Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo saborski zastupnici. Evo Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja izmjenama Zakona o najmu stanova nastoji na pravičan način riješiti problem star više desetljeća. Predloženim izmjenama Zakona o najmu stanova RH rješava problem star više desetljeća na pravičan i održiv način. Ovime se postiže ravnoteža između suprotstavljenih interesa najmodavaca i najmoprimaca a vlasnici stanova, odnosno najmodavci dobivaju točan dan kada mogu u potpunosti slobodno raspolagati svojom nekretninom a da od tada im se postupno povećava zaštićena najamnina smanjujući jaz u odnosu na tržišnu najamninu. Taj datum biti će 1. rujna 2023. godine. Zaštićeni podstanari pored 5 godina zadržavanja statusa zaštićenog najmoprimca dobivaju i državnu subvenciju pri plaćanju tržišne najamnine nakon isteka postojećeg statusa u trajanju dodatnih 5 godina. Također imati će prednost pri kupnji ili najmu POS stanova kao i prednost u subvencioniranim kreditima te prednost u prijavama za smještaj u staračke domove. Je li bilo lako donositi odluke vezane uz ovaj zakon? Zasigurno da nije jer da je ne bi se čekalo 20 godina da se otklone nedostaci hrvatskog zakonodavstva i da se popuni pravni vakuum. Mi u ovo idemo jer želimo ispraviti nepravdu koja traje desetljećima, u nekim slučajevima i više od 60 godina. Hrvatska mora i Hrvatska će biti socijalna država i nastaviti brinuti o zaštićenim najmoprimcima ali ne na teret građana i njihovog privatnog vlasništva. Ovim izmjenama zakona otkloniti će se nedostaci hrvatskog zakonodavstva koje je utvrdio Europski sud za ljudska prava presudom u predmetu Statileo protiv RH vezano uz neodgovarajuću visinu zaštićene najamnine, restriktivne uvjete za otkaz zaštićenog najma i nepostojanje vremenskog ograničenja o odnosu na sustav zaštićenog najma. Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja će ovim zakonom napokon odrediti pravednije naknade i vremenski plan u kojem će vlasnici konačno ostvariti svoje pravo na imovinu. Namjera nam je osigurati ravnotežu između interesa vlasnika stanova, najmodavaca uključujući i njihovo pravo na ostvarivanje dobiti od njihove imovine te općeg interesa zajednice uključujući dostupnost zadovoljavajućeg smještaja za osobe u lošijem položaju a sve u skladu sa načelima Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Također predloženim zakonom popunjava se pravna praznina koja je nastala nakon donošenja odluke Ustavnog suda iz 1998. godine a koja se odnosi na otkaz ugovora o najmu stanova i osiguranje najmoprimcu drugog odgovarajućeg stana. Nadalje, Europski sud za ljudska prava je u predmetu Statileo protiv Hrvatske detaljno analizirao domaće pravne propise koji se odnose na nekadašnja stanarska prava i iz njih proizašle statuse zaštićenih najmoprimaca te 10. srpnja 2014. donio presudu u tom predmetu koja je postala konačna 10. listopada 2014. godine. Tom presudom Europski sud za ljudska prava utvrdio je da postojeći zakonodavni okvir kojim je u RH uređeno pitanje zaštićenog najma stanova, nije uspostavio primjerenu ravnotežu između suprotstavljenih interesa vlasnika stanova u kojem žive zaštićeni najmoprimci, interesa države da osigura provođenje stambene politike, reforme o stambenom sektoru nakon pada socijalističkog sustava. Europski sud za ljudska prava je zaključio da važeće zakonodavstvo RH osobito Zakon o najmu stanova, vlasnici stanova nameće prekomjeran individualni teret jer su oni primorani snositi većinu socijalnih i financijskih troškova stambenog zbrinjavanja zaštićenog najmoprimca te da je time povrijeđen članak 1., protokola broj 1. uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Sukladno tome, RH naloženo je plaćanje nasljedniku podnositelja tužbe materijalne štete, nematerijalne štete te troškova i izdataka. Osim toga, uvažavajući činjenicu da je povreda Konvencije u ovom predmetu uzrokovana sadržajem domaćeg zakonodavstva koje nije u skladu sa Konvencijom, RH mora u procesu izvršenja presude Statileo protiv Hrvatske poduzeti konkretne zakonodavne mjere kojima će riješiti probleme nastavljene nametanjem prekomjernog tereta vlasnicima stanova u kojima žive zaštićeni najmoprimci i kojima će se spriječiti mogućnost daljnjih istovjetnih povreda Konvencije u domaćem pravnom sustavu. U tom smislu, RH treba osigurati ravnotežu između interesa najmodavaca uključujući njihovo pravo na ostvarivanje dobiti od njihove imovine te općeg interesa zajednice, uključujući dostupnost zadovoljavajućeg smještaja za osobe u lošijem položaju u skladu sa načelima zaštite vlasničkih prava prema Konvenciji. S tim u vezi, Europski sud za ljudska prava je utvrdio 3 glavna nedostatka postojećeg zakonodavstva a to su neodgovarajuća visina zaštićene visine najamnine u smislu zakonski financijskih tereta koji su nametnuti najmodavcima, restriktivni uvjeti za otkaz zaštićenog najma i nepostojanje bilokakvog vremenskog ograničenja u odnosu na sustav zaštićenog najme. Nakon presude u slučaju Statileo, Europski sud za ljudska prava je do danas donio iste presude i u slučajevima Anzulović-Mirošević, Bego, Bulić, Doris Knego, Ingrid Knego i Matas. Također, nakon spomenute presude određeni broj vlasnika stanova u kojima su zaštićeni najmoprimci podnijeli su tužbe pred sudovima RH kojima traže naknadu pretrpljene materijalne štete nastale kao rezultat kršenja njihovog prava na mirno uživanje njihovog vlasništva. U svrhu pronalaženja najboljeg načina za ispunjenje obveza koje za RH proizlaze iz navedenih presuda Europskog suda za ljudska prava, u okviru raspoloživih proračunskih sredstava od jedinica lokalne samouprave, Udruga vlasnika stanova u kojima žive zaštićenih najmoprimci i Udruga zaštićenih najmoprimaca zatraženi su podaci o broju stanova u privatnom vlasništvu u kojima žive zaštićeni najmoprimci i drugi s tim povezani podaci. Međutim najveći broj jedinica lokalne samouprave i spomenute udruge nisu dostavile zatražene podatke. Prema pak službenim podacima DZS-a, dobivenim 18. travnja 2018. koji su prikupljeni na zadnjem službenom popisu stanovništva 2011., u RH bilo je 3726 u privatnom vlasništvu u kojem žive zaštićeni najmoprimci. Uzimajući u obzir činjenicu da je prema službenim podacima DZS-a koji su prikupljeni na zadnjem popisu u RH bilo je 1600 zaštićenih najmoprimaca starijih od 60 g., razmotrene su i opcije za stambeno zbrinjavanje starijih zaštićenih najmoprimaca pa je utvrđen broj domova za starije i nemoćne osobe. Razlozi zbog kojih smo se odlučili za izradu i donošenje još jednih izmjena i dopuna zakona su slijedeće. Donošenjem predmetnog zakona uskladit će se kriterij za osiguranje drugog useljivog stana kada taj stan osigurava najmodavac, vlasnik stana s kriterijima za osiguranje drugog useljivog stana kada taj stan osigurava jedinica lokalne samouprave a čime će se ispuniti obveza iz odluke Ustavnog suda RH još od 31. ožujka 1998. i time popuniti pravna praznina koja uzrokuje probleme odnosno nemogućnost ostvarivanja prava najmodavaca, vlasnika i zaštićenih najmoprimaca propisanih Zakonom o najmu stanova. Također, donošenjem predmetnog zakona stvorit će se pravni okvir za uspostavu primjerene ravnoteže između suprotstavljenih interesa vlasnika stanova u kojima žive zaštićeni najmoprimci, interesa države da osigura provođenje stambene politike tako da će se vlasnicima stanova postupno omogućiti ostvarivanje dobiti od njihove imovine te potpuno slobodno raspolaganje sa stanovima u njihovom vlasništvu od 1. rujna 2023. g. uz istovremenu zaštitu općeg interesa zajednice koji se uz navedeno sastoji i u osiguranju dostupnost zadovoljavajućeg smještaja za osobe u lošijem položaju i osiguranju prava najmoprimaca, stanara na poštivanje njihovog privatnog i obiteljskog života te doma zajamčenog odredbama članka 8. Konvencije. Na taj će način RH u potpunosti ispuniti svoje međunarodne obveze koje proizlaze iz presude Europskog suda za ljudska prava u predmetu Statileo protiv Hrvatske. Koja je bila procedura? Hrvatski sabor je na 7. sjednici održanoj 2. ožujka 2018. g. u prvom čitanju raspravljao o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopuni Zakona o najmu stanova kog je prihvatio zaključkom s tim da su predlagatelju upućene sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznesena u raspravi radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Predmetnim zakonom uređuju se slijedeća pitanja. Izjednačavaju se kriteriji veličine i lokacije drugog useljivog stana u slučaju otkaza ugovora o najmu stanu na neodređeno vrijeme u kojem je slučaju nužan dužan, stan dužan osigurati vlasnik stana s kriterijima u slučaju u kojem je drugi useljivi stan dužna osigurati jedinica lokalne samouprave odnosno grad Zagreb na način da u oba slučaja potrebno osigurati odgovarajući stan, pri čemu se odgovarajućim stanom smatra stan u istoj općini ili gradu veličine jedna osoba – jedna soba, s time da broj soba ne može biti veći od broja soba u stanu iz kojeg se iseljava. Uređuje se pravna zaštita najmodavca i zaštićenog najmoprimca u slučaju otkaza ugovora o najmu stana i u slučaju u kojem jedinica lokalne samouprave dužna zaštićenom najmoprimcu osigurati drugi odgovarajući stan s pravima i obvezama zaštićenog najmoprimca. Uređuje se prestanak prava najmoprimca i zaštićenog podstanara na zaštićenu najamninu i druga prava zaštićenih najmoprimaca i zaštićenih podstanara na dan stupanja na snagu ovog Zakona, ako on, njegov bračni drug, životni partner ili član obiteljskog domaćinstva kojeg je najmoprimac dužan uzdržavati na području RH ima u vlasništvu useljiv stan ili kuću. Uređuje se postupno povećanje iznosa zaštićene najamnine od 1. rujna 2018. do 31. kolovoza 2023. u stanovima koji nisu u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, jedinica regionalne ili područne samouprave ili RH, te se uređuje mehanizam plaćanja razlike između povećane najamnine i zaštićene najamnine od strane RH odnosno jedinice lokalne samouprave za socijalno osjetljive skupine najmoprimaca tj. za korisnike stanova koji su članovi obitelji smrtno stradalog ili nestalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata ili hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata i nisu stambeno zbrinuti te korisnike stanova koji na temelju posebnog propisa primaju stalnu socijalnu pomoć. Uređuje se prestanak prava najmoprimaca i zaštićenih podstanara na zaštićenu najamninu i druga prava zaštićenih najmoprimaca i zaštićenih podstanara osim prava prvokupa stana koji stanuju u stanovima koji nisu u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, regionalne samouprave ili RH 1. rujna 2023. Uređuje se stambeni status osoba kojima je danom stupanja na snagu Zakona o najmu stanova prestalo stanarsko pravo i osoba kojima je prestao status zaštićenog podstanara na stanu koji nije u vlasništvu jedinca lokalne samouprave, jedinica područne regionalne samouprave ili RH, a koje nisu sklopile ugovor o najmu stana na temelju Zakona o najmu stanova i nisu zatražile od suda donošenje presude koja će zamijeniti taj ugovor. Propisuje se pravo na subvenciju slobodno ugovorene najamnine najmoprimca i zaštićenih podstanara kojima je prestalo pravo na zaštićenu najamninu i druga prava zaštićenih najmoprimaca i predmjevanih najmoprimaca čiji neto dohodak po članu domaćinstva manji ili jednak od polovice prosječne plaće u RH za proteklu godinu i to u razdoblju od 1. rujna 2023. do 31. kolovoza 2028. Propisuje se prednost zaštićenih najmoprimaca i zaštićenih podstanara stanova koji nisu u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, jedinica područne regionalne samouprave ili RH pred drugim zainteresiranim osobama prilikom davanja u najam ili prodaje stanova koji se provode na temelju propisa kojima se uređuje društveno poticana stanogradnja, te stanova koji su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, jedinica područne i regionalne samouprave ili RH koji se daju u najam ili se prodaju putem javnog natječaja. Propisuje mogućnost najmodavca, uključujući RH jedinice lokalne samouprave da u ime i za račun zaštićenog najmoprimca zaštićenog podstanara odnosno najmoprimca iskoristi ovo pravo u svrhu ispunjenja svoje obaveze, osiguranja odgovarajućeg stana u slučaju otkaza ugovora o najmu, te se uvodi mjera koja se osigurava izgradnja potrebnog broja stanova u okviru programa društveno poticanje stanogradnje za najam odnosno kupnju svih zainteresiran zaštićenih najmoprimaca, zaštićenih podstanara i predmjevanih najmoprimaca. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o najmu stanova razlikuje se od prijedloga tog Zakona u slijedečem. Promijenjen je datum od kojeg se počinje povećavati zaštićena najamnina sa 1. srpnja na 1. rujna 2018. godine i datum prestanka prava na zaštićenu najamninu sa 1. srpnja na 1. rujan 2023. godine. Propisuje se prednost zainteresiranih zaštićenih najmoprimaca i zaštićenih podstanara stanova koji nisu u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, jedinca područne regionalne samouprave ili RH pred drugim zainteresiranim osobama u programima RH za subvencioniranje kredita kojeg građani uzimaju od kreditnih institucija za kupnju stana ili kuće odnosno gradnju kuće radi rješavanja svojeg stambenog pitanja. Uvodi se mjera kojom se osiguravaju izgradnja potrebnog broja stanova u okviru programa društveno poticane stanogradnje za najam, odnosno kupnju svih zainteresiranih zaštićenih najmoprimaca, zaštićene podstanare i predmjevane najmoprimce, a koji se u postavljenom roku jave sa zahtjevom za istim. Propisuje se prednost zainteresiranih najmoprimaca i zaštićenih podstanara koji su navršili 70 godina života, stanova koji nisu u vlasništvu jedinica lokalne samouprave ili RH pred drugim zainteresiranim osobama prilikom primanja u dom za starije i nemoćne osobe čije je osnivač RH ili jedinica lokalne samouprave na području jedinice lokalne samouprave na kojemu stanuje ili na području druge jedinice lokalne samouprave. Propisuje se pravo na stručnu pomoć zaštićenih najmoprimaca, zaštićenih podstanara i predmjevanih najmoprimaca te osoba kojima je prestao status zaštićenih najmoprimaca i zaštićenih podstanara u pronalaženju i posredovanju u sklapanju ugovora o najmu odnosno kupovini stana ili kuće na području jedinica lokalne samouprave na kojemu stanuje ili na području druge jedinice lokalne samouprave. Potrebna sredstva iz državnog proračuna, prema podacima iskazanim u prvome čitanju ovog zakona u državnom proračunu RH potrebno je za subvenciju slobodno ugovorenih najamnina od 1. rujna '23. do 31. kolovoza '28. osigurati približno 9,5 milijuna kuna za razdoblje od 12 mjeseci godišnje odnosno ukupno za 6 godina 47,5 milijuna kuna. Navedeni iznos u značajnoj mjeri podliježe mogućem postepenom smanjivanju, a što ovisi o mjeri u kojoj će RH odnosno jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave najmoprimcima kojima subvencionira stanarinu u privatnim stanovima osiguravati korištenje stanova u svojem vlasništvu ili stanova u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. I za kraj, moram još jednom istaknuti zašto idemo u ove izmjene zakona. Ovim izmjenama zakona RH rješava problem pravne praznine koja egzistira 20 godina i to ćemo riješiti na pravičan i održiv način. To znači da ovim izmjenama ispravljamo nepravdu koja traje već desetljećima. Ovim izmjenama zakona postiže se ravnoteža između suprotstavljenih interesa najmodavaca i najmoprimaca. Vlasnici stanova najmodavci dobivaju točan datum kada mogu u potpunosti i slobodno raspolagati svojom nekretninom. Taj datum bit će 1. rujna 2023. godine. Upravo ovim izmjenama usklađujemo zakon s najvišim sudovima kao što su Europski sud za ljudska prava i naš ustavni sud. Time stajemo na kraj potencijalnim tužbama i odštetama jer trajno rješavamo stambeno pitanje najmoprimcima i ulazak u vlasništvo najmodavcima. Država će brinuti o zaštićenim najmoprimcima, ali ne privatnom imovinom građana nego svojim sredstvima. Hvala.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Vlade. Idemo na replike, ima ih 6. prvi je na redu poštovani kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi potpredsjedniče Vlade gospodine Štromar. Dakle ponovili ste ponovo i piše u obrazloženju zakona da ovaj zakonski prijedlog nastoji pronaći rješenje između suprotstavljenih strana najmoprimaca i vlasnika. Ja vas želim upozoriti, to nije točno, to nije istina, ne može, niti je to uloga zakona, niti je uloga Vlade. Bivša država je nekome otela stan, uzela stan i onda je protiv njegove volje, a nekom drugom ne znajući nije morao to znati je dodijelila stanarsko pravo u tom stanu. Dakle riječ je ovdje o odnosu države i prema vlasnicima i prema najmoprimcima. Ako postoji u ovoj državi ijedan čovjek, koji kako vi kažete ima 70 godina, koji je cijeli život radio, zarađivao, plaćao porez, uplaćivao u mirovinski fond danas ima manju mirovinu od onoga koji nikada u životu nije radio, a vi ćete ga za 5 godina šutnuti iz njegovog stana ili poslati u dom. Ja ne mogu biti za ovaj zakon.
Odgovor, izvolite.
Poštovani gospodine saborski zastupniče. Mi ovim zakonom rješavamo jednu nepravdu koja je nanesena i prije 60 i prije 70 godina, a pravni vakuum je već 20 godina. Mi moramo privatnim vlasnicima stanova omogućiti da uđu u svoje vlasništvo. Mi smo uskladili ovaj zakon sa preporukama i stavom Europskog suda za ljudska prava i Ustavnog suda. Te preporuke i rješenja su već jako stara i ovo je zadatak RH. RH mora dati vlasnicima datum kada će ući, ali mora zaštiti najmoprimce i ona će ih zaštititi, ali ne sredstvima od najmodavaca imovinom građana nego vlastitim sredstvima. I ja sam uvjeren da ćemo riješiti svaki zaštićeni najmoprimac imat će krov nad glavom, imat će svoj dom.
Druga replika poštovani kolega Babić. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Pa vidim da vi idete rješavati problem na način da od malog problema radite veći. Prijedlozi za vaše rješenje su u najmanju ruku smiješna. Istaknuli ste na početku svoje rasprave da će zaštićeni najmoprimci imati prednost pri kupnji stanova POS-a. Vi jeste resorni ministar, znate i sami koliko je obitelji, znate i sami koliko se gradi stanova putem POS-a danas u Hrvatskoj. Izjava vam je apsurdna, apsurd ide i dalje u smjeru kada kažete da će oni imati prednost pri dobivanju povlaštenih kredita. Koji kredit može dobiti osoba stara 60 ili 70 godina kada je zaštićeni najmoprimac sa mirovinom pretpostavljam, ministar ste trebali bi znati kolika je prosječna mirovina u Hrvatskoj. Zakon je apsurdan ne rješavate problem koji je 20 godina star, već radite i gurate zakon, žao mi je što će to HDZ podržati.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Poštovani gospodine saborski zastupniče. U sljedećih godinu dana nakon što stupi ovaj zakon na snagu, svi koji žele riješiti svoj problem preko države, općina i gradova javit će se u APN ili u jedinice lokalne samouprave, imat ćemo točno broj koliko trebamo riješiti stambenih pitanja, onda ćemo izgradnjom posebnim procesom POS-a, POS-a za najam omogućiti tim ljudima da dobe najam vrlo kvalitetnog stana koji je puno jeftiniji na tržištu nego što je cijena na tržištu i time će država vjerujte osigurati dom nad glavom tim ljudima.
Poštovani kolega Bunjac, sada ste vi. Izvolite.
Hvala lijepa. Ministre Štromar, zanima me kako to da je bivšem predsjedniku države Tuđmanu i drugim junacima Hrvatske pretvorbene privatizacije dozvoljeno da otkupe svoje stanove i vile na Pantovčaku za 10% vrijednosti, a imali su jednako stanarsko pravo kao i ovi ljudi koje vi sada želite izbacit na ulicu. Pa recite mi dakle kako je moguće da u Hrvatskoj imamo građane prvog reda i građane drugog reda i da li vi odobravate ustvari da samo oni koji imaju stranačku iskaznicu mogu, poput vašega kolege Uhlira doći do nekakvih svojih prava, a oni koji nemaju mogu biti deložirani i mogu se iseliti iz Hrvatske? Eto hvala lijepa.
Odgovor izvolite.
Poštovani gospodin saborski zastupniče, mi moramo brinuti o imovini naših građana. Zamislite situaciju da vi uzmete kredit i kupite kuću, ali mislim vi ste protiv toga da se uzimaju krediti, iako je vaš predsjednik ipak uzeo kredit i kupio kuću i onda dođe do deložiranja nekih prijatelja i ti prijatelji se usele u vašu kuću. Nakon useljenja oni vele e sad je to naše, a vi ste kod svojih roditelja sa svojom djecom. I nakon godinu dana oni su unutra u kući, a vi plaćate ratu kredita. Ovim zakonom rješavaju se takve nepravde i omogućava se vlasniku stana da stvarno uđe u svoj stan. Hvala.
Četvrta replika, poštovani kolega Ostojić, izvolite.
Poštovani podpredsjedniče Vlade. Ja bih istakao da pokušavajući zapravo na ovaj način ispravit nepravdu od prije 70 godina, vi zapravo stvarate ogromnu nepravdu ponovo. Država je tada osigurala stambenu politiku koja je bila takva, ti ljudi apsolutno nisu krivi i dolaze danas u situaciju zapravo da će u nekom razdoblju koje nije regulirano ovim zakonom, gdje ne piše kako će to bit točno riješeno, ostat bez onoga što su drugi građani RH imali. Prema tome, jednu nepravdu ispravljate, stvarate drugu, a na 3700 obitelji koje ćete zapravo dovest u situaciju da se pokušavaju snać, želite ih dovest u situaciju da otkupljuju, da budu u kreditima itd., a sami su se nalazili u takvoj situaciji da su dobili društveni stan jer nisu imali ništa privatno. Prema tome time ćemo doć do jedne ozbiljne nepravde, a sama činjenica da u zakonu to nije regulirano nije dobro. Zakon bi trebao, ako već tako radimo, imat državnu intervenciju i rješenje u potpunosti do kraja radi toga da se jedno i drugo izjednači.
Hvala. Odgovor izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, da, nepravda se događala prije 70 godina, prije 30 godina, prije 20 godina i da je lako riješiti taj problem i vi i vaša Vlada bi to riješili. Imali ste neki dan pressicu gdje ste rekli da ste htjeli riješiti taj problem 2002., ali da je bio teško rješiv, da je lako rješiv već bi ga netko riješio. Sad je vrijeme da se riješi na jedan pravičan način. Ja smatram da je ovo pravičan način i omogućit će se svima da imaju krov nad glavom, a da vlasnici stanova stvarno uđu u svoje vlasništvo.
Iduća replika poštovani kolega Glasnović, izvolite.
Poštovani kolege, ovo je samo nastavak jedne pljačke koja je počela '45. godine, tu ide gospodin Bunjac ovdje sada, al sam mu htio reć neke stvari. On selektivno citira povijest, njega nije briga o tisuću ljudi koji su … [[Govornik se ne razumije.]] ovdje '45. da im se oduzme imovina, on to selektivno citira. Ne pita se tko živi u najelitnijim četvrtima Zagreba gore sada, to su trojke OZNA-e, gdje je nestao stari Zagreb? … [[Govornik se ne razumije.]] naš susjed je ubijen da mu se oduzme imovina. Ovo je samo nastavak pljačke koja je počela '45. godine i danas traje. Šta je zaštićeni stanar? Ti ljudi žive u centru grada, naravno svaki slučaj pojedinačan, ali ti ljudi imaju druge nekretnine, došao mi je čovjek prije dva dana, ćaća mi je ubijen, uzeli su zgradu, on će doć samo i spavat će tamo sad u šatoru. A vi ste taj zakon produžili 10 godina. Ovo je samo nastavak te pljačke koja je počela '45. godine, vi selektivno citirate europske zakone, ali ovo je samo dimna zavjesa, ništa drugo [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Vi ste to produžili još 10 godina, svi će ti ljudi umrijet.
Samo malo, imamo povredu Poslovnika, kolega Bunjac.
Povrijeđen je članak 235. zastupnik Glasnović replicirao je meni, a trebao je ministru Štromaru. Hvala lijepa.
Dobro, nije replicirao izravno vama, nego je iskoristio vaš govor da bi govorio o nečem što je htio, ali dobro. U redu. Neću davati opomene jer je … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas kolega Glasnović, kolega Glasnović. Svatko ima pravo izreći svoje mišljenje, molim vas da se toga držimo. Kolega Štromar, izvolite.
Poštovani gospodin saborski zastupniče, vlasnici stanova će za 5 godina ući u svoje vlasništvo, konačno. I definitivno nakon izglasavanja ovog zakona, a država će brinuti još ovih 5 i sljedećih 5 godina intenzivno da svatko ima svoj krov nad glavom, da svatko ima svoj dom. Država je ovdje da rješava probleme najmoprimaca.
I zadnja replika poštovani kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo kolega Štromar, nitko nije uvjeren u ove vaše riječi i mislim da ljudi koji danas nas slušaju, radi se, neki to olako prihvaćaju, ali radi se skoro o 9000 ljudi pa se tu nabacujemo sa tezama kad će, kako će, nepravda ova, nepravda ona, nitko ne vjeruje da ćete uspjet riješiti ovaj problem tih ljudi i nitko ne vjeruje da će ovo što ste napravili pravično. Da je pravedno i pravično onda bi ti ljudi imali ista prava kao i oni, rekao je kolega Bunjac, došli '90ih ovdje, dobili društvene stanove, živjeli godinu dana u njima i otkupili ih po 10%. Bili su članovi pretežito jedne stranke, svi znamo koje, ali ovi ljudi na to pravo nisu imali i u tom smislu su u drugačijoj poziciji od svih ostalih građana RH. Pravično rješenje bi bilo da ljudima damo to pravo, a da država obešteti stvarne vlasnike stanove po tržišnoj vrijednosti. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Poštovani saborski zastupniče, ja ne znam gdje se vi izbrojali tih 9000 ljudi ali ako ih ima, možete dati i svoj stan ili bilo tko drugi može dati svoj stan za te ljude, ovim zakonom to nije ograničeno. A imali ste prilike riješiti taj problem, predlagali ste nešto ali ste se povukli jer ste rekli a, to možda politički nije mudro.
Ovime smo došli do kraja s replikama pa sada bih pitao izvjestitelje odbora žele li se javiti? Imamo kolegu Marasa u ime Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Još pod dojmom ove nevjerojatne upadice ministra da ja dam svoj osobni stan da se to riješi, pokazuje koliko je naša država u biti nefunkcionalna i koliko su dužnosnici nesvjesni svoje pozicije, ali dobro, to su svjesni i građani RH tako da ih treba na to upozoravat svaki dan. Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo Hrvatskog sabora na 35. sjednici održanoj 27. lipnja 2018. g. raspravljalo je o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopuni Zakona o najmu stanova koji je predsjednik Sabora dobio od Vlade RH aktom 14. lipnja. Odbor je o navedenom aktu raspravljao sukladno članku 83. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Zbog zaprimljenog velikog broja primjedaba na navedeni akt, to je vrlo bitno ovdje reći da se ne misli da su građani RH oduševljeni ovim prijedlogom zakona, a sukladno prijedlozima proizašli na Odboru za pravosuđe i Odboru za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, prilikom rasprave u prvom čitanju zakona, odbor je proveo raspravu na zajedničkoj sjednici sa Odborom za pravosuđe u navedenom aktu. Zbog velikog interesa javnosti, na sjednici odbora nazočili su i predstavnici udruga koji okupljaju kako zaštićene najmoprimce tako i privatne vlasnike stanova. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja je istaknuo da se predloženim zakonom rješavaju dugogodišnji problemi između suprotstavljenih interesa vlasnika stanova u kojima žive zaštićeni najmoprimci interesa države da osigura provođenje stambene politike na način da se vlasnicima stanova postupno omogući slobodno raspolaganja sa stanovima u njihovom vlasništvu od 1.9.2023.g. U RH ima 3726 kućanstava najmoprimaca sa zaštićenom najamninom u privatnim stanovima, odnosno gospodine Štromar, 8935 članova kućanstava. Znači nisam ih izbrojao ja, to je podatak koji smo dobili, što prosječno iznosi 2,40 članova kućanstva po stanu što govori isto su u suprotnosti da je po jedna osoba u svakom stanu i prosječna površina tih stanova je 62,25 m2 što govori također u suprotnosti da su to sve stanovi od 100 i više kvadrata u centru grada što vole isticati neki naši zastupnici ovdje u Saboru. Oko 19 „privatnih stanova“ koriste hrvatski branitelji za koje se predlaže da razliku između povećane najamnine i zaštićene najamnine plaća odnosno subvencionira RH te oko 75% „privatnih stanova“ koje koriste korisnici koji imaju stalnu socijalnu pomoć za koje se predlaže da razliku između povećane najamnine i zaštićene najamnine subvencioniraju jedinice lokalne samouprave na čijem se području stanovi nalaze. Predloženim zakonom postupno se kroz razdoblje od 5 g. povećana zaštićena najamnina tako da to kreće od 1.9.2018. do 31.8.2023., i nadalje se propisuje zainteresiranih zaštićenih najmoprimaca u programima RH za subvencioniranje kredita kao i predmet starijih osoba od 70 g. života prilikom smještaja u dom za starije i nemoćne osobe čiji je osnivač RH ili jedinica lokalne samouprave. U raspravi su iznijete, i to je vrlo bitno da vi kao zastupnici u Hrvatskom saboru čujete, suprotna mišljenja oko rješavanja ovog dugogodišnjeg problema, dio članova odbora smatra da će predloženi zakon još više produbiti jaz između zaštićenih najmoprimaca i vlasnika stanova a zakon ne nudi pravična rješenja za niti jednu stranu. Dio članova odbora drži da je nakon više desetljeća potrebno vlasnicima stanova omogućiti povratak njihovih nekretnina, dok dio članova smatra da će nakon proteka 5 g. za većinu zaštićenih najmoprimaca nastupiti vrijeme prisilnih deložacija. Predstavnici najmoprimaca su iznesli svoje mišljenje po kojom su vlasnici stanova zapravo u jednom djelu i prekupci te da država diskriminira zaštićene najmoprimce od kojih neki žive preko 50 g. legalno u tim stanovima a imali su stanarsko pravo kao i svi drugi građani RH zbog kojeg nisu mogli steći drugi stan. Predstavnici vlasnika smatraju da je cijeli niz godinama povrijeđeno njihovo pravo vlasništva. Nadalje, iznijeto je mišljenje po kojem treba razlikovati privatne vlasnike ovisno o načinu i vremenu stjecanju nekretnina jer se uspostavilo da je jako puno vlasnika kupio nekretnine u periodu po višestruko nižim cijenama. Dio članova odbora smatra da je pravično rješenje po kojemu bi RH trebala kompenzirati troškove jednoj ili drugoj strani odnosno obeštetiti privatne vlasnike ili zaštićenim najmoprimcima osigurati odgovarajući stan. Pri tom je istaknuti da zaštićeni najmoprimci unatoč primjeni društvenog sustava nisu bespravno useljavali u privatne stanove već su i oni bili nositelji stanarskog prava kao i oni stanari u društvenim stanovima ali nisu imali mogućnost otkupa stana jer je stan u privatnom vlasništvu. Iz cijele rasprave se vidi da problem nije jednostavan, da rješenja koje nudi država nisu po mišljenju određenih članova odbora adekvatna i nakon toga je predsjednik odbora stavio zakon na glasanje, odnosno zaključak na glasanje gdje je većinom glasova 6 protiv da se ide u treće čitanje i 2 za, zaključak taj nije prihvaćen i nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova prihvatio zaključak da se predloži Hrvatskom saboru da donese Zakonom o izmjenama i dopuni Zakona o najmu stanova sa 5 glasova za, 2 protiv i 1 suzdržan. Hvala vam lijepa.
Sada prelazimo na raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. U ime kluba MOST-a a nastavno na predložene izmjene i dopune Zakona o najmu stanova želim istaknuti sljedeće. Meritum ovog zakona o kojem danas raspravljamo relikt je prošlosti i vrlo kompleksno pitanje rješavanje prava vlasnika kojima je za vrijeme komunističkog režima silom oduzimana njihova imovina te rješavanje pitanja zaštićenih najmoprimaca čiji je status proistekao iz statusa imatelja stanarskog prava a koje se pravo u tom istom režimu, protežiralo nad vlasništvom nekretnine. Obje ove strane i vlasnici stanova oduzetih za vrijeme komunističke vladavine kao i zaštićeni najmoprimci žrtve su jednog sustava čije korijenje i probleme nažalost do dan danas nismo riješili. Dodatno a sudeći prema konačnom prijedlogu zakona pred nama i rješenja koja su ponuđena nisu osobito razrađena i predstavljaju minimum koji je isključivo zadovoljen jer nam je tako opet naložilo jedno van državno tijelo u ovom slučaju Europski sud za ljudska prava. Sramotno je da je između dva čitanja ovog zakona prošlo više od 3,5 mjeseca u kojima je predlagatelj uspio samo i isključivo kozmetički kako u meritumu, tako i u formi urediti nekolicinu sitnica koje ću kasnije iznijeti. Nadalje, sramotno je da nakon 4 godine od presude Statileo mi tek sada u Saboru raspravljamo o konačnom prijedlogu ovog zakona a naloženi rok za donošenje istoga je bio prije daleke 3 godine. Unatoč navedenome naša Vlada i resorno Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja do danas nisu našli za shodno riješiti to pitanje i kao i obično teret svojih grešaka prebacivali su na leđa građana, znači i na leđa vlasnika ali i zaštićenih najmoprimaca. U jednom redu financijski teret izmakle dobiti prebacivali su na vlasnike nekretnina oduzetih u komunističkom režimu a u drugom redu teret neizvjesnosti kako će biti uređena prava zaštićenih najmoprimaca i hoće li izgubiti krov nad glavom. Stoga se pitam ukoliko s ovako delikatnim pitanjima Vlada postupa ovoliko nonšalantno i nemarno a u igri je čak i monitoring Europskog suda za ljudska prava te moguće diplomatsko političke posljedice a svi znamo da zapravo to jedino našu Vladu zabrinjava kako se postupa, znamo svi kako Vlada postupa kad stranog monitoringa nema, kada Vladu nitko ne pritišće, kada je riječ pod navodnike „samo o običnim problemima, običnih građana.“. Mislim da svi znamo kako Vlada onda postupa u takvom slučaju. Nastavno na navedeno vratiti ću se na ono što je ova 3,5 mjeseca između prvog i drugog čitanja izmijenjeno, ostao mi je papir ovdje, znači izmjene koje su između dva čitanja učinjene se većinom odnose na pravno odnosno nomotehničko ispravnije uređenje samog tekst zakona, no u nekoliko dijelova povećana je zaštita vlasnika stanova, odnosno zaštićenih najmoprimaca i to u sljedećem. Znači zaštita vlasnika stana povećana je dodavanjem stavka 4. članka 28. kojim se daje sudska zaštita u hitnom postupku vlasnika stana kojem povećanu najamninu u predviđenim rokovima ne nadoknađuje RH, grad Zagreb ili druga jedinica lokalne samouprave koja je to dužna činiti. Što se tiče zaštite najmoprimaca ona je povećana sljedećim novim odredbama. Znači jedinica lokalne samouprave je pri planiranu društveno poticajne stanogradnje obvezne su uzeti u obzir iskazane interese zaštićenih najmoprimaca. Zaštićeni najmoprimci imaju prednost pri dodjeli subvencioniranih kredita i dodjeli POS stanova i zaštićeni najmoprimci stariji od 70 godina imaju prednost pri dobivanju mjesta u domu za starije pod istim uvjetima. I isto tako zaštićeni najmoprimci kojima su istekla sva prava imaju još pravo na dodatnu stručnu pomoć pri pronalasku adekvatnog stana. Svi smo svjesni da ove izmjene nismo dovoljne. Mi smo ja mislim svi ovdje na liniji zaštite privatnog vlasništva i to nitko ne spori, nisam čuo ni od strane kolega iz SDP-a niti bilo koga ovdje u sabornici, niti od kolega iz Živog zida ali činjenica je da imamo i pravo na dom. Mislim da ove odredbe ovdje ne idu dovoljno u korist znači zaštićenih najmoprimaca i da nije tu pronađena ona ravnoteža koju je Vlada i ministarstvo trebalo pronaći. Ujedno vrijedi i napomenuti da su zbog sporosti i traljavosti u radu predlagatelja svi rokovi zbog kašnjenja drugog čitanja pomaknuti s 1.3.2018. na 1.9.2018. i s 30.06.2023. na 31.08.2023. Zaključno, mi u klubu MOST-a smatramo daje u ove 4 godine trebalo biti izrađeno kvalitetnije rješenje, da je ovaj prijedlog isključivo zadovoljavanje forme a da su se ovih 10-ak sitnih izmjena koje su nam prezentirane kao razlika od prvog čitanja sramota za ministarstvo koje 3,5 mjeseca sa timom ljudi radi na ovim izmjenama. Znači ponovno ponavljam, svako pravo na vlasništvo, pravo na privatno vlasništvo ali isto tako i pravo na dom to ne smije biti povrijeđeno i ne smiju ispaštati niti jedni niti drugi zbog pogrešaka koje su učinjene u bivšem režimu znači i zbog svega onoga što se događalo. Ti ljudi, govorio je i kolega ovdje znači radi se o jednom velikom broju ljudi, jednom velikom broju obitelji i to sve treba uzeti u obzir. Nažalost ministarstvo i Vlada o tome nisu dovoljno vodili računa. Hvala.
Idemo na drugu raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani potpredsjedniče Vlade, državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege, mi smo u Klubu zastupnika HDZ-a u prigodi prvog čitanja Zakona o najmu stanova iznijeli svoj stav kad je u pitanju rješavanje ove jedne traume koja postoji već više od 20 godina i koja kroz 20 godina nije rješavana i nije se pronašao model kako i na koji način napraviti balans između zaštite dvaju temeljnih ljudskih prava, a to je pravo vlasništvo s jedne strane i s druge strane, stanarskog prava, prava na stan, prava na dom kojega uživaju u i kojega posjeduju zaštićeni najmoprimci. Činjenica da je Zakon o najmu stanova donesen 1996. godine koji je imao namjeru riješiti i pitanje zaštite prava vlasništva i zaštite zaštićenih najmoprimaca. No međutim, očito da ta zakonska rješenja koja su bila prvotno određena i promišljena Zakonom iz 1996. godine nisu sa ustavno-pravnog stajališta mogli proći nadzor Ustavnog suda i tada Ustavni sud donosi odluku kojom ukida 4 članka, nakon čega nastaje pravna praznina u zakonodavnom okviru u RH koja pravna praznina praktično nameće nesigurnost, donosi nesigurnost i bivšim vlasnicima, a što još i više u ovome slučaju i zaštićenim najmoprimcima. Naime, tim je Zakonom bio definiran prekomjerni teret vlasnicima stanova koji su bili dužni temeljem tog Zakona osigurati adekvatnu zamjenu za svoj stan koji mu se temeljem Zakona o najmu stanova vraća, a on je onda dužan osigurati zaštićenim najmoprimcima odgovarajuću nekretninu i takvu odredbu Zakona o najmu stanova Ustavni sud je ukinuo. Nakon toga nismo u RH našli primjereno rješenje koje bi zadovoljilo niti vlasnike stanova, a niti zaštićene najmoprimce. Dodatnu okolnost na ovu situaciju donosi Europski sud za ljudska prava u presudi Statileo protiv RH kojim propisuje obvezu RH da bivšim vlasnicima odnosno vlasnicima stanova riješi ovo pitanje vodeći računa o zaštićenim najmoprimcima. Dakle, tih 20 godina koliko je iza nas nakon odluke Ustavnog suda nismo našli kvalitetno rješenje. Ja tvrdim i držim da je ovo rješenje najmanje loše. Ono svakako, a to vidimo i iz izjava zaštićenih najmoprimaca nisu zadovoljni sa ovakvim rješenjem koje nudi ovaj Zakon, ali u okviru mogućeg držim da je Vlada sa predlaganjem ovog Zakona pokušala i nastoji tu traumu, kako sam to u uvodu rekao, riješiti na jedan način koji može biti i zadovoljavan zaštitu prava vlasništva, time i vlasnike tih stanova, a s druge strane, pokušava naći model i mjeru kako i na koji način osigurati zaštićenim najmoprimcima da nakon 1. rujna 2023. godine kada trebaju iseliti iz stanova u kojima žive, kako i na koji način njima osigurati odgovarajuću nekretninu, odgovarajući stan da mogu i dalje živjeti u tim stanovima. Rješenjem prema kojemu nakon stupanja Zakona na snagu Agencija za promet nekretnina treba napraviti jednu analizu odnosno proći kroz svih 3000 stanova koje su prema Državnom zavodu za statistiku sporni u smislu rješavanja ovog Zakona, po meni me dobro rješenje. Zbog čega? Zbog toga što kroz projekt poticane stanogradnje će se graditi stanovi za najam koji bi onda morali i omogućili bi zaštićenim najmoprimcima da mogu nastaviti nakon isteka roka, da mogu nastaviti i imati stan u najmu, a koji stan će dakle, biti građen velikom dijelu sredstvima RH. Dakle, držim da je to jedno od mogućih rješenja. Mi smo u ime Kluba zastupnika HDZ-a i u prvom čitanju naveli upravo da jednim od postojećih modela, dakle modelom poticane stanogradnje s jedne strane, a s druge strane i za one zaštićene najmoprimce koji to jesu u mogućnosti kroz projekt Zakona o subvencioniranju stanova riješe vlastiti problem koji imaju, a to je da postanu vlasnici stana da na taj način umjesto što su zaštićeni najmoprimci kroz jedan od ovih modela koji jesu u RH i koji se provode kad je u pitanju rješavanje stambenog pitanja nađu načina koji je njima najprihvatljiviji da bi mogli riješiti stambeno pitanje odnosno da bi se na taj način moglo riješiti. Ja znam da to nije jednostavno, ja znam da dio zaštićenih najmoprimaca nije niti u mogućnosti podignuti kredit jer su u visokim godinama neki od njih jer jednostavno možda neki nemaju ni mogućnosti dignuti kredite da bi riješili stambeno pitanje kad govorim o vlasništvu i kupnji stana, ali kroz projekt poticane stanogradnje koji omogućuje najam pojedinim zaštićenim najmoprimcima, vjerujem dakle da se može zadovoljiti i jedan dio zaštićenih najmoprimaca. Dakle, kombinacijom i jednog i drugog modela vjerujem da bi se moglo iznaći najkvalitetnije rješenje. Postavlja se pitanje je li RH mogla, a takav sam prijedlog čuo tijekom ove rasprave, ući u novi projekt izgradnje stanova, 3000 stanova koji bi onda bili zamjenski stanovi za zaštićene najmoprimce ili bi bili naknada vlasnicima stanova. Ja držim da ni to rješenje nije pravično i nije dobro, već da je bolji način i bolji pristup ovaj kojim je prišla Vlada RH kada predlažući ovaj mode da se kroz projekt poticane stanogradnje, svim zaštićenim najmoprimcima omogući da se kroz taj projekt dođu do stana koji bi bio onda iznajmljen i na taj način bi mogli nadoknaditi ono što im se s ovim zakonom nakon 1. rujna 2023. godine nameće, a to je da isele iz tih stanova. U tom smislu, dakle mi ćemo u Klubu zastupnika HDZ-a podržati ovaj zakon svjesni da nije jednostavno, da nije moguće u potpunosti ispraviti nepravdu, ali držim da je ovo jedan model koji može zadovoljiti i vlasnike stanove i zaštićene najmoprimce. Hvala.
Kolega Grmoja, izvolite.
Poštovani predsjedniče. Za nekih pola sata ispred Ministarstva obrazovanja započet će prosvjed, edukacijskih rehabilitatora kojim su oduzeta prava. Ja u ime kluba Mosta tražim stanku od pola sata kako bismo se konzultirali oko tih događanja. Naime, zamoljen sam da ovdje u Hrvatskom saboru upozorim da su ti ljudi izgubili pravo na čak … /Govornik isključen./ …
Kolega Grmoja jesam zato što u jedan sat postoji slobodni govor. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa što onda što je prosvjed? Kakve to ima … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, briga me je, vjerojatno me je više briga nego vas, ali ne glumatam kao što glumatate vi ovdje. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas sjednite, dobivate opomenu. Ovo je krajnje nekorektno.
… [[Govornik nije uključen.]]
Briga me je. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobivate opomenu sa oduzimanjem riječi. Izvolite sjesti.
Neću sjesti jer mi ne dozvoljavate da upozorim na taj problem. Neću sjesti dok mi ne dopustite da ovo kažem.
Molio bih stražu da izvede kolegu Grmoja van. Stanku prije toga od deset minuta. STANKA U 10,22 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,28 SATI]] Nastavljamo s radom. Sada je na redu poštovani kolega Branimir Bunjac u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, ministre sa suradnicima. Pred nama je, nakon gotovo 4 mjeseca, drugo čitanje Zakona o najmu stanova i mi bi se morali pitati čemu uopće služi drugo čitanje kad vidimo da praktički do nikakvih izmjena ovoga zakona nije došlo, a trebalo je doći jer je interes javnosti jako velik po ovom pitanju jer postoji jasna situacija da su mnogi dijelovi ovoga zakona sporni. Radi se o tome da ovakva verzija zakona kakvu danas imamo u Saboru, odnosno imali smo i prvi puta, jednu društvenu nepravdu zamjenjuje, odnosno ispravlja drugom nepravdom pa mogli bismo reći jednu nepravdu ispravlja još većom nepravdom. Naime gospoda iz HNS-a, uz svesrdnu podršku HDZ-a i još nekih strančica, odlučili su jednostavno riješiti ovaj problem tako da ljude izbace na ulicu, to je dakle rješenje koje oni nude. Znači i to na jedan krajnje ciničan i neljudski način, naime te deložacije će se u pravilu dešavati za pet godina kad je sasvim jasno da, niti će ova gospoda biti na svojim funkcijama koje sad obavljaju, niti će HNS biti parlamentarna stranka, ali to je ono brigo moja pređi na drugoga i oni su svoje odradili, skupili par jeftinih poena, a što je najgore od svega čini se i sami od toga ostvarili materijalnu korist. Da cinizam bude potpun oni kažu mi ćemo vam dati prednost tim ljudima koje će izbacit, umirovljeničkim domovima, ali pod uvjetom da imate 70 godina, znači ne pod uvjetom da su umirovljenici, nego ako imaju 70 godina, a ljudi idu u mirovinu sa 65, neki idu i sa mnogo prije, ne uvažavajući činjenicu da u Hrvatskoj ima samo 14 000 mjesta u umirovljeničkim domovima i 760 000 umirovljenika i da čak i ovi sadašnji ljudi koji bi željeli doći u domove nikako ne mogu doći na red, da moraju čekati 10 pa i više godina, ustvari moraju čekati do smrti i jedini način kako se može dobit mjesto u domovima umirovljenika je da se ima novaca, drugoga načina nema. Još jedno rješenje genijalno koje predlaže Ministarstvo graditeljstva je da si izbačeni ljudi iz stanova kupe stan, evo to je ili da si recimo iznajme stan, to je za njih dakle pravedno rješenje, ali za takvo rješenje nije trebalo čekati drugo čitanje, mogla je biti usvojena i ona prva verzija, jednostavno je moglo biti rečeno gledajte, mi ćemo to vratiti što god vi mislili o tome, što god tko rekao, a snalazite se kako god znate. Ono što je međutim bitno za reći je to da ovaj zakon, bez obzira na to što će biti prihvaćen, je toliko šuplji da će najvjerojatnije u budućnosti jednostavno biti neprovediv, odnosno biti će odbačen i to je ono što moraju znati nominalni vlasnici stanova, da ih je Vlada i njih na neki način prevarila, odnosno obećala im je nešto što neće moći biti provedivo. Npr. zaštićeni najmoprimci mogu podnijeti Ustavnu tužbu i poslati ovaj zakon na ocjenu Ustavnosti i on će pasti, 100% će pasti, znači to je vrlo jednostavan zadatak iz jednostavnog razloga, ako ništa drugo jer nije poštivan zakon po procjeni učinaka propisa, a taj zakon kaže da je prije nego što neki zakon stupi na snagu potrebno napraviti procjenu učinaka. Mi vidimo da ministarstvo nema pojma koliko ima stanova koji se moraju vratiti vlasnicima, koliko ima obitelji koje će morati napustiti stanove, koliko je među njima zaposlenih umirovljenika, koliko njih ima neku mogućnost biti u drugoj nekretnini, oni uopće ne znaju koliko imaju izvornih vlasnika. Pa onda slušamo neki kažu ima 10% izvornih vlasnika, drugi kažu ima 90%, ima ovoliko prekupaca, onoliko špekulanata itd. znači ministarstvo te podatke uopće nema. I što će bit na Ustavnom sudu kad se pošalje ocjena ustavnosti? Zakon će pasti. S druge strane, zakon će pasti između ostaloga, vrlo vjerojatno i zato što ova Vlada više neće biti na vlasti, neće biti na vlasti i jednostavno će neka druga Vlada ovaj zakon mijenjati ili ga u potpunosti odbaciti, ovisno kako bude situacija. Da ova Vlada ima hrabrosti, da je ministar Štromar muško pa on bi to riješio u roku od godinu dana, dok sam ja na vlasti, pa ja ću snosit posljedice, ja ću gledat ljude kako ih deložiraju, riješite to ko Slovenci, izbacite ih odmah, evo, vi ste ministar, velika moć u ovoj državi, nije valjda da se bojite sami sebe i svoje savjesti? Slovenci su dakle riješili u godinu dana, postavite rok, 1.9.2019. eto. Gledajte posljedice svojeg ne rada. Ali morate znati isto tako jednu stvar, a to je da su u Sloveniji svi izbačeni najmoprimci dobili zamjenske stanove, proučite pa nije Slovenija daleko, pa evo možemo se odvesti 45 minuta nam treba sa autom pa pogledajte kako je tamo riješeno. Obavezu davanja zamjenskih stanova dobili su oni koji su pravni nasljednici bivše države. Jer u bivšoj državi svi stanari sa stanarskim pravom bili su jednaki u pravima. Svi su bili jednaki u pravima i bilo je sasvim svejedno hoćete li vi dobiti društveni stan ili ćete dobiti stan sa nominalnim vlasnikom ili tako dalje, svi su bili jednaki. A prema Zakonu o sukcesiji bivše države, ja ne znam da li vi čitate zakone, ako ne, evo ja sam vam donio pa ću vam pročitati, samo malo, imam ovdje, iz 2004. g., mora se poštivati zatečeno stanje 31.12.1990.g. Znači vi morate vratiti stvari na početak, i Slovenci su to vratili. Tko je pravni slijednik, pravni slijednik je država odnosno jedinice lokalne samouprave. I vi ćete reći sad lažno javnosti, mi nemamo novaca. Imate novaca, samo od prodaje stanova u društvenom vlasništvu država je odmah dobila 400 milijardi eura a u ovoj prodaji na rate koja još uvijek traje, znači koja još uvijek nije gotova, država je dobila najmanje milijardu eura. Znači vi ste dobili milijardu i 400 milijuna eura ili nekih 10 milijuna kuna koji su bili strogo namjenski a između ostalog su trebali služiti rješenju pitanja zaštićenih najmoprimaca. I kad vi spominjete POS-ove stanove, vi biste sa milijardu i pol kuna do 2 milijarde izgradili dovoljno POS-ovih stanova da sve zaštićene najmoprimce preselite u te stanove, odnosno da iste te stanove kao zamjenske date nominalnim vlasnicima ako je to za njih povoljnije rješenje, ako oni to žele, naravno. I vi ste to gospodo, već učinili, vi ste Crkvi dali zamjenske stanove, dali ste zamjenske stanove. Znači kako je moguće da date Crkvi a da ne date građanima? Je li Crkva država u državi? Je li ne znam, članovi HDZ-a, jesu oni neki važniji građani ili članovi HNS-a od ostalih hrvatskih građana? Jel' se gospodin Uhlir namirio? Je. Jesu li na Pantovčaku prodane sve vile HDZ-ovcima i tajkunima skorojevićima? Jesu. Zašto onda to isto pravo ne mogu dobiti ljudi koji su imali jednako to pravo? Imali su ga sve do 1996. g. Isto to pravo su imali. Zašto im je to pravo oduzeto? Zašto oduzimate stečena prava? Kako biste vi reagirali da vam ovdje dođe netko u Saboru i oduzima stečena prava? Ne znam, recimo da se poništavaju invalidske mirovine npr. Kako biste vi reagirali? Stali biste na stražnje noge, rekli bi da je to protuustavno, protuljudski i da ćete ići na Europski sud na ovo, na ono, a vi to upravo radite. Stečena prava poništavate i posve je jasno da to radite zbog interesa i zbog kukavičluka jer ja si postavljam pitanje, vi ste pozivate na tu presudu Statileo, pa šta me briga za presudu Statileo? Napravim od tog papira papirnati brod i bacim ga niz Savu, šta me briga za to. Mi imamo hrvatsku državu, mi smo taj problem trebali odavno sami riješiti a ne sad Europa je rekla, e čim je Europa rekla, odmah se trči da se problem prelomi preko koljena. Rekao je Big Brother da to mora biti riješeno. Što ste čekali od 1990. do danas? Ja se slažem sa činjenicom da nominalni vlasnici trebaju biti obeštećeni. I slažem se s time da imaju pravo uživati svoju imovinu i slažem se s time da ima zaštićenih najmoprimaca koji imaju drugu nekretninu i da to jednostavno je velika nepravda ali probleme treba rješavati sustavno analizirajući svaku situaciju pojedinačno. I ne tako da se stvari gledaju crno-bijelo. A ponajmanje tako da se jedna skupina građana vrijeđa i degradira. Pa da se onda govori, a ti zaštićeni najmoprimci, to su komunjare itd. Ima ljudi koji su steknuli svoja prava i još prije II. svjetskog rata stanarsko pravo u svojim stanovima. Ima ljudi koji su izbačeni od komunista na ulicu pa su im onda davani ti stanovi društveni kao nekakva nadoknada za imovinu koja je vrijedila 10, 20 puta više i sad će još na kraju iz toga biti izbačeni. Znači i među tim zaštićenim najmoprimcima ima žrtava. Ima ljudi koji su protiv svoje volje došli u takvu situaciju a istovremeno su zajedno sa vlasnicima u društvenim stanovima plaćali svake godine POS odnosno društvenu izgradnju u bivšoj državi. Plaćali su jednako a na kraju su ostali bez jednakih prava. Prema tome, da ste imali sluha i da ste imali hrabrosti i da ste imali volje, ovaj problem mogli ste riješiti sami, bez uplitanja EU-a a na način da ljudi ne budu izbacivani na ulice. Ja pozivam sve zaštićene najmoprimce da dižu tužbe protiv ovakvoga zakona i da se pozivaju na članak 34. Ustava koji kaže da je dom nepovrediv. Taj članak Ustava također nije analiziran u pripremi ovoga zakona i ako se pozovete na članak 34. Ustava, garantiram vam da će Ustavni sud srušiti sva ova rješenja koja ste ovdje napisali. Na čiju sramotu? Na sramotu onih koji su ovaj zakon pisali. I tako vam i treba. To će biti krunski dokaz vaše nesposobnosti i neodgovornosti a vi sad mislite da ste uspjeli, ne znam u vrijeme dok Hrvatska čeka utakmicu za osminu finala ili dok se ljudi pripremaju za ljeto da ćete uspjeti progurati nešto ispod stola, ali vidjet ćete u konačnici da ništa od toga što ste danas ovdje donijeli neće biti. Ne može se nasiljem rješavati krupni društveni problem. Prema tome, ja želim reći ono što smo rekli i prvi puta kod prvoga čitanja stav Živoga zida, ovakav način rješavanja ovoga problema za nas je neprihvatljiv i mi ćemo glasati protiv ovog prijedloga zakona. A svim onima koji su oštećeni ovakvim zakonom pozivam ih da nastave borbu tako dugo dok se ovaj problem ne riješi pravedno na korist svih zainteresiranih strana. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada ispred Kluba zastupnika HNS-a gospođa Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi potpredsjedniče sa suradnicima. Evo sigurna sam i znam da će i danas kao i u prvom čitanju, što smo već imali prilike i vidjeti, biti mnogo primjedbi i kritika na prijedlog i izmjene ovog zakona. Predbacuje se Vladi socijalna neosjetljivost, nebriga za svoje građane kojima se uskraćuje pravo na dom, da se ovim prijedlogom zakona kažnjavaju najmoprimci koji nemaju novca za kupovinu nekretnina i slično. Bilo je stvarno teatralnih nastupa bez bilo kakve argumentacije, pa je tako tu bilo i imenom prozivano neki od naših kolega i to samo na temelju naslova novinskih, čak se kolege nisu potrudile odnosno kolega iz Živog zida da pročita čita tekst gdje bi bio vidio da nije to što stoji u naslovu nego da su činjenice u tekstu. I činjenice stoje, ali to se trebalo potruditi i pročitati, a ne navoditi paušalne ocjene. Niz paušalnih ocjena, navikli smo dobivati upravo od Živog zida. I poručujem vam kolege iz Živog zida, neće biti deložacija i nećete imati prilike skupljati jeftine političke poene na deložacijama jer upravo ovaj zakon omogućuje da će svako imati krov nad glavom i da neće biti nikakvog izbacivanja iz stanova. Govorite što se mi trebamo osvrnuti i što trebamo mi poštivati presudu Europskog suda za ljudska prava. Pa naravno, vi ste za izlazak iz Europe, ja ne znam gdje bi vi živjeli. I s obzirom na sve ono što sam već od vas čula ništa me ne čudi i oprostite što sam se morala na početku ovako osvrnuti jer nakon svih onih neistina, pozivanja na nasilje, tu gdje se Živi zid stavlja ne samo više ono nisu samo pravnici, odvjetnici već se stavljaju i uloge vrhovnih sudaca. Mislim da stvarno to nema smisla. Ali svatko tko pročita Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o najmu stanova, zna da nije tako i zna da je ovo samo jeftini populizam, a da ovdje stoji nešto sasvim drugo i da se stvarno pokušava regulirati odnos vlasnika stanova, fizičkih osoba i zaštićenih najmoprimaca. A zakon je bilo nužno donijeti zbog rješavanja ovog problema odnosa vlasnika stanova i zaštićenih najmoprimaca i podstanara. Naime, Zakonom o najmu stanova iz '96. godine nastalo je novo pravno uređenje stambenih odnosa kojim je napušten pravni koncept stanarskog prava te je nositeljima stanarskog prava u privatnim stanovima omogućeno da postanu zaštićeni najmoprimci. Tako imamo s jedne strane vlasnike stanove koji se ne mogu koristiti i raspolagati svojim vlasništvom, a s druge strane najmoprimce koji su ostali u privatnim stanovima kao nositelji stanarskog prava, kasnije su to zaštićeni najmoprimci, a nisu imali mogućnost otkupa stana u privatnom vlasništvu kao oni stanari u društvenim stanovima. Svi znamo da Zakon o najmu stanova iz '96. nije bilo najsretnije rješenje te je bio predmet ocjene suglasnosti s Ustavom RH kojom prilikom je Ustavni sud ukinuo pojedine odredbe zakona. Ujedno Europski sud za ljudska prava u predmetu Statileo protiv Hrvatske utvrdio je da zakonodavni okvir Hrvatske nije uspostavio ravnotežu između interesa vlasnika stanova u kojima žive zaštićeni najmoprimci i interesa države da osigura provođenje stambene politike. On je identificirao glavne nedostatke, a to je neodgovarajuća visina zaštićene najamnine, uvjete za otkaz zaštićenoj najma i nepostojanje bilo kakvog vremenskog ograničenja u odnosu na sustav zaštićenog najma. Tom prilikom sud je odredio da RH treba poduzeti odgovarajuće zakonodavne i druge opće mjere kako bi osigurala ravnotežu između interesa najmodavca, uključujući i njihovo pravo na ostvarivanje dobiti od svoje imovine te općeg interesa zajednice. I zato je bilo nužno krenuti u rješavanje ovog problema. Svjesni smo da u ovakvim situacija teško je iznaći rješenje u kojem bi svi bili potpuno zadovoljni i da je ovaj prijedlog zakona tek početak rješavanja istih. I sigurno nije jedini zakonski okvir u rješavanju ovakve situacije. Moram još jednom podsjetiti da su zaštićeni najmoprimci 50 ili neki čak 70 godina živjeli u stanovima koji nisu u njihovom vlasništvu i plaćali su simboličnu najamninu. Za sve to vrijeme vlasnici tih stanova nisu mogli koristiti svoje nekretnine. Imamo raznih primjera, imamo primjer gdje je stan od 40 kvadrata u strogom centru Splita zaštićen najmoprimac plaća 250 kuna mjesečno, a 250 kuna iznosi i sama pričuva koju plaća vlasnik. Naravno da bi osigurao svoje stambeno pitanje na periferiji je kupuje stan gdje živi s obitelji i plaća ratu od 3000 kuna. U međuvremenu čak najmoprimac i tuži vlasnika za sredstva koja je uložio u uređenje tog stana tako da sad imamo još te troškove koji bi trebali pasti na teret vlasnika koji zapravo ne koristi svoju nekretninu. Imamo i slučaj konkretni gdje jedna od aktivnijih članica udruge zaštićenih najmoprimaca 93. godine po povlaštenim uvjetima, dakle za 10% tržišne vrijednosti otkupljuje stan od 80 metara kvadratnih u centru Splita. Stan propisuje na kćeri, koji dana žive u tom stanu, a ona sad tvrdi da je oporučno od oca, koji nije bio vlasnik, već zaštićeni stanar, naslijedila i stan u Zagrebu. Imamo naravno i drugih situacija. Imamo primjera gdje je stvarno potrebna pomoć tim zaštićenim najmoprimcima koji ne mogu sami riješiti ovo pitanje i upravo ovim zakonom je regulirano da se tu uključuje RH, jedinica lokalne samouprave koji će iznaći najoptimalnije rješenje za svakoga. Ovim izmjenama zakona RH rješava problem pravne praznine koja je egzistirala 20 godina i to na pravičan i održiv način. To znači da ovim izmjenama se ispravlja nepravda koja traje već 7 desetljeća, postiže se ravnoteža između suprotstavljenih interesa najmodavca i najmoprimca. Vlasnici stanova dobivaju točan datum kada mogu u potpunosti raspolagati svojom nekretninom, a to je 1. rujna 2023. godine. Do tada im se postupno povećava zaštićena najamnina i samim time smanjuje razlika između te zaštićene koju primaju sad i tržišne nekretnine koju bi dobili da je stan na tržištu. Zaštićeni podstanari pored 5 godina zadržavanja statusa zaštićenog najmoprimca dobivaju i državnu subvenciju pri plaćanju tržišne najamnine nakon isteka postojećeg statusa u trajanju od dodatnih 5 godina, ako u međuvremenu nisu riješili, dakle do 1.9.2023. godine. Također imat će prednost i pri kupnji ili najmu POS-ovih stanova kao i prednost u subvencioniranim kreditima. Da se ovim prijedlogom zakona itekako vodi briga o zaštićenim najmoprimcima dokazuje prijedlog da potpunu skrb nad osobama u lošijem položaju preuzima RH, odnosno jedinice lokalne samouprave. Vodi se briga i o starijim osobama koje će zbog svoje situacije biti zainteresirane za smještaj u domovima za starije i nemoćne pa će tako prilikom primanja u dom, kojima je osnivač RH ili jedinica lokalne samouprave, pod jednakim uvjetima imati prednost. I ono što je još bitno i što su izmjene u odnosu na prvo čitanje, da se osigurava stručna pomoć zaštićenim najmoprimcima u pronalaženju i posredovanju u sklapanju ugovora o najmu ili kupovini kuće ili stana, a ta će pomoć sigurno dobro biti doći. I uz to trebaju još APN-i i jedinice lokalne samouprave u roku 60 dana uputiti javni poziv da se svi zainteresirani jave koji žele, da li najam, da li kupnju POS-ovih stanova i u godinu dana koliko je taj rok sigurno će se evidentirati točan broj iz objektivnih razloga, čuli smo na koje se sve načine pokušavalo doći do točnih informacija, mi točnu informaciju u broju tih stanova nemamo, odnosno o broju zaštićenih najmoprimaca. Naravno da shvaćamo i zaštićene najmoprimce koji su godinama živjeli na jednoj adresi, u istom stanu, tu su stvarali dom i za to mjesto su vezani i sentimentalno, ali moramo shvatiti i drugu stranu. Moramo shvatiti one čije je vlasništvo taj stan, i oni su mogli živjeti na toj adresi ili su mogli taj stan iznajmiti i za njega ostvarivati određenu dobit i tu dom imati netko drugi koji bi plaćao tržišnu najamninu. I zato smatramo da ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o najmu stanova predstavlja optimalno i prihvatljivo rješenje i za zaštićene najmoprimce, i za vlasnike stanova. Stoga će HNS prihvatiti prijedlog izmjena i dopuna Zakona o najmu stanova. Hvala.
Sada će ispred Kluba zastupnika SDSS-a govoriti gospodin Milorad Pupovac, izvolite.
Poštovani gospodine podpredsjedniče, poštovani gospodine podpredsjedniče Vlade sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovo jeste komplicirana materija, o tome smo govorili na Odboru za ljudska prava, o tome je predstavnica kluba SDSS-a ovdje govorila u prvom čitanju. Ovo jeste prostor stvaranja nepravde i to prostor stvaranja nepravde u dva smisla. Jedan je ukoliko se previše odreže jednoj strani, a premalo ostavi drugoj strani. I u drugom smislu je ukoliko cijela stvar predugo traje i država ne ispuni svoje obaveze koje je preuzimala. Ovo drugo je činjenica, država je preuzela obavezu zakonom da će od prodanih stanova koji su bili društvena, rezultat društvene stanogradnje, njih 400 000 otprilike, RH prema popisu iz 2011. ima oko milijun i 200 000 obitelji. Dakle u socijalističkoj RH koju danas mnogi ovdje nazivaju koje kakvim imenima, sagrađena je jedna četvrtina stambenoga fonda za jednu četvrtinu onog što su danas obitelji u RH. Gdje su nestali ti novci? Nadamo se da su upotrjebljeni za neke plemenite ili potrebne stvari, ali nisu upotrjebljene za one za koje je zakon predvidio da budu upotrjebljene. A ta odredba je važila do 2002. godine. Dakle da će 90% sredstava koji se uprihoduju od prodaje društvenih stanova biti između ostalog upotrjebljeno zato da se riješi pitanje vlasnika u kojima stanuju zaštićeni najmoprimci i istovremeno zbrine stambeno zbrine zaštićeni najmoprimci. To se nije dogodilo. Možemo mi pljuvati po toj zemlji koja je, po tom sistemu koja je sagradila 400 hiljada stanova za svoje obitelji. Koliko je danas Hrvatska sagradila stanova za tu svoju obitelj? Prema podacima koje ministarstvo podastire, nažalost malo a socijalna smo država. Mi razumijemo potrebu da se zaštiti pravo vlasništva ali ako se reže previše na stranu zaštićenih najmoprimaca onda to ne razumijemo. A bojimo se da se ovim zakonom reže previše na stranu od strane zaštićenih najmoprimaca. Prvo, stvar se prebacuje na jedinice lokalne samouprave. Prema tabeli koju je dostavilo ministarstvo jedinice lokalne samouprave kao što je grad Vukovar, grad Vinkovci, grad Varaždin, grad Karlovac ne raspolažu jedinicama za najam, niti jedinicama koje bi mogle ustupiti kao zamjenu za vlasništvo koje, odnosno pravo koje su imali ljudi kao zaštićeni najmoprimci. Nadamo se da postoji institut koje ministarstvo planira da će tim institutom riješiti pitanje jedinica lokalne samouprave jer institut koji zakon predviđa a to je da se ide na sud što onda? Oni će reći mi nemamo tih stanova. I sud će donijeti odluku o blokadi i što smo onda napravili? Onda ćemo građane tih, a sagraditi 47 stanova ili osigurati 47 stanova za neke je jedinice lokalne samouprave ogroman novac a riječ je o tim veličinama. Prema tome, ukoliko ministarstvo, odnosno predlagatelj zakona Vlada ima način kako da riješi ova sporna pitanja onda to treba reći, otvoreno treba reći. Ali prenijeti tu odgovornost na jedinice lokalne samouprave koje nemaju tu vrstu fiskalnog kapaciteta to nije rješenje niti za jedinice lokalne samouprave, niti rješenje za zaštićene najmoprimce, odnosno rješenje za rješavanje problema. Druga stvar koja je, koja u najmanju ruku traži odgovor jeste kada netko navrši 70 godina da mu se onda nudi mogućnost da ide u dom. Iz ove stipulacije ovdje nije jasno da li je to po njegovoj želji ili će to biti po želji nekog drugog. To nije jasno. Zašto nije jasno? To treba predlagatelj zakona objasniti. Mi takvu odredbu ne možemo prihvatiti jer može biti predmet manipulacije kojom netko tko može interpretirati zakon, imate tu mogućnost, odite u dom. A to sasvim sigurno ne može biti rješenje ili ne može biti dio rješenja. Treća stvar na koju mi želimo upozoriti jeste članak 6. ovoga prijedloga zakona a to je da se kaže da oni koji imaju stan ili kuću stupanjem na snagu ovoga zakona gube status zaštićenog najmoprimca. Tko mogu biti ti? Ako netko ima kuću za odmor na Kupi, u Pokupskom a živi u Zagrebu, da li je ta kuća za odmor istovremeno i kuća za stanovanje. Ako netko ima stan na Viru, za odmor preko ljeta za sebe ili svoju obitelj, da li je ta, a živi u Varaždinu, da li je taj stan za njega, za stanovanje? Ukoliko se to ne promijeni, ukoliko se dakle eksplicitno ne kaže da onaj koji ima stan ili kuću za stanovanje, u mjestu ili u blizini mjesta gdje stanuje, živi i radi mi ne možemo podržati takvo zakonsko rješenje jer to će onda biti put za to da se tjera ljude da rasprodaju ono što imaju a za mnoge ljude u našoj zemlji je nažalost to jamstvo da imaju kakvu takvu osiguranu starost za sebe ili za svoju djecu. E pa sad ako ćemo mi na temelju tih ostataka onoga što su ljudi uspjeli sačuvati i iz toga što neki nazivaju ne narodnim režimom rješavati ovo pitanje nakon što smo skrčmili novac koji je stečen prodajom stanova u društvenom vlasništvu mi to nećemo moći podržati. Ima još nepravdi kada su u pitanju stanovi i stambeno zbrinjavanje i pitanje stambenog zbrinjavanja. Oko 30-ak, 35 tisuća ljudi su zbog ratnih okolnosti ostali bez svojeg stanarskog prava mahom izbjeglih Srba iz Hrvatske. Do 2003. godine nije bilo nikakvog rješenja za te ljude, nisu mogli otkupiti svoje stanove, neki drugi su otkupili njihove stanove, koji nisu ulagali ništa u fondove solidarne stambene izgradnje ali su postali preko noći nosioci stanarskog prava i istovremeno vlasnici da ga mogu otkupiti po povoljnim uvjetima. Za pripadnike izbjegličke srpske populacije nađeno je rješenje stambenog zbrinjavanja 2003. godine. Do dana današnjega većina od tih ljudi nije dobila rješenje za stambeno zbrinjavanje unatoč programima koji postoje a vrlo je mali broj onih koji su otkupili ili mogu otkupiti te stanove jer su cijene otkupa otprilike kao što su tržišne cijene za većinu sredina u kojima oni žive neovisno o tome što 20 godina ili 30 godina žive u izbjeglištvu, neovisno o tome što je većina su socijalni slučajevi. Dakle, kada se donose zakoni mora se voditi računa o ustavnoj kategoriji jednakosti i ustavnoj kategoriji razmjernosti. I u slučaju ovoga zakona kao i u slučaju Zakona o stambenom zbrinjavanju bivših nosilaca stanarskog prava se teško krši princip jednakosti i princip razmjernosti, dvije temeljne ustavne kategorije kod primjene zakona i primjene Ustava. Zato bih htio još jednu stvar reći, među zaštićenim najmoprimcima ima raznih slučajeva kao što je ovdje naša kolegica već govorila, čini mi se, upozoravajući na neke. Ali imate i neke koji su mijenjali svoje stanarsko pravo za taj status. Imate i neke koji su prodavali svoje vlasništvo ili davali svoje vlasništvo da bi dobili ovo. Sada ćemo ih sve strpati u isti koš i tretirati jednako. Pa ne radi se o 3 milijuna i 500 i nešto hiljada, radi se o vjerojatno manje od ovoga službenoga broja o kojem se ovdje govori. Pa to da se ide pješice od slučaja do slučaja i da se svaki slučaj razmotri došlo bi se do potrebe da se stvori nekoliko kategorija i da se vidi kako da se one riješe. A možda će nekim ljudima doista dom biti rješenje, starački dom. A možda će nekim ljudima biti i neko drugo rješenje. I ne razumijem zašto nismo krenuli i tim putem gospodine potpredsjedniče Vlade. Iz svih tih razloga nama se čini da bi bilo mudro, to posebno govorim našim partnerima u vladajućoj koaliciji, prije svega HDZ-u ali i našim prijateljima iz HNS-a da se ide u 3. čitanje. Hvala vam.
Hvala. Sada je na redu Klub zastupnika SDP-a. Prvo će govoriti gospodin Babić a onda gospodin Vidović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo kolegice i kolege u ime kluba koji su, velika većina koji su govorili prije mene ukazali su na brojne nedostatke ovog rekao bih površno donesenog zakona. U prvom čitanju dobili smo obećanja da ćemo imati adekvatne analize prije nego se donese ovakav nepravedan zakon nažalost mi ih nismo dobili osim izvlačenja ministra, odnosno potpredsjednika Vlade kako mu jedinice lokalne samouprave nisu dostavile podatke, ja ću ga samo pitati da li išta vi radite u tom ministarstvu? Radi se o 3 tisuće 800 obitelji. Da li je taj 3800 predmeta zemljišno knjižnih izvadaka za vas jednostavno previše da vi to utvrdite ili nije? Čak sam sklon vjerovati da vi to niste ni željeli utvrditi, niste željeli utvrditi kako bi dobili izliku da ovakav zakon donesete. Donosite zakon u kojem ste mi odgovorili kada sam vas pitao koliko se radi POS-ovih zgrada, kako će osoba od 70-ak godina dobiti povlašteni kredit rekli ste evo sada kada se svi lijepo prijave onda ćemo mi ići rješavati POS. Znači vi pojma nemate koliko će ljudi biti, koliko će podnijeti zahtjev a donosite zakon. Vi ste u najmanju ruku neozbiljni. Zakon je sam po sebi smeće, ne vrijedi ništa, tako donositi zakon bez analize u jednoj socijalnoj državi kao što je naša je u najmanju ruku neodgovorno i jasno. I ja se iskreno čudim HDZ-u kako ste ga uspjeli ucijeniti da ovakvo smeće donesemo u Sabor i da o njemu uopće raspravljamo a kamoli da o njemu glasamo. Isto tako, kolege su upozorili na činjenicu da u staračkim domovima, odnosno domovima za stare i nemoćne nemamo ni 15 tisuća mjesta, vi govorite da će se i tu ljudi zbrinuti. Je li vi znate koliki su redovi za staračke domove, koliko ih gdje ima? Očito da ne znate ili vas ne zanima. Budući da znam kakva ste ekipa, kakva ste stranka, znam da vas to ne zanima. I zato … [[Govornik se ne razumije.]] reketarenjem HDZ-a, ovakav zakon da bi riješili neke svoje interese naravno koje se odnose na financijsku stranu prirode ovoga što ste sada tu nama donijeli. A već sam i rekao i nazvao sam ovaj dokument kao što sam i rekao. Ignorirali ste mnoge činjenice, vodite, pripremili ste materijal naravno u smjeru koji vama to odgovara. U prvoj raspravi ne znam da li, na prvom čitanju ste se slijepo držali ustavnog prava na vlasništvo, pravo na dom ste apsolutno ignorirali. U zakonskom prijedlogu on je na „majke mi“, „riješiti ćemo ga, biti će POS“. Koliko uopće niste mi evo odgovorili koliko se sad gradi POS-ovih stanova? Koje jedinice lokalne samouprave mogu uopće sudjelovati u tome? Vlada je donijela kategorizaciju općina, odnosno jedinica lokalne samouprave, znači gradova i općina po razvijenosti. Pola je nerazvijeno, pola je nerazvijeno i vi, država, spuštate odgovornost na jedinice lokalne samouprave, na one koji jedva krpaju kraj sa krajem, koji nemaju 10% za europske projekte, da sudjeluju u ovakvom poslu u onako kako vi pojma nemate, nemate blage veze koliko će se ljudi uopće javiti. Očekujete od osobe od 70 godina, sad kolika je prosječna mirovina saznajte pa mi odgovorite završno, da dobije povlašteni kredit da riješi svoje stambeno pitanje. Sram vas bilo, sram vas bilo. Ne rješavate ništa, bolje da se još 20 godina nije riješilo ništa, nego da ste dostavili ovakvo smeće u Hrvatski sabor. Presuda Statileo, zamisli Europe. Odjednom je bitno šta Europa kaže, pa sramota za Hrvatsku, sramota za Hrvatsku. Stvarno želite, stvarno moramo biti prikazani kao nekakav odanički narod? Pa daj misli na državni interes, daj dignimo glavu kvragu! Ima i drugih presuda koje ste ignorirali. Pozivate se na Konvenciju o ljudskim pravima i pozivate se na presudu, pa postoje i druge presude. Imate presudu Lemo, zašto ju niste spomenuli? Zašto niste spomenuli tu presudu? Ona ne vrijedi? Statileo vrijedi, a Lemo ne vrijedi? Uzeo sam previše vremena, izašao je kolega [[Upadica Radin: Vi određujete vrijeme kolega kako ćete se raspodijeliti, ne ja.]] Završit ću, dogovorili smo se nešto pa sam mislio da sam otišao malo predaleko. Također, Zakonom o privatizaciji dio sredstava od prodaje društvenih stanova završio je u državi, dio u jedinicama lokalne samouprave. Postavljena su i pitanja gdje je taj novac? Kolki je točno prihod? Kolki su troškovi? Nemate odgovor ni na to pitanje. Ja stvarno, evo od vaše opcije smo spremni na sve, vi ste se pokazali već u političkom životu, bit ćete kažnjeni na idućim parlamentarnim izborima, jedino se čudim HDZ-u da ste pristali da vas ovako izreketiraju i da imamo ovakav prijedlog zakona u Saboru. Hvala vam lijepo. Da, SDP neće podržati ovo, naravno.
Gospodin Vidović nastavlja raspravu sada u ime kluba SDP-a izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Dakle mi u klubu SDP-a smo svjesni koliko je veliki ovaj problem. Ovaj problem traje, ne samo od '91., traje još i prije. Dakle nasilno otimanje imovine, deložacije su se provodile već od '41. godine praktički. Znamo da ovaj problem nije lako riješiti, dakle prošlo je Vlada i Vlada u RH, nitko nije povukao potez, ni HDZ-ove vlade, nazovimo ih tako jer je HDZ bio većinski, a ni naše SDP-ove vlade. Nismo imali hrabrosti tad i zato je taj problem danas eskalirao. Međutim, ono što treba reć dakle, ovaj prijedlog zakona je loš, gospodine podpredsjedniče Vlade, gospodine Uhlir, prijedlog zakona je loš, doista loš. Znači on vodi računa isključivo i samo o jednoj skupini, ne vodi računa o ljudima koji vam sjede gore na galeriji, koji su najmoprimci vodili računa o najmodavcima? Pri tome ono što posebno zamjeramo, to je da država nema pravo, nema ni legalitet, ni legitimitet izić iz te situacije i reći kao i Pique, mi ništa nismo krivi, nek se oni sami kombaju, a mi ćemo im donit okvir u kojem će se kombat. To nije u redu. Hrvatska je socijalna država, Hrvatska je država u kojoj je dom Ustavna kategorija kao što znamo i mislim da minimum, minimum koji država treba napraviti to je sjesti, razmislit, napraviti model u kojem će, neću reć svi bit zadovoljni, ali u kojem će bit kakve takve pravde. Ovakva situacija ne prouzrokuje nikakvu pravdu, dapače. Vi sad ispravljajući stare neke nepravde pravite nekim novim ljudima nepravdu, dobivate još veću kategoriju umjesto 5000 građana, govorim u grubo, jer nažalost analiza nema, umjesto 5000 nezadovoljnih građana dobit ćete 15, 20 000 nezadovoljnih građana. I kažete mi smo to riješili, niste riješili ništa. Drugo, kreditna sposobnost ljudi koji imaju 70 godina, pa mislim da većina nas ovdje ima kredit, znamo barem uvjete pod kojima se krediti dižu. Tko može dobit kredit sa 70 godina? Tko je taj? Dakle to je drugi dio priče. Zatim, to što im nudite staračke dome pa oštećujete druge ljude s tim, oštećujete druge građane RH koji su se već prijavili, a vi sad dajete prioritet nekom trećem, jeste vodili o tome računa? Dakle to su sve razlozi zbog kojih mi ne možemo podržat ovaj zakon, ovaj zakon je izuzetno loš, izuzetno je loš i za RH u konačnici jer ovakav zakon će proizvesti niz novih tužbi i te tužbe neće biti poput ove Statileo jer vama nije reklo model kako ćete riješit, već je samo konstatirano da postoji nepravda i da tu nepravdu RH treba ispravit, nije vam nitko rekao po kojem modelu, vi ste sami odabrali model. Dalje, kad su u pitanju analize, žao mi je, ali bez ozbiljne analize nije mi uopće jasno zbog čega se ulazilo u zakon? Vi ne znate ni kolki su troškovi tog zakona eventualni, kolki bi mogli nastupit. Što bi značilo kada bi država na sebe preuzela teret i krenula sa izgradnjom stanova za najmoprimce pa neka ih otkupljuju pod istim uvjetima pod kojima su ih i moji roditelji otkupljivali, pretpostavljam i neki od vas ili vaši roditelji? Dakle nisam vidio da se razmišljalo o tim modelima, a mislim da tu ima itekako prostora i da na kraju ne vidim da bi iz toga izašla šteta za državu. Zatim, koliko imate prekupaca u cijeloj priči? Ja ne ulazim u to kako je tko stekao imovinu. Ok, mogao je steć ovako i onako, sve je to legalno da se razumijemo, ali nije svejedno vratiti stan u kojem neko živi već 50 godina pa ga vratiti nasljedniku ili ga vratiti nekome koga je kupio da bi malo s njim špekulirao jel odnosno oplodio svoj kapital, nije baš u potpunosti svejedno, pri tom država asistira i daje ruku, prekupcima. To nije nikakvo ispravljanje nepravde, dapače, tu vam je oštećen i onaj tko je nasljednik jer je taj stan prodao za 10 ili 15% vrijednosti, oštećen vam je najmoprimac, a špekulant je na kraju zaradio. Nije prekršio zakon doduše, ali je zaradio, a država mu u svemu tome asistira. Kršite Europsku konvenciju o ljudskim pravima s ovim, kršite i Ustav RH. Mi kao SDP sigurno nećemo podržati ovakav zakon, kažem rekao sam u startu svjestan sam svega, ali ne možemo ovo podržat. Osim toga, gospodine Uhlir, vi bacate ozbiljnu sjenu na ovaj zakon, Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa itd. Ne kažem ni da ste krivi, ni da ste pravi, kažem samo da je to ozbiljna sjena na razloge zbog čega se ovaj zakon donosi. I tu sjenu bi vi trebali otkloniti, ne mogu je otkloniti ja. Dakle vi imate direktnu korist od ovog zakona, tako ispada po medijima, tako ispada po onom što sam ja vidio da je van izlazilo. Nisam vidio neka vaša objašnjena velika tu. U svakom slučaju ja vas pozivam potpredsjedniče Vlade da ovaj zakon prebacite u treće čitanje, da napravite doista ozbiljnu analizu i da pokušamo nać svi zajedno, to je odgovornost prema građanima našim, to je odgovornost na kraju krajeva i prema RH da pokušamo pronaći zajednički model kojim ćemo postići da i najmoprimci i najmodavci, a i država u konačnici budu koliko toliko zadovoljni. Ne možete ostaviti jednu stranu da se osjeća potpuno izigrano, to nije uredu. Dakle ti ljudi nisu krivi što su oni završili u tim stanovima, nisu ih oni birali. Ne možete ih ostaviti sada na ulici i reći ok to nije naša briga. Naša je briga, nego čija. Pozivam vas kažem da pošaljete zakon u treće čitanje, da pokušamo zajednički naći model i vjerujte mi smo volji konstruktivno ako treba sudjelovati u tome sa svim svojim znanjem, a na interes svih građana RH. Ovakav prijedlog zakona nažalost nećemo moći podržati. Hvala vam.
Hvala i vama. Sada je ispred zastupnika HSS-a govoriti gospodin Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala. Potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege, uvaženi ministre sa suradnicima, potpredsjedniče Vlade. U ime kluba HSS-a ću ponoviti riječi koje je naš predsjednik gospodin Krešo Beljak jučer rekao da ovaj zakon nećemo podržati jer ne rješava problem u konačnici su nezadovoljni i zaštićeni najmoprimci i vlasnici stanova. Naime, treba reći istinu da ova Vlada i ovaj ministar nisu ovaj zakon stavili ovdje pred nas zato što žele riješiti problem nego pritisnuti mišljenjem Bruxellesa, Europske komisije, Vijeća, Europskog suda za ljudska prava jer su počele stizati presude i koje u konačnici terete i državu i koji je ozbiljan financijski teret za državu i naravno da se to onda moralo počet rješavat. Treba se staviti u mjesto i ulogu i zaštićenog najmoprimca i vlasnika da žele zaštititi svoja prava. Jedni ustavno pravo na dom, drugi ustavno pravo na vlasništvo. I nije dobro da u RH još uvijek imamo neriješeno vlasništvo i da ona oduzeta imovina do danas nije vraćena. Slijedom zakona iz '97. još uvijek ima puno predmeta koji su neriješeni. I treba reći da koji rade u Uredu državne uprave u regionalnoj samoupravi koji su radili na ovim predmetima nisu imali adekvatnu ni stručnu, ni financijsku pomoć od države da se ti predmetni riješi i to je jedan od razloga, niti ih je dovoljno zaposlenih u uredima za imovinsko-pravnu službu, niti su imali adekvatnu plaću kao nagradu za svoj rad, a i često su se mijenjali pravilnici i odredbe ovoga zakona po kojima su postupali i zbog toga ima još uvijek puno neriješenih predmeta. Pa i ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o najmu stanova neće u konačnici riješiti problem. I to je ono mi stalno odgađamo rješavanje problema, ostavljamo i dalje potencijalnu opasnost da se sudski procesi nastave i da država plaća financijske obveze po istima, a s druge strane imamo nezadovoljne najmoprimce i još nezadovoljnije vlasnike. A ono što nije dobro da u Hrvatski sabor dođe prijedlog zakona koji je u prvom čitanju ocijenjen kao neozbiljan jer su neki klubovi iz vladajuće većine rekli da je nepripremljen, da je Vlada neodlučna, a ja sam rekao u prvom čitanju da je neozbiljan. A sada ispada da je zabavan i smiješan jer vidimo da opet veliki dio klubova govori da je zakon nepripremljen jer vidimo da nema prave analize ni koliko je zaštićenih najmoprimaca, ni koliko je stvarnih vlasnika, ni kakve su želje tih zaštićenih najmoprimaca, na koji način pojedini slučajevi, nisu svi isti, žele riješiti svoj problem. Nije napravljena prava analiza iako je to traženo u prvom čitanju i obećano je od predlagatelja da do drugog čitanja će se napraviti ta analiza i da će se izaći sa konkretnim prijedlozima. Vrlo malo je od rasprava iz prvog čitanja uvaženo i zato je ovakvo nezadovoljstvo i Kluba SDP-a i Kluba HSS-a, pa i Kluba SDSS-a odnosno manjinaca. A vjerujem da će biti još klubova koji će i pojedinaca koji će u pojedinačnoj raspravi govoriti da se ovim Zakonom u konačnici ne rješavaju problemi. I ne može država, po nama iz HSS-a i po meni, prebacivati lopticu sad u dvorište općina i gradova. Jer bivša država i bivše vlade su taj problem naslijedile i red je da država i ostane uključena i da država riješi taj problem. Naš je prijedlog da dva gospodina ministra Marića, Goran i Zdravko imaju mogućnosti riješiti ovaj problem prije svega kroz Ministarstvo koje upravlja državnom imovinom da se u konačnici sazna koliko ima država stanova, državnih stanova, i da se iz tog fonda riješi problem i najmoprimaca i vlasnika. Postoje modeli i može se napraviti kvalitetan model da se iz tog fonda državnih stanova riješi ovaj problem, a ne da država se bavi najmom državnih stanova. Pa to nije uloga države nego da rješava probleme svojih građana, a imamo nezadovoljne i najmoprimce i vlasnike i moglo se iz tih fonda stanova riješiti. I drugi gospodin Marić, Zdravko, ministar financija, da u konačnici saznamo koliko je to novca uplaćeno u državni proračun i proračun općina i gradova kroz otplatu društvenih stanova. I zašto se iz tog fonda nisu rješavali problemi naših sugrađana odnosno još uvijek postoji dostatno sredstava da se to riješi i naš je prijedlog da upravo iz tih financijskih prihoda države, općina i gradova se riješi problem i najmoprimaca i vlasnika. Ti modeli uopće nisu razrađeni i zato kažemo da je Zakon nepripremljen nego se zaštićene najmoprimce upućuje na mogućnost da imaju prednost kod rješavanja svog problema kroz POS-ove stanove. Pa gdje postoje POS-ovi stanovi? Samo je do sad 75 jedinica lokalne samouprave sudjelovalo u tom procesu. Što s ostalima? Hoćemo li ljude koji imaju taj problem u Vukovaru, Vinkovcima, Brodu ili Novoj Gradiški slati u Zagreb, Rijeku, da sele? Jel to prijedlog? Upućuje ih se da idu na kredite. Pa već je ovdje rečeno jel mogu, uopće da nije napravljena analiza koliko je tih ljudi koji uopće žele ići u kreditni program i da li su kreditno sposobne osobe koje imaju mirovinu, koje imaju 70 godina života. A pogotovo je zanimljiv prijedlog da ih se upućuje u domove za stare i nemoćne, da će imati prednost. Naša je politika HSS-a da svi imamo jednaka prava, jednake mogućnosti. A imate već građane preko 1000 njih koji čekaju samo u Slavonskom Brodu red i mjesto u domu za stare i nemoćne. Pa da li ste napravili analizu koliko će biti potrebno takvih mjesta i da li ste predvidjeli mogućnost da izgradite onda još jedan dom za stare i nemoćne u Slavonskom Brodu, Novoj Kapeli, Vinkovcima ili Vukovaru za te ljude. Niste. Zato je Zakon nepripremljen i zato nije paušalno dobro predlagati ovakva rješenja koja su u praksi neostvariva i koja će napraviti dalje nepravilnosti odnosno nećemo opet biti svi jednaki pred zakonom i nećemo imati svi jednake mogućnosti. Iz tih razloga, pogotovo što jedinice lokalne samouprave nemaju svi jednake fiskalne kapacitete i nisu u mogućnosti niti sudjelovati u POS-u. To sam rekao i u raspravi o tom Zakonu da Agencija nije u jednoj jedinici lokalne samouprave u Slavoniji kupila zemljište i komunalno ga opremila da bi te jedinice lokalne samouprave mogle sudjelovati u izgradnji POS-ovih stanova, a pogotovo dalje na jedinice lokalne samouprave od vatrogastva, civilne zaštite, evo sad i ministar zdravlja predlaže da jedinice lokalne samouprave sudjeluju u troškovima osiguravanja zdravstvene usluge za građane, privlačenjem liječnika, izgradnjom stanova za iste. Pa sve je to lijepo, samo otkud toliko novca za općine i gradove koji nemaju dostatno ni za vlastito funkcioniranje niti za razvojne projekte. Osigurajmo onda fond za ovakvu namjenu da pomognemo tim jedinicama lokalne samouprave koje to ne mogu. Nismo ni tu napravili analizu koje su to jedinice lokalne samouprave gdje postoji problem koliko je tih ljudi i koliko je novca potrebno. Zbog toga predlažemo jedino moguće rješenje, što je već i ovdje izrečeno da ovaj Zakon ide u treće čitanje, da se u međuvremenu naprave te analize i da se naprave pravednija rješenja i da ni jedan građanin se ne osjeća povrijeđenim da mu je povrijeđeno njegovo pravo na vlasništvo ili da mu povrijeđeno pravo na dom. Hvala.
Hvala i vama. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi je na redu gospodin Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Ja ću odustati od rasprave budući mislim da sam sve rekao u ime Kluba. Hvala lijepa.
Drugi je gospodin Petar Škorić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani potpredsjedniče Vlade sa suradnicima. Pa evo ovaj Konačni prijedlog izmjena i dopuna Zakona o najmu stanova predstavlja po evo mom dubokom uvjerenju jedno trenutno jedino moguće održivo rješenje najbolje koje u ovom trenutku država može iznjedriti uzevši u obzir zahtjeve obiju strana. Ja bih osobno bio puno sretniji kada analiziramo cijelo stanje, probleme, broj tih ljudi i da se ovo pitanje riješilo u prošlosti. Vidimo da su ga sve Vlade odbijale, prebacivale i najlakše je oportunistički prebacivat lopticu sutra na nekoga drugog, međutim ova Vlada je imala hrabrosti to staviti na dnevni red i pronaći rješenje. Volio bih da se to pitanje riješilo i uvođenjem imovinskog cenzusa koji bi značajno riješio problem koji bi obuhvatio i prihode i nekretnine, dakle i stanove i apartmane i sve ostale prihode koje imaju zaštićeni najmoprimci. Smatram da bi se s time glavnina pitanja riješila, to bi bilo i najjeftinije za državu, a i za porezne obveznike jer da se tako rješavalo sredstava bi i bilo i najmanji broj bi bio onih najugroženijih ljudi i u staroj životnoj dobi i onih koji nemaju mogućnosti riješiti to pitanje. Dakle za ovih 5 godina koji su stavljeni kao prijelazno razdoblje, iako su zaštićeni, iako su vlasnici stanova tražili da se taj rok skrati, dakle ostavljeno je razdoblje, nažalost vidjeli smo od naše zadnje rasprave da imamo i nove presude Europskog suda i da naša država praktički se mora uključiti rješavati takva pitanja i ovih 5 godina praktički najmodavci imaju pravo tužiti državu i uzeti značajna sredstva. Stoga smatram da je u odnosu bilo za državni proračun najekonomičnije, najpravičnije rješenje uvođenje tog imovinskog cenzusa, ali tu smo gdje jesmo. Suočeni smo praktički između pritisaka i Europe koja nam je nametnula, kad već sami nismo bili u mogućnosti niti smognut snage ovo riješiti da evo danas to pitanje rješavamo. Stoga mi je čudno da danas ima nekih i u ovom Visokom domu koji ponovo zazivaju nekakvu novu nacionalizaciju, koji traže praktički da država preuzme na sebe sve obveze, dakle Hrvatska sigurno, evo zbog neriješenog pitanja došla je pod povećani nadzor Vijeća ministara i ja čestitam Vladi što je smogla snage i stavila ovo na dnevni red, a oni koji zazivaju novu nacionalizaciju imali su priliku u svojim vladama i vlastima riješiti, sigurno je ovo velik problem i bez obzira na zadovoljstvo, nezadovoljstvo jednih i drugih i jedne i druge strane, ovo je po meni dobar put da se ova točka počme rješavat, a vidjet ćemo kroz njenu sutra realizaciju konkretno kako će se to provodit, kakvi će bit problemi i predlažem da što prije započnemo s rješavanjem ovih pitanja, da država ima što manje troškova, a i da ljudi, i jedna i druga strana, iziđu iz više godišnje agonije u koju su gurnuti. Nepošteno je da se ovo pitanje provlači tolike godine, da toliki uzrupiraju prava koja im ne pripadaju, a da se s druge strane tolikima i oduzima ono na što zakonski imaju pravo. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imate dvije replike. Prvu repliku ima gospodin Čuraj.
Zahvaljujem podpredsjedniče, poštovani kolega Škorić. Rekli sta da, odmah u uvodu, da je ovo jedino moguće rješenje i da do sada je bilo najlakše prebacivati lopticu. Mislim da kod svega, kad imamo dvije suprotstavljene strane koje su Ustavom zagarantirane, i pravo na stan i pravo vlasništva, da je onda uvijek najbolje rješenje kad su svi jednako nezadovoljni jer ne možete napravit da je jedna strana zadovoljna, druga nije, kad su dvije oprečne strane. Mislim da na tom tragu se išlo i napraviti i s time bih se složio. Mislim da čak kod zaštićenih najmoprimaca je problem što oni najčešće osporavaju način stjecanja vlasništva tih njihovih vlasnika, a ne ovaj sami zakon. I ono što je jako bitno i to treba reći, da nitko neće završit na ulici. Znači ono što je problem to je što ljudi su počeli već, kad živiš negdje 30, 40 godina, smatrat da je to dio njih i njihovog vlasništva i to ja mogu razumjet. Ali ja kažem još jednom, moramo suprotstavljene strane pomiriti i na način da budu jednako nezadovoljne.
Vrijeme. Gospodin Lenart.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče. Kolega Škorić vi ste rekli dvije zanimljive rečenice, rekli ste da bi vi voljeli također jednu pravu analizu ovoga stanja, što su spominjali ovdje i mnogi kolege naši u svojim raspravama. Raditi zakon bez ozbiljne analize je neozbiljno i ukazuje na to, tj. implicira da se radi zbog nečijeg interesa. Kada je nepripremljeno, bez ozbiljne analize, ide se u nešto, znači da postoji neki uski interes zbog čega se to radi. Druga rečenica koju ste rekli, pritisak Europe. Pa i mi smo Europa. Zar ćemo mi podleć svim pritiscima Europe, a onda tko će plaćati to? RH, porezni obveznici RH će plaćati pritisak Europe. Pa ne moramo svaki pritisak Europe shvatiti doslovno kao naredbu, već i mi smo Europa pa i mi možemo donositi svoje odluke koje možda nekada njima neće niti za pravo, kao što to radi Orban u Mađarskoj, što se pokazalo da je jako dobro. A slijede ga već sve više čelnika zemalja EU. Hvala.
Odgovor gospodin Škorić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, nisam govorio da ne postoji analiza, govorio sam jedino da bi bio sretniji da se napravio imovinski cenzus zaštićenih najmoprimaca i da bi kroz podatke koje bi dobili iz toga, da bi imali cjelovitiju sliku i s time da bi mnoge probleme riješili. Naravno, to bi bilo na štetu upravo onih koji imaju novaca i mislim da takve ljude ne treba štitit, imam saznanja da ima ljudi koji imaju mjesečne prihode i po 50ak tisuća kuna i nekretnine u svom vlasništvu i slično, a mi ovdje raspravljamo kako te ljude dodatno zaštitit. A po pitanju Europe, žalosno je i tužno da ljudi koji su 70 godina izbačeni iz svojih stanova, da mi nismo smogli snage evo u 28 godina Hrvatske države riješiti to pitanje, nego nam Europa praktički mora rješavat ostatke komunizma u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Sada je na redu gospodin Josip Đakić isto u pojedinačnoj raspravi, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo pred nama je zakon koji će ispraviti u budućnosti neke od nepravdi nanesenih u prošlim vremenima i vlasništvo kao pravo koje proizlazi iz zakona iz Ustava je neosporno. No korisnici koji su zaštićeni najmoprimci, u nekim statistikama o njima se govori kao o osobama koje posjeduju jedan, dva ili tri stana. Statistika govori slijedeće da od 1803 korisnika zaštićenih najmoprimaca ili 35,99% ima vlastiti stan ili kuću. A živi u tuđem još uvijek. I država mu plaća zaštićeni … [[Govornik se ne razumije.]] i sad mu povećavamo još kako bi satisficirali vlasnika. Da 316 ili 10,50% njih ima dva vlastita stana ili kuću, a živi u tuđem. Da 105 ih ili 3,49% ima tri vlastita stana. I zamislite kakve su to nepravde uspoređujući sadašnje donošenje zakona kada im se još omogućava 5 g. da koriste. Ja se nadam da ovim zakonom ovima ne omogućavamo. Oni koji imaju nekretninu u vlasništvu a žive u tuđem i država im za to plaća, pa moraju biti momentalno iseljeni bez Živog zida ili sa Živim zidom, sa njihovim preprekama, barikadama i protivljenjima, sa njihovim troškovima koji oni nabiju tima istima koji se iseljavaju, Živi zid kao takav vjerojatno bi trebao razmišljati o šteti koju su nanijeli onima koje su tzv. spašavali. … [[Govornik se ne razumije.]] do 75 000 i 100 000 kuna interventna policija, radnici, kamioni za iseljavanje itd. no to je druga priča. Znači skoro pola od ovih zaštićenih najmoprimaca je zapravo riješeno i godinama koristilo povlastice države. Druga polovica vjerujem da ima onih koji su i u svojim poznim godinama, u nemogućnosti, neimaštini, sa malim primanjima, socijala, i njih treba svakako kao što je predviđeno ovim zakonom zaštititi, omogućiti im njihov daljnji život u primjerenim prostorima, njima treba omogućiti da im država pomogne na svaki način pa i stambenim zbrinjavanjem u novim stanovima kako bi svoj ostali dio života živjeli u normalnim uvjetima. No, ove koji su koristili državu, ja bi čak rekao da ih treba preispitati i kazneno goniti jer su stjecali vlasništvo, tovarili u svoje džepove a ne obazirući se na to štete državi na taj način. To je ono što danas možemo raspraviti. Za njih ne treba vrijediti 5 g. Prema njima treba postupiti gospodine potpredsjedniče, skoro odmah, rješenjima o tome da im prestaje pravo s obzirom da imaju nekretnine. To vrijedi i za hrvatske branitelje koji također 19 njih su korisnika ove povlaštene ili zajamčenog najmoprimstva i za njih se ministarstvo obavezalo da će plaćati cijenu koštanja najam pa i ovu povećanu. Tako da mislim da ovdje jasno govorimo o nepravdama koje su načinjene nad vlasništvom građana RH, da je to jasno definirao Europski sud, da oni koji su stambeno nezbrinuti a u II. svjetskom ratu ili poraću ostali bez svoje imovine i smješteni u stanove koji pripadaju nekim vlasnicima, stvarno je krajnje vrijeme da nakon toliko godina završimo sa tom epopejom i mislim da je ovaj zakon dosta još uvijek liberalan jer nije naveo sve ono o čemu sam ja govorio ali pozdravljam donošenje ovog zakona jer će on bar u narednoj perspektivi razriješiti dileme vlasništva i dozvoliti vlasnicima da mogu ući u svoje prostore naročito 50% onih u čijim stanovima žive ovi koji su osigurali sebe i svoje obitelji kroz jednu, dvije ili tri nekretnine koje imaju u svom vlasništvu. O tome država mora znati, o tome mora imati konkretne dokaze i o tome mora postupati svaki onaj koji je u državnoj instituciji i bavi se takvom problematikom rabljenja državnog novca na štetu hrvatskih građana. Smatram da jasnim rječnikom govorim o problematici koju rješava ovaj zakon, ali evo, naglašavam i ono što se dogodilo kroz proteklih 60 g. i žalim one koji stvarno snu bili zbrinuti kao stradalnici II. svjetskog rata, koji nisu imali gdje, čija kuća, stan je bio srušen i koji su stvarno u krajnjoj nuždi koristili tuđu imovinu, no preveliki odmak godina je da bi bilo razumno da još i danas su tamo, da nisu našli sve druge opcije koje su bile ponuđene kako bi bili stambeno zbrinuti. Vjerujem da ovaj zakon ima najbolju namjeru nikoga ne oštetiti ali vlasništvo vratiti u ruke onih koji zapravo na to imaju pravo. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Ima nekoliko replika ali prije toga poštovane zastupnice i zastupnici, izuzetno mi je zadovoljstvo što na galeriji Hrvatskog sabora mogu pozdraviti izaslanstvo Odbora za europske integracije Skupštine Crne Gore predvođeno predsjednikom odbora Adrijanom Vuksanovićem koji boravi u uzvratnom posjetu Hrvatskom saboru, molim da ih pozdravimo pljeskom i dobrodošli. [[Pljesak.]] Sad nastavljamo sa replikama, prvi je gospodin Lenart.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Đakić, ja se slažem da nepravde treba rješavati ali ako rješavamo nepravde na način da stvaramo druge nepravde, onda nismo ništa napravili, a ovdje je očito da će nastati takva situacija. U ovoj državi je u ovih 27 godina je napravljeno jako puno nepravde. Jedna od ovih je ova nepravda koja nije riješena, pa nepravda koje su napravljene privatizacijom hrvatskih tvrtki, firmi koje su propale, a onda iz toga je proizašla nepravda onima ljudima koji danas kopaju po kontejnerima. Znači, postoji jako puno nepravdi koje bi trebalo riješiti, ali nepravde treba rješavati da onda jedna skupina kojoj rješavamo nepravdu ne radi opet štetu nekoj drugoj skupini kojoj ćemo stvoriti nekakvu novu nepravdu, a po mogućnosti biti će više nepravde nego što je bilo do sada. Nepravda je jedan jako širok pojam, a rješavanje nepravdi nije lak posao sigurno, no da ne bi bilo opet i ovdje nanešena nepravda da one koji su HDZ-u i HNS-u će ostati u stanu, a oni svi drugi van iz stana. Hvala.
Odgovor, gospodin Đakić.
Hvala lijepo. Pa ja mislim da sam bio jasan i konkretan. Na čega se odnose nepravde? Na 50% onih koji posjeduju i svoje nekretnine. Za one koji su stvarno u neizvjesnoj situaciji, nemogućnosti, socijalnim problemima, materijalnim problemima, za njih je Zakon regulirao kako će biti riješeni. Nitko nije na cesti. Da ste pročitali Zakon kako treba, da ste ušli u njegovu materiju, u njegove pretpostavke i mogućnosti vjerujem da ne bi ovako napamet govorili. Nepravda je kada nekomu oduzmete vlasništvo i 60 godina mu ne date prave, a još mu stvarate troškove, amortizirate njegovu imovinu, ne plaćate za to skoro ništa i još ga pravite da ne može doći ni vidjeti svoju imovinu skoro. To su nepravde. To se događalo i to se i danas događa da pojedini su se toliko drznuli [[Upadica Radin: Vrijeme. Gospodin Đakić, vrijeme.]] Hvala lijepo.
Gospodin Bunjac, druga replika.
Hvala lijepa zastupniče Đakić što spominjete obrane jedinoga doma. Evo upravo danas je Živi zid obranio dom 100% invalida Antuna Živkovića iz Pule, nepokretnog čovjeka kojeg ste vi i vaša većina željeli izbaciti na ulicu. I niste uspjeli, niste uspjeli. Znate koliko je koštalo? Samo put našeg predsjednika Sinčića do Pule i nazad? Eto, to su vam bili jedini troškovi. A nastaviti ćemo i dalje s obranama doma. Koliko god to vas smetalo jer ja znam da je vama stalo samo do toga da se ljudi iseli, da u Hrvatskoj živite samo vi, gospodin Štromar i vaš anemični predsjednik Vlade i da u biti hrvatske građane smatrate za neprijatelje ove države koje, kao što ste rekli, treba kazneno goniti. Znači, vi bi u stvari Hrvate kazneno progonili, istjerivali iz stanova iz ove zemlje samo zato da biste vi dalje mogli dobivati vaša debela saborska primanja i ostale povlastice koje uživate. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Đakić, odgovor.
Hvala lijepo. Gospodine Bunjac, vaša protuzakonito djelovanje također je kazneno djelo. Sprečavanje službene osobe u vršenju službene dužnosti je od 3 mjeseca do 3 godine zatvora. Ne znam zašto ni policija, ni DORH ne upotrebljava mjere protiv vas koji ste stotine puta učinili nepravde tima jadnim ljudima koji su došli do ovrhe i nanijeli im još veću štetu sa 70-100 tisuća kuna troškova koje ste im nabili. To ste učinili vi. Odvežite svoju kesu i svoju plaću i svoj stranački budžet, platite im ono što ste učinili štetu ili ih pozivam da vas tuže jer ste došli tamo nepozvani. 100% invalid sigurno ima moju zaštitu uvijek i zauvijek. On je dobio stan besplatno, trajno, ima sve povlastice, kao i automobil i stan i sve ostalo.
Vrijeme, vrijeme. Gospodin Parić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Đakiću, ja se slažem s vama da u ovoj državi je kroz povijest bilo jako puno nepravdi, uistinu, prema mnogim ljudima. Međutim, moj duboki dojam, ne samo moj nego mnogih ljudi koji su slali mail-ove i kontaktirali nas i sve da s ovim Zakonom se stvari ne ispravljaju fundamentalno ... [[Govornik se ne razumije.]] nego i neke stare nepravde se ispravljaju na način da se stvaraju nove nepravde. Najbolji dokaz tomu je upravo količina mailova, kontakata i sve koji smo mi samo u klubu SDP-a siguran sam i svi ostali klubovi primili od ljudi iz cijele RH na temu ovoga Zakona i to od ljudi za koje uistinu znamo da nisu ti profiteri koji imaju nekretnine i sve ostalo o čemu vi pričate. Moj duboki dojam je da će ovaj Zakon proizvesti niz novih nepravdi o kojima će opet u nekakvom narednom periodu netko razgovarati u ovom visokom domu. Moj skromni prijedlog bi bio da pokušate doraditi Zakon i ići s njim u treće čitanje, [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme. Hvala, hvala.]] Eto, hvala.
Izvolite gospodine Đakić.
Hvala lijepo. Pa treće čitanje bi bilo samo kupovanje vremena za one koji već to vrijeme koriste kroz proteklih 28 godina Hrvatske ili 27 godina hrvatske države te sve ono vrijeme bivše Jugoslavije. To bi bilo odgađanje i dalje primjene, naročito za ovih 50% o kojima sam govorio koji posjeduju 1, 2 ili 3 stana. Za ove drugih 50%, za njih je Zakon definirao mogućnost stambenog zbrinjavanja u idućih 5 godina zaštićeno i povećanu zaštićenu najamninu. Sve ono što predviđa Zakon je jako dobro. Ne znam gdje vidite nepravdu. Da će ovi možda ostati bez ovih 50% sa 1, 2 ili 3 sata. Ako vi mislite da je to nepravda, ja ne mislim tako.
Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama. Gospodin Tomislav Žagar je na redu.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Nastojat ću u kratkoj raspravi istaknut nekoliko stvari koje mi se čine bitnom danas reći iako sumnjam da će išta promijeniti, pa taman da pokušamo i s amandmanima na ovaj Zakon koji je teško popraviti jer se ponovo uvodi praksa brigo moja prijeđi na drugoga. Govorim isključivo zbog ovog roka od pet godina koji se stavlja pa onda još plus pet godina za one koji su doista najslabijeg imovinskog stanja. Naime, ono što možemo svi konstatirati da je prema dvije kategorije ljudi načinjena nepravda. Prva kategorija je ljudi su oni kojima je oduzeto vlasništvo protiv njihove volje, a druga kategorija koji su u politici zbrinjavanja tadašnje Socijalističke RH dobili stanarsko pravo, koji su ušli u te stanove, čak smatram da mnogi od njih nisu vodili računa o tome koje je porijeklo tog stana. Jeli taj stan konfisciran ili je nacionaliziran, pa su devedesetih godina oni to su čak mogli biti susjedi u zgradi, jedna grupa je mogla kupiti otkupiti stan po povoljnoj cijeni dok druga grupa stanara to nije mogla napraviti. I ako se pozovemo na ustavne kategorije to je pravo na dom i nepovredivost vlasništva, onda svakako imamo kako je u uvodu rekao ministar suprotstavljene interese. Međutim s moga stajališta i kao zastupnika i kao čovjeka pravo na dom ima prednost nad pravom vlasništva. To je moj isključivo osoban stav. I zbog toga mi se ovaj zakon čini ne samo nedorečen nego mi se čini nepravedan, posebno prema starijoj populaciji koja u ovom trenutku kao što je ministar rekao u uvodu, neki ljudi imaju 70 godina ne postoji ta mjera koja će ih sada zaštititi ako budu nakon pet godina bili istjerani na ulicu ili ako ih se bude što je po mom mišljenju još gore, tjeralo da odu u starački dom. Nemojmo zaboraviti da su to ljudi koji su radili i gradili ovu državu, ljudi koji su vjerojatno imaju većina njih radni staž, uplaćivali su poreze, doprinose za mirovinu, ti ljudi nisu krivi što danas imaju male mirovine, a onda još imaju problema. Naravno nisu svi u takvoj situaciji, s pravom se kaže da zakon ne poznaje pojedinačne slučajeve, ali meni kao čovjeku ako postoji jedan takav pojedinačni slučaj ovaj zakon nije prihvatljiv. I ono što mi se čini najvažnije u ovoj raspravi reći, država je ta koja mora biti pravedna, država mora postaviti jednake uvjete jednaka prava svima, ozbiljna država se ne može ponašati danas ćemo jedno, sutra ćemo drugo, ozbiljna država ne može zaboraviti obaveze koje je preuzela, ozbiljna država ne može reći sutra puj pik ne važi. Država je oduzela ljudima vlasništvo, država je drugim ljudima dala pravo da uđu u stan i sada država kaže imamo dvije strane koje imaju suprotstavljen interese. To nije točno, neka se država izvoli pobrinuti za svoje građane, to je smisao i zadaća države. Pa šta će nam država ako se u njoj građani ne osjećaju sigurno. Nemojte se ministre zavaravati da i ovo nije jedan od razloga zašto danas ljudi napuštaju zemlju jer ako vidi da ne postoji zaštita u elementarnim pravima, a to je pravo na dom kako će onda vjerovati u druge stvari. Ako je 300.000 čini mi se, ajmo reći nekoliko stotina tisuća ljudi moglo riješiti taj problem, moglo otkupiti stanove zašto je sada problem sa 3000 ljudi ili je možda problem u tome što je država preuzela ulogu sudstva u ovom slučaju Vlada RH, bolje bi možda bilo rješenje da se prepustilo sudovima da o svakom pojedinačnom slučaju nastupaju jer ako promatramo s jedne i s druge strane imamo doista suspektnih slučajeva mogao bih ovako reći, ali nećemo ih sada nabrajati jer ideja vodilja nam mora biti osnovna suština zakona, osnovna suština pravednog zakona, a to je da se najranjivijima omogući zaštita i da oni sutra ne završe na ulici. I toga se najviše i zbog toga ne mogu glasati za ovaj zakon, toga me najviše strah jer govorimo mahom o starijoj populaciji kojoj nijedna mjera pa ni POS-ova mjera ni druga mjera neće uspjeti riješiti njihov problem. njima jedino problem može riješiti ako im se ponudi stan takvih gabarita u tom gradu gdje žive ili eventualno ako se vlasnika obešteti na taj način da on onda stan taj ostavi onima kojima su unutra uz nekakvu, slažem se ovdje što zakon dobro predviđa, ekonomski opravdanu naknadu jer doista nemaju svi privilegiju da plaćaju malu stanarinu kao što je bilo u slučaju ovome. Ali opet naglašavam, ti ljudi za to nisu krivi u tu situaciju ih je dovela država. Ne znam jel se slažete sa mnom ministre? Država ih je dovela. Nisu oni svojom voljom to odlučivali i država ne može se sada sakriti iza tog problema i reći da ih se to ne tiče. Vama čestitam kao ministru da ste se u to upustili, premda po mom mišljenju bi ovaj zakon, to mnogi upozoravaju, trebao ići zapravo u Ministarstvo pravosuđa, de facto ovdje se radi o odnosima između dviju ljudi u ugovorima, a država je ta koja mora stati u zaštitu onih koje je dovela u te probleme. Ovo rješenje će se pokazati vjerojatno, neće sutra, ali u budućnosti rješenjem koje nije dobro jer će ovim rješenjem stradati najmoprimci. Naravno nikome od nas nije cilj da one kojima je nepravedno oduzeta imovina da im se ta imovina ne vrati, ali to mora rješavati država kao što je to država takvu nepravdu i učinila. Dakle osobno ne mogu podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. Imamo nekoliko replika. Prvu repliku je tražio gospodin Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Žagar. U dosta stvari se mi možemo složiti općenito i neke stvari ste ovdje pohvalili i mislim to je tako kako je. No moram istaknuti da vaš osobni doživljaj prvenstva prava na dom nad pravom nad vlasništvom zapravo je samo osobni. Naravno, nepravda boli svakog. Nepravda boli kad vidite da je netko stekao stan, a vi niste. Nepravda boli kad znate da je netko došao do tog stana u kojem ste vi dobili stanarsko pravo na neki način koji bi možda trebali neki organi istražiti i da bi bilo na različite mogućnosti, naravno da onda te ljude to boli. Ali mi imamo dva prava koja su Ustavom zajamčena i tu ne možemo raditi razlike. To da je što ste rekli da to spada u Ministarstvo pravosuđa pa to je i bilo razlog zašto se nije ništa radilo. U vladi u kojoj ste i vi dio te vlade, kao i saborski zastupnik, upravo je Ministarstvo pravosuđa odbijalo to rješavat, nije htjelo … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica Radin: Vrijeme gospodin Čuraj.]] Zato mislim da opet, samo da završim, moralo se nešto napravit, nažalost ne mogu svi bit zadovoljni. Hvala lijepo.
Hvala. I gospodin Žagar odgovor.
Hvala podpredsjedniče. Uvaženi kolega Čuraj, s vama se moram složit da prošao je ozbiljan protek vremena da se ništa nije rješavalo i sve vlade do sad nisu se s tim uhvatile u koštac. Pitanje je bi li sad i ova Vlada, bi li ministar Štromar došao pred nas s ovim prijedlogom da nije presuda međunarodnog suda takva kakva je. Dakle ovo pitanje treba riješit, tu nema amnestije nijedne Vlade. Ja kad govorim, moj osobni stav, naravno da sam svjestan, ne možemo mi pravo vlasništvo je isto jedna ozbiljna kategorija Ustavna, jer sve drugo vodi u anarhiju, sve drugo vodi u princip da sutra netko nekome može opet nešto oteti i reć to je moje. Ono što je moja osnovna teza, država je ta koja je uzimala ljudima, država je ta koja je dodjeljivala stanove i država je ta koja sad mora ovaj problem riješiti i to na taj način, ne da kaže izvolite se vi dogovoriti jer sad imamo dvije interesne skupine, ne. Država mora naći takvo rješenje koje će biti prihvatljivo i jednima i drugima, a to je težak posao, tu se slažem, a ja nisam zadovoljan s ovim poslom koji je napravljen.
Gospođa Komparić Devčić.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče. Pa kolega ja se u većem djelu s vama mogu složit, a u onom djelu gdje ste rekli da je vama prednost doma iznad prednosti vlasništva ne mogu. Ja mislim da to mora biti jednako i da država apsolutno mora brinuti i o vlasnicima, i o neotuđivosti doma. Ne mogu se oteti dojmu da je ovaj zakon pisan u principu samo za jednu kategoriju i to za one vlasnike. Dakle mene brine jedna stvar, a to je da će sva ova nepravda zapravo pasti na leđa jedinica lokalne samouprave. Ja ovdje postavljam pitanje, fiskalni kapacitete jedinica lokalne samouprave koji će morati osigurati dom za te ljude? Dakle to je nemoguće, ti ljudi će se naći na ulici, ma šta god mi danas ovdje govorili. Ja zaista apeliram na svih vas, ljudi, ti naši sugrađani bit će na ulici.
Vrijeme, hvala. Hvala lijepa. Odgovor gospodin Žagar.
Hvala uvažena kolegice Komparić Devčić. Samo da možda nisam rekao u raspravi, dali ste mi sad priliku u odgovor na repliku. Ja dolazim iz malog mjesta u Slavoniji, mi nemamo s tim problema. Mislim da je ovo uglavnom problem gradova. Kod nas u Slavoniji sad ima praznih kuća, ali u njima nitko neće živjeti jer ne može, nema od čega živjeti. Ono što je, niti sam ja imam u obitelji nekoga tko je najmoprimac, tko je vlasnik, nemam nikakvog interesa, govorim čisto ljudski i to je kao stav. Ono što država mora brinuti o najranjivima i zato kažem ako postoji jedan slučaj. Ja se sad mogu zamisliti u nekakvom misaonom eksperimentu sveučilišnog profesora koji je radio do 70. godine, živi u tom stanu koji mu je dodijeljen i sad će ga netko šutnuti na ulicu. Kakvo smo mi onda društvo, kakvu mi poruku šaljemo? Mislim da je ipak trebalo, unatoč tome što … [[Govornik se ne razumije.]] možda je trebalo veći naglasak staviti na sudove pa neka sudovi rješavaju svaki pojedini slučaj.
Hvala. Gospodin Parić.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče. Kolega Žagar, potpisujem sve što ste rekli. Ono što mene muči u prijedlog ovog zakona, kao što je rečeno, država mora služiti tu da ispravlja sve nepravde u društvu koje su nastale, ma kad da su nastale. Ali problem ove priče je što zakonodavac, kako ja doživljavam, ima apsolutno razumijevanje za nepravde koje su nastale u prošlosti, ali nema nikakvo razumijevanje za nepravde koje on danas će počinit donošenjem ovog zakona prema ljudima koji danas žive u tim stanovima. A danas onih 50% koje kolege Đakić spominje „pozitivnih“ koji su u tim stanovima su mahom stari ljudi, u mirovinama, koji žive u Splitu, Zagrebu i velikim gradovima. Znate koliko je kvadrat stana u Splitu? Od 2000 pa Boga pitaj koliko eura. Stari ljudi koji žive sa mirovinama ili već kako žive ili lokalna zajednica ne mogu ništa napravit po tom pitanju. I moj najveći je strah da će ti ljudi upravo završit kako je kolegica Komparić rekla, a to ovaj zakon upravo gura u tom smjeru.
Hvala gospodine Parić. Odgovor izvolite.
Hvala podpredsjedniče. Dakle drago mi je da ste još jedanput naglasili, kolega Pariću, kad se govori u RH o ilustraciji, zamislite koliko je ta tema bila aktualna, zašto se nije provodila, zašto tolike godine je prošlo? Vidite ovakve egzistencijalne stvari se nisu provodile, ovo je pitanje nasljeđa, pitanje nečega što je država radila, a država se ne može ponašat ono što odgovara to ćemo prihvatit, a ono što nam ne odgovara to ćemo pod tepih pa nećemo rješavat. Ja sam to naglasio, nije ni ministar Štromar sad glavni krivac, on je sad uhvatio se silom prilika da taj problem rješava. Taj problem je trebalo davno rješavati, moglo se u prošlosti ga lakše riješiti. Sad ga je teško, ali ono što zamjeram ministru Štromaru, što nije još više vremena posvetio, još više truda možda i da smo dobili točne podatke koliko ima ovih spekulanata koji su kupovali stanove pa sad oni traže vlasništvo i sve drugo što je bitno znati da bi donijeli pravedan zakon.
Hvala lijepa. Gospođa Juričev-Martinčev.
Hvala lijepa poštovani podpredsjedniče. Kolega Žagar, govorili ste o tome kako država mora biti ozbiljna i ja bih se složila sa vama i zaista nit su krivi vlasnici što je njima oduzeta imovina, a nit su krivi oni najmoprimci kojima je dodijeljen jedan takav stan. Dugogodišnja nepravda mora biti ispravljena i moraju se izbjeći sporovi koji nam stoje za vratom, međutim bojim se da niti nepravda će biti ispravljena i da možemo dobiti dodatne sporove ako ne vodimo računa da je npr. pojedinim vlasnicima naknadno dodijeljeno i omogućeno pravo otkupa društvenog stana jer njihovi stanovi nisu bili useljivi. Molila bi da još jedanput predlagatelj zakona razmisli o tome da ne dođemo u nove sudske sporove jer u Zakonu o prodaju stanova na kojima postoji stanarsko pravo i Zakonu o naknadi za oduzetu imovinu, otkup društvenog odnosno nacionaliziranog stana od strane najmodavca odnosno vlasnika stana, tretira se kao obeštećenja vlasnika što znači da bi ti ostvarili dupla prava.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Hvala uvažena kolegice Juričev-Martinčev, dakle vi ste otvorili taj aspekt priče i vidite kako je riječ o vrlo ozbiljnoj temi, zato sam i rekao ministru Štromaru, nisam samo ja, govorili su i stručnjaci, ipak je to Ministarstvo pravosuđa, radi se o ozbiljnom problemu. Ako se prouzroči ponovno sudskih sporova, opet će biti građani RH ti koji će plaćati cijenu. Slažem se s vama, trebalo je još ozbiljnije pristupiti tom problemu. Naravno, nisam ja, da naglasim, kad ste mi dali mogućnost replike, uvaženi ministre, pa nisam ja zlurad da ja želim da taj zakon ne uspije, ali sve opravdano bojimo da će u mnogim slučajevima se pokazati kao ona kap koja je prelila čašu, gdje će mnogi ljudi koji su stvarali ovu zemlju, gradili, radili, imaju male mirovine, sad još završiti na ulici.
I na kraju gospodin Škorić.
Hvala lijepa. Kolega Žagar, replicirao bih, u više navrata ste spomenuli država je ta koja je dovela u ovo stanje međutim niste spomenuli koja država, ovo je hrvatska država, bivša Jugoslavija, bivša komunistička vlast je izbacila ljude iz stanove da bi druge nagradila, honorirala i ostavila u tim stanovima, dovela nas je u ovu poziciju i mi smo, hvala bogu nakon 28 g. ipak došli u poziciju da to pitanje rješavamo. Ali danas smo u poziciji da ovo pitanje ne može čekati jer aktualni zakon kaska za pravosuđem koji donosi rješenja u korist vlasnika. Prijedlog zakona prije svega pokušava to uskladiti a ne da se sramotimo pred Europom, dakle da je pravosuđe ispred nas a da nemamo zakonske osnove da provodimo propise. Dakle, u svakom slučaju nepošteno je država plati 90% vrijednosti tih stanova ova hrvatska Vlada i ova hrvatska država nudi kakvo takvo rješenje i izlazak iz ove situacije. Hvala.
Odgovor, gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče. Dakle, kolega Škorić, evo hvala vam na replici. Mislim da sam rekao u jednom trenutku socijalistička RH, dakle bivša država je donijela takve odluke koje nisu danas na čast i na ponos nama svima i ova država naravno da je treba ispraviti te nepravde. Ono što je zamjerka, što se evo prošlo je previše godina, 20 i nešto godina, to se nije riješilo, možda se moglo riješiti onda kas u ovi najmoprimci koji su bili u nacionaliziranim stanovima to uspjeli otkupiti, a evo ostao je broj određenih ljudi koji to nije uspio napraviti. Prošlo je previše vremena. Ako danas smatramo da su ti ljudi mogli riješiti svoje stambeno pitanje, vjerojatno se duboko varamo jer bi to oni vjerojatno napravili da su mogli i zato se bojim da je riječ o ranjivim skupinama koje će zbog ovog zakona završiti na ulici. Hvala.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama, gospodin Stevo Culej, nema ga, gubi pravo. Gospodin Branimir Glavaš, nema ga, gubi pravo. Gospodin Ivan Pernar, završno u ime kluba.
Uvažene dame i gospodo, mi se protiv deložacija odnosno nasilnih iseljenja borimo od 2012. g., jutro je bila još jedna takva deložacija, ovaj put u Puli. Radilo se o deložaciji čovjeka koji nepokretan je zapravo u krevetu i Antun Živković, jednostavno leži u krevetu i oni su došli danas po njega, da nije Živi zid tamo došao, čovjek bi bio vjerojatno deložiran, izbačen na ulicu, što je zapravo ljudska tragedija. Zašto vam ovo sve govorim? Zato je ovaj Zakon o najmu stanova, ukoliko prođe kako je planirano, dovesti će do masovnih iseljenja nekadašnjih stanar, kasnije zaštićenih najmoprimaca a sada zapravo nezaštićenih najmoprimaca. Mi u Živom zidu smo stranka dužnika, stranka ovršenih, stranka blokiranih, pa na neki način posljedično i stranka koja predstavlja interes deložiranih građana. Mi pozivamo Vladu da pronađe rješenje koje je cjelovito, znači ne rješenje koje će završiti kolektivnom deložacijama nego rješenje gdje bi ono kako se kaže u narodu, vuk bio sit i ovce na broju. Međutim, čini se da ova Vlada ne želi takvo rješenje odnosno želi cijelu ovu situaciju prebiti preko leđa zaštićenih najmoprimaca. Zna se, znači nije tajna da kad su ljudi otkupljivali stanove, da je dio novca od toga otkupa tih javnih stanova, državnih, odnosno tih javnih poduzeća trebao ići u fond kojim bi se omogućili zbrinjavanje stanara u privatnim stanovima, međutim lova je nestala po ono uhodanom receptu, ti stanovi za stanare u privatnim stanovima nikad nisu kupljeni i posljedično su ostavljeni i stanari i vlasnici stanova u užasnoj situaciji, znači ne dozvoljava im se ulaz u njihovo vlastito vlasništvo. Država 28 g. nije bila u stanju riješiti ovaj problem i na kraju ga je odlučila riješiti 'k'o onaj gordijski čvor, jednostavno je presjekla, ono deložirat ćemo 5000 ljudi, obitelji i to je to. Mi smatramo da to nije, ne samo da nije savršeno rješenje nego to nije nikakvo rješenje jer lako šta ćete ove deložirat tj. lako je što ćete ljudima dati stanove, to nije problem vratiti stan čovjeku koji je vlasnik, problem je u tome što će stanari ostati bez, ostat će mnogi ljudi na ulici, radi se o starijim ljudima, ljudima koji imaju 70, 80 godina koji su kreditno nesposobni, tko će tim ljudima dati kredite. To su fantaziranja. Ideja da će oni plaćati, ovo što vi predlažete onu komercijalnu najamninu. Pa od kuda da netko tko ima mirovinu 2000 kuna, kako će on plaćat sa mirovinom od 2000 kuna recimo 1600 kuna stanarine ili 2000 ili tisuću i pol. Od kuda, kako, od čega da ti ljudi žive? I onda se opet vraćamo na onaj lajt motiv skupljači boca koji vi skrivate kao zmija noge. Ja stalno kad prolazim gradom uvijek slikam to ne zato jer se rugam tim ljudima, nego zato jer želim pokazati da postoji evidentan problem, al da nikoga nije briga. I kao što vas nije briga za te ljude koji kopaju po smeću, tako vas nije briga niti za ljude koji će na kraju-krajeva završiti deložirani. I jedini konačni rezultat ove vaše politike zapravo će biti taj da će živi zid imati još više posla, još više akcija, da će biti još više medijskog cirkusa, al ne našom voljom. Naša želja je da od medijskog cirkusa u ovom slučaju ne dođe. Naša je želja da se pronađe kompromisno rješenje, da se ljudima da alternativni smještaj. Ali vama nije stalo do toga i zato će kažem doći do nužno do natezanja itd. Bit će puno posla za policiju. Naravno vas to nije briga, vi ste jednostavno u nekom svoj filmu, u svom svijetu i na to bi ja zapravo skratio sve ovo. I s napomenom, to je istaknuo moj kolega, u Sloveniji država je svim stanarima u privatnim stanovima dala zamjenski smještaj i riješila je problem tako da su svi zadovoljni. Ali u Hrvatskoj očito za borgovce ima, za onu vojnu starudiju ima, znači za određene kategorije ima, a za određene nema. Evo, nezaštićeni najmoprimci su postali jedna od tih kategorija. Živjeli.
I sad na kraju potpredsjednik Vlade i ministar gospodin Predrag Štromar će imati završnu riječ. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovane i uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Ja sam rekao gospodinu Marasu da bez ikakve namjere da ga uvrijedim, ali dao sam mu primjer da on da svoj stan nekome od ovih ljudi koji su potrebiti jer to je isti slučaj. To su privatni stanovi i privatnik mora doći u vlasništvo tog stana. Pa tako možemo i svi mi imati nekoga u podstanarstvu, a mislimo da to nije u redu, da mora država prvenstveno riješiti taj problem. Ovim Zakonom država rješava nepravdu, rješava nepravdu nanesenu vlasnicima stanova, ali i rješava nepravdu prema stanarima koji su trenutno unutra i država će u slijedećih godinu dana dobiti sve informacije stvarno od onih ljudi koji su potrebiti, imat ćemo pravu analizu. Ovim Zakonom, čl. 7. definiram čl. 8. definirano rok od godine dana da se prijave svi oni koji su zaštićeni najmoprimci i da država sa svakim pojedinačno ide u rješavanje tih problema. Ovim Zakonom imamo mogućnost na više načina rješavati stambeno pitanje, riješiti dom tim ljudima koji su sigurno potrebiti i država će pripremiti sve što treba kako bi ti ljudi stvarno imali svoj dom, svoj krov nad glavom. Država mora provoditi socijalnu politiku, ali opet ponavljam, ne privatnom imovinom građana. Privatna imovina građana treba postati prava privatna imovina građana. U te stanove vlasnici moraju ući i moraju njima raspolagati. Nepravda je nastala prije 60-ak godina, ali nepravda i ne činjenje ništa u ovih 20 godina. Od '98. do danas ništa nismo učinili. Mi nećemo nastaviti bježati od ovog problema zato što se ne radi o populističkom zakonu. Rekli su kolege iz SDP-a da su 2002. pokušali to riješiti, ali da su odustali jer nije baš bilo populistički. Evo, 16 godina kasnije mi nećemo odustati. Tu neodlučnost i produljenje nepravde su financirali vlasnici stanova i mi na to više nemamo pravo. Tko su korisnici stanova, kako su ih dobivali, koliki su stanovi, gdje se nalaze, koliko je ljudi u njima, nismo radili diskriminaciju po tom pitanju, nego smo rekli da ćemo brinuti o svima. Nema idealnog rješenja i tu se potpuno slažem, ali ima najbolje od mogućeg. Ovo je najbolje od mogućeg. Osigurali smo primjereni rok, postupno povećanje naknade i vrijeme u kojem država i zaštićeni najmoprimci kroz različite modele mogu riješiti svaki pojedini slučaj. Istovremeno smo vlasnicima dali rok nakon kojeg konačno mogu slobodno raspolagati svojom imovinom. Kad kažete da ste za zaštitu privatnog vlasništva, a onda ne napravite ništa da zaštitite to vlasništvo i sad ponovo kad imate pravo glasati i priliku glasati za zaštitu privatnog vlasništva, vi to odbijate. Ja mislim da je to licemjerno. Pa i najmoprimci žive u neizvjesnosti svih ovih godina kakav će biti Zakon i da li će biti zaštićeni. I oni će sad znati koje su sve njihove mogućnosti za rješavanje stambenog problema. Naravno, nisu svi zaštićeni najmoprimci kreditno sposobni i zato imamo suradnju države i jedinica lokalne samouprave, imamo projekt POS za najam. Mi možemo izmjenama Zakona kojega ste vi izmijenili prije 2 tjedna, Zakona o poticanoj stanogradnji, možemo posebnu liniju napraviti POS-a za najam, posebnu liniju za ovisno o time koliko će biti potreba da riješimo stambeno pitanje sadašnjim zaštićenim najmoprimcima. Jedna godina prijava i 4 godine vremena da izgradimo stanove i izgradit ćemo ih. Ova država će to učiniti. Gospodine Bunjac, ovaj zakon nije pitanje moje muškosti, vi biste bili veliko muško pa privatnom imovinom građana mlatili socijalnu politiku. To se ne može raditi. Pozivam vas da budete muško i da vi kažete, pa onda svojom obiteljskom imovinom riješite barem jedan problem. Rok od 5 g. je tu ne zato da bi netko bježao od problema, nego da se ponudi pravo, održivo i moguće rješenje. Ovaj zakon je usklađen sa odredbama Europskog suda za ljudska prava i odlukama Ustavnog suda. Ovaj zakon je prije svega rješavanje nepravde a onda i ispunjavanje pravnih obaveza. Vi bi ste od odluke suda za ljudska prava pravili papirnate brodiće kad vam to paše, ali kad vam paše neka odluka ustavnog suda vi koristite tu odluku u svoju korist. Vi ste protiv Europskog prava, protiv cijepljenja, protiv kredite, ponekad. Ponekad niste kad vi uzimate kredit. Ovaj zakon je pravedan, on je održiv i on će riješiti ono što do sad nitko nije riješio. Moram još jednom istaknuti zašto idemo u ove izmjene zakona. Ovim izmjenama zakona RH rješava problem pravne praznine koja egzistira 20 g. i to ćemo riješiti na pravičan i održiv način. To znači da ovim izmjenama ispravljamo nepravdu koja traje već desetljećima. Ovim izmjenama zakona postiže se ravnoteža između suprotstavljenih interesa najmodavaca i najmoprimaca. Vlasnici stanova, najmodavci, dobivaju točan datum kada mogu potpuno i slobodno raspolagati svojom nekretninom. Taj datum bit će 1. rujna 2023. Upravo ovim izmjenama usklađujemo zakon s najvišim sudovima kao što su Europski sud za ljudska prava i naš Ustavni sud. Time stajemo na kraj potencijalnim tužbama i odštetama jer trajno rješavamo stambeno pitanje najmoprimcima i ulazak u vlasništvo najmodavcima. Ja vam predlažem da izglasate ovaj zakon, on je potreban Hrvatskoj, on je potreban i najmodavcima i najmoprimcima.
Imamo nekoliko replika, prvu repliku je tražio gospodin Žagar.
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, još jedanput valja naglasiti radi hrvatske javnosti, vi ste sad u uvodu završne riječi to rekli, nisu najmoprimci oteli stan vlasnicima, nisu to bili najmoprimci. Država je otela stan vlasnicima i onda je dala nekome to na korištenje u obliku stanarskog prava ili kako već drugačije. Dakle, najmoprimci su isto žrtva, govorimo o bivšoj državi, socijalističkoj RH. I jedni i drugi su žrtve odluka te države. I zato ja smatram da je teško rješenje tražiti tako da vi govoriti da se traži ravnoteža između suprotstavljenih interesa. Ne radi se tu o interesima. Problem otetog vlasništva treba država rješavati jer ga je ona otela, … [[Govornik se ne razumije.]] RH na temelju Ustava i jednako tako problem ljudi koji će ostati na ulici. Drago mi je da kažete da će se svaki pojedinačni slučaj rješavati, volio bi kad bi mi sad jamčili da nijedan čovjek koji je u teškoj situaciji, koji ima malu mirovinu neće završiti na ulici.
Hvala. Želite odgovoriti? Izvolite.
Poštovani gospodine saborski zastupniče, upravo ovim izmjenama ovog zakona, omogućujemo to što ste rekli da vam ja nogu garantirati a to je da nitko neće ostati na ulici. Svi će imati krov nad glavom, sve ćemo situacije rješavati. Slažem se s vama, nepravda je učinjena 40-ih, 50-ih, 60-ih, nepravda je načinjena i 90-ih. Mi moramo ispraviti nepravdu. Ovim zakonom ispravljamo tu nepravdu, omogućujemo rješavanje svih problema koji imaju i najmoprimci i najmodavci, otvaramo si prostor da riješimo sve te probleme, naravno, na pojedinačni način, znamo da ima različitih situacija kako je tko dolazio do stana, koju potrebu ima, imamo 4 velike mogućnosti u ovim izmjenama zakona, od POS-a, od prava prvenstva na domove, prava prvenstva na prodaju stanova, pravo prvenstva na prodaju državnih i lokalnih stanova.
Hvala. Gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Ministre Štromar, znači vi i dalje obmanjujete javnost pričama kako mi tražimo odnosno oporba, najmoprimci da ovaj teret preuzme država. Ja vas još jednom podsjećam da postoje namjenska sredstva, znači ljudi su otkupljivali stanove i još uvijek svaki mjesec otkupljuju stanove i državni proračun temeljem toga dobije oko 30 milijuna eura svaki mjesec. Znači ne radi se o tome da bi država ili građani nešto morali dati nego biste trebali utrošiti namjenska sredstva koja dolaze upravo od bivših stanara u društvenim stanovima. I vi pričate ovdje javnosti da su zaštićeni najmoprimci zadovoljni, daj mi nađite jednog jedinog koji će reći da je zadovoljan sa ovim vašim zakonom. Evo tu gore vam sjede, pa dajte idemo ih pitati sa ovim vašim zakonom. Nemojte govoriti neistine nego jasno recite da ste stali na jednu stranu i da je to vaša konačna odluka.
Želite odgovoriti? Izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, ponavljam, cilj ovog zakona je riješiti nepravdu, rješavamo nepravdu sredstvima, državnim sredstvima. Sredstvima iz proračuna a ne sredstvima od privatnih, od građana iz njihovih stanova. Otvaramo si prostor, nitko neće biti deložiran, nećete imati šta raditi za 5 g. jer ćemo prije riješiti stambena pitanja i najmoprimcima a i omogućiti najmodavcima d uđu u svoje stanove.
Gospodin Pernar.
Uvaženi predsjedavajući, pa htio bi reći da postoji evidentan problem u tome što ministar Štromar kaže ovako, mi ćemo prvo donijeti zakon a onda ćemo napraviti analizu. Pa valjda bi bilo normalno u nekoj normalnoj državi da se prvo napravi analiza pa onda piše zakon. Druga stvar, vi govorite nema sustavnog rješenja, ne, nego ćemo ići svaki slučaj po svaki slučaj, međutim kada se radi o stotinama migranata, azilanata koje nam šalju ovdje u Hrvatsku, onda Vlada ne kaže raspravljat ćemo svaki slučaj posebno, nego kaže svim tim ljudima ćemo dati besplatne državne stanove i plaćat ćemo im režije. Znači ljudi koji dolaze, da ne kažem padaju s Marsa ovdje, koji nemaju veze s Hrvatskom, njima država besplatno plaća najam i režije i ima za njih kolektivno rješenje, a za vlastite građane nema. Ovo je velika civilizacijska sramota šta radite.
Hvala lijepa. Gospodin Štromar.
Uvaženi saborski zastupniče, Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja ima analizu. Analiza je napravljena prema svim dostupnim podacima, ali jedan dio … [[Govornik se ne razumije.]] ne može biti javni, to me priječi Zakon o zaštiti osobnih podataka. U ovom zakonu smo omogućili da svatko tko želi da mu država pomogne u rješavanju njegovog stambenog pitanja, da se javi u roku godine dana kad ćemo dobiti sve te podatke, otvorili smo si prostor da riješimo sva stambena pitanja svih najmoprimaca.
Gospodin Čuraj.
Zahvaljujem podpredsjedniče, poštovani podpredsjedniče Vlade. Mislim da ste detektirali dobro određene stvari i meni i svima sigurno, nikom nije ovdje cilj da netko ostane bez krova nad glavom. Ja nisam čuo ovdje baš neku alternativu, osim da nekom je dodijeljeno stanarsko pravo i stan i sad mu država treba opet to dat i time ga stavit u bolji položaj nego one koji dižu kredite i kupuju stanove, što naravno opet ne može, znači ne smijemo to radit. Ono što je bitno, da nitko ne bude na ulici, da imamo rok od 5 godina da se u godini dana postignu dogovori i da se poštuju oba prava, i pravo na dom i pravo vlasništva. I u tih 5 godina sve možemo regulirati, to je dobro rečeno. I nema histerije, podilaženja tima ljudima, nego problem, razgovor i rješavanje.
Vrijeme, hvala. Gospodin Kirin, izvolite.
Poštovani podpredsjedniče Sabora, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Ovaj zakon, ako ste ga pozorno slušali, vi koji ste skeptični, shvatili ste ako ne mislite tendenciozno ili interesno, ispravlja nepravde prema stvarnim vlasnicima, ali pravičan je prema zaštićenim najmoprimcima, posebno, čuli ste poruku ministra da se svi u roku godini dana trebaju javiti ministarstvu i ministarstvo će tada odlučiti koji model će biti najvažniji i najlakši za zbrinjavanje jer mnogi najmoprimci imaju puno nekretnina, imovinski cenzus, no on još nije uključen, ali naravno da će ministarstvo o tome raspravljati. Tako da nitko neće biti bačen na ulicu. Hvala.
Na kraju gospodin Batinić.
Hvala podpredsjedniče, poštovani podpredsjedniče Vlade i ministre. Naime, ovaj zakon je pravni okvir koji otvara mogućnost, rješava jednog dugogodišnjeg problema koji bilo je pokušaja, nije se uspjelo riješit, nije se iznašlo adekvatno rješenje. I prvenstveno daje mogućnost, odnosno formu da se i najmodavac i najmoprimac, ukoliko postoji interes dogovore oko baš identičnog stana, istog stana u kojem je i najmoprimac. Kazali ste da će država omogućiti rješavanje na način da nitko ne ostane bez krova nad glavom, što svakako Hrvatska je socijalna država, poštiva se Ustav, pravo svakog građanina, ali jednako tako ne smijemo zanemariti i zaboraviti, neovisno, da je vlasništvo Ustavna kategorija, privatno vlasništvo je Ustavna kategorija.
Hvala. Odgovor izvolite.
Poštovani gospodine saborski zastupniče. Da, ovo je jedan okvir koji rješava veliku nepravdu koja je nanesena našim ljudima i onom sustavu socijalističkom, ali i onih prvih 10 godina u modernoj Hrvatskoj i suverenoj Hrvatskoj. I ovim okvirom je omogućeno i da se najmodavac i najmoprimac dogovore. Da najmoprimac ostane u istom stanu, da plaća pravičnu cijenu tržišnog najma, ali i da ima pravo prvo otkupa stana, ukoliko vlasnik stana želi prodat stan, najprije ga mora ponudit onome tko je trenutno unutra, trenutno zaštićeni najmoprimac. Mislim da stvarno rješavamo jednu veliku nepravdu koja se događala u povijesti Hrvatske. Hvala.
Nema više govornika, time zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 19,10 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o najmu stanova, drugo čitanje, P.Z. br. 293. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika neovisni za Hrvatsku, Klub zastupnika SDP-a, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e i Klub zastupnika SDSS-a. Pregled amandmana dostavljen vam je elektronskim putem. Molim predstavnika predlagatelja za očitovanje o podnesenim amandmanima. Poštovani državni tajnik gospodin Željko Uhlir. Prelazimo na amandman br. 1. Kluba zastupnika neovisni za Hrvatsku na članak 1., stavak 2.. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća jer bi time bila promijenjena koncepcija cijelog zakona o predloženog zakona u dijelu kojim se odnosi na postupno smanjivanje prava zaštićenih najmoprimaca.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Hasanbegović.
Dakle, predložena odredba koju želimo promijeniti amandmanom je u protimbi sustavnom odredbom članak 48. Ustava RH kojom se jamči pravo vlasništva. Odredbom i zakona se zapravo ograničava prava vlasnika da slobodno raspolaže svojim vlasništvom. Nadalje ova odredba je protivna načelu ravnopravnosti ugovornih strana te ustavnom načelu jednakosti pred zakonom. Uz to stavak 1. članka 1. je u koliziji sa stavkom 2. istoga članka te omogućuje zlouporabu tj. reketarnje vlasnika od strane najmoprimca. Sličnu odredbu je sadržavao i Zakon o najmu stanova iz '96. pa je Ustavni sud RH ukinuo predloženi rok iz amandmana, dakle našega amandmana je 31. kolovoza 2023. koji nadnevak predstavlja zadnji dan kada zaštićeni najmoprimac imaju taj status u stanovima u privatnom vlasništvu. Tražimo glasovanje.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hasanbegoviću. Prelazimo na amandman br. 2. Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e na članak 2. Izvolite gospodine Uhlir.
Zahvaljujem. Amandman se ne prihvaća jer se cijeni da predloženo povećanje nije dovoljno u kontekstu postupnog povećanja sa zaštićene najamnine koja se prema konceptu predloženog zakona kroz 5 godina treba približiti slobodno ugovorenoj najamnini i ispunjenja dijela presude Europskog suda za ljudska prava. I u članku 2. 6.-ti stavak amandman se ne prihvaća jer bi predloženo brisanje nepotrebno uzrokovalo brojne i dugotrajne parnice u visini povećane zaštićene najamnine.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Bunjac. Izvolite.
Ja sad ne razumijem, vi ste samo ovaj amandman 1. komentirali ili odmah amandman 2. na članak 2.? Znači ovaj za povećanu najamninu i ovaj da se ljude izbaci na ulicu za 5 godina.
Kolega Bunjac, dakle amandman br. 2. vašeg kluba na članak 2. dopunjeno poglavlje 11.a članak 28. a i stavak 1. i na članak 2., dopunjeno poglavlje 11.a., članak 28. stavak 6.
Znači obadva amandmana ustavi?
Jedan amandman koji sačinjava ove dvije … [[Govornik se ne razumije.]]
Znači kojim se povećava stanarina, je li tako? Znači mi se protivimo povećanju stanarine za dvostruko iz razloga jer troškovi života i inflacija ne mogu pokriti to povećanje i ustvari će se već tu dogoditi da jedan dio zaštićenih najmoprimaca neće moći plaćati najamninu te smatramo da je ovo povećanje prebrzo, prenaglo, premalo promišljeno i iz toga razloga tražimo glasanje o amandmanu. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Prelazimo na amandman br. 3. Kluba zastupnika neovisnih za Hrvatsku na članak 28. stavak 1. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća jer se cijeni da je predloženo povećanje preveliko u kontekstu postupnog povećanja zaštićene najamnine koja se prema konceptu predloženog zakona kroz 5 godina treba približiti slobodno ugovorenoj najamnini.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Hasanbegović, izvolite.
Dakle našim amandmanima, ovim konkretnim amandmanom tražimo da se vlasniku puna naknada do tržišne vrijednosti mora u cijelosti isplaćivati odmah a ne kroz 5 godina i to sukladno pravomoćnim presudama koje hrvatski sudovi već donose na podlozi presude Europskog suda za ljudska prava u predmetu Statileo protiv Hrvatske od 10. listopada 2014. godine. Dakle to je početni rok za tih 5 godina, 2014./2019. godina. Kao jedan od argumenata za ovaj amandman i iznosimo činjenicu da treba uzeti u obzir da je vlasništvo vlasnicima ograničeno već gotovo 7 desetljeća kao i vlasnikovu izmaklu dobit kroz to proteklo razdoblje i tražimo glasovanje.
Zahvaljujem poštovani kolega Hasanbegović. Prelazimo na amandman br. 4. Kluba zastupnika neovisni za Hrvatsku u svezi s člankom 28. stavak 2. Izvolite gospodine Uhlir.
Zahvaljujem. Amandman se ne prihvaća iz istih razloga navedenih uz stavak 1. ovoga članka odnosno postupnog približavanja slobodno ugovorenoj najamnini.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Hasanbegović. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] ponovno podsjećam da hrvatski sudovi već donose pravomoćne presude i u slučaju neprihvaćanja ovoga amandmana, temeljem novih presuda država će bez obzira na ovu proklamiranu tzv. postupnosti morati isplaćivati vlasnicima iznose do pune i stvarne tržišne najamnine. Dakle, tražimo, ponavljam još jednom da se odmah vlasniku, stupanjem zakona na snagu, počne isplaćivati puna najamnina, koju smo okvirno ocijenili i sukladno presudama hrvatskih sudova na 5 puta veću najamninu od postojeće tzv. zaštićene najamnine u ovom trenutku. Hvala tražimo glasovanje.
Zahvaljujem poštovani kolega Hasanbegović, prelazimo na amandman broj 5 Kluba zastupnika Neovisnih za Hrvatsku, u svezu s čl. 28. stavak 4. izvolite, gospodine Uhlir.
Zahvaljujem amandman se ne prihvaća jer se predloženi zakon mora odnositi i na zaštićenog podstanara, obzirom da isti prema Zakonu o najmu stanova plaća zaštićenu najamninu i kao takav je pojam uveden u zakon.
Hvala lijepo, izvolite gospodine Hasanbegović.
Dakle, tražimo brisanje iz cijeloga zakonskoga prijedloga, pojma tzv. zaštićenog podstanara. Dakle, pojam zaštićeni podstanar, postao je u Zakonu o stambenim odnosima socijalističke RH iz 1985. g. Njegovim zadržavanjem, dakle, toga pojma stvara se pravna zbrka i zadržava pravni delikt iz Jugoslavenskog komunizma i nerazumijevanje odredaba uključujući i njihovu primjenu. Dakle, mene bi zanimalo poštovani državni tajniče, zna li itko i jednog u stvarnosti, tzv. zaštićenoga podstanara. Držim da u stvarnom životu da u RH ne postoji niti jedan tzv. zaštićeni podstanar i tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 6 Kluba zastupnika Neovisnih za Hrvatsku, u svezi s čl. 28. B stavak 1, izvolite gospodine Uhlir.
Zahvaljujem, amandman se ne prihvaća. Također je zaštićeni podstanar kojeg ima u vidu predmetna odredba, predstavlja kategoriju o kojem se mora skrbiti država i kao takav pojam postoji u zakonu.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Hasanbegović. Izvolite.
Dakle argumenti su isti, država se treba skrbiti o nečemu što postoji, u nečemu što ne postoji se ne može skrbiti sve i da hoće i tražimo još jednom dakle da se pojam zaštićenih podstanar kao relikt Zakon o stambenim odnosima SR Hrvatske, iz 1985. g. briše iz ovog zakonskog prijedloga. I tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman broj 7 Kluba zastupnika Neovisnih za Hrvatsku, u svezi s člankom 28 B, stavak 2, izvolite gospodin Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća, također kao i prethodni zaštićeni podstanar, kojeg se ima u vidu, predstavlja kategoriju koja postoji, pojam je uveden u zakon i o njoj se mora skrbiti jedinica lokalne samouprave.
Hvala lijepo. Kolega Hasanbegović, izvolite.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 8. Kluba zastupnika SDP-a na članak 2 u svezi s člankom 28 C, izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća, jer je predložena odredba protivna koncepciji predloženog zakona u dijelu u kojem se uvodi postupno povećanje zaštićene najamnine, radi prilagodbe zaštićenih najmoprimaca, novim okolnostima i dijelu kojim se vlasnicima stanova omogućava stupanje u posjed stanova nakon najviše 5 g. I ne ispunjava uvijete iz presude Europskog suda za ljudska prava.
Zahvaljujem poštovani kolega Bauk, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ovim se amandmanom štiti pravo najmoprimca, kojim se ukida status zaštićenog najmoprimca, kako bi sada po tržišnim uvjetima nastavili koristiti stan koji je u statusu najprije stanara sa stanarskim pravom, potom zaštićenog najmoprimca, koriste više desetljeća u kontinuitetu. Na taj način zaštitilo bi se njihovo pravo na dom iz Ustava RH, i međunarodne konvencije o ljudskim pravima o čemu se je izjasnio i Europski sud za ljudska prava koji je presudio da je iseljenje stanara iz stanova u kojem su stanovali duži vremenski period, kršenje njihovog prava na dom iz čl. 8. stavka 1 konvencije, zbog čega je RH kažnjena sa visokim novčanim iznosom. … [[Govornik se ne razumije.]] i drugi protiv Hrvatske i druge presude. Ovu presudu predlagatelj prijedloga zakona u potpunosti zanemaruje. Istovremeno ovim amandmanom ispravlja se zakonodavne nedostatke na koji se ukazuje Europski sud za ljudska prava, u odnosu na povrijeđena prava vlasnika stanova, konkretno, ovaj amandman otklanja zakonodavni nedostatak nepostojanje vremenskog ograničenja u odnosu na sustav zaštićenog najma. Isto tako, ovim se amandmanom utvrđuju kriteriji za utvrđivanje visine slobodno ugovorene najamnine, te okvire iste, što je potpuno u skladu s presudom Europskog suda za ljudska prava iz presude Staitleo protiv Hrvatske, koju predlagatelj navodi kao glavni razlog izmjene ovog zakona. Sud za ljudska prava u presudi Statileo protiv Hrvatske, strikino navodi da države potpisnice konvencije imaju puno pravo posebnim mjerama zaštiti najam i uvesti kontrolu nad iznosima najamnine, te je smanjiti ispod tržišne vrijednosti. Sud striktno navodi, da su takve mjere često korištene mjere, koji imaju za cilj zaštiti stanare i smanjiti iznos najamnine, zbog gospodarskih interesa i razloga da su tržišne najamnine neprihvatljive sa stajališta socijalne pravde, odnosno, općeg interesa. Konkretno ovim amandmanom otklanja se zakonodavni nedostatak iz presude Statileo ne odgovarajuće visine zaštićene najamnine … [[Govornik se ne razumije.]] zakoniti financijskih tereta koji su nametnuti … [[Govornik se ne razumije.]] tražimo glasanje. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bauku, prelazimo na amandman broj 9 Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, na članak 2 izvolite.
Hvala lijepo, amandman se ne prihvaća, jer se na taj način ne bi ostvarila osnovna svrha zakona. To jeste onemogućavanje vlasnicima stanova da se stanovima slobodno raspolažu i ne ispunjavaju se uvjeti iz presude Europskog suda za ljudska prava.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Državni tajniče, ideja da se ljude baci na ulicu je upravo monstruozna tim prije jer tu ima ljudi koji su živjeli u jednom stanku kroz tri generacije, neki su se uselili u svoje stanove kao obitelji čak prije II. svjetskog rata i doista je nevjerojatno da u državi koja se nalazi u EU-u, koja se smatra uljuđenom i civiliziranom, u kojoj imamo nekoliko desetina tisuća praznih nekretnina, mi ćemo sada stvarati beskućnike kojih nikada prije nije bilo. Beskućnici su proizvod isključivo HDZ-a, SDP-a i HNS-a. Dakle mora se poštivati ugovor o sukcesiji bivših država SFRJ koji utvrđuje da se prava građana utvrđuju s onim stanjem koje bilo 30.12.1990. g., a u tom trenutku svi oni koji su stanovali u tzv. društvenim stanovima, bilo u onim s nominalnim vlasnicima, bili su izjednačeni u pravima. Zaštićeni najmoprimci svoje pravo su izgubili tek 1996. g. što znači da taj ugovor nije poštivan. Također, svi vlasnici društvenih stanova uplaćivali u stambeni fond a oni koji uspjeli otkupiti društvene stanove, njih 300 000, njihova sredstva su trebala biti namjenski potrošena između ostaloga za rješavanje pitanja zaštićenih najmoprimaca. Novac ste potrošili i u nedostatku nekog pametnijeg rješenja, sada prelamate stvari preko koljena tako da vam se smiju čak i vaši koalicijski partneri i mislite baciti 3000 obitelji na ulicu, ja vas pitam hoćete li moći sutra tim obiteljima pogledati u lice kad ih sretnete na ulici a sigurno ćete te ih sresti i budite sigurni da vi tada više nećete biti državni tajnik. Hvala lijepa.
Zahvaljujem, tražite glasovanje? [[Upadica Bunjac: Da.]] Hvala lijepo. Prelazimo na amandman broj 10. Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u svezi s člankom 28 c. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća jer je preložena odredba protivna konceptu predloženog zakona u djelu kojim se postupno smanjuju prava zaštićenih najmoprimaca a što je nužno radi njegove prilagode o ukidanju zaštićenog najma.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Hasanbegović, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] [[Upadica Brkić: Kolega Hasanbegović, molim vas mikrofon, hvala lijepo.]] Dakle zadržavanje odredbe o tzv. prvokupu je protivno Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima ograničava pravo vlasništva i ide na štetu vlasnika stanova. Uočljivo da odredba o tzv. pravo prvokupa nema jasnoga cilja i svrhe osim dodatnog ograničavanja vlasnika stanova da slobodno raspolažu vlasništvom u neograničenom trajanju. Podsjećam Ustavni sud RH 1998. g. je ukinuo puno utemeljenije pravo prvokupa za bivše vlasnike stanova prema Zakonu o naknadi za imovinu oduzete za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine, dakle tzv. konfiscirani nacionalizirani stanovi a ovim prijedlogom se prva prvokupa zadržava za tzv. zaštićene najmoprimce i kada izgube taj status. Dakle Ustavni sud RH je utvrdio da se zakonom pravo vlasništva može ograničiti uz tržišnu naknadu samo ako je to u interesu RH, nejasno je koji je to interes RH da bivši zaštićeni najmoprimac ima pravo prvokupa od vlasnika i to neograničeno nakon što izađe i ne živi više u tim stanu. Zaključno, interes RH u tom slučaju ne postoji te pravo prvokupa treba potpuno ukinuti. Tražim glasovanje a s tim u vezi najavljujem i odgovarajuću ustavnu tužbu, hvala.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman broj 11, Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u svezi s člankom 28. c stavak 2. Izvolite, gospodine Uhlir.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća iz istih razloga u stavku 1., a to je postepeni prijelaz zaštićenih najmoprimaca n novi status.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Hasanbegović, izvolite.
dakle, još jednom podsjećam, obvezujuća presuda Europskog suda za ljudska prava u predmetu Statileo protiv Hrvatske, pravomoćna je od 2014., ona je ustanovila rok od 5 g. koji uskoro istječe kao primjeren rok za ugrađivanje u hrvatsko zakonodavstvo odgovarajućih pravnih instrumenata i propisa kojima će RH ispraviti nepravde nanesene vlasnicima stanova. Te nepravde treba početi ispravljati odmah ne ih produživati još za slijedećih 5 g. Tražimo glasovanje.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hasanbegoviću. Prelazimo na amandman broj 12 Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u svezi s člankom 28. c stavak 3. Izvolite, gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća iz razloga navedenih već i ranije uz pojam zaštićeni podstanar tj. radi se o postojećem pojmu kojeg moramo uvažavati.
Hvala lijepo. Izvolite, gospodine Hasanbegović.
… [[Govornik nije uključen.]] [[Upadica Brkić: Molim vas, hvala.]] Još jednom ponavljam, pojam zaštićeni podstanar je nepostojeći relikt komunističkoga stambenoga zakona i ovdje zbog birokratskih razloga se i dalje i pukog prepisivanja zakona, od 1985. do današnjega dana potpuno neopravdano zadržavamo. Ponavljam, tražimo da se iz ovog zakona briše pojam tzv. zaštićenog podstanara kao pravno nepostojećeg stanja. I o tome tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman broj 13 Kluba zastupnika SDP-a na čl. 2., 28. d., st. 1. Izvolite.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća iz razloga već navedenih uz pojmove zaštićene najamnine i zadržanog prava najma na neodređeno vrijeme jer se radi o postepenom prijelazu na novi status i ispunjenje dijela uvjeta iz presude europskog suda za ljudska prava.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Bauk, izvolite.
Obrazloženje za ovaj amandman je identično kao i za prethodni amandman koji smo podnijeli na čl. 28. c i tražimo glasanje.
Hvala lijepo poštovanom kolegi Bauku. Prelazimo na amandman br. 14. Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u svezi s čl. 28. d. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća jer se cijeni da pravo prvokupa zaštićenog najmoprimca na stan u kojem stanuje ne predstavlja teret za vlasnika stana koji bi umanjivao njegova prava na slobodno raspolaganje stanom ili financijskom ili drugom prihvatljivom smislu.
Zahvaljujem. Izvolite kolega Hasanbegović.
Dakle, još jednom ponavljam. Pravo prvokupa je protivno Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Dakle, uočljivo je da odredba o pravu prvokupa nema nikakvog jasnog cilja i ona i to zdrav razum govori sama po sebi, predstavlja teret i ograničenje za vlasnika da potpuno neograničeno slobodnom voljom raspolaže svojim vlasništvom. Ustavni sud 1998. je ukinuo već jednom u kontekstu drugog zakona pravo prvokupa, ovdje se to pravo zadržava iako ne postoji nikakav interes RH da tzv. zaštićeni najmoprimci kada izgube taj status doživotno zadržavaju to pravo i na neki način ograničavaju u stvarnosti pravo vlasništva. Tražim glasovanje, još jednom ponavljam s tim u vezi najavljujem i ustavnu tužbu. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi. Prelazimo na amandman br. 15. Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u svezi s čl. 28. e, st. 1. Izvolite gospodine Uhlir.
Zahvaljujem. Amandman se ne prihvaća s obzirom da nije prihvaćen amandman i na čl. 28. c, tj. radi se o potrebi postepenog prijelaza na novi status zaštićenih najmoprimaca.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Hasanbegović, izvolite.
... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] na presudi Europskog suda za ljudska prava iz 2014. godine koja jasno propisuje rok od 5 godina i da se ovaj Zakon donio 2014. godine, onda bi ova postupnost o kojoj govorite bila utemeljena. Dakle i o tome tražimo glasovanje.
Zahvaljujem. Prelazimo na amandman br. 16 Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u svezi s čl. 28 e, st. 2. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća s obzirom da nije prihvaćen amandman na čl. 28. c, tj. ponovljeno radi se o potrebi postepenog prijelaza na novi status zaštićenih najmoprimaca.
Hvala lijepo. ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala. Argumente sam iznio i tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 17 Kluba zastupnika SDSS-a u svezi s čl. 28. e. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepa. Amandman se prihvaća i to u izmijenjenom obliku tako da sada glasi [[Upadica Brkić: Hvala lijepo.]] Dobro.
Hvala lijepo. Amandman… ... [[Upadica: ne čuje se.]] A imate izmijenjeni? Izvolite. Ispričavam se.
Hvala. U čl. 28. e, st. 2. iza prve rečenice dodaju se riječi, ako jedinica lokalne samouprave ne raspolaže stambenim fondom ili sredstvima obvezu prema zaštićenom najmoprimcu preuzima Agencija za pravni promet i posredovanje nekretninama.
Hvala lijepo. Amandman postaje sastavni dio Zakona. Prelazimo na, izvolite.
Ako smo dobili dobru tablicu, ovo što je pročitao državni tajnik je prihvaćen amandman SDSS-a, ne u izmijenjenom obliku. Šta je izmijenjeno? Ako mi možete objasniti. Amandman br. 17.
Slobodno, izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepa. Dakle, original Kluba zastupnika SDSS-a glasi, u čl. 28. e, iza stavka 2., dodaje se novi stavak. Mi kažemo, u članku 28. e, st. 2. iza prve rečenice.
U redu. Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 18. Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u vezi s čl. 28. e, st. 3. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća iz razloga navedenih uz amandman predlagatelja na čl. 28. a, st. 4. tj. radi se o postojećem pojmu kojega moramo uvažavati.
Hvala lijepo. Gospodine Hasanbegović, izvolite.
Obrazloženje je isto i tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Amandman br. 19. Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u svezi s čl. 28. e, st. 5. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća iz istih razloga kao što su ranije navedeni u prethodnom amandmanu odnosno tj. radi se o postojećem pojmu kojega moramo uvažavati.
Zahvaljujem. Gospodine Hasanbegović.
... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 20. Kluba zastupnika neovisni za Hrvatsku u svezi s čl. 28. f, st. 1. Gospodine Uhlir izvolite.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća iz istih razloga kao u prethodnom amandmanu tj. radi se o postojećem pojmu kojega moramo uvažavati.
Hvala lijepo. Gospodine Hasanbegović.
Hvala. Tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 21. Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u svezi s čl. 28. g, st. 1. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća iz istih razloga kao prethodnom amandmanu tj. radi se o postojećem pojmu kojeg moramo uvažavati.
Gospodine Hasanbegović.
Tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 22. Kluba zastupnika Neovisnih za Hrvatsku u svezi s čl. 28. g., st. 2. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća iz razloga istih kao u prethodnom amandmanu tj. radi se o postojećem pojmu kojega moramo uvažavati.
Hvala. Gospodine Hasanbegović.
... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 23. Kluba zastupnika neovisnih za Hrvatsku u svezi s člankom 28.g stavak 4.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća iz istih razloga kao u prethodnom amandmanu, tj. radi se o postojećem pojmu kojega moramo uvažavati.
Hvala lijepo. Gospodine Hasanbegoviću.
Tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 24. Kluba zastupnika neovisnih za Hrvatsku u svezi s člankom 28.h. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća iz istih razloga kao u prethodnom amandmanu, tj. radi se o postojećem pojmu kojega moramo uvažavati.
Izvolite gospodine Hasanbegović.
Čisto zbog proceduralnog skraćivanja tražim glasovanje za sve amandmane u kojima se, u kojima se traži brisanje pojma tzv. zaštićenog podstanara. Dakle to je do amandmana 27.
Dobro, recite vi sad za ovaj a kada dođemo do tog, te grupacije onda ćemo dalje.
Tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 25. Kluba zastupnika SDP-a u svezi s člankom 2., članak 28. Izvolite.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća jer za takve garancije u državnom proračunu nisu osigurana sredstva.
Hvala lijepo. Izvolite kolega Bauk.
Dakle kako su zaštićeni najmoprimci mahom ljudi i starije životne dobi pravo na korištenje subvencije za stambeni kredit bez dodatnog državnog jamstva bilo bi samo formalno i u praksi neostvarivo. Jednokratna potpora za kupnju stanja vlastitim sredstvima ima za svrhu osigurati da zaštićeni najmoprimci koji raspolažu sa dijelom potrebnih sredstava za kupnju stana na tržištu u roku kraćem od prijelaznog roka od 5 godina predaju stan vlasniku ili kupe isti po tržišnoj cijeni. Tražimo glasanje.
Hvala lijepo. Sad prelazimo na amandmane 26., 27., i 28. i 29. Kluba zastupnika neovisnih za Hrvatsku u kojim se spominju termini zaštićenih podstanara. Molim gospodina Uhlira da da mišljenje.
Hvala lijepa. Navedeni amandmani se ne prihvaćaju jer se radi o postojećem pojmu kojega moramo uvažavati.
Hvala lijepo. Gospodine Hasanbegović, izvolite.
Hvala, tražimo glasovanje.
Hvala vam lijepo. Prelazimo na amandman br. 30. Kluba zastupnika SDSS-a. U svezi s člankom 28.j i stavkom 4. Izvolite.
Hvala lijepo. Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku, tako da sada glasi: „U članku 28.j dodaje se stavak 5 koji glasi: 5. zaštićeni najmoprimac i zaštićeni podstanar iz stavka 1. ovog članaka za prijem u dom za starije i nemoćne osobe treba iskazati svoju volju.“.
Hvala lijepo. Izmijenjeni amandman postaje sastavni dio izmjena. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala. Prelazimo na 31. amandman Kluba zastupnika SDP-a na članak 2. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća jer nisu prihvaćeni amandmani predlagatelja iz prethodnih članaka 28.c, tj., ne ti se omogućio postupni prijelaz na novi status i ispunjenje dijela zahtjeva iz presude Europskog suda za ljudska prava.
Hvala lijepo. Izvolite gospodine Bauk.
Dakle, kao što je državni tajnik rekao ovaj amandman i amandmani br. 34. i 38. su povezani sa našim prvim amandmanom koji je u ovoj tablici bio amandman br. 8. Kako je i obrazloženje amandmana koje smo predložili isto, ja bih još jedanput dakle želi skrenuti pozornost dakle da se radi o tome da bi se zaštitilo pravo na dom iz Ustava RH, iz Međunarodne konvencije o ljudskim pravima, da bi se poštovala presuda Lemo i drugi protiv Hrvatske. Da bi se amandmanom uklonio zakonodavni nedostatak nepostojanja vremenskog ograničenja u odnosu na sustav zaštićenog najma. I tako da država ima pravo posebnim mjerama zaštiti najam i uvesti kontrolu nad iznosima najamnine te smanjiti ispod tržišne vrijednosti. Tražimo glasanje za ovaj amandman te za amandmane 34 i 38. Hvala.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman ako je kolega Hasanbegović suglasan 32. i 33. zbog ovog termina zaštićeni postanar. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepo. Poštovani gospodine Uhlir, molim očitovanje.
Hvala lijepa. Amandmani se, navedeni amandmani se ne prihvaćaju iz istih razloga kao što je ranije navedeno, tj. moramo uvažavati postojeće pojmove.
Hvala lijepo. Kolega Hasanbegović.
… [[Govornik nije uključen.]]
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 34. Kluba zastupnika SDP-a, na članak 2. u svezi s člankom 28. stavak 2. i 3. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća jer nisu prihvaćeni i prethodni amandmani predlagatelja na članak 28.c, tj. ne bi se omogućio postepeni prijelaz na novi status i ispunjenje djela zahtjeva iz presude Europskog suda za ljudska prava.
Zahvaljujem. Tražite glasovanje?
… [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 35. i 36. zbor termina zaštićenog podstanara. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Predloženi amandmani se ne prihvaćaju tj. mora se uvažiti postojeći pojam.
… [[Govornik nije uključen.]]
Hvala vam lijepo. Prelazimo na amandman br. 37. Kluba zastupnika Živog zida i SNAG-a. u svezi članka 4. i izmijenjenog članka 40. stavak 5. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća iz razloga jer bi to onemogućilo vlasnika u slobodnom raspolaganju stanom a što bi bilo protivno presudi Europskog suda za ljudska prava u Strasborugu.
Hvala lijepo gospodine Bunjac, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Dakle, tajniče Uhlir, vi kažete da je ono u protivnosti sa presudom Statileo. Ali ima jedna važnija zakonska odrednica a to je naime Ustav RH koji je iznad bilo koje presude koju donose europski sudovi, barem meni ako nije vama. I u članku 1. pazite, stavak 1. piše RH jedinstvena je i nedjeljiva demokratska i socijalna država. E sada vi meni recite kakva je to socijalna država koja ljude baca na ulice. To jednostavno nema veze ne sa pravnom stečevinom, nego sa zdravim mozgom. Znači, izbaciti ljude na ulicu i nazivati državu socijalnom državom jednostavno nema smisla. To je onaj najgori kapitalizam američkoga tipa gdje u SAD-u imate 18 milijuna praznih nekretnina i 4 milijuna beskućnika. I da svakom beskućniku date 5 nekretnina, još bi ostalo. Znači, upravo nešto nevjerojatno. Koji su interesi vlas vodili da donesete takav Zakon brutalan, krajnje neljudski, nezakonit na koncu konca meni doista nije jasno, ali budite sigurni da ćemo učiniti apsolutno sve da prvo srušimo vašu Vladu, a onda nakon toga i ovaj Zakon. Prema tome, kako se kolokvijalno kaže džabe ste krečili. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Jel tražite glasovanje? ... [[Upadica: ne čuje se.]] Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 38 Kluba zastupnika SDP-a u svezi s čl. 40. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća iz razloga jer bi to onemogućilo vlasnika u slobodnom raspolaganju stanom, a što bi bilo protivno presudi u predmetu Statileo protiv RH Europskog suda za ljudska prava.
Hvala lijepo. Gospodine Bauk.
Tražim glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 39. Kluba zastupnika Neovisnih za Hrvatsku u svezi s čl. 4. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća jer ovi članci nisu predmet ovih izmjena i dopuna Zakona.
Hvala lijepo. Izvolite gospodine Hasanbegović.
Hvala vam. Dakle riječ je o još jednom vas molim, kojim člancima.
Dakle, iza čl. 4. dodaje se čl. 4. a koji glasi, danom stupanja na snagu ovog Zakona prestaje vrijediti članak 44. i 45. Amandman br. 39.
Dakle, još jednom… ... [[Upadica: ne čuje se.]] riječ je o ukidanju prava prvokupa kojim se ograničava vlasništvo i ukoliko se ne prihvati ovaj amandman, s tim u vezi najavljujemo i ustavnu tužbu. Tražimo glasovanje.
Hvala lijepo. Prelazimo na amandman br. 40. Kluba zastupnika SDSS-a, a u svezi s čl. 6. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku tako da sada glasi, u čl. 6., st. 1. iza riječi stan ili kuća dodaju se riječi za stanovanje.
Hvala lijepo. Vidjet ćemo da li se prihvaća predlagatelj izmijenjeni amandman. Prelazimo na amandman br. 41. Kluba zastupnika Neovisnih za Hrvatsku u svezi s čl. 6. Izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća jer bi se radilo o propisivanju retroaktivne primjene Zakona čije su posljedice nesagledive.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Hasanbegović.
Dakle, predloženi amandman onemogućuju da tzv. zaštićeni najmoprimac izvrši zloporabu Zakona i to putem fiktivnog prenošenja vlasništva na treće osobe. Zato se odredba o vlasništvu na dan stupanja ovog Zakona zamjenjuje danom stupanja na snagu Zakona, o najmu stanova kojim su propisom temeljito uređena prava i obveze u svezi s najmom i korištenjem stana. Dakle, ovaj amandman ne predstavlja retroaktivnu primjenu već potvrđuje postojeću primjenu Zakona o najmu stanova. Tražimo glasovanje.
Hvala lijepo poštovanom kolegi Hasanbegoviću. Amandman br. 42. Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku u svezi s čl. 6., st. 2. Poštovani kolega Uhlir, izvolite.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća jer se cijeni da je predloženi rok od 3 mjeseca prekratak za potrebne prilagodne na status zaštićenih najmoprimaca.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Hasanbegović.
Dakle, držimo da nema razloga propisivati rok od 6 mjeseci i da je rok od 3 mjeseca više nego dostatan da najmoprimac osigura vlasniku pravo na posjed stana. I tražimo glasovanje.
Hvala lijepo poštovanom kolegi Hasanbegoviću. Ovime smo iscrpili sve amandmane. Zahvaljujem se poštovanom državnom tajniku gospodinu Uhliru na očitovanju na amandmane. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, s ovim smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan. Sutra nastavljamo s radom u 9,30 sati glasovanjem o raspravljenim točkama nakon čega će slijediti iznošenje stajališta klubova, a nakon toga rasprava o preostale tri točke dnevnog reda planirane za raspravu za sutrašnji dan. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 19,40 SATI.
Idemo sada na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o najmu stanova, drugo čitanje, P.Z. br. 293, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a predlaže Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: O Konačnom prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o najmu stanova provest će se treće čitanje. Molim da u ime predlagatelja poštovani državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja Željko Uhlir, dade svoje očitovanje, izvolite.
Hvala lijepo. Predloženi zaključak se ne prihvaća iz razloga što je dovoljno vremena razmotreno, provedene su sve javne rasprave, nekoliko vlada je o tom prijedlogu već razgovarala tako da sve što smo imali smo raspravili. Hvala lijepo.
Onda dajem na glasovanje prijedlog zaključka Kuba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a koji Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Utvrđujem da predloženi zaključak nije dobio potreban većinu glasova. Sada ćemo dati riječ poštovanom kolegu Arsenu Bauku u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, obzirom na rezultat glasanje, jasno je da u Hrvatskom saboru u vladajućoj većini ne postoji dovoljan broj zastupnika koji bi glasao za ovaj zakon i naš jedini način da spriječimo donošenje ovog zakona je da ne sudjelujemo dalje u glasanju o zakonu. I pozivamo sve one druge klubove zastupnika koji se protiv ovom zakonu da to naprave isto. Formalno zbog ovog razloga tražimo stanku od 10 minuta i pozivamo sve zastupnike kojima je stalo do prava zaštićenih najmoprimaca da dalje ne sudjeluju u glasanju o ovom zakonu jer je to jedini način da se ovaj zakon ne donese. I oni članovi vladajuće većine koji su protiv zakona svojim ostankom u dvorani omogućiti će da se ovakav nepravedni zakon donese. Tražimo stanku. Hvala.
Odobravam stanku ali imamo još ruku zraku. Poštovani kolega Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. I ja tražim u ime kluba HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a stanku od 10 minuta o ovome zakonu i to iz razloga da ovdje javno kažem da je ovo cinično što je kazao kolega Bauk. Da ste bili odgovorni kao oporba bili bi ovdje unutra i ovaj zakon bi išao u treće čitanje. I nemojte nas sada navlačiti i govoriti o tome da očekujte od nas da izađemo van.
Kolega Hrg, to nije, ovo nije za, objasnite što želite. Možete tražiti u ime kluba stanku da se konzultirate a nemojte polemizirati sa kolegom Baukom. Kolegica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora, ja vas lijepo molim stanku u trajanju od 10 minuta u ime kluba GLAS-a i HSU-a. Riječ je o jednom zakonu koji je izazvao veliki prijepor u javnoj raspravi. Ja se ne mogu složiti da je bilo dovoljno vremena, očito nije bilo dovoljno vremena jer bi i tema trećeg čitanja bila drugačija. Ali ono što jasno hoću reći [[Upadica predsjednik: Molim vas, kolegice i kolege molim vas!]] Ja razumijem nestrpljivost sa ove druge strane da se glasa za ali ono što jasno hoću reći, ovaj zakon ne rješava problem zaštićenih najmoprimaca, ne rješava problem vlasnika, on ga samo prolongira za 5 godina i netko drugi i neka druga Vlada i u nekom drugom sastavu će za 5 godina ljude koji će imati 80 ili 90 godina deložirati iz stanova i o tome danas, i o tome se je raspravljalo kroz dva čitanja i o tome će se danas glasati. Dakle glasati će se o tome da neka druga Vlada u nekom drugom sastavu preuzme odgovornost jer ovim zakonom se ta odgovornost nije preuzela i ovaj zakon nije riješio ono što je trebao riješiti, problem zaštićenih najmoprimaca a i laže vlasnike. Hvala lijepo.
Dobro. Dati ću onda stanku, nastaviti ćemo u 12,50 min. STANKA U 12,40 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,50 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandman temeljem članka 199. Poslovnika. O ovako podnesenom amandmanu mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Dajem na glasovanje prijedlog da Vlada može podnijeti amandman nakon zaključenja rasprave. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo se suglasili da Vlada može podnijeti amandman nakon zaključenja rasprave. Pa bih molio predstavnika Vlade da obrazloži taj amandman, to je s nama poštovani kolega Željko Uhlir, državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo. Predloženim amandmanom se omogućava kvalitetnija provedba Zakona o najmu stanova s obzirom da su na snazi zakoni kojima se štite osobni podaci tako da je popis stanovništva koji je proveden 2011. godine za daljnju upotrebu dopušta samo brojčane podatke o kategorijama najmoprimaca, a ne i pojedinačne osobne podatke. Dakle predloženim amandmanom omogućuje se detaljnije prikupljanje podataka sa ciljem kvalitetnije provedbe Zakona o najmu stanova i efikasnija provedba zakona. Hvala lijepa.
Nakon očitovanja predstavnika Vlade otvaram raspravu. Samo predstavnici klubova mogu govoriti. Javlja li se netko? Ako ne, zaključujem raspravu i dajem na glasovanje amandman Vlade. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 68 za, 8 suzdržanih i 2 glasa protiv prihvatili amandman Vlade te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada prelazimo na glasovanje o ostalim amandmanima, podsjećam da smo izjašnjavanje o amandmanima proveli na sjednici 5. srpnja 2018. godine. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku, Klub zastupnika SDP-a, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e i Klub zastupnika SDSS-a. Pregled amandmana vam je dostavljen elektronskim putem. Idemo sada na amandmane. Amandman broj 1 Vlada ne prihvaća, glasujmo molim vas. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 2 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 3 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Molim vas da se koncentrirate svi koji ste u dvorani. Idemo na amandman broj 4 koji Vlada isto tako ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 5 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 6 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 7 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 8 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 9 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 10 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 11 Nije prihvaćen od strane Vlade. Koncentrirajte se, malo se koncentrirajte. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 12 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 13 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 14 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 15 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 16 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 17 Kluba zastupnika SDSS-a prihvaćen je u izmijenjano obliku, molim očitovanje Kluba zastupnika SDSS-a.
Prihvaćamo onako kako je izmijenjeno.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 18, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 19 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 20 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 21 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 22 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 23 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 24 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 25 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 26 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 27 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 28 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 29 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 30 Kluba zastupnika SDSS-a prihvaćan je u izmjenom obliku, pa molim očitovanje kluba, kolega Milošević, izvolite.
Prihvaćamo onako kako je vlada oformulirala.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman br. 31 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 32 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 33 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 34 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 35 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potrebni broj glasova. Amandman broj 36 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potrebni broj glasova. Amandman broj 37 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potrebni broj glasova. Amandman broj 38 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potrebni broj glasova. Amandman broj 39 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potrebni broj glasova. Amandman broj 40 Kluba zastupnika SDSS-a prihvaćen je u izmijenjenom obliku pa molim očitovanje kluba još jednom. Postaje sastavni dio zakona u izmijenjenom obliku. 41 amandman Vlada ne prihvaća. Nije dobio potrebni broj glasova. Zadnji amandman, broj 42 Vlada ga ne prihvaća. Nije dobio potrebni broj glasova. Sada prelazimo na glasovanje o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopuni Zakona o najmu stanova, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 72 za, 1 s uzdržani i 8 glasova protiv, donijet zakon o izmjenama i dopuni Zakona o najmu stanova. Klub zastupnika Hrvatske narodni stranke liberalni demokrati, Klub zastupnika HDZ-a, Klub zastupnika nacionalnih manjina i Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika predložili su Hrvatskom saboru donošenje zaključka o mjerama za provedbu Zakona o najmu stanova koji glasi: 1. Zadužuje se Vlada RH da do 30. studenog 2019. godine donese program mjera za provedbu Zakona o najmu stanova kojim će se osigurati dovoljan broj stanova u okviru programa društveno poticajne stanogradnje ili drugih stanova u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, jedinica područne regionalne samouprave ili RH za najam, odnosno prodaju svakom zainteresiranom zaštićenom najmoprimcu, zaštićenom podstanaru i predmnijevanom najmoprimcu koji stanuje u stanu koji nije u vlasništvu jedinice lokalne samouprave, jedinice područne regionalne samouprave ili RH najkasnije do 31. kolovoza 2023. godine. Nadalje zadužuje se Vlada da poduzme mjere potrebne za omogućavanje primjene pogodnosti Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji za kupnju stanova na temelju prava prvokupa koji na stanovima u kojima stanuju imaju zaštićeni najmoprimci prema Zakonu o najmu stanova te za kupnju stanova u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, jedinica područne regionalne samouprave ili RH od strane zaštićenih najmoprimaca, zaštićenih podstanara ili predmnijevanih stanara. 1. Zadužuje se Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja da na temelju prikupljenih podataka, iskazanog interesa zaštićenih najmoprimaca, zaštićenih podstanara i predmnijevanih najmoprimaca za najam, odnosno kupnju stana izradi prijedloge programa i mjera iz točke 1. ovog zaključka. 1. Vlada RH dužna je bez odlaganja izvijestiti Hrvatski sabor o donošenju programa mjera iz točke 1. ovog zaključka. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka klubova navedenih zastupnika. Utvrđujem da smo većinom glasova, 70 za, 8 suzdržanih i 3 glasa protiv donijeli zaključak kako su ga predložili klubovi zastupnika.
I sada prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 72. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnoga reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Želi li predstavnik predlagatelja, odnosno gospodin državni tajnik Željko Uhlir uzet, imat uvodnu riječ? Da, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane dame i gospodo, poštovani predsjedavajući. Prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina je zadnji puta, je u primjeni već 10ak godina sa 6 izmjena. U međuvremenu pojavili su se novi zahtjevi tržišta nekretnina i rješavanja imovinsko-pravnih odnosa u cilju stvaranja preduvjeta za nove investicije i razvoj gospodarstva te razvij tehnologije u području pristupa i korištenja podataka državnoj izmjeri katastra nekretnina. Konkretna pitanja koja se zakonom uređuju odnose se na državnu izmjeru, katastar nekretnina, katastar infrastrukture, registar zgrada, registar prostornih jedinica, registar geografskih imena, nadležnosti i obavljanje navedenih poslova i čuvanje korištenja podataka državne izmjere i katastra nekretnina. Donošenjem novog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina uspostavljaju se odnosno unapređuju evidencije i registri iz nadležnosti Državne geodetske uprave, unapređuju se postupanja u okviru upravnog područja državne izmjere i katastra nekretnina, zajednički informacijski sustav zemljišnih knjiga i katastra i elektroničko poslovanje. Ujedno se osigurava brži i učinkovitiji pristup i korištenje ažurnih podataka iz nadležnosti Državne geodetske uprave. Zakon propisuje poslove državne izmjere i to iz osnovne geodetske radove, topografsku izmjeru i izradu državnih karata te izmjeru i označavanje i vođenje evidencije o državnoj granici na kopnu. Uspostavom temeljne topografske baze osigurati će se izradba i održavanje službenih državnih karata kao i korištenje te podataka za izradbu drugih službenih kartografskih prikaza. Nadalje, propisuju se područje katastra nekretnina a do izrade katastra nekretnina po pojedinim katastarskim općinama odnosno do posljedičnog prevođenja katastarskih čestica u katastar nekretnina održavati će se katastar zemljišta na način postupnog prilagođavanja katastru nekretnina. Za one katastarske općine i katastarske čestice na kojima će se ispuniti odgovarajući preduvjeti propisani ovim zakonom katastarske čestite privoditi će se i pojedinačno iz katastra zemljišta u katastarske čestice katastra nekretnina. Planiranje obavljanja poslova iz područja katastra nekretnina planira se višegodišnjim programom kojeg donosi Hrvatski sabor a koji Vladi RH predlaže Državna geodetska uprava uz suglasnost ministra nadležnog za poslove pravosuđa čime će se osigurati obnova katastarskog operata i zemljišnih knjiga s naglaskom na proširena građevinska područja. Osigurati će se kvaliteta podataka terenskih mjerenja, lovnih točaka, međa i drugih granica katastarskih čestica te zgrada i drugih građevina standardom položene točnosti do 0,1 metar. To doprinosi uvođenju povećanja sigurnosti u podatke koji su dio službene evidencije katastra nekretnina. Izmijenjeni su postupci u katastarskoj izmjeri uvođenjem u postupak i predočavanje podataka iskazanih u elaboratu katastarske izmjere i to osobama iskazanim u elaboratu što će za posljedicu imati ubrzanje postupaka izlaganja na javni uvid, podataka prikupljenih katastarskom izmjerom a koji postupak provodi povjerenstvo Državne geodetske uprave istovremeno povezano sa postupkom osnivanja, obnove i dopune zemljišne knjige. Isto će utjecati na građane, poduzetnike, poljoprivrednike i sve ostale korisnike zemljišne administracije čime će se ubrzati i učiniti efikasnijim postupak stavljanja u primjenu katastarskih operata i zemljišnih knjiga. U svrhu poboljšanja kvalitete postojećih katastarskih planova izrađenih grafičkim metodama izmjere provodi se postupak homogenizacije katastarskih planova koji je tehnički postupak kojim se provodi položajno poboljšanje katastarskih planova te ispravljanje unutrašnjih nehomogenosti katastarskog plana a koji nema utjecaja na podatke iskazane u popisno-knjižnom dijelu katastarskog operata. Propisuju se daljnje održavanje zajedničkog informacijskog sustava zemljišnih knjiga i katastra popularno zvani ZIS koji je već u primjeni u svim katastarskim uredima. Osobe koje imaju suglasnost za obavljanje stručnih geodetskih poslova, održavanja katastra, zemljišta i katastra nekretnina sukladno posebnom zakonu mogu podnositi zahtjev za potvrđivanje geodetskog elaborata digitalnim putem uz prilaganje elaborata u digitalnom obliku što će ubrzati pregled i ovjeru elaborata. Registar zgrada će se uspostaviti kao evidencija o svim zgradama i posebnim dijelovima zgrada izgrađenim na području RH i kao takav imati će prostornu komponentu. U svrhu osnivanja registra zgrada preuzimaju se i koriste podaci iz katastra nekretnina, državne izmjere, registra prostornih jedinica, zemljišne knjige, evidencija jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, podaci iz akata za gradnju prema posebnim propisima iz područja prostornog uređenja i gradnje te evidencije koje vode upravitelji zgrada i iz drugih izvora. Propisuje se nadležnost Državne geodetske uprave za određivanje kućnih brojeva s time da je jedinicama lokalne samouprave koje su te poslove do sada ustrojili i obavljali zakonom prenesena ovlast da te poslove i dalje obavljaju. Propisuje se nadležnost Državne geodetske uprave za osnivanje, vođenje i održavanje katastra infrastrukture kao i stavljanje na raspolaganje podataka o infrastrukturi te obavijestima o tekućim i planiranim građevinskim radovima za područje cijele RH čime će se uspostaviti jedinstvena i sveobuhvatna evidencija za područje cijele države. Jedinicama lokalne samouprave koje su te poslove do sada ustrojili i obavljali zakonom je prenesena ovlast da te poslove i dalje obavljaju. Unapređenjem registra prostornih jedinica kao jednog od temeljnih registara stvaraju se preduvjeti za učinkovitije vođenje te za razmjenu i korištenje podataka registara, prostornih jedinica od strane ostalih državnih tijela i subjekata. Unapređenjem registra geografskih imena nadograditi će se sustav prikupljanja geografskih imena što će rezultirati većom dostupnošću i olakšanim korištenjem navedenih prostornih podataka od strane ostalih državnih tijela i drugih korisnika. Zakonom se osniva interdisciplinarno tijelo nadležno za standardizaciju geografskih imena koje će imati odgovornosti i nadležnosti stručnog uređivanja problematike geografskih imena u skladu sa međunarodnim normama. Zakonom se određuje, zakonom se uređuje postupanje u elektroničkom poslovanju za izdavanje podataka iz evidencija i dokumentacije državne geodetske uprave, propisuje se dostupnost podataka putem mrežnih usluga što omogućava lakši i učinkovitiji pristup podacima iz nadležnosti. Propisuje se da su podaci iz nadležnosti javni ukoliko određeno ograničenje nije propisano nekim posebnim zakonom. Uspostavom sustava digitalne arhive riješiti će se problem otežanog pristupa arhivskoj dokumentaciji državne izmjere i katastra nekretnina te osigurati trajno čuvanje dokumentacije podataka iz nadležnosti. Prevođenje analogne građe u digitalni oblik obavlja se u centrima za konverziju u Državnoj geodetskoj upravi. Zaključno, novim će se zakonom postići sljedeći pozitivni efekti, osigurati ostvarenje okvira za uspostavu središnjeg sustava za izradu, pohranu i distribuciju te vođenje podataka katastra infrastrukture za područje cijele RH, stvaranje okvira za uspostavu registra zgrada odnosno evidencije o zgradama i dijelovima zgrada, stvaranje okvira za unapređenje zajedničkog informacijskog sustava zemljišnih knjiga i katastra, unaprijediti registar prostornih jedinica, unaprijediti registar geografskih imena, revidirati poslovne procese u postupanju u katastru i nastavno u zemljišnim knjigama u svrhu značajnog smanjenja broja procedura, izbjegavanja dvostrukih provedbi nastalih na temelju trenutno važećih propisa u katastarskim i zemljišno knjižnim postupcima. U domeni katastarskih izmjera planiraju se poboljšanja koja će utjecati na građane, poduzetnike, poljoprivrednike i sve ostale korisnike zemljišne administracije čime će se ubrzati i učiniti efikasnijim postupak stavljanja u primjenu katastarskih operata. Nadalje, osigurat će se brži pristup podacima unapređenje sustava digitalne arhive te prevođenjem postojeće analogne dokumentacije u digitalni oblik. Normativno, uredit će se postupak izdavanja podataka iz službene evidencije katastra sukladno programu Vlade RH, programu razvoja elektroničkih usluga i projekta e-Građani putem interneta. I na kraju, zakonom se unapređuju generalno procesi državne izmjere i katastra nekretnina te će se postići svi pozitivni efekti predviđeni ovim zakonom. Hvala lijepa.
Hvala i vama. A imamo jednu repliku gospodin Kirin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče SAbora, poštovani državni tajniče i suradnici. Katastar je upisnik zemljišta i nekretnina neke države. katastar nije usklađen sa gruntovnicom, katastar označava posjed, a gruntovnica ili zemljišne knjige vlasništvo. Katastar nije pouzdan za utvrđivanje vlasništva samo služi za utvrđivanje stanja nekretnina na česticama. Recite, a to je pitanje više za ravnatelja Državne geodetske uprave ustvari recite koliko je problema sa upisivanjem vlasništva u zemljišne knjige jer u prošlosti se često kupovalo bez ugovora, tako da vi kada dođete upisati vlasništvo na nešto nemate kupoprodajni ugovor, nemate darovni ugovor, nemate nikakvu potvrdu o nasljeđivanju koliko to probleme stvara?
Hvala. Želite odgovoriti? Izvolite.
Hvala lijepa na postavljenom pitanju. Svakako problemi postoje i zato se i radi ovaj iz početka napisan cijeli zakon kako bi se procesi ubrzali, kako bi se procesi pojednostavili i kako bi naši građani, ali i poduzetnici imali što kvalitetniju uslugu i da ne bi do takvih problema ubuduće dolazilo. Hvala lijepo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Javila se gospođa Bernarda Topolko. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Poštovani predstavnici Vlade, poštovane zastupnice i zastupnici. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora na 21. sjednici održanoj 19. lipnja 2018. godine raspravljao je o Prijedlogu zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, prvo čitanje, P.Z.E. broj 363 koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada RH aktom od 14. lipnja 2018. Na temelju članka 93. Poslovnika Hrvatskog sabora Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo raspravljao je navedeni akt kao matično radno tijelo. Predstavnik Vlade RH uvodno je obrazložio kako se predloženim zakonom uređuje državna izmjera, katastar nekretnina, katastar infrastrukture, registar zgrada, registar prostornih jedinica i geografskih imena. Također uređuje se nadležnost i obavljanje navedenih poslova te ustrojstvo Državne geodetske uprave. Pri tome je naveo kako će se predloženim rješenjem revidirati poslovni procesi postupanja u katastru i zemljišnim knjigama te unaprijediti administrativno postupanje, elektroničko poslovanje, zajednički informacijski sustav katastra i zemljišnih knjiga, pristup digitalnoj arhivi i drugo. Odbor je bez rasprave jednoglasno 9 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka, prihvaća se Prijedlog zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I idemo otvarat raspravu. Prva se javila ispred kluba SDSS-a gospođa Dragana Jeckov, izvolite.
Uvaženi podpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, dame i gospodo saborske zastupnice i zastupnici. Dakle pred nama je prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Kao što je poznato zemljišne knjige predstavljaju pravno stanje nekretnina u RH i u zemljišne knjige se upisuju stvarna i druga relevantna prava na nekretninama. S obzirom na načelo javnosti i načelo povjerenja i istinitosti u potpunost sadržajnih podataka, zemljišne knjige štite temeljna vlasnička prava. Izbor su vlasničkih isprava, omogućavaju pravni promet nekretnina i odgovarajuću evidenciju tog prometa te u svojoj suštini čine temelj pravne sigurnosti u prometu nekretninama. Katastar bi trebao biti jedinstvena evidencija podataka u prostoru, jedinstvena evidencija znači da se u njoj na jednom mjestu nalaze svi potrebni podaci o tzv. instalacijama. Do sada, kada je neki korisnik trebao podatke o instalacijama, morao je tražiti 4 do 5 pa i više javnih, privatnih podataka i obilaziti nekoliko mjesta što je nepotrebno trošenje sredstava i vremena. Umjesto da su svi sadržani na jednom mjestu i dostupni u realnom vremenu. Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina usklađuje se sa direktivom koja propisuje obavezu državama članicama uz postavljanje jedinstvenih informacijskih točaka preko kojih će se omogućiti dostupnost podataka o postojećoj fizičkoj infrastrukturi mrežnih operatora te informacija o tekućim ili planiranim građevinskim radovima. Zapravo, usklađuje se sa potrebama savremenog društva. S obzirom na gospodarski trenutak u kojem se RH nalazi, posebno se ističu problemi koji ne ažurnost zemljišnih evidencija i neusklađenost sa stvarnim stanjem stvara pri planiranju i provođenju novih investicija i ulaganja u gospodarstvu, poljoprivredi i prometu. Korištenje strukturnih fondova EU podrazumijeva sređene informacije i uređene odnose u prostoru. Istina je da se za provođenje ovog Zakona, da su potrebna značajna financijska sredstva. Međutim, gubici i štete koje društvo trpi zbog sadašnjeg stanja zemljišnih evidencija višestruko su veći od ulaganja u sređivanja zemljišnih evidencija. Sređivanje zemljišnih evidencija jedan je od glavnih izazova geodetske struke jer bez sređenih imovinsko-pravnih odnosa nema ni napretka, pravne i socijalne sigurnosti te pravičnosti i zakonitosti. Hrvatska treba registar najvrednijeg resursa kojeg posjeduje, a to je prostor od kojih bi korist imali svi. Uz ulagače, tu su i proračuni lokalni vlasti i državni proračun, te građani koji će imati veću sigurnost u pravnom prometu nekretnina i zaštitu stečenih prava. Prijedlog Zakona uvodi više noviteta i otvara neka nova područja koja do sada nisu bila adekvatno propisana. Novim Zakonom uređuje se državna izmjera, katastar nekretnina, katastar infrastrukture, registar zgrada, registar prostornih jedinica i geografskih imena. Intencija novog Zakona je pozitivna i dobra te daje smjer u kojem geodetska struka treba nastaviti. Sređene zemljišne evidencije osnova su i temelj gospodarstva i pravne države. Da bi zemljišna evidencija imale smisla moraju preslikavati stvarno stanje zemljišnih čestica na terenu. Trenutno stanje zemljišnih evidencija zbog raznih okolnosti uglavnom ne osigurava istovjetnost sa stvarnim stanjem na terenu, što dovodi do mnogobrojnih problema u raspolaganju i upravljanju prostorom. Problem se očituje kroz neusklađeno stanja i dva postojeća registra. Katastru i gruntovnici s jedne strane i neusklađenost pravnog stanja u prostoru s oba registra. Vrlo često u praksi podaci u katastru i zemljišnim knjigama nastala su još za vrijeme Austro-ugarske i ne odgovaraju stvarnom stanju na terenu, što čini glavnu administrativnu zapreku kod realizacije i pravi ozbiljan problem u pravnom prometu nekretnina. Na pojedinim područjima imamo problem s zemljišnim knjigama koje nisu sređene još od 2. svjetskog rata, pa dodatno otežavaju obnovu kuća, posebno povratnika. Da ne govorimo o tome da je time obustavljen pravni promet nekretnina i ekonomski razvoj tih područja. Stoga je važno da se kod obnove zemljišnih knjiga vodi računa o područjima posebne državne skrbi odnosno povratničkim područjima. Moderne europske države zapravo ni ne poznaju pojam tzv. izvanknjižnog vlasništva, a kod nas je to realnost zbog velike neusklađenosti sa stvarnim stanjem. Neusklađenost zemljišnih knjiga sa katastarskim stanjem u pogledu broja čestica, izgrađenosti, površine i oblika zemljišta, a sve to i sa stvarnim stanjem je opće poznata činjenica u RH. Posebno je izrađena na područjima primorja i Dalmacije. Smatram važnim istaći dva karakteristična primjera neusklađenosti zemljišnih knjiga. Na području grada Ogulina za 17 katastarskih općina nemamo zemljišne knjige. One su stavljene van snage 1995. godine. Do nove katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga pravni promet se obavlja putem kartona zemljišta, a za formiranje kartona zemljišta potrebno je da stranka priloži ispravu u izvorniku, kao i kopiju katastarskog plana i povijesni izvadak iz katastra. Sve to naravno košta i ide na teret dokazivanja u ovom slučaju na stranci. Slijedeći primjer je katastarska općina Drežnica koja je jedna od najvećih katastarskih općina u RH po površini dakle, koja ima oko 176 kilometara kvadratnih, od čega oko 70% površine je pod šumom. 1995. godine knjige su stavljene van snage odlukom Županijskog suda u Karlovcu, te se nije znalo do nedavno u kakvom su stanju i da li uopće i postoje. Prilikom rješavanja problema zemljišnih knjiga treba biti vrlo oprezan kako vlasnici zemljišta ne bi bili oštećeni. Naime, svjedoci smo brojnih sudskih procesa gdje su stvarni vlasnici izgubili svoju imovinu, te su se neki drugi upisali kao posjednici određenih nekretnina poput recimo zgrade spomen-područja Drežnica, poput Doma kulture, Doma omladine, kao i privatnih šuma i sl. Posljednjih 20-ak godina na razno-razne načine su se fizički i pravni subjekti upisivali kao posjednici nekretnina, dok su se stvarni vlasnici naravno imali problem prilikom provođenja kupoprodaje i ostavinskih postupaka, te upisa u knjigu položenih ugovora. Područje kojim gospodare Hrvatske šume recimo, povećano je prema riječima djelatnika šumarije Drežnica za oko 3000 hektara na štetu privatnih vlasnika iste i to u periodu kada su zemljišne knjige stavljene van snage. Mišljenja smo da bi najbolje rješenje u ovim slučajevima bilo stavljanje u funkciju starih zemljišnih knjiga, te njihovo dopunjavanje promjenama vlasništva u vremenu od njihovog poništenja za vlasnike sa potrebnom dokumentacijom i podacima iz knjiga položenih ugovora, a ne ići u novu izmjeru bez zemljišnih knjiga jer bi u tom slučaju vlasnici bili stavljeni u neravnopravni položaj sa ostalim sudionicima izmjere u RH. Dokaz vlasništva u sporovima bio bi upitan jer ne postoje nikakvi dokumentirani dokazi vlasništva. Nova izmjera mještanima Drežnice nije prioritet već stavljanje na snagu zemljišnih knjiga jer katastarski operat je u koliko-toliko dobrom stanju. Ovim načinom bi se isključile manipulacije rađene u posljednjih 20 godina. Moramo imati na umu da veliki broj drežničana je iseljen, a vlasnici su nekretnine u Drežnici te je upitno što bi se novom izmjerom bez zemljišnih knjiga dogodilo budući da ne bi mogli biti prisutni, a naknadne izmjere ne bi bile moguće nakon proteka žalbenog roka. Ovo bi vjerojatno bilo sredstvo manipulacije ljudi koji dobro poznaju ovu situaciju. Smatram da je prilika da o ovakvim i sličnim slučajevima progovorimo i da pokušamo pronaći rješenje za navedene primjere. Prednost ovog Prijedloga zakona jest postavljanje jedinstvenog sustava registra nekretnina kojim će se objedinjavati podaci zemljišnih knjiga i katastra i uvođenje elektroničkog vođenja zemljišnih knjiga, kao i dostupnost i vidljivost podataka. Također pozdravljamo uvođenje registra zgrada, to je vrsta prostornog podataka koji danas nemamo, a postavlja se sve veća potreba na takvom vrstom podataka. U pitanju je kratki vremenski interval u kojem će se sve te izmjere, izmjene, u kojem će nastupiti, te provodljivost izuzetno kompleksnog posla koji iziskuje mnogo truda sa svih strana, te se nadamo da nećemo biti robovi rokova nego da ćemo svi imati vremena poraditi i dobiti novu i poboljšanu regulativu koja će značiti korak naprijed. Hvala.
Hvala i vama. Sada će uzeti riječ gospođa Bernarda Topolko ispred Kluba zastupnika HNS-a.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Klub HNS-a će podržati Prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Predloženim Zakonom uređuje se državna izmjera katastra nekretnina, katastar infrastrukture, registar zgrada, registar prostornih jedinica i geografskih imena. Također, utvrđuje se nadležnost nad poslovima državne uprave i obavljanje navedenih poslova te ustrojstvo i djelokrug državne geodetske uprave. Namjera je predlagatelja da se predloženim rješenjima pojednostavi i ubrza administrativno postupanje i revidiranje poslovnih procesa, postupanja u katastru i zemljišnim knjigama, a da se unaprijedi elektroničko poslovanje, uspostavi zajednički informacijski sustav katastra i zemljišnih knjiga, te osiguravaju kvalitetni prostorni podaci. Donošenjem ovog Zakona unaprijedit će se čuvanje i korištenje podataka državne izmjere i katastra nekretnina, uspostavit će se registar zgrada, unaprijediti registar prostornih jedinica i registar geografskih imena, te katastar nekretnina. U cilju usklađivanja evidencije katastra i zemljišne knjige kroz unapređenje katastra nekretnine uspostavit će se poslovni procesi koji će se omogućiti, koji će omogućiti osnivanje, vođenje i održavanje jedinstvene evidencije o nekretninama. Nadalje, ovim prijedlogom Zakona uređuje se pristup digitalnoj arhivi, učinkovito korištenje podataka i unapređenje usluga za korisnike, kao i osiguravanje trajnog čuvanja dokumentacije državne izmjere i katastra nekretnine, te arhivske građe u digitalnom i analognom obliku. Donošenjem ovog novog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, osigurat će se stvaranje okvira za uspostavu središnjeg sustava za izradu, pohranu, distribuciju i vođenje podataka katastra, infrastrukture za područje cijele RH. Također, ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo RH sa pravnom stečevinom odnosno zakonodavstvom EU. I kao što sam napomenula na početku, Klub HNS-a će podržati ova Prijedlog Zakona. Zahvaljujem.
Hvala i vama. A sada je na redu ispred Kluba zastupnika HDZ-a gospodin Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, poštovani ravnatelju Državne geodetske uprave sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika HDZ-a podržati će Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Kao što je uvodno državni tajnik već izložio, ovaj Zakon donesen je 2007. godine i od tada je pretrpio 6 izmjena i dopuna, ali je u primjeni od 2007. godine. Držim da je iz niza razloga, kako pravnih, tako i tehničkih dobro pristupiti izradi novog zakona koji bi na pregledan način sublimirao sve do sada izvršene izmjene s jedne strane, a s druge stane donio značajne ... [[Govornik se ne razumije.]] za geodetsku struku, a svakako i za jednu od temeljnih ako ne i temeljnu evidenciju u RH, a to je evidencija zemljišta odnosno vlasništva nad zemljištem u RH. Sadašnje stanje te evidencije je apsolutno nezadovoljavajuće i nije na razini 21. stoljeća u jednoj državi koja je članica EU raspolagati, upravljati i održavati ovakvu evidenciju nekretnina koja je apsolutno neažurna. Ne samo da je neusklađena između katastra i zemljišnih knjiga, dakle katastra i suda, već je ona i neusklađena i neažurna u odnosu na stanje na terenu. Naime, činjenica je da već, da podaci na kojima se temelji osnovna evidencija, evidencija o nekretninama, temelji se na podacima čije je prikupljanje i izmjera započeli prije gotovo 2 stoljeća, odnosno 30-ih godina 19. stoljeća i od tada pa do danas najveći dio RH još uvijek se temelji na toj evidenciji čije je mjerilo, kad govorimo o katastarskim planovima, za mnoge naše sugrađane čudno bilo da je ono 1:2880 bilo da je 1:2904. Dakle, ta činjenica da vrlo važnu evidenciju o najvrjednijim imovini naših sugrađana temelji se na podacima koji su prikupljeni prije 2 stoljeća, u pravilu neažurirani i neodržavani, govori da je vrijeme da RH sustavno uđe u novu izmjeru, geodetsku izmjeru i izradu novog elaborata katastra nekretnina. To je za nas u Klubu zastupnika HDZ-a jedno od najvažnijih projekata ove Vlade i svake buduće vlade. Naime, činjenica je da je u 28 godina hrvatske države smo jako malo napravili na sređivanju katastra i zemljišnih knjiga pa je prema podacima Državne geodetske uprave svega 414 katastarskih općina u postupku izmjere, izrade ili je stavljena u primjenu nova geodetska izmjera. Dakle svega 15% ako govorimo da je u RH negdje oko 2600 katastarskih općina, dakle svega njih 414 je ili stavljeno u primjenu ili je u postupku izlaganja na javni uvid ili je ovjeren elaborat izmjere ili je elaborat izmjere na pregledu odnosno ili je izmjera u tijeku. Dakle, to su doista podaci koji su zabrinjavajući i koji pred ovu Vladu, pred ovu Državnu geodetsku upravu i resorno ministarstvo stavljanju, rekao bih, obvezu da se krene u izradu nove izmjere. U tom smislu pozdravljam ovaj Zakon koji će u značajnoj mjeri pojednostavniti onaj dio koji se odnosi na rad na terenu i rad koji se odnosi na izlaganje elaborata na javni uvid. No prije toga, rekao bih nešto što, neke podatke koje sam često puta spominjao, a koji podaci u dovoljnoj mjeri govore o odnosu Hrvata, pa i predstavnika izvršne i zakonodavne vlasti prema ovoj evidenciji nekretnina. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku u RH je negdje oko 2 milijuna vozila. Dakle, Hrvati, građani RH, pravne osobe u RH imaju negdje oko nešto preko 2 milijuna registriranih vozila, pa zbog potrebe tehničkih pregleda i osiguranja te svoje imovine, pokretne imovine kao što su automobili, godišnje izdvajaju negdje oko 7 milijardi kuna. Dakle, za hrvatski građanin odnosno pravne osobe u RH, za registraciju pokretne imovine koja može biti vrijednosti 100-150 tisuća kuna maksimalno ili jeftinija godišnje izdvajaju oko 3 do 3,5, 4 tisuće kuna za tu svoju imovinu koja je pokretna, dakle vozila. U isto vrijeme za svoju najvredniju imovinu, nekretnine, zgrade, zemljišta, u pravilu ne izdvajaju ništa. Dakle, ako je to negdje oko 6 do 7 milijardi u 30 godina ili 28 godina hrvatske države, Hrvati su izdvojili negdje oko 200 milijardi kuna za registraciju svojih vozila. Za registraciju svojih najbolje, najvrednije imovine, a to su nekretnine, u proteklih 28 ili 26 godina nismo uložili preko milijardu i pol kuna. Dakle, kao država nismo dvjestoti dio izdvojili da bismo sredili, evidentirali svoju najvažniju imovine, a kažem, u usporedbi sa registracijom vozila, tehničkim pregledima itd., izdvajamo na godišnjoj razini 6 puta više nego što smo izdvojili za ovu imovinu koja je kudikamo vrednija nego automobili i vozila koja registriramo u RH. Dakle, taj podataka govori o tome kako se i na koji način odnosima prema toj imovini koja je itekako vrijedna i koja je, koju je potrebno premjeriti, ažurirati, napraviti nove evidencije koje će moći kvalitetno prikazivati ovu imovinu u RH. To je jedan razlog. Drugi razlog zašto je ovaj Zakon dobar i zašto je treba pojednostavniti postupke geodetske izmjere i izrade katastra nekretnina. To je činjenica da uz stabilan porezni sustav, uz donesene prostorne planove bilo koje razine, dakle od državne pa do lokalne razine uključujući ... [[Govornik se ne razumije.]] planove uređenja, pretpostavka kvalitetnom, brzom investiranju u RH jest sređeni katastar i zemljišna knjiga. Naime, svjedoci smo, a to znamo svi mi koji smo bilo kad išli u investicije pa i one koji se odnose na izgradnju vlastitih stambenih kuća ili smo kao čelnici jedinica lokalne samouprave ili na višoj razini ulazili u investicije znamo da se spotičemo na prvom koraku, a to je neuređena, nesređeni katastar odnosno neažurirana zemljišna knjiga. Svjedoci smo, primjerice da u mojoj Dalmaciji, takva je situacija diljem Hrvatske na česticu koja ima 30 metara četvornih zna biti po 100-150, 200-ak upisanih suvlasnika i da ta činjenica gotovo onemogućava bilo kakav ozbiljni pristup rješavanju investiranja ulaganjima itd. Tako da pored sređenog i stabilnog poreznog sustava, pored činjenice da smo Hrvatsku premrežili sa svim mogućim predviđenim Zakonom, prostornim planovima, po meni je temeljna pretpostavka jest ulazak u novu katastarsku izmjeru i zemljišnu knjigu. U tom smislu pozdravljam činjenicu da ćemo temeljem ovog Zakona u idućih 10 godina izradu višegodišnjih planova osmisliti, projecirati pristup izradi, novoj geodetskoj izmjeri i izradi katastra nekretnina. Dakle, to pozdravljam, to mi se čini da je najveća vrijednost izmjena ovog Zakona i ja bih čak taj dio i skratio jer ako je planirano da bi se ta nova geodetska izmjera, gospodine ravnatelju odnosila na 570 tisuća hektara proširenog građevinskog zemljišta, ako je kao što ste mi rekli jedan hektar dvije tisuće kuna, košta jedan hektar izmjere, onda je to svega milijardu, čini mi se i 140 milijuna kuna. Dakle, to su mali novci, to je na 10 godina, to je godišnje 140 miliona kuna. Doista su to iznimno mali novci, mala financijska sredstva i ja apeliram da se to što ste planirali, a to je jako dobro i pozdravljam i čestitam na tome da skrećete u novu, u taj novi projekt izrade katastra i zemljišne knjige, nove geodetske izmjere, onda bi to trebalo po meni u najmanju mjeru smanjiti na 5 godina, da ovaj dom na prijedlog Vlade i na prijedlog državne i vjerske uprave donese program višegodišnjeg, višegodišnji program geodetske izmjere i izrade katastra nekretnina koji bi bio sublimiran, kažem, na svega 5 godina gdje bismo građevinsko zemljište, ako možemo odgovoriti sa geodetskom operativom u RH i to je pitanja možemo li, ako možemo ja držim da bi to bio itekako dobar ulaz u ovu našu geodetsku struku čime bismo dali doprinos dodatnom, boljem, kvalitetnijem ulaganju i investiranju u RH. U tom smisli, dakle podržavam i pojednostavljenje postupka izlaganja kojega ste ovim Zakonom predvidjeli, a koji se odnosi na to će ovlaštenih izmjere sam provoditi ... [[Govornik se ne razumije.]] , a da će samo ono što je sporno, a to je 5-10% sporova biti rješavano kasnije pri povjerenstvu koje danas provodi cjelokupni postupak, a zbog obveza tih državnih službenika taj postupak izlaganja i pripreme elaborata doista traje beskonačno dugo i zbog toga smo svjedoci da su ovakvi podaci u ovom trenutku koji su po meni zabrinjavajući, da dok se ne stavi nova izmjera u funkciju, već tada ti podaci postaju polako neažurni zbog dugog proteka vremena između početka izmjere i stavljanja u funkciju katastra i zemljišne knjige. Prema tome, pozdravljam tu činjenicu da će se na ovaj način to pojednostaviti. Dobro je za geodetsku struku, dobro je za RH da definiramo rješenje kojima će se utvrđivati izmjene u katastarskom elaboratu, da će biti pisani u analognom sustavu na točnost 0,1 metra. To je također vrlo važno i to doprinosi s jedne strane ugledu struke, a s druge strane sigurnosti svih onih podataka koji proizlaze iz katastra i zemljišne knjige. Iznimno pozdravljam i izradu, obvezu izrade katastara zgrada, evidencije zgrada. Mislim da će to ne samo pripomoći vlasnicima zgrada, to će pripomoći i jedinicama lokalne samouprave za sve one obveze koje one imaju temeljem Zakona koje se nameću jedinicama lokalne samouprave, a onda bi tu evidenciju promatrali u kontekstu ove točke koja dolazi iza nje, a to je Zakon o komunalnom gospodarstvu. Dakle, niti će moći jedinice lokalne samouprave kvalitetno upravljati sa svojim prostorom ukoliko im Državna geodetska uprava ne isporuči kvalitetne podatke, a oni se mogu ... [[Govornik se ne razumije.]] temeljiti na toj novoj izmjeri i na potpunoj novoj uspostavi evidencije zgrada. Kada se vršila jedna analiza o tome što donosi nova geodetska izmjera jedinici lokalne samouprave, onda je iz primjera onih jedinica lokalne samouprave koje već sada raspolažu sa podacima nove geodetske izmjere i novog katastra nekretnina utvrđeno da u startu se povećava iznos ukupno uprihođene komunalne naknade u toj jedinici lokalne samouprave za 40%, a vrijednost nekretnina samom geodetskom izmjerom raste preko 30-40% u odnosu na stanje koje je bilo prije izrade novog katastra i nove zemljišne knjige. Prema tome, to su dakle svi ti podaci, svi ti elementi, rekao bih svi ti atributi koji daju vam za pravo da uđete hrabrije u taj postupak izrade novih višegodišnjih planova koji će smanjiti procedure i ubrzati izradu katastra i zemljišne knjige jer mislim da je doista sada došlo vrijeme da se mi u RH i da damo punu podršku Državnoj geodetskoj upravi da već do kraja godine nakon što ovaj Zakon usvojimo omogući procedure koje bi dovele do izrade nove geodetske izmjere. U tom smislu mi ćemo u Klubu zastupnika HDZ-a podržati ovaj novi Zakon o geodetskoj izmjeri katastra nekretnina, dati punu podršku Državnoj geodetskoj upravi i Ministarstvu da se krene u njegovu realizaciju i da čim prije svjedočimo tom jednom programu kojim ćemo utvrditi dinamiku, prostore, područja koja su, kao što to i piše građevinska i kroz koja bi prostore doista mogli obnoviti potpuno devastiranu i zapuštenu, a u isto vrijeme i najvažniju evidenciju koju posjeduju hrvatski građani. U tom smislu svakako da podržavamo donošenje ovog Zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio poštovani zastupnik Davor Lončar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicima, kolege i kolegice. Kad je u pitanju prijedlog Zakona o izmjeri i katastru nekretnina moram naglasiti o jako kompleksnom zakonu gdje ovakav proces izmjere nekretnina traje već godinama. Ono što moram naglasiti, a važno je, svakako treba učiniti sve da tehničke poslove same izmjere ne smiju doći u pitanje bez obzira na financijska sredstva. Vjerujte, nije lako prići rješavanju velikog problema koji se stoljećima događao zbog nesređenog katastarskog i zemljišnog stanja u paketu svih nekretnina. Zato svi zajedno bez obzira na politiku nemamo pravo dovoditi ovaj proces izmjere novih upisa, ispravaka u pitanje, poglavito kad su stanovnici diljem zemlje uz sve poteškoće spremni nadalje sufinancirati rješavanje svog nužnog zemljišta i ostalih nekretnina kako bi napokon s čim raspolažu i što je u konačnici njihovo i što vrijedi. Imati razne nekretnine, a ne imati ništa je nemjerljiv gubitak za svakog tko se nalazi u problemima nerješenog stanja nekretnina. Zato od nas naši sugrađani traže da napokon znaju što je njihovo, što vrijedi, što mogu planirati i u što mogu ulagati svoje nekretnine. Davno je bila Austro-Ugarska koja je tako jednostavno riješila posjed i vlasništvo, ajmo i mi hitno u brzu operativnu proceduru ka trajnom rješavanju naših vrijednih nekretnina. Drago mi je što ovaj Zakon ima niz novih prijedloga i skraćenih postupaka u odnosu na dosadašnji Zakona kad su u pitanju javna izlaganja, uvidi i predlažem da li je ikako moguće temeljem izrađenog elaborata nove ... [[Govornik se ne razumije.]] izmjere iz starih upisa u posjed isto uvažiti kao pravo vlasništva novih nositelja nekretnina. Ovim načinom toliko bi se ubrzao proces postupaka da bi bilo daleko manje neriješenih predmeta uglavnom oni koji nisu spremni unutar obitelji riješiti svoj problem, što je mali postotak u odnosu na broj novih predmeta. Što se tiče jedinica lokalnih uprava, općine i gradova, one moraju, uz sve poteškoće, iznaći i zadnja sredstva kako bi pomogli svojim sudionicima izmire i riješiti i svoj i problem njihov na svakoj pojedinoj katastarskoj općini. Samo tako uz riješene čestice čiste evidencije, katastar nekretnina, stvaraju se ako hoćemo i podaci o koristi jedinica lokalnih uprava za potrebe evidencije gdje će se uskladiti dosadašnje nesređeno stanje koje o analizi imaju općine i gradovi. Jako je dobro što će se sve podatke i evidencije i … [[Govornik se ne razumije.]] registra objekata, stanova i ostalih potrebitih ažuriranih podataka, isključivo voditi katastar jer odgovorno mislim da to općine i gradovi nisu za sada u stanju. Ne bi bilo nikako dobro da svi zasebno imamo svak svoju evidenciju što bi doslovce uništilo sve u evidenciji i ne bi bilo nikakve kontrole, svatko bi prodirao na svoj neodgovoran način, a u praksi izvođenja raznih radova dogodile bi se nepotrebne radnje koje nemaju kraja. Nema države koja je to prepustila slučajevima i zato je prevažan odnos unutar svake institucije da učini i pomogne kako bi napokon dobili dugo očekivani dokument i zakon koji svi moramo poštivati. Da bi se ovaj program dogodio hitno je i nužno, bez ikakve zadrške nagraditi sve one koji su direktno vezani po struci, znanju, jer pitam se, pa i sve vas, tko će raditi za skromnu plaću kad samo jednim izlaskom na teren struke koja se bavi ovim poslom zaradi više na jednoj čestici, nego cijeli mjesec kao zaposlenik katastra ili zemljišnika. Mi moramo unaprijedit sustav katastra i zemljišnika jer to stoji u nacionalnom programu reformi. Za sve funkcionalno spajanje postojećih registara institucija, katastar i zemljišnika gdje moraju postojati točni podaci o stvarnim nositeljima vlasništva nad zemljištem jer vlasništvo je ustavna kategorija i stup države. Stoga RH ne smije više dozvoliti neplanirano stihijsko, neučinkovito prikupljanje točnih stvarnih podataka o zemljištu. Mi trebamo dati odgovor kakav nam katastar zemljišnih trebaju, koji će biti model podataka, moramo točno utvrditi propise, propisi moraju biti svedeni da zapreke budu što jednostavnije i brže, u protivnom nismo napravili ništa. Osnovni podaci za svaku česticu su gdje se ona nalazi, kolika je, što na njoj zapravo vrijedi, kakav je oblik, položaj u prostoru i prostornom planu, kolika je procjena iste, u kojoj je prostornoj mjeri i zašto se da upotrijebit. I na kraju, katastarska izmjera mora biti interesno, odnosno gospodarsko orijentirana za svaku pojedinačnu česticu, za svaku grupu zemljišnih čestica, za dio katastarske općine ili za cijelu katastarsku općinu. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dvije replike. Jedna je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića, izvolite.
Uvaženi kolega Lončar, svatko tko se ikad susreo sa rješavanjem imovinsko pravnih odnosa, da ne govorim na mjestima jedinica lokalne samouprave sa pripremom projekata, zna koliko je prevažno pitanje rješavanje katastra. A vi ste u svojoj raspravi, koju podržavam, istaknuli jedan problem i rekli da jedinice lokalne samouprave bi trebali znati … [[Govornik se ne razumije.]] sredstva da olakšaju sređivanje tog katastra. Ali ovdje je gorući problem s kojim se ja i svi mi ovdje susrećemo, u državnim institucijama. Niti državna geodetska uprava, a niti sudovi nemaju dovoljno sredstava za ovo. Ljudi koji su tamo rade su potplaćeni, ne mogu ih zaposliti. Jedinice lokalne samouprave preuzimaju na sebe obvezu plaćanja djelatnika suda, plaćanja djelatnika katastra, osiguravanja prostora, kupnje informatičke opreme i postavlja se pitanje za koga se sređuje katastar. Dal on vrijedi samo gradu ili općini ili vrijedi i državi. Mislim da o tome treba ozbiljno počet govorit i na ovoj istoj razini, ali i na razini ministarstva i Vlade jer sredstva za ovo se moraju pronać. Neprimjereno je da mi još uvijek upotrebljavamo katastar Austrougarske.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Lončara.
Hvala kolega Klariću. Slažem se u potpunosti sa činjenicama koje ste iznijeli. U svakom slučaju sam i u svome govoru istakao da se moraju naći sredstva i da se ovaj proces mora završiti što je moguće prije kako bi stvarno svi u Hrvatskoj znali što imaju, čije je vlasništvo i čime raspolažu. Ali da država mora se odreć velikog djela sredstava … [[Govornik se ne razumije.]] ovog problema, apsolutno se s vama slažem. Hvala.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče. Poštovani kolega Lončar, imao sam vremena 15 minuta, na kraju sam ispustio izreći nešto što mislim da je važno i da vi kao čelnik jedinice lokalne samouprave također istaknete, a to je da se ovim novim zakonom ponovo uspostavljenost ne utvrđuje obveza državne geodetske uprave za izradu i vođenje katastra i infrastrukture. Vi znate da je bilo to predviđeno u izmjenama zakona i dato u nadležnost jedinica lokalne samouprave i da je u Hrvatskoj čini mi se svega 6 jedinica lokalne samouprave preuzelo, koji broj potvrđuje da je to bilo loše rješenje. I ovim zakonom sada vraćamo dite materi, u uspostavu katastara nekretnina vraćamo državnoj geodetskoj upravi i na taj način ćemo pomoći i jedinicama lokalne samouprave, ali prije svega i korisnicama te infrastrukture da ona bude evidentirana i vođena na pravom mjestu od struke. Tako da to držim da ćete to vi kao čelnik jedinice lokalne samouprave podržati ovakvo rješenje.
Odgovor poštovanog zastupnika Lončara.
Hvala kolega Bačiću, u potpunosti se slažem sa onime što je bilo ranijih godina kod praćenja evidencije od strane jedinice lokalne uprave, to nije apsolutno dalo nikakvih rezultata. Isključivo je dalo probleme svima nama i upravo u ovom zakonu koji predlaže da će to biti u nadležnosti katastra je ono što je jako važno, jer i u govoru sam kazao da svaka država koja je ozbiljna i koja želi imat je mora voditi upravo u evidenciju svih i infrastrukturnih i drugih oblika zgrade itd. jer prepustiti to još jednom, ponavljam, općinama i gradovima ne bi bilo dobro. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Steve Culeja.
Poštovani potpredsjedniče, govoriti o katastru, a da nisi posebno educiran jako je teško, ali sa životnim iskustvom kada nakon 28-30 godina tražite pravdu po sudovima da bi jednu česticu, jedno nasljedstvo za koje svi znaju da je tvoje, a da bi to došlo u istinsko vlasništvo onoga čije je 1/1 u međuvremenu da dva odvjetnika umru i da to naslijedim ja trebalo je dakle, 28 godina, ako brojim samo svoje godine, pa sam u međuvremenu morao, pošto nije bilo riješeno kupiti drugu parcelu u istome mjestu nekih 500-tinjak metara od svoje čestice, drugo da bih pravio sebi svoju kuću, da bi to bilo 1/1, da to ne bi bilo urušivo, utuživo po zakonima koje je donosio Hrvatski sabor. Dakle, ja sam sada 1/1 vlasnik svoje nekretnine i isto tako cijela moja nekretnina sa dosta kvadrata je ubilježena u mom vlasničkome listu. Dolaskom ministrice Mrak-Taritaš da bi to ponovo bilo sve moje, dakle ja sam morao za svaku šupu, svaku nadstrešnicu ponovo proći određeni put da bih to legalizirao i platio svaku šupu od 500 kuna pa nadalje nekih 30-at tisuća kuna legalizacije u mojemu mjestu koje je eto katastarski uređeno gdje se zna točno čija je čija šupica u centimetar. Pa mi nije jasno da u našoj domovini još te stvari nisu riješene. A možda je zato što je Austro-Ugarska vrijedno radila na onom području gdje ja eto živim. Ali ja se nisam javio samo zbog svoje priče, nego zbog onoga što mi određeni ljudi, građani, stručne osobe pišu i šalju. Pa ću tako pročitati između ovih materijala. Kaže ovako, gospodin Klarić kaže sredstva nisu dostupna, treba sredstava da bi se to sredilo. Ja sam dobio informaciju da je 5 miliona eura stizalo od 2000. do 2010. godine u RH i to na žiro-račune Državne geodetske uprave RH, Ministarstvo pravosuđa RH, Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja RH, Ministarstvo financija RH u svrhu usklađenja katastarskog i zemljišno-knjižnog opereta sa stvarnim stanjem u fizičkom prostoru. U svrhu izdašnijeg dotoka novca od EU donesena je Uredba ukaz od strane Vlade RH KLASA: itd., dana 4.8.2004. godine koja stječe punopravnu snagu, puni pravni učinak i punu pravnu posljedicu dana 1.1.2010. godine. Dakle, sredstva po mojem matematici, ne znam koliko ona bila slaba, ali mislim da bi bila dostupna sa današnjom tehnologijom, tehnikom koja dakle iz svemira uoči poru na ljudskoj ruci i da mi nismo uspjeli utvrditi položaj, nacrt i sve ostalo, osjeverit ako treba sa mjesecom i zvijezdama da dobijemo projekciju gdje se šta nalazi. A onda bismo lako, barem po arhivima došli do zaključka čije je šta. Pročitat ću, radna grupa, administrativne i birokratske prepreke poslovanju i ulaganju. Ovo je od naše uvažene predsjednice. Kaže, u RH se sustav zemljišnih evidencija temelji na 3351 katastarskoj općini koje obuhvaćaju oko 14 milijuna parcela, a samo oko 5% zemljišno-knjižnih podataka je ispravno i pokazuje točne podatke. Loše stanje i neažurnost zemljišnih evidencija donosi neprocjenjive gubitke i štetu pojedincima, tvrtkama, udrugama, jedinicama lokalne samouprave, gospodarstvu i društvu u cjelini. Neuređenost vlasničkih odnosa koči realizaciju ulagačkog potencijala. Također, nesređeno stanje evidencije omogućuje zlouporabu, otuđenje, nenamjensko korištenje i druge nelegalne radnje, a za koje zaključujemo da pravosuđe vjerojatno nešto radi po tome i da postoje kazne kako kaže, za otuđenje nepokretne imovine u Hrvatskoj ako postoji kazna, nadam se da se radi na tome. Katastar, prostorni podaci o parcelama katastarskim česticama. Za 70% područja RH katastarska evidencija se zasniva na podacima Austro-Ugarske grafičke izmjere iz 19. stoljeća i premda je prepisana u digitalni oblik, često ne odgovara stvarnom stanju na terenu i po položaju, obliku, korištenju, ali i posjedu. Oko 25% područja RH izmjereno je drugim metodama ili je prošlo kroz postupak komasacije poljoprivrednog zemljišta i sadrži najnovije nešto točnije podatke. Ja sam na tragu tih najnovijih načina izmjere, izračuna, postavio zastupničko pitanje isto tako ministru Tolušiću, poštovani uvidom u kartu Arcoda weba, za područje katastarske općine Sušak utvrdio sam da se činjenično stanje karte Arcoda ne poklapa sa stvarnim činjeničnim stanjem google maps-a, a posebno područja dijela kontinentskog terminala Brajdice gdje je razvidno iz karti Arcoda da terminal ne postoji. U čemu je stvar? Znači, u Arcodu postoji šuma, Brajdice luka ne postoji, kako je to moguće ako se vidi pora? Dakle, Brajdice je šuma. Kako se šuma našla tu gdje je luka? Pa vjerojatno netko isjekao šumu iz šumski bogatog područja i prekopirao je i stavio na luku Brajdice. A google maps pokazuje luku Brajdice. Znači, to je provjerljivo, ja ne znam, ja sam laik, ja sam samo saborski zastupnik koji eto povede se za nekom informacijom pa mi je to interesantno i za raspravu a i za dokumentaciju. A isto tako ću pročitati i ovo, to je od gospodina Božidara Viduke, inženjera. Geodetska izmjera po osnovi Gauss-Kruger projekcije, meridijanskih zona za potrebe formiranja javnih isprava iz domene prostornog registra nekretnina na teritorijalnom prostoru RH provodi se od 17.1924. godine pa traje do 1.1.2020. godine. Zanimljivost rada Geodetske uprave je ta da je uspjela premjeriti i imovinsko pravno riješiti tek 20% površine RH. O čemu se tu radi, ja ne bih ulazio ali me živo interesira imamo Gauss-Krugerovu metodu, imamo prelete aviona koji su vojni snimili u bivšoj Jugoslaviji, imamo satelite, imamo povijesne izvatke, imamo sve, ali ne možemo utvrditi koja je čija parcela, što je čije 1/1, a ja kao obični mali građanin koji sam morao legalizirati svaku svoju šupu u Slavoniji, bila ona za namjenu ili bila za rušenje, ja se pitam kako je to moguće. Pored svih tih 5 milijuna koji su došli eura u Hrvatsku za ovu namjenu zašto se mi danas nalazimo tu i govorimo o ovoj istoj temi, o ovome problemu? Mislim da sam rekao dovoljno. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sada će završno u ime predlagatelja, a pardon, imamo jednu repliku, poštovane zastupnice Grozdane Perić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovane kolege. Zaista slažem se sa kolegom gdje se u ovom 21. stoljeću zapravo još uvijek pitamo kako nemamo riješene zemljišne knjige s obzirom da je poznato da zapravo nepovjerenje postoji u naše zemljišne knjige i ove koje su do sada uređene. A ono što me posebno isto tako brine da zaista nismo uspjeli više toga napraviti, zapravo postoji problem koordinacije između Državne geodetske uprave i Ministarstva pravosuđa u provedbi zapravo preko sudskih savjetnika i uknjižbi svih tih podataka u registar imovine. Ono što je zanimljivo da recimo Turska ima mogućnosti i radi to svake 2 godine da zapravo preletom aviona uspostavlja i gleda zapravo promjene koje su se dogodile na [[Upadica predsjednik: Hvala.]]
Imamo kakav odgovor, nemamo hvala. Sada će dakle u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja Željko Uhlir.
Zahvaljujem, poštovane dame i gospodo, zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi oko donošenja ovoga zakona koji je iznimno stručan zakon iz područja geodetske djelatnosti. I ne treba čudi da neki puta u raspravi možda se čulo i nekih brkanja pojmova koji su više vezani uz zapravo zemljišne knjige a ne toliko uz katastar. Pa nekih posebnih pojmova koji su se i sad u zadnjoj raspravi čuli, vezane su zapravo uz zaštitu podataka MORH-a koji štiti podatke i blokira pregled nad katastrom. Još jednom zahvaljujem i nadam se da će ovaj zakon ispuniti sva očekivanja, unaprijediti procese i otkloniti niz nepravilnosti i problema s kojima smo se do sada susretali. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, prvo čitanje P.Z.E. br. 363. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1.- Prihvaća se Prijedlog Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina i 2.- Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 85 za, 5 suzdržanih i 2 glasa protiv donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sada prelazimo na sljedeću točku a to je: - Konačni prijedlog Zakona o komunalnom gospodarstvu, drugo čitanje, P.Z. br. 264; Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, te Odbor za lokalnu i područnu /regionalnu/ samoupravu. Amandman je podnio Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Opet poštovani državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja, Željko Uhlir. Izvolite.
Eto ovaj zakon o komunalnom gospodarstvu donesen je prvi puta 1995. godine i do danas je mijenjan 18 puta. Ovim zakonom se uređuju načela, način i obavljanje financiranja komunalnog gospodarstva te ostala pitanja glede svrhovitog obavljanja komunalnih djelatnosti pri čemu se pri pojmom komunalno gospodarstvo u smislu toga zakona podrazumijeva obavljanje komunalnih djelatnosti a naročito pružanje komunalnih usluga od interesa za fizičke i pravne osobe te financiranje građenja i održavanja objekata, uređaja komunalne infrastrukture kao cjelovitog sustava na području, općina, gradova, grada Zagreba kao i županija kada je to određeno tim zakonom. Neuobičajeno veliki broj izmjena i dopuna čine tekst važećeg Zakona o komunalnom gospodarstvu izuzetno nepreglednim i teškim za snalaženje u provedbi. Tome dodatno doprinosi činjenica što je Zakon o komunalnom gospodarstvu u 6 slučajeva mijenjan drugim zakonima te posebice činjenica da su tim zakonima u većoj ili manjoj mjeri paralelno uređena pitanja vezana uz određenu komunalnu infrastrukturu, njezino građenje i financiranje njezina građenja te su prema tri od tih zakona a to Zakonom o vodama, Zakonom o održivom gospodarenju otpadom i Zakonom o pogrebničkoj djelatnosti određeni poslovi prestali biti komunalna djelatnost u smislu Zakona o komunalnom gospodarstvu. U više od 20 godina provedbe Zakona o komunalnom gospodarstvu uočeni su i brojni drugi nedostaci toga zakona koji nisu mogli biti otklonjeni njegovim brojnim izmjenama i dopunama. Ovi nedostaci očituju se uglavnom kao pravne praznine primjerice kada je u pitanju građenje imovinsko pravni status komunalne infrastrukture, organizacijski oblici, obavljanja komunalne djelatnosti, komunalni red i rad komunalnih redara, te kao relativno loše, nedostatno, odnosno, neprimjereno uređenje pojedinih pitanja. Potajna se prije svega odnosi na pitanje načela, na kojima mora počivati komunalno gospodarstvo, koja su nedostatno uređena te na komunalni doprinos i na komunalnu naknadu, koje je kao osnova i najvažnije izvori financiranje izgradnja održavanja komunalne infrastrukture, koju je potrebno urediti, na način, kojim će se otkloniti utvrđeni nedostaci, a bez povećanja financijskog opterećenja za obveznike njihova plaćanja. Osim toga, određena pitanja, vezana uz organizacijske oblike obavljanja komunalne djelatnosti konkretno, uz trgovačko društvo, koje obavlja komunalnu djelatnost, javnu ustanovu i povjeravanje obavljanja komunalnih usluga ugovorom, potrebno je bilo uskladiti sa Zakonom o javnoj nabavi. Vezano pak uz nazive pojedinih komunalnih djelatnosti, potrebno je terminološko usklađenje sa Zakonom o prijevozu cestovnog prometa i Zakonom o vodama. U svrhu otklanjanja spomenutih problema i nedostataka, nesporna je nužna izrada i donošenje novog zakona kojim će se proizaći iz slijedeće posljedice uspostaviti će se sustav komunalnog gospodarstva, usklađen sa zakonima kojima se određuje opskrba vodom i odvodnja, gospodarenjem otpadom, pogrebnička djelatnost, javna nabava, koncesije i pružanje usluga, te s posebnim zakonima, kojima se uređuje pitanja komunalnog gospodarstva. Jasno i na odgovarajući način će se urediti pitanje značaja komunalnog gospodarstva za život i rad u jedinicama lokalne samouprave i načela na kojima se mora temeljiti komunalno gospodarstvo. Osigurati će se normativni uvjeti za poboljšanje provedbe komunalnog reda na područje jedinice lokalne samouprave. Omogućiti će se jednostavno i brzo evidentiranje u katastru i upis u zemljišne knjige, komunalne infrastrukture, izgrađene do stupanja na snagu novog Zakona o komunalnom gospodarstvu. Tekst Zakona o komunalnom gospodarstvu, postati će pregledan i jednostavan za korištenje provedbi, čime će se poboljšati učinkovitost njegove provedbe. Nadalje, između 2 čitanja, odnosno, rasprave koja je bila vođena u toku prvog razmatranja prijedloga zakona, primjedbe i prijedloge iznesene u raspravi, kao i razloge zbog kojih se zakon donosi, izrađen je ovaj konačni prijedlog Zakona o komunalnom gospodarstvu, koji se od prijedloga toga zakona, u bitnome razlikuje u slijedećem. U sklopu obavljanja komunalnih djelatnosti i održavanja komunalne infrastrukture, omogućeno je i osiguranje građenja komunalne infrastrukture, održavanje dijelova javnih cesta koje prolaze kroz naselje, brisana je kao komunalna djelatnost. Obavljanje dimnjačarskih poslova i održavanje građevina za odvodnju oborinskih voda, određeno je kao komunalna djelatnost. … [[Govornik se ne razumije.]] prethodna suglasnost ministra, kao uvjet za proglašavanje novih komunalnih djelatnosti i pobliže određivanje poslova, koji se smatraju poslovima, koji se obavljaju u okviru komunalnih djelatnosti. Onemogućeno je neprofitnih udruga građana obavljanje komunalne djelatnosti održavanja groblja i djelatnost usluge ukopa pokojnika. Brisana su kao nepotrebna pravila o poslovima koje se ne smiju prekidati. Brisana je odredba, kojem se trgovačkom društvu, koja obavlja komunalnu djelatnost, bilo zabranjeno istovremeno obavljanje i druge tržišne gospodarske djelatnosti, s time što je u slučajevima da isto uz komunalnu djelatnost obavlja i drugu djelatnost koja se obavlja u javnom interesu propisana je obaveza odvojenog obavljanja računovodstvenih poslova. Brisana je kao nepotrebna obveza trgovačkog društva, koja obavlja komunalnu djelatnost, podnošenje predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave plana rada, izvješće o radu i financijskog izvješća. U jedinicama lokalne samouprave koje imaju jedinstveni upravni odjel, omogućeno je osnivanje vlastitog pogona, kao organizacijske jedinice u tom dijelu ili kao posebne ustrojbene jedinice ovisno o potrebama i želji jedinica lokalne samouprave. Brisani su rokovi na koje se može dati koncesija za obavljanje komunalnih djelatnosti. Institut ugovora o obavljanju komunalne djelatnosti u potpunosti je usklađen s propisima o javnoj nabavi, onemogućena je promjena pravnog statusa komunalne infrastrukture posebnim zakonima. Propisano je da se skladište i građevine namijenjene proizvodnji rješenje o komunalnom doprinosu ne donosi po pravomoćnosti građevinske dozvole, već po pravomoćnosti uporabne dozvole. Oslobađanje od plaćanja određenih pomoćnih građevini, a na građevnoj čestici ili unutar obuhvata zahvata u prostoru postojeće građevine ili na postojećoj građevni, ograničeno je samo na one građevine koje su namijenjene uporabi te glavne građevine. Brisano je oslobađanje od plaćanje komunalnog doprinosa za građevine i radove koje se prema posebnom propisu grade bez građevinske dozvole i gl. projekta. Brisana je mogućnost oslobađanja od plaćanja komunalnog doprinosa posebnim zakonima. Omogućeno je predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave propisivanje općih uvjeta i razloga, zbog kojih se u pojedinačnim slučajevima, odobrava djelomično ili potpuno oslobađanje od plaćanje komunalnog doprinosa. Izrekom je propisano da se garažni i poslovni prostor unutar vojne građevine i građevinsko zemljište unutar vojne lokacije ne smatraju garažnim stambenim prostorom, te građevinskim zemljištem za koje se naplaćuje komunalna naknada. Jasnije je uređeno pitanje obveznika plaćanja komunalnih naknade trenutak nastanka njezina plaćanja obveza obveznika plaćanja iste. Propisano je ograničenje iz važećeg Zakona o komunalnom gospodarstvu, prema kojemu za hotele, apartmanska naselje, kampove, visina godišnje komunalne naknade ne može biti veća od 1,5% ukupnog godišnjeg prihoda iz prethodne godine ostvaren u hotelima, apartmanskim naseljima, kampovima, koji se nalaze na području dotične jedinice lokalne samouprave. Smanjene su ovlasti komunalnog redara u provedbi odluke o komunalnom redu, produžen je rok za ustrojavanje evidencije komunalne infrastrukture, sa 6 mj. na godinu dana te tekst pravno tehnički i pravopisno dorađen. Zaključno držimo da će predloženi zakon ispuniti svoje ciljeve i unaprijediti komunalno gospodarstvo u našoj državi. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Marka Vešligaja.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Prvo moram reći da mi je žao da niti na ovom drugom čitanju nemamo ovdje prisutnoga resornog ministra s obzirom da se radi o izrazito važnom zakonu i za vašeg ministarstva ali i za jedinice lokalne samouprave. Ono što mogu reći da pred nama je jedan sasvim drugi prijedlog zakona u odnosu na prvo čitanje. Uistinu kad gledamo koliko je promjena napravljeno u cijelom zakonu, to svakako treba konstatirati i s te strane to se treba i pozdraviti što je puno što smo naveli ovdje u raspravu, mogu reći zastupnici iz svih političkih opcija. SDP je prvi reagirao na jednu štetnost ovoga zakona, da je to uvaženo, međutim ima i stvari koje nisu uvažane i koje mislim da se mogu kroz ovu raspravu popraviti, to je prvenstveno plaćanje komunalnoga doprinosa … [[Govornik se ne razumije.]] upravnoj dozvoli i nadam se da ćemo i kroz amandmane koje ćete dobiti da ćete to prihvatiti. Evo hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Alena Preleca.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, evo ja moram ponoviti dio onoga što je rekao moj kolega Marko, ovaj zakon je doživio izuzetno puno promjena od prvog do drugog čitanja. Meni je drago da ste uvažili te sve stvari na koje smo upućivali, ali mi nije drago da je u prvom čitanju mogao uopće ovakav zakon doći koji bi ja rekao, potpuno nespreman jer ako smo napravili toliko promjena između prvog i drugog čitanja, znači da je napravljeno ja bi rekao, gotovo amaterski. Imam osjećaj da mi evo, a i sami ste rekli da smo 18 puta donosili izmjene i dopune ovog zakona. Ovaj zakon koji je izuzetno važan za jedinice lokalne samouprave i mi svi načelnici i gradonačelnici se svaki puta sa novim zakonom trudimo da sve to uhvatimo. Pa mislim, iskreno rečeno, dosta nam je već mijenjanja zakona 18. puta ali moram istaknuti koliko je ovaj zakon imao promjene da se ovo svodi na to da svaki novi ministar koji dođe, želi napraviti i ostaviti nekakav trag pa piše novi zakon. Evo to je doslovno tako, imam takav osjećaj, tako je i sa ovim zakonom koji ima jako puno promjena.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Stjepana Kovača.
Zahvaljujem. Pa evo kao što su i kolege rekli, mi smo tu brojili, tu ima više od 30 izmjena, nakon toga više nismo brojali, praktički između prvog i drugog čitanja, ovo nije zakon u drugom čitanju nego mogli bi reći da je ovo novi zakon s obzirom koliko izmjena se stavi. Ono što je dobro je prvi zakon u prvom čitanju, definitivno je bio loš. Mene još zanima da mi pojasnite s obzirom da su članci 35. koaliziji sa Zakonom o trgovačkom društvu i Zakon 36. vam je u koaliziji sa zakon 36. sa Zakonom o trgovačkim društvima a zakon 43. vam je u koaliziji sa Zakonom o službenicima i namještenicima u lokalnoj i područnoj samoupravi pa me zanima zašto to niste riješili jer ne može komunalni zakon određivati ova dva zakona. Isto tako ima još nekih zakona o kojima ću pričati i zanima me što je sa jedinicama lokalne samouprave koje u trgovačkim društvima nemaju 100% udjele dionica, što se događa s njima, znači one ne mogu obavljati komunalnu djelatnosti kako je to sad predočeno u zakonu ili ćete to mijenjati?
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Roberta Podolnjaka.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče. Evo kolege su rekli ono što sam zapravo j htio odmah reći a to je da je ovaj konačni prijedlog zakona doživio izuzetno opširne promjene, ja sam brojao do kraja 42 promjene između prijedloga i konačnog prijedloga. Međutim one nisu suštinski obrazložene, ovo je nova koncepcija, nove stvari koje ste ugradili zapravo su apsolutna novina i stoga smo mi kao klub predložili treće čitanje ovog zakona. Nadam se da ćete o tome razmisliti, bit će puno više vremena o tome govoriti u raspravi u ime kluba i u pojedinačnim raspravama i reći zbog čega to. Žao nam je što ovdje nije potpredsjednik Vlade koji je bio na jutarnjoj raspravi o važnom zakonu, ali ovaj zakon nije manje važan i očekujem da ćete se izjasniti oko toga da li ćete prihvatiti treće čitanje ovog zakona s obzirom da ste doista promijenili koncepcijski izuzetno puno u ovom tekstu.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Znači ovo je uvaženi tajniče, novi zakon, zakon koji je doživio kako je rekao kolega Podolnjak, više od 40 promjena koje nisu dobre obrazložene i treba ići u treće pitanje jer je ovo vrlo bitno za lokalnu samoupravu. Naravno da je to smiješno vamo zastupnicima HDZ-a jer njih nije briga o lokalnoj samoupravi, a ja bi vam samo postavio jedno pitanje. Zbog čega u komunalnu infrastrukturu ne spada infrastruktura ili kanalizacija distribucije za teleoperatere? Zbog čega to niste naveli kroz članak koji objašnjavate koji spada u lokalnu samoupravu i vlasništvu, recimo taj primjer gdje jer ovdje također pogodujete teleoperaterima i telekomunikacijski sustav i telekomunikacijski sustav tj. mrežu dajete kompletnu u vlasništvu, a ta kanalizacija ide cestama, prometnicama gdje je lokalna samouprava vlasnik. Zbog čega u komunalnu infrastrukturu i njezin pravi status niste naveli i ovaj dio u ovaj zakon? Hvala.
Evo sad će odgovor u 5 minuta, izvolite.
Hvala lijepa na postavljenom pitanju. Zbog čega nije nešto uvršteno u komunalnu infrastrukturu ali to proizlazi iz čiste definicije komunalne infrastrukture, iz duha cijelog zakona i duha komunalne infrastrukture. Znači ne možemo mi svojom voljom uvrštavati unutra nešto što bismo željeli, telekomunikacijska infrastruktura po svom značaju, po svojoj svrsi, po tome kako se proteže preko cijele države, ne spada u komunalnu infrastrukturu koja bi trebala biti na jedinici lokalne samouprave niti je ona u vlasništvu te komunalne infrastrukture.
Kolega Miro Bulj ima repliku, izvolite.
Postoji uvaženi tajniče, distribucijska kanalizacija za telekomunikacije. To su cijevi koje se postavljaju i gdje idu prometnice i ostala infrastruktura. I ne vidim nikakav razlog da to ne bude kao u drugim uređenim državama, u Švedskoj, Njemačkoj, dakle dolaze teleoperateri i da to budu prihodi lokalne samouprave i da se pravo služnosti plaća lokalnim samoupravama što nije primjer RH. Tu se radi o milijardama godišnje koje odlaze teleoperaterima koji imaju najveću dobit u RH, dobit s kojom se oni hvale, ne ulažu u RH tu dobit, a tu kanalizaciju je gradili znači naši prethodnici, mi je gradimo, a vlasnici su oni i ništa ne plaćaju lokalnoj samoupravi. Što ne rade u Njemačkoj, dakle dolaze niti u Švedskoj, niti u drugim državama odakle dolaze te, vlasnici tih teleoperatera. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Da. Poštovana predsjednica Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo Bernarda Topolko. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora na 20. sjednici održanoj 14. lipnja 2018. godine raspravljao je o konačnom prijedlogu Zakona o komunalnom gospodarstvu, drugo čitanje, P.Z. br. 264 koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 7. lipnja 2018. godine. Na temelju čl. 93. Poslovnika Hrvatskog sabora Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo raspravljao je navedeni akt kao matično radno tijelo. Predstavnica predlagatelja uvodno je obrazložila kako se predloženim Zakonom uređuju načela na kojima počiva komunalno gospodarstvo, obavljanje komunalnih djelatnosti, građenje i održavanje infrastrukture, plaćanje doprinosa i naknada, održavanje reda i druga značajna pitanja. Zakon uređuje vrste i organizacijske oblike u kojima se obavljaju komunalne djelatnosti, pitanja vezana uz obavljanje tih djelatnosti, te pitanja komunalnog doprinosa i naknade. Predloženim Zakonom osigurat će se normativni uvjete za poboljšanje provedbe komunalnog reda na području jedinica lokalne samouprave te će se omogućiti jednostavno evidentiranje komunalne infrastrukture izgrađene do stupanja na snagu ovog Zakona u katastru i upisu u zemljišne knjige. Nadalje, iznesene su razlike između konačnog prijedloga zakona u odnosu na prijedlog Zakona u prvom čitanju. Značajna razlika u odnosu na prijedlog Zakona u prvom čitanju je to što se u sklopu obavljanja komunalnih djelatnosti, održavanja komunalne infrastrukture omogućava osiguranje i građenje komunalne infrastrukture. Nadalje, održavanje dijelova javnih cesta koje prolaze kroz naselje brisano je kao komunalna djelatnost. Obavljanje dimnjačarskih poslova i održavanje građevina za odvodnju oborinskih voda određeno je kao komunalna djelatnost. Propisano je da komunalni doprinos ne plaća jedinica lokalne samouprave na svoj području te da se isti ne plaća za građenje i ozakonjenje vatrogasnih domova, vojnih građevina, prometne, energetske, vodne, pomorske, komunikacijske i električne komunikacijske infrastrukture, nadzemnih i podzemnih produkotovoda i vodova, te sportskih i dječjih igrališta. Slijedeće, onemogućeno je neprofitnim udrugama građana obavljanje komunalne djelatnosti, održavanje groblja i djelatnosti usluge ukopa pokojnika, produžen je rok za ustrojavanje evidencije komunalne infrastrukture, smanjene su ovlasti komunalnog redara u provedbi odluke o komunalnom redu i drugo. U raspravu je dio članova Odbora ocijenio da su dvojbena predložena rješenja u čl. 59., 70., 92., st. 1. i 5. i 97. Konačni prijedlog Zakona o komunalnom gospodarstvu u odnosu na čl. 84., st. 2. izneseno je mišljenje kako bi rješenje prema kojem se donošenje rješenja o komunalnom doprinosu uvjetuje pravomoćnošću upotrebe uporabne dozvole moglo usporiti razvoj gospodarskih zona u manjim sredinama. Tijekom rasprave predstavnici predlagatelja odgovarali su na postavljena pitanja i detaljno obrazložili predloženo rješenje u čl. 84., st. 2. koje se odnosi na pravomoćnost upotrebe, na pravomoćnost uporabne dozvole za skladište ili građevinu namijenjenu proizvodnji. Predložena odredba kompromisno je rješenje prema kojem jedinice lokalne samouprave daju svoj doprinos konkurentnosti i rasterećenju poduzetništva. Na pitanje postavljeno u raspravi vezano uz komunalne redare i njihove ovlasti, predlagatelj je pojasnio kako komunalnim redarima nisu dodjeljivani novi poslovi ni materijalno pravno ovlaštenja već se samo formalno propisuje njihove ovlasti u odnosu na nedostatnost broja komunalnih redara u ruralnim općinama, što je istaknuto u raspravi. Predlagatelj je naglasio kako prema predloženom Zakonu više jedinica lokalne samouprave može zajednički osnovati komunalno redarstvo. Na sjednici predstavnik predlagatelja suglasio se i prihvatio predložene amandmane Odbora na konačni prijedlog ovog Zakona. Nakon rasprave Odbor je većinom glasova 8 glasova za, 2 glasa suzdržana odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o komunalnom gospodarstvu uz slijedeće amandmane. Amandman 1. na čl. 25. U čl. 25., st. 5. riječi na kruta goriva brišu se uz obrazloženje, s obzirom da dimnjačari imaju koncesije koje im omogućavaju obavljanje, čišćenje i kontrole svih uređaja za loženje, ovim amandmanom uklanja se ograničenje da mogu obavljati te poslove samo na uređajima na loženje za kruta goriva. Amandman 2. na čl. 44 U članku 44. stavku 1. točka 3 mijenja se i glasi: Komunalnog linijskog prijevoza putnika. Obrazloženje: Ovim se amandmanom odredba članka 44. stavka 1. točke 3 predloženog zakona terminološki usklađuje s odredom članka 24. stavka 1. točke 4 tog zakona. Amandman 3 na članak 118. Članak 118. mijenja se i glasi: Nadzor nad provedbom ovog zakona provodi središnje tijelo državne uprave nadležno za poslove komunalnog gospodarstva. Obrazloženje: Ovim amandmanom omogućuje se središnjem tijelu državne uprave nadležnom za poslove komunalnog gospodarstva nadzor nad provedbom ovog zakona te se ovaj zakon usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku. Amandman 4 na članak 119. Članak 119. mijenja se i glasi: Upravno tijelo i pravna osoba s javnim ovlastima dužni su ministarstvu u svrhu provedbe nadzora omogućiti pristup njegovom službenom prostoru i dostaviti sve zatražene podatke, dokumente i izvješća u zatraženom roku. Ako upravno tijelo, stavak 2., ako upravno tijelo, odnosno pravna osoba s javnim ovlastima ne postupi po traženju ministarstva iz stavka 1. ovog članka na ispunjavanje zatraženo je da se poziva se ga rješenjem. Obrazloženje: Ovim amandmanom omogućuje se ujednačavanje upravne prakse i postupanja jedinica lokalne samouprave u provedbi ovog zakona na području cijele RH te se propisuju mjere središnjeg tijela državne uprave nadležnog za poslove komunalnog gospodarstva za osiguranje provedbe ovog zakona. Amandman 5, dopunjuje se članak, iza članka 119. dodaje se članak 119.a) koji glasi: Ministarstvo rješenjem naređuje upravnom tijelu i pravnoj osobi s javnim ovlastima otklanjanje nezakonitosti ili nepravilnosti koje se utvrdi u provedbi nadzora te rok za njezino otklanjanje. Ne postupanje po rješenju iz stavka 1 ovog članak iz neopravdanog razloga je teška povreda službene dužnosti čelnika upravnog tijela, odnosno pravne osobe s javnim ovlastima. Obrazloženje: Ovim amandmanom omogućuje se ujednačavanje upravne prakse i postupanja jedinica lokalne samouprave u provedbi ovog zakona na području cijele RH te se propisuju mjere središnjeg tijela državne uprave nadležnog za poslove komunalnog gospodarstva za osiguranje provedbe ovog zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Time otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Robert Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče Sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima. U ime Kluba zastupnika Mosta predložit ćemo treće čitanje ovog zakona, prijedloga Zakona o komunalnom gospodarstvu iz razloga što smatramo da izuzetno velike sadržajne promjene koje su se dogodile između prijedloga zakona i konačnog prijedloga zakona su takve, a i nisu obrazložene, da ovaj prijedlog zahtjeva treće čitanje. Uvodno smo u replici rekli da je preko 40 značajnih promjena u ovom konačnom prijedlogu zakona. To u određenom smislu, kao što je rečeno, se može smatrati pozitivnim u smislu da je predlagatelj uvažio značajni broj primjedbi i sugestija koje su iznijete i u saborskoj raspravi i od udruge gradova i od drugih subjekata koji su sudjelovali u javnoj raspravi. Činjenica je i da brojne sugestije i prijedlozi nisu usvojeni. Činjenica je isto tako, koju naročito želimo naglasiti, da je došlo do brojnih promjena između prijedloga i konačnog prijedloga zakona koje nisu proizašle iz rasprave u Saboru, niti od nekih drugih subjekata, nisu obrazložene zbog čega su se dogodile i vi zapravo imate samo jednu alineju u kojoj stoji da je neka odredba iz prijedloga zakona brisana i da je više nema u konačnom prijedlogu. Apsolutno je nejasno zbog čega je to učinio predlagatelj, naročito kad je riječ o vrlo značajnim promjenama. Mi smo kao klub Mosta već podnijeli 28 amandmana na ovaj konačni prijedlog što vam govori zapravo da u velikoj mjeri nismo zadovoljni sadržajem konačnog prijedloga. U čemu se zapravo ogledaju naše suštinske primjedbe? Zakon o komunalnom gospodarstvu je uvijek bio jedan od središnjih zakona za lokalnu samoupravu. Zakon o lokalnoj samoupravi i Zakon o financiranju lokalne samouprave i Zakon o komunalnom gospodarstvu su tri ključna zakona, barem je to tako bilo sve do sada, odnosno posljednjih godina. Nažalost, upravo kod Zakona o komunalnom gospodarstvu događa se da se on postepeno u značajnim odredbama pretače u neke druge zakone i da se pojedine odredbe Zakona o komunalnom gospodarstvu stavljaju izvan snage, ne primjenjuju, jer se primjenjuju odredbe posebnih zakona koje reguliraju neku od djelatnosti. I mi zapravo gubimo krovni Zakon o komunalnom gospodarstvu koji bi trebao suštinski riješiti temeljne stvari, a to su načela po kojima se obavljaju komunalne djelatnosti, nabrojati sve relevantne komunalne djelatnosti koje obavljaju jedinice lokalne samouprave, definirati načine na koji se te djelatnosti mogu obavljati i definirati prihode putem kojih i načine na koji se obavljaju i financiraju te komunalne djelatnosti. To bi trebao biti predmet krovnog zakona. Ono što se događa nažalost, a produbit će se sa donošenjem ovog zakona, ako će na tome inzistirati predlagatelj, dogodit će se da ćemo imati više različitih režima komunalnih djelatnosti. Da će jedan dio komunalnih djelatnosti ostati u ovom okljaštrenom Zakonu o komunalnom gospodarstvu, a drugi dio će biti izdvojen u nekim posebnim zakonima koji će u pojedinim segmentima propisivati drukčiji režim i funkcioniranja i načela i načina obavljanja tih komunalnih djelatnosti i financiranja itd. i to nije dobro. Ono što smo predložili i u prijedlogu, a predlažemo i nadalje, da ovaj zakon sadrži navedeno sve komunalne djelatnosti koje su izvorno bile komunalne, koje i danas jedinice lokalne samouprave obavljaju kao komunalne djelatnosti, a ne da imamo navedeni samo jedan dio, a zapravo druge smo izdvojili poput javne vodoopskrbe ili javne odvodnje ili gospodarenja komunalnim otpadom ili neke druge djelatnosti koje su vitalne po svemu apsolutno, najnužnije u komunalnim djelatnostima koje smo izdvojili u posebnim zakonima i u posebnom režimu koji zapravo u značajnoj mjeri odstupa od generalnog režima komunalnih djelatnosti i načela prema kojima bi se one trebale odvijati. Meni je odgovoreno u obrazloženju zašto neke sugestije predlagatelj nije prihvatio, na način da neke djelatnosti i sada nisu navedene u važećem Zakonu o komunalnom gospodarstvu. Između ostalog primjerice javna vodoopskrba ili javna odvodnja. To su dvije izuzetno važne komunalne djelatnosti koje i sada jesu navedene u Zakonu o komunalnom gospodarstvu i mi ih ponovo predlažemo. One ne mogu biti izdvojene u nekom posebnom režimu koji će danas sutra se neće više zvati komunalnim sektorom, komunalnom djelatnošću i koji će se izmjenama posebnih zakona možda umanjivati taj komunalni dio, taj zajednički dio, ta javna služba koju uvijek identificiramo uz komunalne djelatnosti i koje će se postupno transformirati u nešto drugo koji će putem koncesija i na drugi način sve više postati privatna djelatnost koju ćemo na kraju kroz posebne zakone privatizirati i mi smo oštro protiv toga. I zato inzistiramo upravo da sve komunalne djelatnosti budu navedene u Zakonu o komunalnom gospodarstvu, sve. I sve one koje su do sada bile navedene, nema nikakvog opravdanja da se primjerice najvažnije među njima, a to su javna vodoopskrba, gospodarenje komunalnim otpadom, javna odvodnja i pročišćenje otpadnih voda ne nalaze u Zakonu o komunalnom gospodarstvu. Te su djelatnosti bile izvorno u nacrtu zakona koje je upravo ministarstvo dalo na javnu raspravu, a onda ih je maknulo iz prijedloga zakona, nema ih niti u konačnom prijedlogu i čak nas uvjeravaju da i danas te djelatnosti nisu navedene u važećem zakonu, a jesu. Najveća sigurnost da te djelatnosti ne budu privatizirane jednoga dana je da budu u ovom Zakonu o komunalnom gospodarstvu definirane kao komunalne djelatnosti koje se obavljaju kao javna služba, koje su pod bitnom ingerencijom jedinica lokalne samouprave, to je najveće jamstvo. Pogledajte što se događa u sektoru gospodarenja komunalnim otpadom od kad ga nismo definirali kao komunalnu djelatnost i koje probleme imaju jedinice lokalne samouprave upravo zbog toga što to više nije komunalna djelatnost, a duboko jeste. Jedna od onih koje su vitalne za svakog građana u bilo kojoj jedinici lokalne samouprave. Na tome ćemo naravno inzistirati u amandmanima. Nadalje, postoji niz važnih odredbi koje nisu poboljšane u ovom konačnom prijedlogu zakona, neke od njih želimo istaknuti. Primjerice nama je potpuno nejasno zbog čega je predlagatelj bez ikakvog obrazloženja iz zakonske odredbe koja govori o koncesijama dostavio rok na koji se može koncesija dodijelit. Dakle, i u postojećem zakonu imate rok koji je 30 godina, predugačak, u prijedlogu zakona imali ste rokove od 10 do 20 godina, ovisno o komunalnoj djelatnosti koju želite povjeriti putem koncesije i onda predlagatelj, bez ikakvog obrazloženja, ukloni rok i vi sada u ovom konačnom prijedlogu nemate rok trajanja koncesije. Ja sam gledao Zakon o koncesijama kao krovni zakon za koji sam bio uvjeren da možda definira nekakav generalni rok trajanja koncesija. Međutim u članku 17. Zakona o koncesijama vi nemate taj rok, nego u zakonu se kaže da za svaku posebnu djelatnosti treba definirati rok trajanja važenja koncesije. Dakle, ovim Konačnim prijedlogom Zakona dogodila se veliki, ali ja bih rekao namjerni propust. Jer ako vi iz njega izostavljate rok važenja koncesije, to znači da bi predstavničko tijelo moglo odrediti koncesiju na nedefinirani broj godina. Zbog toga amandmanom predlažemo rok najduže od 10 godina. Spominjem da u jednom Zakonu o održivom gospodarenju otpadom imate u čl. čini mi se 31. koji definira obavljanje tih poslova, mogućnost dodjele koncesije od strane predstavničkog tijela najduže na rok od 10 godina. Dakle, posebni Zakon koji definira komunalnu djelatnost gospodarenja otpadom odnosno sakupljanja komunalnog otpada definira koncesiju s rokom od najduže 10 godine, a krovni Zakon o komunalnom gospodarstvu je tu odredbu eliminirao iz Prijedloga Zakona. A imate još jednu malo goru odredbu od te, a to je također indikativno da je izostavljen rok za na koji se može sklopiti ugovor o povjeravanju komunalnih poslova. Dakle, ukoliko nije koncesija, možete i ugovorom na određeno razdoblje povjeriti nekom obavljanje komunalne djelatnosti. U važećem Zakonu o komunalnom gospodarstvu taj rok je 4 godine. Dakle, to je jedno mandatno razdoblje predstavničkog tijela, pa i izvršnog tijela i taj ugovor o povjeravanju je naravno donosilo predstavničko tijelo i takvo rješenje smo imali i u Prijedlogu Zakona. Dakle, Prijedlog Zakona nije odstupio od važećeg rješenja kakvo imamo u postojećem Zakonu o komunalnom gospodarstvu. I što se događa u Konačnom prijedlogu? U Konačnom prijedlogu imate dvije promjene. Prva je da se umjesto predstavničkog tijela određuje gradonačelnik odnosno općinski načelnik da sklapa ugovor o povjeravanju komunalnih poslova i drugo, još gore, briše se rok na koji se takav ugovor može sklopiti. Dakle, praktički Konačnim prijedlog bez ikakvog obrazloženja daje se ovlast jednoj osobi na zakonom nedefinirano i neograničeno razdoblje sklopi ugovor o obavljanju komunalnih poslova uz nepostojanje bilo kakvog obrazloženja. To ne može bit slučajno. Predlagatelj ni na koji način nije obrazložio zašto čini takvu drastičnu promjenu kojom zapravo mijenja odredbu koja postoji 25 godina u sustavu komunalnog gospodarstva. Dakle, briše tu ovlast, predstavničkom tijelu dodjeljuje je čelniku izvršnog tijela i briše rok trajanja ugovora o povjeravanju komunalnih poslova. Naravno da smo stavili amandman na ovu odredbu da je vratimo na onu izvornu u Prijedlogu Zakona, a to je da ugovor sklapa predstavničko tijelo, dakle donosi odluku o prihvaćanju povjeravanja komunalnih poslova i da je taj rok najduže 4 godine kao što je i dosad uvijek to bilo. I želimo kroz ovaj Zakon vratiti ovlasti predstavničkom tijelu svugdje gdje je to moguće, a to je vrši osnivačka prava i kod ustanova, da daje suglasnosti na cijene komunalnih usluga i promjene cijena komunalnih usluga. Nitko nas ne može uvjeriti da je bolje rješenje da suglasnost na cijenu komunalne usluge da je jedna osoba gradonačelnik ili načelnik. To je ogromna odgovornost i daleko je bolje rješenje da tu suglasnost daje predstavničko tijelo. Ja se sjećam dok sam bio vijećnik u gradskome vijeću, gradonačelnik nije htio sam davati suglasnost, a imao je prema Zakonu tu mogućnost, nego se obraćao vijeću da mu daju prethodnu suglasnost za povećanje cijene komunalne usluge. I to dovoljno govori. Dakle, naš je stav da ovaj Prijedlog mora ići u treće čitanje zbog suštinskih promjena koje su se dogodile, a koje su gotovo u potpunosti izokrenule izvornu koncepciju, djelomično i zbog neuvažavanja prijedloga koje su istaknute u raspravi. Hvala.
Hvala lijepa.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15 SATI]] Dobar dan svima, nastavljamo sa točkom dnevnom reda, Konačni prijedlog Zakona o komunalnom gospodarstvu, drugo čitanje, P.Z. br. 264. U ime kluba zastupnika prvi je prijavljen Marko Vešligaj, u ime Kluba zastupnika SDP-a, izvolite kolega Vešligaj.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi pomoćniče ministra, kolegice i kolege saborski zastupnici i zastupnice. Evo kada smo prije nešto više od 4 mj. imali prvo čitanje Zakona o komunalnom gospodarstvu, čule su se brojne kritike o zakonu u prvom čitanju mogu reći sa svih strana sabornice. No kod glasovanja, vladajući su ipak podržali taj Prijedlog Zakona o komunalnom gospodarstvu koji je bio zapravo opasan, loš, nelogičan, nedorečen i mi iz kluba SDP-a na to smo prvi upozoravali. Jasno smo rekli tada da resorno ministarstvo sa takvim nedorečenim Prijedlogom Zakona o komunalnom gospodarstvu treba na poravni jer predstavlja ne samo potencijalni udar na jedinice lokalne samouprave nego na novčanike naših građana i direktno je zadirao u autonomiju lokalne samouprave jer je neusklađen sa brojnim zakonskim propisima. Vrijedi se kolegice i kolege, malo toga prisjetiti jer radilo se stvarno o jednom čistom amaterizmu. I u takvoj formi on ne bi čak smio doć niti da onaj prvi korak kad ga javnost vidi a to je e-savjetovanje a kamoli u saborsku proceduru. I evo pred nama je sad drugo čitanje i pred nama je jedan sasvim drukčiji zakon jer kad pogledamo samo ovaj impozantni broj, kolega Podolnjak je prije spomenuo, 42 izmjene u odnosu na prvo čitanje onda jest tu moramo reći drukčiji zakon i nešto sasvim drugo i ja se tu ispred kluba SDP-a mogu reći da bi bilo svakako bolje da idemo sa ovakvim zakonom u treće čitanje jer on ima puno, puno prostora za napredak, čuli smo to evo i kroz replike a čuli smo i kroz neke od rasprava. Prvo je već spominjani članak 84. kojim se zapravo utvrđuje da se rješenje o komunalnom doprinosu donosi po pravomoćnosti uporabne dozvole i to je zapravo jedan čisto nonsens, još jedan udar na jedinice lokalne samouprave. Nastojat ću evo u raspravi se još osvrnuti na nekoliko članaka za koje smatramo u SDP-u da ih treba popraviti, na te članke ćemo dati i naše amandmane pa vjerujem da će ih ukoliko ne dođe do trećeg čitanja, a mislim da bi svakako trebalo doći, da će barem to vladajući uvažiti kako bi dobili barem donekle dobar Zakon o komunalnom gospodarstvu. Prvo ću se evo kratko osvrnuti na članak 77. stavak 4. gdje evo navedeno 8 točaka za što se komunalni doprinos me plaća. Dakle navedeno se predlaže s ciljem usklađivanja konačnoga prijedloga zakona s odlukom Ustavnog suda od 12. ožujka 2003. g. kojom je odbijen zahtjev Vlade RH za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom članka 10. odluke o komunalnom doprinosu koja se u bitnome temelji na stajalištu da je autonomno pravo jedinice lokalne samouprave utvrđivati uvjete za oslobađanje od dužnosti … [[Govornik se ne razumije.]] nekih obaveza ako se radi o sredstvima koje čine originalni prihod proračuna jedinica lokalne samouprave. Sporan je i ovaj članak 84., ne samo u onom djelu koji se odnosu koji se odnosi na plaćanje po dobivenoj uporabnoj dozvoli nego jer se prema trenutnim odredbama konačnog prijedloga zakona, rješenje o komunalnom doprinosu donosi po službenoj dužnosti ili po zahtjevu stranke za objekte koji se grade bez građevinske dozvole, rješenje se donosi nakon prijave početka građenja ili nakon početka građenja. Ukoliko obveznici ne prijave početka građenja ili ne prijave nastanak obaveza plaćanja komunalnog doprinosa, obveznici ne snose sankcije nego plaćaju komunalni doprinos u slučaju da nadležna tijela u zakonskom roku za utvrđivanje obveze uspiju utvrditi nastanak obveze. Stoga predlažemo obvezati obveznike na prijavu nastanka obaveze i definirati prekršajne odredbe za obveznike koji ne izvrše svoju obavezu. Ujedno takvim rješenjem smanjit će se broj žalbenih predmeta i u pogledu nesuglasja obveznika i nadležnog tijela u vezi površine objekta koji podliježe obvezu plaćanja komunalne naknade. Dalje imamo kod članka 92. stavak 5. koji se odnosi na vojne objekte, dakle predlagatelj je ovim navedenim stavkom izuzeo garaže, poslovne prostre i građevinske zemljište unutar vojne građevine odnosno lokacije od plaćanja komunalne naknade. Dakle propisivanje umanjenja obveze ili oslobađanje od plaćanja komunalne naknade od strane zakonodavstva, Ustavi sud je proglasio nesuglasnim sa Ustavom čak i kada to zakonodavac čini u skladu sa Zakonom o komunalnom gospodarstvu. Imate detaljno obrazloženje u odluci Ustavnoga suda od 11. srpnja 2017. godine. Dakle ne znam zbog čega se izuzima od plaćanja vojni objekti koji znamo da se neki čak i koriste i u tržišne svrhe. Dalje, osvrnuo bih se još na članak 97. i to na stavak 1. prvo. Dakle ovdje se utvrđuje iznosi ovih plaćanja, dakle na neki način već samim tim utvrđivanjem tih koeficijenata namjene se zadire u neku ruku u autonomiju jedinica lokalne samouprave. Svakako da su ti iznosi koji se ograničavaju premali, evo posebno ću se osvrnuti na koeficijent namjene za neizgrađeno građevinsko zemljište koji je postavljen neadekvatno i zbog toga je upitna ekonomska opravdanost ubiranja komunalne naknade. Znači imamo godišnje zaduženje parcele, recimo od 500 kvadrata u prvoj zoni u primorskim gradovima koje se kreće od nekih 140, 150 kuna, a zaduženje u ostalim zonama imamo bitno manje i onda to ne pokriva troškove rada, materijala, otprave rješenja, a posebno ne pokriva troškove žalbenih postupaka i prisilne naplate. Dakle s obzirom na ovo sve navedeno i na ne sređene imovno-pravne odnose koje imamo u tim zonama, jedinice lokalne samouprave su iznimno demotivirane evidentirati takvo zemljište, a vlasnici, korisnici, uopće nisu motivirani urediti imovno-pravne odnose, niti ga staviti u službu gospodarskih aktivnostima. Dakle zadržavamo sa ovim postojećim prijedlozima jedan status quo, što svakako nije dobro prvenstveno za razvoj gospodarstva, ali niti ni za lokalne jedinice koje time gube i određene prihode. Druga stvar koju bih se osvrnuo u ovom članku 97. to su stavci 2. i 3. kojima se predviđa umanjenje plaćanja komunalne naknade za poslovne subjekte koji djelatnost obavljaju kraće od 6 mjeseci, odnosno turističke nekretnine. Dakle s obzirom da se kod takvih subjekata radi o umanjenju obaveze u odnosu na druge subjekte iz iste ili druge industrije, takvo umanjenje možemo smatrati državnom potporom, dakle u pogledu manjih nekretnina, umanjenje obveze može se smatrati deminimis potporom, ali u pogledu značajnijih nekretnina, dakle umanjenje obaveze lako može i prijeći granicu deminimis potpore. Dakle još jedanput ponavljam da je propisivanje umanjenja ili oslobođenja od plaćanja komunalne naknade Zakonom o komunalnom gospodarstvu nedopustivo s obzirom na odluku ustavnoga suda od 11. srpnja 2017. godine. Imamo još dosta nedorečenosti u zakonu, pravni stručnjaci su isto spomenuli dosta stvari koji se odnose na nepostojanje rokova davanja koncesije. Jedan smjer na kojeg smo upozoravali u prvom čitanju i koji je, ajde ja ću reći, donekle malo ipak pomaknut, a to je da ne ide direktno prema pogodovanju privatnoga kapitala, a još uvijek to nije spriječeno, ono što mogu reći je da će se SDP sigurno zalagati za to da komunalne usluge ostanu u javnome vlasništvu jer ukoliko idemo na privatizaciju, najviše će na gubitku biti naši građani kroz veće cijene tih usluga, to će najviše osjetiti njihovi novčanici. Nažalost ovim zakonom su dosta pogođene i manje općine jer se ovdje dijelom isto pogoduje onim većima jer svaka mala općina ne može imati svoj komunalni pogon pa onda to radi sa nekakvim velikima, tu zakon također njih ograničava. Vjerujem da će prevladati razum, da ćemo možda imati i treće čitanje, da će se prihvatiti amandmani koji će doć od kluba SDP-a, da ga barem donekle popravimo i govorim naravno ispred kluba SDP-a, ali govorim kao gradonačelnik svim mojim kolegicama i kolegama koji obnašaju tu funkciju, a ovdje su zastupnici da ipak pokušaju malo svoju stranačku stegu olabaviti i glasati po svojoj savjesti i prihvatiti ove amandmane kojima će vjerujem zakon biti puno bolji. Evo, toliko ispred kluba SPD-a. Ukoliko se ne uvaže naši amandmani, bit ćemo suzdržani oko ovog zakona. Hvala.
Hvala kolegi Vešligaju. Sljedeći u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i RIA je kolega Tulio Demetlika. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je sigurno jedan od bitnih zakona za funkcioniranje i rad lokalnih samouprava, odnosno njihovih javnih komunalnih poduzeća. Prijedlog ovog zakona u prvom čitanju pokazao je, ja ću reći veliko nezadovoljstvo, ali isto tako i veliki interes upravo zbog manjkavosti, nedorečenosti, ali i nelogičnosti koje je imao u tom prvom čitanju. Ovaj konačni prijedlog zakona, u odnosu na prijedlog zakona u prvom čitanju, predstavlja jedno značajno poboljšanje i kao što su prethodnici rekli, možda je to jedan novi zakon. Dobro što je predlagatelj prihvatio većinu naših primjedbi koje su istaknute u saborskoj raspravi, te što u skladu sa tim, konačni prijedlog zakona ima brojne značajne razlike u odnosu na prvo čitanje. I kao prvo želim istaknuti ono što je po našoj ocjeni pozitivno, da ne bi samo negativno, krenuti ću od pozitivnih stvari i onu za koju računamo i govorimo mi da je najpozitivnije, sigurno da je predlagatelj brisao jednu od najspornijih odredbi prijedloga zakona iz prvog čitanja, kojem je definirano, da trgovačko društvo, koje obavlja isključivo povjerenu komunalnu djelatnost, ne može istovremeno obavljati drugu tržišnu gospodarsku djelatnost. Obzirom da je takvo zakonsko rješenje, bilo bez ikakve dvojbe pogrešno, dobro je što je konačnim prijedlogom zakona, određeno da trgovačko društvo, koje obavlja komunalnu djelatnost, može obavljati i drugu tržišnu djelatnost, gospodarsku djelatnost uz obvezu da računovodstvene poslove za te djelatnosti obavlja odvojeno. Sljedeće što je dobro, je što se u sklopu obavljanja komunalnih djelatnosti, održavanje komunalne infrastrukture, omogućava i osiguranje građenja komunalne infrastrukture. Sljedeće da je obavljanje dimnjačarskih poslova i održavanje građevina za odvodnju oborinskih voda, određeno kao komunalna djelatnost. Da je održavanje dijela javnih cesta koja prolaze kroz naselje brisano kao komunalna djelatnost. Da jedinice lokalne samouprave na svom području ne plaća komunalni doprinos, te se isti ne plaća za građenje i ozakonjenje vatrogasnih domova, vojnih građevina, prometne, energetske, vodne, pomorske, komunikacijske i elektroničke komunikacije, nadzemnih i podzemnih … [[Govornik se ne razumije.]] i vodova te sportskih i dječjih igrališta. Međutim, nismo zadovoljni da nisu uvrštena i vraćena u Zakona o komunalnom gospodarstvu, zbrinjavanje, tj. odvoz komunalnog otpada, vodoopskrba i odvodnja. Stoga mislimo i dalje, da to su komunalne djelatnosti i ono što nas je malo, ja ću reći, želimo biti oprezni, neću reći da nas je strah, ali da upravo kroz izuzeće toga, te djelatnosti se sutra mogu, na neki načini privatizirati. Ono što moram isto tako istaknuti kao loše, odnosno nelogično, je odredba, kojoj je onemogućeno vlastitom pogonu, obavljanje komunalne djelatnosti na području druge jedinice lokalne samouprave. Tu si postavljam pitanje, zašto je zakonodavac to predvidio. Nije mi jasno i logično, zašto ograničavati jedinice lokalne samouprave u sporazumnom dogovaranju i suradnji u obavljanju određenih poslova. Ja ću reći, umjesto da upravo isključivanjem toga, da to bude poticaj za suradnju, da se lokalne samouprave, da budu racionalnije i da zajedničke neke poslove zajedno rade, ovim zakonom ćemo mi natjerati jedinice lokalne samouprave pogotovo one manje opčine koje nemaju kapaciteta da si osiguraju vlastite pogone, da idu otvaranja ili nova trgovačka društva ili nove vlastite pogone. Smatramo da je to neracionalno i na neki način kočimo jedinice lokalne samouprave. Nadalje, spomenuti ću čl. 84. koji stavkom 2 određuje da se rješenje o komunalnom doprinosu za skladište i građevinu namijenjenu proizvodnji, donosi po pravomoćnosti upravne dozvole, odnosno, nakon što se građevina te namjene počela koristiti, ako se koristi bez uporabne dozvole. Stava smo da ovo apsolutno nije nikakva poticajna mjera jer koliko smo shvatili, predlagač je želio i kroz taj zakon, postaviti određene uvjete i mjere kako bi poticali i ulaganja, pogotovo u proizvodne pogone. S ovim člankom, mi jednostavno odgađamo plaćanje tog komunalni doprinosa, a nije to poticajna mjera, jer još dodatno opterećujemo lokalnu samoupravu, sa birokratizacijom, a mislim da to nam nije u ovom trenutku potrebno. Nadalje, istaknuti ću i odredbu čl. 92. stavak 2 kojom se iz plaćanja komunalne naknade, isključuju nezakonito izgrađeno i nakon toga legalizirani objekti, koji nisu opremljeni cjelokupnom komunalnom infrastrukturom. Stava sam da za takve građevine mora se plaćati, tj. mora biti i postojati obveza plaćanja komunalne naknade, pa makar i minimalna, ovisno normalno i o opremljenosti te zone i o koeficijentima. Zašto nekoga u potpunosti, koji je nelegalno gradio, da bi poslije legalizirao, za tu zonu grad ili općina nisu osigurali kompletnu infrastrukturu, ali neku jesu, da li je to priključak el. energije, da li je to priključak vode, da li je to javna rasvjeta, bez obzira na stupanj opremljenosti te zone, mislim da bi to trebali prepusti jedinice lokalne samouprave da odrede koji će biti iznos te komunalne naknade. Sljedeće na što se želim osvrnuti je čl. 92. stavak 5 te koristim ovu priliku da postavim pitanje iz kojeg je razloga ovaj stavak uopće i uvršten u konačni prijedlog zakona, jer u prvom čitanju ga nije bilo. To je i kolega Vešlagaj sada spomenuo. Radi se o odredbi da se garažni i poslovni prostori, unutar vojne građevine i građevinsko zemljište unutar vojne lokacije, ne smatraju se garažnim i poslovnim prostorom, kao ni građevinskog zemljište, koje služi o obavljanju poslovnih djelatnosti. Te se sukladno tome, za te objekte ne mora plaćati komunalna naknada. Mi u našem klubu smo stava da je ovakva odredba nepoštena i da se s njome stvaraju razlike, jer oslobađa vojne objekte od plaćanja komunalne naknade, a da se za to ne navodi niti jedan logičan i valjani razlog. Zato tražim da mi se odgovori, zbog čega se vojne objekte oslobađa plaćanja komunalne naknade. Ja stvarno za takvo nešto ne vidim niti nalazim niti jedan adekvatan razlog. Da možda pojednostavim, ako smo mi vlasnici svojih garaža, smatraju se poslovnim prostorom, mi plaćamo komunalnu naknadu, a garaža koja je u nekom vojnom objektu nije poslovni prostor i za nju se ne plaća komunalna naknada. Dalje, osvrnuti ću se i na članak 94. stavak 1. kojim se propisuje kada nastaje obaveza plaćanja komunalne naknade. Ovim člankom nije definirano plaćanje komunalne naknade za nekretnine koje su dovedene do faze mogućnosti korištenja, a nisu u upotrebi. Da vam bude jasnije, znači izgradimo stambenu zgradu sa stanovima, da li su stanovi za prodaju ili najam, prođe tehnički pregled, međutim godinu, dvije, tri, ti stanovi su prazni. Drugi slučaj, naslijedimo od svojih recimo roditelja isto tako jednu stambenu zgradu koja neće biti u funkciji, znači biti će prazna, za tu zgradu vlasnik nasljednik plaća komunalnu naknadu, a onaj koji je izgradio stan, koji je isto prazan, za taj stan ne plaća. Dati ćete mi obrazloženje, ja sam to tako iščitao iz zakona. Po nama se tu opet stvaraju razlike. Sljedeća nejasnoća koja proizlazi je iz članka 97. stavak 2. kojim se propisuje da se za poslovni prostor i građevinsko zemljište koje služi obavljanju poslovne djelatnosti, a u slučaju kad se poslovna djelatnost ne obavlja više od 6 mjeseci u kalendarskoj godini, koeficijent se umanjuje za 50%. Da li mi s time stimuliramo nekoga da radi u tom poslovnom prostoru ili s time ga destimuliramo? I postavlja se pitanje što sa onim poslovnim prostorima koji su npr. u centru grada i zatvoreni su godinu, dvije, tri, da li će oni plaćat 50% komunalne naknade ili moraju plaćati, po nama, isto, čak i ja bi rekao više jer mora ih se motivirat na način da taj prostor stave u funkciju jer inače takvo napuštanje poslovnih prostora, pogotovo u centru grada jedno je i ruglo i jedinice lokalne samouprave imaju sa tim prostorima problema. Pored navedenog, mišljenja sam i da je predlagatelj u prekršajnim odredbama izostavio slučaj sankcioniranja obveznika koji ne prijave početak građenja ili ne prijave nastanak plaćanja komunalnog doprinosa za objekte koje se grade bez građevinske dozvole. U tom slučaju ti obveznici ne snose nikakve sankcije, a nameće se nadležnom tijelu, tj. opet jedinicama lokalne samouprave da u zakonskom roku utvrdi nastanak obaveze. Zato smatram potrebnim obvezati obveznike na prijavu i nastanak obveze, a ako to ne učine da postoje i sankcije. Da zaključim, ovaj konačni prijedlog zakona ipak predstavlja jedno kvalitetnije zakonsko rješenje koje je proizašlo upravo zahvaljujući i velikom interesu i davanju konkretnih prijedloga brojnih zainteresiranih strana pa tako i našega kluba IDS-a, PGS-a i RIA. I želim naglasiti da klub IDS-a, PGS-a i RIA u svim našim izlaganjima i davanju prijedloga vodili smo se načelom protiv privatizacije javnih poduzeća, a time i komunalne infrastrukture i da će se takva mogućnost, da se takva mogućnost izbjegne upravo donošenjem novog zakona, pa tako i ovoga. Zato očekujem da će predlagatelj prihvatiti i ove naše nove dodatne prijedloge kako bi ovaj zakon bio još kvalitetniji i u o tom slučaju naš klub bi bio spreman podržati donošenje ovog zakona. Zahvaljujem.
Hvala kolegi. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa podpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, uvaženi tajniče sa suradnikom. Pred nama je drugo čitanje Zakona o komunalnom gospodarstvu, zakona koji je izazvao vrlo brojne kontroverze i ipak je u jednome dijelu promijenjen, a u ovom drugom čitanju, ali još uvijek onaj njegov temeljni smisao, znači bit toga zakona ostaje ista i mi u Živom zidu ne vidimo i dalje razloga da bi ovaj zakon podržali. Tu prije svega mislim na pokušaj uvođenja, barem dijelom, propalog Zakona o nekretninama, također ovlasti koje se daju komunalnim redarima su prevelike, znači ti ljudi, ja to moram reći javnosti radi, dakle prema članku 113. imaju pravo vas tražit osobnu kartu, imaju vas pravo tražiti putovnicu, izvod iz sudskoga registra, imaju vas pravo snimati fotoaparatom, imaju vas pravo snimati video kamerom, kod vas, u vašem dvorištu i kad vas nema oni recimo mogu, ne znam, fotografirati vaše dvorište, vašu kuću i temeljem toga vam slati tužbe, opomene, kazne, ustvari obavljati poslove policije i postavlja se pitanje pokraj 30 000 živih i zdravih policajaca u RH, zbog čega mi sad još moramo 530 uvoditi komunalnih redarstava, koliko ima jedinica lokalne samouprave, znači nekakvu gradsku policiju koja će biti batina u rukama lokalnih moćnika, koji će naravno zloupotrebljavati moć koju imaju pa će onda podobnima slati komunalne redare, neće slati podobnima, nepodobnima će naravno slati, isto kao što je slučaj sa inspekcijama koje idu obrtnicima koji nisu pod nadzorom stranke, odnosno ne idu onima koji jesu. To naravno proizlazi prije svega iz činjenica da je u Hrvatskoj teritorijalni ustroj potpuno krivo postavljen, znači da je preglomazan, da služi isključivo uhljebljivanju stranačkih aparata na nižim razinama. Ponavljam još jednom, jedna Austrija koja ima gotovo 10 milijuna stanovnika ima 70 općina, Hrvatska koja ima manje od 4 milijuna ima 428 općina, Austrija ne znam ima 15 gradova, Hrvatska ima 128 gradova. Znači totalno neracionalno, totalno pogrešno i što je najbitnije od svega te jedinice lokalne samouprave ne uspijevaju ispuniti niti svoju osnovnu funkciju, znači služe isključivo tome da načelnik općine zajedno sa još par zaposlenih ostvaruju neke benefite na račun tih općinica, recimo to tako, od kojih mnoge nažalost nemaju čak niti milijun kuna izvornih prihoda. Znači sad si vi zamislite o čemu mi ovdje raspravljamo, o komunalnim redarima, lokalnim šerifima itd.. Također nije mi jasno zbog čega se ovdje uvodi nešto što se u Europi napušta a to je davanje jasnih usluga u koncesije. Znači svugdje u svijetu se pokazalo da taj model nije dobar jer on ruši cijenu kvalitete usluge a istovremeno povećava cijenu za krajnje korisnike. Znači ono što se vani napušta, što se pokazalo kao štetno, kod nas se želi uvesti. Pa si mi sad zamislimo kako će ne znam biti to kada se da koncesija nekome za odvoz otpada. I isto tako nije mi jasno zašto ovdje neki zastupnici kažu da je dobro da dimnjačarska djelatnost bude unutar komunalnog gospodarstva. Za se ponovno moram pozvati na slučaj Slovenije s obzirom da nam je najbitnija, u Sloveniji dimnjačarstvo recimo nije unutar Zakona o komunalnom gospodarstvu nego postoji posebni Zakon o dimnjačarstvu. Ako se uvode koncesije za takve usluge što apsolutno nema smisla jer ne može meni sada netko odrediti ti moraš uzeti toga vodoinstalatera, ti moraš uzeti toga električara, znači ovoga fasadera, znači to su normalne usluge koje se trebaju tražiti na slobodnom tržištu što na koncu konca jamči Ustav RH. Znači za one koji ne znaju članak 49. Ustava kaže poduzetnička i tržišna sloboda temelj su gospodarskog ustroja RH. Stavak 2., država osigurava svim poduzetnicima jednak pravan položaj na tržištu. Jednak pravni položaj. Sada vi zamislite, da netko, tko recimo završi stručnu školu, dakle položio je majstorski ispit, otvorio obrt, znači u ovom konkretnom slučaju dimnjačar on se ne može baviti svojim poslom jer netko na njegovom području ima dakle koncesiju. A da bi se koncesija dobila, naravno postavljen je cijeli niz nemogućih uvjeta, recimo u Zagrebu morate imati vaša tvrtka 60 dimnjačara zaposlenih, morate imati 60 uređaja za mjerenje emisije štetnih plinova a svaki taj uređaj košta 3 tisuće eura, znači vama je potrebno u startu nekakvih 300, 400 tisuća eura da biste uopće se mogli baviti poslom za koji ste školovani a sasvim je jasno da se onda tu radi o stvaranju monopola koji ide na štetu ne samo obrtnika i poduzetnika nego ide ponavljam još jednom na štetu samih korisnika. Zato imate recimo u Hrvatskoj nevjerojatne slučajeve da recimo za jednu koncesiju koja je jedno te ista, recimo imate u jednoj se općini plaća ne znam 10 tisuća kuna, u drugoj se općini plaća 100 tisuća kuna, dakle vlada potpuni nered i tu u biti bi trebalo onda barem te neke djelatnosti poput ove dimnjačarske koje sam spomenuo izdvojiti iz toga sustava i donijeti posebni zakon dakle koji bi bio jednak na razini države kako bi se dakle ujednačile cijene i kako bi se postigla jednaka kvaliteta. Prema tome, zbog te tri točke koje sam sada spomenuo a to je dakle prevelike ovlasti komunalnog redarstva koje je u biti dobilo ovlasti koje su u nadležnosti policije. Druga stvar, zbog toga što se koeficijentima o komunalnoj naknadi dijelom prepisao neuspjeli Zakon o nekretninama i zbog toga što se koncesije daju, znači za javne usluge za koje se ne bi trebale davati Živi zid neće podržati Zakon o komunalnom gospodarstvu i glasati ćemo protiv njega. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegi Branimiru Bunjcu. Sljedeći u ime Kluba zastupnika HDZ-a, kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi predstavnici Ministarstva, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Važnost Zakona o komunalnom gospodarstvu ne treba posebno isticati tim više što je on pored dva ostala zakona ključan zakon koji regulira način, model i rad gradova i općina na čitavom području RH a samim time i direktno utječe na život građana i na uređenost samih jedinica lokalne samouprave. Ovdje je već rečeno i svakako treba istaknuti da je prvi zakon donesen '95. godine. U ovih 23 godine mijenjan je 18 puta a naročito treba istaknuti i problem što je zakon mijenjan i iz razloga promjene drugih zakona u ovom slučaju je na to utjecao Zakon o vodama, Zakon o gospodarenju otpadom i Zakon o pogrebničkoj djelatnosti a određeni poslovi su tim zakonima prestali biti komunalna djelatnost. Iz svega ovoga što sam rekao proizlazi da mi praktički imamo 23 godine iskustva od samog donošenja novog ustroja RH tamo '93. godine, od formiranja jedinica lokalne samouprave u obliku kakav danas postoji, dakle proteklih 25 godina toliko toga se izdogađalo da imamo dovoljno iskustva da u ovom trenutku donesemo i kvalitetan zakon. Ono što svakako treba i naglasiti ali i pohvaliti predlagatelja zakona Vladu RH i ministarstvo da su raspravu u prvom čitanju doslovno shvatili vrlo ozbiljno, da su sve one primjedbe koje smo ovdje iznosili iz različitih strana da li iz opozicije ili pozicije na neki način ili ugradili ili prihvatili ili u izmijenjenom obliku ugradili u ovaj zakon. Zato ne treba čuditi što je ovaj Konačni prijedlog Zakona u odnosu na prvo čitanje doživio toliko velikih promjena i one su taksativno u obrazloženju sve i navedene. Ono o čemu je naviše bilo govora koliko se sjećamo prethodne rasprave, između ostalog i održavanja javnih cesta koje su prolazile kroz naselje. Tu je brisano kao komunalna djelatnost i to je dobro. Naziv djelatnosti prijevoz putnika u javnom prometu zamijenjena je nazivom komunalni linijski prijevoz putnika. Ima jedinica lokalne samouprave koje koriste i takvu mogućnost. I ono što je po meni malo još uvijek diskutabilno, negdje ovdje u ovom dijelu rasprave smo taj dio i čuli, ne vidim razloga zbog čega je onemogućeno vlastitom pogonu obavljanje komunalne djelatnosti na području druge jedinice lokalne samouprave. Uvijek smo govorili, a i uvijek govorimo da suradnja između susjednih gradova i općina treba biti na visokoj razini jer jedni sa drugima čine okosnicu života na određenom prostoru na području jedne županije ili jednog našeg područja, da li je to Gorski Kotar, Primorje, Dalmacija, Lika ili Slavonija, ja nit vidim razloga koliko jedna, ajmo to tako reći, jedinica lokalne samouprave grad ili općina koja ima bolji proračun ne bi mogla na neki način pomoći u održavanju određenih djelatnosti slabijoj jedinici koja to nije u mogućnosti. Međutim, uvažavam i stav predlagatelje, vjerovatno su se dovoljno izkonzultirali da bi na ovaj način taj dio riješili. Brisana je i odredba koja je trgovačkom društvu koje obavlja komunalnu djelatnost bilo zabranjeno istovremeno obavljanje druge tržišne djelatnosti. Tu smo bili dosta žestoki, ukoliko se sjećamo i na odborima, ali i ovdje rasprava u Saboru jer smo smatrali, opravdano smo smatrali i zahvala predlagatelju Zakona što je to uvažio, da komunalna društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave su trgovačka društva, one imaju u svojem opisu posla obavljanje komunalnih djelatnosti, ali ja stvarno nisam vidio kao evo i naš klub da u tom dijelu bi trebalo staviti ograničenje ukoliko imaju slobodnog prostora, zašto se ne bi pojavili sa svojim kvalitetama ili svojim radom i na tržištu i tu je dobro predlagatelj uveo da propis gdje je obveza vođenja odvojenog obavljanja računovodstvenih poslova kako u tom dijelu ne bi dolazila nikakva do nikakvih sumnji. Tu je bilo žestokih otpora i komunalnih društava sa područja čitave RH u vlasništvu jedinica lokalne samouprave koje su određenim gradovima i općinama obavljali i pogrebničku djelatnost. Ovdje je predlagatelj isto uvažio taj stav. Dolazimo tu onda nakon čitavog niza prihvaćenih prijedloga i sugestija tijekom prve rasprave, a onda i od udruge gradova, udruga općina, pa i nas saborskih zastupnika do čl. 84., st. 2. Ja osobno ne vidim apsolutno nikakav razlog zbog čega bi se za razliku od svih ostalih koji investiraju na području bilo koje jedinice lokalne samouprave Zakonom oslobađala od plaćanja pojedini subjekti komunalnog doprinosa do trenutka dobivanja uporabne dozvole. Uporabna dozvola je nešto što u kad sagledavamo u kompletnom procesu od pokretanja investicije, nešto što se događa na kraju prije pokretanja pogona u funkciju. U ovom dijelu zakonodavac je predvidio oslobađanje odnosno plaćanja komunalnog doprinosa tek po pravomoćnosti građevinske dozvole, ne po pravomoćnosti građevinske dozvole kao za sve ostale subjekte koji grade, već po pravomoćnosti uporabne dozvole što smatramo da nije u redu i da na neki način privilegira određene investitore. Razumljivo je u onom dijelu gdje se navodi da se radi o nekakvim proizvodnim djelatnostima, razumljivo je da se navodi tu da se radi o nekakvim skladišnim djelatnostima i toj vrsti obavljanja poslova u konačnici, ali nije razumljivo da se tu vežemo na taj način da po pravomoćnosti uporabne dozvole tek onda se može donijeti ... [[Govornik se ne razumije.]] Tim više što ja osobno smatram i mislim da je takav stav svih ovdje, a naročito čelnika jedinica lokalne samouprave da je RH sa svojih 548 jedinica lokalne regionalne samouprave itekako kroz ove 23 godine krenula sa realizacijom brojnih projekata, da je Zakon o komunalnom gospodarstvu saživio i da na terenu pokazuje itekako dobre rezultate i ono što je dobro ne treba ukidati. Tim više što je i ovom Prijedlogom Zakona, a i dosadašnjim Zakonom, a sad malo u većem obliku gradovima i općinama omogućeno da donose odluke, pa između ostalog ne ovu odluku da plaćaju komunalni doprinos po dobivanju uporabne dozvole, već čak i postoji mogućnost da se oslobodi u smanjenom postotku ukoliko je interes grada ili općine i tako zaključi gradsko vijeće i čelni ljudi jedinica lokalne samouprave i oslobađanje i plaćanje u ratama. Dakle, izlazi se maksimalno u susret investitoru. Iz tog razloga ne vidim neku razliku zbog čega bi ovakva odredba trebala biti zakonom propisana kad je već gradovima i općinama omogućeno da sami svojom odlukama donose taj dio odredbi. Omogućeno je predstavničkoj jedinici lokalne samouprave propisivanje općih uvjeta i razloga zbog kojih se u pojedinačnim slučajevima odobrava djelomično ili potpuno oslobađanje od plaćanje komunalnog doprinosa. Ovo čitam iz obrazloženja. Dakle, na neki način sa ovom odredbom iz čl. 84., st. 2. skačemo sami sebi u usta. Ako smo omogućili gradu ili općini da nekoga oslobodi u cijelosti, da oslobodi u određenom postotku ili da omogući obročno plaćanje, onda zbog čega zakonom odredit da ovaj plaća tek u tom trenutku? Dakle, to je jedna stvar koja ja smatram osobno, evo iznosim ispred Kluba, da tu treba napraviti tu korekciju. Ovdje je bilo dosta rasprava o tome vezano za garažne i poslovne prostore unutar vojne građevine i građevinska zemljišta unutar vojne lokacije se ne smatraju garažnim i stambenim prostora te građevinskim zemljištem za koje se plaća komunalna naknada. Ukoliko promatramo da je obrana vojska interes svih nas građana RH, možemo si postavljat pitanje zar to nije i zdravstvo? Zar to nije nekakav KBC, bolnica ili neki drugi slični objekti, ali smatrajući da se sva ova sredstva i davanja plaćaju iz državnog proračuna, ovdje možemo prihvatiti i ovakvo rješenje. Ovdje je bilo riječi o smanjenju ovlasti komunalnih redara u provedbi odluke o komunalnom redu i članku 112. Tko god se protivi ili se protivio ovakvoj jednoj odredbi koja je propisana u članku 112. očito zanemaruje činjenicu svega onog što se događa na terenu. Po meni komunalno redarstvo je trebalo dobit i ponešto veće ovlasti iz razloga ukoliko se prošećete bilo kojim gradom, općinom, pa evo ovdje i u okolici Zagreba, pogledate malo sa strane ceste, pogledate s malo one kanale, pogledate kod mene čak i na prostoru industrijske zone gdje imamo i sav video nadzor ili u priobalju što se događa? Kad brojni, nažalost moramo tako reći, nesavjesni građani počesto i gospodarstvenici, obrtnici kod rekonstrukcije ne znam kakvih građevina naplaćuju investitoru odvoz građevinskog otpada, taj građevinski otpad završava gdje? Upravo na prostoru jedinica lokalne samouprave, negdje uz nekakvu prometnicu, negdje na nekakvoj livadi i ukoliko komunalno redarstvu vežemo ruke, onda slika svega toga će biti još gora i mislim da tko god je ovdje raspravljao da komunalni redari imaju prevelike ovlasti mislim da tu griješi. Tim više što kod svakog nekakvog takvog događanja, ali i prijave kad primijete naši građani, savjesni građani pa upozoravaju, svaki put proziva jedinicu lokalne samouprave, odnosno grad ili općinu da po tom pitanju ne radi ništa. Tako da kad sagledavamo ovaj dokument kroz tih 23 godine iskustva, kroz provedenu raspravu u prvom čitanju i kroz čitav niz usvojenih primjedbi i prijedloga koje definitivno zakonodavac dobro sagledao, dobro ugradio u ovaj zakon, mislim da je ovaj zakon nešto što bi u svakom slučaju uz male korekcije trebalo prihvatiti i takav će biti stav kluba Hrvatske demokratske zajednice. U svakom trenutku kad raspravljamo o bilo kakvom zakonu, a naročito o ovom zakonu koji regulira ono što će se događati na terenu, koji utječe itekako na život svakog našeg građanina, a svima je nama cilj da život bude uređeniji, da infrastruktura bude izgrađenija i da svi zajedno na neki način doprinesemo razvoju, kako gradova općina, kako punjenju proračuna s dostatnim sredstvima za nove investicije, za novu izgradnju i svakako uvijek naglašavati onaj bit komunalnog gospodarstva i trošenja namjenskih sredstava jer ih plaćaju naši građani, plaćaju za svoj standard. Komunalna naknada definitivno u onom smislu za održavanje te sve infrastrukture, komunalni doprinos za izgradnju infrastrukture i u svakom slučaju zakon P.Z. broj 264 ćemo podržati. Zahvaljujem.
Hvala kolegi Klariću. Sljedeća rasprava u ime kluba zastupnika je rasprava kolege Milorada Batinića u ime Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite kolega.
Hvala podpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Klub HNS-a će podržati ovaj Zakon o komunalnoj djelatnosti. Ja ću se kratko osvrnuti i na ono što se raspravljalo i na odborima i u ovoj sabornici, a jednako tako i kratko ću proći kroz najznačajnije izmjene koje smatram da je potrebno istaknuti i gdje vidim da eventualno u primjeni postoji vjerojatnost, s obzirom na mogućnost ili nemogućnost primjene određenih članaka ovoga zakona u provedbi ovoga zakona, će se vjerojatno prići kroz određen vremenski period možda na određene korekcije. Da, došlo je do određenih promjena, ne bih rekao nikakvog kopernikanskog zaokreta, kao što je to bilo istaknuto u raspravi između dva čitanja. Upravo to dokazuje koliki je značaj, kolika je potreba da zakoni koji na neki način, kao što je ovaj Zakon o komunalnoj djelatnosti, određuju, definiraju i organiziraju život u lokalnoj zajednici. Prije svega smatram pozitivnim promjenom što se tiče organizacijskih oblika, odnosno komunalnih tvrtki ili na koji drugi način se obavljaju komunalne djelatnosti, što je omogućeno i ne isključivo vršenje komunalne djelatnosti, nego u određenim komunalnim tvrtkama, bavljenje i nekim čak i tržišnim ili nekim drugim djelatnostima koje komunalne tvrtke u vlasništvu jedinice lokalne samouprave obavljaju. Prvenstveno iz razloga što je ovaj zakon, znači ovaj dio što se promijenio od prvog čitanja, ovo je realnost u RH, iako kao liberal smatram da moramo uvijek i težiti boljem naprijed, bojim se da bi to izazvalo daleko veće potrese nego možda da usporimo određeno provođenje određenih reformi, reorganizacije i na lokalnoj razini kroz samo ovaj osnovni zakon. Ono što svakako kad sam govorio u djelu da možda sama provedba ovog zakona, pogotovo u djelu komunalnog reda i nadležnosti komunalnog redarstva, govorim iz iskustva na lokalnoj, sa razine lokalne samouprave je dugi niz godina sam čelnik i mogu kazati da sa ovim djelom nadležnosti i onoga što komunalni redar, koje ovlasti ima, s obzirom na nadležnosti, ne samo po ovom komunalnom zakonu, nego po, mislim, 8 drugih zakona, lex specijalista, koji također, definiraju ovlast i nadležnost komunalnog redarstva, bojim se da smo ga malo, u odnosu na prvo čitanje, da smo ga srezali, koristiti ću taj izraz. No, to ne znači, da će biti njegova funkcionalnost, spriječena do te razine, da bude u potpunosti nefunkcionalna. Ja razumijem i apsolutno u HNS-u se zalažemo za privatno vlasništvo i za dostupnost privatnog vlasništva, međutim, kada govorimo o dijelu, onda govorimo o onim negativnim primjerima, nažalost, gdje niti inspekcijske službe, bez pratnje policije ne mogu uredovati. Tako će nažalost, biti u ovom slučaju. Što se tiče nekih detalja, krenuti ću oko članaka, apsolutno i komentirati ću ove amandmane, matičnog odbora, što se tiče čl. 25. i dimnjačarskih poslova, koji su u dijelu svoje specifičnosti regularni drugim zakonom, apsolutno prihvaćamo ovaj amandman kada se veli da se dio … [[Govornik se ne razumije.]] goriva briše, jer svjedočimo na lokalnoj razini kolika je nužnost dimnjačarstva, koja je odgovornost i ukoliko bi ostalo ovaj dio na kruta goriva, bojim se da oni dijelovi kućanstava, koja se griju na neka druga goriva, konkretno na plin, da bi svakako to ne trošila, nego dimovodi bili bez nadzora. Moramo razlikovat dio koji se odnosi na kontrolu trošila, bojlera, plinovoda, konkretno, u dijelu onaj otvoreni kućanski iz samog dimovoda, tako da ovo svakako podržavamo ovaj dio amandmana. Već sam bio i uvodno kazao, znači da trgovačka društva, ostavljena im je mogućnost, ja bi rekao, prilagodbe, iako su i tendencije i trendovi, da ćemo morati u perspektivi razmišljati i o onome dijelu kada smo govorili o komunalnim trgovačkim društava, kao što je bilo rečeno u prvome čitanju. Znači da napravimo jedan zaokret i da komunalan djelatnost, odnosno, poslovi, koji su, koji spadaju u komunalnu djelatnost, ne mogu biti isključivo ekskluzivna i nisu ekskluzivna, već je sada u praksi samo komunalnoj tvrtki imamo dobrih, imamo jednako tako i loših. Što se tiče cijene komunalne usluge, znači, nije to nešto radikalno, ovaj zakon, u odnosu na stari, prethodni zakon, dosta stvari je ostalo isto ili se praktički, ja bi rekao, noveliralo, u smislu poboljšanja. Ono što je tu također izazvalo prijepor čl. 55. znači da je isporučitelj komunalne usluge dužan, cijeni komunalnog usluga koje pruža dopuniti, pribaviti prethodnu suglasnost gradonačelnika znači izvršnog … [[Govornik se ne razumije.]] nema veze s ovim zakonom ili su prijedlozi razmišljanja predstavničkog tijela, isključivo ima zakon o lokalnoj samoupravi. On je dao čelnicima lokalne samouprave tu nadležnost izvršnosti i odgovornost. Znači prigovori na ovaj prijedlog zakona, nemaju apsolutno nikakve veze sa ovim zakonom, niti u ovaj zakon smijemo unijeti neku drugu odredbu koja nije u skladu sa lex specijalist. Vrlo jasno je definirana komunalna infrastruktura, njezin pravni status, i svakako, biti će u upis na onim jedinice lokalne samouprave koje to još uvijek nisu napravile, puno jednostavnije i elegantnije da tako kažem, ostvariti upis u zemljišne knjige. Onaj dio, tu je sada bez ikakvih ograda, bez ikakvih postotnih iznosa, vrlo jasno definirano što je građenje, što je održavanje komunalne infrastrukture i iz čega se građenje, održavanje komunalne infrastrukture, može financirati. To je apsolutno ovaj zakon definirao i autonomija je predstavničkog tijela kojeg donosi proračun i koje donosi programe. Jednako tako i financiranje, što se tiče komunalnog doprinosa, tu je bilo određenih prijepora i po meni apsolutno prihvatljivo iz više razloga, a pogotovo iz razloga što se tiče znači čl. 84. stavak 2. znači da se građevine nemjerene proizvodnji i skladišni prostri koji su usko vezani uz proizvodnje, da se komunalni doprinos plaća naknadno, znači da li po pravomoćnosti, uporabne dozvole, ili ukoliko objekt ne treba uporabnu dozvolu, da se plaća po stavljanju u funkciju. Naprosto iz kojeg razloga? Sve one jedinice lokalne samouprave koje su proaktivne, a velika većina, gdje imaju određene značajne prihoda iz osnova komunalnog doprinosa, one svojim odlukama oslobađaju pod investitore i na rok čak duži od toga. I mogu razumjeti da određena dinamika priliva sredstava s osnova komunalnih doprinosa, možda će poremetiti i određene planove, ali ne u tolikoj mjeri, da bi dovodilo u pitanje građenje komunalne infrastrukture za te namjene. Stoga podržavam ovaj dio. Velim, s time ne samo kao lokalna samouprava, nego i kao država šaljemo jednu vrlo jasnu, konkretnu poruku, potencijalnim investitorima, ali kao država Hrvatska. E sada, ono gdje sam i u prvom čitanju najviše govorio i gdje sam u uvodno istakao da vjerujem da će morati doći s obzirom i na primjenu, određenih članaka zakona, praksa će pokazati svoje, to je komunalni red. Prvenstveno najveći problem, ali opet velim to su pojedinačni slučajevi, koji bacaju jednu vrlo lošu sliku, neodgovorni građani, odluku o komunalnom redu u praksi prvenstveno komunalni redari. Znamo da je i po pravilniku, znači to mora biti minimalno srednja stručna sprema, moraju proći određene edukacije, provode po ovome zakonu postupaju još po 8 zakona, da ne govorim sve od otpada, zaštita životinja, masa je to, čak bih rekao i previše. Ja sam bio istaknuo razmišljanje jedno koje očito će vrijeme pokazati da li sam bio u pravu, da bi, da li poseban jedan dio ili čak i poseban zakon, ne odustajem od toga trebalo, a bio bi izuzetno značajan za funkcioniranje lokalne samouprave, puno bi toga olakšao, a i provođenje komunalnog reda i svih onih nadležnosti koje komunalni redari po ostalim zakonima o obavljanju i lokalnoj samoupravi, vjerujem da bi bilo puno jednostavnije i efikasnije i daleko veći efekti za samu lokalnu samoupravu. Na Odboru za lokalnu samoupravu mi smo u prihvaćanje, uložen je jedan amandman, to je na članak 104. Znači uređenje koje govori o uređenju naselja, pročelja okućnica, dvorišta, izvorno izreka je znači u djelu koji je izvršen površini javne namjene. Amandman ide u cilju ne koji je izložen, nego koji je vidljiv. Znači onaj praktični dio koji je vidljiv oku komunalnog redara da može postupati. Izloženost može biti i nešto drugo radi jasnijeg tumačenja. U djelu koji propisuju ovlasti komunalnog redara, manje-više tu se ništa nije posebno promijenilo. Ja se samo nadam ako iščitavamo članak 112., a to će praksa ili demantirati ili potvrditi, točka 4. prikupljati dokaze i utvrđivati činjenično stanje na vizualni i drugi odgovarajući način (fotografiranja, snimanja kamerom, videozapisom). I sada se vraćam na ovaj dio članka 104. znači radi se o djelu privatne površine koja je vidljiva, amandman je prihvaćen. Da li tu nećemo možda doći u određenu konfrontaciju sa zaštitom osobnih podataka? Zakonom o GDPR-u? Da li je snimanje privatne površine dozvoljeno, ukoliko nemaš ovlast ulaska, ili će morati kakva je praksa, uz podršku policije, ne da ga netko napadne, nego da mu se uopće dozvoli ulaz, da li će se morati tražiti nalog suda, da li je ovaj zakon u izvršnom djelu dovoljan da komunalni redar može obavljati te poslove. To su samo moje dileme. Ja se nadam da u praksi, ali zato velim da će nam praksa pokazati. Ovo je u ovom trenutku i nemam razloga sumnjati, niti u predlagača, jer to je prošlo i koordinacije ostalih resornih ministarstava, mene samo zanima da li će to u praksi moći na taj način funkcionirati. Što se tiče, bilo je puno govora, ja sam i predložio kolegi Bulju da da amandman članak neki tamo xyz što se tiče vodoopskrbe. Naime, ja razumijem i politički kontekst, ovo je politička govornica, ali isto tako i smatram da je neodgovorno nešto što je regulirano drugim nekim zakonima, pogotovo vodoopskrba, odvodnja, gospodarenje otpadom, govoriti u kontekstu ovoga zakona. Iako je to sve u nadležnosti jedinice lokalne samouprave i na neki način se smatraju komunalnim poslovima. I na kraju klub HNS-a će podržati, želio bih da ovaj zakon saživi što prije u praksi i da komunalni redari imaju što manje potrebe za intervencijama, a sve slijedom neodgovornih građana. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnja rasprava u ime kluba zastupnika je rasprava od kolege Mladena Madjera u ime Kluba zastupnika HSS-a. Izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Zakon o komunalnom gospodarstvu, evo vidjeli smo da je vrlo značajan što se tiče jedinica lokalne samouprave, kao i građana RH i na zainteresiranost javnosti. Evo na niz primjedaba koje su došle i u prvom, između prvog i drugog čitanja i odnosu na prvo čitanje je puno poboljšan i uzeto je puno primjedbi iz saborske rasprave. No evo još neke primjedbe koje predlažemo u ime kluba HSS-a, a predložit ćemo i određene amandmane, a evo odnosi se članak 23. stavak 1. pod održavanjem nerazvrstanih cesta smatramo da nikako nije na odmet navesti da to podrazumijeva i čišćenje nerazvrstanih cesta od snijega i leda u zimskim uvjetima, bez obzira na navode iz članka 26. prijedloga zakona o predstavničkom tijelu jedinica, iako jedinica lokalne samouprave može odlukom odrediti neku drugu komunalnu djelatnost. Zatim članak 25. stavak 5. dobro je da su dimnjačarski poslovi vraćeni u zakon budući da je u prvom čitanju nije bilo i smatramo da se pod dimnjačarskim poslovima podrazumijeva čišćenje i kontrola svih dimnjaka, ne samo onih na kruta goriva budući da su dimnjačari osposobljeni za izvršiti kontrolu svih vrsta grijanja i to je dobro da je prihvaćeno i da je uvršteno u ovaj zakon. Zatim članak 39. Osnivanjem vlastita pogona bi možda trebalo ograničiti na veće jedinice lokalne samouprave po broju stanovnika ili samo gradovi ili eventualno omogućiti zajedničko osnivanje vlastitog pogona više jedinica lokalne samouprave jer ovako za male jedinice lokalne samouprave vlastiti pogoni nisu mogućnosti zbog premalo zaposlenih i premalo proračunskim, financijskih sredstava. Također u raspravi između ovih čitanja kolegica Ana-Marija Petin je navela da bi bilo dobro proširiti komunalnu djelatnost i na neke druge komunalne usluge, poput deratizacije i dezinsekcije što bi u konačnici značilo i niže cijene za usluge građana. Jasno došlo je da se ne prihvaća jer jedinica lokalne samouprave može sama donijeti odluku o organizaciju deratizacije ili dezinsekcije. Ali evo prijedlog je da, pa nije to bilo problem da se stavi ipak u komunalnu djelatnost. Zatim imamo članak 44., stavak 1. točka 5. zašto održavanje javne rasvjete koncesija. Isto nije vidljivo iz obrazloženja predlagatelja a do sada se održavanje javne rasvjete dodjeljivalo putem pisanog ugovora o obavljanju komunalne djelatnosti pa zašto je sada predlagatelj odlučio da se održavanje javne rasvjete dodjeljuje putem koncesije. Članak 84. komunalni doprinos o čemu je bilo puno govora, prvenstveno znači komunalni doprinos da se ne plaća prije ishođenja građevinske dozvole kao što je bilo do sada da idemo u prilog, da privučemo investitore. Jasno da je u cilju svakoj jedinici lokalne samouprave da privuče što više investitora na svom području jasno da se proši zaposlenost, sve ali ima država niz mogućnosti koji može privući investitore a ne na uštrb direktno jedinica lokalne samouprave. I mislim da nije u redu da se komunalni doprinos plaća tek nakon dobivanja uporabne dozvole jer može se, u slučajevima može se dogoditi da investitor stane zbog određenih problema financijskih ili drugih poteškoća i stane u pola gradnje i ne dovrši objekt i ne dobije uporabnu dozvolu. Šta onda sa komunalnim doprinosima? Zato evo prijedlog kluba HSS-a zbog čega se ne bi to ograničilo da u nekom, u roku od godinu dana od početka investicije, od početka gradnje se ne uplati komunalni doprinos. Jer ipak je komunalni doprinos direktno prihod jedinicama lokalne samouprave a napominjem da država ima niz mogućnosti da privuče investitora a ne na ovaj način da praktički ošteti jedinice lokalne samouprave. Zatim, jedinice lokalne samouprave dan je rok od 6 mjeseci do godinu dana kako bi svoje poslovanje prilagodili ovakvom novom zakonskom rješenju što će opet stvoriti veliku administrativnu barijeru. Nažalost smatramo da ovako velike izmjene zakona nisu dobre i da će one ponovno doprinijeti usporavanju administracije. Ovakvo zakonsko rješenje stavlja pred predstavničko tijelo donošenje 7 novih odluka kojima će se regulirati daljnji rad a svi znamo da donošenje odluka prema važećim propisima prethodi savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, izvješće o provedenom savjetovanju, usvajanje na predstavničkim tijelima, nadzor zakonitosti, obavljanje u službenim, objavljivanje u službenim glasnicima što sve iziskuje mnogo vremena i usporava rad jedinicama lokalne samouprave uz njihovu svakodnevnu obvezu koju imaju djelatnici a teško je to sprovesti u ovom roku. I smatramo da se jedinice lokalne samouprave sve više zatrpavaju u različitim obvezama dok su prihodi JLS-a još uvijek mali iako su se povećali, pozdravljamo Zakon o poreznoj politici gdje se prihod jedinicama lokalne samouprave poveća i da je potrebno zapošljavanje većeg broja službenika u jedinicama lokalne samouprave koji će moći obavljati opseg poslova koji su u njihovoj domeni. I mislim da mi ovdje u Saboru moramo naglasiti da u tim javnim tijelima nije previše zaposlenih kao što se percepcija stvara prema vanjskom da u jedinicama lokalne samouprave ima previše zaposlenih ali nije to istina. I kao dugogodišnji čelnik jedinica lokalne samouprave znam da to nije istina jer se sve više i više nameće obaveza prema jedinicama lokalne samouprave a isto jedinice lokalne samouprave su i ograničene onim plaćama da ne mogu biti plaće veće od 20% izvornih prihoda što isto onemogućava i određeno novo zaposlenje. Sad imamo u članku 24. stavak 1. isto pogrebnička djelatnost gdje će HSS uložiti amandman da komunalna poduzeća u jedinicama lokalne samouprave i do sad obavljalo te poslove i nema razloga da to ne bude i u buduće. Pogrebnička djelatnost donosi komunalnim poduzećima značajan prihod a građanima se osigurava jeftinija i kvalitetnija usluga. A također i u članku 40. dodaje se prijedlog, stavak 5. koji glasi da vlastiti komunalni pogon može obavljati poslove u drugoj jedinice lokalne samouprave sukladno potpisanom sporazumu dvije jedinice lokalne samouprave i to prvenstveno treba omogućiti suradnju dvije jedinice lokalne samouprave odnosno da komunalni pogon može raditi usluge drugoj ako ona nema vlastiti pogon, isto govorimo da su male jedinice lokalne samouprave i zašto ne bi omogućili udruživanje dvije jedinice lokalne samouprave, osnivanjem jednog pogona koji može raditi u drugoj jedinici lokalne samouprave i one potpisuju sporazum o suradnji a na korist građana u tim dvije ili više jedinica lokalne samouprave. Evo to su neki od prijedloga i evo napominjem kao što sam i u početnom izlaganju rekao da je ovaj Zakon o komunalnoj djelatnosti vrlo bitan za građane i jedinice lokalne samouprave i na ove mnoge prijedloge i izmjene koje su došle između prvog i drugog čitanja, klub HSS-a je istog stava jer će podnesti amandmane, prijedlog da se sprovode, da smatramo opravdanim da se rasprava ovog zakon provede u treće čitanje. Hvala.
Hvala lijepo. Time smo završili sa raspravama u ime kluba zastupnika. Slijedeći je prijavljen kolega Branko Bačića, ali kolege Branka Bačića nema te sukladno članku 233. gubi pravo govoriti o temi dnevnog reda. Nakon njega prijavljen je Miro Bulj, također isti objašnjenje kao i za kolegu Branka Bačića. Treća prijava je kolega Tomislav Klarić. Isto objašnjenje kao i za prethodnu dvojicu kolega. Slijedeća prijava je kolega Petar Škorić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Pa evo uvodničar je na samom početku kazao da je od 1995. ovaj zakon mijenjan 18. puta i da ga je bilo potrebno cjelovito urediti u prvom čitanju. Dao sam određene primjedbe, prijedloge koji su se odnosili vezano za poboljšanje komunalne usluge građanima i stavio sam akcenat na trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, konkretno pogrebna društva i to je ispravljeno, dakle njime se htjelo izbaciti iz djelokruga gospodarskih djelatnosti osim poslova pokopa i ukopa, dobro da je to vraćeno jer pozivajući se na europske norme, stavljeno je da su to profitabilne djelatnosti kojima se ne bi trebala baviti lokalna zajednica nego privatna društva, svjedočimo i u drugim europskim zemljama da imamo istu situaciju, imamo veću konkretnost slastičarna u vlasništvu groblja od groblja, imamo restorane za karmine u mnogim europskim zemljama, tako da je dobro da je to ispravljeno i podržavam taj amandman. Ovdje bi dao još akcenat samo na jedan prijedlog koji je očito omaškom izostao a tiče se praktički dimnjačarske službe gdje je stavljeno da se u biti dimnjačarima omogućuje da obavljaju poslove čišćenja i kontrole svih uređaja za loženje, da se ubiti izbaci ova riječ „na kruta goriva“ jer znamo da ima i dimnjaka koje ne koriste samo uređaje na kruta goriva, na ovaj način nepotrebno se praktički zakonom uređuje o onemogućava praktički obavljanje ovih poslova za dr. vrste energenata kojima se koriste, tako da dati ću amandman i prijedlog da se ova riječ „na kruta goriva“ briše iz ovoga prijedloga i kao takav apsolutno prihvaćam ovaj zakon koji će u mnogočemu unaprijediti sustav komunalnoga gospodarenja i olakšati praktički tvrtkama koje vrše ovu svoju djelatnost dakle, riješit će brojne nedoumice i u svakom slučaju prihvaćam ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo jednu repliku, kolega Davor Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Škorić, evo i vi ste pozdravili neke dobre detalje koji su se iz rasprave uvažene a znam da je bila rasprava i kroz raspravu na zajednici općini i gradova, da se ovi objekti vojni koji su u pojedinim jedinicama lokalne samouprave prisutni, isto tako po nama nije dobro da se to stavilo da se ne plaća komunalni doprinos na iste jer postoje jedinice lokalne samouprave koje su zainteresirane da im se daju ti objekti na korištenje, tu je još uvijek Ministarstvo državne imovine to nije riješilo a dok se ne riješe, a obzirom da Ministarstvo obrane ih je proglasilo neperspektivnim, to je sad samo trošak, jedinica lokalne samouprave mora ih održavati i čistiti pa bi bilo logično da su ostalo u obvezi da plaćaju komunalni doprinos i na taj način povećali prihode jedinica lokalne samouprave a s dr. strane bi pritisnuli Ministarstvo državne imovine da ubrza te procese i da se to daruje zainteresiranim jedinica lokalne samouprave, pa vas molim komentar. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Pa poštovani kolega, prihvaćam vaše primjedbe, sugestije ali mislim da se to ne tiče ovoga zakona nego Ministarstva državne imovine da se to treba riješiti drugim pitanjima ali evo iskoristiti ću odgovor na repliku, dakle i konkretno podvučem predlagatelju članak 25. stavak 5. da se dakle pod zadnjem stavku pod dimnjačarskim poslovima, podrazumijeva se čišćenje i kontrola dimnjaka, dimovoda i uređaja za loženja na kruta goriva u građevinama. Zamolimo bi samo da se riječ „na kruta goriva“ izbaci i vjerujem da ćete to prihvatiti. Hvala.
Hvala. Slijedeća prijavna rasprava je kolegica Grozdana Perić, ona nije ovdje i gubi pravo. Evo je, ne gubite pravo, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo dakle kao što su većina već kolega spomenula ovo je iznimno važan zakon koji se primjenjuje kod jedinica lokalne samouprave i čiji zapravo prihodi čine u većini slučajeva preko 30% prihoda jedinica lokalne samouprave. Ono što bi ja istaknula je da je ovaj zakon zaista mijenjan bezbroj puta, čak 18 puta, međutim ono što je bitno sa pravnog stajališta napomenuti da je tek u ovom prijedlogu zakona zapravo komunalna naknada novčano i javno davanje. Do sada smo to iz jedinica lokalne samouprave puta spominjali da se to mora tako okarakterizirati jer je npr. Zakon o vodama to za naknadu za uređenje voda definirao puno prije a onda i sam postupak naplate i tretmana tih dugova zapravo bilo puno drugačije. Naime, do sada se za ta potraživanja primjenjivao Zakon o obveznim odnosima, a sada će biti moguće primjenjivanje što je jedino logično općeg Poreznog zakona, pa su onda i rokovi zastare puno duži a sam postupak naplate je puno efikasniji i kvalitetniji. Ja bi istaknula da je zakon doživio promjene brojne, međutim mislim da je dosta kvalitativno i kvalitetno zapravo strukturiran pa je tako kod komunalnih djelatnosti koje su ovdje pobrojane zapravo strukturirane kroz 8 djelatnosti a posebno su izdvojene uslužne djelatnosti pa je onda slijedom toga i definirano kako se te uslužne djelatnosti mogu regulirati odnosno da se mogu isto tako koncesionirati što je u odnosu na prethodni zakon promjena jer u prethodnom zakonu su koncesije bile predviđene i kod opskrbe pitkom vodom., odvodnja, pročišćivanja otpadnih voda i crpljenje i zbrinjavanje fekalija. Vrlo je kvalitetno definirano ovdje sada i što je to zapravo u članku 59. komunalna infrastruktura, gdje je ona taksativno pobrojana tako da nema više uopće mogućnosti da se na bilokoji način to krivo primjeni tako da evo ističem to kao vrlo kvalitetan pomak. Isto tako u članku 70. troškova građenja komunalne infrastrukture uočene su primjedbe pa tu između ostalog su uključeni i troškovi izrade projekata i dr. dokumentacije te ishođenja akata potrebnih za izvlaštenje, građenja i uporabu građevina komunalne infrastrukture i svi ostali troškovi koji su ovdje mogući a što se prije nije moglo uključivati. Već su kolege prije spomenule vezano za članak 84. a to se odnosi na naplatu komunalnog doprinosa gdje se komunalni doprinos za građevine naplaćuje po izdavanju odnosno po pravomoćnosti građevinske dozvole osim za one građevine koje služe proizvodnji i proizvodnoj namjeni po pravomoćnosti uporabne dozvole. Jasno je da je trebalo napraviti određene pomake iako će možda neke jedinice u tome vidjeti zapreke ili nedostatke međutim treba zaista potaknuto proizvodne pogone i proizvodnju i na taj način zapravo olakšati takvim privrednicima da se to zaista i dogoditi i da je opterećenje svih troškova što niže u startu a normalno svakom takvom je u interesu da što prije okrene samoproizvodnju pa na taj način i plati svoje obveze. Članak 92. već je spominjan vezan je za vojne objekte, naime ima jedinica lokalne samouprave gdje su ti objekti iz prošlosti veliki i brojni pa je onda i tak dio kojim se umanjuje prohodi od tih mogućih objekata za te jedinice od iznimnog značaja i možda bi to na dr. način trebalo ipak regulirati s obzirom da takvim nekim jedinicama ti prihodi čine čak i 1/3 proračuna. Pohvalno je s dr. strane što je uvažena primjedba da se u odnosu za komunalnu naknadu za hotele, apartmanska naselja i kampove da visina godišnje komunalne naknade ne može biti veća od 1,5% ukupnog godišnjeg prihoda, mislim da je to dobro jer ne bi bilo dobro da s obzirom na površine da se ti i takvi objekti opterete sa većim i značajnim iznosima jer onda to u svakom slučaju ne potiče razvoj te djelatnosti. Neke su kolege spominjale način obračuna i pripreme zapravo za porez na promet nekretnina, ali očito one nisu pratili zapravo da je Zakon o komunalnom gospodarstvu i prije imao upravo sve ove koeficijente koji su nabrojani ovdje dakle ništa se tu nije promijenilo u odnosu na svih ovih prethodnih 18 promjena. Dakle, oduvijek je postojao način i kako se obračunavaju iznos komunalne naknade, a to je umnožak koeficijenta zone, koeficijenta namjene sa vrijednosti boda komunalne naknade. Uvijek je to, ovdje imamo zadržani su ti rasponi kakvi su bili i u prethodnom Zakonu. Dakle, nisu mijenjani, ali je uvijek bilo bitno sa kojom polaznom vrijednošću boda kreće i pojedina jedinica lokalne samouprave jer to onda zapravo multiplicira sam iznos koji će biti obvezan za plaćanje. U svakom slučaju, držim da se napravio veliki odmak i da će primjena ovog Zakona biti puno bolja i jednostavnija, a isto tako i smatram da zaista komunalni redari moraju imati ovlasti dovoljne da može uredovati na područjima jedinica lokalne samouprave i da zapravo i komunalni red, a time i njihove intervencije budu što kvalitetnije kako bi se Zakon mogao što bolje provoditi. Evo, držim da je ovo kvalitetan iskorak. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedeća pojedinačna rasprava, kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani pomočniče ministra. Ja bih isto par riječi o komunalnoj naknadi odnosno komunalnom doprinosu. I komunalni doprinos i komunalna naknada prihodi su jedinica lokalne samouprave isključivo i samo i njihova predstavnička tijela, gradska vijeća odnosno općinska vijeća donose odluku o njihovoj visini odnosno o njihovom oslobađanju. Stoga ne vidim smisao ovog članka koji govori o koeficijentima namjene odnosno ponovno sa ovim koeficijentima namjene limitiramo gradove i općine da donose unatoč tome kad donesu vrijednost boda da prave razliku i motiviraju određene investitore ili vlasnike nekretnina. Tu stoji da stambeni prostor treba imati koeficijent namjene 1 i sve polazimo od tog koeficijenta. Međutim, poslovni prostor koji služi za proizvodnu djelatnost ne može biti manji od 1 ako određena jedinica lokalne samouprave želi motivirati, privući određenog investitora jer znamo da proizvodne djelatnosti u pravilu zapošljavaju veći broj djelatnika, zašto onda ne bi taj koeficijent bio niži od onog koji gradi stambene prostore. Nadalje, vidimo ponovno u narednom stavku da za poslovne prostore i građevinska zemljišta koji služe za obavljanje poslovne djelatnosti u slučaju kad se poslovna djelatnost ne obavlja više od 6 mjeseci, može se umanjiti za 50%. Imamo tumačenja gradovi i općine su došli do tumačenja koji su to stambeni prostori za koje treba plaćati komunalnu naknadu i tamo stoji i tu u ovom Zakonu, oni koji imaju uporabnu dozvolu, znamo da uporabnu dozvolu će dobiti objekt koji ima priključak na infrastrukturu znači na elektromrežu, odvodnju i vodovod. Međutim, brojni stambeni prostori nisu unutra privedeni svrsi. Nedostaje sredstava da se oni urede skroz. Znači, ili nemaju namještaj i slično, nikad nisu bili u funkciji, a prema ovom Zakonu i dosadašnjem treba za njih plaćati komunalnu naknadu i to u punom iznosu, što mislim da nije u redu i da bi predlagatelj trebao malo povesti računa i o takvim stambenim prostorima. Pa evo, kroz par crta bi željela naglasiti da se vodi računa i o proizvodnim djelatnostima, da se tu komunalna naknada smanji i omogući i gradovima i općinama da čak i za stambene prostore koji nisu privedeni svrsi, da se ili umanji ili na kraju-krajeva ne ispusti rješenje o obračunu komunalne naknade. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Slijedeća pojedinačna rasprava, kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, kada govorimo o Zakonu koji je danas pred nama i koji se bavi pitanjem komunalnih djelatnosti i svega onoga što je u domeni jedinica lokalne samouprave, nemoguće je a ne spomenuti neke stvari koje se u Hrvatskoj dešavaju i koje su prepuštene nekada i na volju jedinicama lokalne samouprave, a koje u naravi stvari bi trebale biti ono čime se bavi grad ili općina ili jedinica lokalne samouprave kao takva. Evo primjerice, kada govorimo o Zagrebu, u ovom trenutku imamo jednu situaciju gdje se dvije interesne skupine bore oko jednog velikog posla, a to je održavanje javne rasvjete. Jedna skupina koja je bliska aktualnom gradonačelniku i druga skupina koja je bliska koalicijskom partneru aktualnog gradonačelnika grada Zagreba gospodina Bandića gdje se radi o HDZ-u, to svi znate i umjesto da grad ispunjava svoju svrhu, a to je da novac gradskih poreznih obveznika odnosno ono što prikuplja kroz prirez, kroz sve ostale porezne prihode, koristi da svoje komunalne javne usluge ispunjava na način da građanima osigurava kvalitetu, osigurava uštede, koristi svoje kapacitete, a ima ih zbilja puno, mi sad u gradu Zagrebu imamo natezanje koja će firma biti bliža i koja će firma u kojem trenutku dobiti posao koji vrijedi milione i milione kuna, a u biti se radi o natjecanju interesnih skupina. I to je ono na što želim ovdje upozoriti, a upozoravam da treba jasno naznačiti i grad odnosno županija, općina ili bilo koja jedinica lokalne samouprave mora imati jasne kriterije što u biti je jasno komunalna djelatnosti i djelatnost grada, a što je ono što je na tržištu. Da li je prijevoz građana komunalna djelatnost i ono što bi trebao grad osiguravati, ili je to također podložno tržištu? Jasno je, odgovor je jasan sam po sebi jer dosta tih linija koje se održavaju jednostavno nisu komercijalne i nije ih moguće komercijalizirat na način da bi privatnici ulazili u takve djelatnosti. Ista stvar je, evo primjerice ovdje i sa javnom rasvjetom, gdje naravno grad uvijek plaća samo na ovaj način vjerujem da neki privatnici ostvaruju ekstra profite u odnosu na ono što bi grad mogao raditi sam kroz svoje komunalne tvrtke, pogotovo kada se radi o gradovima koji imaju velike proračune, tu jako puno novca odlazi po meni curi netransparentno, usluga nije standardizirana jer primjerice u gradu Zagrebu, iako bi to najlogičnije bilo da je u gradu Zagrebu, javna rasvjeta je ponegdje stara i 50, 60, 70 godina, te bandere samo što ne padnu i ne sruše se, umjesto da se napravi kvalitetan projekt i da to gradske tvrtke odrade i da građani dobiju ono šta plaća za svoj novac, a to je kvalitetna javna rasvjeta i jeftinija nego što je bila do sada, a prostora sigurno postoji. Kada vidim primjerice grad poput Siska koji je krenuo jako u tu cijelu priču sa obnovljivim izvorima energije, sa nečim šta troši puno manje energenata nego što to troši u gradu Zagrebu, pitam se zbog čega se to u gradu Zagrebu ne radi? Znači vrlo važan zakon, vrlo važna pitanja koja treba definirati. Odnosi komunalnog gospodarstva i upravnih područja, znači koja su to točno komunalne djelatnosti i te stvari jasno treba definirati kako bi naši građani znali koja je uloga jedinica lokalne samouprave i na koji način mogu koristiti benefite od njih. Jer mi smo se, mogu vam reći nažalost u gradu Zagrebu pomalo i izgubili u tim svim kombinacijama kao građani, jednostavno ne vidimo šta to i na koji način grad može raditi bolje, šta rade privatnici, pa imamo primjerice i situacije gdje komunalna poduzeća rade određene poslove od vijeća gradskih četvrti i prepuštaju te poslove privatnim tvrtkama, veliki je novac u igri. Radi se o tome da nekad su cijene i gotovo nevjerojatno visoke u odnosu na ono što je tržišno, a naša vijeća gradskih četvrti u gradu Zagrebu ne mogu provoditi i raspolagati sami svojim novcem. Zagreb je tu posebno bitan jer mislim da zaslužuje da se decentralizira što se tiče vijeća gradskih četvrti, a ne da ona budu samo savjetodavna tijela i da se tih desetak milijuna kuna koje u prosjeku imaju vijeće gradskih četvrti troši na način na koji to žele građani sa područja Maksimira, Trnja, Pešćenice, Novog Zagreba, a ne na način da one sugeriraju gradskoj upravi, a onda on troši preko Zrinjevca, gradskih cesta, zagrebačkih cesta, koje onda imaju cijene koje su nerijetko puno veće nego šta bi trebale biti. Znači jako puno pitanja, jako složen zakon. Ono što treba također definirati je i prekršaj, odnosno stvari koje čelnici tijela lokalne samouprave ne smiju raditi. Imali smo takve situacije da se određeni novac koji se prikuplja komunalnim naknadama troše za neke druge stvari za koje ne bi trebalo, znači tu treba puno više transparentnosti nego šta je bilo do sada. Ja se nadam da će to ovaj zakon i postići i da ćemo na kraju biti zadovoljni sa onim što imamo. Što se tiče komunalne infrastrukture, nedopustivo je da to ne može biti samo pitanje jedinice lokalne samouprave da mi u gradovima primjerice poput Zagreba imamo dijelove grada gdje još uvijek nema najosnovnije komunalne infrastrukture, radi se o vodi koja neka kućanstva u gradu Zagrebu nemaju, znači tu također trebamo napraviti određenu transparentnost kako bi ljudi vidjeli direktnu korelaciju između novca koji se prikuplja i onoga u šta se ulaže. Naravno, tu se uvijek postavlja pitanje i poreza koji je Vlada HDZ-a namijenila, a to je porez na nekretnine koji bi trebao zamijeniti u nekoj budućnosti komunalnu naknadu, u nekim dijelovima ja sam apsolutno protiv uvođenja poreza na nekretnine s obzirom na strukturu naših građana koji imaju jednu povijest i ne možemo se mi uspoređivati sa zemljama poput Njemačke, Italije. Kada budemo imali prihode kao građani, kada naši građani budu imali prihode kao građani Njemačke i Velike Britanije, onda možemo razmišljati o takvim stvarima. Do tada što manje opterećenje, to bolje. Hvala vam lijepo.
Hvala kolegi Marasu. Na njegovo izlaganje imamo jednu repliku. Kolega Robert Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče. Kolega Maras kad ste spomenuli ugovor o održavanju javne rasvjete na području grada i o tome govorili najviše vremena želim vam skrenut pozornost da u ovom konačnom prijedlogu zakona se dogodilo nešto vrlo važno vezano uz ovu temu o kojoj ste govorili, a to je ukoliko bi ovaj zakon u tom tekstu bio prihvaćen, da bi ugovor o povjeravanju komunalne djelatnosti sklapao čelnik izvršnog tijela umjesto do sada predstavničkog tijela, dakle to bi sad činio gradonačelnik, s time da iz meni neobjašnjivih razloga, uklonjen rok na koji bi se takav ugovor sklapao. Prema važećim zakonu taj rok je 4 godine, 4 godine je bilo predviđeno i prijedlogom zakona. U konačnom prijedlogu rok je nestao. Dakle po ovom zakonskom rješenju koje se predlaže vi biste mogli dobiti ugovor koji bi sklopio gradonačelnik na zakonom nedefinirano vremensko razdoblje što znači puno duže od 4 godine.
Hvala. Odgovor izvolite.
Hvala lijepo gospodine Podolnjak. Pa možda ovo o čemu ste sada vi govorili je i razlog šta se sjednica gradske skupštine prekida dva puta, kako ta točka dnevnog reda ne bi došla na raspravu. Možda gradonačelnik Grada Zagreba i većina u gradskoj skupštini, znači HDZ namjerno čekaju sutra donošenje ovog zakona, kako bi gradonačelnik mogao svojim ovlastima potpisati taj ugovor koja je očito favorizirana u cijelom postupku, a čitali smo u medijima s kime je ona povezana. Ne bi se iznenadio da je to tako, 2 puta je gradska skupština prekinula s radom, zbog nedostatka kvoruma, jer nekoga od većine nije bilo i moguće je da se čeka sutra donošenje ovog zakona, kako bi se cijeli posao daleko od očiju javnosti realizirao. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Marasu i zadnja pojedinačna rasprava, kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, pomoćniče, evo, ponukana sam javiti se u raspravu. Prije svega i reći da je prijedlog koji je danas pred nama u mnogo čemu poboljšan u odnosu na prijedlog koji smo imali u prvom čitanju. I mislim da je to izuzetno važno za naše jedinice lokalne i područne samouprave, kojima je to jedan od temeljnih zakona, na temelju kojeg svakodnevnog rade. Ali, ono zbog čega sam se u suštini javila, a to je u stvari ponovna i opetovana reakcija i načelnika i gradonačelnika iz moje županije, a vezano na uređenje čl. 92. kojim se predviđa izuzeće za plaćanje komunalne naknade na garažne i poslovni prostor unutar vojne građevine i građevinsko zemljište unutar vojne lokacije, koje se ne smatraju garažnim i poslovnim prostorom te građevinskim zemljištem koje služi obavljanju poslovne djelatnosti u smislu ovog članka. Smatram da ustvari ovo uređenje na neki način ustavno pravno dvojbeno. A zašto? Imamo odluku Ustavnog suda, vezano uz zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu RH, a upravo, vezano na podnošenje zahtjeva za ocjenu ustavnosti od strane pojedinih jedinica lokalne i područne samouprave, udruge gradove i udruga županija. I odlukom Ustavnog suda je upravo rečeno da RH jest obveznik plaćanja komunalne naknade i da se ne može iste osloboditi na ovaj način zakonom. Dakle, ono što je Ustavni sud rekao, da je komunalna naknada ustvari izravno pravo jedinice lokalne samouprave znači njen izvorni prihod i kada govorimo o pravima i ustavnom pravu jedinice lokalne samouprave, da samostalno upravlja svojim prihodima, onda je i Ustavni sud je zauzeo stajalište da jedino jedinica lokalne i područne samouprave može osloboditi od plaćanja komunalne naknade. Upravo iz razloga, što ne bih htjela da u budućnosti imamo ponovno traženja ocjene ustavnosti i temeljem ovog zakona, javila sam se u raspravu kako bih upozorila na ovo i kako bih vas još jednom upozorila na to da još jednom to razmotrite, jer brojne naše jedinice lokalne i područne samouprave su ovakvim izuzećem ustvari oštećene, oštećene su njihovi lokalni proračuni i to u nemalom iznosu. Mislim da bi bilo mudro razmisliti, da se odustane od izuzeća, a da se kada već imamo regulaciju koeficijenata namjena u samom zakonu, da se utvrdi neki odgovarajućim, niži koeficijent naknade i da se na taj način pokuša razmjerno riješiti ovaj problem. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo 1 repliku, kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Uvažena kolegice u potpunosti podržavam vašu raspravu. Izvorni prihod jedinice lokalne samouprave komunalna naknada, komunalni doprinos, kao što je izvorni prihod državnog proračuna, PDV koji plaćaju jedinice lokalne samouprave za sve što grade na svom području. I mislim da se ovim dijelom, ovim zakonom, ne bi smijali dirati u taj dio, koji se odnosi na obvezu plaćanja, više što imamo presudu Ustavnog suda. A ovdje opet ističem, problem čl. 84. stavka 2. gdje se također jedinicama lokalne samouprave u startu uzima namjenski prihod za gradnju infrastrukture tek po dobivanju … [[Govornik se ne razumije.]] a to znači prolongiranje primitka sredstava u gradski proračun po nekoliko godina kasnije u odnosu na dosadašnje stanje sa sadašnjim zakonom.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Da kolega, upravo vezano na ovo što ste dodali, komunalni doprinos, tu je dakle, nisam ni u samoj raspravi spomenula, donekle sporan i čl. 77. koji također izuzima vojne građevine iz plaćanja komunalnog doprinosa, dakle, smatram da zaista trebamo pokušati iznaći rješenje, koje bi bilo zaista u skladu sa Ustavom, ako imamo na umu i odredbu Ustava i odredbu Europske povelje o lokalnoj samoupravi, gdje se zaista ne bi smjelo, niti prema odluci Ustavnog suda, samim zakonom o komunalnom gospodarstvu utjecati i stvarati izuzeća na plaćanje komunalne naknade, imajući na umu samostalnost u financiranju i samoupravi lokalnih jedinica i regionalnih jedinica područja samouprave. Hvala.
Hvala. I u ime predlagatelja, državni tajnik Željko Uhlir. Izvolite.
Hvala lijepo. Zahvaljujem na cjelokupnoj raspravi, svima koji ste sudjelovalo oko Zakona Konačnog prijedloga Zakona o komunalnom gospodarstvu. Nadam se da je zakon uspio zadovoljiti većinu u ovome Saboru posebno zato što su ove velike promjene i brojne promjene nastale nakon prve rasprave iz koje naravno nije bilo moguće zadovoljiti sve zahtjeve s obzirom da je bilo i oprečnih zahtjeva, i danas je bilo dosta oprečnih zahtjeva posebno oko komunalnih redara, jedni bi više, drugi bi manje. Međutim, s obzirom na ono sve što je napravljeno ovim zakonom i koja su unapređenja napravljena u ovom zakonu a posebno usklađenja sa drugim zakonima neke stvarni ne možemo niti promijeniti. Dakle sva ona pitanja koja su se danas otvarala vezana uz zašto neke djelatnosti ipak nisu vraćene nazad u Zakon o komunalnom gospodarstvu a to je vodoopskrba, odvodnja i zbrinjavanje otpada, odgovori su potpuno isti kao što su bili u prvom čitanju zato što su to drugim zakonima već te djelatnosti riješene, normirane u skladu sa europskim pravilima i u skladu sa posebnostima tih drugih posebnih zakona koji su to područje regulirali. Ne može sada Zakon o komunalnom gospodarstvu ponovo ili duplo propisivati neke djelatnosti. To je naprosto nemoguće. Dakle vodoopskrba i odvodnja, zbrinjavanje otpada u posebnim zakonima do detalja regulirano. Zatim je bilo pitanja niski koeficijent za komunalnu naknadu ne iskorištenog građevinskog zemljišta, proizlazi iz toga što i sada taj … [[Govornik se ne razumije.]] koeficijent u trenutno važećem zakonu a osnovne postanke za pisanje ovoga zakona su bile te da se ne nameću novi fiskalni tereti građanstvu. Rokovi za koncesije nisu određeni, opet iz razloga toga što je iz rasprave proizlašlo u prvom čitanju da rokovi naprosto nisu prihvatljivi jer postoje različite djelatnosti u koje se daju koncesije i značilo bi to onda propisivanje za svaku djelatnost posebno a posebno isto tako što se traži i veća sloboda jedinica lokalne samouprave da same određuju što više u tom području pa onda eto i u tome djeluje dana sloboda da se rokovi određuju za trajanje koncesija. Oslobađanje pojedinih vrsta nekretnina kao npr. ovo što je isto nekoliko puta potencirano u raspravi vojne nekretnine, članak 92. stavak 5. jest da je Ustavni sud već o tome raspravljao ali se jednom bitnom distinkcijom od ovoga što je sada ponuđeno u ovom zakonskom rješenju a to je bilo generalno oslobađanje i jedne skupine odnosno sve vojne nekretnine su oslobođene i to Ustavni sud je rekao da je neprihvatljivo. Ne može se generalizirati i sve osloboditi. Mi sada idemo drugačije, ne oslobađamo sve vojne nekretnine nego specifične vojne nekretnine koje bi prouzrokovale pretjerani teret za našu vojsku, pretjerani teret. Znači sve ove druge nekretnine će vojska i dalje plaćati, nije ona generalno izuzeta iz te obaveze. Tako da u tom dijelu ne vidimo da bi trebalo doći do upitnosti po pitanju ustavnosti takvih odredbi. Zašto pomak naplate komunalnog doprinosa iz, za skladišta i proizvodne zgrade, proizvodne namjene sa trenutka kada je pravomoćna građevinska dozvola na trenutak iza pravomoćnosti uporabne dozvole? Cijenimo, to smo pokušali u prvom čitanju ali nije bilo od većine prihvaćeno i prilagodili smo ovaj tekst zakona na način da sve druge građevine jesu ostale u obavezi, za njih investitori da plaćaju komunalni doprinos po pravomoćnosti građevinske dozvole a samo ove dvije, samo ove dvije vrste skladišta i proizvodne namjene da se obaveza seli iza dobivanja pravomoćne uporabne dozvole. Znači samo te dvije skupine građevina, potpuni minimalizam. A opet s druge strane da ovaj zakon da doprinos državi u cjelini da postigne veću razinu prihvatljivosti za investitore u svijetu putem rangiranja u doing business ljestvici Svjetske banke. Dakle Svjetska banka i doing business ljestvica se u dijelu graditeljstva vode za 4 pokazatelja, jedna su broj procedura i tu smo još uvijek pretjerani i to Ministarstvo graditeljstva vodi brigu o tome da do kraja 2018. godine poreže broj procedura i svede ih na prosjek. Druga kategorija je vrijeme potrebno za izdavanje dokumenata potrebnih za gradnju, tu smo dobri i iznad prosjeka. Treća kategorija koja se vrednuje kvaliteta izgradnje odnosno procedure koje kontroliraju i uvjetuju kvalitetu i sigurnost gradnje, tu smo također iznad prosjeka i to je pohvalno. Međutim, četvrta kategorija jesu troškovi koje investitor ima prije nego što započne svoju, realizaciju svoje građevinske inicijative. U tom dijelu smo ispod prosjeka i tu dakle kao država trpimo niže rangiranje zbog toga što imamo prevelike troškove u odnosu barem na prosjek po davanjima prije realizacije svoje građevinske inicijative. Nastojali smo barem u ta dva izolirana slučaja a koja se visoko boduju na razini doing business ljestvice pomaknuti i napraviti iskorak sa ovim zakonom kako bismo općenito kao država bili konkurentniji na tržištu odnosno u gospodarstvu Europe i svijeta. Ovlasti pojedinim predstavnicima, … [[Govornik se ne razumije.]] seljenje ovlasti predstavničkim tijelima umjesto gradonačelnicima je regulirano drugim propisima između ostalog propisima o lokalnoj i područnoj samoupravi. A što se tiče ugovora o koncesiji, Zakonom o koncesijama. Dakle nitko ne može dati nekome neke ovlasti drugačije nego što su već u drugim propisima regulirane, ovdje samo se pridružujemo onome što je već određeno u drugim propisima. Ukratko, to je bilo najviše isticano, poticano u današnjoj raspravi. Ukupno zahvaljujem svima koji su sudjelovali i nadam se da će ovaj Zakon ostvariti ciljeve koji su pred njega postavljeni. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo 5 replika na vaše izlaganje. Prvi je kolega Klarić, izvolite.
Uvaženi gospodine Uhlir, ja sam pažljivo slušao vaše obrazloženje po pitanju čl. 84., st. 2. Ovo nema veze s ovim što ste vi govorili i razlogom zbog kojeg je tako nešto predviđeno i planirano u ova dva izolirana slučaja. Ovo je čisto političko pitanje, ali nema smisla sa životom. Izvorni prihodi jedinica lokalne samouprave zna se što su. Europska povelja o lokalnoj samoupravi zna se što je. Komunalni doprinos i komunalna naknada je ono što jedinica lokalne samouprave mora i treba i ovim Zakonom ste i vi to predvidjeli planirat svoja sredstva. Ako im Zakonom propisujete ograđivanje od tog propisa u st. 2., ja vas sad upozoravam ukoliko tako ostane u Zakonu, da će se brojnim jedinicama lokalne samouprave ograničiti mogućnost investiranja, naročito onom dijelu poticanja gospodarstva. I to nema nikakve veze sa konkurencijom. Ako mislite olakšati investitorima, onda promijenite procedure HEP-a, vode i svega onog ostalog što definitivno koči investicije.
Hvala vam. Želite li odgovoriti? Izvolite.
Poštovani zastupniče, radi se o tome kada bi svatko u svom dvorištu napravio malo jedan iskorak, cijela država bi bolje funkcionirala. Mi ćemo nastojati u razgovoru sa kolegama iz gospodarstva i HEP-a i te procedure podrezat upravo u ovom cilju da nam država bolje konkurira na svjetskoj listi. Zašto neki proizvodni pogoni odlaze u Češku? Zašto neki proizvodni pogoni odlaze u Mađarsku, a ne dolaze k nama? Znači, svi moramo po malo u svojim dvorištima počistit da bi se cjelokupna slika naše države poboljšala. Eto, mi radimo to s ovim Zakonom u tom jednom segmentu.
Hvala. Replika br. 2, kolega Gordan Maras.
Ispričavam se gospodine potpredsjedniče, malo me tu kolega Bauk omeo, ali brzo ću se ja vratiti u temu. Radi se o tome da evo, gospodine državni tajniče, volio bih odgovor na ovo pitanje koje je bilo maloprije aktualno, zbog čega ste ovim Zakonom i izmjenama članka kojeg smo malo prije diskutirali ja i kolega Podolnjak omogućili gradonačelniku Bandiću da sam donese odluku o dodjeljivanju komunalne djelatnosti javne rasvjete što na skupštini ne bi mogao napraviti s obzirom da se radi o rekao sam već, možda borbi interesnih skupina. Znači prebacili ste nešto iz domene skupštine u ruke gradonačelnika gdje čak nije definirano ni na koji rok bi se taj ugovor trebao sklopiti, tako da moje izravno pitanje vama, da li je to bila, da li je to bio uvjet gradonačelnika Bandića da podrži Andreja Plenkovića u narednom periodu? Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa na pitanju. Mogu krenut odozada. Ja ne znam za nikakve uvjete nikoga s nikim, tako da stvarno vam ne mogu na to odgovoriti. Što se tiče toga da se pogoduje gradonačelnicima, pa nikako se ne pogoduje, oni su samo ovlašteni potpisati taj dokument. Do tog dokumenta se dolazi javnim natječajem ili po Zakonu o koncesijama. Nikako drugačije. To nije njihova volja da on nekome nešto ustupa.
Hvala. Replika br. 3., kolega Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine državni tajniče, kad je riječ o koncesijama, citirat ću vam čl. 17. iz Zakona o koncesijama koji kaže da rok na koji se daje koncesija utvrđuje se u okviru raspona određenih odredbama posebnih zakona. A posebni zakon, kad je riječ o komunalnim djelatnostima je upravo ovaj Zakon i u njemu mora biti određeni rok. Kao što primjerice Zakon o održivom gospodarenju otpadom definira rok koncesije za sakupljanje miješanog komunalnog otpada na najduže 10 godina. Da, jer to obvezuje ovaj Zakon o koncesijama. Vi ne možete ostaviti Zakon bez roka jer to bi praktički omogućilo da imate koncesiju koju će predstavničko tijelo dati na 50 godina, 99 godina. Recite mi po kojem propisu za neku od ovih djelatnosti predstavničko tijelo ne bi moglo dati koncesiju na 99 godina kad niste utvrdili rok, a morali biste ga utvrditi, nalaže vam Zakon o koncesijama.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Pa nigdje ne piše da se mora, tako da ovo pitanje ostavljam otvoreno upravo iz povjerenja prema lokalnoj upravi da ona najbolje vodi brigu o interesima svojih građana. Dakle, nigdje ne piše da se mora odrediti rok. S druge strane, moje objašnjenje koje sam rekao malo prije u završnoj riječi, da propisati sve rokove za sve moguće oblike koncesija bi bilo pretjerani zahvat za ovaj Zakon.
Hvala. Replika br. 4., kolega Demetlika, izvolite.
Uvaženi gospodine državni tajniče, ja ću se osvrnuti na ono što možda niste odgovorili u sad vašem završnom izlaganju, a to je omogućavanje tj. onemogućavanje vlastitom pogonu da radi za više jedinica lokalne samouprave. Dok ste u prvom prijedlogu Zakona to je bilo omogućeno. Mislim da će Klub IDS-a i PGS-a upravo na to dati amandman, pa molim za odgovor. I ovo drugo što govorite da je odgađanje uplate komunalnih doprinosa poticajna mjera za investicije, mislim da se tu ne možemo složiti. Poticajna mjera može biti ubrzati postupak, niža komunalna davanja kroz komunalni doprinos, brže rješavanje i priključaka elektroenergetskih, vode i sl., dok odgađanje ne može biti poticajna mjera. Da li ja platio danas ili za 6 mjeseci, ali ja to moram platiti. Tako da obrazloženje ne možemo baš prihvatiti. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Sve što investitoru odgađa naplatu troškova koje ima u realizaciji svoje investicije prije nego što mu je ta investicija počela donositi prihode se boduje i vrednuje na doing bussiness ljestvici da pomažemo investitoru da realizira svoju investiciju. Svaki mali pomak ima svoju vrijednost. Najbolje bi bilo osloboditi u potpunosti ali to nismo još zreli napraviti. Drugo pitanje je bilo? [[Upadica: vlastiti pogon.]] Vlastiti pogon je upravo proizašao iz rasprave. Ako ste stavili amandman, raspraviti ćemo o amandmanu.
I zadnja replika, izvolite kolegice Jelkovac.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, pročitala sam cijelu odluku Ustavnog suda, nigdje nisam našla temelj za ono što ste vi obrazložili. Naprotiv, sam Ustavni sud je rekao čak da je takvo izuzeće propisano lex specialisom kao što je Zakon o komunalnom gospodarstvu, bilo bi suprotno vladavini prava i neustavno iz razloga što je samim Ustavom jedinicama lokalne i područne samouprave zagarantirano pravo da samostalno upravljaju vlastitim prihodima i njihovo pravo na lokalnu samoupravu koja proizlazi iz članka 131. Ustava koji kaže. Jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave imaju pravo na vlastite prihode kojima slobodno raspolažu u obavljanju poslova iz svoga djelokruga. Ovo govorim iz dobre namjere, predložila sam vam održivo rješenje, razmislite o tome. Hvala.
Izvolite odgovor.
Razumijem prijedlog koji ste dali, on je stvarno dalekosežan, nije tako jednostavan i nije bez razloga ovdje unesen. Dakle prekomjerni teret za naše oružane snage. Ustavni sud je govorio o osobi, o RH a nije govorio o pojedinačnim nekretninama, dakle oslobađanju osobe generalno je govorio Ustavni sud u svom rješenju, odnosno u svom nalazu. Što se tiče dobronamjernosti, zahvaljujem na njoj.
Hvala. Time smo i zaključili raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o komunalnom gospodarstvu, drugo čitanje, P.Z. br. 264. a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o komunalnog gospodarstvu, drugo čitanje, P.Z. br. 264, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sada prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima. Amandmane su podnijeli Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Kub zastupnika Neovisni za Hrvatsku, Odbor za lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Pregled amandmana dostavljen vam je elektronskim putem. Molim predstavnika predlagatelja a to je državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja, poštovani Željko Uhlir, da se očituje o podnesenim amandmanima. Amandman 1 Kluba MOST-a nezavisnih lista na članak 22 je povučen. Amandman 2 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista na članak 22 je povučen. Amandman 3 Kluba MOST-a nezavisnih lista na članak 22, izvolite.
Zahvaljujem. Amandman se ne prihvaća jer je održavanje groblja i krematorija prema važećem Zakonu o komunalnom gospodarstvu komunalna djelatnost odnosno ne postoji kvalitetno zamjensko rješenje.
Poštovani zastupnik Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Državni tajniče, svjesni ste problema s kojim se susreću pogotovo manje lokalne samouprave o održavanju upravo tih objekata koje je navedeno. Jedan dio koji se odnosi na uslugu pogreba, njega se regulira kroz davanje koncesija, jedan dio je u nadležnosti same obitelji koja plaća transport pokojnika međutim, kad dođemo do samoga stanja na groblju gdje bi trebalo to održavati, to je isključiva nadležnost trenutno lokalne samouprave, ne može prenijeti na drugoga, ne može imati drugi oblik raspolaganja i smatramo da bi trebalo razmotriti da se tim jedinicama lokalne samouprave pomogne ovim amandmanima. Hvala lijepo.
Tražite glasovanje, da. Amandman broj 4, Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista na članak 23 je povučen. Amandman broj 5, Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista na članak 23 je povučen. Amandman broj 5, Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista na članak 23.
Amandman se ne prihvaća jer se nije prihvatio niti amandman predlagatelja na članak 22 stavak 1. točka 6., tj. održavanje groblja i krematorija, nije brisano kao komunalna djelatnost.
Poštovani zastupnik Panenić.
Ovo je vezani amandman na ovaj upravo što smo i govorili, tako i dalje stoji ono da još jednom razmotrite do samog glasanja, da probamo pomoći onima koji trebaju da riješe to kroz promjene koje bi u ovaj zakon sigurno doprinijele. Hvala lijepo, tražim glasanje.
Amandman broj 7 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista na članak 24 je povučen. Amandman broj 8 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista na članak 24, izvolite.
Amandman se ne prihvaća jer takva pogrebna djelatnost ne postoji ali pogrebnička djelatnost je uređena Zakonom o pogrebničkoj djelatnosti u Narodnim novinama objavljeno 36/2015 godine.
Poštovani zastupnik Panenić.
Pod istim pojašnjenjem kao i ovo, znači cijeli proces pogreba koji sigurno i financijski i organizacijski opterećuje i obitelji isto tako i one koji upravljaju s tim, zahtjeva jedno kvalitetno rješenje. Prema tome, traženje u ovom zakonu kroz drugi neki zakon koji ste spomenuli, sigurno treba uskladiti da bi se pojednostavilo, da bi se pojeftinilo i time osiguralo dugoročno rješenje. Hvala lijepo, tražim glasanje.
Amandman broj 9 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista na članak 24 je povučen. Amandman broj 10 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista na članak 24, izvolite.
Amandman se ne prihvaća jer gospodarenje komunalnim otpadom ne može biti komunalna djelatnost obzirom da je kao posebna vrsta djelatnosti uređena Zakonom o održivom gospodarenju otpadom objavljenom u NN 94/2013.
Poštovani zastupnik Pranić, izvolite.
Hvala predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, po sadašnjem Zakonu o komunalnom gospodarstvu, gospodarenje komunalnim otpadom je komunalna djelatnost definirana osim ako nismo u sferi određene moguće liberalizacije gospodarenja otpadom od samog prikupljanja i odvoza gdje bi znatno te usluge poskupile što se tiče naših građana. Hvala. Tražim glasanje.
Amandman broj 11 Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Amandman se ne prihvaća jer dimnjačarska djelatnost mora ostati komunalna djelatnost s obzirom da nije uređena niti jednim drugim zakonom.
Dobro, o tome ćemo morati glasovati, nema predstavnika kluba. Članak 12., oprostite amandman 12 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista na članak 24.
Amandman se ne prihvaća jer se radi o djelatnosti koja se obavlja na tržištu i koja nije nužan uvid za život i rad građana.
Poštovani zastupnik Pranić.
Upravo zbog toga što se ova djelatnost oglašavanje na javnim površinama prepuštena je tržištu, imamo zbrku, zbunjozu, određenu džunglu u velikim gradovima gdje se ne zna tko pije, tko plaća. Ako bi definirali to kao komunalnu djelatnost, konačno bi uveli reda u plakatiranje, oglašavanje javnih površina. Tražim glasovanje.
Amandman broj 13 Kluba zastupnika HSS-a. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća jer se radi o djelatnosti čije je obavljanje uređeno Zakonom o pogrebničkoj djelatnosti na način da se ista obavlja slobodno na tržištu, a objavljena u NN 36/2015.
Poštovani zastupnik Vlaović.
Hvala lijepo podpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče ne prihvaćamo obrazloženje jer mnoga naša komunalna poduzeća u manjim sredinama su radila i pogrebničku djelatnost i to im je s jedne strane njima važan izvor prihoda, a s druge strane osigurava našim sugrađanima kvalitetnu uslugu i jeftiniju uslugu jer slažem se da treba gospodarstvo uskladit sa tržišnom ekonomijom i konkurentnost kako bi te cijene išle dole. Ali u ovim slučajevima kad se radi o manjim sredinama postoji opravdan strah da bi cijene rasle usluge i da ne bi građani imali jednako kvalitetnu uslugu i tražimo glasovanje. Hvala.
Amandman broj 14 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista na članak 25. je povučen. Amandman broj 15 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista na članak 25. je povučen. Amandman broj 16 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista na članak 25. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća je nije prihvaćen amandman predlagatelja na članak 24. stavak 1. točka 3. kojim se predlaže uvođenje pogrebne djelatnosti kao komunalne djelatnosti, a sve je uređeno Zakonom o pogrebničkoj djelatnosti iz 2015. godine.
Poštovani zastupnik Panenić.
Pa sad smo par puta ponavljali, s obzirom da se provlači kroz zakon, ista je tema, isti zahtjev, prvenstveno da razmotrite, onda nakon toga da glasanjem probamo ipak se usuglasiti. Tražimo glasanje. Hvala lijepo.
Amandman broj 17 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista na članak 25.
Amandman se ne prihvaća jer nije prihvaćen amandman 24, članak 24. stavak 1. točka 3. kojim se predlaže uvođenje gospodarenja komunalnim otpadom kao komunalne djelatnosti, a iz razloga između ostalog što je sve to uređeno Zakonom o održivom gospodarenju otpadom iz 2013. godine.
Poštovani zastupnik Pranić.
Ovim amandmanom smo samo upisali što bi značilo pojam gospodarenja otpadom s obzirom da niste prihvatili ovaj amandman članak 24., ali mi smo i predložili ovim amandmanom 25 i tražim glasovanje, na članku 25. tražimo i za ovo glasovanje. Hvala.
Amandman broj 18 Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 19 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista na članak 25.
Amandman se ne prihvaća jer nije prihvaćen amandman predlagatelja uz članak 24. stavak 1. kojim se predlaže uvođenje oglašavanja na javnim površinama kao komunalne djelatnosti.
Poštovani zastupnik Pranić.
Pa kao što sam naglasio u prethodnoj raspravi, uvođenjem komunalne djelatnosti, oglašavanje na javnim površinama konačno bi uveli jedan konačno red u plakatiranje na jumbo plakatima i ostalim površinama koje su najčešće u vlasništvu jedinica lokalne samouprave gdje sada vidimo da ne postoji određena regulativa koja bi mogla uvesti red u toj sferi. S obzirom da tražim glasovanje na onom amandmanu, tražim glasovanje i na ovome. Hvala.
Amandman broj 20 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista na članak 26.
Amandman se ne prihvaća jer bi se u slučaju prihvaćanja takvog predloženog amandmana komunalnom djelatnošću mogle proglasiti djelatnosti koje po svojoj prirodi nisu komunalne.
Poštovani zastupnik Panenić.
Državni tajniče, postoje naravno gospodarski interesi na određenim područjima koje se obavljaju. Ono što moramo utvrditi da brojna područja, pogotovo deprivirana područja u Hrvatskoj nemaju ekonomski interes koji bi neki privatnik, poduzetnik pronašao u svojoj, kao svoj cilj. Prema tome nama će se dogoditi da ako ne potvrdimo mogućnost da lokalna samouprava u skladu sa svojim potrebama odredi neku djelatnost kao komunalnu, da će ta područja ostati bez obavljanja određenih djelatnosti. Nažalost susrest ćemo se sa problematikom da se ukida sve, nestaje, nestaju ne samo privatne inicijative, nego nestaju i državne ustanove i nešto što je bilo sastavni dio života tih sredina. Nažalost, na ovaj način ostajemo bez mogućnosti da se, možda i kroz komunalne djelatnosti, nadoknadi gubitak kojega, niti vaša Vlada, niti prijašnja Vlada nisu uspjele stvoriti svojim radom. Hvala lijepo, tražimo glasanje.
Članak 21. Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista na članak 31., Amandman 21. oprostite, na članak 31.
Amandman se ne prihvaća jer nije prihvaćen amandman predlagatelja na članak 24. stavak 1. kojim se predlaže uvođenje pogrebne djelatnosti kao komunalne djelatnosti, a što je uređeno Zakonom o pogrebničkoj djelatnosti iz 2015. godine.
Poštovani zastupnik Panenić.
Kratko, tražimo glasanje o navedenom amandmanu.
Amandman broj 22. Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista na članak 35.
Amandman se ne prihvaća jer zato nema potrebe obzirom da se komunalne djelatnosti ne obavljaju radi dobiti. Također u takvom bi slučaju povjeravanje obavljanja komunalne djelatnosti trgovačkom društvu od strane jedinica lokalne samouprave bez javnog natječaja bilo protivno Zakonu o javnoj nabavi.
Poštovani zastupnik Panenić.
Mislim da evo, nisam baš razumio vaše pojašnjenje. Stvar je u tome da ono što se tražilo znači u ovome da tvrtke nije dovoljno da stoji samo pojašnjenje sve dionice, odnosno udjele, nego da moraju imati većinski dio, jer ako se obavljanje komunalne djelatnosti obavlja kroz tvrtke gdje određena lokalna samouprava ima manjinski dio, onda tek otvaramo mogućnost pogodovanja. Na ovaj način gdje lokalne samouprave imaju većinski udio, tamo je koliko toliko zaštićeno, iako nikada ništa nije sigurno. Tražimo da razmotrite još jednom ovaj amandman i tražimo glasanje. Hvala lijepo.
Amandman broj 23 Kluba zastupnik Mosta nezavisnih lista na članak 37.
Amandman se ne prihvaća jer je predloženo rješenje ocijenjeno manje učinkovitijim od postojećeg.
Poštovani zastupnik Pranić.
Hvala gospodine predsjedavajući. U članku 37. stavak 2. predloženog zakona kaže da osnivačka prava u pogledu ustanove i u ime jedinica lokalne samouprave stvorio je gradonačelnik, odnosno općinski načelnik u skladu s posebnim zakonom, odnosno jedan ili više gradonačelnik, odnosno općinskih načelnika u skladu s posebnim zakonima i ugovorom o međusobnim pravima i obavezama. Naša intencija je bila da to ne odlučuje općinski načelnik, gradonačelnik ili susjedni gradonačelnici, načelnici, nego predstavnička tijela. Jednostavno znači članak 12. Zakona o ustanovama, ovaj vaš prijedlog zakona uopće nije usklađen sa Zakonom o ustanovama, jer u Zakonu o ustanovama članak 12. kaže da jedinica lokalne samouprave osniva odlukom predstavničkog tijela, znači određene ustanove, znači ne može biti gradonačelnik, nego predstavničko tijelo može biti jedino kao takvo odgovorno za potpis određenih ugovora, tako da tražim glasovanje.
Amandman 24 Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i RIA.
Amandman se ne prihvaća jer vlastiti pogon nije gospodarski subjekt.
Poštovani Tulio Demetlika.
Zahvaljujem gospodine državni tajniče. Prije svega bih želio reći da ovaj amandman, tj. članak 39 u prvom prijedlogu zakona koji je došao na prvo čitanje je bilo to uključeno pa nije nam jasno zbog čega ste to isključili iz konačnog prijedloga zakona. Mi smatramo da nije logično jednostavno ograničavati jedinice lokalne samouprave u sporazumnom dogovaranju i suradnji u obavljanju određenih poslova. Umjesto da to bude poticaj za suradnju, ovim zakonom ćemo prisilit jedinice lokalne samouprave da osnivaju nova društva ili pogone, što je u najmanju ruku neracionalno. Ovim amandmanom omogućujemo općinama i gradovima da samostalno odlučuju u suradnji i obavljanju određenih poslova i zato tražimo da upravo sa ovim zakonom budete fleksibilniji i da prepustite jedinicama lokalne samouprave o suradnji. Imamo bezbroj primjera gdje lokalne samouprave imaju zajedničke pogone, konkretno vezano i za funkcioniranje vatrogastva, komunalnih poduzeća, ali i vlastiti pogon je jedan od oblika gdje jedna općina drugoj može pružiti određenu uslugu i to sigurno bi bilo racionalnije. Na to nas uči Europa, primjer kroz lagove da se udružuju upravo općine kroz zajedničke programe i kroz neke vrste tih pogona da mogu zajednički obavljati određene poslove što je sigurno ekonomičnije. Ali ono što me muči je iz kojeg razloga ste i izvukli iz onog prvog prijedloga zakona zato ću tražiti glasanje o ovom amandmanu. Hvala.
Amandman broj 25 Kluba zastupnika HSS-a na članak 40.
Amandman se ne prihvaća jer vlastiti pogon nije gospodarski subjekt, međutim dvije ili više jedinica lokalne samouprave mogu zajednički organizirati obavljanje komunalne djelatnosti putem vlastitih pogona.
Poštovani zastupnik Vlaović.
Hvala lijepo podpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče. Ovaj Zakon o komunalnom gospodarstvu bi trebao svakako omogućiti gospodarski rast i razvoj, ali omogućiti ravnomjerni razvoj RH. Nije isto imati komunalni pogon u Županji, negdje oko Varaždina ili oko Rijeke gdje su i već fiskalne mogućnosti te jedinice lokalne samouprave, a s druge strane cilj nam je da kroz suradnju jedinice lokalne samouprave radimo na stvaranju preduvjeta za privlačenje i investicija i ostanak ljudi na tom prostoru. U prvom čitanju je ovo bilo u zakonu, ne znam na čiju inicijativu je izbačeno, stoga smo mi amandmanom predložili da se to vrati da dvije jedinice lokalne samouprave, odlukom svog predstavničkog tijela mogu se dogovoriti oko zajedničkih aktivnosti kad je riječ o komunalnim poslovima i na taj način si olakšati poslovanje i smanjiti troškove, a građanima omogućiti jeftiniju uslugu. Molim vas, tražim glasovanje.
Amandman broj 26 Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo na članak 44.
Amandman se prihvaća.
Amandman broj 27 Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Amandman se ne prihvaća jer je koncesija najčešći i najpogodniji način za organizirano obavljanje dimnjačarskih poslova kao komunalne djelatnosti.
Poštovani zastupnik Sinčić.
Hvala vam predsjedavajući. Nikako se ne slažem s vašim objašnjenjem. Vi ovim prijedlogom koncesije, odnosno davanje dimnjačarskih poslova u koncesiju samo produljujete kaos koji ionako postoji, rekao bih na dimnjačarskoj sceni. Naime koliko ima jedinica lokalne samouprave, a to je 556, toliko zapravo ima i propisa, znači svatko donosi za sebe kako će se na području jedinice lokalne samouprave obavljati ti poslovi. Zalažemo se da se donese jedinstven zakon, koji nikako da se donese. Spominjanje dimnjačarstva, mi imamo evo u Zakonu o komunalnom gospodarstvu na par mjesta u Zakonu o koncesijama, ako se ne varam, na jednome mjestu. Dešava nam se u praski što? Da je jedna jedinica lokalne samouprave, neka općina ili grad jedan rajon i onda se to da jednom, rekao bih dimnjačarskom društvu, a svi ostali onda ostanu bez posla i često nam se dešava da imamo puno više posla nego što to društvo koje je dobilo posao može obaviti. To je jedna od anomalija koja se dešava u sustavu. Druga je ta zapravo da riskiramo živote građana jer održavanje dimnjaka nije na razini na kojoj bi trebalo biti i tražim da se što hitnije donese zakon koji bi na razini države regulirao tu djelatnost. Umjesto da se ovaj posao stavi na tržište stavljanjem dakle u koncesiju pogoduje se vrlo često pojedincima koji su na lokalnim razinama, znamo da je tamo velika korupcija, često povezani sa vlastima pa onda oni dobe posao a drugi koji nisu vezani ne. Prema tome tražim glasovanje za ovaj amandman.
Amandman broj 28 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista na članak 44.
Amandman se ne prihvaća jer se ocjenjuje nepotrebnim ograničavati jedinice lokalne samouprave podređivanju rokova na koje se daju koncesije a koji je način uređen Zakonom o koncesijama iz 2017. g.
Poštovani zastupnik Panenić.
Ne slažem se sa vašim objašnjenjem jer ovdje stvarno možemo imati oblik pogodovanja da se nekom da na predug rok. Iako smo evo zatražili da se razmotri rok od najduže 10 g., osobno i kao čelnik lokalne samouprave što sam bio jedno vrijeme, smatram da i to može biti predugo. Sad zamislite što znači kad negdje date koncesiju na jako dugi rok, time zapravo ste uništili mogućnost da se kroz to vrijeme, možda i kroz promjene djelatnosti i kroz promjene konkurentnosti, kroz možda jačanje nekih drugih subjekata, omogući da građani imaju i povoljniju uslugu od one koja je dana koncesijskim ugovorom. Dugi rokovi koje Zakon o koncesiji predviđa da mogu biti, nažalost nisu u interesu sigurno građana koji žive na područjima lokalne samouprave, oni žele da ostvare što prije i što bolju cijenu i naravno s druge strane da imaju što kvalitetniju uslugu. Nekada se to događa da nema ponude na tržište pa onda uvjeti su jako visoki, u tom trenutku naraste i cijena takve usluge. U određenom trenutku možete imati situaciju da je konkurencija porasla, da se kroz koncesiju može ostvariti puno bolje uvjete a na ovaj način mi ćemo ograničiti i tu mogućnost. Tražimo glasanje po ovome amandmanu.
Članak 29 Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer je uređivanje pitanja određivanja tijela jedinica lokalne samouprave nadležnog za određivanje osobe koja donosi odluke o odabiru osobe s kojom će se sklopiti ugovor prepušteno predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave koje ovo pitanje uređuje svojim statutom.
Poštovani zastupnik Pranić.
Hvala. Intencija našeg amandmana je da se odluka o sklapanju ugovora o povjeravanju komunalne djelatnosti donosi predstavničko tijelo a ne gradonačelnik. Isto tako u predloženom zakonu nema ograničenja vremena na kojim se sklapa ugovor odnosno sad ima jednostavnu mogućnost da pojedini gradonačelnik svojevoljno sklopi ugovor i dodjeli komunalnu uslugu nekoj tvrtki na nekoliko godina, 10-ak godina, nakon 4 godine dođe do promjene a njegov nasljednik ne može uopće promijeniti stavke unutar ugovora. Zbog toga smo u članku 49., našem novom stavku, znači cijelom amandmanu, ugradili da se ovaj ugovor može sklopiti na vrijeme najviše od 4 g. koliko traje mandat izabranim predstavnicima građana tj. predstavničkom tijelu ili samom gradonačelniku. Tražimo glasovanje.
Hvala. Sad ćemo malo zastati iz organizacijskih razloga pa ćemo se vidjeti u 16 i 15 minuta.
Amandman broj 30 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Hvala lijepo. Amandman se ne prihvaća jer je postojeće rješenje u trenutnom važećem zakonu prema kojemu suglasnost na cijene komunalnih usluga daje gradonačelnik, odnosno općinski načelnik cijeni bržim i jednostavnijim.
Želi li predlagatelj dati obrazloženje? Zastupnik Panenić, izvolite.
Državni tajniče, brzina znači u Hrvatskoj obično i korupciju na način ono ako se dobro prisjetite, sigurno znate iz svoje prakse modela gdje na natječaju se javlja ponuditelj koji nudi stvarno nisku cijenu, dobije taj posao i onda vrlo brzo u dogovoru upravo sa takvim čelnim ljudima pojavljuje se sa novom cijenom koja je ekonomski opravdana, dolazi i raspravlja se o toj cijeni i pritiska da se prihvati ta veća cijena. Prema tome, i osobno u mojoj općini je upravo takav slučaj trebao da bude, nije se uspio dogodit. I tamo je bilo da je ponuđena niža cijena i onda kad se pojavio koncesionar, on je rekao da, ali mi imamo sad opravdanu cijenu. Zamislite kad je to dogovor samo s načelnikom u slučaju kod mene to bi se ostvarilo. Znači živo vam govorim što je primjer, kako se može dogodit. Međutim, kad treba doći na općinsko vijeće, onda je veći politički pritisak. Ionako imate povjerenstvo za zaštitu potrošača jer tako, koje mora se sastati pa općinsko vijeće pa kad treba proć kroz dva filtra, onda nije baš tako jednostavno nešto dogovoriti, ali to ima političke konsekvence. Na ovaj način načelnik, gradonačelnik dogovorio, načelnik, gradonačelnik podigao cijenu u dogovoru s onim koji se javlja i vi smatrate da je to fer, da je to brža procedura, da je to nešto što je dobro. Ja smatram osobno da upravo u tom djelu treba ograničiti čelnog čovjeka jedinice lokalne samouprave da ne bi došao uopće u napast da mu se takva situacija dogodi, a pogotovo da se ne dogodi građanima. O ovome amandmanu tražimo da se glasa. Hvala lijepa.
Hvala. 31. amandman također Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer je distribucijska telekomunikacijska kanalizacija po svojoj prirodi ona nije komunalna infrastruktura s obzirom da se ne proteže na područje samo jedne jedinice lokalne samouprave.
Želi li predstavnik predlagatelja dati? Izvolite.
Hvala predsjedavajući, državni tajniče. Ako nije komunalna infrastruktura onda ne znam zašto HAKOM dostavlja uvjete jedinici lokalne samouprave i prilikom gradnje nerazvrstanih cesta ili određenih drugih nekih investicija na svome području, uvjet da unutar projekta i unutar građevinske dozvole se definira distribucijska, telekomunikacijska kanalizacija. Vi ste jako dobro definirali člancima 59, 60, 61, 62 i 63 pravni status komunalne infrastrukture i omogućili jedinici lokalne samouprave koja je vlasnik ove komunalne infrastrukture da upiše vlasništvo nad njom ako do sada ona nije bila upisana i naša intencija je bila baš ta da se konačno distribucijska kanalizacija DTK mreža kako mi skratimo, definira kao komunalna infrastruktura konačno, da ne bude to jedan vakuum prostor, da konačno možemo upisat vlasništvo nad njom kao jedinica lokalne samouprave i u konačnici da možemo kod operatera ubirati naknadu određenu. Hrvatskoj bježi milijune, milijune, ja bih rekao i milijarde kuna koje bi teleoperateri trebali plaćati jedinicama lokalne samouprave koji su prije gradili DTK mrežu, ali ne mogu upisat vlasništvo, ni dokazati i normalno da to itekako koriste teleoperateri ne plaćajući apsolutno ni državi Hrvatskoj, ni jedinicama lokalne samouprave nijednu kunu. I konačno da riješimo tu enigmu što je naša bila intencija u ovom amandmanu da uvrstimo to u oblik komunalne infrastrukture jer ona doslovno kad pitate što je DTK mreža, ne znam koje ministarstvo treba više pitat, evo ja sam u ovom kratkom periodu 6, 7 mjeseci u par ministarstva pitao a čija je to nadležnost, svatko je prebacio na nečije, a zapravo nije ničije, to itekako koriste naši operateri ne plaćajući apsolutno nikome. Ne znam da li to može njemački operater radit u Njemačkoj, mislim da ne može. U Hrvatskoj može i to radi 20 i nekoliko godina. Tražim glasovanje. Hvala.
Hvala. Amandman broj 32 Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku.
Amandman se ne prihvaća jer se predložena definicija sadržajno ne razlikuje od definicije o tekstu konačnog prijedloga zakona.
Nema predstavnika kluba. Amandman broj 33 Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća jer se pretežno radi o infrastrukturnim građevinama koje ne koriste komunalnu infrastrukturu.
Želi li predstavnik predlagatelja dati obrazloženje? Izvolite. Članak 77.
Pa evo poštovani državni tajniče, predlaže se navedeno s ciljem zapravo usklađivanja konačnog prijedloga zakona s odlukom Ustavnoga suda iz 2003. godine kojem je odbijen zahtjev Vlade RH za ocjenu suglasnosti sa Ustavom. Dakle autonomno je pravo jedinice lokalne samouprave utvrđivati uvjete za oslobađanje od dužnosti snašanje neke obaveze ako se radi o sredstvima koje čine orginalni prihod proračuna jedinica lokalne samouprave. Dakle smatram da se ovdje djelom zadire u autonomiju lokalne samouprave i tražim glasovanje o ovom amandmanu. Hvala.
34 Amanadman Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer se predloženo rješenje cijeni nepotrebno ograničavajućim za jedinicu lokalne samouprave, a posebno jer je u članku 78. omogućena veća sloboda odlučivanja.
Predstavnik predlagatelja.
Državni tajniče, ja ne znam sad jer govorimo o istoj stvari jer kaže ograničenje je na nekoj, mi ovdje zapravo dajemo mogućnost da lokalna samouprava može donositi odluku o potpunom ili djelomičnom oslobođenju od komunalnog doprinosa. Ja ne znam koje je to ograničenje, to je zapravo prenošenje samo jednog dijela odgovornosti na lokalnu samoupravu, odgovornosti u kreiranju njihove politike razvoja grada ili općine, odgovornost da. Možda ako prepoznaje određeni projekt koji bi mogao biti ugrožen upravo visinom komunalnog doprinosa, da odrede svojom odlukom, odlukom ljudi koji predstavljaju da mogu biti niži. Tražimo o ovome glasanje.
35. amandman, Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća, jer se rješenje sadržano u konačnom prijedlogu zakona, cijeni značajnim poticanjem za građenje skladišnih i proizvodnih građevina, te ostvarivanje bolje i investicijske klime u našoj državi.
Predstavnik predlagatelja.
Poštovani državni tajniče, o ovom smo najviše zapravo pričali na mjerodavnom saborskom odboru i zaista ne vidim odnosno, nije mi jasna intencija, da se Hrvatska na nekoj listi konkurentnosti povećava opet preko leđa jedinica lokalne samouprave. Zašto mi ne bi smanjili PDV, zašto ne bi rasteretili poduzetnike na neke druge olakšice, neke druge stvari, nego sada, ste definirali, da komunalni doprinos za skladište i građevine namijenjene proizvodnji, donosi se nakon pravomoćnosti uporabne dozvole. E sada, ja bi vas postavio pitanje, iz čega će to jedinice lokalne samouprave u ruralnom području, koja nije fiskalno jaka, sagraditi komunalnu infrastrukturu, zbog koje će upravo investitor dobiti uporabnu dozvolu. Znači s ovim člancima, sa ova dva stavka ovog članka, zakočiti ćete daljnji razvoj ruralnog područja, zakočiti ćete daljnji razvoj svih jedinice lokalne samouprave, koji nemaju … [[Govornik se ne čuje.]] da bi mogli iz svojih nekih drugih stavki poreznih prihoda graditi tu infrastrukturu, do proizvodni skladišnih hala, zbog kojih će investor dobiti upravnu dozvolu. A postavlja se i dalje pitanje, što ako se općina zaduži? Neka mala općina ili mali grad se zaduži za tu infrastrukturu i investitor krene izgradnju. Ali dogodi se poremećaj investitora i ne sagradi tu halu. A iz čega će kasnije vratiti taj novac. Zbog toga ova je dobra vaše intencija, ali to nek odrade u svojim odlukama u komunalnom doprinosu i gradovi koji su jaki fiskalno, a ne da ovim prisiljavate da se svi držimo kada budemo donosili svoje odluke o komunalnom doprinosu. Jer niste rekli može, nego mora, zbog toga tražim glasovanje. I zaista ovo ne mogu nikako razumjeti.
36. amandman Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća jer je predmetno pitanje već riješeno Zakonom o gradnji, Zakonom o postupanju s nezakonitim izgrađenim građevinama prije nekoliko godina.
Predstavnik predlagatelja.
Hvala potpredsjedniče. Pa ne bi se složio s vama. Dakle, prema trenutnim odredbama ovoga zakona koji je pred nama, rješenje o komunalnom doprinosu, donosi se po službenoj dužnosti ili po zahtjevu stranke, za objekte koji se grade bez građevinske dozvole, rješenje se donosi nakon prije ili početka građenja ili nakon početka građenja. Ukoliko obveznici ne prijave početak građena ili ne prijave nastanak obveze plaćanje komunalnog doprinosa, obveznici ne snose sankcije, nego plaćaju komunalni doprinos u slučaju da nadležno tijelo u zakonskom roku za utvrđivanje obveze uspiju utvrditi nastanak … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, kroz ovaj amandman predlažemo zapravo da se obvežu obveznice na prijavu nastanka obveze i definirati prekršajne odredbe za obveznike koji ne izvrše tu obvezu. Smatramo da će se ovakvim rješenjem smanjiti broj žalbenih predmeta, u pogledu nesuglasja obveznika i nadležnih tijela u vezi površine objekta, koji podliježe obvezi plaćanja komunalne naknade. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala. 37. amandman, Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća jer se naplaćivanje komunalne naknade na području na kojem se ne pružaju komunalnu usluge cijeni ne primjerenim.
Predastavnk predlagatelja.
Hvala. Pa evo, znači predloženo je da se iza riječi … [[Govornik se ne razumije.]] zapravo briše znak zareza i riječi o nisko naponskom električnom mrežom i vodom prema mjesnim prilikama. Dakle, nezakonito izgrađeni objekti se često nazale izvan građevinskih područja i nemaju mogućnosti legalnoga priključka na elektro energetsku mrežu, niti na vodoopskrbu, pa prema odredbama ovoga članaka, takvi objekti bili izuzeti od plamćenja komunalne naknade, bez obzira jesu ili nisu prošli proces legalizacije. Dakle, predlaže se da se ovi navedeni uvjeti brišu iz tih članaka ili da se zakonom ex plicite propiše obveza plaćanje komunalne naknade za nezakonite i ozakonjene objekta.
Hvala. Glasovanje tražite, pretpostavljam. 38. amandman Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća, jer se građevina namijenjena obrani ne mogu smatrati poslovnim građevinama, pa svaku dvojbu s tim u vezi potrebno otkloniti.
Predstavnika predlagatelja.
Dakle, izuzeli ste ovdje garaže izuzeli ste poslovne prostore i građevinsko zemljište unutar vojne građevine odnosno, lokacije otplaćene komunalne naknade. Dakle, propisivanjem umanjenje obaveze ili oslobođenje od plaćanja komunalne naknade od strane vas kao zakonodavstva je Ustavni sud proglasio nesuglasnim sa Ustavom, čak i u slučaju kada to činite kao zakonodavac u suprotnosti sa Zakonom o komunalnom gospodarstvu. Dakle, imate odluku Ustavnoga suda od 11. srpnja 2017. g. pa molim da postupite po njoj i tražim glasovanje o ovom amandmanu. Hvala.
39. amandman Klub zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća, jer se komunalna naknada plaća za korištenje komunalne infrastrukture, u protivnom bi predstavljala drugi oblik, tj. porez.
Predstavnik predlagatelja.
Pa opet sukladno presudi Visokog upravnoga suda, dakle, vlasnik objekta je obveznik plaćanja komunalne naknade, bez obzira koristili taj objekt ili ne dakle u bitnom obveza nastaje ako postoji mogućnost korištenja prostora koji se nalazi u vlasništvu obveznika, bez obzira da li je isti opremljen ili preveden namjeni. Dakle na način kako je trenutno predloženo u ovom konačnom prijedlogu zakona vlasnici objekata sagrađenih za tržište, dakle objekti za trajno ili povremeno stanovanje zakup ili najam znači računa se nakon … [[Govornik se ne razumije.]] takvih objekata, dakle obzirom da imamo značajan broj jedinica koje se nalaze u neprijavljenom najmu, upitna je mogućnost lokalnih jedinica da ostvare uopće saznanja o sklapanju ugovora o kojem se stječe pravo korištenja nekretnine iz ove točke 2 predmetnoga stavka. Dakle predlažemo uvođenje dodatnog kriterija za utvrđivanje nastupa obveza plaćanja komunalne naknade kako je predloženo amandmanom o kojem tražimo glasanje. Hvala.
40 je povučen, 41. amandman Klub zastupnika SPD-a.
Amandman se ne prihvaća jer bi se time povećalo postojeće fiskalno opterećenje građana, a što nije željeni efekt ovog zakona.
Predstavnik predlagatelja.
Pa smatramo da je sadašnja vrijednost koeficijenta za ono izgrađeno građevinsko zemljište postavljena značajno na taj mali iznos i zapravo je upitna uopće ekonomska opravdanost u biranju komunalne naknade. Dakle s obzirom da imamo zaduženje parcele od nekakvih 500 kvadrata u prvoj zoni u nekim primorskim gradovima se kreće od 140 do 150 kuna, a zaduženje o ostalim zonama je bitno manje i ne pokriva troškove rada, materijala, otprave, rješenja itd., a posebno ne pokriva ni troškove žalbenih postupaka i prisilne naplate. Dakle s obzirom na sve ovo navedeno, s obzirom na nesređene imuno pravne odnose, jedinice lokalne samouprave su demotivirane uopće evidentirati takvo zemljište, a vlasnici, odnosno korisnici nisu motivirani urediti imuno pravne odnose niti ga staviti u službu gospodarskih aktivnosti tako da ovaj vaš argument oko opterećenja građana zacijelo ne stoji. Cilj je da privedemo zemljište nekakvoj svrsi, prvenstveno gospodarskoj i to bi trebalo biti najvažnije opterećenje građana, mislim da bi tu trebalo biti, ipak je sporedno ovdje pitanje. Tako da tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Amandman 42 Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća jer se predmetni instrumenti cijene neophodnim radi zaštite prekomjerne, odnosno nesrazmjerne naplate komunalne naknade.
Predstavnik predlagatelja.
Pa zapravo stavkom 2 i 3 predviđaju se umanjenje plaćanja komunalne naknade za poslovne subjekte koji djelatnost obavljaju kraće od 6 mjeseci, odnosno za turističke nekretnine, obzirom da se kod takvih subjekata radi o umanjenju obaveze u odnosu na druge subjekte iz iste ili druge industrije, takvo umanjenje se zapravo smatra državnom potporom. Dakle možemo ga smatrati u pogledu manjih nekretnina se može smatrati deminimis potporom, ali u pogledu značajnih nekretnina, ovo umanjenje potpore lako može prijeći onaj prag deminimis potpore. Dakle još jedanput ću ponoviti da propisivanje umanjenja obaveze ili oslobođenja od plaćanja komunalne naknade Zakonom o komunalnom gospodarstvu smatram nedopustivim s obzirom na odluku Ustavnoga suda iz 2017. godine. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
43. amandman Odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu.
Amandman se prihvaća.
Time postaje sastavni dio zakona. 44. amandman zastupnik Damir Mateljan.
Amandman se ne prihvaća jer to nije moguće s obzirom da u odredbi članka 105. stavka 1. nema navedenih riječi koje se spominju.
Zastupnik nije prisutan. 45. amandman Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku
Amandman se ne prihvaća jer to nije moguće s obzirom da odredba članka 113. stavka 1. nema točke 1.
Nisu prisutni. 46. amandman Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo.
Amandman se prihvaća.
On time postaje sastavni dio zakona. 47. amandman Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo.
Amandman se prihvaća.
Također postaje sastavni dio zakona. 48. amandman također od strane Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo.
Amandman se prihvaća.
Time postaje sastavni dio zakona. 49. amandman Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća jer nije prihvaćen amandman predlagatelja na članak 55. stavak 1. pa dosljedno i ovaj.
Predstavnik predlagatelja amandmana, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. S obzirom kao što smo i prije što ste rekli i samim amandmanima predviđali da ipak predstavničko tijelo je to tijelo koje bi trebalo dati suglasnost na cijeni, tako je intencija ovog bila amandmana u zadnjem članku 122. o prekršajnim odredbama da se izjednači sa prethodnim prijedlozima. Tražimo glasovanje. Hvala.
50. amandman Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku.
Amandman se ne prihvaća jer bi to onemogućilo upis vlasništva jedinica lokalne samouprave na komunalnoj infrastrukturi.
Nisu prisutni predlagači. Time ćemo glasovati kad se steknu uvjeti za ove amandmane.
Konačni prijedlog Zakona o komunalnom gospodarstvu, drugo čitanje, P.Z. br. 264. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i Klub zastupnika HSS-a predlažu Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: O Konačnom prijedlogu Zakona o komunalnom gospodarstvu provest će se treće čitanje. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o predloženom zaključku. S nama je državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja, poštovani Željko Uhlir, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnici predloženi zaključak se ne prihvaća.
Vlada ne prihvaća ovaj prijedlog pa ja dajem na glasovanje prijedlog zaključka Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista i Kluba zastupnika HSS-a. Molim glasujmo. Utvrđujem da zakon nije dobio potreban broj glasova, odnosno ispričavam se, predloženi zaključak nije dobio potreban broj glasova. Prelazimo na glasovanje o amandmanima. Podsjećam da smo izjašnjavanje o amandmanima proveli na sjednici održanoj 11. srpnja 2018. Amandmane su podnijeli Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku, Odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, Klub zastupnika HSS-a, Klub zastupnika SDP-a, Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i RIA-e i zastupnik Damir Mateljan. Pregled amandmana vam je dostavljen elektronskim putem pa idemo sada glasovati. Amandman broj 1 je povučen. Amandman broj 2 je povučen. Amandman broj 3 Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 4 je povučen. Amandman broj 5 je povučen. Amandman broj 6, molim glasujmo, Vlada ga ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na amandman broj 7 i on je povučen. Amandman broj 8 Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 9 je povučen. Amandman broj 10 glasujmo, Vlada ga ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 11 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 12 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 13 Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 14 je povučen. Amandman broj 15 je povučen. Amandman broj 16 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 17 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 18 Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo je prihvaćen i postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 19 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 20 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 21 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 22 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 23 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 24 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 25 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman 26 Odbora za prostorno uređenje, graditeljstvo je prihvaćen i postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 27 Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 28 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 29 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 30 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 31 Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 32 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 33 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 34 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 35 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 36 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 37 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 38 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 39 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 40 je povučen. Amandman broj 41 Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 42 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 43 Odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu je prihvaćen i postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 44 nije prihvaćen. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 45 Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 46 Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo je prihvaćen. Amandman 47 istog odbora je prihvaćen. I amandman 48 istog odbora je prihvaćen. Amandman broj 49 Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 50, to je zadnji amandman, ni Vlada ga ne prihvaća. Nije dobio ni ovaj amandman potrebni broj glasova. Pa onda prelazimo na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o komunalnom gospodarstvu, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 za, 12 suzdržanih i 24 protiv donijet Zakon o komunalnom gospodarstvu.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, to je: - Prijedlog zakona o nabavi i posjedovanju oružja građana, prvo čitanje, P.Z.E. br. 364; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite. S nama je gospodin Žarko Katić, državni tajnik u Ministarstvu unutrašnjih poslova. Izvolite.
Gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Prijedlog Zakona o nabavi i posredovanju oružja građana je zakon kojim će se urediti postupci nabave i registracije oružja i produljenje roka valjanosti isprava o oružju te način postupanja sa oružjem i streljivom koje građani nabavljaju za civilne potrebe odnosno za bavljenje lovom, streljaštvom ili radi osobne sigurnosti odnosno samoobrane. Ovim prijedlogom zakona u hrvatsko zakonodavstvo se prenosi i Direktiva EU br. 853. iz 2017. godine o nadzoru nabave i posjedovanja oružja. S tom direktivom je ustvari dopunjena direktiva iz '91. koja je još mijenjana bila i 2008. i s kojom je dakle naš važeći zakon bio usklađen. U RH trenutno je registrirano 270 tisuća 932 komada oružja koje se koristi za civilne potrebe. Od toga je 184 tisuće 219 komada oružja registrirano u svrhu lova, dakle najviše u svrhu lova, 5 tisuća 143 komada oružja za sportsko streljaštvo i 81 tisuća 570 komada oružja je registrirano u svrhu osobne sigurnosti. Dobna granica za nabavu oružja i dalje ostaje ista, odnosno 21 godinu uz iznimke za određene kategorije. To su policijski službenici, pravosudni policajci, pripadnici Oružanih snaga RH, drugih državnih tijela, zaštitari koji su prema posebnim propisima ovlašteni držati i nositi oružje, članovi sportskih streljačkih udruga koji se aktivno natječu u streljaštvu i osoba sa položenim lovačkim ispitom koji mogu nabavljati oružje sa navršenih 18 godina života. Zakon u člancima od 10 do 20 regulira precizno postupak odobravanja za nabavu oružja fizičkoj osobi, on razlikuje opće uvjete i posebne uvjete. Opći uvjeti su da osoba ima valjani razlog za nabavu oružja, dakle ili da je položila lovački ispit da se aktivno natječe u streljaštvu ili da ima određeni razlog za nabavu oružja radi osobne sigurnosti. Osoba mora imati 21 godinu, kao što sam rekao, navršenu osim izuzetaka pobrojanih u zakonu, da se protiv nje nije pokrenuo kazneni ili prekršajni postupak, niti da je pravomoćno osuđena za određena, točno pobrojana kaznena djela, najteža kaznena djela i prekršaje sa elementima nasilja i da ima osigurane uvjete za siguran smještaj i čuvanje oružja. Kada su ti uvjeti ispunjeni od osobe se onda traže još posebni uvjeti koji se tiču zdravstvenog stanja podnositelja zahtjeva, dakle građanina i da raspolaže tehničkim znanjem i vještinom za pravilnu uporabu oružja te da poznaje propise koji se odnose na posjedovanje oružja. Kada su ispunjeni svi ti uvjeti građaninu se izdaje odobrenje za nabavu oružja s kojim on ima rok od 6 mjeseci nabaviti konkretno oružje i s tim onda oružjem zatražiti izdavanje oružnog lista. Ovim prijedlogom zakona oružje je razvrstano u 4 kategorije. Kategoriju A gdje je zabranjeno oružje koje se može registrirati i samim time posjedovati legalno u kategoriju B je oružje u režimu prethodnog odobrenja za nabavu o kom sam govorio, u kategoriji C je vatreno i drugo oružje koje je nakon nabave potrebno prijaviti nadležnom tijelu, dakle PU ili postaji i kategoriju D u koju spada oružje i naprave koje nakon nabave nije potrebno prijavljivati nadležnome tijelu. Ova kategorizacija je temeljem i direktive i ona je samo u nekim slučajevima nešto stroža od direktive. U nekoliko slučajeva išli smo strože od direktive, primjerice neke kategorije vatrenog oružja bilo je moguće smjestiti u kategoriju C dakle, koje je potrebno naknadno prijaviti, ali smo se odlučili za koncept da svo vatreno oružje bude u kategoriji B sa prethodnim odobrenjem za nabavu. Inače, prijedlogom Zakona pojednostavljuje se procedura koja se provodi povodom zahtjeva građanina za izdavanje odobrenja za nabavu vatrenog oružja, te će se uvidom u odgovarajuća uvjerenja, potvrde ili druge dokaze izvršiti provjere, a u postupku povodom zahtjeva za nabavku oružja više se neće provoditi operativne provjere koje su radili policijski službenici na terenu odnosno u razgovoru sa susjedima i drugim osobama koje poznaju podnositelja zahtjeva i tako pokušalo se utvrditi postojanje okolnosti koje ukazuju na moguću zlouporabu oružja. Naime, držimo da iskustvo nam je pokazalo da ovakve provjere često nisu donosile neku dodanu vrijednost, a znatno su iscrpljivale rad policijskih službenika na terenu i oduzimalo im vrijeme koje su mogli iskoristiti za obavljanje nekih drugih, po našoj procjeni važnijih zadaća. Spomenuo sam kao poseban uvjet za nabavu oružja je posjedovanje zdravstvenog sposobnosti građanina i stoga građanin se obvezuje dati podatke o svojem izabranom liječniku primarne zdravstvene zaštite, a PU ili postaja će izvijestiti izabranog liječnika o svim osobama kojima je izdan oružni list. Temeljem te obavijesti izabrani liječnik primarne zdravstvene zaštite će izvijestiti PU ili postaju o promjeni zdravstvenog stanja vlasnika oružja koje utječe naravno na njegovu sposobnost za posjedovanje oružja. Građanin po prijedlogu ovog Zakona neće morati ići na zdravstvene preglede kao i do sada svakih 5 godina, nego će zdravstveno uvjerenje priložiti dakle prilikom nabave oružja i nakon toga sa navršenih 70 godina života. Dakle, u roku od 15 dana od navršenih 70 godina života morat će dostaviti uvjerenje da je i dalje zdrav i sposoban za posjedovanje oružja. Nakon toga, svakih 5 godina morat će prilagati to uvjerenje o zdravstvenoj sposobnosti. Prijedlogom Zakona iznimno je dopušteno da se oružjem kategorije B, te zračnim oružjem i oružjem s tetivom smiju koristiti djeca starija od 9 godina, a do sad je bilo samo starija od 11 godina, dakle koja se natječu na sportskim natjecanjima isključivo na mjestima određenim za ta natjecanja i uz uređenim za vježbanje i pod nadzorom trenera. Dobna granica je snižena jer na prijedlog Hrvatskog streljačkog saveza jer je ustanovljeno da naše mlađe dobne kategorije sportskih strijelaca postižu lošije rezultate u odnosu na natjecatelje iz drugih zemalja u kojima je dopušteno bavljenje ovim sportom u ranijoj dobi. Stoga to usklađujemo sa većinom drugih zemalja. Također, Prijedlogom Zakona propisano je da se iznimno oružjem kategorije B smiju koristiti maloljetnici s navršenih 17 godina i 6 mjeseci prilikom osposobljavanja za lovca također pod nadzorom osoba ovlaštenih za izvođenje programa za osposobljavanje lovaca i uz suglasnost roditelja ili skrbnika. Direktiva o kojoj sam govorio izričito dopušta korištenje vatrenog oružja za sport i lov i osobama mlađima od 18 godina ako imaju privolu roditelja ili se nalaze pod nadzorom odrasle osobe s valjanom dozvolom za nošenje vatrenog oružja ili ako se nalaze unutar licenciranog ili na neki drugi način ovlaštenog centra za obuku. Pri tom smo mi usporedili stanje u drugim zemljama EU i većina tih zemalja ima dakle, dopušta i mlađim osobama da uz nadzor ovlaštene osobe i uz privolu roditelja se obučava za lovca. Samo da oružje kad se ispravno koristi rijetko dolazi do stradavanja, međutim nadzor nad smještajem oružja nad osobama koje ga koriste iznimno bitan i premda smo određene procedure pojednostavili, daje se i dalje naglasak na sigurno korištenje vatrenog oružja. I dalje u čl. 79. je propisana mogućnost vraćanja oružja koje građani nedozvoljeno posjeduju i već 10 godina traje akcija MUP-a „Manje oružja, manje tragedija“ u kojoj se građani pozivaju na dobrovoljnu predaju nelegalnog oružja pa su tako građani u zadnjih 10 godina predali preko 4,5 tisuće komada automatskog vatrenog oružja, preko 316 tisuća kom rasprskavajućeg oružja, odnosno, bombi, granata ili slično. 4,8 milijuna komada streljiva i još 4 i pol tone različitih eksploziva. Također u tom razdoblju, predano je i 7762 kom dozvoljenog vatrenog oružja koje građani nisu prosvjedovali na valjan, ispravan način. Dakle, nisu imali dozvolu za držanje ili nošenje toga oružja. Jednako tako svake godine se određeni broj komada oružja oduzme tijekom upravnom postupku, kaznenom ili prekršajnom postupku. Primjerice, u prošloj godini, oduzeto je ukupno 5292 kom vatrenog oružja od čega 2215 kom u upravnom postupku, 2850 kom u prekršajnom i 119 kom u kaznenom postupku. Evo, to su osnovni naglasci zakona koji se nalazi pred vama u prvom čitanju, sve vaše primjedbe, prijedloge i sugestije ćemo pozorno razmotriti i po potrebi uključiti u tekst konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepo na vašoj pozornosti.
Hvala državnom tajniku, gospodinu Žarku Katiću. Na njegovo izlaganje imamo 5 replika. Prvi je kolega Ante Bačić, izvolite.
Poštovani državni tajniče. U ovom prijedlogu zakona, vidim da implementiramo direktivu EU i spomenuli ste u svom izlaganju 81000 kom oružja koje koriste naši građani radi osobne sigurnosti. I smanjuje se ovaj broj, upravo zdravstvenih pregleda, li me zanima, ne znamo statistiku, koliko je to po godinama, građana vlasnika oružja, ali ovo, nakon 70 g. da se pregledava i da je podložan zdravstvenom pregledu, tek nakon svake 5 g. mislim da bi tu trebali malo promisliti, ali opet, nakon 70 g. da ne uvrijedim naše građane, psihofizičko stanje je malo brže pada. Tako da mislim da bi ovi zdravstveni pregledi trebali biti malo češći. Hvala.
Hvala, želite li odgovoriti? Dobro, komentar, replika broj 2, kolega Klarić Tomislav. Kolega Klarić?
Uvaženi državni tajniče, e sada, mene zanima, koja je razlika, između djeteta od 9 g. i ajmo to tako nazvati, mladića od 16 g. ili 17,5 g. da se sami svoj prijedlog prvotni, sa 16 prebacili na 17,5. To je jedna stvar. Druga stvar, spomenuli ste europsku direktivu i europske zemlje. Ako europske zemlje, Njemačkoj, Austriji, svugdje nekakvi rok 14 g. što su naši mladi gori od njih? Koji je problem sa našim mladima. Zašto toliko restriktivno idemo, prema nečemu što je organizirano u RH. Hrvatski lovački savez postoji 100 g. I definitivno se kroz svih tih 100 g. dokazao i procedurama i pridržavanje zakonskih propisa i svega onog što važi. Radimo nešto što je restriktivno, na uštrb i društava i tih mladih ljudi, a usput ih stavimo u neravnopravni položaj u odnosu na ostale, u drugim državama EU, a pozivamo se na europsku direktivu.
Hvala. Želite li odgovoriti. Izvolite.
Hvala lijepa. Točno je i to sam istekao u uvodnoj raspravi, da neke zemlje EU, dopuštaju da oružje za lov, koriste i osobe mlađe od 18 g. ali uz dakle, privolu roditelja ili skrbnika i pod nadzorom osobe koja ima ovlaštenje. Dakle, konkretno, kada je u pitanju lov, lovca. Točno je isto tako da je u našem prijedlogu, koji je stavljen na javnu raspravu, to ste vjerojatno vidjeli, bila ta granica 16 g. ali je u kasnijim raspravama, na prijedlog drugih državnih tijela to podignuto na 17,5 g. a smatra se da je to dovoljno vrijeme, da se izvrši obuka i položi ispit za lovca i da osoba sa 18 g. može početi koristiti oružje za lov. Hvala lijepo.
Hvala. Replika br. 3 kolegica Grozdana Perić.
Poštovani državni tajniče. Evo, ja bi pohvalila prijedlog zakona, kojim ste u nekim segmentima poboljšali, u ime svih lovaca, pa i mojih obitelji. Dakle, u odnosu na operativne provjere policijskih službenika, dakle, pojednostavili ste i te postupke, gdje se omogućava da se pod materijalnom i kaznenom odgovornošću potpisuje da se oružje čuva na primjeren način. Osim toga, vrlo je važno spomenuti da i ovi pregledi, odnosno, povezanost sada policijskih službenika i MUP-a sa ovlaštenim liječnicima, koji su zaduženi i prate naše zdravlje, odnosno, zdravlje svih osoba, dakle, na taj način nije potrebno češće kao što je do sada bilo, zaista te preglede toliko često obavljati, a u svakom slučaju podržavam.
Hvala, izvolite, odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, nastojali smo pojednostaviti procedure, a da to ne ide na uštrb sigurnosti. Ovdje ističem da je prema podacima naše Krim policije, svega 2% kaznenih dijela, počini se s oružjem, koje posjeduje građani legalno, a sve ostalo je sa ilegalnim oružjem. Građaninu se naravno do određene mjere vjeruje, ali po čl. 13. osim davanja pisane izjave, ako se posumnja, policijski službenik, može doći, provjeriti, čuva li se oružje na siguran način. Isto tako, kada su liječnici u pitanju, oni imaju obveza davanja, svih promjena, zdravstvenog stanja, koji utječu na držanje i nošenje oružja i vjerujemo da će to dobro funkcionirati. Hvala lijepo.
Replika br. 4 kolega Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, samo kratko, za potrebe javnosti, nešto što smo na odboru što sam već spomenuo vezano je za posebne uvjete odobrenja za nabavu oružja fizičkoj osobi, broj 2 uvjet kaže da raspolaže tehničkim znanjima i vještinom za pravnu uporabu oružja i da poznaje propise o posjedovanju, a broj 1 da je na zdravstvenom ispitu osposobljen odnosno da je dobio žig da je sposoban za nabavu. A dalje kaže da je kod posebnog uvjeta za raspolaganje on ima tri jedna je lovstvo, drugo je sport i treće je potvrda o osposobljenosti za posjedovanje i pravnu upotrebu koju izdaje MUP. Da bi se dobila ta potvrda mora se proći zdravstveni pregleda. Ne možete imati tu potvrdu ako niste prošli zdravstveni pregled. Pa onda ja samo želim ovdje pitati da li onda kod odobrenja za nabavu oružja je potreban novi zdravstveni pregled ili je dovoljan onaj koji imate iz potvrde koju ste morali priložiti da dobijete od MUP-a potvrdu da ste osposobljeni tehnički i da vi možete nabaviti oružje. Hvala.
Hvala. Želite odgovoriti? izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče. Dakle dovoljan je taj zdravstveni pregled, neće trebati novi zdravstveni pregled, a kada ste govorili o obuci postoji pravilnik o programu i načinu provedbe osposobljavanja za pravilnu uporabu vatrenoga oružja koji predviđa teorijsku i praktičnu nastavu u trajanju od 14 sati i nakon toga polaganje ispita.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje kolega Anđelko Stričak. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege, državni tajniče. Pa uvijek kada se raspravlja o oružju to izaziva veliki interes javnosti, uvijek su malo i navijačke strasti prisutne jedan dio javnosti je uvijek da se to ograniči, drugi da se to malo liberalizira. Međutim da li MUP ili vi raspolažete podatkom koliko kaznenih djela vezano uz počinjenje kaznenih djela oružjem je počinjeno legalnim oružjem koliko ilegalnim? Hvala.
Hvala. Izvolite, odgovor na repliku.
Poštovani gospodine zastupniče. Maloprije sam istaknuo da prema podacima naše uprave Kriminalističke policije svega 2% prema tim podacima 2% kaznenih djela počinjeno je sa registriranim dakle legalnim oružjem u vlasništvu građana, a ostala kaznena djela gdje je i uporabljeno vatreno oružje i počinjena su neregistriranim i nelegalnim oružjem. Hvala.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Kolegica Marija Jelkovac predsjednica Odbora za zakonodavstvo i kolega Ranko Ostojić predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Ako ne onda otvaram raspravu. Prvi se za raspravu u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista prijavio kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Evo pred nama je Zakon o nabavi i registraciji oružja koji po nama unosi nepotrebnu novu kategoriju oružja, kategoriju D koju ni vrlo stroge direktive EU iz 2017. godine ne poznaje. Nema nikakvog racionalnog obrazloženja za takvo postrožavanje. Ovim će se stvoriti problem mnogim građanima EU koji dolaze u Hrvatsku rekreativno jer gotovo u svim zemljama EU nema ove kategorije D, pa će primjerice na granicama imati iznenađujući problema zbog prijenosa praktički R soft i Paintball igračaka. To će biti predmet ismijavanja i zgražanja turista i predstavljanja nepotrebnog kompliciranje i admistriranje osoba koje koristi R soft i imitacije za razonodu i igru u prirodi i koji na nikakav način nemaju mogućnost s takvim R soft reprodukcijama ugroziti život. Zakon općenito loše definira kolekcionarsko skupljanje oružja i ide strožije od eu direktiva. Iznenađujuće je da je Ministarstvu kulture promakla činjenica da će se nacionalno povijesno i kulturno blago uništavati u starom željezu od mnogih fizičkih osoba koje su potrošile enormna sredstva i trud za sakupljanje i evidentiranje. Predlažemo da se u zakonu nekoliko stvari izmijeni. U članku 6. točka 16. treba brisati izraz stavljen u zagradu školsko streljivo jer je deaktivirano streljivo šireg značaja. Naime, školsko streljivo nije deaktivirano streljivo nego namjenski izrađeno streljivo za pokazne svrhe, posebne konstrukcije drugačije od deaktiviranog te u pravilu ispunjenog plastikom ili drugom masom. U praksi će se izazvati zbrka jer je velika količina deaktiviranog streljiva u vlasništvu fizičkih i pravnih osoba i služe kao ukrasi, privjesci za ključeve, kemijske olovke itd. Članak 6. točka 20. gdje se definira treba brisati rečenicu te koje se ne mogu prepraviti za ispaljivanje sačme, zrna ili projektila djelovanjem zapaljivog potisnog sredstva jer se radi o odredbi koja u naravi sve signalne pištolje koje pomorci legalno imaju staviti na rub zakona. Naime, u teoriji je svaku cijev pa i onu vodovodnu moguće prepraviti za ispaljivanje sačme i ovakva regulacija predstavlja prenormiranje i stvorit će problem posebno u pomorski orijentiranim područjima gdje će nastati kaos i problem u tumačenju. Članak 6. točka 36. gdje se definira pojam vatrenog oružja treba ubaciti riječ iza riječi moguće ga je, dodati riječ jednostavnim tehničkim procesom s obzirom da je u teoriji svaki komad oružja, svaku zračnu pušku, svaku cijev s ručkom prepraviti u oružje. Međutim za takve prepravke su potrebni složeni tehnički zahvati koji nisu dostupni osobama bez posebnih tehničkih i oružarskih znanja i ne posjeduje posebne strojeve za to. Stoga treba pristupiti jasnijem i ograničenijem definiranju vatrenog oružja. U članku 7. točka 12. predlaže se brisati tekst prigušivači namijenjeni oružju i dijelovi za prigušivače s obzirom da su razvijene zapadne zemlje shvatile da je prigušivanje pucanja posebno u lovu poželjno za zdravlje lovaca, strijelaca te iz ekoloških razloga jer smanjuje buku u okolišu. Nekoliko skandinavskih sjevernih zemalja je uvelo prigušivače kao poželjnu praksu u lovu Njemačka, Finska, Danska, Velika Britanija za njih se izdaju nabavne dozvole kao i za oružje. Te države su uredno uvele registraciju prigušivača, pucnja i dugogodišnja praksa se pokazala vrlo pozitivnom stoga bi taj dio teksta valjalo izbaciti te dozvoliti nabavku prigušivača pucnja. U ELF direktivi u članku 6. stavka 2. propisuje se da obrazovne, kulturne, istraživačke i povijesne svrhe te ne dovodeći u pitanje članak 6. stavak 1. te direktive, nadležna nacionalna tijela mogu iznimno i na propisno obrazloženi način u pojedinačnim slučajevima izdati odobrenja za vatreno oružje, bitne dijelove i streljivo razvrstane u kategoriju A kada to nije u suprotnosti sa javnom sigurnošću ili javnim redom. Ovo znači da je EU dopustila u naravi da se kolekcionari koji su nositelji podupiratelji i očuvatelji kulturne i povijesne baštine mogu posjedovati onesposobljeno oružje A kategorije i njegove dijelove. Ali ovaj prijedlog zakona to ne definira na kvalitetan način, uskraćujući građanima tu mogućnost i tjera ih na uništavanje takve baštine kao što je prisiljavanje na kulturocid. Da je tome tako, govori članak 6. stavak 3. direktive, kaže da države članice mogu kolekcionarima izdati odobrenja za nabavu i posjedovanje oružja bitnih dijelova i streljiva razvrstanih u kategoriju A, podložno strogim sigurnosnim uvjetima. Isključivi i jedini razlog zašto se ovome zakonu ne pristupa kolekcionarima s pažnjom je lijenost državnog aparata koji će radije pustiti da se uništi nacionalno blago nego da moraju imati još jedno nešto u evidenciji. Iznenađujuće je da Ministarstvo kulture nije imalo primjedbi na ovaj dio teksta koji predstavlja put uništenja sijela hrvatske i europske vojne povijesti. U članku 7. stavak 3. predlaže se dodati točka 17. koja glasi prigušivači namijenjeni oružju. Ovo se iz razloga jer se direktivom iz 2017. prigušivači ne tretiraju kao dio oružja i ne spominju se u istoj, pitanje na osnovu kakvih podataka, studija, istraživanja se došlo do zaključka da su prigušivači oružje A kategorije zajedno sa automatskim oružjem, raketnim bacačima i sl. Ovakve tvrdnje govore o velikoj razini neznanja i nerazumijevanja funkcije i namjene prigušivača. Trend u svijetu i u EU-u je poticanje korištenja prigušivača kod sportskih strijelaca, lovaca i dr. korisnika vatrenog oružja jer je prepoznat pozitivan učinak prigušivača kod zaštite zdravlja, ljudi i okoline. Prigušivači su uređaji koji se montiraju na kraj cijevi oružja a pomažu smanjenju razine buke uslijed pucnja na vrijednost koje su sigurne po zdravlje ljudi. Prigušivači u biti ništa više nisu od obične cijevi sa nizom pregrada koje pomažu i zadržavanju i preusmjeravanju barutnih plinova koji izlaze iz cijevi nakon neopaljenja. Po svojoj izvedbi i namjeni, vrlo su slični ispušnom sustavu kod automobila te su istodobno izumljeni i razvijeni početkom 1900-te godine od istog čovjeka. Upotrebom prigušivača za korištenje oružja može činiti sigurnijim, ugodnijim i prihvatljivim ostalim ljudima u okruženju, npr. stanovnicima u blizini streljana, lovišta. Oštećenje sluha uzrokovano izlaganju pretjeranoj buci je ozbiljan problem u današnjem svijetu. Mnogi od ljudi koji su pretrpili oštećenje sluha je izlagano pucnju iz vatrenog oružja. Ovo se odnosi uglavnom na sportske strijelce, lovce, policajce, vojnike, zaštitare i sve one koji koriste vatreno oružje kao i one koji su u njihovoj blizini prilikom korištenja istog. Prigušivač može pomoći u prevenciji oštećenja sluha što je prepoznato u nekim zemljama EU i šire gdje je posredovanje prigušivača omogućeno građanima i čak poticano od strane države. Prigušivač je osobito koristan lovcima kad nije praktično imati zaštitu za uši prilikom lova. Prilikom lova lovci ne nose antifone jer osluškuju okolinu i pse te komuniciraju međusobno. Ponovno, ne prigušeni pucanj je dovoljno glasan da uzrokuje trajno oštećenje sluha. Korištenje prigušivača će se nivo buke uslijed pucnja značajno smanjiti da zaštiti sluh bez korištenja antifona. Također će se smanjiti razinu stresa kod lovačkih pasa koji su također izloženi nelagodnosti. Korištenje prigušivača će smanjiti eventualne nelagodnosti građana ukoliko se lov odvija u blizini naseljenih mjesta te eventualno izbjeći neugodne situacije. Za lovce je također bitno da se korištenjem prigušivača smanjuje trzaj oružja, uklanjaju se udarni valovi eksplozije pucnja, smanjuje se odskok oružja nakon čega se brže i lakše nišani nakon prvog opaljenja tj. brže se nišan vraća na metu. Korištenje prigušivača na streljani osim zaštite sluha, korisnika i dr. ljudi koji borave na streljani i oko nje je korisno zbog smanjenja razine buke koja često zna smetati okolne stanare i izazvati nelagodu. Poznato je da postoje streljane koje se nalaze u blizini naselja ili gradova te uvijek postoje primjedbe stanara na buku uzrokovane pucnjevima iz vatrenog oružja. Korištenje prigušivača pomaže ublažiti pritužbe n buku okolnih stanara i učiniti suživot lakšim. Prigušivaći ne povećavaju kriminal, kod nekih ljudi postoje vjerovanje da će omogućavanjem posjedovanja prigušivača za civile povećati kriminal. To je potpuno krivo. Po studiju koje je izrađeno u SAD-u koji su prvi u svijetu po broju oružja po glavi stanovnika i gdje je posjedovanje prigušivača dozvoljeno civilima u 42 države od 50, zaključeno je da su prigušivači jako rijetko koristili u kriminalnim djelima. Studije je promatrala period od 1995. do 2005. u Kaliforniji i dr. državama te je ustanovljeno da je prigušivač korišten kod manje od 0,1 kriminalnih aktivnosti. Prigušivač očito nije izvor kriminala iz razloga što u stvarnosti ne prigušuje pucanj kao u filmovima, ne može koristiti na revolverima, sprečava normalan rad velike većine poluautomatskih pištolja ukoliko se ne doda posebna naprava koja mu omogućava sustav posebnog konstituiranja klipa, čini oružje dužim i težim za manipulaciju i skrivanje. Neke od zemalja gdje je posjedovanje prigušivača za civilnu upotrebu dozvoljeno su Danska, Finska, Francuska, Njemačka, Švedska, Velika Britanija, Ukrajina, SAD, Novi Zeland itd. U čl. 8. radi jasnoće definiranja da hladno oružje u vidu bajoneta i bodeža u kolekcionara ne predstavlja opasnost, korisno je staviti iza riječi kategorije A hladno oružje kojem je osnovna namjena napad ili nanošenje ozljeda, doda tekst, a načini i okolnosti njihovog nošenja ukazuju da se nose kako bi bili uporabljeni za napad ili nanošenje ozljeda. Predlaže se brisati čl. u toč. 4. riječi uz iznimku naprava izrađenih za R soft i paintball koje je potrebno prijaviti u slučaju prelaska državne granice jer se radi o neprimjerenom prenormiranju koje će turistima i strancima stvoriti probleme jer se ta materija u drugim državama EU vrlo rijetko definira s obzirom prijave pri ulasku u drugu državu. Evo, to su naše primjedbe, pa evo nadam se da ćete ih uvažiti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Anđelko Strićak.
Potpredsjedniče, kolegice i kolege. Nakon što je Vlada RH uputila u saborsku proceduru Prijedlog Zakona o nabavi i posjedovanju oružja građana, u medijima su se pojavili senzacionalistički natpisi o njemu. Npr., Hoće li Hrvatska postati mali divlji zapad, pa Naoružani i opasni, pa Apsurdi oko dobivanja dozvole za oružje i sl. No, je li to baš tako? Najprije bih naglasio da smatram da su zakonske odredbe dobro izbalansirane, tj. nisu previše stroge za vlasnike oružja s jedne strane, a s druge strane vodila se briga o sigurnosti svih građana. Ovaj Prijedlog Zakona je dobar i Klub zastupnika HDZ-a će ga podržati. Međutim, u samom uvodnom dijelu, tj. u obrazloženju predlagatelj tj. MUP je mogao dati prikaz šire slike posjedovanja oružja kako u RH, tako i u okruženju, pa i u svijetu. Tada najvjerojatnije ne bi bilo gore spomenutih medijskih naslova, a javnost bi bila daleko poznatija s intencijom zakonskih odredbi. Tražeći podatke vezane za posjedovanje oružja došao sam do jedne rang-liste posjedovanja oružja na 100 stanovnika koji je izradio institut za međunarodne i razvojne studije iz Ženeve. U toj rang listi se navodi da najviše oružja po glavi stanovnika posjeduju SAD i to 88,8. Na drugom mjestu je Srbija sa 58,2. Trećem Jemen sa 54,8, četvrtom mjestu Švicarska sa 45,7, petom Cipar sa 36,4, šesto Saudijska Arabija sa 35, sedmo Irak sa 34,2, osmo Finska sa 32, deveto mjesto Urugvaj sa 31,8 komada oružja na 100 stanovnika i desetom Švedska sa 31,6. Prema toj rang-listi RH je na 26 mjestu sa 21,7 komada oružja na 100 stanovnika. Ako uzmemo u obzir da je krajem prošle godine u RH bilo registrirano 259615 komada oružja u vlasništvu 103903 fizičke osobe, pretpostavljam da su kod izračuna uzeli i procjene o broju ilegalnog oružja. Iz navedene rang-liste vidljivo je da su među najnaoružanijim zemljama ujedno i one koje su najrazvijenije, a na tlu Europe to su svakako Švicarska, Švedska, Finska ali zbog toga ih se ne proziva da su divlji zapad ili za apsurd. Ovim Prijedlogom Zakona uređuju se postupci nabave registracije oružja i produženja roka valjanosti isprava o oružju, te način postupanja s oružjem i streljivom koje građani nabavljaju za civilne potrebe. Materija iz važećeg Zakona o oružju koja se odnosila na proizvodnju i promet oružja, posredovanje u prometu oružjem, popravljanje i prepravljanje oružja, prijevoz oružja, ispitivanje i obilježavanje žigom vatrenog oružja i civilna strelišta, regulirana je Zakonom o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja čijim stupanjem na snagu su prestale važiti odredbe Zakona o oružju koje su regulirale tu materiju. Prema Prijedlogu Zakona dobna granica za nabavu oružja je 21 godina uz iznimke policijskih službenika MUP-a, pripadnika OS RH, pravosudne policije, drugih državnih tijela i zaštitara koji su prema posebnim propisima ovlašteni držati i nositi oružje, članova sportske streljačke udruge koji se aktivno natječu u streljaštvu i osoba s položenim lovačkim ispitom koji mogu nabavljati oružje s navršenih 18 godina života. Oružje se može nabavljati radi bavljenja lovom, sportskim streljaštvom ili osobne sigurnosti odnosno samoobrane. Prijedlogom Zakona pojednostavljuju se i ubrzava procedura koja se provodi zahtjeva građanina za izdavanje odobrenja za nabavu vatrenog oružja. Također, policijski službenici neće u stambenim prostorima osobe koja nabavlja oružje provjeravati ima li osoba osigurane uvjete za siguran smještaj i čuvanje oružja, nego će osoba o tome dati izjavu pod materijalnom i kaznenom odgovornošću prilikom podnošenja zahtjeva za nabavu oružja, a ako se naknadno utvrdi suprotno protiv nje će se provesti odgovarajući postupci i oduzeti oružje. Ovim putem, kad već govorimo o smještaju i čuvanju oružja, opet podsjećam na nestanak oružja iz policijskog skladišta u Varaždinu. Naime, 2. siječnja 2015. godine policijska ophodnja kod redovne kontrole prometa u jednom vozilu pronašla je 20 pištolja, 16 automatskih pištolja s prigušivačima, 9 automatskih pušaka, 30 ručnih bombi, 2,8 kg eksploziva itd. Tom prilikom na konferenciji za novinare, tadašnji načelnik PU je izjavio, citiram, dio oružja je starijeg, a dio novijeg datuma. Ovdje se primjerice nalaze prigušivači, bombe, eksploziv, laserski ciljnici, iz čega je jasno da oružje nije bilo namijenjeno primjerice krivolovu. Govori nam da je možda išlo u terorističke svrhe ili je bilo namijenjeno organiziranom kriminalu. Kraj citata. Tada, odmah po provjeri, po serijskom broju oružja, utvrdilo se da dio tog oružja potječe iz policijskog skladišta u Varaždinu, istraga traje a do danas nije dala nikakve rezultate. Razlog tome, je najvjerojatnije, što ista ustrojstvena jedinica istražuje smog sebe. Protiv vozača i suvozača navedenog vozila, dignuta je optužnica zbog počinjanja kaznenog dijela, nedozvoljenog posjedovanja, izrade i nabave oružja. Potom 25. veljače 2015. g. na sjednici Županijske skupštine Varaždinske županije, postavljeno je pitanje, potiče li dio oružja iz policijskog skladišta? 24. ožujka 2015. g. na zahtjev općinskog državnog odvjetništva u Varaždinu, pokreće se istraga, za možda bitno počinjanje kaznenog dijela odavanje službene tajne, a ne zbog naprijed, a sve zbog naprijed navedenog vijećničkog pitanja. 20. svibnja 2015. g. na sjednici županijske skupštine Varaždinske županije, postavlja se pitanje zataškava li se cijeli slučaj nestanka oružja. I tek se 17. srpnja 2015. g. podnosi kaznena prijava po nn počinitelju zbog sumnje u počinjanje kaznenog dijela, teške krađe, zbog krađe više komada vatrenog oružja i skladišta PU Varaždinske. Stoga se postavlja pitanje, zbog čega Državno odvjetništvo, možda bitno zataškava navedeni slučaj, jer se očigledno, bavi svime, samo ne time, gdje je to oružje završilo. Apeliram da se poduzme sve, ali ama baš sve, da se ono pronađe. Ovim prijedlogom zakona, predviđena je kategorizacija, vatrenog oružja, koja je usklađena sa kategorizacijom iz Direktive EU 7017/853. U kategoriju A razvrstano je vatreno oružje, kao što su eksplozivni vojni projektili, bacači, sve vrste oružja s prigušivačem i sl. koje je zabranjeno za civilnu uporabu. U kategoriji B je vatreno oružje za koje je potrebno odobrenje za nabavu i kategorija C u koje vatreno oružje, drugo oružje, koje je nakon nabave potrebno prijaviti nadležnoj policijskoj upravi ili postaji Ministarstva unutarnjih poslova, s time, da o ovom prijedlogu zakona, primijenjeni su stroži uvjeti u pogledu kategorizacije vatrenog oružja, odnosno, pojedine vrste vatrenog oružja, koje su direktivom razvrstane u C kategorije, prijedlogom ovog zakona, razvrstane su u B kategoriju. Prijedlogom zakona, također je propisana i D kategorija oružja u koje spadaju oružje i naprave koje nakon nabave nije potrebno prijaviti nadležnoj policijskoj upravi ili postaji, nego je neke od njih samo potrebno prijaviti graničnoj policiji, u slučaju prijenosa preko državne granice. Nadalje, prilikom nabave oružja, građanin će morati priložiti uvjerenje o zdravstvenoj sposobnosti za posjedovanje oružja, ali nakon toga, neće morati ići na zdravstveni pregled, svakih 5 g. kao do sada. Idući zdravstveni pregled, morati će obaviti kada navrši 70 g. Naime, o izdavanju odobrenja za nabavu oružja, biti će obaviješten njegov primorane zdravstvene zaštite, koji će morati izvijestiti policijsku postaju o svakoj promijeni zdravstvenog stanja ili tijeku liječenja vlasnika oružja, a koja utječe na zdravstvenu sposobnost za posjedovanje oružja. Međutim, policijska uprav ili postaja će ipak svakih 5 g. po službenoj dužnosti provjeravati, da li vlasnik oružja ispunjava uvjete posjedovanja oružja i to uvidom u službene evidencije nadležnih tijela državne uprave. Valja napomenuti, da će ovaj prijedlog zakona, otkloniti uočene nedostatke koji su bili u prijašnjem zakonu a koji se tiču nedostataka u provedbi upravnih postupaka, koji se provode povodom zahtjeva za nabavu i registraciju oružja, a ujedno će jasnije urediti materija nabave i korištenje oružja za civilne potrebe. Slijedom svega navedeno, Klub zastupnika HDZ-a podržati će prijedlog zakona u prvom čitanju. Hvala.
Hvala lijepo. Nećemo zvati stražu, nego ćemo pozvati u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovanog zastupnika Sašu Đujića.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ono što ja želim istaknuti na početku svoje rasprave, je to, da mo mi u Klubu zastupnika SDP-a zadovoljni načina, kako je ovaj zakon, u konačnici došao do Sabora u ovu raspravu, budući da je prošle godine, bio cijeli niz primjedbi, od strane i svih političkih opcija, ali najviše Hrvatskog lovačkog saveza, i bilo je puno primjedbi i u konačnici je zakon povučen, zadnjih godinu i nešto dana, je raspravljano. Uvažene su ugl. sve primjedbe koje su manje-više bile tada izrečene. Ugl. tih primjedbi je uvažena i ovaj zakon sada uz sve to ide u redovnu proceduru, znači u 2 čitanja, i to je onako kako bi se zakoni u ovom Domu trebali i donositi. Sa širokom javnom raspravom, sa što većim konsenzusom u redovnoj proceduri. E sada, ono što želim istaknuti mi u Klubu zastupnika SDP-a, je to, mi ćemo podržati ovaj prijedlog zakona, jer uz sve ove sitne neke još nedostatke, koji ovdje i postoje, oni se mogu otkloniti do 2 čitanja, ali želimo reći da ove stvari koje su novine unesene u ovaj zakon su itekako dobre i ono što treba prvo naglasiti, to je da nije ovo nikakva velika liberalizacija nabave oružja u Hrvatskoj. Budući da procedura nabave oružja ostaje ista kao i do sada, dakle, provjere na početku, prilikom podnošenja zahtjeva ostaju iste, ostaju rigorozne. Ono što je dobro, da se ukidaju administrativne i financijske zapreke i otežana, znači lovcima i ljudima koji su držali oružje. I to je ono što smo u raspravi prošle godine isticali, dakle, ako vi položite vozački ispit i tada prođete liječnički pregled i onda do 65 g. nitko više ne prolazi, to je i ovdje logičan neki slijed. Jer u biti to je bio trošak lovcima, u pravilu lovcima, jer lovci su ti koji najviše imaju oružje. Znači to je jedan trošak, gdje svakih 5 g. idete na pregled, to morate plaćati, znači to su pregledi koji moraju proći u medicini rada itd. Međutim, već ova mjera, da liječnik primarne zaštite će morati izvjetriti ukoliko nastupe uvjeti da osoba ne može više imati oružje je dovoljna sama po sebi. Druga stvar, treba naglasiti isto tako da ovo ukidanje, to su zaostale metode, od prije 20-30 g. kada je policija išla oko susjeda i raspitivala se kakva je osoba koja je podnesla oružje, tražila itd. To je ono što je zastarjelo, što nema više potrebe u današnje vrijeme za time i to je dobro da se to maknulo iz ovog prijedloga zakona. U današnje doba digitalizacije i današnje vrijeme sve je dostupno. Dovoljno je uvid u kaznenu evidenciju. Ukoliko nastupi neki prekršaj, naravno da će se oružje oduzimati. Druga stvar, ljudi koji imaju oružje, potpisuju svoju izjavu pod kaznenom i materijalnom krivičnom odgovornošću, da će to oružje čuvati u uvjetima za koje je to propisano. A i ono što ja mogu reći, svi ljudi koji djeluju u lovačkim savezima, streljačkim društvima, koji su obučeni za posjedovanje oružja, sigurno se neće s tim igrati, neće se s tim zezati i sigurno će držati oružje u uvjetima u kojima ga i moraju držati ali s druge strane, treba i tu naglasiti jednu stvar. I danas, kada bi vam policija prilikom prvog zahtjeva za nabavu oružja, došla u kuću pa pogledala da li imate sef, da li imate te uvijete koje posjedujete, neovisno o tome što su to utvrdili, u bilo kojem trenutku je PU po procjeni mogla doći u kući i provjeriti da li se i dalje držite toga, nakon ne znam, godine dana, dvije godine ili 3 g. I to je ono što i sada ostaje, nije točno što je u nekim medijima bilo naglašavano da sada vas više nitko neće gledati, da ste mirni, praktički do 70 g. u bilo kojem trenutku, policijski djelatnici mogu, ako procjene, da nekome trebaju doći u kontrolu, doći doma u kontrolu i provjeriti kako se to oružje drži. Ali, ove bespotrebne stvari, koje su bile prije, u početku, prilikom zahtjeva oružja, će uvelike i olakšati policijskim djelatnicima, da se bave nekim ozbiljnijim i pametnijim stvarima, nego što su išli po kućama i gledali u pravilu ono što je u redu. S druge strane, opet, evo i državni tajnik je u svom uvodu rekao da samo 2% kaznenih dijela u HR, se počini registriranim oružjem, a 98% neregistriranim, govori o tome, da nisu problem oni ljudi koji legalno drže oružje, već da opet, da je jedan veliki problem, ond, najveći problem u Hrvatskoj, ilegalno oružje, koje još uvijek ima u velikim količinama. Po nekim procjenama, oko pola milijuna komada ilegalnog oružja je negdje u Hrvatskoj i to je ono na čemu treba na budućnosti staviti naglasak, da se taj dio kroz edukativne i akcije MUP-a itd. da se to proba povući što više sa tog, ajmo reći ilegalnog tržišta, da se to oružje što više povuće u MUP. Druga stvar, opet, kažem, idemo malo u modernizaciju, možda bi trebalo razmisliti o lovačkoj iskaznici, da to ne bude onaj papir kakav je danas, u današnje vrijeme, da je to, ko nekadašnja prometna dozvola, prometna dozvola, u 3 dijela, 3 kom streljiva su unutra. Imam ju ja, ja govorim iz svog iskustva, dobro možda neka nova, ja imam 4 g. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne lovačka iskaznica, oružani list. Pa to, znači prometna dozvola, o tome treba razmisliti, možda da se to, ma lovačka iskaznica je ok, krivo sam rekao. Dakle, oružani list koji je ko prometna dozvola i mogu doći samo 3 kom oružja na njega. Znači to mi možda isto trebala biti, nekakva digitalna iskaznica, kojom će onda djelatnik MUPA-a kada vam uđe u biti evidenciju, točno vidi tko šta ima, tko šta nema. Tako da mislim, da ako smo ukinuli knjižicu vozila, još neke papire, vjerojatno se možemo i modernizirati, da imamo jednu normalnu iskaznicu, a ne dovučem ono šta se reče, oružani list od kilometra, recimo. Recimo evo to je možda nekakva sugestija. Ugl. evo, manje-više da sam rekao sve. Mi ćemo u Klubu zastupnika SDP-a podržati ovaj prijedlog zakona, smatramo da je dobar i da bi se u buduće zakoni trebali donositi na ovakav način. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDSS-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani držani tajniče, kolegice i kolege. Klub zastupnika SDSS-a također smatra da način do koje je došlo do ove verzije koji danas raspravljamo prijedloga zakona o nabavi posjedovanju oružja građana dobar i da zapravo imamo jedan dobar prijedlog zakona pred sobom, kako u klasifikaciji vrsta, ono što ulazi u skupni naziv oružjem, tako i kategorizaciji same vrste oružja u ove 3 kategorije koje su navedene. Dakle, unatoč tome što neki od naših kolega misle da ova kategorija D je suvišna, mi ne mislimo da je suvišna. U njoj također postoje dijelovi oružja koji mogu biti opasni po zdravlje, opasni po dijelove tijela, opasne po život ljudi. I stog razloga, ona nije pretjerano restriktivna i omogućava ljudima koji imaju potrebu za i za tom vrstom oružja da ju mogu koristiti. Također mislimo da nadahnuta rasprava koju naš kolega Sladovljev imao u vezi sa prigušivačima, je osim što je zanimljiva i zanimljivo je vidjeti da je zastupnik posvećen toliko jednom segmentu jedne stvari, gledana iz perspektive recimo lovaca, može biti da je prigušivač pogodniji nego li oružje bez prigušivača. Ali gledano je iz perspektive ukupne sigurnosti i gledano iz perspektive svih sudionika lova, uključujući i životinje, prigušivač je manje plemenita i manje prihvatljivo sredstvo zbog toga što životinje i životinjski svijet općenit, ja nisam lovac tako da neka mi ne zamjere lovci, reklo bi se da sam prijatelj životinja, sasvim sigurno ne mogu tako brzo i na vrijeme shvatiti odakle može doći opasnost kad netko koristi prigušivač od onoga tko ne koristi prigušivač. Isto vrijedi naravno i za ljude bez obzira koliko učestalo ili ne bilo učestalo korištenje prigušivača, detektiranje mjesta odakle dolazi pucanj za oružje jest sa prigušivačem i za oružje bez prigušivača su dvije potpuno različite stvari. Prema tome, kad gledamo to sa strane opasnosti po onoga odakle dolazi moguće zrno ili moguće streljivo, onda to treba gledati sa te strane i mislim da vaš prijedlog nije pretjeran. Što se tiče ove značajne novine u kojem se liberalizira postupak za kontrolu posjedovanja i nabavke oružja a to znači da nema te kontrole više u roku od 5 g., za one koji posjeduju oružje niti istoga postupka za onoga tko nabavlja novo oružje kako je već jedanputa prošao. To je po našem mišljenju dobro, pod pretpostavkom da sve ove stavke koje se tiču medicinske kontrole i ukupne kontrole funkcioniraju kako valja. E sad tu sam vidio da Ured pučke pravobraniteljice je iznosio neke vrste primjedbi, ne mnogo, jedno dvije ili tri u javnoj raspravi koja je bila zanimljiva, tu i ja sam ako smijem tako reći, imam određene bojazni. Dakle imam određene bojazni da li će institucije zdravstvene, u slučaju lovaca vjerojatno to neće biti problem, ali u slučaju drugih ljudi recimo ljudi za osobnu zaštitu i za osobnu sigurnost, pa čak i u slučaju neka mi ne zamjere ljudi koji se bave lovom, s godinama se događaju mnoge promjene kod ljudi. Do 70-te godine recimo da neto dobije oružani list i dozvolu za posjedovanje oružja u 30-toj godini ili 33-oj. Od 33 pa do 70 g. se mogu dogoditi razne socijalne, psihološke i zdravstvene promjene kod svakog od nas i događaju se. Alkohol, psihička nestabilnost, ukupno slabljenje tjelesnih karakteristika kao što je vid, kao što je sluh, kao što je motorika i ja ne znam a neka mi ne zamjere ljudi iz zdravstvenoga sektora, da li su oni i da li mogu jamčiti tu vrstu striktnosti kontrole kao što se ona zna jamčiti ili jamči u nekim drugim slučajevima. Netko će reći pa i automobil može služiti za to da ubije ljude, i služi vrlo često ali ne hotimično, najčešće, vrlo rijetko hotimično. Kad je u pitanju oružje, to vrlo često ovisi o kulturi nošenja i posjedovanja odnosno korištenja oružja i zato nije čudno da oni koji imaju dozvole, imaju razvijenu tu kulturu u većoj ili manjoj mjeri. Ali postoje oni koji naravno tu kulturu nemaju. Mi smo još uvijek društvo sa dva aspekta, još smo izašli iz rata, još uvijek imamo odjeke ratnih trauma, još uvijek imamo elemente kulture koja je nasilna s jedne strane a s druge strane još uvijek imamo kulturu „daj mi to sredi, molim te.“ I tu nemam prijedlog što bi trebalo učiniti ali mislim da bi do drugog čitanja trebalo vidjeti kako i na koji način da se pojača mehanizam zdravstvene kontrole ali istovremeno i mehanizam kontrole koja policija sama može činiti. S vremena na vrijeme ad hoc kontrola. Još jednu stvar bi htio reći što se tiče kolekcionara o kojoj je ovdje bilo riječi. Ja ne mislim da je ovo restriktivno prema kolekcionarima. Svaki kolekcionar treba biti prijavljen bez obzira koju vrstu kolekcije oružja ima. Bili to noževi, bodeži, sablje, mužari, što već od toga, ne znam. Treba poticati tu vrstu aktivnosti ljudi, ne treba ju ograničavati, treba je možda stimulirati na neku drugi način. ali isto tako treba biti oprezan s time zbog toga što je to oružje koje u nekom trenutku može biti upotrjebljeno i kao što znamo, u nekim ratovima i okolnostima je bilo upotrebljavano, uključujući i posljednji rat. Bez obzira o kojoj strani govorim, jel'. Tako da to ne smatramo osobito restriktivnim. Ono gdje bi htio reći da je praksa naša restriktivna, koristeći priliku da to kažem povodom ovoga zakona jeste izdavanje dozvola za posjedovanje i korištenje lovačkog oružja povratnicima na povratničkim područjima i pripadnicima prije svega srpske zajednice. Nerazborito je da se ljudima ne izdaju dozvole toliko godina nakon završetka rata, posebno u krajevima koji su slabo naseljeni, koji su pod atakom divljih životinja, kao što su divlje svinje i dr. vrste divljih životinja koje uništavaju usjeve, koje u krajnjoj liniji ugrožavaju i sigurnost ljudi na tom području koje je slabo naseljeno i koje policija i susjedi i oni sami ne mogu zaštititi na adekvatan način i trebalo bi otkloniti zapreke koje tu postoje kad ljudi podnose te zahtjeve da im se iz razloga koji nisu striktno propisani zakonom, a to je ako je netko bio sudionik oružane pobune pa je primijenjen Zakon o oprostu, pa onda to netko nije izbrisao u evidenciji i još uvijek negdje postoji takav trag, da se to ažurira. Ako nisu nasilnici, ako oni krše zakon po drugoj osnovi, ako nisu ljudi skloni alkoholu ili psihičkim smetnjama bilo koje vrste, druge riječima ako imaju pretpostavke kao i ukupna druga populacija, ako nisu počinili teške zločine poput ratnih zločina, ne vidimo neke razloge zbog čega bi se ljudima na tom pogledu trebalo ograničavati to pravo. 5-10 g. nakon rata, to još čovjek može razumjeti u određenom smislu, ali tolike godine nakon rata, mislim o da je to suviše estrektivno. Dakle, zato vas molimo gospodine državni tajniče, u mjeri u kojoj možete, da posvetite pažnju i tom segmentu, koji kod jednog broja ljudi, stvara osjećaj posebnog tretmana a ne doprinosi s9igurnosti, nego zapravo ugrožava njihovu sigurnost, sigurnost njihove imovine i njihovog ukupnog imetka. Inače Klub zastupnika SDSS-a će u prvom čitanju podržati ovaj prijedlog zakona, jer mislimo da je uloženo mnogo i dobroga truda oko njega i da su i da je on u cjelini takav da ga se može podržati. Hvala.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, pomoćniče, štovane kolegice i kolege. Probati ću vrlo kratko, rezimirati ću stav Klub HSN koji će podržati ovome u prvome čitanju. S obzirom da je i ovo usklađivanje i direktivom Vijeća Europe i znači vidimo da ima i oznaku P.Z.E. zakon, znači malo usklađivanje radi jedinstvene prakse i implementiranje odredbe direktive u naše zakonodavstvo. Dakle, ovim prijedlogom zakona, uređuju se postupci nabave i registracije oružja, i produženje roka valjanosti isprave oružja te način postupanja s oružjem i streljiva koji građani nabavljaju za civilne potrebe. Ono što treba reći odmah na početku, da ovime zapravo mi ništa pretjerano ne liberaliziramo mogućnost nabave, samo otklanjamo administrativne barijere, nepotrebne birokratske postupke, koji su trošili vrijeme, mislim kako i u ovome slučaju, tako i u brojnim slučajeva, gdje to trebamo napraviti i koji se tiču prije svega i gospodarstva. Naime, ovime, kada ste se prvo prijavili, da želite imati, potvrdu o osposobljenosti za posjedovanje i pravilnu uporabu oružja, trebali ste reći razlog, pa onda otići izvaditi, zdravstveno uvjerenje, i onda čekati službenika, policijskoga da dođe kod vas, da se najavi kod kuće, da vidi, da uđe u stan, pa da provjeri jel imate onu kutiju metalnu, pa posebnu, jednu malu metalnu kutiju za streljivo, odvojenim ključem pa onda susjede ispitati, dal i ste vi normalni ili niste, da li ima nešto što nema, svojevrsnu sigurnosnu provjeru itd. itd. gdje temeljem iskustva ništa nije to pridonosilo dramatično. Ja ne znam, da li je na ikoga se odbilo na temelju toga. Dakle, trošili smo resurse i vrijeme naših policijskih službenika, apsolutno nepotrebno i u tom smislu ide ovaj zakon, da se i taj dio izbacuje iz obaveza pri ishodovanju određenih potvrda. Što se tiče spomenutog, zdravstvenih pregleda. Naime, već smo imali ovdje u ovom Domu, odnosno u Saboru, zakon oko ishodovanju vozačkih dozvola, da se potvrda o zdravstvenoj osposobljenosti, prebacuju i odgovornost ali i smanjuje trošak. Opet kažem, smanjivanje birokratizacije i administrativnih zapreka, da ne moraju ljudi plaćati i odlaziti na dodatne preglede. Tako i ovdje svakih 5 g. će policija bez obzira provjeravati da li imate neku kaznenu evidenciju, ili se nešto dogodilo i kod vašeg liječnika tražiti potvrdu da li je imao neke promjene stanja, a on ima obvezu, liječnik, vaš, propisani liječnik opće prakse, obvezu javiti, policiji nakon što mu oni dostave da ste u posjedu oružja, da neke ozbiljnije promijene u zdravstvenom stanju. I mi ovdje jednostavno trebamo vjerovati institucijama, odnosno, ljudima koji su sposobni za određivanje ozbiljnog posla. Pa isto tako mogu povući analogiju sa dobivanjem građevinskih dozvola. Po meni, apsolutno nepotrebno, predavanje zahtjeva za dozvolu za gradnju, pa da neki činovnici to proučavaju da li je u skladu ili ne. To treba prebaciti na arhitekte, koji svojim žigom, moraju jamčiti da je sve u skladu s propisima, jer ako nije, gube pravo, gube licencu, gube žig, i više ne smiju se baviti tim poslom. Tako bi puno ubrzali stvari. Znači, ovime, rješavamo te administrativne barijere, dalje uvjeti ostaju, 21 g. znamo šta je sportsko, znamo šta je lovstvo, ja sa kolegom Klarićem, možda se ne moram slagati, da treba biti i za lovstvo prije 18, ovo sa 17,5 isto kao i polaganje i vozačkog ispita, da se može krenuti prije na ispunjenje uvjeta o punoljetnosti. I generalno gledano, ovim samo je bitno, ono što želimo reći, da uvijek je bolje, legalno, nego ilegalno. Jer ako netko možda ima ilegalno oružje ili ga ne želi prijaviti, bolje da ga ima legalno, zbog svih ovih razloga i načina na koji se može stječi dozvola. I za, i potvrda o sposobnosti i sama dozvola za nabavku oružja. Zato, kažem, statistika je tu, mislim najbolja, odnosno, neupitna. Da što se tiče, koliko smo čuli na odboru, što se tiče počinjenja kaznenih dijela uz uporabu vatrenog oružja, svega 2% je to od strane onih koji su imali legalno oružje, a 98% od ilegalnog. Dakle, ne možemo govoriti o nekoj prevelikoj sigurnosnoj ugrozi i da ćemo u ovome previše liberalizirati mogućnost dobivanja dozvola. Mislim da s ovime jednostavno uređuju i u naše zakonodavstvne direktive EU i samim time, amo reći ne bacamo nepotrebne troškove koji nisu donosili nikakve rezultate i bili su sami sebi svrha, kako za liječničke preglede kako za provjeravanje službenih osoba i u kući i sigurnosne provjere tako i za samu obnovu oružanog lista odnosno dozvole. Zato kažem, trebamo malo više povjerenja, naravno da pitanje zdravstvene sposobnosti da nije svejedno da neko ima oružje u kući ako znamo šta to znači, pogotovo ako su i djeca prisutna itd. da je tu uvijek veliki rizik i da bolje nemat oružje nego imat ga ako ga nećeš koristiti u lov ili s nečim s čim se baviš nego tek toliko da imaš. Ali prije svega kažem, moramo imati povjerenja u naše institucije i ti doktori opće prakse moraju znati što rade i zašto rade i da te osobe ako imaju oružje da oni moraju i prijavljivati i trebaju i ja ne vidim tu nikakav problem. I zato ćemo mi podržati ovo kažem volio bi da je više ukidanje ovakvih administrativnih, birokratskih postupaka koji samo nabijaju troškove, a očigledno stvarno nema stvarnog efekta ili ja ne znam možda će državni tajnik reći koliko je odbijeno potvrda za nabavku oružja na temelju sigurnosne provjere i onoga što su rekli susjedi o samom onome tko se prijavio. Mislim da ako bi bilo nekoliko da je to isto već domet. Zahvaljujem na pažnji i klub HNS-a će ovo podržati u prvom čitanju.
Hvala. I sada će Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i Nezavisnih zastupnika nastupiti u liku poštovanog zastupnika Kažimira VArde. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Neću biti dug, obećavam, ali se moram referirati na onu temu o kojoj ja s ove govornice često govorim. Vrlo kratko, ali često. To je diskriminacija po dobi. I moram se referirati na dosadašnje izjave kolegica i kolega koji govore nema pregleda do 70 godina života. Ima, ima u članku 15. imate stavak 3., prvo da je građanin koji je dobio dozvolu za nošenje oružja je dužan obavijestiti nadležno tijelo u roku od osam dana o izvršenoj promjeni liječnika obiteljske medicine. Drugo, u stavku 4. izabrani liječnik primarne zdravstvene zaštite dužan je obavijestiti nadležno tijelo o svakoj promjeni zdravstvenog stanja koje utječe na njegovu psihofizičku sposobnost držanja oružja. Prema tome ima i nadležno tijelo ga je dužno uputiti na drugostupanjsko tijelo na pregled. Ako drugostupanjsko tijelo utvrdi da je zdravstveno sposoban ministarstvo snosi troškove. Prema tome ima, nemojmo obmanjivati javnost. Drugo, da budem stvarno kratak, diskriminacija starijih osoba je zabranjena po svim međunarodnim konvencijama i ne znam odakle vam dob 70 godina. Molim vas, ja imam dozvolu za držanje oružja, imam dozvolu, ja bih sada trebao za nešto malo mjeseci ići na zdravstveni pregled. Ali da ja kao saborski zastupnik moram ići na zdravstveni pregled? Pa zar nije nekad naša riječ s ove govornice ubojitija od oružja. Po čemu 70 godina ako imamo ova rješenja u članku 15. stavak 3. i 4., zbog čega dobna diskriminacija? Molim vas, klub će prihvatiti ovaj zakon u prvom čitanju, ali vodite računa da ne diskriminiramo starije osobe. Kolega STričak, oprosti mislim da je toga stvarno dosta. Ako imamo sve mehanizme koje ste predvidjeli ovim zakonom da se zdravstvena sposobnost za držanje oružja nakon što se dobije dozvola prvi put ispituje preko medicine primarne zdravstvene zaštite ili drugih liječnika, ja mogu završiti u bolnici na nekakvoj operaciji, ali taj liječnik je dužan obavijestiti nadležno tijelo i poslat me na drugostupanjsko tijelo koje će utvrditi da li sam više sposoban držati oružje, onda nam diskriminacija po dobi nije potrebna. U svemu drugom podržavam ovaj zakon. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sada ćemo prijeći na pojedinačnu raspravu i prvi se javio poštovani zastupnik SAša Đujić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Ja ću stvarno kratko jer sam rekao u ime kluba, ali želim skrenuti na dvije stvari, znači jedno je i na tragu ovog što je kolega Varda govorio. Dakle već sam rekao u ime kluba da je dobro da se uklanja ova obveza liječničkog pregleda svakih pet godina koja je bila do sada, uvedeno je da liječnik primarne zaštite mora obavijestiti MUP ukoliko nastanu neke okolnosti zbog kojih osoba koja je dobila dozvolu više ne može držati. Međutim, možda bi trebalo razmisliti da se uvede još jedan članak ili jedna odredba da osoba koja ima oružje, koja je dobila dozvolu i za držanje, za držanje i nošenje, lovac itd. da ima obavezu barem jednom godišnje se pojaviti kod liječnika, ne zbog oružja nego da se mora pojaviti … jer vama se može teoretski dogoditi situacija da čovjek 15, 20 godina ne ode doktoru. Ok, pregled nema veze, pregled ne pregled ali jel se može dogoditi da čovjek ne ide 20 godina doktoru? Može, a pogotovo ako zna da ima problem zbog kojeg će mu možda uzeti oružje onda tek neće ići doktoru. Znači ne pregled klasični, kažem barem da se pojavi kod doktora ako se ne pojavi onda doktor izvijesti MUP pa se onda vidi šta je s njime. Razlika je i liječnički pregled koji ide ovih pet godina koji je do sada bio se plaća, koji ide u određenim ustanovama znači ne ide kod doktora opće prakse, ali o tome treba razmisliti. Druga stvar, još jedno, dakle ako čovjek ima doma oružje i dođe u sukob s nekim susjedom ili s nekim drugim u takvim slučajevima u pravilu nekoga može i to se često dešava u praksi, to oni koji su lovci znaju, se zna dogodit da ga netko prijavi da mu je prijetio itd., dolazi policija, odmah mu uzima oružje i to tako i biti, treba provjeriti utemeljenost tih prijetnji i koliko je ta situacija ozbiljna. Međutim, postupak dok čovjek dođe u situaciju da ponovo može dobit oružje nazad zna trajat i po nekoliko godina i dugačak period itd. Dakle, da se eventualno u ovom o tome svemu razmisli i da se ti postupci utvrđivanja ozbiljnosti tih sukoba, prijetnji itd. ubrza s obzirom da će MUP biti sada rasterećen u ovim procesima provjera na samom početku dodjeljivanja nekome dozvole za posjedovanje oružja. Znači, neće se ići u kuće sad više, neće se provjeravati ovo kod susjeda, znači u tim nekim situacijama da se eventualno razmisli o tome, znači o ubrzavanja postupaka. Evo, toliko od mene za sada. Hvala lijepo.
Hvala. Vi ste uistinu bili kratki, ali imate 4 replike. Prva je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića, izvolite.
Uvaženi kolega Đujić, ja sam član lovačkog društva od svoje 16. godine od '80., dakle 38 godina imam oružje i krećem se među ljudima koji imaju oružje. I mogu vam reći da u vrijeme Jugoslavije, u to vrijeme kad odjednom kad ste nabavili oružje niti je bilo liječničkih pregleda, niti je bilo tolikih nekakvih prijepora oko držanja i nošenja oružja. Tamo negdje 1996., 1997. čini mi se da su uveli tako nešto. Ako ste slušali kolegu Vargu, mislim da je on točno detaljno rekao sve, a i samog državnog tajnika i rasprave dosadašnjeg kad govorimo što je odrađeno sa legalnim oružjem, što zloupotrebljeno sa ilegalnim oružjem. Dakle, čak je taj postotak od 2% i manji, a 98% je nečeg ilegalnog. I ovo što je rekao kolega Ćuraj, daj Bože da je što više legalno jer je činjenično da legalno oružje ne prouzročuje kaznena djela, već ilegalno. I jedini problem oružja je ilegalno oružje. Legalno oružje naročito u streljačkim klubovima, lovačkim itekako je pod kontrolom.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Đujića.
Pa kolega Klarić, ja se s vama slažem. Ja ne znam šta sam ja rekao drukčije od ovog što ste vi rekli. Znači, u raspravi u ime Kluba i sada. Dakle, isto sam govorio da je najveće broj kaznenih dijela počinjen ilegalnim oružjem, ako malo uđete, ja kad sam se pripremao u ovu raspravu, čak je ilegalno oružje jeftinije danas financijski nabavit nego legalno. Tako da onaj tko želi dobit oružje, taj će ga dobit. I to nažalost u našoj zemlji uopće nije problem, doći do oružja. Tako da, rekao sam i u ime kluba, znači treba napravit napor u tome da se smanji broj ilegalnog oružja na hrvatskim ulicama. Ajmo to tako reći. I to nisam rekao ništa drukčije od vas. Isto sam pozdravio ukidanje obveznog liječničkog pregleda svakih 5 godina i pozdravljam ovaj način na koji je MUP izašao. Ali samo govorim da možda treba razmislit o tome da ne bi netko dobio dozvolu i onda 20 godina ne dođe kod doktora i kako će taj doktor uopće obavijestiti nekoga ako su nastale nekakve promjene. Ali to ne pričam o klasičnom liječničkom pregledu koji bi se onda plaćao i koji bi koštao i koji bi prolazio sve one obuhvate. Pojavite se kod doktora, dobar dan, ja sam tu, zdrav sam.
Hvala. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Ćuraja.
Gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Đujić, da uistinu bih se mogao složit s vama da ovo što ste rekli uvodno i sada na kraju vezano uz zdravstvene preglede da ima ta bojazan, da zbilja netko ne ode, hvala Bogu pa nije imao potrebe kod doktora ni po uputnicu 5-10 godina, pa bi možda prijedlog bio da s obzirom da MUP mora svakih 5 godina provjeravati da li je osoba u kaznenoj evidenciji itd., da odmah i kontaktira prilikom toga izabranog liječnika, primarnog liječnika dakle, liječnika opće prakse da dobije informaciju da li je uopće isti dolazio ili nije. I onda da se postupa po tome, možda zbilja da se barem javi svom liječniku da se ustanovi da li ima neke tegobe ili ne jer tu bi mogli doći, možda ne 5 ili 10 godina svejedno, ali tu bi moglo doći do takvih situacija da netko ili ide kod privatnika direktno, plaća preglede, ne koristi zdravstvenu zaštitu ... [[Govornik se ne razumije.]] izbjeći takve stvari.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Đujića.
Evo, hvala kolega. To je dobar prijedlog. Znači, ono, to je čisto tema o kojoj trebamo razgovarati. Ovo što ste vi rekli, znači ne mora se sad striktno držat sad što sam ja rekao godinu dana. Ali OK, 5 godina, 10 godina, jer stvarno ima ljudi koji se možda ono, ne dođu doktoru godinama dok su u mlađoj dobi, nego pričam ono kad odeš kasnije. Dobro, kolega Klariću. Vozilo je vozilo, oružje je oružje. To se svi možemo složiti oko toga. Tako da evo, kolega Ćuraj, podržavam vaš prijedlog.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa. Kolega Đujiću, u vašoj ste raspravi istaknuli zabrinutost i zbog ovih mogućnosti da ljudi u svojem periodu posjeda oružja da se rastegne na 20 godina da ne obavljaju kontrole i mislim da to je problem, a mislim da je problem i nešto što sada mislim da imamo na djelu, a to je nepovezanosti unutar same države i njenih institucija. Ljudi u situaciji kada imaju određenih smetnji i problema sa svojim zdravljem bi automatizmom trebali biti, kako bih rekao, povezani i sa MUP-om i sa zdravstvenim sustavom i tu bi se trebalo rješavati automatski neke situacije koje ja mislim da se sada ne dešavaju. Znači, ta povezanost također vezano uz zdravstveno stanje ljudi nije baš najbolja.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Đujića.
Hvala. Kolega Maras, pa to je to. Ja kažem opet kao što sam rekao u ime Kluba, dakle idemo u 21. stoljeće, idemo u neku digitalizaciju i svakako treba, već smo puno napravili kao zemlja sa sustavom e-građanin već se tamo sve vidi i upravo na ovo što ste vi rekli, na tom tragu treba nastaviti dalje i treba se povezati znači kompletno sve skupa u državi i to je upravo i ono što sam predlagao oko oružanog lista. Dakle, nema potrebe da vi sad sa sobom nosite plahtu ili dvije plahte ako imate slučajno 4 komada oružja kad je sve digitalizirano i ne znam, djelatnim MUP-a jednostavno po vašem već osobnoj može kad uđe u vašu bazu vidjeti da li imate oružje, nemate, šta imate od oružja i u biti vidi sve o vama. Tako da treba uvijek ić u modernizaciju i što manje smanjivanje administrativnih troškova.
I zadnja replika je poštovane zastupnice Dragice Roščić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo drago mi je da ste spomenulo kako bi trebalo povesti računa o tome kada dođe do lažnih optužbi zbog kojih se privremeno oduzima oružje i pretpostavljam da ste mislili povezano, znači oduzimanje oružja kod narušavanja javnog reda i mira tako da svakako tu treba malo razmisliti kada u kojem slučaju jer često moje kolege lovci se požale da se sjećaju kao građani drugog reda, da svak s obzirom da znaju da su lovci, tu zna biti izazivanja i prijetnji da će bit lažnih optužbi tako bi svakako trebalo o tome razmisliti a i slažem se da dan fali ova povezanost sustava jer je ovo 8 dana, morate obavijestiti ako ste promijenili liječnika opće prakse, dolazi razni razlozi zašto netko mijenja liječnika opće prakse i bilo bi dobro da je to već povezano i da u sustavu se vidi kada je netko tko posjeduje oružje, promijenio liječnika. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Đujića.
Evo upravo to kolegice, dakle lovci su znači najviše pričamo o lovcima jer oni imaju najviše oružja su upravo pod posebnom prismotrom u odnosu na ostale građane i sad vi ne morate ni sudjelovati u nečemu, nađete se slučajno na nekom mjestu gdje je bila nekakva tuča, dođe policija, tamo vas zapiše, automatizmom dobijete tu prekršajnu kaznu za remećenje javnog i tako odete među prosvjednike, za remećenje javnog reda i mira, platite 300 kuna ali vam policija odmah dođe i uzme vam oružje. I sad taj proces dok se utvrdi šta je ozbiljno, šta nije ozbiljno, jel' bila prijetnja, nije bila prijetnja, predugo traje. I samo o tome treba voditi računa pogotovo mislim da sad za to ima prostora da se ti procesi ubrzaju s obzirom da evo puno ćete uštedjeti već u ovom prvom postupku izdavanja oružanih dozvola i nabavih dozvola itd. jer djelatnici sad više neće morati čekati red mjesecima da obiđu susjede, da razgovaraju sa članovima obitelji itd. Tako da evo, podržavam i vašu raspravu, hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će ona poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo dosta polemike se i dosta rasprave krenulo vezano upravo za ove liječnike preglede godine, evo potakao sam kolegu Vargu da se javi po tom pitanju da ne ispadne da ima nekakve diskriminacije dobne. U mojoj replici državnom tajniku na početku kad sam i spomenuo građane poviše 70 i pregled svakih 5 g., jesu li oni premali ili treba malo učestalije to postaviti ,evo sad kroz ovu raspravu smo vidjeli par prijedloga koji bi mogli biti dobri vezano za te preglede ali sam isto gledao čisto razliku normalno i aktivnih umirovljenika ili osoba koje nakon 70-te rade i onih koji ne, ali nema veze, da ne ispadne neka dobna diskriminacije, mislim da je izrazito bitno i jako važno da je veliki naglasak upravo na liječniku primarne zdravstvene zaštite koji normalno mora pratiti stanje svakog građanina i ova obaveza svake osoba koja i posjeduje oružje da mora javiti svome liječniku primarne zdravstvene zaštite i normalno da svakih 5 g. postoji policijska uprava, to provjerava, mislim da je dovoljno nekakvi osigurač da će sve bit što se toga tiče u redu. Na početku ona statistika koju je državni tajnik u odgovoru na onu repliku spomenuo a to je da je 2% legalnog oružja sudjelovalo u nekakvom kaznenom djelu, mislim da pokazuje dovoljno i da je to jedan od najbitnijih argumenata da legalno oružje nije problem nego upravo prevencija i ukidanje i zabrana i kontrola maksimalna upravo ovog nelegalnog oružja koje se nalazi definitivno oko nas u našem društvu. Dvije stvari koje su pojednostavljene ovim prijedlogom zakona zanimljive su, to državni tajni nije nešto posebno rekao koliko su te aktivnosti otežavale možda rad policijskih službenika ili oduzimalo im vrijeme, ali aj mislim da je dobro da se pojednostavilo, a to je zapravo upravo prilikom nabavke oružja, više policijski službenici neće dolaziti na teren i provjeravati, ispitivati susjede o stanu mentalnom, zdravstvenom ili već kakvom te osobe, gdje može biti isto i određene diskriminacije i malverzacije ali ovaj dio gdje policijski službenici prilikom te provjere neće provjeravati da li je to oružje oružje u adekvatnim prostorima a znamo da smo prije imali dosta problema sa velikim brojem oružja koje nije bilo adekvatno smješteno iako ovdje po nekakvom kaznenom odgovornosti svaki građanin je odgovoran za to. Mislim da bi možda trebalo još definitivno razmisliti je li potrebno da u određenim situacijama ipak policijski službenici izađu na teren pošto je tu bilo dosta polemike kad je i krenula obaveza tu metalnih sanduka i svega, da je bilo malo otpora i da je to isto koštalo određenu cijenu i sad pod ovim ne mislim toliko na lovce već na osobe koje su prijavile oružje isključivo radi osobne sigurnosti. To su opet dvije različite da lovci podliježu određenim svojim pravilnicima i normalno da su odgovorniji od ostalih osoba. Tako da mislim da oko toga definitivno se može još neke stvari malo poboljšati. Ova komisija koju sam načelnik policije prilikom nabavke oružja upravo za osobnu sigurnost organizira i provodi i provjerava svaku osobu zašto nabavlja oružje, mislim da to dobro funkcionira i da tu nema nekakvih posebnih problema, ali kažem ponavljam čisto radi ovog adekvatnog držanja u određenim prostorima oružja, mislim da tu definitivno još možemo imati malo pomaka. Hvala.
Hvala. I na vas imamo tri replike. Poštovani zastupnik Ante Sanader sad će bit prvi.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Kolega Bačić, mislim da nije problem ovo što ste vi odgovorili Vargi odnosno što je on vama, nego je problem percepcije. Problem je da mi razgovaramo o ljudima koji imaju oružje kao nekim opasnim tipovima, posebno ovima koji imaju legalno oružje a to je tragična percepcija u našem društvu jer očito je to nasljeđe nekih vremena kad je bilo vrlo opasno imati oružje, kad se to strogo kontroliralo a daleko opasniji su vozači … [[Govornik se ne razumije.]] kakve bi mi tek trebali preglede ići kao vozači a da ne kažem političari, da ne kažem zastupnici koji donosimo ovdje, glasamo za zakone, koliko bi nas trebalo pregledavati, svaki mjesec onda ako ove lovce. Jer mi kada govorimo o oružju onda mislimo samo na lovce, ljude koji imaju registrirano oružje, ne mislimo na one koji su ilegalni jer za njih ne znamo. Ali za one koji su lovci onda o njima i o njima sada stvaramo cijele filozofije. Evo to je problem, ta percepcija o čemu mi danas raspravljamo.
Odgovor poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala kolega Sanader, apsolutno se slažem s vama, percepcija samo zato što je oružje normalno teška tema i čim spomenemo oružje želimo možda čak i veće restrikcije je sve. Ali ono što sam u izlaganju napomenuo samo ona stavka i prva statistika a to je da 2% legalnog oružja sudjeluje u nekakvom kaznenom djelu, a čak statistika je i manja kako neki kolege napominju. Mislim da je to dovoljni argument da oružje, legalno oružje nije problem nego ono koje se nalazi na ulicama a nije nigdje evidentirano. Naravno da automobili u toj svrsi ovo što vi spominjete su puno veći problem nego legalna oružja. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bačić, rekli ste u svojoj raspravi dakle oko ovih uvjeta držanja da neće sada biti provjera, odnosno da osoba pod materijalnom odgovornošću to potpisuje i to je točno da potpisuje. Međutim, ne znači da neće biti provjera, dakle, rekao je i državni tajnik u uvodu i piše u zakonu. Dakle ako djelatnici, policijska uprava ili nadležna policijska postaje procjeni da postoji opravdan razlog da nekome odu u izvanrednu kontrolu, a to je bilo i do sada, vama bi sada pregledali na početku ali to nije značilo da vas 5 godina više nitko neće gledati, za godinu dana dođe vam doma u kontrolu da vide u kojim uvjetima to držite i to ostaje i dalje. Dakle oni će biti pod kontrolom. Druga stvar, u svakom trenutku mogu donijeti odluku da dođu negdje i to provjere. I druga stvar, nisu male kazne za to ali znači vi, nije ono sad ja govorim pod materijalnom, krivičnom odgovornošću i nikome ništa, dakle kazna je do 60 dana zatvora, 100 tisuća kuna, to su ozbiljne kazne i mislim da se nitko s tim ne bi, ne bi igrao.
Odgovor poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala. Poštovani kolega, što se tiče tih kontrola i uvjeta držanja oružja i tih metalnih sanduka, čisto sam govorio iz osobnog razloga jer sam prisustvovao jedanput kada je upravo ta provjera bila i nisam vidio ništa loše. Dapače, ta prisutnost policijskih službenika općenito u … [[Govornik se ne razumije.]] pa tako i kod građana i u ovom slučajevima koji posjeduju oružje nisam mislio nikako negativno pa me zanimalo koliko oduzima vremena određenoj policijskoj postaji je li to toliki problem da i zašto možda izbaciti, zašto ne da policijski službenik i otiđe u tu provjeru. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Domagoja Mikulića.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega Bačić, prvenstveno htio bih pohvaliti ovaj jedan puno moderniji Zakon o nabavi i posjedovanju oružja. Statistika koju smo čuli je takva da su naši građani, sportaši i lovci koji imaju dozvole vrlo disciplinirani, vrlo svjesni. I imamo jako mali broj zlodjela sa registriranim oružjem. No, ne bih se složio s vama, odnosno vašim viđenjem vezano za liječničke preglede za osobe iznad 80 godina jer mislim da smo u ovom zakonu, barem u prvom čitanju na jednom jako dobrom tragu kako bi detektirali promjene kod svih onih koji posjeduju dozvole kroz MUP i kroz doktore primarne zdravstvene zaštite tako da i u to bi uključili ove osobe iznad 70 godina i smatram osobno da nema potrebe za bilo kakvim dobnim ograničenjima. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava [[Upadica: Je li može samo?]] A oprostite odgovor, odgovor, kolega Bačić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Mikulić, složiti ću se s vama, zato je i ova rasprava na plenarnoj sjednici dobra jer evo u ovo kratko vremena što smo je raspravljali u prvom čitanju zakona mene su određene kolege razuvjerili prvo za ove liječničke preglede poviše 70 godina, tako da sam odmah i povukao to. Hvala.
Sada će sljedeća pojedinačna rasprava biti ona poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja. Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika SAnadera.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega, ne znam nemate tako lošu percepciju o sportskim klubovima. Ne znam jeste vi bili kada član sportskog kluba i radili na tom, ne dobiva se tamo baš tako oružje, bar ja tako nisam doživio u mom sportskom klubu. Kada sam se upisao i postao član sportskog kluba onda morate proći edukaciju, obuku sve vezano za oružje, pet predmeta nekih koje smo mi slušali tamo raznoraznih obuka, treninga i tek tada se dobiva. Ne dobiva se oružje kada se vi jedan put pojavite upišete kao onaj klub pikada pa bacite dva puta pikado pa dobijete dozvolu. Ne znam kako ste u kojem ste vi klubu bili, ali to tako nije iskustvo nego je to daleko ozbiljnije i rigoroznije i niti jedan član sportskog kluba ne može dobiti dozvolu za oružje bez da prođe edukacije i praktično iskustvo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Čuraja.
Da, ja sam ne samo bio član sportskog kluba ja sam bio direktor civilnog strelišta odnosno tvrtke koja upravlja civilnim strelištem, dakle organiziram međunarodne manifestacije i zbilja sam se susreo sa svime. I da, to treba to tako biti, to je propisano i to mora, samo mene zanima da li neko to kontrolira, to je sva priča. Samo taj dio priče da ne bi slučajno dogodilo se jer znam što su meni rekli, pa što ideš tamo kada ovako može možda biti fleksibilnije. Ne kažem da je neko ponudio da se napravi nešto napreskokce, ne kažem, neću griješiti dušu, ali znači znam prošao sam kroz MUP i kroz taj cijeli sustav i samo bi volio da se iste stvari, ista teorijska i ista praktična, čak i praktična su bitnija jer puno ozljeda vatrenim oružjem događa se kod neadekvatnog i nestručnog rukovanja isto. Dakle više praksa je bitnija maltene nego teorija jer u teoriji možemo svi sve znat. Tako da evo samo s te strane bi volio da se informacija da li se to provodi ili ne. Hvala.
Hvala. Sljedeća rasprava je ona poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi predstavnici ministarstva, potpredsjedniče Sabora. Prije svega pohvala i zahvala na tome što smo u odnosu na prethodno izlaganje odnosno prethodni prvotni prijedlog Zakona o oružju, ovo je ogroman iskorak i ogroman korak naprijed. Dakle osnovne primjedbe koje smo tada iznosili, a ja sam zaista sudjelovao aktivno u toj raspravi i zadovoljstvo mi je bilo slušati jer smo više-manje se ovdje i oporba i pozicija usuglasili u nekim stvarima. Dakle prvo što je dobro u ovom prijedlogu zakona je konačno rješavanje tog pitanja zdravstvenih pregleda. Slažem se u cijelosti sa izlaganjem kolege Varde koji je tih 70 godina ili stavljanjem nekakve dobne granice u nekakve okvire praktički diskriminacija. Isto tako ovaj zakon bi bio usavršen zakon da se ugradilo još neke stvari u njega u odnosu na prethodne dogovore koji su proizlazili iz javne rasprave, pa između ostalog i sugestija i Streljačkog saveza, ali i Hrvatskog lovačkog saveza, prvotno iz razloga onih dobnih granica 9, 16 prema prvotnom prijedlogu pa sada ovih 17,5. Kako ste mi obrazloženje dali to je zbog sugestija od strane drugih ministarstava, ali ja mislim da opet svejedno moramo promisliti o tim dobnim granicama, naročito iz razloga što imamo praksu EU i ja ne vidim razloga da bi mi naše građane na neki način diskriminirali u odnosu na građane nekih drugih europskih zemalja. U zakonu se provlači, a i Hrvatski lovački savez vam je dao primjedbu koja u nekakvom opisu što znači držanja, nošenja oružja pa kao jedan od općih uvjeta je da je osoba položila lovački ispit i da se aktivno bavi lovom. Sam dokaz i sama činjenica da je tome tako, a lovna godina ne traje od 31.12. pa do 1. siječnja već traje od 31., mnogi to naši građani ne znaju od 31. ožujka jedne godine do 1. travnja iduće godine to je nekakva lovna godina. Hrvatski lovački savez ima i iskaznicu koja je poput osobne iskaznice za svaku godinu izdaju se markice, koje su same po sebi, dokaz, da se takva osoba, bavi i aktivno lovom, dakle, zadovoljava uvjete, i držanja i nošenja oružja. I mislim da bi mogli razmotriti i taj prijedlog Hrvatskog lovačkog saveza. Ovdje se provlači jedno pitanje, ako smo donijeli odredbu i pravilno, ispravno ste postupili što ste u ovom prijedlogu zakona, stavili obvezu liječničkog pregleda, prije dobivanja nabavne dozvole za oružje, nakon nabave oružja registracije tog istog oružja, izdaje se i oružani list. Kolega je ispravno postupio, rekao, da je on, već pomalo i zastario, mislim da bi dovoljna bila, s obzirom na informatičke mogućnosti i MUP-a i svih nas da ona bude u elektronskom obliku i tipa elektronske iskaznice. Ali, u većini europskih zemalja, u koje se možemo i primjerom ogledati, za daljnju nabavu oružja, koje već imamo liječnički pregled, ne moramo raditi novi liječnički pregled, dakle, imamo ga. Nabavili smo oružje, a nabavili smo ga sukladno ovom zakonu, prema odobrenju, svih tih prethodnih radnji, istražnih koje su napravili od strane MUP-a. Onda po ovome je sasvim realan i prihvatljiv prijedlog, ko takva osoba koja se bavi aktivno lovom, a za određene vrste divljači i različiti su i kalibri i potrebne i drugačija vrsta oružja, može ta ista iskaznica poslužiti i ujedno i kao ona dozvola za nabavu takvog oružja, pod uvjetom, da s zakonski uvjetuje prodavatelju da isto prijavi MUP-u, a isto tako i ono tko je nabavio oružje, upis, oružani list i evidencija, tog novo nabavljeno oružja u MUP-u. To je taj dio i ono što je diskutabilno, a nekako je ostalo u zraku visjeti, u kojim situacijama i kada se može vršiti neka provjera imaoca oružja, pa čak i do onog dijela alko testiranja u slučajevima, kada ne znam, u povratku, iz nekakve aktivnosti, streljačkog kluba, lovačkog, lova ili negdje, da se zaustavi lovac ili imaoc nekakvog oružja i da napravi nekakvo alko testiranje i da to bude osnova za uzimanje oružja. Mislimo da u tom dijelu ni to nije dobro rješenje, jer samo po sebi, ne predstavlja nikakvi prekršaj. A onda postavlja se i pitanje, ukoliko u slučajevima, nekakvih istražnih radnji, ukoliko nije napravljen nikakav prekršaj, a da se oružje uzima, a bez pravomoćne sudske presude, ili na osnovu samo nekakvih indicija, a bez sudskog naloga, mislio da nije pravilno rješenje, a i nije ni praksa u europskim zemljama. Dakle, kada sagledamo čitav zakon, sve izmjene koje on pretrpio, naročito po onom pogledu liječničkih pregleda, naročito u pogledu prethodnih radnji, kada su djelatnici MUP-a mogli obilaziti susjedstva, određenog našeg građanina, tražiti informacije, nekakve podatke o njemu, to su zaostaci iz nekakvih bivših vremena, a poučen iskustva kojeg sam ja osobno imao, a vjerujem i neki od ovdje, nazočnih saborskih zastupnika još iz vremena Jugoslavije, mi smo tada imali, u to vrijeme, nekako je bio potpuno drugačiji sistem, puno liberalnije odnos prema nabavci, prema držanju oružja, nego što je to praktički danas, što je u redu da se vodi i evidencija, da se vodi briga o svemu tome. Ali, isto tako i ovaj dio pregleda, koji je izostavljen za svaku pohvalu i mislim da će imati dosta veliki odjek i među i lovcima i strijelcima, jer sami troškovi pregleda su se kretali između 350-550 kn, za svaku cijev na MUP-u je biljege su bili činim i se oko 37 kn, ukoliko je netko posjedovao 3, 4, 5 cijevi, to je bio dosta veliki trošak. Da ne govorim o onim troškovima koji članovi takvih organizacija imaju, i za nabavku streljiva, za nabavu sve ostale opreme, za članarine Hrvatskom lovačkom savezu, županijskom lovačkom savezu, za sve one davanja, prema društvima u kojima se nalazi. Već sami po sebi, ti podaci, ti detalji govore o ozbiljnosti svega toga, a samim tim, potvrđuje onu priču, da vlasnici koji legalno posjeduju oružje itekako vode brigu o njemu, itekako vode brigu o svom ponašanju, a da ne govorim da su uzorni građani i da se najveći dio svih kaznenih dijela dešava sa ilegalnim oružjem, koje nažalost, ima, po svim informacijama dostupnim, prema analizama, puno, puno više u Hrvatskoj, nego li legalnog oružja. Sigurno je to posljedica i ratnih događanja i na našim prostorima. Međutim, u ovome dijelu, sve ove sugestije, koje smo mi danas ovdje iznijele ili su dobronamjerne, dobronamjerne i u onom smislu, gdje se evo, govori o nekakvoj diskriminaciji po godinama, ali i u svakom slučaju i obvezi liječnika opće prakse da prati stanje svakoga od nas. U onom dijelu rješava se te nepotrebna birokracija. I možda mali iskorak da se dio sugestija, od strane i Hrvatskog lovačkog saveza, Lovačkog saveza, od organizacije koje aktivno sudjeluju u čitavom tom procesu, da se na neki način ugradi u ovaj prijedlog zakona i mislim da je on prihvatljiv za svakoga od nas. U svakom slučaju, kontrola nad legalnim oružjem je puno veća od onog djela koje provodi i sam MUP, jer svaki član bilo kojeg društva već sam po sebi radi kontrolu svog prijatelja s kojim se kreće sa takvom vrstom, ajmo to tako nazvati, alata, jer oružje praktički, onog tko se aktivno bavi lovom, neka vrsta i alata, jer kada govorimo o lovu onda se često misli da je to samo pucanje, u biti sam naziv Hrvatsko lovačkog saveza, koji je preko 100 g. piše da je to organizacija i svako lovačko društvo koje služi za uzgoj, zaštitu i onda tek lov divljači, a oružje u čitavom tom procesu samo jedan mali segment, itekako mi svi zajedno vodimo brigu o sigurnosti, ali i o ponašanju naših kolega u svim tim udrugama i to je na kraju krajeva i rezultat tako malog postotka nažalost ... [[Govornik se ne razumije.]] koji se ne mogu izbjeći sa nekakvih loših sa legalnim oružjem.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo replike. Prva je poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Klarić, vi ste rekli da ovu situaciju o kojoj sam i ja govorio, dakle zapljene oružja od strane policije u nekakvim situacijama ne znam, prekršajnim, prijetnji itd., pa ste rekli da bi možda trebalo razmisliti o tome da se to ne radi bez sudskih presuda ili nekakvih sudskih odluka. Međutim, mi nažalost živimo u zemlji u kojoj je sudstvo takvo kakvo je i to bi moglo trajati godinama i tu treba biti malo oprezan. Dakle, moje mišljenje je da OK da netko vam odmah uzme oružje i to je preventivno djelovanje. Ali postupak utvrđivanja ozbiljnosti nekog prekršaja, prijetnji ili tako dalje, mora biti znatno ubrzan. Znači, policija lako utvrdi da li je neka prijetnja osnovana ili nije. Ne treba njima sad mjesec dana da vide da li je netko s nekim se zakačio bez veze pa ga je ovaj zlonamjerno znajući da je lovac u pravilu i da ima oružje rekao, prijetio mi je da će me ubit, to se odmah vidi. Znači, tu treba ubrzat to, ali ne treba odustat od toga potpuno. Hvala potpredsjedniče.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Klarića.
Ne znam da li ste me dobro razumjeli ili sam vas ja možda krivo izrazio, ali ja sam rekao, a doslovno tako i piše. Zahtjeva se jednostavno da se uskladi sa praksom ostalih članica EU tj. da se oružje uzme odmah, odmah od strane policijskih službenika ukoliko je načinjen nekakav prekršaj ili kazneno djelo. Za svako drugo oduzimanje jer je oružje vlasništvo, a vlasništvo bi u ovom našem sistemu trebalo bit neprikosnoveno. Treba postojati ili na temelju nekakvog pravomoćnog sudskog rješenja ili se privremeno ukoliko postoji privremeno oduzimanje oružja prema rješenju koje može trajati do pravomoćne okončanih upravnih i prekršajnih kaznenih postupaka. A kakva je praksa u RH svi ju dobro znamo, da takvi postupci znaju trajati po 3, 4, 5 i više godina i u tom slučaju se pitanje postavlja tko je oštećen. Da li onaj kome je nepravedno oduzeto njegovo vlasništvo ili onaj tko je počinio takvo djelo.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Kažimira Varde.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Kolega Klarić, zašto restriktivnost? Upozorili ste na to vezano za direktive i prakse zemalja Eu čije smo mi članica. Dakle, zalažemo se za rješenja da nismo veći katolici od Pape. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Klarića.
Tako je. Imamo posloženo nešto što traje već stotinu i nešto godina. Imamo iskustva i životne prakse i imamo organizacije koje su hvale vrijedne da one uopće postoje i da vode brigu o svemu tome. Dakle, svaka restrikcija o onom dijelu nečega što je pozitivno znači da u stvari narušavamo taj proces pozitivnosti i potičemo nešto što je negativno, a negativno je u svakom slučaju ta brojka od toliko desetina tisuća ilegalnog oružja i od tih 98 i nešto posto prekršaja i kaznenih djela počinjenih sa nelegalnim oružjem. Dakle, kad govorimo o oružju, percepcija javnosti je uvijek negativna, ali se mora istaknuti što je to negativno u oružju. Negativno je ilegalno posjedovanje oružja, ilegalno posjedovanje oružja iz njega proizlaze kaznena djela. Ali legalno oružje je upravo oružje koje strijelcu u streljačkom klubu je alat ili lovcu u lovačkom društvu.
Hvala. U ime Kluba zastupnika završno će reći nešto poštovani zastupnik Saša Đujić.
... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] i završnih odredbi meni nije jasno u tom dijelu stoji da osobe koje su stekle oružani list odnosno dozvolu za držanje i nošenje oružja prije stupanja na snagu ovog Zakona će po isteku vremena na koje su dobili tu dozvolu podnesti novi zahtjev i da će im MUP do svoje 70-te godine i da će im MUP onda to produžiti. Međutim, nigdje se ne spominje liječnički pregled. Da li onda te osobe moraju ponovno raditi liječnički pregled ili liječnički pregled koji su napravili npr. netko tko je napravio prije 3 godine i dobio dozvolu na 5, sada stupi Zakon na snagu kroz par mjeseci i ta dozvola ističe za dvije godine, po isteku moraju podnijet zahtjev prema MUP-u novi za produženje do 70-te godine, da li nam važi onaj prvi liječnički pregled ili će oni morati ponovno ići. Znači, to nisam ja uspio izaznat iz tih prijelaznih i završnih odredbi. Samo ako možete evo, to pojasnit šta je u tom slučaju. Evo, drugo mi smo rekli znači, ovaj Prijedlog Zakona je dobar i mi ćemo ga podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja sigurno i na to pitanje odgovoriti poštovani Žarko Katić. Izvolite. Državni tajnik u MUP-u.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Ja vam uistinu zahvaljujem na iznijetim vašim prijedlozima i sugestijama u raspravi. Posebno zahvaljujem na potpori ovom zakonu da ste prepoznali trud i ja bih rekao prije svega sluh predlagatelja da ide u korak sa modernim vremenom, da i uvažuje vaše sugestije koje su ovdje iznijete još prije godinu i nešto dana. Isto tako, prijedloge udruga kao što su Hrvatski lovački savez, Hrvatski streljački savez da je poslušao glas javnosti, ali isto tako i da je vidio što nosi praksa. Dakle, da je vodio računa o onome kakvo je do sada postupao po važećim zakonima. Tako primjerice u prošloj godini od 2017. godini od podnesenih 16906 zahtjeva za izdavanje odobrenja za nabavu oružja, zahtjevi su odbijeni u svega 337 slučajeva. dakle i po ovome tzv. važećem strožem zakonu, bilo je relativno malo odbijenih zahtjeva a trošeni su znatni resursi MUP-a i građani su također bili znatno više opterećivani i trošena su njihova sredstva. Dakle na temelju svega toga, shvatili smo da treba promijeniti pristup ali pri tome ne stoje tvrdnje niti naslovi da će se građani naoružati, da će dobiti oružje i onaj tko nema pravo na oružje. Upravo je intencija ovoga zakona da građani koji imaju opravdan razlog za nabavu oružja, imaju sve ostale precizno nabrojene uvjete koji se uostalom nisu mijenjali, da to svoje odobrenje za nabavu oružja dobiju što prije i uz što manje sredstava a oni koji nemaju pravo na oružje bilo zbog toga štio su kažnjavanje osobe, dakle koje su sklone vršenju kaznenih djela i prekršaja sa elementima nasilja, osobe koje nisu zdrave ili osobe koje ne ispunjavanju neki drugi uvjet, da ne mogu do tog oružja ni nadalje doći. Kao što sam rekao, u našoj državi je registrirano trenutno 270 000 komada oružja, od toga je 262 000 u vlasništvu fizičkih osoba a oko 8000 komada, nešto manje od 8000 u vlasništvu pravnih osoba, prvenstveno zaštitarskih društava. Tvrdnje da je puno naoružanih osoba također ne stoje, to oružje posjeduje ukupno nešto manje od 104 000 ljudi, dakle 104 000 ljudi od kojih su najveći dio kao što sam rekao, lovci posjeduju oružje. Najveći dio tih osoba, preko 40% njih ima samo jedno oružje. Jedan komad oružja. Oko 23% ih ima dva komada oružja, 16% tri i tek recimo 3% ih ima deset komada oružja ili više. Dakle, mislimo da građani nisu na taj način naoružani ali ključno je i to ostaje nepromijenjeno, oružje je opasna stvar i zbog toga treba pažljivo primjenjivati ovaj zakon, ove nove institute koristiti vrlo učinkovito, vršiti provjere i nadalje, gospodin Bačić je recimo rekao, nisam dovoljno se osvrnuo na odredbe koje govore o čuvanju, pravilnom čuvanju oružja, dakle izričito piše u članku 13. stavak 2. da će se u slučaju sumnje provjeriti postojanje valjanih uvjeta za držanje oružja i postoje kao što je gospodin Đujić rekao i prilično mislimo oštre sankcije za one koji se ne pridržavaju, dakle sve do 40 000 kuna kazne. U pripremi zakona radna skupina ali ministar, glavni ravnatelj policije i ostali dužnosnici ministarstva su održali više sastanaka sa lovačkim i streljačkim savezom i dakle čuli smo glas javnosti, zakon je prošao propisanu javnu raspravu, ide kao što ste rekli u dva čitanja, uvažit ćemo vjerujem i neke od ovdje iznijetih primjedbi i sugestija koje stoje i pred vas će čvrsto sam uvjeren doći još kvalitetniji Konačni prijedlog Zakona o nabavi i posjedovanju oružja građana. Na kraju mi samo dopustite da se obratim građanima, posebno onima koji imaju u kući oružje, bilo legalno oružje, a posebice ilegalno oružje da se legalno oružje pažljivo čuva od drugih osoba koje nemaju pravo na njegovo korištenje osobito od onih najugroženijih, to su djeca, a onima koji posjeduju ilegalno oružje, ako ga pronađu da ga bez odgode prijave policijskih upravi odnosno postaji, zato neće biti sankcionirani sukladno uvjetima iz članka 79. ovog prijedloga zakona, da se toga oružja što prije na jedan legalan i bezbolan riješe i tako svojim ukućanima i najbližima omoguće miran san. Da ne zaboravim odgovor gospodinu Đujiću, dakle zdravstveno uvjere u slučaju koji ste spomenuli će vrijediti, dakle građani neće morati ishoditi novo zdravstveno uvjerenje. Hvala vam još jednom na vašem doprinosu u pripremi što kvalitetnijeg Konačnog prijedloga Zakona o oružju, hvala.
Zahvaljujem poštovanom gospodinu Katiću. Imamo dvije replike, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Katić, zadovoljan sam vašim odgovorom, ovo što ste rekli na kraju i prije svega želim naglasiti još jednom da je ovo način kako bi se zakoni trebalo donositi. I sami ste rekli da je radna skupina u više navrata prilikom pripreme u zadnjih godinama razgovarala i sa Hrvatskim lovački savezom i sa streljačkim društvima, što se vidi jer prije kad je onaj prijedlog bio prije godinu i nešto dana, svi mi zastupnici ovdje smo dobili hrpe mailova i od lovačkog saveza i od svih udruga i upozorenja da one stvari nisu valjale, to je ovaj puta izostalo odnosno kao da ničega nema, u biti atmosfera je kao da se zakon uopće ne donosi a to pokazuje da je zakon dobar. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Đujiću. Još jedna replika, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine državni tajniče, rekli ste vjerojatno omaškom u svojem sad završnom izlaganju da ukoliko građani nađu ilegalno oružje kod sebe, vjerojatno ste mislili da ukoliko, gospodine Bukarica, dajte samo trenutak, molim vas, gospodine Bukarica, dajte sad baš je replika gospodinu Katiću, znači ukoliko nađu pa vjerojatno su ljudi svjesni toga da ili imaju ili nemaju oružje, s obzirom da ste rekli da ilegalno oružje se može vratiti konstantno, znači da se donese u policijsku postaju bez ikakvih sankcija. Ja nisam primijetio da ste u posljednje vrijeme vršili neke akcije toga tipa medijske, da se stimuliraju ljudi da se možda još više osvijeste, možda neki tog nisu svjesni koji bi vratili, da pokušamo malo popularizirati to i pokazati ljudima da se na taj način mogu riješiti tog oružja a sa druge strane da se upozori ljude na opasnost držanja takvog oružja kod kuće i za svoje ukućane i za sve ostale. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Gordanu Marasu. Odgovor na repliku poštovani državni tajnik Žarko Katić. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Akcije konstantno, dakle preventivne akcije se konstantno održavaju kroz naš akciju „Manje oružja, manje tragedija“. Prevencije nikad dovoljno, možda bismo trebali biti glasniji, to ćemo primati na znanje ali zaista se ta akcija konstantno provodi u našim policijskim upravama i postajama i postoje službenici za prevenciju kojima je to jedna od glavnih zadaća. Kada sam spomenuo građanima koji pronađu oružje. Oni koji znaju, naravno da imaju oružje, naravno da ih pozivam ali često se događa da nakon smrti jednog od ukućana ili prilikom rekonstrukcije nekog objekta da se nađe oružje, to nije rijedak slučaj, dakle i takve koji nisu znali da imaju oružje ali ga pronađu da ga čim prije bez odgode prijave i po njih će doći policijski službenik i uzeti bez opasnosti.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku Žarku Katiću na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem još jednom poštovanom državnom tajniku, gospodinu Žarku Katiću i gospodinu Miroslavu Maretiću voditelju Službe iz Ministarstva unutarnjih poslova na obrazloženjima i na odgovorima što se tiče prvog Prijedloga zakona o nabavki i posjedovanju oružja građana. Glasovati ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o nabavi i posjedovanju oružja građana, prvo čitanje P.Z.E. br. 364. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1.- Prihvaća se prijedlog Zakona o nabavi i posjedovanju oružja građana i 2.- Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 101 za, 2 suzdržana i 2 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog rada: - Interpelacija o radu Vlade Republike Hrvatske radi postupanja Vlade Republike Hrvatske vezanih uz najavljenu renacionalizaciju INA-e i privatizaciju 25% manje jedne dionice HEP-a Podnositelji: 19 zastupnika u Hrvatskom saboru Podnositelji su 19 zastupnika temelju članka 86. Ustava RH i članka 145. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovom aktu primjenjuju se odredbe Poslovnika od članka 145. do članka 151. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Vlada je dostavila izvješće. Molim predstavnika podnositelja Interpelacije, gospodina Peđu Grbina, da nam da dodatno obrazloženje Prijedloga interpelacije. Izvolite kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Večeras se nalazimo u jednoj pomalo bizarnoj situaciji. Bizarnoj utoliko što ćemo raspravljati o interpelaciji koja je u rad, odnosno koja je predana predsjedniku Hrvatskog sabora dana 20. siječnja 2017. godine. Da, poštovane kolegice i kolege. Mi zastupnici koji smo uputili ovu interpelaciju još 20. siječnja 2017. godine zatražili smo da se u Hrvatskom saboru raspravlja o nacionalizaciji INA-e koja bi trebala biti financirana privatizacijom HEP-a. To smo zatražili manje od mjesec dana nakon što je predsjednik hrvatske Vlade gospodin Plenković, na onoj čudnoj, neobičnoj pressici koja se dogodila na Badnjak 2016. godine najavio da RH kreće u otkup INA-e. Niti gospodinu Boži Petrovu koji je bio predsjednik Hrvatskoga sabora, niti njegovom nasljedniku gospodinu Jandrokoviću ova tema očito nije bila važna, jer valjda ima bitnijih stvari za RH nego što je to vlasnički udio RH u HEP-u i INA-i. Vladajući godinu i 6 mjeseci nisu htjeli staviti ovu temu na dnevni red, o njoj raspravljati i u Hrvatskom saboru gdje je za to itekako mjesto progovoriti o tome da li nam nacionalizacija INA-e treba a ako nam treba da li ju je ispravno financirati privatizacijom HEP-a. No srećom, prije neko vrijeme inzistirali smo i uspjeli smo kod promjene Poslovnika Hrvatskoga sabora ugraditi odredbe koje nama iz oporbe omogućuju da neke teme stavimo na dnevni red. I tu smo gdje jesmo, evo danas pred polupraznom sabornicom, u 19,10h razgovaramo o INA-i i HEP-u, o izuzetno važnom pitanju za RH koja nekome možda u ovom trenutku i nije aktualna ali je jer smo vidjeli i preko vikenda da Vladi RH stižu pisma kojima netko nudi da će od Hrvatske otkupiti njen udio u INA-i odnosno da bi htio kupiti cijelu INA-u. Dakle ovo je posao koji se događa, ovo utječe na gospodarstvo RH u cjelini, ovo utječe na standard hrvatskih građana i ovo je nešto o čemu je Hrvatski sabor trebao davno prije raspravljati. Ali s obzirom na to da su neki, možda i ovdje u međuvremenu zaboravili o čemu se radi, podsjetiti ću vas što su zaključci koje predlažemo ali isto tako i zbog čega ih predlažemo. Pa krenimo redom, prvi zaključak koji smo predložili glasi: „Vlada RH dužna je u roku od 15 dana obavijestiti Hrvatski sabor o statusu i tijeku povredbenog postupka koji je Europska komisija pokrenula vezano uz odredbe Zakona o privatizaciji INA-e.“ Ne znam da li se itko toga više sjeća ali protiv RH se trenutno vodi postupak zbog povrede prava EU, zbog Zakona o privatizaciji INA-e. Iako smo u siječnju 2017. godine tražili da nas se u roku od 15 dana obavijesti o statusu tog predmeta Vlada to naravno nije učinila. I Hrvatski sabor ne zna niti u ovom trenutku u kojem je statusu taj predmet, što se događa, kako nas se zastupa, u kojem smjeru idemo i što ćemo Europskoj komisiji tvrditi zbog čega bi taj zakon trebao ostati na snazi. A podsjetiti ću vas, Europska komisija je daleko nakon što je ova interpelacija predana, 13. srpnja 2017. godine donijela odluku da će protiv Hrvatske pokrenuti postupak pred Sudom EU. Sljedeći zaključak koji smo predložili je: „Hrvatski sabor podržava zakonska rješenja iz članka 10.-og Zakona o privatizaciji INA-e koja osigurava zaštitu interesa i sigurnosti RH te zadužuje Vladu RH da u postupku pred Europskom komisijom i Sudom EU zastupa potrebu održavanja takvih rješenja.“. A to su rješenja koja jamče RH da će moći kontrolirati tko je vlasnik najveće energetske kompanije u zemlji. Da će moći kontrolirati da vlasništvo te kompanije ne pređe u neke ruke koje će tim putem ucjenjivati RH, našu sigurnost itd. Prije nekoliko tjedana razgovarali smo o lex-LNG-u i tada su vam bila puna usta energetske sigurnosti, a Vlada se očituje da ovakav zaključak ne treba prihvatiti. No, ni to nisu svi zaključci, ima ih još. Treći zaključak koji predlažemo. Vlada RH dužna je bez odgode objaviti odluku Arbitražnog suda utemeljenog prema pravilima Komisije UN-a za međunarodno trgovačko pravo u Ženevi između RH i MOL grupe, te je dužna u roku od 15 dana obavijestiti Hrvatski sabor o daljnjim koracima koje će poduzeti u vezi te odluke. Da li je Vlada tu odluku ikad objavila? Objavili su je hrvatski mediji odnosno prvi ju je objavio MOL na mađarskoj burzi jer MOL smije objaviti u Mađarskoj ovu odluku, ali Hrvatska u Hrvatskoj ne smije. U međuvremenu smo vodili i postupak za pobijanje te arbitražne odluke. U tome nismo uspjeli, nastali su novi troškovi. Pred nama je još jedan arbitražni postupak, ne znamo kako će taj završiti, ne znamo koji su stavovi RH, ne znamo ništa. A u pitanju su milijarde. Četvrti zaključak, Vlada RH dužna je u roku od 90 dana obavijestiti Hrvatski sabor o analizi troška i koristi renacionalizacije INA-e, te u istom roku dužna izraditi i Hrvatskom saboru dostaviti strategiju upravljanja i razvoja INA-e u slučaju otkupa dionica INA-e od MOL-a. O tome ne znamo ništa. Znamo samo da smo tek u travnju ove godine uspjeli izabrati savjetnika za renacionalizaciju INA-e. Postupak je počeo onom famoznom presicom na Badnjak 2016. i onda je Hrvatska nakon samo godinu i 4 mjeseci, ekspeditivno, nema šta, izabrala savjetnika za privatizaciju. Ne za privatizaciju, za nacionalizaciju. I peti zaključak. I tu bih posebno volio čuti kakav je stav uvaženog ministra jer u trenutku kada smo ovu interpelaciju podnosili, u trenutku kada se Vlada očitovala, on nije bio niti blizu pozicije na kojoj se sada nalazi i držim da su njegovi tadašnji stavovi bili možda različiti od onih koje će morati sada zastupati ili mi je barem tako djelovalo iz njegovih izjava. Slijedeći zaključak koji je danas možda i najvažnije zbog podataka koje smo u međuvremenu saznali je slijedeći. Hrvatski sabor se protivi privatizaciji HEP-a radi renacionalizacije INA-e, te se zadužuje Vlada RH za izradu drugih modela financiranja eventualnog otkupa dionica INA-e od MOL-a. Ponovit ću još jednom. Neki će možda tvrditi da je ova tema deplasirana. Ali nije. Ova je tema koja tek tu i tamo dođe na površinu, tek tu i tamo kada saznamo nekakvu činjenicu, kada saznamo nekakav podat ili kada se pojavi ovakvo pismo kakvog smo imali prilike čitati preko vikenda i tek tada se sjetimo da mi imamo jedan ogroman problem. Imamo arbitražne postupke teške nekoliko milijardi kuna, imamo činjenicu da sadašnji vlasnik INA-e, većinski vlasnik INA-e u INA-u ne investira, da taj većinski vlasnik INA-e istovremeno planira smanjenje proizvodnih kapaciteta u INA-i, da RH ne uspijeva ostvariti svoj udio, da je u nastajanju takve situacije kumovala jedna famozna, jedan famozni susret u restoranu prilikom kojeg su se vadile baterije iz mobitela, a da hrvatsko gospodarstvo zbog ovakve situacije trpi. Poštovane kolegice i kolege, niti danas, a prošlo je više od godinu i 6 mjeseci od kada smo na famoznoj press konferenciji čuli da ćemo ući u postupak otkupa MOL-ovog udjela u INA-i, nismo dobili odgovor na slijedeća pitanja. Koliko će to koštati, koliko će ova nacionalizacija koštati hrvatske građane? Nismo čuli odgovor na pitanje koliko će koštati postupak nakon te nacionalizacije, kada će Vlada RH na ovaj ili onaj način morati investirati u INA-u, a ne novac predsjednika Vlade gospodina Plenkovića niti uvaženog ministra gospodarstva nego novac građana RH kako bi ta INA postala profitabilna i mogla funkcionirati. Međutim, osim pitanja troška mi nikada nismo dobili niti odgovor na pitanje što ćemo sa INA-om kada ju nacionaliziramo. Tek se tu i tamo stidljivo pojavljivala teza da ćemo naći novog strateškog partnera koji će potom od Vlade otkupiti udio u INA-i. Pa dajte mi molim vas objasnite kolika je logika i kakva je logika u tome da potrošimo puste milijarde da bi INA-u nacionalizirali kako bi ju poslije nekome prodali. Molim vas da mi to objasnite. Zamislite da sam neuk, zamislite da o ovome nemam pojma i pokušajte mi jednim kratkim i jednostavnim riječima objasniti kakva je logika da nešto kupimo, skupo to platimo, nakon toga saniramo kako bi prodali. Ali sad dolazimo do pitanja koje je poznato, a koje smo postavljali još tamo u prosincu 2016. Na koji način ćemo skupiti novac kako bi platili nacionalizaciju INA-e? E, na ovo je odgovor poznat. Na ovo je odgovor poznat jer ga je više puta zastupao i sam premijer, bivša potpredsjednica Vlade, srećom bivša, zanima me da li je to i stav sadašnjeg ministra gospodarstva, a to je da ćemo nacionalizaciju INA-e platiti privatizacijom HEP-a. Dakle, nacionalizaciju naftne kompanije, kompanije koja se bavi preradom nafte, koja proizvodi gorivo za motorna vozila, platiti ćemo privatizacijom elektro energetske kompanije, u vrijeme kada čitava Europa ide ka smanjivanju vozila sa unutrašnjim sagorijevanjem i zamjenom istih sa vozilima … [[Govornik se ne razumije.]] na struju. Samo jedan primjer. U 2018. g. mi ćemo predati svoj udio u kompaniji koja proizvodi struju, kako bi tim novcem, vratili kompaniju koja proizvodi naftu, a da pri tom ne znamo što ćemo s tom kompanijom koja proizvodi naftu, kada ju kupimo i skupo platimo. A sve to pod paskom uvažanih kolegica i kolega iz HDZ-a pod paskom njihovog premjera, pod paskom njihovog ministra gospodarstva, vjerojatno po uzoru na prethodne privatizacijske priče u Hrvatskoj. Poštovane kolegice i kolege iz HDZ-a dopustite mi na trenutak, da se vratim u 2016. g. ali ne u taj prosinac i ne na tu tiskovnu konferenciju, nego par mjeseci prije toga, kada ste pod sloganom vjerodostojno od građanki i građana Hrvatske, tražili podršku za pobjedu na izborima, koju ste nažalost i dobili, kada ste tim građanima poručili sljedeće. I to je izvadak iz vašeg programa. Poručili ste da ćete infrastrukturna poduzeća, uključivo ona čije je područje djelovanje el. energija, isključiti iz privatizacije. Da vi ste u svojem programu u 2016. g. pod sloganom vjerodostojno, poručili nećemo privatizirati infrastrukturna poduzeća, koja se bave el. energijom. Od trenutka, kada ste to građanima obećali do trenutka kada ste najavili kršenje tog obećanja nije prošlo niti pola godine, doista vjerodostojno. I baš me zanima, što bi bilo da ste u kolovozu 2016. g. izišli pred građane RH i poručili prodati ćemo HEP. Da, naša je politika prodati HEP, iskreno, ali naravno to vam ne leži, to nije vaš način rada i napravili ste što ste napravili. Međutim, već i sve ovo što sam iznio, bilo bi dovoljno da građanke i građani RH zabrine za priču oko INA-e i HEP-a ali nažalost, jer ovo je ipak Hrvatska, jer ovo je ipak zemlja, u kojoj je vlasti HDZ, niti ova priča nije mogla stati samo na tome da bude nelogično, neracionalna ili neekonomična. Ne, ova je priča morala otići korak dalje. A da je priča otišla korak dalje, saznali smo prije nekoliko tjedana, tijekom afere hotmail. Jer smo saznali da ona ekipica koja se mašila Agrokora, koja je iz Agrokora za svoj džep izvlačila milijune, nije formirana za to. Ta je ekipica, ta je borg grupica, namjeravala prethodno asimilirati HEP, za to je formirana, ali se je istovremeno pojavio, jedan drugi, bolji, brži plijen. No, sada ću prepustiti riječ kolegi Gordanu Marasu, a on će nastaviti obrazlagati ovu interpelaciju. Hvala.
Zahvaljujem kolega Grbin, izvolite, kolega Maras.
Hvala lijepo kolegice i kolege, zastupnici, poštovani svi koji nas pratite danas, mislim da je svima u Hrvatskoj jasno, da je ovdje na dijelu kada govorimo o INA-i i HEP-u jedan koloplet i interesa i nesposobnosti i jalovog PR-a jer kako drugačije protumačiti kada govorimo o jalovom PR-u onu brže bolje press konferenciju premjera Plenkovića 24.11.2016. g. znači prošlo je već godinu i 7, 8 mj. od toga kada je slavodobitno objavio, donijeli smo stratešku odluku, vraćamo INA-u, Hrvatskoj. Ne znam, da li je to možda gospođa Sunčana savjetovala tu izjavu, ali bila je doista u tom trenutku efekta, ali vidimo se i jalova, znači ništa se nije desilo. Također je rekao taj isti dan, nema nikakve drame, želimo jasan plan, kupiti ćemo INA-u, pod svaku cijenu, pod svaku cijenu. Zamislite tog sposobnog kupca koji prodavatelju govori da nije problem, koliko traže, toliko će i on platiti. Hrvatska ima para, napraviti će sve kako da kupi INA-u, a MOL treba samo istaknuti koliko novaca želi. Rekao je, mi očekujemo da će cijeli ovaj proces trajati otprilike godinu dana. To je vjerodostojno iz našeg premjera, on nešto kaže, obveže se da će napraviti, da vremenski rok i nakon godinu i 7, 8 mj. ne desi se ništa. Godinu kaže, premjer Plenković, kupiti ćemo INA-u za godinu dana, ništa se ne desi, građani ne vjeruju premjeru Plenkoviću, mnogi će se pitati kako to da mu ne vjeruju. Pa kako će mu vjerovati? Kakva je to vrsta ozbiljnosti, dame i gospodo, kada ljudi, koji vode ovu zemlju, tako olako daju obećanja, da će vratiti INA-u u hrvatske ruke, spremni su platiti koliko god treba. Nije uopće pitanje, pa ima premjer Plenković novaca, napraviti će sve kako bi vratio INA-u, u hrvatske ruke u godinu dana, a sada godinu i 7 mj. nakon toga ne dešava se ništa. Moram priznati da sam malo i zbunjen predstavnikom Vlade ovdje u Hrvatskom saboru, s obzirom da se ovdje radi o energetici. Tako da sam očekivao ministra Čorića da će ovdje biti ispred hrvatske Vlade, jer se ovdje radi o 2 energetske firme i ministar nadležan za energetiku, bi nam trebao dati sve ove odgovore, kako bi hrvatske građani čuli šta Vlada smjera, zbog čega se toliko odgađa tih godinu i 7 mjeseci je proletilo, proletit će još i ove dvije godine do narednih izbora, desiti se vjerojatno neće ništa. A u međuvremenu INA u odnosu primjerice na 2012. godinu ima prihode 12 milijardi kuna manje, toliko o korektnim partnerima iz MOL-a u investicijama u INA-u, o tome koliko Hrvatska dobija iz INA-e i prošle godine kažu 18 i pol milijardi i milijardu i 200 kuna neto dobiti, uz 5% manje prihode iz proizvodnje, odnosno rafinerija nafte. Drugim riječima sav prihod i dobit koja se ostvarila i povećanje u odnosu na 2016. godinu se desio iz uvoza nafte i prodaju u mreži koju INA u Hrvatskoj ima. Sa druge strane HEP sa skoro 8 milijardi kuna prihoda, milijardu i 350 milijuna kuna dobiti. Sad se postavlja pitanje i vjerujem da to isto tako kada razmišljaju ovdje u ove kasne sate i gospodin Borić i gospodin Bačić, pitaju se pa zašto bi mi kupovali nešto šta ima manju dobit na duplo veće prihode, što znači da je produktivnosti i ono iz čega se ostvaruje dobit niža u INA-i, zbog čega bi mi prodavali tu kompaniju koja hrvatskim građanima može kroz investicije, kroz infrastrukturu sada vratiti višestruko više od INA-e, zbog čega bi mi prodavali tu kompaniju da bi kupili 50% dionica INA-e? usput budi rečeno, to nije moguće ni matematički, niti po bilo kojoj varijanti jer 50% dionica od INA-e po vrijednosti na zagrebačkoj burzi danas vrijedi 15 milijardi kuna. Pa sad nek nam objasni premijer Plenković kako misli dobiti 15 milijardi kuna za 25 minus jedna dionica % HEP-a, to nije moguće, to je obmana, to je jednostavno bacanje prašine u oči hrvatskim građanima jer to se neće desiti. Ali sve kada bi bilo i moguće na taj način dobiti novce, zbog čega to raditi? Zbog čega kompaniju koja je po meni u ovom trenutku puno važnija za hrvatske građane, prodavati i privatizirati da bi se pokušala povratiti kompanija koja u ovom trenutku zarađuje 40% manje, nego što je to bilo 2012. godine. A ja ću vam reći i zbog čega, odgovor je vrlo jednostavan, zbog toga što su to stručnjaci grupe BORG savjetovali premijeru Plenkoviću preko bivše ministrice Dalić. Ljudi su vidjeli brže bolje tu se može nešto zaraditi, u mailovima smo vidjeli dao Bog da nam prođe ovaj IPO-ić u ova tri, četiri mjeseca koje su zamislili vezano za HEP itd., itd. Jer da se napravi IPO HEP-a, da se tu uspije dobiti ne znam, 5, 6 milijardi kuna kao što su onda oni to zamislili, provizija 1, 2, 3% je vrlo unosna za te poslovne ljude koji su se ubacili u samo srce Vlade i koji donose odluke koje su strateške, ne samo za Vladu, nego za sve hrvatske građane i za sve one koji u ovoj zemlji žele živjeti i koji razmišljaju o tome da Hrvatska bude sutra bolja. Zbog njihove zarade u Agrokoru od 500 milijuna kuna, vjerojatno i u ovoj priči su vidjeli slične cifre, 500, 600 milijuna kuna još za konzultante i za sve one koji bi mogli nešto zaraditi, oni uspijevaju utjecati na one koji su hrvatski građani birali da odlučuju u njihovo ime. I to je ono na što upozoravamo i to je ono zbog čega uopće ne želimo niti sudjelovati i želimo na svaki mogući način spriječiti Vladu da na bilo koji način trguje dionicama naših energetskih kompanija, HEP-a, INA-e i svih ostalih jer smo svjesni da iz Vlade stoje krupni financijski interesi poslovnih ljudi koji su se umrežili sa ministrima u Hrvatskoj Vladi i koji rade za svoj interes, a ne za interes građana RH. I to treba jasno reći i to je tako jer inače ne bi jedan od odvjetnika i poslovnih ljudi u svojim mailovima objašnjavao kako, citiram: Andreja treba osvijestiti, kako Martina to može napraviti, kako mu treba objasniti da se s prodajom HEP-a jedino može kupiti INA ili namaknuti dio novca za kupnju INA-e itd., itd. Moramo spriječiti to. Kolege iz HDZ-a apeliram i na vas. Nemojte dozvoliti da pojedinci iz poslovnih struktura, bez obzira dal su vezani sa Martinom Dalić, Borislavom Škegrom, svom tom ekipom koja godinama ima genijalne zamisli poslovne kako bi pomogla Hrvatskoj, a u biti pomaže samoj sebi, nemojte dozvoliti gospodine Bačiću da naprave još jednom posao koji su napravili. Sad je Agrokor iza nas, svjesni ste i vi, vjerojatno se može vratiti godinu dana unazad, nebi vi dali Borgovcima da naprave to i uvjeren sam da vi kao častan čovjek to niste znali, da oni zarađuju takav novac i da na taj način defakto koriste situaciju koja se desila u Agrokoru, nemojte dozvolite da se to desi ponovo. Vjerujte mi, oni samo čekaju u niskom startu. Čekaju IPO, privatizaciju, kupnju, tu su oni na kliku miša da pošalju novi mail. Tako da s te strane, ono što želim reći svima vama, SDP ne vjeruje premijeru Plenkoviću jer mu ne vjeruje nitko. Tko će vjerovati premijeru koji je rekao prije godinu i 7 mj. da će napraviti, kupiti INA-u u narednih godinu dana? Cijeli proces će biti kaže, gotov u narednih godinu dana. Prošlo je godinu i 7 mj. ne da nije gotov proces, odabrani su savjetnici, koji će na kraju vjerojatno reći ono što je svima nama jasno, nemate novaca, nemate 15 milijardi, kako ćete kupiti INA-u? Strateški partner, evo to se nije spominjalo na press konferenciji 24. 11., znači dan pred Božić, pardon 12., gospodin Boriću hvala vam lijepa na sugestiji, 24.12. dan pred Božić, 2016. g., to se nije spominjalo tada, ne. ne. Nije bilo spominjanja nikakvih strateških partnera. Rekao je premijer Plenković kupit ćemo pod svaku cijenu, koliko Mađari traže, toliko ćemo mi dati. To nije primjereno s obzirom da je tu ministar koji zastupan unutar gospodarstva i trgovinu, volio bi da savjetuje predsjednika Vlade da u smislu dobre trgovine, nikad nije dobro otkrivati koliko si spreman platiti jer bi bilo bolje da sačuvaš određene argumente i da prođeš što bolje u tom procesu i da se ne ponašaš na način na koji ne možeš realizirati. Tako da s obzirom da to neće biti na djelu, odmah u startu kažem da se protivimo bilokakvoj privatizaciji HEP-a, IP-ovima, prodaju relativno uspješne kompanije koja doduše investira dovoljno koliko bi trebala investirati. Od tih milijardu i 30, nekada i 2 milijarde kuna dobiti proteklih godina, investiralo se vrlo malo i moramo priznati da nismo baš najsretniji mada se opet investiralo više nego što se investiralo u INA-i koja je imala prihode puno veće od HEP-a jer INA odnosno njeni sad pretežiti vlasnici MOL, ne žele investirati u Hrvatsku, žele zatvoriti sisačku rafineriju, o tome se ne priča, protiv toga se ne bori, protiv toga ne viču u HDZ-u, protiv toga premijer Plenković nema nikakve posebne akcije, press konferencije, prijetnje kada hvata gospodina Orbana po marginama različitih skupova, ne govori ne smijete zatvoriti sisačku rafineriju nego upravo suprotno, šutke gledamo kako tisuće i tisuće radnih mjesta u Hrvatskoj ne staje i kako sa druge strane proizvodnja nafte odnosno derivata u RH je svake u godine u godinu sve manja i manja. I to je nešto protiv čega bi se hrvatska Vlada trebala boriti. I to je nešto gdje ne čujemo previše ni ministra Čorića, ministra energetike, onoga koji bi oko toga trebao najviše brinuti i to je nešto gdje smo izgubili 2 g.. 2. g. Vlade gdje nije učinjeno gotovo pa ništa. Bavimo se stvarima, bavimo se PR-om, bavimo se izjavama a u praksi se ne dešava ništa osim što ljudi svake godine vide poneku netransparentnost i mutni posao koji se dešava pod okriljem Vlade. Mutni posao koji su ljudi u Borg ekipi realizirali u Agrokoru, hvala bogu, očito je 15 milijardi bilo gotovo pa nemoguće skupiti, gospodine Bulj, da se kupi INA pa nisu uspjeli reagirati i odraditi u INA-i jer ako su na Agrokoru digli 500 milijuna, digli bi oni 500 milijuna i na INA-i i opet bi se u jednom nepretencioznom restoranu u gradu Zagrebu feštalo nakon što bi se donijela odluka o privatizaciji HEP-a i kupnji INA-e. Hvala bogu da se to nije desilo i ovom interpelacijom tražimo da se to nikako u budućnosti ne desi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu. Imamo dvije replike, poštovana kolegica Sunčana Glavak na izlaganje kolege Marasa, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, vi ste stvarni imali čušpajz od rasprave i puno genijalnih zamisli i brojki da boli glava i puno neistina. Dakle da sasvim jasno kažemo, nitko nije rekao da se prodaje HEP a naravno rekli smo da želimo da INA ostane vertikalno integrirana kompanija i da želimo zadržati radna mjesta i da želimo pronaći najbolji model kako bi INA i dalje bila u hrvatskim rukama odnosno kako bi se INA i dalje razvijala. Ja nisam čula vaše genijalne zamisli, a nisam znala do danas moram priznati da je ovo još jedna crtica u vašem CV-u da ste vi energetski stručnjak, to mi je drago čuti, međutim morali ste onda jasno reći da se vi zalažete za to da INA ne bude u hrvatskim rukama, da se INA proda i da Ina Hrvatskoj nije potrebna. Onda bi to bilo pošteno. Ovako za vašu informaciju, samo ću vas podsjetiti koja je trenutna faza, odabrani su financijski savjetnici za INA-u i oni će u procesu dati savjete na koji način je to najbolje učiniti i što je Vladi slijedeći korak u procesu koji je najavila prije nešto više od godinu dana.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici. Ja bi vas samo molio kolegice ubuduće da u svom izričaju ne omalovažavate na bilokoji način zastupnika nego da malo izričaj prilagodite ovom Visokom domu. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Maras.
Hvala lijepa. 238., vi ste rekli i zahvaljujem vam se, vi zbilja imate ujednačene kriterije i uvijek pravodobno reagirate, tako da evo iskoristi ću priliku da vas pohvalim. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras. Želite odgovoriti na repliku? Izvolite.
Hvala lijepa. A gledajte gospođi Glavak, 4.1.2017. Plenković, stav Vlade je jedinstven, pomoću HEP-a otkupit ćemo INA-u. I sad vi meni recite kako nikada nije bilo govora. Pa ja znam da je to u opisu vašeg posla bilo da formirate, formirate mišljenje onako kako nije bilo rečeno ali vrlo jasno. Stav Vlade je jedinstven kaže premijer Plenković pomoću HEP-a. … [[Upadica se ne čuje.]] /Upadica Brkić: Poštovana, poštovani kolega Maras, molim vas, samo trenutak./
Kolegice, molim vas [[Upadica: Ispričavam se.]] nemojte upadati u riječ kolegi Marasu. Izvolite kolega Maras.
Kaže gospodin Plenković, stav Vlade je jedinstven, pomoću HEP-a prodajom otkupiti ćemo INA-u, kaže on to 4.1. i to još kaže u Banskim dvorima okupio je još hrvatske europarlamentarce da im to objasni. Tu su bili Tonino Picula, Marijana Petir, Dubravka Šuica, Maletić i Borzan. I jasno je čovjek njima rekao, pitali su ga kako ćemo kupiti INA-u a on je rekao stav Vlade je jedinstven, pomoću HEP-a otkupiti ćemo INA-u. Prodati će HEP, to je htio.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras nitko u RH nema pravo prodati HEP bez obzira šta je ministar Vrdoljak u vašoj Vladi već prije radio brojne izračune da se proda HEP. Ja sam odmah, evo … [[Govornik se ne razumije.]] reakciju svoju kada sam čuo da će Vlada prodati reagirao nitko nema pravo prodati HEP, jedino vlasnik a to su građani referendumom. Pa odakle pravo nekome prodati HEP bez izjašnjavanja građana? Naravno da je tu interes i da je privatizacija sada krenula HEP-a i novim zakonima koje smo nedavno imali ovdje u Parlamentu, prema tome i dalje prijeti opasnost prodaje HEP-a jer su se nadvile tu, tko zna koje interesne skupine a to je počelu još sjetimo se prodaja INA-a od bijelih noći, završio je Sanader, tako će biti i s HEP-om, počeo je Vrdoljak, završio je Vrdoljak, iz vaše Vlade je počeo a završio u HDZ-u. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bulj. Odgovor kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bulj, u pravu ste, nitko to ne može napraviti bez da hrvatski građani o tome kažu nešto ali ono što je činjenica da je gospodin Plenković … … [[Upadica se ne čuje.]] Gospodine Bulj da je gospodin Plenković, da se izjavio ne samo 2017. početkom nego i 2017. u 6.mj cijelo vrijeme to igra i angažirani su savjetnici kako bi procijenili koliko se novca može dobiti od HEP-a i činjenica je da se evo tu je i ministar bivši gospodarstva da se, doduše ne u ovoj Vladi ali vaš kolega iz MOST-a da ste se vi tome protivili, ja se toga sjećam. Cijelo vrijeme je HEP bio u igri a nitko nema pravo prodati kompaniju koja je uspješna da bi skupio nešto novca i na kraju nemao dovoljno da se kupi [[Upadica Brkić: Zahvaljujem poštovani kolega Maras.]]
Sljedeća replika poštovani kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, vrući krumpir zvan INA MOL dočekao je Andreja Plenkovića, ni kriva ni dužna, to vi jako dobro znate. Spor u Ženevi, spor u Washingtonu je spor bivših Vlada a ne Vlade Andreja Plenkovića. I 5 Vlada prije njegove Vlade su sudjelovale i ni jedna nije do kraja nevina kada je u pitanju INA MOL pa ni ona u kojoj ste vi sjedili. A problem INA-e započinje 2002. godine, vi to jako dobro znate Zakonom o privatizaciji i ne transparentnim najblaže rečeno provedbenim postupkom oko privatizacije INA-e. I znate da sve što loše krene teško dobro završi, teško dobro završi. Mi smo loše krenuli 2002. godine a vi znate čija je tada to bila Vlada, Vlada Ivice Račana, prema tome sve ovo možemo smatrati posljedičnim rješavanjem nečega što je loše krenulo 2002. godine.
Zahvaljujem kolega Bačiću na replici. I odgovor kolega Maras.
Kolega Bačiću, koliko u HDZ-u i Vladi spominju vruće krumpire meni izgleda kao da premijer Plenković radi u Mc Donald'su. Vrući krumpir oko Agrokora, vrući krumpir oko obrazovanja, vrući krumpir oko INA-e, vrući krumpir oko zdravstva, sve vrući krumpiri. Pa bolje da se čovjek zaposli u Mc Donalds'su nego da je predsjednik Vlade. Bolje da se čovjek zaposli u Mc Donald'su nego da bude predsjednik Vlade koliko je vrućih krumpira. Ne može biti za sve odgovor vrući je krumpir. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa to je najlakše reći, vrući je krumpir i sad što god mi napravimo bilo loše ili dobro, ha, bio je vrući krumpir. Uzmu 500 milijuna u Agrokoru, ha, bio je vrući krumpir. … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica Brkić: Kolega Bulj, molim vas. Kolega Bulj.]] Gospodine, gospodine Bačić, molim vas, Vlada je tu da rješava probleme. Niti jedna Vlada nije bila lišena problema pa zašto bi bila onda i ova. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Marasu. Ja bih vas molio poštovane kolegice i kolege, odnosno poštovane kolege da ne ometate kolege dok govore. Kolega Šuker, kolega Bulj, kolega Panenić, kolega Bačić. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas vaše debatne klubove rješavajte negdje vani a ne međusobno dok kolega govori. … [[Upadica se ne čuje.]] Izgovorili ste puno riječi zajedno sa kolegom Buljom i ometali govornika. I molim vas, nastavljamo dalje. Želi li možda predstavnik Vlade dati obrazloženje? Izvolite. Ministar gospodarstva, poduzetništva i obrta, poštovani gospodin Darko Horvat.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Pa Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru da ne prihvati zaključke interpelacije o radu Vlade RH radi postupanja Vlade RH vezano uz najavljenu renacionalizaciju INA-e i privatizaciju 25% manje jedne dionice HEP-a. Industrije nafte d.d. u RH ima dugogodišnju tradiciju, ima značajnu ulogu u naftnom poslovanju u Hrvatskoj, kao i u regiji u istraživanju, proizvodnji nafte i plina, preradi nafte te distribuciji nafte i naftnih derivata. Vlada RH stoga zbog velikog značaja INA-e, za cjelokupno Hrvatsko gospodarstvo smatra da je potrebno očuvati njezino poslovanje na način da se od MOL-a otkupi vlasnički udio kako bi RH stekla većinsko vlasništvo nad INA-om te time povratila upravljačka prava, a time i nadzor i kontrolu nad INA-om. Obzirom da predlagatelj ove interpelacije koristi termin renacionalizacija trgovačkog društva INA d.d. Vlada u tom kontekstu smatra potrebitim istaknuti da nije riječ o renacionalizaciji, već o postupku otkupa koji je uobičajen u postupcima promjene vlasničke strukture u bilo kojem trgovačkom društvu, bez obzira je li riječ o trgovačkom društvu vlasništvu države ili drugim fizičkim ili pravnim osobama. Evidentno je da poslovanje INA-e je u kontinuiranom padu iz godine u godinu, a njezin tržišni položaj se sustavno devastira. I sam predlagatelj u tekstu interpelacije navodi niz podataka koji govore tome u prilog. Ukupni prihodi smanjeni su 37%, količina prerađene nafte manja je za oko 21%, ebita je smanjena za 60%. Svi pokazatelji poslovanja pokazuju poraznu politiku upravljanja u razdoblju od 2012. do 2015. godine, odnosno upravo u mandatu Vlade koju je predvodio tada SDP. Ovo jasno pokazuje potpuni izostanak bilo kakve promišljene i odlučne politike te volje tadašnje Vlade da putem raspoloživih mehanizama poduzme bilo kakve mjere za promjenu negativnih pokazatelja i tada postojećih trendova u poslovanju INA-e. Drugim riječima najodgovornija za trenutni položaj INA-e jest Vlada u razdoblju od 2012. do 2015. godine. Još je jedan bitan razlog za promjenu vlasničke strukture INA-e, a to je ponajviše činjenica da se u postupcima odlučivanja prevladavajuće odlučuje u korist samo jednog dioničara, odnosno da se zanemaruju interesi ostalih dioničara, a ponajviše strateški interes RH. Svjesna važnosti INA-e za naftno poslovanje u Hrvatskoj te smatrajući da je potrebno zaštititi strateški nacionalni interes u području energetske stabilnosti i zaustaviti ove negativne trendove u poslovanju INA-e, ova je Vlada donijela odluku o otkupu dionica od Mađarskog MOL-a. Vladinu odluku o otkupu MOL-a, MOL-ovog udjela u INA-i, koliko se i sam sjećam, podržao je javno i SDP, odnosno vi poštovana gospodo, gotovo svi koji ste predlagatelji ove interpelacije. 19. siječnja 2017. godine Vlada je osnovala savjet za pregovore sa Mađarskim MOL-om čija je zadaća bila davati smjernice, poduzimati mjere i aktivnosti te predložiti Vladi najbolji model kojim bi se ostvario otkup dionica INA-e koji danas drži MOL. Međutim s obzirom na činjenicu da je jedan od ciljeva ove Vlade smanjenje javnog duga, čemu u prilog ide da je Vlada usvojila strategiju upravljanja javnim dugom za razdoblje od 2017.-'19. godine, Vlada RH je jasno izrazila stajalište da je jedna od bitnih odrednica pri odabiru modela otkupa dionice INA-e te da taj model ne uzrokuje povećanje javnoga duga. Krajnji cilj Vlade je osigurati gospodarski rast i razvoj, odnosno gospodarsku stabilnost, a Vlada RH prepoznaje da je energetska strategija za koju je INA od presudnog značaja, jedan od najvažnijih čimbenika gospodarskih stabilnosti. Vlada je u kolovozu prošle godine, dakle 24. kolovoza 2017. na temelju prijedloga savjeta za pregovore sa Mađarskim MOL-om donijela zaključak da se provede odabir investicijskog savjetnika u transakciji mogućeg otkupa dionica INA-e koje su u vlasništvu MOL-a te da taj postupak zajedno provedu Ministarstvo financija i Ministarstvo zaštite okoliša i energetike. Poziv za podnošenje ponuda poslan je na adrese ukupno 22 potencijalnih renomiranih međunarodnih savjetnika te je zaprimljeno 7 ponuda. U travnju ove godine, na temelju provedenog postupka odabira investicijskog savjetnika, odabran je konzorcij koji čine Morgan Stanley, Intensa Sao Paulo grupa i Privredna banka Zagreb, između ostalog i zbog relevantnog iskustva u analizi dosadašnjih poslovanja grupe INA. Obveza investicijskih savjetnika izvršiti dubinsku analizu kompanije, procijeniti vrijednost same INA-e te pomoći Vladi RH u pronalaženju i odabiru potencijalnih strateških partnera. Stav ove Vlade je da INA ostane vertikalno integrirana kompanija sa svim svojim komponentama te su u tom kontekstu poduzete ove aktivnosti o kojima sam maloprije i govorio. Što se tiče objave odluke arbitražnog suda i Ženeve, ponoviti ću mišljenje Vlade koje se temelji na pravilima komisije za međunarodno trgovačko pravo, da se odluka može javno objaviti samo u suglasnost obiju stranaka, a prema proceduralnim naredbama svi se aspekti ovog arbitražnog postupka moraju čuvati tajnima, pa i nakon okončanog arbitražnog postupka. Osim toga, objavljivanje odluke ovog arbitražnog suda moglo bi negativno utjecati na arbitražni postupak između RH i MOL-a koji se vodi pred međunarodnim centrom za rješavanje investicijskih sporova u Washingtonu. Predlagatelj interpelacija u zaključcima predlaže Hrvatskom saboru da se usprotivi privatizaciji HEP-a radi renacionalizacije INA-e. Na tragu toga potrebno je podsjetiti predlagatelje da je Vlada u mandatu 2012. do 2015. bila svjesna svih onih predradnji koje je bilo potrebno učiniti da bi se uopće moglo krenuti u inicijalnu javnu ponudu HEP-a a ipak prvo što je učinila, jest da je odabrala savjetnika, za realizaciju inicijalne ponude. Stoga, inicijalna javna ponuda HEP-a koja je zapravo pokrenuta za vrijeme Vlade gospodina Zorana Milanovića, u kojoj su sjedili i neki od potpisnika ove interpelacije, ne bi trebala biti točka prijepora za predlagatelje ove interpelacije. Ako ste tada bili za smanjenje udjela vlasništva RH u HEP-u, jer jedan od vaših argumenata, za to je bio, da su pripremane radnje koje ste proveli, ukazali na činjenicu, da elektroenergetske kompanije, koje su izlistane na burzi, ostvaruju bolje rezultate, nego one kompanije, koje su u potpunom državnom vlasništvu, postavlja se jedno ključno pitanje, zašto se danas tome protivite. Na kraju Vlada smatra da je zbog zaštite nacionalnih interesa potrebno otkupiti dionice INA-e, provesti sveobuhvatno restrukturiranje tog društva, te usmjeriti poslovnu politiku na jačanje aktivnosti, koje će osigurati INA-i rast i razvoj i vratiti joj onaj tržišni položaj koji je imala unatrag 10 g. kojoj u biti i pripada, a metodologiju ili model otkupa, nakon dubinskih analiza, predložiti će vladi odabrani investicijski savjetnik nakon potpisa ugovora. Stoga, još jednom iznosim stav vlade izrečen u mojoj prvoj rečenici, dakle, Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da ne prihvati zaključke ove interpelacije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom ministru, gospodinu Darku Horvatu na obrazloženju izvješća Vlade. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, vi uz politiku gospodina Bačića i gospodina Plenkovića, vrući krumpir, prakticirate politiku, krivi su drugi. To su dvije pretežite politike HDZ-a, vrući krumpir i krivi su drugi. Znači sada smo čuli, da je HDZ pun vrućih krumpira, a sada čujemo da je uvijek netko drugi kriv. A zbog čega onda imamo Vladu? Da skuplja isprike, ili da nudi rješenja. Dajte vi nama rađe objasnite kako ćete skupiti 15 milijardi kuna za kupnju INA-e, to bi bilo recimo korisno, da ovdje sada kažete hrvatskim građanima, kako hrvatska vlada, misli skupiti 15 milijardi kn, da bi kupila 50% INA-e i kako mislite da vam u tome mogu pomoći strani savjetnici kojima ste udijelili 10 milijuna kuna da sada vas savjetuju, za tu, po meni nemoguću misiju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras. Odgovor, ministar Horvat, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani saborski zastupniče. Prvo ono što brine sve nas, a svjesni činjenice da vi vrlo lako i dosta bahato baratate brojkama koje ne drže i ne poju vodu, bez obzira da li one bile dio vrućih krumpira ili nečeg drugog. Mi se u Vladi pitamo, od kud vama uopće činjenica i stav, da za reotkup postojećeg portfelja MOL-a treba 15 milijardi kn. Mi u ovom trenutku odabirom investicijskih savjetnika, želimo jasnu sliku, koliko INA vrijedi, a kada dobijemo jasnu sliku koliko INA vrijedi, onda ćemo znati i participaciju MOL-ovih dionica, bude li uopće želje i namjere da MOL svoje dionice u jednom trenutku stavi na tržište.
Zahvaljujem na odgovoru, ministru Horvatu. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, poštovani ministre, ja bi postavio pitanje, prvenstveno gdje je vaš kolega ministar Čović? Jer ako govorimo o energetskih kompanijama, ja sam očekivao da će biti on, kao resorno nadležan ministar, može biti njegov državni tajnik, koji je zadužen za energetiku, a bojim se da ovdje bi mogli sada postaviti novi zahtjev, a to je interpelacija o radu ministra. Ministra koji za vrijeme njegovog mandata, vidimo da uspješno se provodi, zatvaranje Siska kao rafinerije, na koju se on oglušio. Znači nema ni jedne njetgove javne izjave kojom se bori da se to ne dogodi. Prema tome, i ova vaša tvrdnja, da se radi o vertikalnoj integraciji, na kraju neće uopće biti daleko od istine. Biti će vertikalno integrirano. Ono što ostane. Ali, evo, ja vas, pitam, gdje je ministar Čović. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Panenić, odgovor, ministar Horvat, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani saborski zastupnice, pa evo, koristim priliku ispričati ministra Čovića zbog unaprijed dogovorenog službenog puta, a kada je potvrđivao svoje obaveze za današnji dan i kada je uletjela ova točka u regularni dnevni red, jednostavno, te obaveze se više nisu dale niti prolongirati niti otkazati.
Zahvaljujem na odgovoru ministru Horvatu, sljedeća replika, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Ja duboko žaljenje izražavam što nema nadležnog ministra, gospodina Čorića, ne znam koji je razlog, zbog čega njega premjer i Vlada nisu ovlastili ili nemaju povjerenja, nepovjerenja ili mora biti zadužen za vađenje većih krumpira kako je na nekim drugim mjestima. Ali, je činjenica uvaženi ministre, da ste rekli da treba u INA-i i HEP-u sačuvati nacionalni interes. Vlada je rekla da je za prodaju HEP-a, a INA nije sačuvala nacionalni interes. Zbog INA-e su brojni trebali biti u zatvoru, od onih koji je bio SDP od bijelih noći do Sanadera, koji je to prodao Vladi. Pa nije sačuvan nacionalni interes, u čemu vi čuvate nacionalni interes? U INA-i. Gdje su sada bijele noći, tko je vlasnik? Jer to vlasnik Hrvatska, gdje je novac, di su pare od toga? I želite li vi prodati HEP ili ne želite? Vlada je najavila da želite. Ja sam nagovijestio da ćete vi biti ministar, pogodio sam, pa vjerujem da ćete dati odgovor.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju, odgovor, poštovani ministar Horvat, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani saborski zastupniče već danas nekoliko puta izrečena je činjenica a zahvaliti ću se i kolegici Glavak danas ovdje što je pravovremeno i uvidjela jednu nelogičnost koja je danas ovdje bila u raspravi izrečena, dakle financijski savjetnici koji su angažirani, odabrani n javnom natječaju, nisu odabrani zbog toga da bi vrednovali vrijednost ili dionice HEP-a, već da bi jednom dubinskom analizom došli do spoznaje kolika je stvarna vrijednost INA-e danas 2018. g. nakon potpisa ugovora i aktivnosti odabranih savjetnika, relativno brzo to ćemo znati, a nakon toga moći ćemo prepoznati odnosno definirati koliki je ustvari tržišni udio u onoj apsolutnoj vrijednosti dionica koje su danas u portfelju MOL-a. Što se događalo od 2002. g. pa do dana današnjega sa INA-om, mislim da je danas bilo apostrofirano i mislim da se ne treba vraćati u tu povijest nego saznati što smo u ovom trenutku u mogućnosti učiniti danas [[Upadica Brkić: Zahvaljujem ministre na odgovoru.]] da bi vlasničko upravljačka prava…
Slijedeća replika poštovani kolega Peđa Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine ministre, naravno da ovi savjetnici o kojima govorite koji su izabrani u travnju, nisu izabrani za privatizaciju HEP-a kad Vlada RH za privatizaciju HEP-a već ima savjetnike u formi grupe Borg, pa to već znamo, imamo o tome i dokumentirane informacije. Međutim ono što ću vas pitati i molim vas da mi odgovorite najkraće što možete po mogućnosti sa da ili ne bez filozofiranja su dva pitanja. Prvo, da li je MOL tražio od Vlade RH suglasnost za objavu dijelova arbitražne odluke kada ih je objavio na burzi u Budimpešti? I ako je je Vlada dala suglasnost, zašto Vlada istovremeno takvu suglasnost nije tražila za objavu arbitražne odluke u RH? I drugo pitanje, 30. prosinca 2016. g. u Dnevniku TV predsjednik Vlade Andrej Plenković najavio je prodaju 25% -1 dionice HEP-a i da će se time financirati otkup INA-e. Slažete li se sa premijerom, da ili ne? Hvala.
Hvala kolega Grbin. Odgovor, ministar Horvat, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega saborski zastupniče, pa ja u ovom trenutku nemam nikakvu informaciju da li je mađarski MOL bilokakvu suglasnost traćio ili dobio od Vlade RH a njegov postupak u ovom trenutku ne mogu komentirati jer to je odluka MOL-a. Mi se držimo pravila i propisa ako je izrečeno i u pravilima stoji da se bez suglasnosti druge strane predmetna odluka ne objavljuje, mislim da je u redu ako su pravila propisana a između ostaloga neki se od nas tih pravila i žele držati. Što se tiče najave premijera Plenkovića da će se kao jedan od mogućih modaliteta, IPO-a ili HEP-a probati otkupiti odnosno doći do investicijskog potencijala za otkup portfelja MOL-a u vlasništvu INA-e, premijer Plenković je tada jasno napomenuo da je to jedan od mogućih… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Sa čime?
Zahvaljujem poštovanom ministru na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Ivan Šuker, izvolite.
Gospodine ministre, šteta je što niste odredbe Zakon o privatizaciji INA-e iz 2002. g. Očigledno gospoda su zaboravila što su unutra napisala, između ostalog da u trenutku ulaska Hrvatske u EU, Hrvatska će imati samo 25% INA-e. Druga stvar 2010. sam ja kao potpredsjednik Vlade stavio na dnevni red Vlade i da se poništi točka o prodaji HEP-a. I tada je to donešeno. A treća stvar istine radi i radi onih koji pričaju svašta, HDZ nije prodao nijednu dionicu MOL-u. HDZ je prodao nešto manje od 17% dionica hrvatskim građanima, institucionalnim ulagateljima, nešto manje od 6% dionica zaposlenicima INA-e i 7% dionica je dano u fond hrvatskih branitelja. Dakle HDZ nije prodao nijednu dionicu MOL-u, to je istina. I to se može provjeriti i ja vas lijepo molim da ne govorite neistine. To što su građani kasnije i zaposlenici INA-e prodavali, to je njihov problem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šukeru. Odgovor, poštovani ministar Horvat, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa poštovani zastupniče, ja se sa svime danas ovdje izrečenim s vaše strane mogu složiti i sama činjenica da je HDZ-ova vlada predložila i u njenom mandatu je došlo do storniranja provedbe Zakona o privatizaciji HEP-a, mislim da je time gotovo sve izrečeno.
Zahvaljujem poštovanom ministru Horvatu na odgovoru. Slijedeća replika poštovana kolegica Sunčana Glavak, izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker je djelom izrekao ono što sam ja zapravo željela podsjetiti kada je sve počelo, vidim da je pobjegao i kolega Maras da ne bi još jednom morao čuti ovu činjenicu. Dakle proces INA-e odnosno otkupa dionica i prodaje nije počeo ni prošle ni pretprošle godine, Vlada premijera Plenkovića točno je na Badnjak 2016. g. a tada i zajedno sa koalicijskim partnerima iz MOST-a i tadašnjim ministrom Dobrovićem, odlučila je da će pokušati većinski paket dionica vratiti u ruke RH smatrajući iznimno važnim Hrvatsku kao energetski neovisnu zemlju i jednako tako važno za RH očuvanje radnih mjesta i ulaganje u INA-u koje je kao što smo čuli i od resornog ministra, proteklih godina bilo nedovoljno, barem prema onome što je sukladno svim ugovorima INA bila obvezna i činiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glavak. Odgovor, poštovani ministar Horvat, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana saborska zastupnice, u svemu izrečenome ste u pravu, dijelite stav hrvatske Vlade, dakle ja bih ovdje samo podsjetio i napomenuo da je upravo ova Vlada stala na kraj pripremanoj nazovimo to privatizaciji HEP-a od strane Vlade SDP-a predvođenom gospodinom Zoranom Milanovićem, dakle sve one aktivnosti kojima se ta Vlada bavila od 2012. do 2015. godine u pripremi javne ponude dionica HEP-a, ova Vlada je obustavila i u ovom trenutku ne razmišlja o privatizaciji HEP-a.
Zahvaljujem poštovanom ministru, gospodinu Horvatu na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve replike. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Ivan Vilibor Sinčić. Nije nazočan, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Cijenjene kolegice i kolege, poštovani ministre. Evo sad u 20h ovdje, nadam se da ovo što razgovaramo više se možda svodi na neke kolegijalne razgovore, nego na stvarnu raspravu koja bi trebala dosegnuti do prvenstveno naših građana koji bi saslušali možda stajališta različitih stranaka ovdje u Saboru, upravo o problemima koji su dosta bitni za Hrvatsku, ne dosta, nego jedni od najbitnijih. Mi govorimo o najvrjednijim kompanijama u Hrvatskoj, o INI i o HEP-u. Izneseno je ovdje više stajališta pa bih ja samo na neka se osvrnuo. Kolega Peđa Grbin on je, uzeo mi je jednu misao koja se odnosila na vrednovanje HEP-a, kao takvo jeste upravo ti ljudi koji su kasnije sastavni dio grupe Borg bili ono i oni su sudjelovali u vrednovanju koje je službeni dokument, kojega raspolaže Ministarstvo energetike u ovom slučaju, ali treba reći da je naručitelj toga posla bio sadašnji partner Vlade, to je gospodin Vrdoljak dok je bio ministar. Vidimo ovdje i neslaganje oko samih izjava koje su dane, prvenstveno riječi premijera Plenkovića, naša kolegica Glavak ona, s obzirom da je bila glasnogovornica ispravlja navode iz medija, vidimo izgleda da je došlo do pogreške u medijima, da mediji iznose zapravo neke riječi koje vjerojatno nisu kao takve iznesene. Trebalo bi to provjeriti i onda se pitam radi čega nije bilo i urgirano da se objavljuju neistine po medijima jer za svaki navod koji je pročitan iz medija je rečeno nije bilo tako. Kolegi Šukeru bih ja samo rekao, cijenit će ovo što ste rekli, ono to i jeste točno, međutim ono što je otežavajuće za vašu stranku, a to je prijenos prava, upravljanja koje je napravio Sanader. Mislim ono, to trebamo zapravo doživiti. Ovaj dio što je MOL uspio otkupiti dionice, taj dio vjerojatno kao takav mogao se dogoditi da zaposlenici prodaju MOL-u koji je otkupljivao na tržištu, međutim ono što treba reći da prava upravljanja su nešto što nam je kasnije otežalo našu poziciju, mogli smo imati jednaka prava upravljanja da bude i Hrvatska Vlada i MOL ravnopravni partneri i vjerojatno onda govori o investicijama ne bi otišli u ovome smjeru. Još bih samo jedan ispravak, znači kada je premijer Plenković na onaj 24. prosinac izišao sa najavom da će se otkupiti INA, o tome se nije konzultirao ni sa ministrom Dobrovićem tada, niti sa MOST-om. Mi jesmo iskazali naš kasnije, znači iskazali jesmo naš interes da to otkupimo, ali smo imali odmah neslaganje oko modela koji je opet bio autonomno donesen od strane premijera i prema njemu bliskih osoba. Ali evo, ajmo iznijeti i neko razmatranje vezano za ovu inicijativu. Vidjeli smo sa naslovnica tjednika Globus jednu poruku koja zapravo na neki način vrišti, a to je INA više nikad neće biti Hrvatska. Prošlo je eto tih godinu i pol dana, nešto više od tog Badnjaka 2016., tada su naslovi bili drugačiji. INA će biti renacionalizirana, mi ćemo preuzet, ali izgleda da je to bilo samo pokušaj da se problem oko presude arbitraže na neki način pokrije i da ćemo mi riješiti pitanje INA-e tako što ćemo renacionalizirati. Kasnije je došlo pitanje treba razmišljati o tome kako to platiti pa se odmah pojavilo mogućnost ono idemo prodati HEP, znači ona grupa koja smo imali problem sada oko Agrokora, oni su vrlo brzo imali rješenje jer su već sudjelovali u pripremi toga rješenja. Tada je i premijer Plenković rekao da je on upoznao i Mađarsku Vladu pa onda izjave oko toga što će i kako biti otkupljivano, da mi sad nakon godinu i pol dana zapravo imamo izjave evo ministra Horvata ovdje da ćemo onda vidjeti kada bude odlučeno od strane savjetnika da li ćemo otkupiti. Tada je bilo jasno komunicirano da Mađarska strana je zainteresirana da proda. MOL jedino što je izjavio da je bio i ostaje otvoren za razgovor o budućnosti INA-e, ali nije dao izjavu mi ćemo prodati. Vidimo da od tada onaj financijski rezultat kojeg je ministar pojasnio da je bilo pada, nakon toga vremena kad se pojavila udavača, kad se pojavio netko tko je pružio glavu ko što je premijer Plenković da želimo otkupiti, od tada financijski pokazatelji INA-e rastu pa sada imamo i podjelu dividende. Znači cijena kompanije će rasti, to više možda neće biti 15 milijardi, možda bude sada i 20 milijardi. I sigurno jedna procjena nije ta koja je relevantna, nego će biti odluka o tome koliko INA će vrijediti u nekom budućem vremenu. Nama u Hrvatskoj ona jako puno vrijedi, smatramo da ona može jako puno doprinijeti razvoju, ali čini mi se da i MOL svjestan toga i ove najave, želi ostvarit maksimalno moguću cijenu. Nakon toga sve ide svojim redom, drugim se poslovima bavimo, mi i dalje potražujemo Hernadija, naše pravosuđe, Interpol nadmudruje se da li je potjernica pravovaljana, da li će biti isporučen, Robert Ježić on i dalje ustrojem štedi onih 5 milijuna eura koje bi trebao uplatiti Hrvatskoj državi, jedino premijer, bivši premijer Ivo Sanader, on ne gubi vrijeme malo došao je do zdravlja, piše knjige i vjerojatno ćemo imati vrlo brzo njegovo stajali šte o tome kako to što je on dao nije baš takvo kao što su ljudi vidjeli nego uvijek ono što ljudi vide HDZ utvrdi da je to drugačije. Nakon nekog vremena sve to zapravo je drugačije nego što je tada bilo. Ali evo, vratimo se malo na INA-u znači od 1964. kada je kompanija rasla, kada je u sastavu INA-e bili su Petrokemija, Dioki, Dina, svašta je toga bilo. To je bila kompanija koja je i tada bila bitna u bivšoj Jugoslaviji gdje vidimo da su se i brojni prijepori vodili između projugoslavenskih i prohrvatskih partijskih struja. Možda smo se zavarali da su to bile političke ali vidimo da su bile i vrlo ekonomski interesi izraženi gdje je sada kada se vraćamo u prošlost puno novca iz te kompanije putem tvrtki osnovanih u inozemstvu prelijevano iz državnog novca u privatne džepove i osiguravalo blagostanje. Nije čudo što se nakon toga uz INA-u povezuje puno ljudi iz tadašnjeg vremena i u sadašnjosti. I ti dokumenti koji su se pojavili pokazuju silne malverzacije, rast investicije pa jedna Dina koja je bila zajedničko ulaganje INA-e i Dau kemikala koja je trebala koštati 700 milijuna dolara plaćena više od 2 milijarde, nikad ovršena, vanjsko poslovanje, spominju se djeca, nekih narodnih heroja, koferi dolara, koje su vozili službenim automobilima. Spominju se INA-u pod nazivom Fleković i sinovi. To spominje nažalost i sa 6 metaka u leđa ili sjekirom u glavu Stjepanu Đurekoviću ali samo se spominje ali evo da nema drugih država ne bi mi to nikada ni pokušali riješiti. Doduše INA je odigrala i važnu funkciju u stvaranju neovisnosti financiranju tako da i tu treba iskazati ipak zahvalu da smo imali takvu kompaniju. Oko same privatizacije, neosporno 2002. donesena je u Račanovoj Vladi odluka ide se u privatizaciju. Slavko Linić tada potpredsjednik Vlade za gospodarstvo i predsjednik nadzornog odbora je sudjelovao upravo u kreiranju te ključne odluke, napravljeno 2 zakona, Zakon o privatizaciji INA-e, Zakon o privatizaciji HEP-a što je interesantan podatak. Iz prije privatizacije izdvojeno niz poduzeća kao što je Petrokemija koja i danas muku muči da preživi i Dioki koji je putem ruku Roberta Ježića završio u stečaju. Sanaderova Vlada je to svima poznato popravila u svom stilu ali kažem to je samo nastavak politike koja se cijelo vrijeme vodila u INA-i. Gdje smo danas? Danas imamo interpelaciju koja napada nemuštu politiku Vlade HDZ-a, ne neračunajući o tome što je bilo možda prekjučer prije nego što je Vlada premijera Plenkovića radila, bilo je i drugih radnji koje se vežu upravo i za SDP. I onda ih ove kombinacije, SDP napada HDZ, uz njih je HNS koji je bio uz SDP, čini mi se da tu onako zatvara se jedan krug, baš onako ne zvuči zgodno a sve to skupa u duhu, zapravo u vremenu arbitraže, druge arbitraže gdje umjesto da zbijemo redove, da stvarno obranimo interese RH da stvarno podastremo sve dokaze koji nam govore u našu korist, mi ćemo izgleda još više ugroziti i ovu arbitražu nego što smo prethodnu. Pitate se zašto naši svjedoci nisu dolazili na arbitražu, zašto ih se nije moglo dobiti, zašto nisu davali izjave radi toga što nije bilo nikada jasne hrvatske politike, ujednačene politike koja se treba boriti za nacionalne interese i osuditi bilo koje postupanje koje je narušilo to. Ali mi smo imali sudsku praksu koja je najviše pridonijela gubitku koji su, kada su rekli da Sanader je praktično slobodan čovjek. Da nije učinio to što su svi vidjeli svojim očima i što se dogodilo. Sada imamo situaciju gdje evo prije 2, 3 mjeseca izabrani su investicijski savjetnici koji bi trebali kupiti udio MOL-a ukoliko MOL to želi, ali mi ćemo platiti i tih 10 milijuna samo da bismo mogli vidjeti da li MOL zapravo želi. Nije se razgovaralo s MOL-om uopće, da li je on za prodaju. Imamo i iskazane interese već ranije … [[Govornik se ne razumije.]] je iskazao interes da bi kupio, pojavila se informacija i da određena američka tvrtka želi ući u strateško partnerstvo. Prema tome, više mi ne govorimo o renacionalizaciji, taj pojam je nestao a i sam premijer je već to spomenuo da više nema renacionalizacije nego samo transfera iz ruke MOL-a u nekoga drugoga tko nije opet nacionalna hrvatska kompanija nego je strana kompanija. I onda se pitamo da li ćemo mi s time postići da se štite hrvatski interesi da dobijemo vertikalno integriranu kompaniju koja štiti hrvatsko gospodarstvo, koja na kraju je sastavni dio i prožima hrvatsko gospodarstvo ili će to biti opet situacija kao što imamo u Agrokoru da hrvatska kompanija bude preuzeta od strane kompanije gdje opet nam dolazi bojazan što će se dogoditi u budućem vremenu. Tu da nam ne bi bilo od pomoći pojavi se malo i Europska komisija koja upravo upre prstom u Zakon o privatizaciji INA-e i traži usklađivanje toga zakona sa pravnom stečevinom, izmjenu članka 10. kojima smo imali zagarantirana posebna prava koja možemo zaštititi, jer što je? Ukoliko poklekne upravo ovaj ministar Čorić koji nije se pojavio danas, koji ima važnije stvari u svom mandatu, nego što je pitanje INA-e, moglo bi se dogodit da oni izmijene taj zakon, da nakon toga MOL može bez ikakvoga pitanja raspolagati svojim udjelom na način kako god želi. Evo u ovih 15 minuta što imamo vremena kao Klub zastupnika MOST-a trebali bi se o svemu tome očitovati. 15 minuta za nešto što su drugi 15 godina i koju više stvarali i stvorili ovaj silni nered. Znači 15 minuta da riješite nešto što je u 15 godina netko doprinio svojim koruptivnim ili bilo kojim drugim radnjama da danas je jedan od ključnih problema Hrvatske. I onda, kao što sam na početku rekao, opet naslovnica, sad imamo naslovnicu Nacionala, imamo novoga direktora INA-e Fašimona koji kaže želimo što prije INA-u pretvorit u običnu podružnicu MOL-a. Dok se mi bavimo prenacionalizacijom, oni to pretvaraju u svoju podružnicu. Prema tome, vertikalno integrirana podružnica, to je poruka koju šalje MOL. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Paneniću. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi podpredsjedniče, uvaženi zastupnici i zastupnice. Pa danas nazočimo još jednoj raspravi o jednoj interpelaciji koja bi trebala odgovoriti pitanja i poteze Vlade vezano uz najavljenu renacionalizaciju INA-e i privatizaciju 25% manje jedne dionice HEP-a. Već sam naslov ili naziv te interpelacije jasno pokazuje da je to promašena interpelacija, uradak, koji naravno sukladno Poslovniku jedna desetina zastupnika može podnijeti i to je podnijela ja mislim na vrijeme jer da trebaju danas, bojim se da bi uspjeli skupit 15 zastupnika koji bi mogli potpisat jedan takav tekst, ali eto što imamo tu imamo. i tražili su da otvorimo raspravu i da donesemo zaključke kako su predloženi. Raspravu ćemo otvoriti, zaključke prihvatit nećemo, to mogu reći u ime kluba HDZ-a da jednostavno ne odgovaraju, ni istini, ni našim promišljanjima o INA-i, niti su posloženi onako kako bi trebalo da bi jedna interpelacija izgledala ozbiljno. A kad još čujem uvodnu raspravu predlagatelja u kojoj oni kažu zašto hoćete vratiti INA-u kad potražnja za gorivom pada, spori ste u tome jer mi želimo brže, želite prodat HEP za kojeg smo mi pripremili sve, nemojte to raditi jer mi znamo sve. Jednostavno ne zna se što s čime ima veze i zaista da li ovakav jedan uradak uopće i treba imati ozbiljnu raspravu s obzirom da sve ono što smo čuli jednostavno možemo nazvati, neću kao što je jedan zastupnik SDP-a nazvao danas jedan zakon, ali ovo je zaista u velikom djelu bizarno. Jer o INA-i i MOL-u u ovom Domu raspravljalo se u proteklih 15 godina i nije bilo Vlade koju nije dohvatila ta priča, a sve je počelo 2003. godine, 2002. Zakonom o privatizaciji INA-e, 2003. tamo negdje već pred kraj mandata, kad se već vidjelo da će SDP otić s vlasti privatizirali su to za 500 milijuna dolara, prodalo se 25 + 1% dionica i naravno onda je nastale su priče iz Vlade u Vladu i kad vidimo što je SDP samo pisao u djelu interpelacije, kako je u njihovom mandatu izgledala INA, e to je onda tek priča koja bi trebala završiti u nekakvom korneru ili van svih granica normalnog razmišljanja ili ponašanja. Ova Vlada u svom programu nije navela da će nešto u tom djelu raditi, međutim kao i kod Agrokora, dohvatila nas je i ta priča jer mnogi su sve u povijesti nešto znali. Jednostavno morali smo povući potez kako bi se pokušao ispraviti naslijeđen problem vlasništva i upravljanja INA-om kao najvećim gospodarskim energetskim subjektom u RH. Odluka Vlade da je potrebno otkupiti suvlasnički dio MOL-a, čime bi RH stekla većinsko vlasništvo u INA-i, koja zaista ima snažan i značajan utjecaj na cjelokupno Hrvatsko gospodarstvo i energetsku stabilnost i sigurnost RH bila je očito razlog ove interpelacije. Danas nakon 17 mjeseci nije isto raspravljati o tome kao možda i prije 17 mjeseci jer su se mnoge prilike i u sabornici i u Vladi i u političkom životu promijenile. Međutim činjenica jest da je predsjednik Vlade za Badnjak 2016. godine dao izjavu i to jest donijela ta odluka da je Vlada odlučila u svoje vlasništvo vratiti INA-u otkupom cjelokupnog udjela koji u njoj ima MOL. To je uslijedilo nakon što je arbitražni sud komisije UN-a za međunarodno trgovačko pravo u Ženevi odlučio da dokazi koje je Hrvatska podnijela nisu dovoljni da dokažu da su ugovori sklopljeni 2009. nastali kao plod koruptivnih aktivnosti. Što su učinile sve političke stranke drugi dan? Pozdravili su takav potez pa i SDP, svi su se složili da je to važna odluka i da toj odluci treba pristupiti na najbolji i najodgovorniji mogući način. Sam premijer snažno se protovio takvoj odluci i rekao da će povući određene pravne poteze ne bi li je uspio osporiti. Međutim nakon malo vremena od te izgovorene rečenice i odluke, kad je prošla ja mislim zimska stanka, kad su se zastupnici vratili u Sabor, krenule su priču o tome da SDP želi interpelaciju jer činjenica je da se pojavila priča o tome da bi trebalo prodati dio HEP-a kako bi se otkupilo dionice MOL-a i naravno to je dovoljan razlog da oporba krene sa svojom pričom. I sjetimo se, čak se i ja sjećam jednog aktualca ovdje, gdje je postavljeno pitanje, a i premjera, koji maše, gotovim materijalom, koja je ostavila prethodna vlada Zorana Milanovića u pripremi cjelokupnog tipova samog HEP-a. To su činjenice da bi danas slušali nešto drugo. Danas imamo sljedeće činjenice, 49% MOL, 41% RH, 10% svi ostali i naravno, da imamo jedan odnos gdje je došlo do prevladavajućeg odlučivanja u korist jednog od dioničara i tu bi svaka Vlada trebala i mora reagirati. I na sjednici 119.1.2017. prva odluka osniva se savjet za pregovore s MOL-om. Ono što je vrlo važno, kada se je donijela odluka o tome, da se treba otkupiti cjelokupni udjel koji ima MOL u INA-i, onda je rečeno stajalište, da je jedno od glavnih odrednica, po odabiru o modela otkupa dionica INA-e, da isti ne uzrokuje povećanje javnog duga. Da isti ne uzrokuje povećanje javnog duga. I kada smo kod javnog duga, opet se možemo uspoređivati sa onima koji govore da ova Vlada nije dobra, da ne radi ništa, sjetite se nekih vremena u kojoj su oni vladali, pa se sjetiti nekog razdoblja od 2011.-2015. g. kada taj javni dug, sa 69% BDP-a naraste na 87 u kunama za gotovo cijelih 80 milijardi. Lijepo smo trošili, znali smo trošili ništa nismo riješili, ali kada smo sišli s vlasti, puno smo toga zaboravili i danas u oporbi mnogo toga znamo. Što se tiče samog sadržaja interpelacije, jasno, već sam nešto o tome rekao, SDP u točki 4 navodi, kako je u vremenu njihove Vlade izgledala INA-a i što su oni to radili, u razdoblju 2011.-2015. Ukupni prihodi smanjeni 37%, prerada nafte 21%, gubitak akumulirana 2011.-2015. 4,8 milijardi kn i naravno interpelacija vama, vi ste pokušali nešto tu raditi, popraviti. Ipak 2016.-2017. došlo je do oporavka cijelog tog sustava i 2017. iskazana je neto dobit od 1,2 milijarde kn. Čitam ovih dana dividenda od 800 milijuna kuna. Jer ipak složiti ćemo se bolje podijeliti dobitak, nego gubitak. Naravno, navodi se i mnogo drugih činjenica, što se tiče same modernizacije, rafinerijskih postrojenja i odnos u razdoblju u 2015. u odnosu na 2011. kada su bila praktički i zadnja modernizirana rafinerijska postrojenja, sve poslije toga, svelo se na to, da je ta vlada vidjevši, što treba činiti ili učiniti jednostavno, rekla idemo na arbitražu i ostaviti ćemo to nekome ko dođe, pa vidjeti ćemo kako će to završiti. Ali, bit ćemo optimisti. I što imamo onda u zaključcima, prvi zaključak Vlada RH dužna je u roku od 15 dana obavijestiti Hrvatski sabor o statusu i tijeku provedbenog postupka koji je Europska komisija pokrenula vezano za odredbe Zakona o privatizaciji INA-e. Vlada je rekla da će odgovarajuću prethodnu komunikaciju sa Europskom komisijom pripremiti odgovor RH na obrazloženo mišljenje i pravovremeno ga dostaviti službama Europske komisije. Onda imamo drugu točku zaključaka da Hrvatski sabor podržava pozitivne propise koji je donio Hrvatski sabor. S time se možemo složiti, to je zaista jedna dobra, stilska figura, treća točka, dužna je Vlada bez odgode objaviti odluku arbitražnog suda u temeljenog prema pravilima komisije. Ta odluka objavljena je u medijima, znamo na koji način je završila, iako se jasno Vlada od toga treba jasno se ograditi. I točke 4 i 5 gdje Sabor treba narediti Vladi nešto. Gledajući cjelokupnu kronologiju i ono što je rekao ministar i to da smo nakon savjeta odabrali savjetnika, smatramo da postoji i prostor i vrijeme ispred nas, da možemo povući određene poteze u smjeru koji je najavljen, ali da priča nije priča koja se rješava u 6 mj. ili godinu dana kao što neki željeli ili mislili. Prošli smo puno vlada do sada, kažem ovo je već 6 koja ima ispred sebe odnosa INA-MOL i vjerujem da ćemo uz ozbiljnost i odgovornost ove Vlade koju smo pokazali na mnogim problemima, koji su nas dohvatili, bez obzira što netko govorio o vrućim krumpirima, ali činjenica da jest i da svaki problem pokušavamo ponuditi rješenje. INA je naš zajednički interes mislim da tu klubovi trebaju biti zajednički, da trebaju stavovi biti usuglašeni i da se oko toga valja truditi, jer preveliki je to sustav da bi olako prema njemu prilazili, pogotovo sa ovakvim uracima ili ovakvim bizarnim interpelacijama. Kažem na razini bizarnosti, neodgovornosti i bez cilja. Još jedanput ponavljam na kraju Klub HDZ ne podržava ovu interpelaciju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Boriću. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Mislim da nema smisla sada nešto pretjerano obrazlagati. Probati ću biti što jasniji, što kraći, što koncizniji. Klub HNS-a neće podržati ovu interpelaciju, a nije ju ni podržao, dok smo bili i najljuća oporba u tadašnjoj vladi. S tim da ovo sada s obzirom na sva događanja koja su bila, a ja se slažem s kolegom Grbinom da je to više nakon godinu i pol dana, mislim da to apsolutno izgubilo neku aktualnost što se tiče tadašnjih okvira. Interpelacija je bila za ovu Vladu, prošle vlade, vlade kojima je bila SDP i HNS puno a to je na neki način djelovanje u ovom Saboru, koji je legitiman, ali ne treba praviti neku preveliku famu oko ovoga. Što se tiče mislim da smo mi ovdje jasni bili i sa kolegama dok smo bili u SDP-u, odnosno, sa kolegama u SDP-u dok smo bili u Vladi da IP HEP-a za stjecanje novca, za investicije, akvizicije, pa čak i korporativnu higijenu je nešto što, naravno 25% minus jedan je nešto što bi se moglo razmatrati i tog stava smo i danas. Što se tiče INA-e, ovdje su rekli, nije nitko štitio nacionalne interese. I mislim da ću i s time i završiti samo na kraju. Pa u onoj vladi, jedini tko je stao i koji je dobio takve batine, je upravo bio Ivan Vrdoljak, je stao braniti nacionalne interese i u INA-i, kada govorimo o rafineriji, svi smo mi za spas rafinerije, naravno treba naći rješenje. Ali tada, što je bilo u jeku i presude i arbitraže i svega, mislim da malo tko bi se u sudio stati i braniti na taj način hrvatske interes i to su mu priznali i sami radnici i rafineriji i u krajnjoj liniji same INA-e. Tako da, kažem ova interpelacija je zbilja, mislim godinu i pol dana, to je bila jedna druga vlada, dosta se toga promijenilo sada je izmijenjena vlada, drugačiji su odnosi, ali mi ni tada nismo podržali, pa nećemo svakako ni sada i Klub HNS-a sigurno neće ovo podržati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovani kolega Čuraj. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika, poštovani kolega Kažimir Varda, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolege, ja sam maloprije brojio 10 sada nas ima, ne znam ni ja 6-7. To pokazuje zapravo interes za interpelaciju. Pa i od strane samih potpisnika interpelacije. Istina i Bog zakašnjenja je rasprava, tu se slažem. Makar je Vlada odgovorila u roku koji je određen Poslovnikom. Međutim, šta da kažem, u ime kluba, mogu reći odmah završno da će Klub stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika podržati izjavu Vlade, odnosno, neće podržati prijedloga zaključka iz interpelacije. Zbog čega? Prvo, nastojati ću biti kratak. Interpelacije o radu Vlade RH, podnesena je od strane zastupnika SDP-a govori se o najavljenoj renacionalnizaciji. Kolega Grbin jako dobro zna da se radi o trgovačkom društvu, o dioničkom društvu i da se ne radi o renacionalnizaciji, odnosno, nacionalizaciji, već o postupku eventualnog otkupa dionica. Dakle, da jedan dioničar otkupljuje dionice drugog dioničara, što je sve sukladno Zakonu o trgovačkim društvima, uobičajenu postupcima primjene vlasničkih struktura stranke. Iz interpelacije i podataka, koje su potpisnici interpelacije prikazali, zapravo, se kao referentna godina uzima 2011. ako se ne varam, a onda vidimo da je kroz naredne godine pao prihod INA-e, da je, da je slabio tržišni položaj INA-e na nacionalnom i regionalnom tržištu i bilo je normalno da Vlada koja je sada u prilici, najavi promjenu vlasničke strukture INA-e. Kako će to biti u konačnici, vidjeti ćemo. Ali, mislim da je cilj jasan, a to je daljnji rast i razvoj i jačanje i vraćanje nekadašnje pozicije tržišne pozicije INA-e i ostvarivanje ciljeva vezanih za energetsku stabilnost RH. Upravo iz tih razloga ova klub će podržati izjavu Vlade vezano uz interpelaciju. A biti ću slobodan u skladu sa čl. 151. Poslovnika, s obzirom na interes zastupnika po ovoj točki dnevnog reda, predložiti podnositeljima interpelacije, da u skladu sa čl. 151. povući interpelaciju do zaključenja rasprave. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Kažimiru Vardi, prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Branimir Bunjac, nije nazočan, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Evo interpelacija je pred nama i činjenica je ovdje da kolega Varda, pošto je kolega iz SDP-a, kao predlagatelj bio s vaše liste izabiran, pa bi dobro bilo da možda i porazgovarate o ovoj inicijativi, jer jednostavno, to je tako u policiji Hrvatskoj, jedni koji su izabrani po jednoj političkoj opciji, na kraju zastupaju sasvim drugačije stavove. To je bit hrvatske politike. Međutim, ja bi kratko samo kazao, da je činjenica, da je za Božić, da je djed Božičnjak, Andrej Plenković, tada sa Martinom Dalićem, ministricom javno kazao da će ići u otkup INA-e, tj. prodajom 25% dionica HEP-a. Ja sam tada sjećam se kao zastupnik, po dobivenoj toj informaciji odmah reagirao, čak mogu i pročitati, što sam kazao tada i stojim iza tih riječi, odmah po tome sam reagirao. Reagirao sam iz razloga, šta nisam mogao shvatiti da netko najjaču stratešku tvrtku a to je HEP, koja je trebala biti regionalni, po meni, regionalni igrač, lider energetski na cijelom ovom području, da doslovno se počne igrati sa tom sudbinom, jer je sa INA-om, ista sudbina bila, kada se sjetimo, evo od početka bijele noći, cijeloga puta, dugo vremena se i ne priča o HN bloku u Siriji zajedničkoj tvrtke INA-e i Sirijske vlade od 2011, gdje je sada … [[Govornik se ne razumije.]] milijuna dolara bila dobit, mjesečna, ali je evo, ministrica koja isto tu nije nazočna, tada iz HNS-a, Vesna Pusić, raskinula tada bio kakve ugovore tijekom rata sa Sirijom i to smo izgubili mjesečnu dobit 70 milijuna dolara. Sjećamo se i postupka Ive Sanadera, gledajte činjenica je da se radilo o kuvertama, činjenica da smo u drugostupanjskoj presudi to je potvrđeno, činjenica da je Ustavni sud pobio nezakonitost, činjenica to da je to neozbiljno i činjenica da oko INA-e su izdani nacionalni interesi i činjenica da je jedna Vlada pala zbog INA-e i zbog konzultanata i njegovih pomoćnika koji su naravno radili pod paskom Joze Petrovića to je činjenica jedna je Vlada zbog toga pala jer se tada predsjednik i Predsjedništvo HDZ-a nije htjelo ograditi od Joze Petrovića. Nije samo Jozo Petrović bio unutar HDZ-a, bilo je Petrovića i u SDP-u tako i sličnih imena i prezimena. Prema tome INA je strateški interes. Sa HEP-om se ne smijemo igrati. Ja ću sada ovdje pročitati … [[ne razumije se]] evo kako sam odmah reagirao. Nitko nema pravo prodati HEP. Jedino vlasnica, a to su hrvatski građani. Prodati HEP nema nitko pravo osim vlasnika, a to je narod. Smatram da svaka odluka o prodaji HEP-a bez volje većine hrvatskih građana iskazana na referendumu bila još jedna u nizu izdaja nacionalnih interesa, a tome nas baš uči primjer INA-e gdje su pojedinci iz Vlade Republike Hrvatske od 2000. za šaku Judinih škuda uz pomoć raznih konzultanata, pravosudnih tijela i Ustavnog suda jer su neprijateljski predali INA-u mađarskom MOL-u. Do danas nitko nije osuđen niti je u zatvoru za izdaju nacionalnih interesa, nego čak glume žrtve, rugaju se s narodom i svima onima koji su dali svoj život za slobodu Republike Hrvatske. Ovo je objavljeno odmah nakon, ovo sam objavio odmah nakon urbi et orbi Andreja Plenkovića za vrijeme Božića izjavu da će … [[Govornik se ne razumije]] mijenjati dionicu za INA-u, HEP prodati da bi kupili INA-u. Naravno da je INA strateška, naravno da je INA problem hrvatske privatizacije, naravno da se INA najviše kada se najviše pozivalo na europske tekovine, na ulazak u Europsku uniju da se najviše INA pljačkala i najviše se dodvoravalo tada mađarskome MOL-u. Tada su radile kuverte, tada se lociralo, uključivalo, transferiralo hrvatske generale. Slično je bilo ne samo sa INA-om. … [[Govornik se ne razumije]] slično je sa Telekomunikacijama. Moramo znati da je telekomunikacije počeo privatizirati također HDZ-e, a završavao je SDP-e. Završio je SDP-e u vremenu kada je bilo najgore vrijeme oko Gotovine generala u tome košmaru se dogodilo da je SDP-e dao taj većinski paket i otišao u biti strancima i mi smo izgubili kontrolu nad našim Telekomunikacijama. A nad HEP-om ne smijemo. Ne smijemo dozvoliti da igra Vrdoljaka. Pa mi mijenjamo zakone ovdje. O Hrvatskim vodama zakon mi ga mijenjamo da se uknjiže građevine koje su na hidrocentralama da se uknjiže nad HEP-om. To je vrlo opasno znate. To je ta forma koju je gurao kolega Vrdoljak i toga se ne stidi njegov kolega iz kluba da HEP treba prodati. Ja mislim da HEP treba kupovati tvrtke u okružju. Kao što je MOL kupio INA-u zašto mi ne bi postali regionalni igrač? Imamo uvjete. To je drugo što smo mi … [[Govornik se ne razumije]] subvencionirane energije također to je bilo u Vladi kada je bio kolega Vrdoljak tj. predsjednik HNS-a vjetroelektrane znamo da milijarde kuna godišnje mi plaćamo skuplju struju, obnovljuje izvore, a da novac ide strancima dok mikrosolare ja ne znam jel' stotinu ljudi dobilo fizičkih i pravnih osoba mikrosolare. Sve je otišlo znači u obnovljive izvore, kvote su otišle za vjetroelektrane strancima to je poznato. Taj novac odlazi u strane džepove. Smatram da je izjava koju je dao premijer Plenković o prodaji HEP-a u najmanju ruku neozbiljna. Ako nema podlogu uopće razmišljati o prodaji HEP-a ili je već tada bio pod utjecajem kolege koji su u koaliciji HNS-a tada koji je bio u debeloj oporbi, ali evo ja osobno kao zastupnik tada većinski zastupnik bez obzira što nisam tada glasao za proračun osobno sam javno kazao da sam, ja sam sada pročitao, da sam protiv prodaje HEP-a bez referenduma, jer smatram da HEP može biti regionalni igrač i može biti najveći proizvođač električne energije i da može biti na ovom tržištu jedan od najjačih ne samo u Hrvatskoj naravno, nego regionalno. Zbog toga evo ova inicijativa je u biti na mjestu. Ali evo žao mi je što nas je samo troje, četvero u ovom Parlamentu. Žao mi je što ovdje nije ministar energetike, premda predviđao sam gospodinu Horvatu da će jednoga dana doći za ministra gospodarstva ovdje u brojnim raspravama. To možete potvrditi. Njegov smiješak na licu odaje da sam ja bio par puta govorio da je on, a i kolega Maras je govorio da njegove sposobnosti koje je iskazivao u Saboru, ali vama nije mjesto večeras ovdje gdje bi trebalo biti mjesto gospodinu ministru koji je nadležan za energetiku. Njegova isprika preko vas nama saborskim zastupnicima apsolutno ništa ne znači, jer parlament nije izabrao vas za energetiku, nego je izabrao gospodina Ćorića ne sumnjajući u vaše sposobnosti, a poglavito u ovome dijelu oko MOL-a i … [[Govornik se ne razumije]] onoj Vladi oko pregovora. Tu ste bili dosta aktivni, angažirani u slučaju oko Karamarka. Evo, hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miri Bulju. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa kolega Bulj na podršci i ovoj interpelaciji, mada ona ne obuhvaća ovaj cijeli period koji vi obuhvatite uvijek u vašim raspravama od 2000. ili još i ranije do danas. Dobro je to podsjetiti na neke stvari, mada je dosta često i ono što govorite kako se obično kaže u oku promatrača. Nekima izgleda ovako, drugima izgleda onako. Ali dobro je da podržavate nešto što je logično što na žalost ne podržava Vlada. Dobro ste primijetili da tu ima i … sa naše liste koji evo nakon što ste vi to rekli se izočio iz sabornice, koji to što sada govorimo u samoj kampanji bi vjerojatno podržao, ali nakon izbora se potrudio da izda i ono malo par stotina birača kojih je glasalo za njega.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu na replici. Odgovor kolega Bulj, izvolite.
Ma zaista je začuđujuće kako ljudi mogu … se i čekam i bio bih najsretniji da prođe ovaj referendum o biranju zastupnika imenom i prezimenom, bez obzira tko je predlagatelj, sad će reći netko predlagatelj ovaj ili onaj ili tko je prikupljao referendum, ali zaista ću biti najsretniji čovjek, dao bih sve pare na svitu kad vidim samo tko je protiv tog referenduma od ljudi koji su s nama ovdje kolega u Saboru bez obzira tko će proći saborski zastupnik. Ali je činjenica da i nama mora biti primjer kako se ne smijemo ponašati sa HEP-om i sa INA-om je počelo 25% plus jedna, pa 7% dionica vamo, 7 tamo i na kraju smo izgubili upravljačka prava na jedan najmorbidniji neprijateljski način smo izgubili od naše nacionalne tvrtke gdje MOL nije mogao biti ni deseti dio INE, puno slabija je tvrtka preuzela puno jaču tvrtku koja je bila od nacionalnog interesa. Zato se i ne smijemo ponašati, zato ova interpelacija … da se ne smijemo ponašati kao oko HEP-a kao ono INE.
Zahvaljujem kolega Bulj na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja bih volio da smo ovu interpelaciju mogli ranije raspraviti, bilo bi puno bolje da smo ju raspravili već početkom veljače 2017. godine, na žalost nismo. Međutim, tu je dijelom i odgovornost tadašnjeg predsjednika Sabora gospodina Petrova, ali nemojmo se vračati toliko u prošlost, gledajmo u budućnost i gledajmo u ono što je ova današnja rasprava otkrila. Ja ću vas pitati samo da mi potvrdite nešto, pratio sam, slušao sam, ali ja niti u jednom trenutku nisam od uvaženih kolega iz HDZ-a čuo da se izrijekom protive privatizaciji HEP-a radi renacionalizacije INE. A to je ono što piše u točki 5. Evo kolege Borića sada nema pa da on čuje vaš odgovor, ali recite mi, da li sam ja u krivu ili sam ispravno shvatio da nitko ovdje od prisutnih kolega iz HDZ-a niti ministar niti predsjednik Kluba, niti bilo tako dalje, ima što protiv privatizacije HEP-a. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grbinu. Odgovor kolega Bulj, izvolite.
Kolega vi niste u pravu, HDZ je za privatizaciju HEP-a to je činjenica da njihov koalicijski partner to zastupa, oni su sada ili pod ucjenom 5, 6 saborskih zastupnika HNS-a predvođenih Ivanom Vrdoljakom. Niti u jednom trenutku to sam ja primijetio nisu kazali, mi smo protiv prodaje HEP-a. Dapače, Zakon o hrvatskim vodama koji smo donijeli je vidljivo da ide u tome smjeru koje je Ivan Vrdoljak zacrtao, dugi niz godina pokušava progurati i ova Vlada je za prodaju HEP-a. To je vidljivo u Zakonu o hrvatskim vodama gdje su građevine na hidrocentralama i jezerima gdje se, sada se upisuje vlasništvo znači HEP-a da u biti su pripreme za privatizaciju HEP-a. Ali to nema nitko pravo privatizirat osim naroda. A uči nas ovaj primjer INE, kako smo izgubili stratešku tvrtku, a HEP ne smijemo dozvoliti da se izgubi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju na odgovoru. Završna riječ u ime Kluba HDZ-a poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Mnogobrojni kolegice i kolege. Vidite u ovoj sabornici jedna politička opcija je poslala jasnu političku odluku i želju. To je 2002. Zakon o privatizaciji INE i Zakon o privatizaciji HEP-a. HDZ je slanjem u 2010. godine Zakona o prestanku važenja Zakona o privatizaciji HEP-a poslao jasnu političku poruku da se protivimo privatizaciji HEP-a. I druga stvar, ako je u ovome Domu donesen Zakon o privatizaciji HEP-a, dajte mi recite koja bi to politička opcija se usudila ići u privatizaciju HEP-a a da ovom Visokom domu ne predloži zakon o privatizaciji HEP-a? Da li ste vi vidjeli negdje u naznakama zakon o privatizaciji HEP-a? Niste. Kad bi koristili ovakvu retoriku kakvu koriste kolege iz SDP-a onda bi ja mogao pitati, šta je sa novcima, šta je sa odlukom o monetizaciji autocesta? Dakle, netko je donio političku odluku da se autoceste monetiziraju, uzet je savjetnik, pobrao je nekoliko milijuna kuna i nikom ništa. Dakle, HDZ je 2010. poslao političku poruku što se tiče HEP-a. Ako bude želio nešto drugo napravit će zakon, poslat će ga u ovaj Visoki dom, kao što se ova desna strana sabornice 2002. žestoko borila protiv Zakona o privatizaciji INE i Zakona o privatizaciji HEP-a, tako će vjerojatno sad lijeva strana da netko predloži zakon o privatizaciji HEP-a biti protiv ili za to. Dakle, to su činjenice. Jer ako je nešto donešeno da se nešto realizira u ovom Visokom domu onda je logična stvar da ako netko to pokuša drugi put to napravit da mora donijeti zakon. To su činjenice i od tih činjenica ne možemo pobijeć. Kao što je činjenica da u Zakonu o privatizaciji INE dan danas stoji da u trenutku ulaska u Europsku uniju hrvatska država će imati 25% plus jednu dionicu i da ako bude željela prodati tih 25% plus jednu dionicu morat će donijeti posebni zakon koji će se morat usvojiti u ovom Visokom domu. To piše u Zakonu o privatizaciji INE, koje nije izmijenila ni HDZ-ova Vlada ni poslije SDP-ova Vlada, a SDP-ova Vlada ga je morala promijeniti jer u njenom mandatu smo mi formalno ušli u Europsku uniju. Kao što je Europska komisija tražila od nas da promijenimo onu odredbu tog članka u kojem se govori 25% plus jedna dionica, jer europsko zakonodavstvo ne poznaje zlatnu dionicu. Dakle, kolegice i kolege, to su sve činjenice. A mi ako hoćemo upravljat s ovom državom onda prvo moramo poštivati činjenice i zakone, ako nam se ne sviđaju zakoni onda moramo u ovom Visokom domu predložiti promjenu. Predsjednik je predložio nešto, nešto kao ideju. I to je kasnije trebalo, ako se bude išlo u to će se operacionalizirati, ali ne bez ovog Visokog doma. Ali ponavljam, kolegice i kolege, jedna stvar je monetizacija autocesta, druga stvar kada govorimo o INA-i, po meni je daleko najsporija priča Sirije. HM bok, koji je otvoren u ožujku 2008. je od 2011. INA-i počeo donositi 70 milijuna dolara mjesečno čisto ili na godišnjoj razini 840 milijuna. To je zajednička firma Ministarstva rudarstva, Sirije i INA-e i na tom HM bloku ta tvrtka ima koncesiju do 2031. g. Tko je dao nekome pravo, da ga se lakonski odrekne zbog nekakve blokade Sirije, zbog onih sukoba itd., do HN bloka. Baš me zanima, da li se Kanadiom Petrolov, koji je nekakvih 30 km dalje od HM bloka, ima bušotinu koja je nekoliko puta veća od HM boka odrekao te bušotine, na ovakav način kao što je napravila RH. Gledajte kolegice i kolege, o tome se nije raspravljalo o ovom Saboru, ja čak ne znam da li postoje odluke i kakva je odluka Vlade. Ja mislim da tih 840 milijuna dolara mjesečno, je tema daleko bitnija za raspravu od ovoga što je ovako … [[Govornik se ne razumije.]] nema što napisano u interpelaciji. A koliko je ta interpelacija životna i ozbiljna najbolje govori koliko je nas večeras u ovoj sabornici. I od strane onih koji predlažu, a nas je valjda četvorica dovoljno da branimo takvu jednu lošu interpelaciju i zato mislim da na ovakav način šaljemo jednu lošu, jednu krivu poruku. Samo bi rekao, dioničkim ugovorom o privatizaciji iz 2003. MOL-u je dano mjesta direktora financija i mjesta direktora nabave. Šta ta dva mjesta u upravi znači, bolje da vam ne govorim.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šukeru na ovoj završnoj riječi u ime Kluba HDZ-a, imamo završnu riječ u ime predlagatelja, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo kolegice i kolege, zastupnici, čuli smo svašta danas u raspravi, ali malo toga o onome što smo napisali u zaključcima i zbog čega to klubova zastupnika i zastupnici i hrvatska Vlada ne bi prihvatila. U zaključcima, nije napisano ništa šta bi trebalo bilo koga na tj način odbiti i bilo koga na neki način usmjeriti na kvalifikacije koje smo ovdje čuli od klubova zastupnika, pogotovo od HDZ-a i HNS-a koji čine vladajuću koaliciju, jer su zaključci vrlo jednostavni. Prvi zaključak govori da Vlada Republike Hrvatske treba biti dužna u roku 15 dana obavijestiti Hrvatski sabor o statusu i tijeku provedbenog postupka, koji je Europska komisija pokrenula vezano uz odredbe zakona o privatizaciji INA-e. Šta je sada tu tako sporno da bi mi od Vlade ne dobili te informacije, odnosno, zbog čega ona ne bi izvijestila Hrvatski sabor. Drugi zaključak govori o tome da Hrvatski sabor podržava zakonska rješenja iz čl. 10. Zakona o privatizaciji INA-e, koja osiguravaju zaštitu interesa i sigurnosti RH, sigurnosti RH, te zadužuje Vladu RH da u postupku pred Europskom komisiju i sudom EU zastupa potrebu održavanja takvih rješenja. Tu se slažemo ja se nadam da se tu slažemo, evo, umorni zastupnici HDZ-a ne gestikuliraju, ali vjerujem da se slažete sa zakonom koje je donio Hrvatski sabor i koji štiti hrvatski nacionalni interes. Šta je problem u tome, o tome pričamo ovdje. Treći zaključak, Vlada Republike Hrvatske dužna je bez odgode objaviti odluku arbitražnog suda utemeljenog prema pravilima komisije UN za međunarodno trgovačko pravo u Genovi između RH i MOL grupe te je dužna u roku 15 dana obavijestiti Hrvatski sabor o daljnjim koracima, koje će poduzeti u vezi te odluke. A to bi bila obaveza svake odgovorne Vlade, da izvjestiti hrvatsku javnost o detaljima arbitraže i šta će dalje napraviti. Šta je tu problem? Zbog čega to ne prihvaćaju kolege iz HDZ-a i HNS-a. Četvrto, Vlada Republike Hrvatske dužna je u roku 20 dana obavijesti Hrvatski sabor o analizi troška i koristi renacionalnizacije INA-e, te je u istom roku dužna izraditi i Hrvatskom saboru dostaviti strategiju upravljanju razvoju INA-e u slučaju otkupa dionice INA-e i MOL-a. Znači smo tražimo podatak, na koji način, analizu troška, koliko će biti ako se renacionalizira INA, te koji su planovi Vlade upravljanja i razvoja INA-om u slučaju te racionalizacije. Šta je tu problematično? Tu nismo ništa čuli. Sve logični zaključci koje bi trebao prihvatiti svaki razuman, ne hrvatski političar, nego razuman čovjek koji živi u RH, koji se brine o interesima hrvatskim građanima. I peti zaključak, Hrvatski sabor se protivi privatizaciji HEP-a radi renacionalizacije INA-e te se zadužuje Vlada Republike Hrvatske za izradu drugih modela financiranja eventualnog otkupa dionice INA-e od MOL-a. E tu se nalazi ključ zbog čega odbija HDZ ovu interpelaciju. Ova prva četiri nisu nikom sporna najnormalniji zaključci, koji praktično govore ono što bi svaki građanin trebao znati i šta bi svi naši, ja bi rekao zastupnici trebali zagovarati, ali 5 ne, 5 govori o HEP-u i u tom grmu leži zec. HDZ ne želi prihvatiti ovu interpolaciju jer je namjera HDZ-a da proda i privatizira HEP. Jer inače da to nije tako, podržali bi sa dvije ruke ovu interpelaciju, vjerojatno, ne bi bilo nekakvog problema oko toga da jednoglasno donesemo ovu interpelaciju kao jedan od rijetkih dokumenata u Hrvatskom saboru. Prva četiri logična zaključka, ali peti suštinski onaj koji razlikuje u ovom slučaju odgovorne od neodgovornih i one koji štite hrvatske nacionalne interes, od onih koji su u stanju zagovarati rješenja „grupe Borg“, grupe koja je okupljena oko Martine Dalić i Borislava Škegre i koja je puno toga lošeg napravila već u periodu protekle godine zbog čega sve ono što smo pratili znaju svi hrvatski građani šta se dešavalo. Zato vas molim kolegice i kolege, da još jednom razmislite, nemojte posezati za laganim političkim diskvalifikacijama i jeftinim isprikama kao što su to rekli neke kolege prije mene u raspravi kao što je to rekao kolega Borić ili kolega Horvat, koji kao što je rekao kolega Bulj, zbilja je donio novu snagu i novi vjetar u leđa hrvatskoj Vladi, nakon dobrodošlog odlaska gospođe Martine Dalić iz te hrvatske Vlade, nadamo se da će zapuhati neki novi vjetrovi jer ovo što se desilo oko Agrokora, hotmaila, netransparentnosti i svega toga što su naši građani vidjeli, jednostavno je moralo biti tako sankcionirano. I vjerujem da kolega Horvat nikad neće doći u iskušenje da sa svojim bliskim prijateljima na taj način rješava državne problem. Ali bih volio da ovdje čujemo još od predstavnika Vlade, ta peta točka je ključna. Znači zbog čega i da li, odnosno je li intencija hrvatske Vlade zbilja privatizacija i prodaja HEP-a? Kada govorimo o 15 milijardi ne treba biti posebno matematički potkovan da pomnožiš broj dionica koje ima MOL sa cijenom koja je trenutno na Zagrebačkoj burzi i onda dođeš do cifre koju sam rekao. To može biti naravno manje ili više ovisno o strategiji koju misli MOL prakticirati vezano uz poslovanje u Republici Hrvatskoj, ali tu se neće ići puno ispod ove cifre i ovog iznosa kojeg sam ja spomenuo jer oni žele isto zaraditi. Kad vidite koliko su uložili sigurno neće prodati za manje nego što su investirali i kupili i platili te dionice koliko god se to gospoda Plenković ili Horvat nadali da će napraviti. Tako da molim vas, još jednom radi hrvatskih građana da kažete da se protivite privatizaciji HEP-a, hrvatska Vlada. Da nam kažete od prilike, vjerojatno kao ozbiljni ljudi, pa vjerojatno ste procjenjivali koliko, pa premijer Plenković je prije godinu i 7 mjeseci najavio kupnju INE. Pa valjda od tada do sada barem okvirno zna koliko je novca potrebno za tu kupnju. Valjda okvirno zna. Neka ovi naprave još kalkulaciju, pa ja vjerujem kao gospodin Plenković, kao ozbiljan čovjek da zna na temelju čega govori. Na temelju čega je izjavio da će kupiti i preuzeti i renacionalizirati INU, i da nam kažete koji je to novac i na koji način ćete doći do tog novca i kako ćete i u kojem roku to realizirati. I da još jednom razmislite, evo možda gospodin Horvat to ne može, jer ga obvezuje zaključak Vlade, ali Klub zastupnika još do sutra pozivam i kolegu Bačića da sazove Klub ujutro da još jednom rasprave i pogledaju zaključke koji su jasni kao gorski potok, čisti, kristalni i gdje nema nikakvih nedoumica oko kojih bi se trebali složiti. I ako odbace to da žele prodati dionice HEP-a i privatizirati HEP, neće apsolutno biti nikakvog problema. Složit će se i vjerojatno ćemo tu imati suglasje koje hrvatski građani od nas očekuju. Jer oni očekuju da Hrvatski sabor zaštiti nacionalni interes, da kaže i pošalje vrlo jasnu poruku građanima da privatizacije HEP-a neće biti, a renacionalizacije INE, OK, ali dajte načelno, recite nam odakle vam 10 do 15 milijardi kuna, na koji način ćete ih steći, a da se ne poveća zaduženje, da se Hrvatska ne zadužuje da bi to napravila. I ja se slažem tu sa kolegom Šukerom i sa svima vama, da nije ista situacija danas u INI kao što je bila prije 5 godina 10 ili 15 ili 20. I da razmislimo da li je to mudar potez zaduživati Hrvatsku, njene građane kako bi se ušlo u nešto što u ovom trenutku možda nema previše logike. Nema previše logike, nego prije bih bio sklon tome da hrvatska Vlada pokaže odgovornost i stisne INU da investira u ono što se obvezala, a to su rafinerije u Sisku i Rijeci, na način na koji ih može stisnuti što gospodin Horvat kao vrstan energetičar zna, a to je da se povećaju naknade za eksploataciju naših ugljikovodika. A ne da dopuštamo da su te cijene niže u Hrvatskoj, nego što primjerice plaćaju naknadu MOL u Mađarskoj. Postoji načina da se ozbiljna vlada uhvati u koštac sa time i da natjera investitora koji je preuzeo određene obveze da ih napravi, a nije ih napravio nego nam mic po mic, gasi proizvodnju, gasi radna mjesta, smanjuje proizvodnju ugljikohidrata i u biti radi kontra interesa Republike Hrvatske. Oko toga bi volio da premijer Plenković na marginama skupova Europske pučke stranke razgovara sa premijerom Orbanom, a ne da nam premijer Orban dijeli lekcije i da se ponaša kao da je on gazda u Republici Hrvatskoj. I za to bi se trebala hrvatska Vlada izboriti i pokazati da štiti svoj interes. A što se tiče HEP-a tu je stvar vrlo jasna. Privatizacija ne, ali investicije da. Kadroviranja po principu HNS-a i ja to mogu ovdje reći da je to jedan od apsolutno, apsolutno ne ponovila se više nikada i neće se ponoviti koalicija SDP-a i HNS-a nikada više i sa te strane znam da vam nije lako, ali to tako u HEP-u ne bi trebalo funkcionirati i u energetskom sustavu. Tamo ima ljudi koji su se gotovo pretplatili na članove uprave pojedinih tvrtki i jedino o tome razmišljaju. Pa Vrdoljak više razmišlja kod koalicijskog sporazuma o tome da li će Kovačević ostati u Janafu nego o bilo čemu drugom. Brige njega za obrazovanje i kurikulume itd. pa to svi znamo. To su priče za malu djecu i za gospođu Divjak koja je na taj način vjerojatno uvukao u cijelu priču, a odmah čim je pristala je rekao da, ušla u priču i onda je krenula priča oko toga gdje će tko biti član uprave u nekom poduzeću. Maknite se od toga, maknite se od toga i takvih koalicijskih dogovora i vjerujte mi hrvatskim građanima će biti bolje. Bit će bolje, mada ni Most nije mogao se tome oduprijeti u ovom kratkom periodu dok su ti ljudi ostali, a Most bio na vlasti, niti njihov ministar Panenić jednostavno nije uspio suzbiti te dečke koji su se tamo ukopali i ne daju se jednostavno sa tih mjesta. I zato još jednom, pozivam sve zastupnike kojih je na žalost sada samo nekolicina u Hrvatskom saboru, ali sutra na glasovanju će ih biti dovoljno da prihvate ove zaključke koji su jasni svima i koji štite nacionalne interese i koji su u interesu hrvatskih građana i Hrvatske države. I nemojte nikada više kolege iz HDZ-a, pogotovo vi gospodine Boriću na taj način omalovažavati vrlo jasne zaključke koje smo napisali, vrlo jasne i koji su jasni svima osim vama. Možda da ste ih pročitali pažljivije, možda bi bili i vama, ali vjerojatno kako bih rekao ste bili zaduženi odraditi jednu rutinsku raspravu u ime kluba koja a priori ne prihvaća ništa što opozicija predlaže. To nije dobro. To nije dobro i ja mislim da bi trebali od toga gospodine Boriću odustati i vi i HDZ-e jer zajedno u ovakvim situacijama Hrvatski sabor bi trebao jedinstveno djelovati. Hvala vam lijepo i nadam se da ćete do sutra promijeniti vaš stav.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras prije svega još jednom moje žaljenje što ovdje nije ministar nadležan za energetiku. Očito je ovdje u Vladi prednost ima kolega ministar koji nije zadužen za energetiku, ali je bio dosta aktivan oko energetike u slučaju kada je bila INA Mol tako da on dosta zna te situacije u slučaju i konzultantice i gospodina Petrovića u tome slučaju je dosta iskusan pa prema tome i mjerodavan je za ovaj slučaj. Činjenica je da u 5. zaključku ove interpelacije se spominje ne prodaja INA-e, pardon HEP-a. To je vidljivo iz iskustva iz INA-e da je HEP strateški. Ja sam osobno kao zastupnik odmah reagirao kada sam vidio taj božićnu poslanicu urbi e torbi od „djeda božičnjaka“ Plenkovića kada je rekao da će on kupiti INA-u, prodati 25% HEP-a, vidio sam da je to muljaža u režiji vašeg koalicijskog partnera Vrdoljaka HNS-a koji će nastaviti sa HDZ-om i oni su prisiljeni da su za privatizaciju. Taj članak je stvarno sporan taj 5. interpelacije.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. Odgovor poštovani kolega Maras. Izvolite.
Jasno je to svima, a i vi ste to prepoznali da bi vjerojatno i prihvatili interpelaciju da toga nema i da je gospodin Plenković 2016. godine nakon dobrog bakalara održao pressicu u Vladi i obećao nešto što se neće nikada desiti pa to svi znamo. To svi znamo i jasno zašto ljudi ne vjeruju gospodinu Plenkoviću. Rekao je da ćemo kupiti INA-u. Evo dam se kladiti tu sa svima vama da se to neće nikada desiti. Neće, jer jednostavno tih novaca nema. Nema Hrvatska tih novaca da kupi nazad, a i kada bi imala tih novaca postavlja se pitanje da li je to interes Republike Hrvatske s obzirom na situaciju u kojoj je sada INA. Rađe iskoristite elemente i mehanizme koje imate da prisilite MOL da izvršava svoje obaveze, nego što obmanjujete hrvatsku javnost.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu. Sljedeća replika poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Maras ja na žalost nisam mogao biti ovdje na cijeloj ovoj raspravi. Morao sam se spremati, sutra ujutro imamo obrazlaganje amandmana. Na žalost kolege iz HDZ-a su odlučili zatvoriti arhive. Znači, to ćemo imati sutra na dnevnom redu, a iz arhiva bi mogli nešto saznati i o situaciji u INA-i, o ratu tih mafijaških skupina unutar INA-e, znači udbaško-mafijaških. Ali evo kolege iz HDZ-a ne žele istinu ni o onom što se događalo u bivšoj Jugoslaviji, a isto tako ne žele istinu niti o Agrokoru, niti žele istinu o INA-i. Znači znamo svi koja je bila namjera još kolege Vrdoljaka i HNS-a, a očito je sada ista ta namjera prodaja HEP-a, a pitanje je što će kao što ste sami rekli biti sa Inom. Jedna Vlada je pala zbog INE, međutim, izgleda da se ništa nismo opametili odnosno da se vladajući po tom pitanju nisu opametili, imamo čovjeka znači koji je praktički zagovarao MOL sada u hrvatskoj Vladi.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grmoji. Odgovor poštovani kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Ja ne vidim nikakve aktivnosti hrvatske Vlade oko INE osim oko angažmana konzultanta koji će uzeti desetke milijuna. To je jedini angažman koji smo imali godinu i pol dana. I sad nam još govore evo kolege Horvat ovdje ispred Vlade, da je to super, da oni rade analize, da će oni, to je jedino što je Vlada napravila. I onda opet politika drugi su krivi, rekao sam evo kolega Bačić je imao „vrući krumpir“ politiku, a kolega Horvat „drugi su krivi“. Povezuju to s monetizacijom autocesta. Kao ako ste vi imali konzultante, a zašto ne bi onda imali i mi. To je njihova logika. Razlika je primjerice što su vaši konzultanti oko Agrokora uzeli 500 milja. To je recimo mala razlika za početak, što su ti bili povezani sa vašom potpredsjednicom Vlade, sa premijerom i sa još mnogim ministrima. To je također mala razlika za razliku od ovih koji su bili oko monetizacije. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Kolega Maras, dok je vaša politička opcija bila na vlasti 2002. donesla je dva zakona. Jedan je još uvijek na snazi, a za drugi je HDZ poslao političku poruku 2010. mi smo protiv privatizacije HEP-a. Ja sam tada kao potpredsjednik Vlade poslao prijedlog i ovaj Sabor je usvojio o poništenju Zakona o privatizaciji HEP-a. I ono što sam govorio i u ime Kluba zaključno, i opet želim ponoviti, nema šanse ako se netko odluči na privatizaciju HEP-a da će to napraviti bez nekog novog zakona. Jer to naprosto ne može napraviti. Ja koliko sam čuo, koliko znam, ja ne znam ako ste vi nešto čuli, svaka čast, nitko nije dobio nalog da radi zakon o privatizaciji HEP-a. Prema tome, ako se nije krenulo u izradi zakona o privatizaciji HEP-a, onda kako možete govoriti da netko misli privatizirati HEP? Ili vi stvarno mislite da bi se netko politički usudio privatizirati HEP bez posebnog zakona kojim bi se raspravljalo u ovom Visokom domu.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šukeru. Odgovor poštovani kolega Maras.
Hvala lijepa. Kolega Šuker, osjetio sam iskrenost u vašem glasu i dajem vam tu punu podršku u borbi protiv premijera Plenkovića. Podržat ću vas, borite se i na Klubu zastupnika, ne znam je li idete na Predsjedništvo HDZ-a? Borite se protiv premijera Plenkovića da ne privatizira HEP. Podržavam vas tu bianco. Ako treba i na aktualnom satu ću vam dati podršku kad tu premijer dođe i reći da podržavam kolegu Šukera nasuprot stava premijera Plenkovića koji je rekao da će privatizirati HEP nekoliko puta. Svaka vam čast, pokazali ste kičmu, ne želite slušati premijera Plenkovića. On želi to privatizirati, vi ne želite i tu smo na istoj strani. Bravo, bravo Ivane. Bravo Ivane.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu. Molim vas kolege nemojte upadat kolegama u raspravu. Slijedeća replika poštovani kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, pažljivo sam vas slušao cijelo poslijepodne, odnosno ova dva sata koliko traje rasprava. Pa mi sada moram reći na kraju, puno toga nije jasno u odnosu na ono što piše u samoj interpelaciji. Dakle, pretpostavljam da se zalažete za renacionalizaciju INE, iako je vaša Vlada kad ste bili na vlasti 2002. donijela Zakon o privatizaciji i prodala 25% plus jednu dionicu MOL-u. Što se tiče HEP-a malo mi djeluje neuvjerljivo vaše zalaganje protiv javne ponude 25% plus jedne dionice prodaje HEP-a, kad je vaša politička opcija u dva navrata koliko je bila na vlasti u Hrvatskoj, 2002. donijela Zakon o privatizaciji HEP-a, što je HDZ 2010. taj zakon ukinuo i drugi puta kad ste vi bili član Vlade kad je HEP radio plan restrukturiranja i … taj postupak za HEP. To mi nije jasno, pa molim vas objasnite.
Zahvaljujem kolegi Bačiću. Odgovor kolega Maras, zvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bačiću, pa ja vam mogu reći prvo bez obzira na određene stavove ja mislim da se renacionalizacija Ine neće desiti. Evo to vam odmah mogu reći, prije sam to malo govorio i ne mislim pogotovo iz ove pozicije i nakon godinu i 7 mjeseci, što se ništa nije desilo, mislim da je situacija svakim danom sve teža i teža i da se to neće desiti i nisam siguran u ovom trenutku da je to uopće realno i da to uopće može doći na dnevni red i čak sam se tu evo spreman sa vama i okladiti da se to neće desiti. Evo je ono što mogu reći. Što se tiče HEP-a to da li su oni radili neki dokument takva rasprava nikad nije došla na Vladu, niti smo mi zauzeli politički stav po tom pitanju. To da li su oni radili nešto, da li je Vrdoljak vaš pouzdani koalicijski partner nešto naložio ne znam, ali mogu vam reći da to na Vladi nije bilo nikada i zaključak takav nije donesen. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu na odgovoru. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolege, kako je jutros najavljeno, sutra nastavljamo s radom u 9 i 30 ujutro. Započet ćemo sa izjašnjavanjem o amandmanima na Konačni prijedlog zakona o arhivskom gradivu i arhivima. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. Sjednica je prekinuta u 21.18 sati.
Interpelacija o radu Vlade RH radi postupanja Vlade RH vezanih uz najavljenu renacionalizaciju INA-e i privatizaciju 25% manje jedne dionice HEP-a. Podnositelji: 19 zastupnika u Hrvatskom saboru, rasprava je zaključena. Klubovi zastupnika HDZ-a i HNS-a predložili su slijedeći zaključak. Odbija se interpelacija o radu Vlade RH radi postupanja Vlade RH vezanih uz najavljenu renacionalizaciju INA-e i privatizaciju 25% manje jedne dionice HEP-a. Dajem na glasovanje predloženi zaključak, molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 77 za i 20 protiv donijeli predloženi zaključak.