biti dobar pravi okvir da nam policija bude zaista pravni javni servis koji će biti na usluzi svima nama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Sutra ćemo u 12 sati glasovati, pa vas molim i klubove itd. da se zato organiziramo i pripremimo. A sutra u 9,30 sati nastavljamo ovu sjednicu sa točkom dnevnog reda koja je u pročišćenom dnevnom redu pod točkom 10. Prijedlog odluke o imenovanju članova Programskog vijeća HRTV-a. Hvala i laku noć, prijatno. I Konačni prijedlog zakona o policiji, bio je hitni postupak, P.Z. br. 710, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Najprije ćemo glasovati o prijedlogu zaključka Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a koji glasi: "O Konačnom prijedlogu zakona o policiji, P.Z. br. 710 provest će se treće čitanje." Želi li se predstavnik predlagatelja izjasniti o ovom prijedlogu zaključka?
Zaključak se ne može prihvatiti zbog toga što je donošenje Zakona o policiji mjerilo za zatvaranje poglavlja 23.
Hvala. Dajem na glasovanje prijedlog Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a koji izgleda Vlada ne prihvaća pa se uključimo i glasujmo o prijedlogu ovog zaključka. Rezultat. Ovaj prijedlog zaključka nije prihvaćen, dobio je 27 glasova za, 1 suzdržan i 76 protiv. Vlada je podnijela amandmane i oni su postali sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Pregled ostalih amandmana je podijeljen na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Gospodin državni tajnik Ivica Buconjić, izvolite. Amandman 1 je sastavni dio prijedloga, on je znači prihvaćen. 2. amandman Kluba nezavisnih zastupnika na članak 5.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 3, amandman zastupnika gospodina Ratka Gajice na članak 5. stavak 4.
Amandman se ne prihvaća budući je ista materija riješena prethodno usvojenim amandmanom.
Gospodin Gajica. Odustajete. Amandman je povučen. 4. amandmand Kluba nezavisnih zastupnnika na članak 5. stavak 4. također.
Amandman se ne prihvaća. Naime, člankom 92. stavkom 2. Ustava Republike Hrvatske propisano je da svatko može podnijeti pritužbu pučkom pravobranitelju ako smatra da su uslijed nezakonitog ili nepravilnog rada državnih tijela, tijela lokalne i područne (regionalne) samouprave i tijela s javnim ovlastima ugrožena ili povrijeđena njegova ustavna ili zakonska prava. U svezi s navedenom odredbom nespojivo je da predstavnik Ureda pučkog pravobranitelja sudjeluje u radu povjerenstva u ministarstvu koje razmatra o pritužbama fizičkih i pravnih osobama budući da u istom predmetu može raspravljati pučki pravobranitelj. Također, odredbom Zakona o pučkom pravobranitelju propisano je da pučki pravobranitelj ne postupa u stvarima o kojima je u tijeku upravni ili drugi postupak.
Hvala. Ima li tko iz kluba Nezavisnih zastupnika? Nema. Dajem na glasovanje ovaj prijedlog amandmana koji Vlada ne prihvaća. Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebitu većinu. 5. amandman isto kluba Nezavisnih zastupnika na članak 5. stavak 4.
Amandman nije prihvaćen. Sukladno Uredbi o unutarnjem ustrojstvu i Pravilniku o unutarnjem redu Ministarstva unutarnjih poslova u policijskim uprava ustrojene su ustrojstvene jedinice, odnosno radna mjesta policijskih službenika za rad po predstavkama i pritužbama fizičkih i pravnih osoba. Uloga povjerenstva je rješavanje u drugom stupnju po predstavkama pravnih ili fizičkih osoba te se osniva kao jedinstveno drugostupanjsko tijelo pri ministarstvu koje je nadležno za sve policijske uprave, kao i ustrojstvene jedinice ministarstva u sjedištu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman jer nema ovdje predstavnika? Tko je za amandman 5. koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 6. amandman Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a na članak 17. stavak 3.
Amandman se ne prihvaća. Naime, Zakonom o pravima iz mirovinskog osiguranja i djelatnih vojnih osoba i ovlaštenih službenih osoba na poseban način propisana su prava iz mirovinskog osiguranja i za policijske službenike, a zakonom o stažu osiguranja s povećanim trajanjem propisani su osiguranici, zaposleni na osobito teškim i za zdravlje i radnu sposobnost štetnim radnim mjestima koji se odnosi na pojedine policijske službenice, primjerice piloti. Uredbom o radnim mjestima policijskih službenika kojima se staž osiguranja računa u povećanom trajanju utvrđuju se radna mjesta policijskih službenika na kojima se staž osiguranja radi otežanih uvjeta rada i prirode obavljanja posla računa s povećanim trajanjem. Radi ujednačavanja jedinstvenog propisivanja odredbom članka 17. stavak 3. propisuje se da unošenje gore navedene uredbe kojom će na jedinstven način biti propisana radna mjesta policijskih službenika s otežanim uvjetima rada kojima se staž osiguranja računa u povećanom trajanju. A navedeno proizlazi iz odredbe članka 17. stavak 1. kojom je propisano da se policijskom službeniku raspoređenom na radno mjesto s otežanim uvjetima rada staž osiguranja računa u povećanom trajanju tako da se svaki 12 mjeseci stvarno provedenih u obavljanju policijskih poslova računa od 14 do 18 mjeseci staža osiguranja. Dakle, ova uredba je akt leg specialis koji uređuje pitanja predviđena i zakonom.
Hvala. U ime kluba HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Mi smo i dalje stava da je neprimjereno da se pored zakona koji reguliraju ovu materiju ovdje u ovom slučaju to regulira uredbom. Molimo glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Prelazimo na amandman 7 čiji je sastavni dio prijedloga zakona i to je amandman Vlade Republike Hrvatske na članak 21. 8, Vlade Republike Hrvatske na članak 23. stavak 3., također sastavni dio prijedloga zakona. 9, gospodina zastupnika Emila Tomljanovića na članak 46.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 10, zastupnika Ratka Gajice na članak 47. stavak 1.
Amandman se djelomično prihvaća u dijelu u kojem je predloženo da se u članku 47. stavak 1. točci 6. iza riječi biti dodaju riječi osobno. U dijelu kojim se predlaže da se u članku 47. stavku 1. iza točke 7. doda točka 8. koja glasi: ne smije biti pravomoćno osuđivan za kazneno djelo se ne prihvaća budući je to pitanje riješeno prihvaćenim amandmanom Vlade.
Dobro. Prihvatljivo je u ovom objašnjenju Vlade. Znači amandman se u tom drugom dijelu povlači. 11, Vlade Republike Hrvatske, dakle sastavni dio prijedloga na članak 47. 12, zastupnika Emila Tomljanovića na članak 49.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 13, zastupnica Tanja Vrbat na članak 49. stavak 1.
Amandman se ne prihvaća. Odredbom članka 47. Konačnog prijedloga zakona propisani su uvjeti za prijam u policiju, a Pravilnikom u unutarnjem redu Ministarstva unutarnjih poslova mogu se propisati i drugi uvjeti za prijam na određeno radno mjesto. Nadalje, prilikom raspisivanja javnog natječaja za popunu određenog radnog mjesta moguće je navesti da će prednost prilikom izbora kandidata imati kandidati koji poznaju jezik i pismo određene nacionalne manjine što se do sada činilo u pogledu pojedinih vještina ili znanja kao specifične koje su prednost kod zapošljavanja.
Hvala. Gospođa Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala. Pa ja tražim glasovanje o ovom amandmanu pošto smatram da je ono implementacija Ustava i Ustavnog zakona. Smatram da pripadnici i djelatnici na svim razinama organizacijskih oblika u policiji moraju znati bar nekoliko njih jezik i pismo nacionalne manjine koje je službeno na tom području na kojem rade. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 14. amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, članak 49.
Amandman se ne prihvaća budući je to pitanje riješeno narednim amandmanom Kluba zastupnika nacionalnih manjina i Kluba zastupnika SDSS-a, amandmanom 15. je riješeno.
Hvala. Gospodin Furio Radin u ime kluba, odbora.
Ako sam dobro shvatio ovaj amandman se ne prihvaća zato što se prihvaća formulacija koja dolazi poslije.
Da.
Dobro. Ja bih samo molio predlagatelje općenito da drže u obzir da se radi o odborima i kad su odbori u pitanju bi trebali imati malo veći senzibilitet.
Hvala. Jel' tražite glasovanje? Ja moram proceduralno tražiti glasovanje. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 15. Kluba zastupnika nacionalnih manjina i Kluba zastupnika SDSS-a.
Znači amandman se prihvaća na način da glasi: "U članku 49. iza stavka 4. dodaje se stavak 5. koji glasi: U ministarstvu će se pripadnicima nacionalnih manjina prilikom popune radnih mjesta policijskih službenika osigurati zastupljenost vodeći računa o proporcionalnosti sukladno članku 22. stavak drugi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina.
Klub zastupnika nacionalni manjina i SDSS-a, izvolite. Gospodine Horvat, izvolite.
Zahvaljujem se. Nama je ovakva formulacija prihvatljiva, ali očekujemo da se ova zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina dodatno uredi i općim aktima Ministarstva unutarnjih poslova. Naime, zašto to kažem? Zato što vaši zadnji izvještaji i pokazatelji upravo ove stvari o zastupljenosti nacionalnih manjina govore da još uvijek u većini županijskih policijskih uprava imamo veliku podzastupljenost na poslovima na kojima treba da budu primljene nacionalne manjine, kako po vertikali tako i po horizontali. Hvala.
Hvala. Ovaj amandman je prihvaćen u formulaciji koju je iznio državni tajnik, a u onom drugom dijelu se povlači. Jel' tako? Hvala. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić 16. amandman na članak 61. stavak 2.
Amandman se prihvaća.
Hvala. Postaje sastavni dio prijedloga. 17. amandman zastupnika Emila Tomljanovića na članak 64. stavak 2.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 18. istog zastupnika na članak 65.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 19. istoga zastupnika Emila Tomljanovića na članak 72.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 20. amandman zastupnice Tanje Vrbat na članak 87.
Amandman se ne prihvaća. Naime, odredbom članka 87. stavak 2. Konačnog prijedloga zakona propisano je da programe specijalizacije, stručnog osposobljavanja, usavršavanja i policijskog treninga na prijedlog Policijske akademije donosi glavni ravnatelj. U okviru navedenih programa utvrđuju se potrebe organiziranja tečajeva stranih jezika, pa tako uzimajući u obzir ukazane potrebe i jezika nacionalnih manjina. Stoga predlagatelj smatra da nema potrebe na takav način regulirati ovo pitanje.
Hvala. Gospođa Tanja Vrbat, izvolite. Povlači i prihvaća se ovo. Dobro. 21. amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina na članak 93. stavak 3.
Amandman se ne prihvaća. Disciplinska i kaznena odgovornost državnih službenika su različiti oblici odgovornosti. Oni se utvrđuju pred različitim tijelima. Za njih su predviđene različite kazne, za pokretanje postupka nadležna su različita tijela, a različita je svrha disciplinskog i kaznenog postupka, odnosno njima se štite različite društvene vrijednosti. Obzirom da optužne akte sastavljaju različita tijela čelnik državnog tijela odnosno Državno odvjetništvo u odnosu na povrede koje su različito pravno opisane u katalogu povreda službene dužnosti odnosno Kaznenom zakonu u praksi gotovo ne postoji identitet optužbe činjeničnog stanja i pravne kvalifikacije koja se stavlja na teret državnom službeniku. Disciplinski i kazneni postupci vode prema različitim pravilima. U tim postupcima mogu se koristiti različita dokazna sredstva, a po načelu slobodne ocjene dokaza nadležna tijela mogu stvoriti različite zaključke o odlučnim činjenicama. Upravna i sudska praksa imaju neprijeporan jedinstven stav da odluke u kaznenom postupku ne mogu biti niti jesu od utjecaja na utvrđivanje disciplinske odgovornosti državnih službenika, pa tako niti da ne mogu biti osnova za obnovu disciplinskog postupka, a u prilog toga ide više odluka Ustavnog suda. Jedna je US-7469/2010 od 25. kolovoza i presuda Upravnog suda.
Hvala. U ime kluba, gospodin Furio Radin. Odbora zapravo, Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina na članak 93. stavak 3. kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 22. amandman zastupnika Emila Tomljanovića na članak 110. stavak 1.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 23. amandman zastupnika također Emila Tomljanovića na članak 113. stavak 3.
Amandman se prihvaća.
Hvala. Postaje sastavni dio prijedloga. 24. amandman istog zastupnika Emila Tomljanovića na članak 114. stavak 1.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 25. amandman Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a na članak 117. stavak 3.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. I 26. amandman Vlade Republike Hrvatske koji je sastavni dio prijedloga. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o policiji. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 79 glasova za, 2 suzdržana i 29 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici, ovim bi, iako još ostaje 20-ak točaka dnevnog reda koje nismo uspjeli, zaključili 22. zasjedanje Hrvatskog sabora, radili smo 7 tjedana. Kada će biti 23. sjednica bit ćete na vrijeme obaviješteni, međutim sigurno najmanje neće biti sljedećih tjedana, možda, vidjet ćemo kako će biti dalje. Evo. Želimo vam da se odmorite malo i onda ćemo dočekati spremni i orni za rad 23. sjednicu. Hvala vam lijepa. Dame i gospodo kao što je najavljeno prelazimo na - Prijedlog odluke o imenovanju članova Programskog vijeća HRTV-a. Predlagatelj je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Odbor je predložio ovaj akt na temelju članka 25. Zakona o HRTV-i. Prijedlog akta primili ste poštom. Amandman je podnio Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, te on postaje sastavni dio prijedloga odluke o imenovanju članova Programskog vijeća HRTV-a. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Predsjednik odbora gospodin Nenad Stazić. Izvolite.