Gospodine predsjedniče članovi Parlamenta, odnosno Sabora. Dragi gosti, dozvolite da započnem time da izrazim moju radost što sam danas ovdje s vama u ovom važnom trenutku za odnose između Hrvastke i Eurposke unije. Prošle godine kada sam posjetio Zagrebu u studenom 2003. komisija se nalazila usljed pripreme tzv. avija odnosno mišljenja o hrvatskom zahtjevu za članstvom. Ja sma uvjek vjerovao da će Hrvatska moći poduzeti sve potrebne napore, kako bi dozvolila komisiji da da pozitivno mišljenje. I drago mi je što danas mogu reći da su moje nade zadovoljene, i to kroz djelovanje strane ove zemlje i kroz zrelnost koje je pokazalo njeno stanovništvo . Znam da nije bilo jednostavno ispuntii sve zahtjeve iz Brisela poneakd nije jednostavno okrenuti stranicu povjesti kako bi se moglo pogledati u ljepšu budućnost. Ali Hrvatska to čini. I ona jednako tako čini vrlo jasan izbor. Taj izbor je Europa. Bilo je vrlo bitno da taj izbor bude prihvaćen prošle godine od strane čitavog Sabora, Vlade i opozicije. I velikog je značaja da taj izborl isto tako djeli većina stanovništva u Hrvatskoj. I nadalje treba polagati napore kako bi javno mjenje podržavalo taj proces integracije. Sa tako jakim angažmanom koji je pokazan tijekom posljednjih nekoliko mjeseci i godina, Kopenhaški kriteriji koji su potrebni za otvaranje pregovora su zadovoljeni. Komisija je dala pozitivno mišljenje 20. 4. i u lipnju ove godine je naše vijeće to prihvatilo i odlučilo započeti sa pregovorima početkom 2005. godine. Mogu reći da postoji jedan jasan razlog što se tiče ovoga napretka Hrvatske i u regiji, sa prihvaćenjem i sa primjenom procesa stabilizacije i pridruživanja mi uspješno ponavljamo taj pristup koji smo prihvatili već prema nekim drugim zemljama srednje istočne Europe. Ja ne sumnjam da ta jasna mogućnost članstva u Europskoj uniji koja se pruža ovoj regiji je stvorila jedan veliki impus za reforme. Bez te ponude povijest ove regije bi bila potpuno drugačija. Solunski sastanak na vrhu Europskog vijeća, Vijeća Europa u lipnju 2003. je prepoznao želje zemalja zapadne Europe da se zapadnog Balkana da se pridruže našoj uniji. Uvedeni su neki novi instrumenti popun viniga i europskog partnerstva za svaku zemlju koji su vrlo jasno naznačilči prioritete kako za srednjoročna razdoblja i za kratkoročna. Pogotovo što se tiče npr. financijske pomoći ne smijemo pri tome zaboraviti da Europska unija je platila ukupno 5 milijardi dolara u razdoblju od 2000. do 2006. za zapadni Balkan. Isto tako smo otvorili naše tržište za robu iz tih zemalja. Bez u nekim slučajevima, bilo kakvog recipročnog pristupa tržištima ili na slučaju u Hrvatskoj na jedan asimetričan način. Stoga odluka vijeća u lipnju ove godine pozitivni signal ohrabrenje koji je Hrvatska dala i čitavoj regiji. TA politika stabilizacije i pridruživanja koju je EU stvorio za ovu regiju se dokazala nečim što funkcionira. I mi svi se možemo složiti oko toga došlo je do velikih pomaka u ovoj regiji, veća stabilnost, isto tako funkcionirajuća demokracije. I iako je taj napredak ponekad spor i nije ravnomjeran, opet dolazi do primjera određenih reformi koje EU promovirao. Tako da uistinu na samom kraju puta možemo reći se nalazi vrlo konkretni izgledi članstva u Europskoj uniji. Kris Peten i ja smo dijelili tu odgovornost da pripremimo avi ili mišljenje za hrvatsko, zahtjev za članstvom.I sada nam je u istinu drago da možemo reći da imamo pozitivan rezultat. To je važno za Hrvatsku i mi smo uistinu uvjereni da Hrvatska je to i zaslužila. Ako sada pogledamo gospodarske kriterije mi smo zaključili da Hrvatska već ima funkcionirajuće tržištno gospodarstvo. Što se tiče svih zahtjeva koji su dio europskog zakonodavstva smatramo da Hrvatska može zadovoljiti gotovo sve zahtjeve za članstvo unutar jednoga razumnog vremenskog razdoblja, osim možda nekih iznimki u području okoliša. Tu će Hrvatskoj biti potrebno više vremena s obzirom na sami složenost sektora i isto visokih troškova koji su potrebni kako bi se mogli ustinu aki potpunosti priomjeniti. Što se tiče političkih kriterija tu postoje neki zabrinutosti koji se tiču npr. stanja u hrvatskom pravosuđu. Nije dovoljno dobro organizirano, potrebna je još daljnja obuka i time se trebam pozabaviti što je prije moguće. Hrvatska isto tako mora isto zaključiti taj proces povratka izbjeglica koje će omogućiti srpskim izbjeglicama da se vrate kućama. Uska suradnja sa komisijom UNHCR-om i OESS-om i sa Vladom Bosne i Hercegovine, Srbije i Crne gore će pomoći Vladi da nađe načina za dovršavanje tog zadatka, tako da veliki broj godina nakon završetka rata, Vlade uz uski kontakt sa međunarodnom zajednicom moraju sada naći jedno krajnje rješenje tog problema. Predugo je to bilo na našem zajedničkom dnevnom redu. Dakle, jedna odgovarajuća kampanja za podizanje javne svijesti, za izbjeglice koje se žele vratiti, trebala bi ih informirati o njihovim pravnim mogućnostima, što im Vlada što se tiče povrata imovine, ponovne izgradnje, izgubljenih stanarskih prava. To su sve pitanja koja su od velikog značaja. Manjine moraju osjetiti tu jednu promjenu klime. Hrvatska koja je dobila status zemlje kandidata bi sada trebala pokazati da taj, to kontinuirano poštovanje nacionalnih manjina je nešto što se garantira, kako na centralno, tako i na lokalnoj razini. Uistinu ohrabruje da je Hrvatska prihvatila obveze tu što se tiče međunarodnih sporazuma. Isto je tako bitno da se to i primjenjuje u potpunosti. Dakle, taj napredak u normalizaciji međuetničkih odnosa i dugoročna stabilnost Republike Hrvatske i čitave balkanske regije ovise o tome. Regionalna suradnja je isto tako od vrlo velikog značaja pogotovo kad govorimo o bilateralnim odnosima sa susjedima, to je bitno za Hrvatsku i to isto omogućuje jedan jednostavniji dijalog u atmosferi koja pomaže rješavanje bilo kojih problema koji postoje. U vrijeme priprema mišljenja ili avis-a najteža tema je bilo pitanje suradnje sa međunarodnim kanznenim sudom za bivšu Jugoslaviju. Europska unija je tu u potpunosti uzela u obzir slučaj osmorice novih optuženika, tu moramo priznati da je to obavljeno profesionalno i brzo. Svi su se predali Haagu i to se odnosilo otprilike u tjedan dana nakon što su podignute optužnice, ali tu ostaje slučaj bivšeg generala koji je još uvijek u bijegu i ovdje je glavna tužiteljica rekla u travnju da Hrvatska može učiniti sve što može kako bi ga locirala i uhitila. Njen je zaključak da je Hrvatska u potpunosti surađivala sa Tribunalom. Naši zahtjevi su bili da bi trebala postojati puna suradnja i da se možemo pouzdati u Haaški sud ili Tribunal što se tiče naše procjene. Budući da su ti zahtjevi zadovoljeni, otvoreni je put pozitivnom avis-u ili mišljenju. Tako je sada od velikog značaja da Hrvatska zadrži tu razinu suradnje kako bi sud i nadalje bio zadovoljan. Jednom kada se ispuni taj kriterij bilo kakav korak unatrag bi imao vrlo ozbiljne posljedice za taj proces. U ponedjeljak sam vrlo pažljivo slušao Carlu del Ponte i njenu izjavu koja je ona davala našem vijeću, gdje je pozvala Hrvatsku da poboljša svoju suradnju sa sudom i ja sam siguran da će zemlja, ova zemlja pozitivno odgovoriti na tu poruku. Dobro izvješće suda u studenom pred Vijećem sigurnosti Europske unije će zasigurno otvoriti vrata za počinjanje pregovora sljedeće godine. To je ono što mi svi želimo vidjeti. Kada govorimo isto tako o izvješću komisije i statusu s obzirom na 6.10., jasno je rečeno da napredak u pregovorima će biti u potpunosti ovisan o održivosti političkih reformi i ispunjenju Hrvatske, s obzirom na njene obveze vezane uz regionalnu suradnju s drugim zemljama i bivše Jugoslavije sa drugim međunarodnim obvezama kao što je npr. suradnja s međunarodnim kaznenim sudom. Još puno toga se treba učiniti. U ovom procesu pristupanja Hrvatska bi se trebala koncentrirati na te akcije i ne smije i ne može gubiti vrijeme. To pristupanje Europskoj uniji bi trebalo biti jedan zajednički cilj, ne samo za vodstvo zemlje, već za čitavi Hrvatski sabor i stanovništvo. I pregovori o pristupanju Europskoj uniji će biti teški, dodatno u Parlamento će se trebati informirati čitav niz dionika na vrijeme i konzultirati o trajanju samih pregovora. Morate osigurati to da taj dijalog bude transparentan i da bude što bliži ljudima. Hrvatska će isto tako moratiosigurati određeni imunitet protiv jednog od najvećih neprijatelja čovječnosti, to je pretjerani nacionalizam koji samo dovodi do isključenja, ekskluzije, ksenofobije, velike zadubljenosti same sebi, te arogantne iluzije o superiornosti. Hrvatska će sada se pridužiti Europi koja živit u tom svojem jednistvu, ali opet o svojem intelektu i kulturološko raznolikost. To je jedna posebna karakteristika Europske unije koja nas sve obogaćuje i koja omogućuje mir i stabilnost. Od kada smo, od kada je vijeće odobrilo naš avis i preporuku, Komisija je donijela prošli tjedan, 6. listopada predpristupnu strategiju za Hrvatsku i naš prijedlog za okvir za pregovore koji se temelji na onome što smo naučili iz prethodnih pregovora o proširenju. Dozvolite mi da ukratko kažem koji je sadržaj ovog dokumenta. Dakle, radi se o predpristupnoj strategiji za Hrvatsku. Odmah nakon formalnog otvaranja pregovora od strane međuvladine konferencije 2005. godine, morat ćemo započeti proces preispitivanja hrvatsko zakonodavstva, kako bismo utvrdili stupanj njegove usklađenosti sa AKI-em. To će nam pomoći da se usredotočimo na glavna pitanja pregovora o pristupanju očito. Ne mogu vam reći koliko dugo će pregovori trajati, kao i u prethodnim slučajevima, to će ovisiti o napretku koji će zemlja ostvariti, ali mogu vam obećati da neće s naše strane biti nikakvih taktika odugovlačenja. Mogu vam jamčiti da će Europska unija nastaviti pomagati Hrvatskoj tijekom pregovora. Upravo smo Vijeću predložili da se Hrvatskoj otvore predpristupni instrumenti. To su instrumenti koje smo koristili za nove države članice, i za Rumunjsku, i Bugarsku, FAR. Predložili smo da se odvoji 105 milijuna EUR-a 2005. godine i 140 milijuna EUR-a 2006. goidne. To je bitno povećanje naše pomoći. Tu je instrument ISPA koji je predviđen za financiranje prioriteta u zaštiti okoliša i prometu koji su identificirani u europskom partnerstvu. STOPELD se bavi problemima strukturalne prilagodbe u poljoprivrednom sektoru, u ruralnnim područjima i provedbom AKI kominatera ili pravne stečevine zajednice, koja se tiče zajedničke poljoprivredne politike povezanog zakonodavstva. Moram vas upozoriti, vas iz tog Odbora da je to jedan jako složen i težak sustav, ali ako uspijete se tu snaći, onda će vam to jako pomoći. Ali moram reći da se radi o jako puno teškog posla. Taj će instrument financirati prioritete u području poljoprivede i ruralnog razvoja koji su identificirani u europskom partnerstvu. FAR-e će zamijeniti postojći program zajednice koji se sad zove CARS i nastavit će financirati druge prioritete identificirane u europskom partnerstvu povezane posebice sa izgradnjom institucija, sa pravosuđem, unutarnjim poslovima, gospodarskim i regionalnim razvojem. Treba uzeti u obzuir da će od 2007. godine za novu financijsku perspektivu svi ovi instrumenti biti objedinjeni pod jednim jedinstvenim instrumentom za predpristup koji će se zvati IPA i onda će to biti puno lakše. Ja sam osobno vidio kako, kad su se pripremale za članstvo u Eurpskoj uniji, pretdhoni kandidati zemlje su zapravo bile u stalnom procesu preobrazbe i tu su, tako su nastale stabilne demokracije. Razmirice između susjeda, granične rasprave i razmirice, problemi s manjinama bili su riješeni. Dogodila se preobrazba u funkcionirajuće tržišne ekonomije, gospodarske reforme dovele su do konkurentnih struktura i s vremenom su se, došlo je do preobrazbe obrazaca u trgovini. Na širem gospodarskom frontu pristup je tim zemljama dao neograničeni pristup najvećem zajedničkom tržištu na svijetu, nešto što Hrvatska je donekle već i postigla. Prema mom iskustvu sa pregovorima o proširenju mogu reći da nisu politički gospodarski kriteriji predstavljali najveći problem u procesu proširenja nego je to, taj najveći problem bio razvoj administrativnog kapaciteta kako bi se ispunile nove obveze. Kad novi član se pridruži Europskoj uniji on mora dati jamstvo da može uistinu provoditi i izvršavati cijeli skup, kompletno zakonodavstvo u zajednici i to u cijelosti. I to je prioritet za koji vam snažno preporučam da se njima bavite. Dakle, ponavljam, bitno je da Hrvatska pokaže stalan napredak glede političkih i gospodarskih nedostataka podcrtanih u Avis-u i u partnerstvu. Hrvatska će biti sljedeća zemlja sa kojom će Europska unija početi pregovore o pristupu i usput budi rečeno, Hrvatska je posljednja zemlja koju mogu posljednju posjetiti kao u svojstvu povjerenika nadležnog za proširenje. TO pokazuje da je, da se proces europske integracije nastavlja. Značenje pregovora o pristupu sa Hrvatskom ide puno dalje od same Hrvatske. To je zapravo signal na paneuropskoj razini. Dame i gospodo, teško je reći je li je Hrvatska zemlja koja je došla zadnja, koja je došla kasno ili je zemlja koja je došla kao prethodnica. Prva glavna, prvi glavni krug proširenja nakon revolucionarnih promjena u Europi, nakon 1979. sad je gotovo dovršen. 10 zemalja, 8 iz srednje i istočne Europe pristupilo je 1. svibnja 2004. Rumunjska i Bugarska će ih slijediti 2007. Nažalost, Hrvatska je propustila taj prvi krug. Po mom mišljenju, bilo je važno pobrinuti se da ovaj veliki napor koji je tražio toliko puno od naroda u Europi, još uvijek traži, ne dovede do zamora proširenjem. Postojao je veliki rizik da će javnost u državama članicama sada reći, to je za sada dosta, dovoljno je to. Ajmo malo pričekati. Ali mi to nismo mogli prihvatiti jer naš veliki projekt objedinjenja nije još dovršen. I kao što sam uvijek govorio, ne može biti završen bez Hrvatske. Europska unija treba Hrvatsku jednako kao što i Hrvatska treba Europsku uniju. Nakon raspada onog kruga zemalja kojima je dominirao Sovjetski savez, nakon raspada Jugoslavije, Europa se suočila sa zadatkom da pronađe novu stabilnu političku strukturu za područje od Baltika do Jadranskog mora, od Atlantskog oceana do Crnog mora. Morali smo stabilizirati mlade demokracije koje su nastajale, i politički i ekonomski. Odabrali smo najteži, ali put koji je najviše obećavao, a to znači, uključiti sve te zemlje i narode u već visoko razvijen sustav europske integracije. To je značilo ne samo bivši, članice bivšeg Varšavskog pakta i Komekona, ali i države bivše Jugoslavije i Albanije. Evo, i kao rezultat toga Slovenija, susjeda Hrvatske bila je jedna od u prvom valu. U slučaju drugih zemalja, Pakt o stabilnosti 1999. otvorio je na vidljiv način vrata za članstvo i drugima. Nažalost, ne možemo reći da je sada cijela regija već stabilna, suprotno tome, još uvijek smo suočeni sa situacijom krize, punom rizika i opasnosti. Hrvatska sada je uspjela se istrgnuti kroz energičan proces reformi. Ispunila je preduvjete za početak pregovora o pristupu. Postojao je veliki kombinirani napor u kojem su doprinijeli, doprinjeo je narod Hrvatske. To treba biti ohrabrenje drugim zemljama u regiji. Europska unija misli ozbiljno. Mi ne dajemo prazna obećanja i ovi napori će biti nagrađeni. Ako možemo dezintegraciju Jugoslavije pretvoriti u europsku integraciju tada ćemo ostvariti svoj cilj. Europa će nakon toga biti jedinstvenija nego ikada, bit će sigurna, bit će jača i svi će narodi imati bolje izglede za budućnost. Stoga bih htio sada uputiti apel, sada, ovdje, vladama i narodima Bosne i Hercegovine, Srbije i Crne Gore, Makedonije i Albanije da na pravilan način pročitaju znakove iz Hrvatske i da izvuku pouku iz tih znakova. Mi vjerujemo da i u ovoj regiji treba nastupiti demokracija, vladavina prava, poštivanja ljudskih prava i zaštita manjina, da se to treba u cijelosti ostvariti. Vjerujemo da gospodarska reforma može pokazati put kojim se izlazi iz bijede za puno ljudi i iznad svega, vjerujemo da narodi u ovoj regiji trebaju moći živjeti zajedno kao dobrosusjedske zajednice bez mržnje i otvoreni za pomirenje. Europska integracija najsretniji je događaj u europskoj povijesti. Pomogla nam je prevladati tzv. naslijeđena neprijateljstva i sukobe koji su trajali stoljećima. Njemačka i Francuska su sjajan primjer. Pomirenje je moguće, mir je moguć, ali sama ideja političke integracije u Europi sama za sebe nije dovoljna. Ona traži snažnu političku volju, snažno opredjeljenje da se ne dozvoli da ponovno dođe do rata i nasilja između naroda u Europi. Kandidirajući se za članstvo Hrvatska je isto tako preuzela tu političku misiju na sebe. Može voditi na tom putu i pokazati svojim susjedima koji je put u bolju budućnost. Može zračiti nadom i povjerenjem u sebe. Vaša zemlja može biti i mora biti čimbenik stabilnosti i proizvođač stabilnosti u ovom dijelu Europe. Kao zastupnici u Saboru, u Parlamentu Hrvatske potičem vas nikada nemojte zaboraviti da Europa jako puno od vas očekuje. Želimo vam pomoći da u budućnosti Europe zauzmete ono mjesto na koje imate pravo kao nacija u središtu Europe. Ali očekujemo da vi nešto učinite zauzvrat. Hrvatska ima novi zadatak. Biti primjer, uspostaviti dobrosusjedske odnose u europskom duhu i po vašem hrvatskom modelu. Na kraju svog mandata kao povjerenik zadužen za proširenje dozvolite mi da završim na način da poželim Hrvatskoj sve najbolje u budućnosti. Svi se slažu da je budućnost ove zemlje u Europi. Nadam se da će Hrvatska moći nastaviti svoj ogroman napredak u gospodarskim i političkim reformama. To je u interesu Europske unije, da se to dogodi na gladak način i brzo. U interesu je to svih hrvatskih građana također. Nadam se da ću moći vratiti se u vašu prekrasnu zemlju tijekom mogu sljedećeg mandata kao potpredsjednika Komisije i povjerenika nadležnog za industriju, za poduzetništvo kako bih zapravo zabilježio vaš napredak i trajno opredjeljenje za dijeljenje Europskih vrijednosti. Hvala vam lijepa. [[Pljesak.]]
Zahvaljujem visokom povjereniku Europske komisije, a osobito mu želimo izraziti jednu zahvalnost da je pod njegovim osobnim vodstvom Europska komisija donijela pretpristupnu strategiju za Hrvatsku i da je u tom donošnju pretpristupne strategije gospodin Verheugen dao značajan doprinos prepoznavši i vjerujući da i drugi prepoznaju napore koje je Hrvatska učinila da bi stekla i status kandidat i da bi ubrzala svoj put prema Europskoj uniji. Hvala vam.
Prelazimo na 4. točku dnevnog reda, - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima – Predlagatelj Klub zastupnika HSP-a, prvo čitanje, P.Z. br. 128. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika HSS-a. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuje se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti Prijedlog? Da. U ime Kluba zastupnika HSP-a gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Zakon o vrijedećim, o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima koji je donesen prošle godine i objavljen u "Narodnim novinama", broj 173, kladionice su neosnovane i bez valjanog uporišta svrstane u novčarske institucije, uz banke, stambene štedionice, štedno-kreditne zadruge, mjenjačnice, Hrvatsku lutriju, FINA-u, Hrvatsku poštu i Hrvatsku narodnu banku. Naime, prema članku 3. stavku 1. predmetnog Zakona, kladionice su uvrštene u istu kategoriju, kažem ponavljam, zajedno sa bankama, štedionicama, FINA-om i svim ostalim velikim novčarskim institucijama, ali one obavljaju novčarske transakcije daleko manjem opsegu, kladionice, od ovih navedenih novčarskih tvrtki. Hrvatskoj udruzi poslodavaca kladionica je nejasno koji je bio temeljni kriterij, odlučujući za uvrštavanje kladionica u istu skupinu sa gore navedenim institucijama. Je li temeljem same činjenice da se i unutar kladionica radi o poslovanju s gotovim novcem ili je uzeta u obzir visina ostvarenog prometa ili nešto treće. Naime, nigdje nije izneseno obrazloženje koji je razlog uvrštavanja kladionica u istu skupinu. Ukoliko je odlučujući kriterij bilo poslovanje s gotovim novcem tada je prema tome trebalo u istu skupinu, npr., uvrstiti trgovine, kioske, velike trgovačke lance, ugostitelje, benzinske crpke, frizerske salone i slično. Ukoliko je odlučujući kriterij bio ostvaren promet opet se osnovano postavlja pitanje zašto nisu uvršteni gore navedeni subjekti koji ostvaruju isti ili daleko veći prosječni dnevni promet jer po visini prosječnog dnevnog prometa od 4 tisuće 384 kune, kladionice sigurno ne bi bile uvrštene u ovu skupinu. I čini nam se, treći kriterij koji nigdje nije kazan, a to je da se u biti da monopol Hrvatskoj lutriji jer Hrvatska lutrija na ovaj način će doći u povlašteni položaj u odnosu na hrvatske kladionice. Prema tome, nesporna je neutemeljenost uvrštenja kladionice u skupinu banaka i drugih velikih novčarskih institucija koja će imati za posljedicu ogromne dodatne troškove kladionicama i dovesti do kontraproduktivnog učinka koji će za posljedicu imati zatvaranje privatnih kladionica. Da samo steknete sliku ukratko ću vam kazati što i kako rade kladionice. Za cjelovito sagledavanje ove problematike valja imati u vidu sljedeće činjenice. Porez od klađenja, znači, što su kladionice za 2003. godinu su uplatile u državni proračun, a to vam je u iznosu 101 milijun kuna 28 tisuća 50 kuna. Uplaćeno je poreza na dobit za prošlu godinu u iznosu 11 milijuna 44 tisuće 578 kuna. Doprinosa na plaću u 2003. godini uplaćeno je ukupno 37 milijuna 535, preko 37 milijuna i 535 tisuća. Porezi i prirezi za 2000. godinu uplaćeni su u iznosu od preko 7 milijuna kuna. Na dan 31. prosinca 2003. godine bilo je uposleno 2 tisuće 661 radnik. Ukupan broj uplatnih mjesta na dan 31. prosinca prošle godine iznosio je tisuću 134 mjesta. U ožujku ove godine je broj uposlenih radnika u kladionicama je bio 2 tisuće 989 što je povećanje za 328 radnika. Broj otvorenih poslovnica sa 31. ožujkom ove godine bio je tisuću 196. Za sve kladionice uredno podmiruju svoje obveze prema državi. I zbog toga je, su kladionice i pokrenule ocjenu ustavnosti ovih odredbi što je Vlada i sama kazala u ovome dijelu. Prema tome, znači, riječ je o odredbama koje su ustavno neutemeljene i koje na određeni način će onemogućiti rad kladionica. Omogućit će nažalost opet nove nezaposlene na burzi za zapošljavanje, a s treće strane dat će se monopol Hrvatskoj lutriji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Gospodin zastupnik Ivan Jarnjak, predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 21. sjednici održanoj 20. listopada 2004. godine razmotrio je Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o minimalnim mjerama zaštite o poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima, P.Z. 128. koji je predsjedniku ovog Sabora podnio Klub zastupnika HSP-a, aktualnog od 28. lipnja 2004. godine. Predlagatelj smatra kako ne postoje opravdani niti jasni kriteriji prema kojima su skladno već važećem Zakonu kladionice uvrštene u zajedničku kategoriju kao i banke, štedionice, FINA-e, HNB te druge institucije koje obavljaju novčarske transakcije ali u znatno većim iznosima od kladionica. Članovi Odbora raspolagali su mišljenjem Vlade Republike Hrvatske u kojem se navodi kako intencija važećeg zakona bila osigurati tjelesnu zaštitu zaposlenicima u kladionicama i drugim nazočnim osobama s obzirom na učestale napade na njih. U mišljenju Vlade RH također se navodi kako je pred Ustavnim sudom pokrenut postupak ocjene ustavnosti odredbe čija se izmjena predlaže te kako bi trebalo pričekati mjerodavnu odluku Ustavnog sud RH. Razloge za neprihvaćanje predloženog Zakona istaknuo je i predstavnik Vlade RH. Odbor je podržao iznijeto stajalište predstavnika Vlade Republike Hrvatske kao i dostavljeno mišljenje Vlade Republike Hrvatske te jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti sljedeći zaključak: Ne prihvaća se prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju gotovim novcem i vrijednostima zbog razloga navedenih u obrazloženju ovog izvješća. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Otvaram raspravu. Prvi je gospodin u ime Kluba LIBRE gospodin Željko Pavlic izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predlagatelji, poštovane dame i gospodo. Evo, dopustite da se u ime Kluba LIBRE ukratko osvrnem na donošenje ovog Prijedloga zakona. Odmah na početku mogu reći da Klub LIBRE neće podržati ovaj Zakon zbog toga što prvenstveno ne podržavamo intenciju ovog Zakona koji ide ka tome da se smanji broj ljudi koji bi ostali bez potrebne zaštite a po našem mišljenju ona im je u svakodnevnom svom poslu itekako potrebna. Upravo suprotno po našem mišljenju bilo bi poterbno da se proširi krug zaposlenika koji bi trebali uživati minimalnu sigurnosnu zaštitu. Koji su nam argumenti u tome. Samo da podsjetim da je postojeći Zakon donešen 2003. godine kada smo već bili svjedoci da iz godine u godinu da rastao broj različitih razbojstava, a pogotovo onih razbojstava sa tragičnim posljedicama. Mogu sam ovdje podsjetiti na kod nas u Međimurju nezabilježene slučajeve naprimjer, da su kod takvih razbojstava u Prelogu isto tako kod pljačke banke u Nedelišću da su ljudi ostali bez svog života a to je bila riječ o zaposlenici u mijenjačnici u Prelogu a isto tako i policajcu koji je bio u potrazi za pljačkašem banke u Nedelišću. Sve je to u ono vrijeme govorilo da se mora zakonski regulirati obaveza takvih institucija da one obavezno po Zakonku moraju osigurati barem minimalnu sigurnost za svoje zaposlenike. Zakonom iz 2003. godine to je osigurano za određene institucije, među njima su isto tako i kladionice. Protivimo se dakle da kladionice bez takve zaštite tim više što je sam predlagatelj navodio da je u tim kladionicama ove godine zaposleno skoro 3 tisuće djelatnika, po onome koliko ja vidim riječ je upravo o mladim ženskim osobama koje se ne mogu u takvim trenutcima nikako obraniti, tako da im sredstva minimalne zaštite su itekako potrebna. Ovdje predlagatelj govori o tome da bi s druge strane možda trebalo razmišljati o tome da se proširi obaveza minimalne takve sigurnosne zaštite i na trgovine, kioske, velike trgovačke lance, ugostitelje, benzinske crpke, frizerske salone i slično. Naš je stav da bi to trebalo napraviti, dakle suprotno, ne smanjivati broj onih koji uživaju tu zaštitu nego bi trebalo proširiti. Na žalost isto imamo slučaj iz Međimurja prošlog tjedna kada je bila ubijena na okrutan način jedna prodavačica u prodavaoni u Nedelišću, dakle ubio ju je jedan za sada osumnjičen, dakle narkoman i to zbog 3 tisuće kuna i on je izvršio okrutno ubojstvo. Znači nisu više u pitanju sredstva nekakve nego slučajevi takvi gdje pljačkaši ne pitaju o kojim sredstvima je riječ dakle zbog 3 tisuće i čak i manje će oni biti spremni na najgore stvari. Ono na što bi također htjeli upozoriti i što nam je argument protiv donošenja ovog zakona je porast kaznenih djela protiv imovine, i to konkretno što se tiče krađa i razbojstava. Razbojstava je u odnosu na 1999. godinu 40Ć% više, 2003. godine bilo ih je preko 1100 a 99. godine bilo je 622. Dakle, vidimo da je pritisak i s te strane i zapravo bi bilo neodgovorno zaposlenice one sada koje su rade u kladionicama u Hrvatskoj ostaviti bez te minimalne sigurnosne zaštite. A mi u Klubu LIBRE ćemo probati što skorije vrijeme pripremiti zakonski projekt u kojem ćemo predložiti isto tako minimalne sigurnosne standarde i za ostale takve osjetljive institucije, trgovine, kioske velike trgovačke lance kao što je to uređeno i u nekim drugim državama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Marija Lugarić izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Namjera donošenja ovog Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima kojeg smo donijeli u listopadu 2003. godine bila je da se smanje rizici i poveća zaštita osoba koje obavljaju poslove s gotovim novcem i vrijednostima. Motivacija zašto smo išli donijeti taj Zakon je bila ta što je u Hrvatskoj već duže vrijeme prisutan trend razbojstava i to prije svega novčarskih insitucija, banaka, štedionica, mijenjačnica, kladionica i slično. Posebno nas u SDP-u zabrinjava i činjenica da se taj trend i dalje nastavlja te da su prilikom razbojstava česte žrtve s najtežim posljedicama. To je posebno prisutno u većim gradovima, u Zagrebu gotovo u svakom kvartu je svatko od nas svjedočio ili zna nekoga tko je svjedočio nekom razbojstvu primarno u kladionicama. Ovim zakonom se željelo vlasnike novčarskih institucija učiniti odgovornima u smislu da osiguraju minimalne sigurnosne uvjete od odgovarajućih sustava tehničke zaštite do tjelesne zaštite odnosno zaštitara. I tada su se bunili predstavnici kladionica i neki drugi da im to iziskuje dodatne troškove ali mi u SDP-u smatramo da sam vlasnik bi u tome trebao vidjeti svoj vlastiti interes jer ako treba birati između troška fizičkog poslovanja i troška gubitka ljudskog života, mislim da tu izbora što se nas u SDP-u tiče nema. Jer upravo su i na meti razbojnika najčešće prostori koji tehnički ili tjelesno nisu zaštićeni. Klub zastupnika SDP-a je predložio ovaj zakon koji treba reći nije do kraja zaživio u praksi, da se mijenja u onom dijelu da se kladionice izuzimaju kao novčarske institucije. Točno je što navodi predlagatelj da kladionice ne posluju s istim iznosom gotovog novca kao banke, ili kao poslovnice FINA-e ali je također točno da su kladionice česta meta razbojnika, o tome čitamo gotovo svakodnevno u crnim kronikama a u prvih 6 mjeseci ove 2004. godine bilo je 200 razbojništava počinjenih u kladionicama. I u tom smislu nisu točni navodi predlagatelja da banke, poslovnice FINA-e, Hrvatska narodna banka, stambene štedionice i ove mjenjačnice i ove kladionice moraju imati iste uvjete sam postojeći Zakon to kategorizira te novčarske institucije, te za kladionice propisuje uvjet da trebaju osigurati protuprovalni sustav sa centraliziranom dojavom i nadzorom alarma, ili protuprepadni sustav sa centraliziranom dojavom i nadzorom alarma, a ukoliko to ne, onda 24-satni video nadzor s mogučnošću pohranjivanja video zapisa. Prema tome, nije točno da moraju ispunjavati posve iste uvjete kao i banka. Nadalje, ovaj sam prijedlog zakona u jednom tehničkom i nomotehničkom smislu Kluba HSP-a je loš on predviđa da se riječ kladionice briše iz članka 3., no, međutim, ne briše kladionice iz članka 5. postojećeg zakona, gdje se one upravo kategoriziraju i razlikuju od banaka i ostalih novčarskim institucijama. Zbog svega toga, a posebno zbog toga što se u ovoml zakonu kladionice isključuju kao institucije koje moraju imati minimalne sigurnosne uvjete za koje smatramo da su neophodni, da bi se osigurala sigurnost ljudi koji rade u kladionicama naših sugrađana koji posjećuju kladionice, mi iz Kluba SDP-a nećemo moći podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba HNS-a, PGS-a gospodin zastupnik Antun Kapraljević, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Mi iz Kluba HNS-a i PGS-a u svakom slučaju nećemo podržati donošenje ovog zakona, jer smatramo da u ovoj situaciji kad kladionice niču kao gljive poslije kiše, kad ih ima skoro jednako koliko i pekara i kad je tamo užasno puno zaposlenih koji trebaju raditi posao sa gotovim novcem, i sad u toj situaciji smanjivati minimalne mjere zaštite, smatramo da je potpuno kontraproduktivno i dapače vidimo da je povećani broj razbojstava i evo kolegica je rekla da je 200 razbojstava bilo ove godine samo u kladionicama, u tim kladionicama. i smatramo da zbog toga što je povećani broj razbojstava, razbojstva više nisu kao što su nekad bila da se radi o velikim količinama novca koje se otuđuju, nego i taj minimum novca koji se u ovim trenucima pljačka ili pokušava otuđiti pao na vrlo niske iznose, znači radi se o par tisuća kuna. A sve te kladionice i posluju sa minimalno toliko novca, jer to vidimo iz ovog obrazloženja. Smatramo da ukinuti te minimalnu zaštitu da bi bilo neprimjereno u ovom trenutku, dapače smatramo da bi trebalo inzistirati da se u krug onih koje treba zaštititi sa minimalnim mjerama zaštite stave još i neke kao što je kolega nabrojio, to su kiosci, trgovine i trgovački lanci. I da previše ne širim priču, Klub HNS-a i PGS-a u svakom slučaju neće podržati ovaj zakon.
Hvala lijepo. U ime Kluba HSS-a gospodin zastupnik Luka Roić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. i mi u Klubu HSS-a također ne možemo podržati prijedlog ovog zakona. Naime, kladionice kao mjesto gdje se također barata sa vrijednosnim papirima, gdje se barata sa izvjesnom količinom novca, pa bez obzira koliko ona bila je vrlo rizična kad su u pitanju bilo kakva i razbojstva i sve ono što je u zadnje vrijeme bilo u takvim institucijama. Mi u HSS-u mišljenja smo da bi kao i svi možda te mjere minimalne zaštite trebalo proširiti i još na mnoge druge. Ali ovdje svakako to je puno jednostavnije. Jer u kladonicama radi se upravo o mogućnosti da se taj dio troška prevali na konačnog korisnika bez štete za građane Hrvatske u najširem smislu riječi. Naime, to je neobvezni zapravo, igra je ono što svakome dozvoljava mogućnost da se time bavi, ako hoće on naravno može izdvojiti neku kunu više, odnosno vlasnik može zaštititi svoje službenike na taj način da ugradi u cijenu, a da time ne naruši standard građana. Kad je u pitanju sve ove druge trgovine i ovo o čemu govorimo, tu je drugačije i osjetljivije pitanje, tu treba daleko sa većom obazivošću priči takvim mjerama. Ali kladionice svakako moramo zaštititi, odnosno službenike, jer u ovom slučaju mi štitimo sa ovakvim zakonom samo nekoliko vlasnika koji su zarađuju siguran sam dobre pare i dobre novce da bi mogli osigurati minimalne mjere zaštite za svoje službenike. I stoga mislim da je u najmanju ruku potrebno sačekati odluku Ustavnog suda, ali i mimo toga mišljenja sam da moramo na neki način dati signal i široj javnosti, a pogotovo našoj djeci, a mi koji imamo hvala Bogu djece znamo koliko puta naša djeca traže sreću tamo gdje ne treba tražiti, i zato mislim da ne trebamo poticati da se kroz nižu cijenu omogući svim našim mlađoj uzrastima da se koriste takvim načinom zarade. Sreća materijalna sigurno se ne mora poticati da se traži na mjestima u kladionicama. Naravno, kladionice imaju svoj legitimitet, neka one rade, ali neka ispune minimalne mjere zaštite, jer sva ona razbojstva i svi oni razlozi o kojima su govorili ostali dovoljan su razlog da se te mjere primjenjuju na takve institucije. Zato mi u HSS-u ćemo svakako podržati postojeći oblik zakona, a biti protiv predloženih izmjena Zakona koji predlaže Klub HSP-a. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Još imamo jednog zastupnika prijavljenog gospodina Nenada Stazića. Nema ga, gubi pravo rasprave. i predlagatelj, gospodin, u ime predlagatelja gospodin Pero Kovačević, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gledajte, meni je žao što klubovi koji su bili na vlasti sad iskreču teze kad su donijeli ovaj zakon. To je sad totalno ovo što vi govorite i Klub SDP-a i Klub HNS-a i HSS-a vi iskrečete teze. Mi nismo protiv toga da kladionice imaju minimalnu zaštitu kao i ostali. Ali kažemo, kako se to moglo dogoditi? Koji su to kriteriji bili stvarni? Kriterij je bio monopol davanje Hrvatskoj lutriji. A da je kriterij bio ovo što vi sad govorite, onda bi vi to uvrstili i benzinske crpke, uvrstili bi velike trgovačke lance. Zašto velike trgovačke lance niste uvrstili tamo? To odgovorite. Znači, mi tražimo jednako ponašanje za sve, u tome je bit i nemojte izvrtati teze. Nemojte braniti nešto što nije moguće obraniti. I molim vas lijepo, pogotovo kolega Kapraljević je rekao 500 da je ove godine bilo razbojništava na kladionicama, bilo je 200 što je rekla gospođa Lugarić. Ali, gospodine Mršiću šutite kad govorim malo, pa ćete poslije reći. Gledajte, nemojte misliti da ćete time što ćete staviti u kladonice ili negdje drugdje zaštitare riješiti problem razbojništva u državi. Pa o čemu mi pričamo to. Čega je posljedica povećanje broja kaznenih dijela razbojništva, socijalne situacije u kojima ljudi žive, standarda koji je nikakav i slabog rada, znači Policije, slabog rada sudskog sudbenog sustava. Nećemo mi riješiti problem ako uvedemo, onda uvedite gledajte ulice, mjesto počinjenja kaznenih dijela razbojništva su ulice, tamo je najviše. Hoćemo i tamo uvesti minimalne mjere zaštite na onaj način? Nećemo, znači tim problemom na ovaj način riješiti problem smanjenja razbojništva. To se može napraviti samo na način da sve u državi funkcionira kako treba, da Policija radi svoj dio posla, sudbena vlast radi svoj dio posla, i kažem ne možete obraniti ovaj dio da ste, htjeli ste pogodovati Hrvatskoj lutriji, a da ste htjeli napraviti ovo o čemu sad govorite, onda bi u istu skupinu sve ovo stavili. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Mršić.
Pa ja bih samo kolegu Kovačevića htio ispraviti koji nije očito slušao kad je kolega govorio, on je rekao da je bilo 200, on je citirao kolegicu Lugariću koja je rekla da je bilo 200 i bilo je 200. Pažljivije treba slušati, ne treba pričati kad netko govori. Ja sam pažljivo slušao.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu, glasovat će se naknadno. Obavještavam zastupnike da točno u 15 sati, dakle malo prije koji minut uđu u sabornicu, jer će govoriti gospodin Guntera Verheugena točno u 15 sati, pa vas molimo evo da za to vrijeme završite to što imate i da budemo točni. Hvala lijepa.
Sljedeća točka. Prijedlog zakona o izmjeni zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju sa gotovim novcem i vrijednostima. Prvo čitanje. P.Z. br. 128 rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se prijedlog zakona o izmjeni zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju sa gotovim novcem i vrijednostima, koji je predložio Klub zastupnika HSPa zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tjela. Molim uključite se. Glasovanje. Rezultat. Utvrđujem da je sa 95 glasova za, 6 suzdržanih i 8 protiv prihvaćen predloženi prijedlog zaključka. Nastavljamo sa sjednicom. i prelazimo na točku - Rasprava o memorandumu o ekonomskoj i financijskoj politici i novom stand by aranžmanu Republike Hrvatske sa MMF-om Ova rasprava se provodi na poticaj klubova zastupnika SDP-a i HSP-a. Molim ministra financija Ivana Šukera da podnese uvodno izvješće. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle, danas je na dnevnom redu memorandumu o ekonomskoj i financijskoj politici. Govoriti o tom memorandumu, a ne osvrnuti se na okruženje i trenutak u kojem se ova Vlada odlučila da treba sklopiti, zapravo početi pregovore oko novog stand by aranžmana sa međunarodnim monetarnim fondom, mislim da bi preskočili vrlo bitne činjenice, jer mnoge odrednice koje su potpisane u ovom stand by aranžmanu i donesene su posljedica prethodnih stand by aranžmana. Određene obveze koje je preuzela bivša Vlada jednostavno se nisu mogle izbrisati u budućnosti, nego su se jednostavno mogle ublažiti i vidjet ćete usporedbom određenih odredbi koje je potpisala bivša Vlada i što stoji u stand by aranžmanu da su one itekako ublažene. No, ono što je najbitnije za istaknuti su dvije stvari. Jedna je da stand by aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom je bio obilježen zbog deficita od 6,3% bruto domaćeg proizvoda u odnosu na dogovoreni deficit od 4,6%, te zbog nemogućnosti da se prethodni stand by aranžman završi. Tu bih želio nešto reći. Ako već netko hoće reći da je ova Vlada isprovocirala ovo ili ono, sigurno da misija Međunarodnog monetarnog fonda da su bili izvršeni svi kriteriji iz prethodnog stand by aranžmana bi prethodni stand by aranžman završili. Bez obzira na to što bi mi iz Vlade Republike Hrvatske govorili. Dakle, oni da su prema pokazateljima koje su dobili smatrali da su kriteriji iz prethodnog stand by aranžmana zadovoljeni, oni bi taj stand by aranžman zaključili. Međutim, nažalost, a o tome će biti kasnije riječi, zbog niza praktički niti jedan kriterij nije ispunjen, stand by aranžman koji je potpiasn 12. veljače, 13. veljače 2003. godine sa dopunama koje su potpisane 4. 7. 2003. godine nažalost puno tih kriterija nije izvršeno. I sad posebno oko ovoga deficita od 6,3%, zato što smo o njemu praktički prvih sedam mjeseci konstantno govorili. Ja bih vas potsjetio samo na odrednicu dodatka tri, sporazum sa Međunarodnim monetarnim fondom koji je bivša Vlada usvojila, ali ga nije raspravila u Saboru, gdje u dodatnu 3. u točki 3. se pojašnjava, da je cijelokupno fiskalno izvješće treba biti na modificiranoj obračunskoj osnovi obveza umjesto na gotovinskoj osnovi. i to jasno govori kako je došlo do deficita od 6,3%. Također je u tom dodatku stand by aranžmanu potpisanom 12. 3. 2003. godine u prilogu 1. u točki 12. naznačeno, kapitalni su rashodi smanjeni temeljem pretpostavke da se kašnjanje u izgradnji autoceste do kojeg je došlo zbog loših vremenskih prilika početkom 2003. godine vjerojatno neće u potpunosti nadoknaditi u razdoblju do kraja godine, jer određena ograničenja vezana uz kapacitet prijeći ostvarivanje rashoda koji su ciljem ciljani izvornim programom. Tako da su kapitalni rashodi smanjeni sa 12 milijardi 790 na 12 milijardi kuna. Vrlo interesantno da u toj Vladi je sjedio i ministar Čačić, on je kao predsjednik Nadzornog odbora Hrvatskih autocesta predložio izmjenu plana građenja, izmjenu plana prihoda i rashoda, gdje se taj plan prihoda i rashoda povećao za milijardu i 600 milijuna kuna. Ako je Vlada u 7 mjesecu poslala dokumenat s kojim se smanjuju kapitalni izdaci u cestogradnji za 700 milijuna, temljem čega se onda nakon 3 mjeseca mijenjao plan prihoda i rashoda? To sve govorim iz razloga da bi pojasnio kako je došlo do deficita od 6,3%. Pred kraj 2003. godine upućeno je meni kao novom ministru financija pismo iz Međunarodnog monetarnog fonda, kojim se jasno naglašava da se očekuje da Vlada uspješno okonča stand by aranžman, jer su uoči europske komisije prije izrade AVI-a zapravo suoči Europske komisije pri izradi AVI-a upute u Hrvatsku kao mogućeg kandidata za ulazak u Europsku uniju. Te da će međunarodna percepcija Hrvatske biti u tom slučaju pozitivna. Napominjem da je prethodna Vlada, odnosno bivši predsjednik Vlade gospodin Račan i potpredsjednik gospodin Linić zadnjoj misiji Međunarodnoj monetarnog fonda, koja je bila u posjetu u prosincu prošle godine obećala da će svi kriteriji biti ispunjeni. Međutim, nažalost, tako nije bilo. Naravno svima nam je jasno da 30. 12. 2003. godine ova Vlada nije bila u mogućnosti uspješno okončati stand by aranžman, jer izvršne kriterije trebalo izvršiti as 31. 12. 2003. godine, dakle samo nekoliko dana nakon preuzimanja vlasti od strane nove Vlade, što nije bilo moguće jer je zatečeno stanje pokazivalo da kriterije ne bi mogli biti ispunjeni i da je ostavljen kaosu javnih financija. Dakle, prethodna Vlada još jednom ponavljam i potcrtava, neodgovorno obećavala da će se kriteriji biti uspješno ispunjeni i da će sve biti u redu u trenutku kad je znala da je stanje deficita daleko od navedenog i da nema mandata da dovrši stand by aranžman. Dakle, to su činjenice od kojih se ne može pobjeći iz jednostavnog razloga što puno neplaćenih računa koji su bili prikriveni iz protekle godine su došli ovu godinu na naplatu i kao takovi se moraju evidentirati. Uz navedeno već duže vrijeme se nije pristupilo riješavanju nekih strukturnih problema, pa je Vlada započela ovaj svoj mandat s teškoćama opterećenim iz prošlosti. To su, ta su opterećenja odražavaju u dvijema karakteristikama našeg gospodarstva. Prvo, javni sektor je velik, nedjelotvoran, udjel javne potrošnje u bruto domaćem proizvodu veći je nego u drugim zemljama na sličnom stupnju razvoja. Državne agencije i poduzeća ne podliježu strogoj financijskoj disciplini, državna potpora u različitim oblicima veća je od onih u ostalim srednjoeuropskim i istočnoeuropskim zemljama, što više premašuje prosijek u Europskoj uniji. A prošlogodišnji fiskalni deficit je bio veoma visok. Drugo, iznimno inozemni dug javnog i privatnog sektora dosegao je vrlo visoku razinu, čime Hrvatska je izložena velikim rizicima. Ja bih vam sad pokazao samo dva dijagrama da zorno vidite stanje inozemnog duga 2000. i 2004. godine. Dakle, on je sa nekakvih 9,5 milijardi narasao na 24 milijarde dolara. Udio inozemnog duga u bruto domaćem proizvodu, pogledajte od 45% 1998., 54% 1999. do 75% 2003. godine. I javni dug u kunama od 45 milijardi do 98 milijardi ne računajući dug. Dakle, pristupanje rješavanju i uzroku ublažavanja navedenih opterećenja ključno je za zdravlje gospodarstva te skori i uspješni ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Vlada i Hrvatska narodna banka su uz potporu Međunarodnog monetarnog fonda surađivali u izradi programa ekonomske politike koja ima dva glavna cilja, kratkoročno ponovo uvesti red u javne financije u Hrvatskoj, ograničiti ranjivost uzrokovanu vrlo visokim deficitom na tekućem računu platne bilance, opterećenim inozemnim dugom te srednjoročno modernizirati i smanjiti ulogu države, unaprijediti djelatnost privatnog sektora i pripremiti Hrvatsku da bude konkurentna u Europskoj uniji. Za dugoročnu konkurentnost i rast gospodarstva posebice pristupanje Europskoj uniji potrebno je stabilno makro ekonomsko okruženje i fiskalni deficit. U ovom memorandumu izložene su politike pomoću kojih će vjerujemo postići te ciljeve a on je sastavni dio šireg ekonomskog i socijalnog programa Vlade. Iako je usredotočen na neposrednu budućnost on uključuje i politike koje se odnose na duže razdoblje i koje će biti potrebno sustavno provoditi u narednim godinama. Neposredni cilj makro ekonomskih politika za razdoblje od 2004. do 2005. je smanjiti ekstremnu ranjivost Hrvatske. Hrvatska ima malo otvoreno gospodarstvo koje djeluje u nesigurnom međunarodnom okruženju, veliko inozemno zaduženje javnog i privatnog sektora, u posljednjem desetljeću rezultiralo je veoma visokim udjelom inozemnog duga u bruto domaćem proizvodu 77% bruto domaćeg proizvoda na kraju svibnja 2004. godine izračun u eurima. Iako će inozemno zaduživanje vjerojatno i nadalje pratiti ulaganje u gospodarstvo Hrvatska je zbog veličine deficita na tekućem računu platne bilance inozemnog duga ranjiva na ekstremne šokove i promjene raspoloženja tržišta. Primjerice, prihodi od turizma mogu znatno oscilirati zbog međunarodnih događaja a inozemno zaduženje domaćih banaka i poduzeća može biti veoma promjenjivo. Naš neposredni cilj je zbog toga smanjiti neravnotežu na tekućem računu platne bilance i znantno umanjiti oslon na inozemno zaduživanje. Neravnoteža na tekućem računu platne bilance može se riješiti jedino trajnim smanjenjem razlika između domaće štednje i ulaganja. Budući da je usredotočena na stabilnost tečaja monetarna politika u tome može imati samo sporednu ulogu a smanjenje razlike između štednje i ulaganja ponajviše ovisi o fiskalnoj politici. Značajna fiskalna prilagodba potrebna je kako bi se kompenziralo prekoračenje iz prošle godine kad je zbog prekomjerne potrošnje prijašnje Vlade u posljednjem tromjesječju deficit proračuna opće države povećan na 6,3% bruto domaćeg proizvoda iako moram reći da u prvom stand by aranžmanu potpisanom 13. veljače je bio dogovoren deficit od 5% da bi dodatkom koji je potpisan 4.7.2003. godine Vlada, prijašnja Vlada, bivša sama inzistirala na smanjenju deficita na 4,5% a kažem po metodi koju je dogovorila bivša Vlada deficit je na kraju godine iznosio 6,3% i to iz razloga što su uključene skrivene subvencije Hrvatskim željeznicama čije je dakle bio uvelike premašen ciljani proračun za 2003. godinu i destabiliziran prethodni stand by aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom. Istodobno namjeravamo nastaviti s najvažnijim infrastrukturnim projektima i pronaći mogućnost da se iz proračuna pokriju troškovi vezani uz proces usklađivanja sa Europskom unijom. Prva ovogodišnja zadaća Vlade bila je riješiti problem nepostojanja transparentnog računovodstva i nagomilanih fiskalnih obaveza nasljeđenih iz 2003. godine. Prvo, deficit prikazan u 2002. i 2003. godini obzidani su na umjetni način jer je prijašnja Vlada prisilila gubitaše Hrvatsku željeznicu da djelomično financira svoju potrošnju kratkoročnim zajmovima s državnim garancijama koji su trebali biti preuzeti i servisirani iz proračuna 2004. godine. Također i financije obnove u 2002., 2004. godini nije vođeno kroz proračun nego kao trošak proračuna se trebalo prikazati u budućim razdobljima kad se budu vraćali krediti iako po svim pozitivnim zakonskim propisima ti troškovi su u rashodovnoj strani proračuna trebali biti evidentirani u onom trenutku kad je trošak nastao. Drugo, rashodi u 2004. godini opterećeni su izvjesnim brojem jednokratnih obaveza nasljeđenih s prethodnih godina uključujući dospjele nenaplaćene obveze bolnica, zaostatak plaća i ugovore o obnovi kuća i stanova u iznosu od približno 800 milijuna kuna te utjecaj znatnih povišica plaća koje je prijašnja Vlada dodijelila državnim službenicima mjesec dana prije studenog. I također, negdje se procjenjuje oko 2 milijarde kuna sudskih sporova iako treba reći da u stand by aranžmanu koji je potpisan 19. ožujka 2001. kaže se da treba najaviti javnim službama i državnim službenicima i namještenicima da im neće biti isplaćen regres za godišnji odmor, božićnice i darovi za djecu. To stoji u stand by aranžmanu iz 2001. godine a danas ova Vlada zbog tih sudskih sporova treba isplatiti preko 2 milijarde kuna. S obzirom na ovakvo stanje najvažniji cilj fiskalne politike u 2004. godini je ponovo uspostaviti transparentnost i red u javnim financijama, započeti proces srednjoročne konsolidacije, namjeravamo ostvariti deficit proračuna opće države u iznosu od 9,3 milijardi kuna ili 4,5% bruto domaćeg proizvoda što znači prilagodbu od 1,8% bruto domaćeg proizvoda u odnosu na 2003. godinu. Financiranje proračuna postupno će se okrenuti domaćim izvorima. Ovime bi se smanjila izloženost države tečajnim razlikama, potaknuo razvoj domaćeg tržišta kapitala te vjerojatno apsorbirao višak likvidnosti u privatnom sektoru. Namjeravamo prikupiti najmanje 2 milijarde kuna domaćeg financiranja ove godine oko 1/3 potrebe za zaduživanje opće države i povećati taj udjel u narednim godinama. Konkretno, otkazat ćemo izdavanje novih ... [[Govornik se ne razumije.]] obveznica planiranih za 2004. godinu. Proces privatizacije koji se spominje u okviru strukturnih reformi naslijeđen je iz prethodnih aranžmana odnosno obaveze koju prethodna Vlada nije ispunila i njena neefikasnost prelila se u novi stand by aranžman. I ovdje bih želio citirati dodatak stand by aranžmana iz sedmog mjeseca 2003. godine koji govori o privatizaciji, onda ćete vidjeti a kasnije ću pročitati i taj dio koji se odnosi na stand by aranžman ove godine pa ćete vidjeti da se određene stvari nisu mogle preskočiti. Dakle, citiram, što se tiče privatizacije očekujemo da će do 15. srpnja 2003. godine donesti konačnu odluku o prodaji 25% plus jedne dionice INA-e inozemnom strateškom investitoru. Prodaja 7% HT-a koji je gotovo u cijelosti privatiziran njegovim zaposlenicima odgođena je za razdoblje nakon izbora. Udjel od 25% u Croatia osiguranju bit će ponuđen katoličkoj crkvi i ostalim investitorima kako bi se namirila potraživanja koja se odnose na povrat prethodno nacionalizirane imovine. IFC smo 10. lipnja 2003. poslali pismo kojim mu dajemo mandat da obavi new ... [[Govornik se ne razumije.]] postupak preuzimanja 19% udjela u temeljnom kapitalu Hrvatske poštanske banke. To stoji u stand by aranžmanu dodatku iz sedmog mjeseca 2003. godine. Očekujemo da ćemo sa IFC potpisati sporazum o upisu dionica do kraja rujna 2003. godine. Zajedno ćemo pripremiti plan za privatizaciju više od 50% banke u roku od 24 mjeseca od potpisivanja sporazuma o upisu dionica. Plan za privatizaciju Croatia banke kojom trenutno upravlja DAB pripremit ćemo do 31. prosinca 2003. godine. Naposljetku, uskoro ćemo se obratiti IFC-u kako bismo razmotriti mogućnost kojom trenutno upravlja Dab pripremiti ćemo do 31. prosinca 2003 .godine. Naposljetku uskoro ćemo se obratiti IFCju kako bismo razmotrili mogućokskt prodaje loših potraživanja koja su u porfelju Daba. DAkle to je pisalo u dodatnu stand-by aranžmana 2003. godine a u stand-by aranžmanu koji je bord MMFa prihvatio u 4.8. ove godine stoji sljedeće. Namjeravmo ponovno ubrzatia privatizacijski proces, i kaže se ovako. Posebice država će prodati najmanje 15% dionica ine do kraja 2005. godine. Vi znate da prema zakonu o privatizaciji Ine 15% se trebalo privatizirati do 5 mjeseca 2004 .godine, dakle ova vlada je prolognirala to kraja 2005. izraditi plan privatizacije Croatia osiguarnja do kraja lipnja 2005. godine. Dakle izgraditi plan u prethodnom aranžmanu se spolminje prodaja i točno način na koji će se prodati. Na kraju dražva će se povući iz Croatia osiguranja banke do kraja 200.5 godine, i razmotirti opcije za privatizaciju ili pronalažanje strateškog partnera za Hrvatsku poštanksu banku. A sada s obzirom da smo iznjeli jedni i druge činjenice pa možemo ocjenjivati o tome tko je o privatizaciji, kako i na koji način govorio. Dakle ovdje se ne govori o datumu privatizaciji, o trenutku kada treba izvršiti privatizaciu ne govori se kome će biti Hrvatska poštanska banka privatizirana, ne govori se isto tako da unatoč tome Vlada ne vjerujem da bi trelbala posjedovati poslovnu banku te je stoga odlučila privatizirati je po fazama, to je u izvornom sporazumu od veljače 2003. godine. To stoji u sporazumima, to je bivša vlada potpisala. Prema tome nikako se ne može govoriti da ovaj stand by aranžman je mogao isključito određene odredbe. Nego dapače ovaj standbyaranžmna ih je i te kako ublažio, u odnosu na to kako je bilo. Druga stvar dali je ova Vlada, trebala pristupiti pregovorima sa MMFom dali je trebala sklopiti stand by aranžman. Dakle, u trenucima kad je za hrvatsku državu dolazio povijesni trenutak a to je dobivanje pozitivnog avija, ova Vlada si nije mogla dozvoliti luksuz da se o Hrvatskoj u Europi priča o kao o zemlji koja je netočno izvještavala i kojao nije ispunila ni jedan kriterij. To je jedna stvar. Druga stvar dali je ovaj stan by aranžman raspravljen u Hrvatskom saboru ili nije. REbalans proračuan je bio zbog stand by aranžmana. IZmjena zakona o posebnim porezima na duhan i automobile je bio zbog stand by aranžmana. DRuga stvar niti vrlo ključni dodatak stand by aranžmanu prošle godine u 7 mjesecu nije raspravljen u Hrvatskom sabour, treća stvar do trenutka dok nismok dobili jasne signale to je bilo krajem 7 mjeseca, od međunarodnog monetarnog fonda da će ovakav tekst biti prihvaćen mi nismo mogli objaviti tekst stand by aranžmana. To je bilo krajem 7 mjeseca. Dakle u onom trenutku kada je Bord direktora prihvatio stadn by aranžman 4. 8. na web stranicama Hrvatske narodne banke se pojavio integralni tekst stand by aranžmana. Toliko gospodine predsjedniče, ja i moje kolege, ja ne znam dali kolege iz Hrvatske narodne banke s obzirom da je u njihovom kompetenciji monetarna politika imaju nešto dodati. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Želi li. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović.
Gospodine predsjedniče, poštovani kolege i kolegice gospodine ministre. U točci 25. memoranduma jasno je propisano između ostaloga citiram "Hrvatski fond za privatizaciju namjerava privatizirati sva poduzeća u kojim državni udjel iznosi do 25% do kraja godine. I sve ostale udjele u njegovom porfelju do kraja lipnja 2005. godine. Izvan porfelja fonda i takio dalje”. Prema tome izričito je ovim memoranduom utvrđeno rok do kada će se i koji oblici privatizacije obaviti.
Hvala. Predsjednik Odbora za financije i državni proračun Šime Prtenjača.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, članovi HNBa, kolegice i kolege. Nakon uvodnog uvrštavanja u dnevni red, odbor za financije danas konačno stavio ovu točku na svoju sjednicu. I donio sljedeće zaključke. Odbor za financije, dražvni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 16. sjednici danas od 13. listopada, 2004. memorandum o ekonomskoj i financijsko politici i novom stand by aranžmanu RH sa MMFom koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavio klub zastupnika SDPa aktom od 1. rujna 2004. i dopunski materijal dostavljen 24 rujna 2004. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora, na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskgo sabora raspravljao je navedenom aktu u svojstvu matičnog radnog tjela. Uvodno je predstavnik jer je riječ o dva akta kluba SDPa i kako je predlagatelj uvodno predstavnik kluba SDPa obrazložio potrebu otvaranja rasprave o memorandumu ekonomskoj i financijskoj politici, i novom stand by aranžmanu RH sa MMFom koji prijedloge zaključaka iznjete o dopunskom materijalu koji je klub zastupnika SDPa dostavio saborsku proceduru kojim se predlaže neprihavćanje memoranduma o ekonomskoj i financijskoj politici Vlade RH od 13. srpnja 2004. godine zbog neizvršavanja zaključaka Hrvatskog sabora od 20.8. 2002. u svezi odnosa RH i MMFa. Izraženo je nekoliko mišljenja i dopustite da ove koje su bile značajnije iznesemo. Nakon uvodnog izlaganja predstavnika kluba zasatupnika SDPa u raspravi na odboru iznjeta su sljedeća stajališta. Izraženo je mišljenje kako memorandum o ekonomskoj i financijskoj politici vlada RH kako se Vlada RH obveazla provesti niz mjera koje će se odraziti na životni standard građana. Posebno se to odnosi na povećanje trošarina, te provođenje dodatnih mjera u vidu povećanja participacija za medicinske usluge ljekove, smanjenje broja oslobađanja od participacije, uvođenja promjena u dopunsko zdravstveno osiguranje, moguće ukidanje određenih poreznih olakšica kao i smanjenja broja roba koje podlježu nultoj stopi PDVa i tako dalje. Vezano uz pitanje duga umirovljenicima napomenuo je da kako Vlada RH kako je odlučila za rješavanje ovoga pitanja koristiti samo državne dionice u poduzećima ili druge vrste kapitala te da planira konzultirati osoblje MMFa i svjetske banke prije nego što utvrdi detalje ovoga rješenja i pristupa njegovoj provedbi. Postavljeno je pitanje opravdanosati provođenja ubrzane privatizacije čemu smo čuli. Izraženo je stajalište kako se ovako koncipiranim programima ne stvaraju temelji za ubrzani gospodarski rast. Drugo mišljenje, upozoreno je kako je RH potpisnica sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju sa Europskom zajednicom, i njihovim državama članicama . Te je uskladu sa navedenim preuzela i obvezu poštivanja i provedbe niza obveza. Pored toga naglašeno je kako prijašnji stand by aranžman sa MMFom nije proveden zbog propusta koji su učinjeni na području fiskalne politike krajem 2003. godine. Većina kriterija postavljena za kraj prosinca 2003. godine nije zadovoljena. Te je nova Vlada RH odlučila pustiti da prethodni stand by aranžman bude okončan bez provođenja trećega i konačnog preispitivanja provedbe programa. A ujedno su započeti pregovori o novom stand by aranžmanu. Premašivanje fisklanih ciljeva značjano je destabiliziralo cijeli program pa je tako utvrđeno kako je ostvareni manjak proračuna konsolidirano opće države u 2003. godini iznosio 12,2 milijarde kuna ili 6,3% vrijednosti bruto nacionalnog dohotka, a ne prvotno isticanih 9,8 milijardi, odnosno 5,1% bruto nacionalnog dohotka. Ujedno je napomenuto kako je uz visoki prošlogodišnji fiskalni deficit, Vlada RH preuzela i visoku razinu inozemnog duga. Izraženo je stajalište kako politika koja će se provoditi u sklopu ovog stand by aranžmana ima za cilj ponovno uvođenje reda u javne financije, smanjenje deficita na tekućem računu platne bilance, smanjenje inozemnog duga, unapređenje djelatnosti privatnog sektora, te smanjenje uloge države. Navedeno će stvoriti temelj za dugoročnu konkurentnost i rast gospodarstva. Nakon provedene rasprave, Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio većinom glasova, 6 za, 3 protiv i 1 suzdržan predložiti Hrvatskom saboru slijedeći zaključak: 1. Primaju se na znanje Memorandum o ekonomsko-financijskoj politici i novi stand-by aranžman Republike Hrvtske sa MMF-om i 2. Ne prihvaćaju se zaključci koje je Klub zastupnika SDP-a predložio u dopunskom materijalu, klasa je navedena od rujna 2004. godine, a u svezi rasprave o Memorandumu o ekonomskoj i financijskoj politici i novom stand by aranžmanu RH s MMF-om. Gospodine predsjedniče, zahvaljujem.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Zlatko Tomčić, izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Sa ove govornice sam najmanje 4 puta pozivao sve stranke u ovom Saboru da konsenzus, dakako u ime Kluba HSS-a kada su bila u pitanju neke teme koje sam procjenjivao i mi u Klubu procjenjivali da su važne za državne interese. Radilo se o onom bezuspješnom pokušaju smanjenju PDV-a, radilo se o nacionalnim mirovinama, radilo se o zaštiti Jadrana, radilo se o liberalizaciji trgovine poljoprivrednim proizvodima, poznati protokol 7. Ove teme su u pravilu i prešućene ili ignorirane ili su prerasle u optužbe. I uvijek će biti i postojat će teme koje su važne za nacionalne interese i na kojima će se morati postići nekakav konsenzus. Nemam nikakve dvojbe da će tu biti prije svega teme važne za integracijske procese i za ekonomsku politiku zemlje. I danas bi bio spreman govoriti o potrebi jedne razborite analize o potrebi ulaska u ovaj stand by aranžman sa MMF-om da ne postoje neke notorne činjenice. Ovaj aranžaman je sklopljen unatoč zabrani ovog Hrvatskog sabora. Dakle, Vlada je učinila nešto što nije smjela učiniti. Ekvilibritsika sa kojom pokušava gospodin mionistar opravdati da to baš nije tako, mislim da je naprosto prozirna, i mislim da naprosto vrijeđa ovaj Parlament. Ovaj Sabor je zabranio da Vlada potpiše novi stand by arandžman prije nego što to Sabor odobri. Usuditi se napraviti ovakvu stvar, treba imati veliku hrabrost, ali treba onda imati hrabrost, pa priznati da dio ekonomske politike zapravo sa ovog Sabora, sa ingerencija ovog Sabora je prebačen na Međunarodni monetarni fond. U takvim okolnostima, mislim da je bespredmetno govoriti o traženju suglasja, jer prostora očito za to više nema, jer je stvar završena, bar što se Vlade tiče. Dakle, možemo govoriti samo o činjenicama. Ja polazim od činjenice koju ću pokušati potkrijepiti, objasniti. Vlada Republike Hrvatske potpisala je za Hrvatsku štetan stand by aranžaman. Dakle, zadnji stand by aranžman ocjenjujem štetnim za Hrvatsku. Sve ostalo će zapravo biti obrazloženje ove temeljne teze. U razlozima koje je MMF navodio, pa i hrvatska Vlada da se ovakav stand by aranžman potpiše, bile su dvije notorne činjenice koje nisu nikakva tajna: preveliki deficit na tekućem računu platne bilance ili prevedi, prevelika javna potrošnja. Rekao sam i danas u onih 5 minuta, kada sam govorio u ime Kluba, pa to svi u Hrvatskoj znaju da nam je prevelika javna potrošnja, svi znaju da neracionalno funkcioniramo, to je bio problem i vlada 91., i 95. i 2000. i problem je to i ove Vlade i naprosto se mora naći način kako će se u ovoj državi javna potrošnja smanjiti. Drugi razlog za sklapanje ovog stand by aranžmana je prevelika ino zaduženost. Dakako, i to je točno, ali uz jednu malu opasku da u analizi zaduženosti Reublike Hrvatske moramo bar u ovom domu otvoreno govoriti, kolika je zaduženost države, kolika je zaduženost gospodarskih subjekata, kolika je zaduženost banaka, kolika je zaduženost pojedinaca itd. Ako ja uspjevam dobro pratiti podatke, čini mi se da sama zaduženost ovog momenta nam ne bi dala epitet da govorimo o prezaduženosti Republike Hrvatske. Na temelju ove dvije temeljne činjenice, proizašle su ekonomske politike koje su zastupljene u ovom aranžmanu sa MMF-om koje inzistiraju na stabilnosti cijena i tečaja, ubrzanoj privatizaciji, niskim razvojnim stopama, 3,5-4,5%, limitiranju ino zaduženosti, smanjenju deficita platne bilance odnosno javne potrošnje i fiskalnoj prilagodbi. To zapravo ništa novo nije, osim nekih detalja, kada se gleda inače politika Međunarodnog monetarnog fonda. Nema bitnih novih elemenata. Takvi su svi dosadašnji uvjeti Međunarodnog monetarnog fonda bili. To je već viđeni monetaristički pristup, stabilizacijska politika, za nas u HSS-u potrošen model, ali očito ne i za MMF i za ovu Vladu. Mi moramo jednom za svagda shvatiti da Međunarodni monetarni fond, da je njegova uloga prvenstveno osigurati vjerovnike, osigurati povrat dugova koje je Hrvatska uzela od vanjskih institucija. U zamjenu za to, Hrvatskoj je potrebna nova razvojna, nova ekonomska politika, koja će omogućiti dinamiziranje gospodarskog rasta po znatno višim stopama 7-8% godišnje, a ne na razini 3,5% i ekonomsku prilagodbu Europskoj uniji na višoj razini bruto domaćeg proizvoda. To znači prije svega i razrješenje temeljnih kočnica hrvatskog gospodarstva, a temeljne kočnice hrvatskog gospodarstva su strukturni raskorak, Hrvatska je ostala bez proizvodnje, Hrvatska nema proizvodnje, a sada planiramo u ovom aranžmanu porast od svega 3,5%. Drugi veliki problem hrvatskog gospodarstva je nezaposlenost, 3000 više ili manje, ali kako god okrenemo, kreće se oko 300.000 nezaposlenih. Treći veliki problem hrvatskog gospodarstva je potpuna nekonkurentnost domaće proizvodnje, i to one rijetke koja je još ostala na inozemnom tržištu, potpuna nekonkurentnost izvoza. Nažalost, u zadnje vrijeme imamo sve češću pojavu da i domaća proizvonja je nekonkurentna na vlastitiom tržištu, iz raznoraznih razloga, radi tečaja kune, radi subvencija vanjskih tržišta, odnosno proizvođača na vanjskim tržištima. Četvrti problem je nelikvidnost države koja se ponovno povećava. Peti problem je prespora dinamika strukturnih promjena prema Europskoj uniji. Aranžman, ovaj aranžman naprosto ne daje odgovore na ta temeljna, na ta temeljna pitanja. Ja uopće ne mislim da bi, da je načelno zabranjeno govoriti o stand by aranžmanu. Oni dakako imaju svoje korisne stvari. Hrvatska je još uvijek ovisna o inozemnim financijskim tržištima i dakako da treba taj ugled na inozemnim financijskim tržištima graditi pa i u odnosu sa MMF-om. Međutim, pod ovakvim uvjetima i samo sa ovom pozitivom u ovom "stand by" aranžmanu da imamo nekakav ugled kod vanjskih tržišta je naprosto pogubno ograničenje. Pogubno ograničenje niska stopa rasta. Povećanje i deficita i vanjskog duga se mogu ograničiti ili spriječiti samo snažnim razvojnim stopama. Znatno većim razvojnim stopama u Republici Hrvatskoj, a to onda podrazumijeva puno drugih elemenata novih ekonomskih politika. Ja ću ih samo taksativno navesti jer u 15 minuta dakako ne mogu, ne mogu sve objasniti. Prije svega, jasne strategije koje opet traže nekakvo suglasje i u ovom Domu, ali strategije koje neće biti podložne tumačenjima svake Vlade koja dođe na vlast u ovo ili u ono vrijeme. Drugo, privatizacija u službi zapošljavanja, a ne otajavanje problema, idemo skinuti problem jedan po jedan i samo završit, da kažem, da više nemamo neprivatiziranih firmi. Tu, svakako u te ekonomske politike spada i aktivna uloga države kroz strateško planiranje, kroz ulaganja, kroz jamstva, kroz kredite. Aktiviranje deviznih pričuva za razvoj, za izvoz, itd., i to je tema o kojoj se može itekako puno razgovarati, nema dovoljno vremena za objašnjavanje. Demonopolizacija tržišta kapitala. Naš bankovni sustav je u potpunosti privatiziran, 95% u rukama stranaca i nemojmo si zamišljati da će strani financijski kapital tražiti hrvatske interese. On traži interese svojih gazda. Zato hrvatska Vlada konačno mora shvatiti da mora početi formirati i domaće financijske institucije, domaće banke u rukama Hrvatske države. Nadalje, u te mjere može svakako doći i potreba vertikalnog povezivanja gospodarskih grana. Tu je uloga države itekako važna, a ne samo tržišta. Korektno povezivanje javnog i privatnog sektora, ali ne bez zakonske podloge, ne na bazi tumačenja Zakona o obveznim odnosima ili na neke druge načine nego izraditi Zakon o povezivanju javnog i privatnog sektora. Ovog momenta će možda heretično zvučati kada kažem da jedna od mogućih mjera je i smanjenje poreznih stopa. Dakako da se ministru financija diže kosa na glavi kada mu se izbija prihodi iz proračuna, ali Hrvatska neće biti porezno konkurentna, neće biti porezno atraktivna, neće biti ulagački atraktivna sa ovako visokim poreznim stopama kakve ima. Ja znam da ovog momenta to heretično zvuči, ali Hrvatska naprosto mora naći model da smanji porezne stope. Pa tu svakako u te moguće mjere dolazi i zaštita domaće proizvodnje i stvaranje nacionalnog tržišta dok još imamo uvjeta da nekakvo nacionalno tržište stvorimo. Dakako da sve ove elemente koje sam nabrojao bi se trebalo itekako detaljno obrazložiti. Niti je mjesto niti vrijeme da u okviru samo ove teme o tome govorimo, ali nadam se da ćemo u ovom Hrvatskom saboru imati šanse govoriti još o ekonomskim politikama koje su potrebne Hrvatskoj sa višim razvojnim stopama, sa intenziviranjem i dinamiziranjem hrvatske proizvodnje i onda daleko lakšeg rješavanja ovih problema radi čega je i ovaj "stand by" aranžman potpisan. Tema fiksnog tečaja naprosto ne može više biti hereza u ovom društvu. I ovo malo proizvodnje koja je orijentirana na izvoz, ona je naprosto kastrirana fiksnim tečajem i tečaj kune naprosto moramo otvoriti kao temu. Izvozno gospodarstvo je potpuno nekonkurentno, njegova nekonkurentnost rapidno raste, a događa se daljnja erozija domaće proizvodnje radi atraktivnosti uvoza. Uvoz postaje u ovom našem gospodarstvu sve atraktivniji. Umjesto fiksnog tečaja na čemu inzistira Međunarodni monetarni fond mi znamo da je zapravo prilagodba tečaja uvjet gospodarskog oporavka, ali isto tako znamo da prilagodba, klizanje tečaja ugrožava građane. Nije to nikakva hereza i zato kažem da i o pitanju fiksnosti tečaja moramo otvoreno govoriti. Koliko god je nepovoljan za izvoznike, eventualno ulaženje u klizanje tečaja itekako je nepovoljno za naše građane koji su prezaduženi, koji u pravilu kod naših domaćih banaka koje su u rukama stranog kapitala potpisuju ugovore sa deviznom klauzulom i svaka promjena tečaja kune ugrožava veliki broj ljudi. Tu nema nikakve dvojbe. Međutim, moramo znati da nismo jedini u svijetu koji smo se sa tim problemom sreli. Postoje i druge europske zemlje koje su isti taj problem imale i koje su uspjele naći model. Kako? Uvođenjem kliznog tečaja domaće valute stvoriti okolnosti da građani ne budu oštećeni, a da zapravo taj teret klizanja plate oni koji su imali od toga najviše koristi. Prije svega, bankarski sustav. Dakako da se u to mora uključiti i država. Međutim, za raspravu na nešto širi i egzaktniji način o fiksnom tečaju kune, mora postojati politička volja i mora postojati politička odluka. Za izlazak iz ove situacije u kojoj se Hrvatska nalazi, to će biti jedna od važnijih tema. I na kraju želim vrlo jasno reći, da mi u Klubu HSS-a sa ovim, ovakvim monetarističkim pristupom ekonomskih politika koje su zastupljene u ovom aranžmanu, a ne razvojnim pristupom, sa razvojnim stopama skromne razine 3,5, 4, 4,5% i sa fiksnim tečajem kune, smatramo da Hrvatska nema šanse riješiti svoje temeljno pitanje koje je ovog momenta prisutno. To je pitanje nezaposlenosti i potrebu brze prilagodbe europskom gospodarstvu. Ono što sam prijepodne rekao, ponovit ću. Da bi realisti rekli na ovakvu situaciju da je aranžman štetan i mi uistinu smatramo da je štetan. Da bi pesimisti rekli da Republika Hrvatska srlja u gospodarski kaos, a da bi optimisti rekli još uvijek imamo šanse i pokušajmo stvoriti takve ekonomske politike koje će državu izvući iz ove situacije u kojoj se nalazi, omogućiti nam višlji gospodarski rast, omogućiti zapošljavanje građanima Republike Hrvatske i na taj način stvoriti okolnosti dizanja ukupnog standarda u ovoj državi, a ne one sitne, male, restriktivne mjere koje izravno iz ovog "stand by" aranžmana pogađaju naše građane. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, u nizu netočnih navoda je posebno netočan ovaj da je Hrvatska ostala bez proizvodnje. Taj inače navod je potpuno u suprotnosti sa tvrdnjama HSS-a da su načinili veliki bum u malom i srednjem poduzetništvu, pa nek se konačno odluče. Ili su pomogli ili su uništili poduzetništvo.
U ime Kluba zastupnika HSLS-a i DC-a poštovani zastupnik Ivan Čehok. Nema ga, gubi pravo Klub riječ po ovoj temi. U ime Kluba zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre i gospodo iz Hrvatske narodne banke. Prilikom saborske rasprave 2002. o prošlom "stand by" aranžmanu Hrvatske i MMF-a svi saborski klubovi isticali su potrebu saborske rasprave prije potpisivanje bilo kojih novih obaveza prema MMF-u. U tom smislu, Sabor je usvojio i posebni zaključak, međutim unatoč tome nitko iz Vlade nije zatražio očitovanje Sabora o novom stand by aranžmanu, i to je doista neprihvatljivo. Usput rečeno, Hrvatska vlada se i 2001. i 2002. kao i ove godine 2004. uoči sklapanja stand by aranžmana bavila nizom tema a mediji su se punili svim i svačim nerijetko skrećući pozornost javnosti sa ove iznimno važne teme. TA dimna zavjesa se svih ovih godina ponavljala uvijek kada je bila u pitanju neka gospodarsko socijalna tema. Vrijedi podsjetiti da je i u siječnju 2001. kada je Vladin memorandum o ekonomskoj i socijalnoj politici MMF-u u Hrvatskoj bila u jeku kampanja protiv generala Norca. Liberalizacija tržišta energija provedena je u sendviču rasprava o odnosima sa sudom u Haagu. Jednako tako se u sjeni početka progona generala Gotovine zaboravilo na okolnosti privatizacije Hrvatskog telekoma. Tako je bilo onda. Danas su također javne rasprave za i protiv uklanjanja pojedinih spomenika bile važnije od gospodarsko socijalnih poteza Vlade i od uvjeta pod kojima je sklapan ovaj stand by aranžman, to su činjenice. Osobito treba napomenuti jest to da stand by aranžman nije jedini mogući oblik suradnje sa MMF-om. Svaka zemlja članica MMF-a mora pristati na jedan od oblika suradnje s MMF-om s tim da je prvi i najblaži oblik suradnje konzultacija po članku 4. Statuta MMF-a a onda po težini, utjecaju MMF-a slijede neformalno praćenje, pojačani nadzor, aranžman predostrožnosti, pa stand by aranžman pa konačno najstroži oblik suradnje odnosno prošireni aranžman. Od osamostaljenja do danas Republika Hrvatska je prošla kroz sve te oblike suradnje. Imali smo stand by aranžman još 96. pa prošireni aranžman 97. pa su 99. bile samo na snazi konzultacije po članku 4. pa nakon toga su mahom bili u igri stand by aranžmani. S druge strane, potpuno je jasno da Vlada koja nema jasan gospodarski program ne može Hrvatskoj izboriti bilo koji povoljniji aranžman u pregovorima sa MMF-om. Pri sklapanju aranžmana sa MMF-om vrijedi pravilo da što je aranžman strožiji to povlači veću podložnost zemlje eksperimentima MMF-a i sve manju vezu sa stvarnim stanjem i učincima predloženih mjera. Neke zemlje na primjer Poljska su zato otkazale svoj stand by aranžman sa MMF-om jer su im učinci bili neprihvatljivi. Neki drugi na primjer Makedonija su poslušno slijedili MMF što je rezultiralo oštrim padom životnog standarda i bez očekivanog razvoja gospodarstva. A u Argentini je to dovelo skoro do destabilizacije dražve. Jozef ... bivši glavni ekonomist Svjetske banke tvrdi da je to upravo zato jer MMF i Svjetska banka svakoj zemlji nameću isti koncept unatoč tome što su uzroci gospodarske krize od zemlje do zemlje različiti. Uvijek se nude ista rješenja, neovisno o stvarnom stanju i mogućnostima izlaska iz krize. Prvi korak koji se uvijek nudi je opća privatizacija radi navodnog ulaska stalnog kapitala i to u prvom redu velikih državnih poduzeća i smanjivanja državnih investicija. Drugi korak koji se u pravilu nudi je liberalizacija tržišta kapitala i privatizacija banaka što je kod nas već skoro kompletno učinjeno. Treći korak je tržišno određivanje svih cijena i sniženje cijene rada i rezanje socijalnih prava a četvrti je slobodna trgovina po receptu WTO-a što je već kod nas učinjeno. Neovisno o savjetima MMF-a ni jedna Vlada pa ni ova ih ne mora prihvatiti, a prihvaća ih onda i samo onda ako sama nema ništa pametnije za ponuditi u svom gospodarskom programu. Zato je posebno važno u cilju političke korektnosti usporediti ovaj stand by aranžman sa onim iz 2002. godine. U oba slučaja govori se o ubrzavanju privatizcije. Prije dvije godine govorilo se o privatizaciji 25% dionica INA-e, podijeli HEP-a na dijelove, o mogućoj privatizaciji elektrana ove godine. Planirala se prodaja 30% Croatia osiguranja, na burzi, podjela 7% dionica HT-a zaposlenicima što je sve ostalo u teoriji i planovima. Ove godine kod ovog stand by-a govori se o istom ali uz brzu privatizaciju svih poduzeća sa 25% državnog udjela, nastavak privatizacije INA-e, nastavak privatizacije HT-a ali bez podjela dionica zaposlenicima. Također 2002. bila je planirana prodaja Hrvatske poštanske banke po fazama i preuzimanje Croatia banke ove godine se govori o privatizacije obje te banke. Uglavnom osim razlike u planiranom realnom rastu gospodarstva, jer se 2002. govorilo o 4,2% realnog rasta a sada se govori o 3,7% realnog rasta sve drugo su kozmetičke razlike jednog i drugog stand by aranžmana. I jedan i drugi naime, slijede uobičajene MMF-ove recepte za gospodarske probleme države. Nas zanima može li Hrvatska uopće MMF-u ponuditi državno poticani program gospodarskog razvoja koji ne opterećuje ovaj proračun više od postojećih troškova države. Po našem sudu može. Kao prvo, što se tiče privatizacije i ulaska stranog kapitala, u tranzicijskim zemljama strani kapital rijetko ulaže u gradnju novih pogona nego radije kupuje stratešku nacionalnu infrastrukturu koju svaka Vlada ima pod nekakvom kontrolom posebno ako mu je Vlada poslovni partner. Mi smo ovdje međutim u situaciju da je i privatizacija HT-a i privatizacija INA-e išla neželjenim tokom. Strani kapital najradije ulazi u banke, u telekomunikacije, u energetske sustave, luke i prometnice. Posve je jasno da je besmislena privatizacija velikih državnih sustava ako je ona sama sebi svrhom odnosno ako je njezin cilj trenutno punjenje proračuna raspodjelom imovine. Takva privatizacija koja nema za cilj dokapitalizaciju niti investicije a HT je tu najbolji primjer, takva privatiazcija vodi jedino destabilizaciji i zarobljavanju države. Kod privatizacije HT-a nije bila privatizirana samo državna firma, koju smo svi stvarali, plaćajući preskupe priključke za telefone. Kod privatizacije je privatiziran i predan stranoj multinacionalki ključni telekomunikacijski sustav optičkih kablova i digitalne centrale. Time Deutsche telecom zapravo gospodari, doslovno gospodari telekomunikacijskom budućnošću Hrvatske, ne samo Hrvatske države i državne uprave nego svih građana Hrvatske. A nema pomaka u gospodarstvu bez pomaka u telekomunikacijama. A koliko je doista bilo investicija u HT-u govori najbolje sadašnje bezdušno otpuštanje radnika iz HT-a a koje sigurno neće biti zadnje. Slično je bilo i sa privatizacijom INA-e. Ne može voditi stabilnosti države ako se u ugovoru o privatizacije strateške naftne kompanije jamči strateškom partneru da će unatoč tome što kupi samo 25% dionica imati 51% upravljačkih prava. Tako MOL sa 25% dionica suvereno upravlja INA-om kao da je većinski vlasnik, te ovlasti ne izviru iz Hrvatskog Zakona o trgovačkim društvima nego iz niza katastrofalnih sporazuma koji su sklopljeni sa MOL-om nakon te privatizacije. I ovdje kao i kod HT-a prividno veći prihod od privatizacije kod obje privatizacije HT-a i one 98. i one 2001. taj veći prihod je zapravo kompenziran kolonijalnim odnosom države prema stranim kompanijama. MI u HSP-u nemamo ništa protiv da postoji monopol ali samo ako je u rukama Hrvatske države, ali za nas je neprihvatljiv monopol ako je u rukama neke privatne kompanije a pogotovo strane kompanije. Ako je tako onda nam je dužnost svima poticati liberalizaciju tog dijela tržišta. Ako se već želi poticati investicije javno privatno partnerstvo onda je potrebno za to dame i gospodo iz Vlade donijeti konačno Zakon o javno privatnom partnerstvu, makar temeljen na tzv. zelenom papiru o javno privatnom partnerstvu kojeg je izradila Europska unija. Kod nas je na žalost još uvijek na snazi potpuno destimulirajući Zakon o poticanju ulaganja kažem destimulirajući za male poduzetnike i za povratnike iz iseljeništva. Zahtjev MMF-a za smanjivanje državnih investicija također nije u cijelosti prihvatljiv. Ali i sami znamo kako je potrebno bolje kontolirati ne samo učinak, negoi svrhu državnih investicija i subvenija. Najbolji primjer je gradnja autocesta u Hrvatskoj, gdje naš Klub sustavno upozoravao na nepravilnosti i propuste Ministarstva javnih radova i kod dobivanja poslova i kod izvedbe, a to se sve skupa nastavilo u slučaju Bechtela. Hrvatska dakle definitivno treba državne investicije i radi modernizacije Hrvatskih željeznica, jer one doprinose konkurentnosti Hrvatske i njenih luka i međunarodnim okvirima, ali i opstanku domaće metalske industrije. Potrebne su nam i investicije u brodarstvu, tako da pored neprekidnih sanacija koje su do sad bile dosta neučinkovite treba ponuditi gradnju novih brodova za obnovu domaće flote. Dakle, ne vjerujem da bi netko u MMF-u imao nešto protiv takvih jasno argumentiranih programa, ali oni očito sa Hrvatske strane ni prije dvije godine ni danas nisu bili jasno iznošeni, nego su slijepo prihvaćeni recepti od strane MMF-a. Što se tiče liberalizacije tržišta kapitala 93% vrijednosti bankarskog sektora je u rukama stranaca. Rezultati te strane dominacije nad bankarskim sektorom mogli su se najbolje vidjeti u nevjerojatnim oscilacijama tečajeva kune za turističke sezone 2001. Dakle, Narodna banka s mukom zapravo regulira tečaj kune, jer njega zapravo reguliraju strane banke. Uostalom kod slobodnog tržišta kapitala barem kod onakvog kakvoga zamišlja MMF kapital se ipak radije odliva iz zemlje koja nema svoju proizvodnju, pa makar i kroz brojne kredite za kupnju uvozne robe. Vlasništvo nad bankama znači zapravo kontrolu Hrvatskog gospodarstva. Koje je stanje, to je potpuno jasno, danas je daleko lakše dobiti kredit za kupnju i uvoz robe, nego li kredit za investicije u Hrvatsko gospodarstvo. Ali zato Hrvatska treba svoju poslovnu banku, Hrvatska treba svoju Hrvatsku Poštansku banku i mi ne pristajemo na njezinu privatizaciju. Jedan od recepata MMF-a je tržišno određivanje cijena proizvoda i usluga. Ali ono što nas posebno zabrinjava jest neprekidna težnja iz tih recepata za smanjivanjem cijene rada i smanjivanjem socijalnih davanja. Taj trend posebno će se loše odraziti na primjeru razaranja sustava zdravstvenog osiguranja. Jer pojedine robe, pojedine usluge jednostavno ne smiju biti predmet tržišne utakmice i svaka Vlada mora imati snage MMF-u reći da je to neprihvatljivo. Osim za dio ljudi koji imaju posve naivnu predodžbu o kapitalizmu, razvoju gospodarstva i tržišnog gospodarstva. Uostalom ni Irci ni Slovenci nisu išli na takve poteze koje su ovdje toliko olako prihvaćaju. Jasno je da su za izlazak iz krize potrebna određena odricanja. Ali ta odricanja dame i gospodo iz Vlade bit će lakše provesti ako su dio nacionalnog konsenzusa, ako su kratkotrajna i ako su dio nekakve smislene strategije razvoja. Ovdje mi još uvijek nemamo socijalni pakt sa sindikatima i poslodavcima. Jednako tako ne nadzire se kraj eksperimentima u poreznom sustavu. Mi smo prvo smanjivali, pa vraćali natrag PDV-e, eksperimentiralo se sa porezom na dohodak. I ono što je ključno, ako Vlada doista želi gospodarst rast, onda nije dovoljno razmetati se i najvljivati moguće postotke rasta, nego je potrebno u prvom redu otići do gospodarstvenika i pitati ih što im doista konkretno smeta da bi bolje poslovali, i nakon toga otići do sindikata i pitati ih što im treba da bi njihovi radnici postigli čim veću efikasnosti nezanemarujući njihova prava na razini koja jamče međunarodne konvencije organizacije rada. Dakle, iz svih tih razloga, iz načina na koji je sklapan ovaj stand by aranžman on je za nas u HSP-u potpuno neprihvatljiv. Hvala.
Hvala. U ime Kluba IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Prije dvije godine ondašnja je opozicija silno napadala onu Vladu što je potpisala stand by aranžman s MMF-om, tvrdili su tada u oporbi točnije u HDZ-u, a bilo bi vrlo zgodno vidjeti fonograme kako su to rasprave glasile, da je Vlada izdala nacionalne interese, što je zaključila taj stand by aranžman sa MMF-om, tražilo se da Vlada odstupi. Vlada i to s većinom u Saboru pristala je u ono vrijeme na one zaključke da se u buduće stand by aranžman s MMF-om zaključuje uz prethodnu suglasnost Sabora na koju se danas opozicija poziva. Međutim, želim i sam reći da i ondašnji sporazum s MMF-om otprilike bio nalik ovom. Tražilo se smanjenje deficita, tražilo se privatizacija portfelja, nažalost, a u tome se … i promjenu radnog zakonodavstva, tako da je ispao paradoks, da je lijevica ukidala socijalne klauzule koje su bile izborene za, od našeg radništva pod prije 3. siječnja jedna ista stvar se danas dešava u Njemačkoj da CES-u ukida mirovinske stečevine koji su njemačkom radništvu dali u CED-u, no, pustimo sad to, narod će reći sporazumi su da se krše. i kao što sporazum, ja sam bio protiv svakog vašeg … zakonodastva. i kao što sporazum s MMF-om nije ispoštivala bivša Vlada, ponajviše izbora radi, pa time nije deficit zadržala ugovorenim granicama, tako sam siguran da ni ovaj stand by aranžman za razdoblje od 20 mjeseci kako glasi njegov naziv neće ispoštovati ni aktualna Vlada sastavljena od stranaka HDZ-e, DC, HSLS, HSU itd. I ja se bojim da je to tragedija. Bilo je u ono ranije, Boga mi biti će i ovo sada. Zvuči to nepopularno kad se kaže, a zvuči to možda i poput boguhuljenja, ali svi mi ovdje, a pogotovo članovi bivše i sadašnje Vlade znaju da Hrvatska živi iznad svojih mogućnoti. Ponovit ću, građani svi mi živimo iznad mogućnosti ove zemlje. i to je tragedija. Toj tragediji se ne nadzire kraja, ali samo, ali tu i tamo znamo jasno na trenutak pobjeći od svega toga, dignemo tu ili tamo neki spomenik i onda se time zabavljamo. Drugo, u ovoj zemlji je najteža, a uz to i politički najneisplativije reći istinu. A Hrvatska istina bila je iskazana u sporazumima sa MMF-om. Tako je bilo 2002. godine, kada je taj sporazum osporavao HDZ-e, tako i danas kada opozicija osporava taj sporazum. Hrvatska ponovit ću živi iznad mogućnosti svog gospodarstva. i mi ćemo tog jednog dana urbije torbi morati priznati sebi i svijetu. Treće, kao što ne bi bilo odgovorne Vlade koja ne bi recimo surađivala sa Haškim sudom, tako ne bi u ovom času, to je moje mišljenje, Kluba IDS-a bilo odgovorne Vlade koja ne bi surađivala s MMF-om i to pogotovo u kontekstu ove predpristupne strategije događanja oko Gotovine i tome slično. Bivša je oporba, a sadašnja vlast osporavala čitav niz mjera bivše Vlade, od na primjer smanjenja radnog zakonodavstva, politike PDV-a itd., ali danas jasno kada je na vlasti ona nikako neće zagristi u tu kiselu jabuku. Što želim reći? Nije problem što se potpisuju aranžmani sa MMF-om, što ti sporazumi postaju Vladini politički gospodarski dokumenti. Već je problem što se građane u toj izbornoj kampanji često svjesno obmanjuje, i to je tragedija, no, narod će reći sporazumi su tu da se krše. Prije se obećavalo da će se deficit centralne države svesti na onih 4,5%. Navodno da je 6,3% i to je jasno ozbiljan teret Vladi, jer im je prva godina de facto izgubljena ako to iznosi 12,2 milijarde kuna, znači to je neka omča oko vrata. Ali novi stand by aranžman polazi od sljedećih mjera. 2004. nema realnog povećanja plaća a u 2005. treba obuzdati rast masa plaće do 3%. Što to znači? To je prije svega utržnjenje za 1,4 milijun radnika ali i razočaranje s druge strane za milijun umirovljenika koji su sa 1.1. očekivali iduće godine usklađenje mirovine sa 50% prosječnih plaća, 1.1.2006. 60 itd. što jasno od svega toga na kraju neće biti ničega i to treba tim ljudima reći. Tvrdim, nikada se nije trebalo postavljati pitanje kada smo već kod ovih dugova, povrata duga ili obeštećenje umirovljenicima ako on iznosi 20 milijardi kuna jasno u jednom primjerenom roku pet, šest, sedam godina ali usklađenje mirovina nažalost neće biti moguće. Međutim, kako će se vratiti mirovine ako je jedna od mjera MMF-a odnosno tog sporazuma da do kraja 2004. moramo prodati sve udjele u hrvatskom portfelju do 25% što neće biti dovoljno niti za deblokadu Hrvatskog fonda za privatizaciju. To je bit a nakon toga slijedi daljnja privatizacija obiteljskog srebra od Croatia osiguranja i Croatia banke, Poštanske banke, zatim do kraja godine 2005. treba prodati 15% dionica INA-e, provesti treću fazu privatizacije Hrvatskog telekoma itd.
Molim zastupnike da ne koriste mobitele.
Ne samo to već se mora na kraju pripremiti i privatizacija hrvatske brodogradnje pa čak i Hrvatskih šuma, Jadrolinija a ako se to dogodi onda će jasno i Hrvatske elektroprivrede a to bi ipak bilo previše. Ne vjerujem da se to pristalo unutar Vlade samo bez razgovora sa svim vladajućim strankama. No, nije problem po meni sporazum s MMF-om. Ja držim da je on nužan. Apsurd je da ga neka druga Vlada ne bi potpisala ali nisam uvjeren da bi bilo koja druga Vlada pristala na takvu privatizaciju. To nije dobro što se u ovom sporazumu predlaže, međutim narod će reći sporazumi su da se krše. Jasno, to je balkanska logika ali često tako financiramo. Možemo govoriti o nultoj stopi, o tome nešto kasnije, međutim samo nešto drugo oko tog vanjskoga duga. Mi srljamo u dužničku krizu. Prošle godine ino dug porastao je za 4,5 milijardi eura. U ovih sedam, zapravo u sedam mjeseci, ja imam podatak za gotovo 2,5 milijarde eura i već danas ino dug iznosi 26 milijardi dolara ili u sedmom mjesecu krajem to je iznosilo 27,3% više nego 2003. godine i predstavlja znatno brži rast od rasta bruto društvenog proizvoda ili vanjski je dug sa 73,8% GDP-a u 12 mjesecu 2003. povećan na 79,2% u sedmom mjesecu 2004. i već danas je to iznad ograničenja preuzetih stand by aranžmanom i to za cirka 600 milijuna dolara. Zato i kažem sporazumi su da se krše. Sve to s druge strane vodi jednoj ekstremnoj ovisnosti o vanjskom zaduživanju i prekinemo li taj lanac vanjskog zaduživanja a morat ćemo Hrvatska će doživjeti stravičan šok. Hrvatskoj treba oko 5 milijardi eura ili 6 milijardi dolara za normalno funkcioniranje tj. za otplate ino duga uvećanog za deficite tekućih transakcija platne bilance. To je izdrživo samo ako deficit kako fiskalni tako i onaj platno bilančni nastavlja s padom i zato posao kojega mora odraditi ministar Šuker zajedno sa guvernerom Rohatinski biti će vraški težak. Znači, obuzdati potrošnju, ograničiti apetite svojih partnera i poručiti javnosti da se jednostavno mora stati na loptu i to u zemlji koja je bila naučena živjeti od uvoza jasno vanjskoga duga. Stoga se ja plašim da vladajuće stranke to na kraju neće biti spremne izabrati jer je to najteže jer dolazi naprosto do izbora između konsolidiranja javne potrošnje s jedne strane i mogućnosti gubitka izbora. Ako se to dogodi ovo drugo, ako izgube koalicija vlast ništa zato, vlast će se preseliti u opoziciju ali ako se ne dogodi ovo drugo odnosno ono prvo da se smanji javna potrošnja, da se spusti deficit na ovih 4,5% u 2004., znači ovoj godini 3,5, iduće itd. do 3% bojim se da će se mnogi građani možda preseliti i na ulice. Stoga minimum pristojnosti bi nalagao da se pred zaključenje stand by aranžmana u preuzetim obvezama na neki način obavijestila opozicija otprilike onako kako je pred "razgraničenje" u Piranskom zaljevu - Savudrijskoj vali učinio Drnovšek sa svojim parlamentarnim klubovima. Jasno je to da jedna saborska rasprava ne znam u tom trenutku pred zaključenje možda bi, na stranu i sam zaključak bi bila iluzorna jer se tu ne bi mi oko ničega složili ali iako dolazim iz grada gdje je službena nezaposlenost 2 do 2,5%, gdje je izvoz po stanovniku preko 10 tisuća dolara, to je Buzet. Nitko nema takav klasičan izvoz osim Buzeta a Buzet nema mora poremećaji u zemlji najbolnije bi osjetile upravo sredine poput Buzeta i zato ja stvarno molim Vladu da stavi tu javnu potrošnju na neki način pod kontrolu. U ovoj zemlji, prije je netko govorio, mislim gospodin Tadić, ima nekoliko stvari oko kojih bi se svi mi trebali složiti. To je sigurno odnos do Haaga, to je odnos do MMF-a, oko rješavanja deficita, odnos do Europske unije, suočenje sa činjenicom da jednostavno u ovoj zemlji živimo iznad gospodarskih mogućnosti hrvatskog gospodarstva i da tako neće ići u nedogled i zato držim ljude treba pustiti da rade jer mi vječno nećemo moći živjeti samo od uvoza odnosno ovakvoga zaduživanja kakav je sada na djelu. Vidjet ćemo i to kako će se ovaj stand bay aranžman pretočiti u proračun za 2005. godinu i to je bit. Već sada mi svi znamo da kapitalne investicije trebali bi sa ovogodišnjih 7% biti smanjene na 5,9% bruto društvenog proizvoda, socijalne bi se naknade trebale blago povećati sa 39,4 na 41 milijardu kuna. To je takoreći samo za inflaciju a plaće još i za manje sa 18,9 milijardi kuna na 19,2 milijardi kuna što sigurno neće biti politika socijalnog mira u tom javnom sektoru ili državnom sektoru iako u Hrvatskoj uglavnom štrajkaju pojedinci iz javnog sektora, rijetko kad iz privatnog što svjedoči da u ovom prvom znači u javnom još je uvijek neusporedivo bolje nego u privatnom pa ako baš hoćemo tu se i neusporedivo manje radi nego u privatnom. I za kraj, postavlja se pitanje kako se postaviti. Mislim da je najbolje biti suzdržan iako ću još jedanput ponoviti. Nema mislim Vlade koja ne bi surađivala sa Haagom a nema one koja ne bi surađivala sa MMF-om. A što se tiče kako je Klub IDS-a glasovao oko radnog zakonodavstva 2001.-2002. mi smo bili apsolutno protiv onoga što je bila ozbiljna destrukcija radne sigurnosti u odnosu na ono šta su naši radnici imali prije promjene vlasti.
Hvala. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, ministre, predstavnici Narodne banke, kolegice i kolege! Klub SDP-a ocjenjuje da se Vlada Republike Hrvatske boji hrvatskim građanima predstaviti svoj program ekonomske i financijske politike i pokretnaja gospodarstva. Ocjenjujemo da memorandum o ekonomskoj financijskoj politici ukazuje da Sanaderova Vlad anema plan razvoja i rasta hrvatkog gospodarstva. Ocjenujemo da nema ni potrebnih znanja i spobonosti u borbi za višu stopu rasta, ulaganja u krupnu infrastrukturu, i poticanja gospodarstva. Nedovoljna stopa rasta razlog je da Sanaderov kabinet napušta projekte razvoja i gradnje krupne infrastrukture te na žalost uvodi restrikcije u očuvanje standarda građana Hrvatske. Iz toga razlgoa neće biti u stanju riješiti niti najveći problem a to je nezaposlenost u Republici Hrvatskoj. A niti omogućiti bezbolnu prilagodbu hrvatskog gospodarstva radi pristupanja Europskoj uniji. I to je razlog da je kluba SDPa tada i predložio zaključke da ovakvo ponašanje da nakon 3 mjeseca radpravljamo o memorandumu, a s druge strane i ovakav tekst memoranduma ocjenkjujemo i opstrukciju SAbora ali i neprihvatljiv vladin dokument o ekonomskoj i financijskoj politici. Prije nego pokušamo obrazložiti ovakve naše stanove možda reći jedno iznenađenje. Po pravi puta u ja bih rekao i povjesti socijalizma i socijalističke Hrvatske ali i ovog našijeg novoga doba imamo ministra koji optužuje bivšu vladu da je razlog ovakvog memoranduma. U socijalizmu se uvijek MMF optuživao da je on razlog ovakvog memorandum. Bivša vlad aje iamla hrabrosti pa je rekla rto je naš program. A gospodo u MMFu gospodin Šuker vam je poručio to nije njihov program nego je to na žalosts program zbog lošeg rada bivše vlade. Nije njihov program onda se zaista moramo pitati zašto nije program i zašto se Šuker odriče toga programa. Vjerovatno od straha pred građanima Hrvatske vjerojvatno iz razloga št oej teško pokazati da u godinu dana se mora promjeniti razmišljanje. Jer suradnja sa MMFom je veleizdaja, danas je potreba.privatizacija je veleizdaja danas se nastavlja privatizacija, čak se uvodi i jadrolinija za priavtizaciju u hrvatske šume što se nikada nije spominjalo. Da, Šuker je uveo, ministar Šuker je sada vrlo jasno podatke da je razlog ovakvog ponušđenog vladinog ekonomskog i financijskoj programa razlog bivša Vlada a ne njihova volja da upravljaju Hrvatskom . Da riješe probleme u Hrvatskoj. A sada da se vratim raspravi o samom memorandumu. Interesantan je prva ocjena u tom memorandumu koja jasno govori da i Hrvatska ipak zemlja tržnog gospodarstva, provedenih nekih reformi ima značajan rast, i ma određenu stabilnost. SVe je to navedeno i to jebio razlog da Europska unija pozitivno ocjenila Hrvatsku kod donošenja odluke o kandidaturi. I naročito je interesantan drugi dio memoranduma koji govori da su najveći problem u Hrvatskoj, zamislite, strukturni problemi prevelika javna potrošnja, preveliki udio javne potrošnje u GDPiju, i neefikasni javni seektor. To su najbitniji problemi. A onda na drugom mjestu donosi podatak i visoki ukupni vanjski dug. I to je ono što je interesantno, jer pokušaj ako želimo kvaliteno naći rješenje želimo cilj kako riješiti problem strkturnih promjena, kako riješiti problem prevelikog udjela i neefikasnog udjela javne potrošnje, toga trenutka moramo shvaitti da je upravo stopa rasta ono najbitnije rješenje o kojem moramo govoriti. Stopa rasta. A to nije navedneo u memorandumu. Prema tome nije cilj stopom pokušati riješiti krupne probleme u Hrvatskoj nego pokuašavamo određene instrumente spustiti na nižu razinu. Ne možemo ostvariti stopu, i onda se zaista pitamo dali će biti moguće riješiti problem strukturnih problema u Hrvatskom gospodarstvu i prevelikom i neefikasnom udjelu javne potrošnje. što reći o toj stopi, u četri godine koalicijske vlade ona je bila u prosjeku iznad 4,1%. Svi dokumenti koji govore o strategiji RH govore da ako želimo postići 15 tisuća dolara GDPija po glavi stanovnika stopa bi narednih 5 godina trebala biti oko 6%. Oko 6%. Jer je 15 tisuća dolara onaj minimum koji bi morali ostvariti da bi mogli provesti dva bitna cilja. Smanjene nezaposlenih, znači jamčiti ljudima radno mjesto i da bi mogli hrvatsko gospodarstvo u što manje trauma prilagoditi europskm uvjetima poslovanja. Na žalost 3 i pol posto goovori da u tek narednih 21 godinu bit ćemo u stanju postići tih 15 tisuća eura po stanovniku. 21 godina. I to je evidentno da je to nemoguće tada ostvariti bitne ciljeve a su već spomenuti ciljevi. Dali je tomoguće pa vidite potrebno je reći da je koalicijska vlada u 4 godine ostvarila rast od 75% GdPija po glavi stanovnika. I došla do 7 tisuać dolara. Ostvrila je u 4 godine. Ono što mi ocjenjujemo u narednih 10 godina sa stopom oko 6% u narednih 5 godina, 10 godina moguće je ostvariti 100% povećanje. Ali taj cilj nije postavljen u vladinom dokumentu, i naravno do toga trenutka i javljaju se problemi koje mi ocjenjujemo kritičnim. Sa ovako niskom stopom od 3 i pol posto nemoguće je ostvariti utjecaj vlade na razvojne projekte u Hrvatskoj, nemoguće vidjeti prisutnost vlade i ono što što je najvažnije kako angažirati ne samo vladu cijeli javni sektor da bude efikasan i da bude u funkciji gospodarstva. Sa neambicioznom stopom to nećemo uspjeti ostvariti. I to je razlog da vrlo jasno želimo reći nikada nećemo znati više fiksne datume i brzinu gradnje, niti ceste do Dubornika niti autoceste do Siska, niti autoceste Novi Vinodolski Žuta Lokva. Neće biti tih rokova, bit će samo naznake projekata, jer niska stopa, i naravno niska stopa koja onda daje i neambiciozne instrumente neće osigurati ove projekte. I zato velimo da će doći do zaustavljanja u infrastrukturi, krupnoj. Ali isto tako želimo reći da je ova Vlada bila nedovoljno hrabra da uvede 30 lipa u cijenu goriva da bi isfancirala projekt željeznice. 30 lipa je samo trebala osigurati u cijeni goriva, a to nije bila samo željeznica, to su radna mjesta u "Đuri Đakoviću", radna mjesta u "Končaru", radna mjesta u "Gredelju" u radionici Čakovec i da ne nabrajamo niz onih koji se bave kabelskom proizvodnjom. Da, to su bili otprilike, radna mjesta, to su bili, ja bih rekao i neophodni rizici koje je morala ova Vlada preuzeti. 30 lipa. Ali isto tako ova Vlada je prihvatila da zbog cijene nafte i rasta cijene nafte imamo porast goriva od skoro 2 kune. Porast cijene goriva. 2 kune. I što se događa? Pa ništa. Vlada veli, ne treba se puno sekirati, imat ćemo nešto povećanu inflaciju, ali privreda će moći požuriti, izdržati. 2 kune se može izdržati zbog cijena rasta nafte, ali 30 lipa radi razvoja ne. I to je razlog zašto se napustilo i projekt i zašto se nije zakon koji je bio izglasan u ovom Saboru ... promijenio. Da, to pokazuje gdje se mi bitno razlikujemo. Isto tako u ovom memorandumu vrlo jasno veli, smanjit će se potpore, neće biti više kreditiranje, smanjit će se aktivnosti HBOR-a i tu je onda vrlo jasna poruka. Da radnici "Varteksa", nije razlog što ste vi privatni pa nećete dobiti pomoć države, ne, problem je zato što je Vlada to napisala. Ne želi više pomoći. Neće pomoći, jer smatra da ne treba. Tako piše u ovom dokumentu. I tu su poruke radnicima "Varteksa" vrlo jasno. Ali su to poruke i "Željezari Sisak". I to su njima poruke. U ovom dokumentu piše, nema više takvih pokušaja. O poljoprivredi nežćemo niti govoriti, jer poljoprivredu čekaju ogromni problemi sa strukturnim promjenama i potpora za to neće biti, možda nešto europskih fondova, ali vidjet ćemo, koja je cijena svega toga. Najveći problem u Hrvatskoj je konkurentnost, a ta konkurentnost u Hrvatskoj je problematična i zbog visokih troškova javnog sektora, ali još u samo 10 mjeseci novi porezi ili veći porezi. To je rezultat, s time se ne smanjuje opterećenje, niti ne stvara konkurentnost. A novi problem u konkurentnosti, izazvat će nam europska prilagodba, kada će zbog zaštite okoliša posebno biti opterećeno gospodarstvo, koje će još više biti nekonkurentno. I Zato je problem koji imamo u ovom dijelu evidentan. Bez jakog utjecaja države u bitci za razvoj, teško je očekivati da će gospodarstvo biti konkurentno i da će moći proći sve one tranzicijske procese da bi mogli reći da smo uspješni sudionici na tržištu Europske unije. I naravno, tada je bitno, da bi mogli opravdati ovo izostajanje, opet stvarati teorije straha. Deficit proračuna kao jedan instrumentarij za ostvarenje stope rasta je predmet naših sukoba i svađa već više od godinu dana. Ostajem na tome da se Klub SDP-a više neće upuštati u svađe i prepirke, nemamo ništa protiv, tužite nas, krivi smo kao članovi bivše koalicijske vlade, ali vama je zadatak da riješite problem deficite, vama je. On mora biti s vama instrumentarij u daljnjoj bitci za gospodarski napredak Republike Hrvatske. Isto tako, plašite građane Hrvatske sa ino dugom i deficitom platne bilance, a u 10 mjeseci ove godine država se više zadužila nego cijelu prošlu godinu. Cijelu prošlu godinu, država. Država. A drugo je kad govorimo o građanima i kad govorimo o privredi. Da, ne treba plašiti građane dugovima nego načinom vraćanja duga. I to je posao Vlade. Pa, evo nisam u ime Kluba uspio govoriti o socijalnim problemima koje izaziva ovaj stand by aranžman, pa će to moje kolege u pojedinačnim raspravama. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. U nizu netočnih navoda gospodin Linić koji je izrekao u svojoj raspravi, ispravit ću samo jedan. Citiram "Sanaderova Vlada uvodi restrikcije u čuvanju standarda građana". To je netočan navod jer prema stand by aranžmanu iz veljače 2003. godine restrikcije u standard građana uvela je bivša Vlada kako stoji ključ uspjeha fiskalnog programa predstavlja odlučna politika smanjenja plaća i smanjenja broja zaposlenih, pogotovu u Ministarstvu obrane, za oko 12.000 u 2003. godini, a uz to je išla i promjena fiskalne metodologije u obračunu deficita i vrlo visoka vanjska zaduženost. Hvala.
Hvala, slijedeći ispravak poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Gospodine predsjedniče, upravo kao što je rekla kolegica u nizu netočnih navoda, netočan je taj da se Vlada Republike Hrvatske i Ministarstvo financija na čelu s ministrom Šukerom ne bavi rješavanjem problema koji postoje neosporno je točno da su uzroci nastanka problema jedno, a strategija rješenja tog problema sasvim nešto drugo. Neosporno je prvo, da 23. studenog povjerenje građana dobila ova Vlada, a vi ste je izgubili, neosporno je isto tako drugo da ste zatajili....
Kolega Nenadić, kolega Nenadić, do sada ste ispravljali, sad više ne ispravljate.
Da, htio sam još na kraju samo reći da se ova Vlada na čelu sa Ministarstvom financija uhvatila u koštac rješenju tih problema, a prvi korak u strategiji tog rješenja je potpisivanje upravo ovog aranžmana sa MMF-om.
Slijedeći ispravak, poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Poštovani predsjedniče, kad ispravljam netočni navod gospodina Linića koji je usporedivši projiciranu stopu rasta ove Vlade od 3,7% ustvrdio da ona nije razvojna i usporedivši je sa koalicijskom koja je u prethodnim godinama iznosila iznad 4%, odnosno čak je bila i 5,2 u 2002. godini. Što želim reći? Što želim ispraviti? Želim ispraviti netočan navod u tome da je ova stopa rasta realna, a stopa rasta koja je bila rezultat u njihovom programu, bila je rezultat povećane potrošnje i državnih investicija. Inače onda ne bi projicirali iz za 2003. 4,3% u odnosu na 2002. kad je bila 5,2%. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče, ispravio bih netočan navod uvaženog gospodina Linića koji je kazao da iz programa Vlade nije postavljen cilj razvoja, misleć na stopu rasta smanjenja rasta nezaposlenosti i porast GDP-a precizirajući neke vremenske periode čak i na 21 godinu. To nije točno jer iz tih dokumenata apsolutno to ne proizlazi, međutim, u prioritet su stavljeni drugi gorući problemi. U prvom redu mislim uvođenje reda u javne financije, smanjenje deficita na tekućem računu platne bilance, smanjenje inozemnog duga i unaprjeđenje djelatnosti privatnog sektora, te smanjenje uloga države. Iz samog dokumenta ne proizlazi direktno to što ste vi kazali. Hvala.
Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ja sam se javio za netočni, za ispravak netočnog navoda.
Nisam vas zamijetio i nema vas. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Vi ste se javili, ali molim vas, ako se javljate ja moram to primijetiti. Ne možete u sekundi se javljati. Ispravak netočnog navoda, Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ispravio bih netočni navod uvaženog kolege Linića, gdje je naveo da hrvatska Vlada na čelu sa premijerom Sanaderom nema ni znanja ni volje u rješavanju nagomilanih problema i problema nezaposlenosti, kao i povećanje stope rasta. Samo bih htio reći da hrvatska Vlada je definitivno riješila dva cilja u ovom MMF-ovom "stand by" aranžmanu. I to kratkoročni u kojem se uvodi red u javne financije, u Hrvatskoj ograničava ranjivost uzrokovana visokim deficitom na tekućem računu platne bilance i opterećenjima inozemnim dugovima koje ste vi učinili. I drugi je srednjoročni, modernizirati i smanjiti ulogu države, unaprijediti djelatnost privatnog sektora i pripremiti Hrvatsku da bude konkurentna u Europskoj uniji. To su dva ključna programa ove hrvatske Vlade.
Ministre, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Mislim da na prvi dio jednostavno ne treba odgovarati jer nikad se u ovakvom Saboru nije na takav način razgovaralo, pa mislim da onda više niti ne treba. Ali što se tiče povećanja duga, ja bih želio samo nešto reći zbog hrvatske javnosti. Inozemni dug Republike Hrvatske krajem 2003. je bio 42 milijarde i 221 milijun kuna, a u 7. mjesecu 2004. je 42 milijarde 644 milijuna kuna. To su podaci. Prema tome, ova Vlada se nije zadužila nekoliko puta više nego prošla Vlada. Postoji, jasno, zaduženje Hrvatskih autocesta i postoji zaduženje zbog povrata duga. Vi dobro znate da ove godine dolazi na naplatu preko 21 milijarde što glavnica, što kamate. No ono što bih želio reći kad govorimo o ovim "stand by" aranžmanima. Vrlo je interesantno kad govorimo o deficitu, onda kad je potpisujem deficit onda je taj deficit dobar i treba ga prikazat čim manjim, pa iako je on 2% veći. Međutim, kad netko drugi to radi onda to nije u funkciji razvoja, to je štetno, to je katastrofalno. Vrlo je interesantno da kad se potpiše memorandum van hrvatske javnosti da se kapitalne investicije u polovici godine smanjuju za 700 milijuna kuna, onda je to u funkciji razvoja i onda je to hrabrost Vlade. A kad druga Vlada potpiše da će uvesti reda u financiranje Hrvatskih autocesta i da će za tih prekoračenih 700 milijuna smanjiti, onda to nije dobro. Sa 12 milijardi kapitalnih investicija u 2003. se moglo napraviti čuda, a sa 12 i pol milijardi kapitalnih investicija u 2004. se ne može napraviti ništa. Vrlo čudna matematika. Dakle, ja bih pročitao ponovo iz dodatka memorandumu "stand by" aranžmana iz veljače 2003. godine koji je potpisan van očiju hrvatske javnosti, u 7. mjesecu 2003. godine, gdje se kaže da će se kapitalni rashodi smanjiti temeljem pretpostavka kašnjenja u izgradnji autocesta, do kojega je došlo zbog loših vremenskih prilika početkom 2003. godine i vjerojatno se neće u potpunosti nadoknaditi u razdoblju do kraja godine, jer određena ograničenja vezana s kapacitete prijete ostvarivanje rashoda. Dakle, tu je prijedlog da se kapitalne investicije smanje sa 12 milijardi 790 na 12 milijardi i 70 milijuna. Pa čak se predlaže da se deficit koji je bio planiran sa 5% smanji na 4,5% bez pritiska Međunarodnog monetarnog fonda. I vrlo je interesantno da 3 mjeseca iza toga Nadzorni odbor Hrvatskih autocesta donosi izmjenu plana prihoda i rashoda gdje povećava rashode za milijardu i 600 milijuna kuna. Dakle, da je ovih 700 milijuna kuna ostalo unutra onda bi, ne bi ostalo neplaćeno ono što je ostalo neplaćeno u Hrvatskim autocestama. No postavljam pitanje, da li se sa 12 milijardi 2003. moglo toliko puno više napraviti od 12 i pol milijardi u 2004. godini? Da su to tako veliki pokazatelji. Isto tako, kad govorimo o rastu nacionalnog dohotka po stanovniku, onda svi zaboravljamo koliki je utjecaj pada dolara na taj rast. Koliko je on realan, a koliko na taj rast utječe dolar? Jer kad kažete 75% onda to nema nikakvog uporišta nijednom drugom makroekonomskom pokazatelju u Hrvatskoj. Dakle, taj rast je isključivo posljedica slabljenja dolara. Isto kao što je rast izvoza u Hrvatskoj, zato smo mi i mjerenje vanjskog duga u "stand by" aranžmanu naveli da će biti u eurima. No isto tako ovdje je danas spomenut "Varteks". Možemo spomenuti Sisak. Vrlo interesantno da sa svim tajnim službama i policijama nismo uspjeli naći gdje je to jamstvo od Mečelja. Vrlo interesantno. Do ugovora smo došli putem javnog bilježnika, ali jamstvo za plaće za tisuću 600 radnika ja sa svim svojim službama nisam uspio naći. Gdje je to jamstvo? "Varteks"? Da. "Varteks" je problem jer je Vlada rekla da neće izdavati jamstva privatnim poduzećima, ali nije rekla da neće pomoći da se riješi problem tisuću 600 radnika. I ja sam javno rekao, nije problem Radimir Čačić zbog jamstva. Zašto? Pa nije Radimir Čačić važniji od tisuću 600 ljudi. I netko je pokušao to ispolitizirati. Dakle, "Varteksu" će se pomoći na adekvatan način, ali ne izdavanjem jamstava po babama i po stričevima. Jer o jamstvima na takav način su prošla vremena da se izdaje jamstva. A "Varteksu" će se sigurno pomoć. Dakle, stopa rasta. Stopu rasta je prošla Vlada isključivo bazirala na zaduženju. I zato se sad oporo boji oko toga da li je Hrvatska prezadužena zemlja ili Hrvatska nije prezadužena zemlja. Da stopa rasta Hrvatske nije bila bazirana toliko na zaduženju, da se Hrvatska nije toliko zadužila u proteklim godinama, da danas ovoj Vladi što se tiče zaduživanja nisu postavljene određena ograničenja, a da su riješeni određeni problemi. Prije svega, problem nezaposlenosti, problem rasta gospodarstva, ali kvalitetnije nego na ovaj način na koji je rađeno, onda ne bi se o tome, zaduženosti govorilo na ovaj način na koji se govori. Prošle godine je Hrvatska se zadužila 8 i pol milijardi dolara. Međutim, stopa nezaposlenosti ostala je ista, rast je manji nego što je bio 2002. godine i to, taj rast je tako velik isključivo zahvaljujući tome što se uložilo 5,6 milijardi, zapravo 7 milijardi što se uložilo u cestogradnju. Prema tome, ono što se prigovara ovoj Vladi, vrlo interesantno bi bilo napraviti screening između ova dva sporazuma. Pa između ostaloga, i što se tiče privatizacije. Kad govorimo o brzoj privatizaciji onda treba pogledati što je to pisalo u prošlim aranžmanima i što se onim aranžmani jednostavno nije moglo izbrisati jer ne možete prebrisati nešto na što se obavezala prošla Vlada kao što to nije postojalo. Između ostaloga piše da je Vlada i dalje odlučna prodati sva javna poduzeća i zadržati manjinski udio samo u nekima od njih. Hrvatski fond za privatizaciju očekuje da će smanjiti svoj udruženi portfelj na oko 1100 poduzeća za oko jednu polovinu do kraja 2003. godine. Toliko o ubrzanoj privatizaciji Hrvatskog fonda za privatizaciju i priavtizaciju ostalih javnih poduzeća. Ovaj Sporazum nije sporazum kao niti program kao što gospodin Linić kaže Međunarodnog monetarnog fonda ovo je ekonomska politika ove Vlade koja je bila iznesena nekoliko mjeseci prije nego što je ovaj stand by aranžman potpisan. No, bit će vremena pa ćemo moći pročitati i što se tiče plaća, pa između ostaloga tako se kaže u ovom sporazumu, veli iako su izravne subvencije za željeznice i brodogradilište povećana povećani udjel svih subvencija u bruto-društvenom proizvodu više je nego kompenziran nižim transferima za mirovine i zdravstvo čiji je rast usporen putem uvođenja refome I. stupa. Jasno na koji način se mislilo i birnulo o Hrvatskim građanima.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Hvala gospodine predsjedniče. Varteksu ne treba dati jamstvo jer je privatno poduzeće. Gospodo iz Vlade nemojte da vas čuje Verheugen još je negdje blizu. Pa zaboga koji vam je to kriterij da se jamstvo daje ili privatnom ili državnom ili mješovitom to nigdje u cijelom svijetu ne postoji niti u bilo kojoj ekonomiji. Jamstva se daju kada postoje za to razlozi i opravdanje bez obzira da li je poduzeće privatno, da li je poduzeće državno. Prošla Vlada je pomogla Varteksu da pute podrške osvoje svoje kapacitete u Srbiji, Crnoj gori itd, zašto ne, prema tome nemojte to nikada više reći, to je glupost naprosto.
Ministar Šuker izvolite.
Ja bih samo uvaženom kolegi želio reći da zbog loših iskustava sa davanjem ...
Gospodine ministre izvolite, a Poslovnik treba malo pažljivije pročitati.
Kao prvo želio bih reći da problem Varteksa se ne može svesti na problem jamstva, dakle tu se radi o nepovoljnim kreditime koje Varteks ima od pošlih godina, kreditima na koji je založena, gdje je hipoteka nad imovinom Varteksa i najveći dio obveza i potreba Varteksa se može riješiti sa reprogramiranjem starih kredita. Prema tome, ići davati jamstva pa završiti kao Viktor Lenac mislim da ne bi bilo pametno.
U ime Kluba HNS PGS-a poštovani zastupnik Radimir Čačić izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine presjedniče Sabora. Uvodno obzirom da je bilo spomenuto i moje ime oko Varteksa moram reći da sam ukupno u svom životu imao 3 dionice Varteksa vrijednosti 127 kuna iako je to ozbiljna prepreka za davanje jamstva, molim da se to uzme u obzir. Dakle, međutim, činjenica je zaista da nigdje na svijetu kada država odlučuje o podršci lideru tržišta, tvrtci od koje ovisi egzistencija 3800 obitelji, onda kriterij nije da li je to privatna, mješovita ili državna, nego su svi drugi kriteriji ti koji na to utječu a nadam se da će to biti tako i ovdje. Sasvim sigurno da je interes Hrvatske države da se Varteks ne dovede u poziciju da temelj svog restrukturiranja pretvori u novac a da tisuće ljudi ostanu na cesti, naime on ima imovinu koja može svaku garanciju, pa tako i državnu pokriti jer ona je utrživa uvijek počevši od maloprodajne mreže pa i nekih drugih, o tome je ovdje već sve poznato. O našoj temi naravno da je meni potpuno jasno moram reći i razumljivo da Vlada koja je dala toliko obećanja s jedne strane je vrlo nesklona javnoj raspravi o dokumentu koji crno na bijelo s njezinim potpisom većinu tih ili sva ta obećanja ruši. Da sam ja na mjestu ove Vlade vjerojatno bih isto tako opstruirao mogućnost rasprave o aranžmanu sa MMF-om pa ako već ne sasvim onda barem do toga da se to ne može vidjeti putem ključnog medija koji se zove televizija. Raditi to u odborima na način da nam dolaze inače po mom sudu vrlo ozbiljni, obrazovani i odgovorni ljudi sa tezama da se ne može prihvatiti raspravu o memorandumu koji je Vlada potpisala jer nema mišljenja Vlade o istom tom memorandumu mi je na granici ludila. Tko od koga tu radi budalu ja ne znam, ali vjerojatno onaj tko to govori od sebe samog ako smijem to primjetiti, i nemojte nam to više raditi jer to je ispod razine zdrave pameti. Pa da se sada vratimo dalje na ovu temu. Vječna je dakako dvojba svake državne vlasti da li kupovati dnevni opstanak pa možda i sutrašnji na stolici vlasti, ostajući u okvirima percepcije neslućene Hrvatskih građana o politici i ne samo Hrvatskih građana, ili postupati državnički, vizionarski, strateški i biti spreman ići i protiv dnevnih prizemnih interesa, ne kupovati glasove od danas do sutra ujutro. TA dilema je uvijek prisutna i svaka Vlada se sa njom bori. Naravno da prava stručna kvalitetna Vlada, koja može, hoće i zna u trenutcima kada je to nužno odabire taj put državnika a ne dnevno političkih politikanata. Sigurno je da u svakom trenutku razvoja jedne zemlje nije isti nužni pristup. Ponekad je dovoljan i birokratski površni usputni kada su zemlje bliske optimumu korištenja svojih mogućnosti tada je dovoljno da samo postoji neka vlada. Ali kada su zemlje bile suočene sa presijecanjem cijelog niza dramatičnih udara silnica koje su srušile gospodarstvo i ne samo gospodarstvo, institucije, moral, profesionalnu etiku. Kad su bile suočene s nečim kao što je bila suočena Hrvatska, a) tranzicija prelazak iz socijalističkog u tržišni sustav, b) rat, c) raspad jugotržišta kao domaćeg tržišta našeg gospodarstva, d) raspad istočnih tržišta, svi ti faktori podjednako utječu to tvrdi Škegro u svojoj analizi, i dobra mu je. Tada, takva zemlja ne može funkcionirati na razini tekućeg poslovanja, da se poslovi samo otaljavaju, takva zemlja traži lidership, traži snažno vodstvo sa vizijom, mora znati kud ide. Takva zemlja naravno, ako mora i kad mora potpisuje i aranžmane sa MMF-om, ali je pitanje pod kojim uvjetima u kojem trenutku. U trenutku kad joj treba podrška da bi dobila kandidaturu za Europsku uniju, da bi se stabilizirala na tom putu, onda se može biti i popustljiviji. A u trenutku kad je stabilizirana u tom prostoru tada ona postavlja pravila igre i tada ta zemlja ako zna kud ide zacrtava svoje ciljeve koji naravno su potpuno drukčiji od cilja MMF-a. Često i sasvim suprotno. To ne govori ništa loše MMF-u, niti o toj državi, to samo govori o suštini uloge svakog od tih faktora. MMF u svom statutu ima zacrtano sljedeće. Institucija kojoj je dužnost da pazi na održanje ekstremne likvidnosti dužnika, u cilju otplate anuiteta. i to je sve. To je i a) i b) i c) i ž). Svaka Vlada ima u svojoj suštini ideju i zadatak kvalitetan život svojih građana danas i temelj za kvalitetan život svojih građana sutra. To nikakve veze nema s onim što sam malo prije rekao, nikakve veze. Cilj je onima da se plaćaju anuiteti, a cilj Vladi je kvalitetan život danas i razvoj za sutra. Usput jedan od instrumenata, ne cilj, instrumenata je i otplata dugova. To je samo instrumentić. Odgovorna Vlada danas ovdje u Hrvatskoj ima prostor i mogućnost da veli, ovo je naš stav gospodo MMF-a, dobrodošli ako hoćete igrati na našem igralištu, a ako ne igrajte negdje drugdje. I ja vam moram reći da je naša Vlada možda to ovdje nije rečeno, naša Vlada je takav stav i zauzela. Nije bilo potrebe za nikakve dramatične pomake, ali smo imali dovoljno snage za stav. Kao što je ovdje gospodin Šuker već rekao 5,1 je upisano u papirima HNB-a, 5,0 je bilo u našem sporazumu, sami smo smanjili na 4,5, nismo trebali, možda smo napravili grešku, u našem sporazumu je pisalo 5,0. Narodna banka Hrvatske ima 5,1. Narodna banka Hrvatske ima 5,1 u svojim dokumentima. Na zahtjev Vlade, o tome postoji zapisnik je napravljena modificirana varijanta deficita koja nije u papirima tamo, ali je u MMF-ovima na 6,3. Na pitanje koje je postavljeno predstavnicima banke na čiji je to zahtjev napravljeno? Na zahtjev Vlade. Šta je u to uključeno? Neki elementi kao što su željeznice. Da li su ikada odgovor na dalje, da li su ikada željeznice do sada od kad je Hrvatske uključivane u deficit? Nikada. A bilo je i ranije praćenje željeznica. Pitam se zašto nije brodogradnja koja se plaća razina na razini 100 milijuna dolara? Mogli smo i tu malo napuhati još. I treće pitanje na kraju. Ako smo napuhali deficit po jednom novom obračunu po realizaciji, a ne po plaćanju, zašto nije i gospodarski rast odgovarajuće prikazan? Jer gospodarski rast tada više nije 4,7, on je 5,9 gospodo. Jer sve te tvrtke imaju taj svoj obračun, dajte si to malo izračunajte, ma nije to tak teško i komplicirano. Nije to neka velika znanost, to je obična gruba matematika u ekonomiji. O tome mi gospodo ovdje govorimo. Ne možemo ovdje ovako, a tamo onako. Odnosno kao što vidimo, pokušavamo za javnost. Ali naravno sve to ima svoje granice. Da vidimo da li ovaj sporazum koji je potpisan daje stvarno prostora da se krene nekud ozbiljno dalje. Ovdje su već spomenuti ciljevi. Dva su cilja zacrtana. Čitam točku 8. piše, najvažniji kratkoroćni cilj programa ostvarit će se ponovnim uspostavljanjem održivog tempa gospodarskog rasta. Mi smo zatekli minus 09. Završili smo sa 5,2, odnosno po ovom obračunu sad 5,9. Šta to znači? Znači da najvažniji kratkoroćni cilj programa zaustaviti rast zemlje i vratiti se tamo gdje smo bili, i to tu piše očekujući da se slabljenje kreditnog… [[govornik se ne razumije]] i ponovno uspostavljanje fiskalne discipline rast trenutnog BDP-a održati na razlici od 3,5 do 3,75, dakle za 23 godine ćemo se približit onome o čemu razgovaramo. To tu piše. To je cilj Vlade koji je potpisala i to je zacrtala kao svoj cilj, zaustaviti gospodarski rast zemlje. Drugi cilj. Zaustaviti deficit. Dakle, s jedne strane režemo razvoj, smanjujemo rast, a s druge zaustavljamo deficit. Ja bih rekao, ajde neka žrtva bar za neku korist. Međutim, to sam pomislio naivno do trenutka dok nisu objavljeni papiri ove iste Vlade, u kojima crno na bijelo se navodi da deficit snažno raste i dalje. Ovo što je rekao gospodin Linić samo da kažem, ukupno kad se pretvori u kune država ne mi privatno, ne tvrtke, ne banke, država se ukupno prošle godine dodatno zadužila za 6,3 milijarde kuna. Ukupno do 9 mjeseca ove godine se država zadužila 6,7 milijardi kuna u 9 mjeseci ove godine. Ne u godinu, u 9 mjeseci. Izvještaj Narodne banke Hrvatske, citiram. O čemu mi gospodo ovdje govorimo? Potpisali smo, zaustavit ćemo rast plaća. Potpisali smo, obračunavat ćemo mirovine prema rastu realnom, druga stvar što smo išli po nominalnom, ali za to ćemo tek sa MMF-om imati obračun. Potpisali smo smanjit ćemo za jednu trećinu financiranje kreditno financiranje lokalne i regionalne samouprave. Potpisali smo smanjenje participacije, povećanje participacije, smanjenje u zdravstvu. To smo sve potpisali u ovom dokumentu, pa naravno da Vlada ne želi da se o njemu raspravlja. Pa ne bih ni ja na njihovom mjestu. Gospodo, ova zemlja treba Vladu koja zna kud ide, koja zna što hoće i koja je u stanju na razvoju financiranom i kroz politiku deficita naravno i kroz politiku deficita na razvoju a ne na potrošnji stvarati temelje za budućnost. Da je tome tako govore grafikoni crni Vlade 1995. do 2000. sivi koaliciona Vlada. Šta je ovdje vidljivo? Ove dvije stvari su slične osobna i investiciona potrošnja. Investiciona raste nešto kod Vlade koalicione ali ova je strašno različita. Snažni rast i snažni utjecaj javne potrošnje za vrijeme HDZ-ovih Vlada i snažni pad javne potrošnje za vrijeme koalicione Vlade. U tome je razlika. Pitao me jedanput ministar Šuker pa gdje su novci. Pa u tome gospodo. Ponovno se zapošljava uzduž i popreko, ponovo birokracija raste po babi i stričevima a razvoj režemo gospodo. To je razlika između naših Vlada. I nažalost, za tri godine bit ćemo tamo gdje smo bili 2000. i ponovno će pred nama biti krvav posao razvoja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege! Štovani kolega Čačić je iznio jedan netočan navod da je Hrvatska narodna banka obračunala dug na pritjecaj hrvatske Vlade i to netočno, međutim ja bih se pozvao na dopis Hrvatske narodne banke od 16. rujna i pročitao samo jednu rečenicu. Ona kaže prema modifiranom obračunskom načelu koje uključuje ukupne neplaćene i neevidentirane obveze osnovni manjak proračuna konsolidiran opće države u 2003. godini u skladu s podacima Ministarstva financija iznosi 12,2 milijardi kuna ili 6,3% vrijednosti BDP-a. U potpisu guverner doktor Željko Rohatinski i to je istina.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Članak 214. ulomak četvrti. Ovdje je ispravljano i govoreno o nečemu o čemu Čačić nije govorio. Tekst koji je poslala Hrvatska narodna banka nema veze s konstatacijama gospodina Čačića. Molim vas, to je povreda Poslovnika a ja inače sada kolegijalno pozivam kad ispravljate navod nemate potrebe ovako kršiti Poslovnik. Dajte repliku pa da vam čovjek može odgovoriti, šta se bojite.
Kolega Crkvenac, taj ulomak četiri na koji ste se pozvali kaže da se zastupniku izriče opomena ako se javi za povredu Poslovnika ili ispravak netočnog navoda a započne govoriti o drugoj temi za koju nije dobio riječ. To vam je ulomak četiri. Katarina Fuček, ispravak netočnog navoda.
Želim ispraviti netočan navod gospodina Čačića koji je ustvrdio da je projekcijom razvojne stope koja je opisana u ovom memorandumu Vlada poručila zaustaviti gospodarski rast. Moram usporediti da stopa rasta bivše Vlade odnosno koalicije bila je nerealna. Ova stopa je realna stopa razvoja a prethodna je proizlazila iz zaduženja, povećane osobne potrošnje i državnih investicija koje su također slijedile iz zaduženja. Kad je HNB intervenirala i kad je po tim rezultatima znači u ovu kreditnu politiku prema bankama i zaduženjima i kad je po tim rezultatima počelo zaustavljanje osobne potrošnje imali ste zaustavljanje stope rasta u 2003. godini na 4,3% za razliku od 2002. kad je ovo bila ekspanzija. Mislim da je to to.
Hvala lijepa. Slijedeći ispravak poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče, nastojat ću biti kratak i precizan. Uvaženi zastupnik Čačić rekao je da je cilj Vlade zaustaviti gospodarski rast zemlje. To smo svi čuli i još je kazao da to piše u ovim dokumentima. Niti je cilj Vlade zaustaviti gospodarski rast zemlje niti to piše u ovim dokumentima. U dokumentima piše puno toga a gospodin Čačić interpretira kako to njemu paše a o detaljima ću naravno u okviru individualne rasprave. Hvala lijepa.
Slijedeći ispravak poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Gospodine predsjedniče, pa evo pored niza netočnih navoda o radu današnje Vlade još jedan netočan i o bivšoj Vladi a to je da je bivša Vlada uspjela pokrenuti privredu. Gospodin Čačić ... [[Govornik se ne razumije.]] njegova stranka evo prvi su uveli otpremninu za bivše članove stranke što je osjetio gospodin Žagar prvi.
Jure Bitunjac ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] bio 5,9%. Mislim da gospodin Čačić s ovom svojom umotvorinom pokušava uvesti u financijsko računovodstveno poslovanje i obračunavanje i evidentiranje prihoda i rashoda jednu novost pa ja mislim da gospodine ministre ovu njegovu orginalnost ćete imati u vidu prilikom izmjena i dopuna kad je riječ o računovodstvenoj evidenciji. Hvala lijepo.
Ministar Šuker, izvolite!
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Žao mi je što nema gospodina Čačića da mu ja pokažem svoje dijagrame ali vidi se ovdje kako je javni dug bujao četiri godine. No, vrlo interesantno je oko ovoga deficita. Postavlja se jedno elementarno pitanje zašto je prošla Vlada u dodatku memorandumu iz sedmog mjeseca 2003. godine tražila da se cjelokupno fiskalno izvješće treba biti na modificiranoj obračunskoj osnovi umjesto na gotovinskoj a danas kad ta modificirana obračunska osnova pokazuje deficit od 6,3% onda se to osporava. Koji je cilj bio da se praktički na polovici godine i na polovici stand bay aranžmana mijenja model za obračun deficita? Koji je cilj bio toga? I onda šest mjeseci iza toga kad se napravi obračun po toj modificiranoj metodi onda se kaže to nije to. Pa kad guverner Hrvatske narodne banke pošalje dopunu izvješća da je po modificiranoj metodi deficit 6,3% on sada opet kaže da to nije istina. Kad predstavnici Međunarodnog monetarnog fonda kažu da ne mogu zaključiti protekli stand by aranžman opet se kaže da to nije istina. Znači istina je samo ono što ja kažem i drugo ništa ne postoji. A što se tiče vizije Vlade o kojoj govori gospodin Čačić ja bih opet podsjetio na ovaj famozni dodatak memorandumu iz sedmog mjeseca 2003. godine gdje je Vlada Republike Hrvatske donesla odluku da će smanjiti kapitalne rashode sa 12 milijardi 790 milijuna na 12 milijardi i 70 milijuna zbog toga što smatra da određeni radovi zbog duge i loše zime neće biti izvršeni u cestogradnji. Međutim, pogledajte dokumente koji su vrlo interesantni. Isti član te Vlade je predjsednik nadzornog odbora Hrvatskih autocesta i on 3. studenog donosi odluku o rebalansu poslovanja društva Hrvatskih autocesta tj. izmjenu plana prihoda i rashoda gdje se za milijardu i 766 milijuna povećavaju ukupno rashodi. Dakle, ako smo u sedmom mjesecu smanjivali rashode za 700 milijuna nakon tri mjeseca ih povećavamo za milijardu i 700 milijuna. Koja je to građevinska operativa koja može napraviti čuda u ta dva mjeseca a da nitko iz Vlade nije vidio da će se to dogoditi. I dobro ako je već kolega Čačić propustio to da vidi onda je vrlo interesantno da Vlada na temelju, bez obzira na ovu odluku u 7 mjesecu donosi 18. prosinca dakle debelo nakon izbora odluku o davanju suglanosti Hrvatskim autocestama za ovo povećanje od milijardu i 700 miliona. Međutim ima ovoj odluci nadzornog odbora nešto drugo, kaže se da će se plaćanje ukupnih rashoda u iznosu od milijardu 120 miliona platiti iz proračuna 2004. godine. E tu j eproblem. Da ste vi to platili 2003. mi bi ove godine imali milijardu i 100 milina više za uložiti u autoceste. Ovako smo morali pokriti vaš gubitak. Druga stvar, kada govorire o Hrvatskim željeznicama, istina je da su se Hrvatske željeznice kratkoročno zadužile, istina je da su ato hrvatske željeznice proknjižile kroz svoje poslovne knjige, istina je da je to imalo utjecaja na obračun rasta bruto domaćeg proizvoda. Ali isto tako je istina da je to nije proknjiženo u proračunu Republike Hrvatske. s kojim ciljem s ciljem dase milijardu i 500 smanji deficit. S nikim drugim ciljem .Jer do 2001. godine su se takvi rashodi hrvatskih željeznica uredno knjižili u proračunu. A što se tiče Varteksa, privatnih ne prihvatnih poluprivatnih i inih poduzeća, vrlo interesantno da se ovdje isključivo govori o jamstvu. Ako poduzeće ima sve tržišne kriterije onda njemu nije problem dobiti kredit. Ako ćemo govoriti o socijalnom kriteriju za jamstvo Varteksa onda ova Vlada neće biti sigurno socijalno neosjetljiva jer smo i te kako svjesni važnosti Varteksa za ono područje. Dakle ajmo raščisiti što su soacijalni kriteriji, što su tržišni kriteriji. A isto tako ajmo predstati već jedan puta gaovoriti o tome da ćemo svojoj firmi izglasati jamstvo za pripremu turističke sezon koja sa apropro turizmom niti ne bavi. Da, dakle stav MMFa prema aranžmanu. Vrlo interesantno da jedna vrlo pleksibilan aranžđman ove Vlade se želi prikazati kao nešto bogohulno, kao što će upropastii hrvatsko gospodarstvo, kao nešto što će hrvatske građane dovesti an prosjački štap. A kada se govorilo o radnom zakonodavstvu ,kada se definiralo koja prava se moraju ukinuti hrvarskim radnicima, kada se reklo da 2001. se neće isplatiit božićnica, regres, i dar za djecu, onda to nije bilo udar na socijalu i udar na hrvatsko građanstvo. A to sve piše u prošlim memorandumima. A nešto slično u ovom memorandumu ne postoji. Zadane veličke u ovom memorandumu su deficit od 4,5 % i zadane veličina je dug 77% brtuo domaćeg proizvoda mjereno eurima. Međutim vrlo interesantno da ova Vlada sa deficitom od 4,5% neće moći napraviti ništa u 2004. a prošla Vlada je rekla da sa deficitom od 4,5% može napraviti čuda. To najbolje govori kako mi govorimo o činjenicama i kako mi gledamo an stvari.
U ime KLuba Hrvatske demokratske zajednice poštovani zastupnik potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite.
Ugodno sam gospodine predsjedniče, kolege i kolegice zastupnici ugodno sam iznemađen atmosferom pogtovoo kada je ovdje malo prije za govornicom gospodin Čačić govorio o moralu i etici. Iskreno me tot obradovalo znači predstoji nam bolja vremena,i zapravo da će sve višei više stanovati moral i etika u našem društvu. Jer je to najavio gospodin Čači. To je vrlo ozbiljno i ja ga pozdravljam u tom pogledu tu njegovu namjeru. Gospodine Čačić je također energično poručio međunarodnom monetarnom fondu naše igralište naši su uvjeti, ako ne ne prihvatite do viđenja. To je možda mogao reći kada je bio u Vladi da je to rekao ne bi nas bolila glava sada jel to 7 miliajrdi prekoračenje ili nije. Malo prije je također ovdje ustvrdio da nema, nije govora o tome da bi bilo 6,3 prekoračenje, nego je to 5,1-. I tako je nestalo 3, 1 milijarda kuna. I mi trebamo u potragu za tim novcem treba naći gdje je taj novac. Jer vlada kaže da ove godine ima uraditi 22 milijarde. Znači treba umanjiti obveze vlade za taj iznos koji znači mu se ne duguje. I to će olakšati Vladi ako se utvrdi da nije to točno, da plati tolike milijarde znači biti će manje. I to nas može radovati ako je istina. ali da mi ne bi ovdje dovodili slušateljstvo ne znam jeli gledateljstvo uključeno, u zabunu zabludu. jer seo vdje kao što ste čuli u ovoj raspravi do sada isti argumenti koriste za dokazivanje jedne teze, a onda isti ti argumenti za dokazivanje suprotne tezem. Znači treba razabirati te argumente i vidjeti što koji argument znači i što taj argument podupire a što osporava. A kako ćemo to znati dsljediti put novca. Kada sam govorio zadnji puta kada se predlagalo formiranje povjerenstva za Vikotor Lenac onda sam sugerirao ovom našem povjerenstvu fda ništa drugo zapravo ne radi, ne ništa drugo, nego da im glavna bude stvar putovanje novca. Odakle je novac krenuo, gdje j epotrošen, koliko je potrošeno i tko ga je potrošio. I za koju svrhu ga je potrošio. Dakle, sljediti novac, ništa drugo pa će sam novac koji putuje kazati gdje je što završilo. I onda će taj novac i pokazati jeli 5,1 ili 6,3. Mene bi obradovalo da je 5,1 i da na kraju mi nismo dužni 3, milijarde i 100 miliona kao što tvrdi Vlada. nego smo dužni manje. Dakle, ja ovdje sada ništa ne tvrdim ja samo predlažem istragu detaljnu kako i gdje novac putuje. Da demistificiramo demagoške priče bil ojednih bilo drugih. Tako ćemo dakle utvrditi dali su jedan dio toga novca možda završio možda ne daj bože i u neke privatne đepove. Ovdje j gospodin Tadić u ime kluba HSPa rekao da Međunarodni monetarni fond ima različite sustave suradnje, od onih teških, blažih i kako kojih. I ustvrdio je da nema neke razlike između osim koz metičkih razlika između onoga stand by aranžmana koje je bivša vlada potpisala i ovoga sada kojeg je potpisala ova vlada. Ja doduše tako ne mislim da su te kozmetičke razlike, ovi je stand by aranžman znatno ublažen što se vidi iz pokazatelja koji su ovdje predočeni zastupnicima. Ako je isti pakt kako tvrdi gospodin Tadić zbog čega rasprava. Zbog čega takva ljutnja kada je sve isto, kada se ništa pod milim Bogom nije dogodilo. Nova. A dogodilo se nova, sada ću vam citirati da je Vlada kada se donosio prvi taj stand by aranžman obvezala se daće htino usvojiti paketod 11 zakona kojima se reducira socijalna prava, prava branitelja, prava rodilja doplatka za djecu, prava iz zdravstvenog i mirovinskog osiguranja. Među njima također i zakone za ... državnog proračuna i zakon o njegovom proračunu, te Zakon o privatizaciji, Zakon o obrani, Zakon o Hrvatskoj narodnoj banci i drugi. I to je sve trebalo da uslijedi i zapravo zadovolji se probijanje za 5,3 bruto društvenog proizvoda u 2001. godini. Treba vidjeti kako se ovaj aranžman odrazio na sve ove socijalne elemente o kojima sam ovdje govorio. Rečeno nam je ovdje sa strane predstavnika Kluba SDP-a da ova Vlada nema razvoja, nema znanja, nema sposobnosti i napušta projekt razvoja. To su tvrdnje gospodina Linića, a isto tako je i gospodin Linić rekao, neka Vlada onda čini to, ona je odgovorna zato što će činiti ili ne činiti. A onda ako je odgovorna Vlada, ne znam zbog čega je ometamo nakon nekoliko mjeseci da uradi ono što je najavila. Zašto njoj stalno podmećemo i zašto vjerodostojnost onoga što Vlada radi stalno se dovozi u pitanje? Pustimo je da radi. Kaže, ustvrdilo se ovdje u jednom izlaganju da Vlada nije smjela potpisati. Ako je 4.8.2003. godine prošla Vlada promijenila na gore uvjete koje je ranije potpisala sa Međunarodnim monetarnim fondom, kako je to mogla učiniti, a da nije prije toga izvijestila Sabor? Pa da je i bolje, trebala je izvijestiti Sabor, a ne ako je gore. Kada je Vlada ova, današnja, aktualna, razgovarala sa Međunarodnim monetarnim fondom, ona je morala poć od postojećeg aranžmana, jer priznaje kontinuitet vlasti i priznaje da smo pravna država i da nasljeđujemo ono što smo naslijedili od drugih, od bivše vlasti, jer je Vlada prema Međunarodnom monetarnom fondu, Vlada Hrvatske i kako je mogla ova Vlada zanemariti sve one uvjete koje je bivša Vlada potpisala i koja je dala svoja jamstva prema Međunarodnom monetarnom fondu i to preko noći. I to preko noći. A onda je Vlada aktualna pregovarajući sa Međunarodnim monetarnim fondom koji je bio na neki način u zabludi tvrdeći da se ostalo na razini 4,6%, a kako smo kasnije vidjeli, to je 6,3%, onda se postavlja pitanje kakvi su manevri mogli biti na raspolaganju, koji je manevar mogao biti na raspolaganju ovoj Vladi? Vlada je učinila u datim okolnostima što je mogla, i to nakon što je raščišćene pozicije 27. i 28. srpnja 2004. godine nakon čega je tijelo direktora Međunarodnog monetarnog fonda 4.8. potvrdilo taj aranžman, zapravo kad je on stupio na snagu i objavljen hrvatskoj javnosti. Ako ćemo govoriti o tome, o obvezi koju je donio ovaj Hrvatski sabor, da se nijedan aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom, ne može ići u pregovore bez naputka Hrvatskoga sabora, onda se postavlja pitanje da li je taj naputak Hrvatskog sabora bio 2003. godine u ljeto, kao što nije bio 2004. godine u ljeto. Iz svega ovoga, plediram i zalažem se da ova Vlada dobije potporu u ovom Hrvatskom saboru za svoje projekte, programe, za ono što je zaključila i s ovim aranžmanom s Međunarodnim monetarnim fondom, a inače i provođenju svoje gospodarske i socijalne politike i da mi kao Hrvatski sabor tu dajemo potporu u realizaciji te politike. I zato predlažem, na kraju, da Hrvatski sabor nakon ove rasprave, nakon ove rasprave, primi na znanje i podupre Vladu u njenim nastojanjima, a nitko nije sretan da mu drugi diktira uvjete, ali isto tako nitko nije sretan, ako nešto nasllijedi, pa ovi tvrde da to nije naslijedio, nego da to nije tako i ponovno se vraćam na ono posebno želim da se to čuje i da se to provede, da se vidi kuda je plovio novac, komu je išao, tko ga je trošio i u čije je džepove eventualno završio. I onda ćemo mi konačno znati je li potrošeno tih 7 milijardi, ioli 3 ili 2 ili daj bože, da nije potrošeno ništa, pa bi mi ove godine mogli više napraviti. Eto, ako tako budemo radili, onda će i hrvatskoj javnosti transparentno biti jasno gdje je i koliko potrošeno i tko je potrošio i na kraju da ova Vlada više nema nekih hipoteka iz prošlosti, nego da provodi svoj program koji je dobio većinsku potporu Hrvatskog sabora. Hvala lijepo.
Hvala, ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dug, deficit, obveze, prenijete obveze, to su sve veoma različiti pojmovi jedan od drugoga. Gospodin Bebić ih je u velikoj mjeri izjednačio, a to su stubokom različite stvari. Gledajte, struju u struju iz prosinca potrošenu plaćate u siječnju i to je sasvim normalno, tako je to uvijek i tako će svaka vlada i kod prenosa to činiti, ali vi sad, vi sad uzimate primjerice 2,3 milijarde dividende iz prošle godine ostavljene za razvoj za podmirenje određenih troškova i kao prenijetih obveza. Uzimate i druga sredstva koja smo mi ostavili, da smo ih mi uključili u proračun, tvrdim, deficit bi bio ispod 4%. O čemu razgovaramo?
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić, ispravak netočnog navoda.
Pa ja bih ispravio netočni navod kolege Bebića da Sabor ometa Vladu. Rasprava u Saboru nije ometanje, nego obaveza koju je Sabor Republike Hrvtske nametnuo Vladi Republike Hrvatske, a Vlada Republike Hrvatske ima vjerojatno obavezu i prema ovom Saboru, a ne samo prema MMF-u.
Kolega Mršić, zastupnik nije uopće rekao da Sabor ometa Vladu. Ne znam kako ste vi to čuli jedini. ... [[Svi govore u glas, ne razumije se]] Ne. U ime Kluba HSU-a, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, poštovana gospodo iz Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege. Prvo, uvodno moram, nije kolega Čačić ovdje, ali moram reći da ne postoji po zakonima fizike mogućnost da za 3 godine budemo tamo gdje smo bili 2000. Mislim da se ne možemo čak ni igrati sa ovakvim, sa ovakvim izjavama. ... [[Upadica se ne čuje]] Dobro, ali može se i doslovno shvatiti umanjivanjem nekih dosega koji su iznijeti u današnjoj raspravi. Drugo, ja bih bio sretniji kad bi danas razgovarali o misiji i viziji, ciljevima i strategiji kako do tih ciljeva doći, hrvatske Vlade nego o jednom poprilično istrošenom materijalu koji nam je dat u zadatak da o njemu danas raspravljamo. Prema mojim dosadašnjim iskustvima ovaj Memorandum, u ovom Memorandumu nema bitnijih razlika u odnosu na puno prethodnih memoranduma koji su procirkulirale i koje su bivše hrvatske Vlade potpisivale sa Međunarodnim monetarnim fondom, odnosno Svjetskom bankom. Ja želim o ovome govoriti neopterećeno, ne na način tko je što kome smjestio u proteklim razdobljima nego želim se osvrnuti na materijal koji je predmet rasprave. Dakle, na ono što ovdje piše, što me konkretno smeta i što je konkretno u redu u ovom materijalu. Moram na početku dati jednu generalnu ocjenu da ovaj materijal ne može biti program hrvatske Vlade. To je nažalost samo ograničavajući dio programa hrvatske Vlade, bilo sadašnje, bilo bivše. To su uvjeti koje moramo na neki način ispoštovati. I kao takve ja ne mogu na taj način prihvatiti bez jedne šire rasprave i konzultacija. Generalno gledano sadržaj teksta Memoranduma o ekonomskoj i financijskoj politici liči na postupak rezanja svile sjekirom, što znači da se veoma osjetljiva problematika veoma grubo tretira. I onda idemo redom. Točka 2. Memoranduma jasno percipira devijacije sustava i generatore povećane javne potrošnje kao i konstatira da se Hrvatska izlaže velikim rizicima. Buduće nekontrolirane dužničke krize, a oni koji znaju što je to dužnička kriza znaju da su za MMF i Svjetsku banku dobri oni dužnici koji su sposobni vraćati kamate, a ne dirajući glavnicu i generirajući novo zaduženje. Nadalje, u točki 2. nedostaje specifikacija rizika da bi se kvalitetnije mogle ocijeniti predložene mjere smanjenja rizika. Točka 3. stavak 2. ovog teksta prihvatljiv je srednjoročni cilj modernizacije i smanjivanja uloge države. Međutim, u daljnjoj razradi sadržaja Memoranduma nema niti jedna glave koja govori u prilog decentralizacije određenih funkcija države. Naprotiv, govori u funkciji centralizacije. Prihvatljiv je pristup u točki 5. koji govori o neposrednom cilju smanjivanja neravnoteže na tekućem računu platne bilance i umanjenju oslanjanja na inozemno zaduživanje. Samo što nedostaju konkretne mjere. Točka 8. govori nažalost u svom drugom dijelu o nedostatku strategije za postizanje cilja, odnosno definira strategiju trenutka od situacije do situacije. A to nije baš po nama profesionalni pristup. Za Hrvatsku stranku umirovljenika neprihvatljivi su stavovi izneseni u točki 12. kojima se daje prednost servisiranja inozemnog duga na štetu razine nacionalnog zdravlja, a sve to bez ozbiljne analize uzročno-posljedičnih odnosa u hrvatskom zdravstvu. U tako delikatnoj društvenoj djelatnosti izreka "cilj opravdava sredstvo" nema mjesta. Stavovi koji su istaknuti u točki 14. za Hrvatsku stranku umirovljenika traže odgovore na konkretna pitanja. Što to Vlada smatra distorzijama poreznog sustava. DA li su porezne olakšice u funkciji motivacije građana na štednju, izgradnju, preuzimanje brige o socijalnoj sigurnosti, o svojoj starosti, o bolesti, o nezgodi? Ustvari poticaji ili nisu? Želimo konkretan odgovor. Koje to robe koje imaju nultu stopu poreza na dohodak utječu na distorziju poreznog sustava. Što znači potpora zaposlenima sa niskim primanjima? Da li smo konačno priznali da imamo zaposlene siromahe i da moramo intervencijama države se boriti sa tim problemom, a imamo ih. Što to znači, smanjenje nekih poreznih stopa? Javno pohvaljujemo sadržaj točke 15. i 16. u funkciji smanjenja ukupnog duga države. Tražimo odgovor Vlade na postavke u točki 17. u kojoj se po treći puta u zadnjih 14 godina predlaže restrukturiranje brodogradilišta. Pitamo da li je to treća sanacija brodogradnje i da li su ostale izvozne djelatnosti gospodarstva Hrvatske ustvari taoci brodogradnje? U poglavlju b) monetarna i tečajna politika nedostaje nam odgovor na pitanja. Kako kompenzirati utjecaj porasta cijena nafte na stabilnost cijena na malo i na stabilnost tečaja kune? Da li država namjerava dokapitalizirati jednu domaću banku, postati većinski vlasnik i tako biti u funkciji stabilnosti financijskog tržišta i uvjeta koji na njemu vladaju, a sa ciljem razvoja gospodarstva i sprječavanja izvoza kapitala. Dakle, dobiti banaka, odnosno u funkciji reinvestiranja kapitala u Hrvatskoj. Za Hrvatsku stranku umirovljenika je potpuno neprihvatljiv sadržaj točke 25. koji definira i prejudicira nešto što se trebalo dogoditi do 15. srpnja, a nije se dogodilo, a to je promjena formule sa usklađivanje mirovina. Ako želimo, a želimo razvoj Hrvatske, on je moguć u uvjetima socijalnog mira. Onda Hrvatska, a ne MMF mora odrediti socijalna sidra mirovinskog sustava i socijalnih davanja. Da budem precizan, mora odrediti granicu ispod koje se ne može, a to mora bit konsenzus, dakle, mi saborski zastupnici moramo konsenzusom definirati političku platformu borbe protiv siromaštva u Hrvatskoj. Za to nam nije potreban supervizor koji je u funkciji zaštite interesa kapitala. Nedopustivo je da Međunarodni monetarni fond i Svjetska banka određuje rješenja i daju zeleno svjetlo za provedbu projekta obeštećenja hrvatskih umirovljenika. To je naša interna stvar i mudrost Hrvatske u ovom trenutku trebala bi biti da pripremi što više socijalnih amortizera i usmjeri se ka stvaranju socijalne kohezije. Ako gledate, jedna velika Francuska danas afirmira stvaranje socijalne kohezije, a gdje to mi idemo. I da društveno bogatstvo navedeno u točki 25., dakle, da to bogatstvo Hrvatska sačuva od brze privatizacije, što mi isčitavamo iz rasprodaje. Dakle, uvažavajući, samo trenutak. Uvažavajući sve rečeno Hrvatska stranka umirovljenika daje svojevrsni žuti karton, odnosno upozorenje Vladi zbog grešaka u koracima i zbog toga što ova materija nije raspravljana, dakle, iz principijelnih razloga. Ali to ne znači da time amnestiramo i prošlu Vladu za pretjerani klijentelizam prema Međunarodnom monetarnom fondu pogotovo u funkciji smanjenja radničkih i umirovljeničkih prava. Hrvatska stranka umirovljenika će prihvatiti ovo Izvješće, međutim, prema bilo kojim zaključcima biti će suzdržana, a mi znamo što nam predstoji. Nama predstoji daljnja borba kao stranci i u ovom Parlamentu u bilo kojoj funkciji za zaštitu prava umirovljenika i radnika.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvi je gospodin Marin Jurjević. Izvolite.
Netočan je navod kolege Hrelje koji je rekao, citiram: "potpisani Memorandum ne može biti program hrvatske Vlade nego njezino ograničenje, itd.", jer je u ovoj dvorani potpredsjednik Vlade Andrija Hebrang rekao javno, to što smo potpisali nije nametnuto od strane Međunarodnog monetarnog fonda, to nije njihova politika, to je politika hrvatske Vlade, a isto je ponovio i kolega Sanader. Dakle, ovo jest program hrvatske Vlade i to su rekli čelni ljudi hrvatske Vlade.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Potpuno je netočan navod kolege Hrelje iskazan pri kraju njegovog izlaganja da je prošla Vlada smanjila radnička i umirovljenička prava. Naime, posljednjim izmjenama Zakona o radu i radnom reformom u Hrvatskoj je dodano oko 50 novih zaštitnih instituta za Hrvatske radnike i njihov je u tom smislu položaj poboljšan. Što se tiče pak umirovljeničkih prava mirovine su u 4 godine porasle za 47% znači 2003. u odnosu na 99. a ako bi se to usporedilo sa 4%-tnim rastom mirovina u ovoj godini ovoj bi Vladi da to osigura trebala tri mandata ili 12 godina.
Hvala lijepa. Sada prelazimo na raspravu od 10 minuta. Prva je gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, predstavnici Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege. Što se to u Hrvatskoj dogodilo ovih zadnjih 9 mjeseci, zašto stanovništvo od početnih velikih očekivanja koje je pratilo je li naravno i odgovarajuće oduševljenje sve više zapada u apatiju. Evo jutros mi smo raspravljali o dobrobiti životinja, ovo što je Vlada zaključila jedan ovakav aranžman za pretpostaviti je da se radi o dobrobiti Hrvatskih građana. Međutim, da li je to tako. Dok su se naši građani odmarali pod kolovškim suncem uljuljkani lažnim Hrvatskim optimizmom mimo njihovog znanja bez njihove volje i potrebne suglasnosti Vlada je neovlašteno potpisala aranžman s Međunarodnim monetarnim fondom. A da je to nešto što ne valja svjedoči gotovo i iznuđena rasprava od strane Kluba SDP-a da se o ovome javno progovori pa makar ovdje i obnoć bez televizijskog prijenosa, jer nas i ne zanima toliko televizijski prijenos, istina se jednostavno ne može sakriti. A vlast želi sakriti, prikriti, ublažiti jednostavno kao da se toga srami ali sramiti se nečeg što je loše učinjeno možda i nije loša osobina. Dakle, želi pošto, poto na neki način prikriti što nam je to pripremila, sporazumom. I vi gospodine ministre ovdje ste ostavljeni od Vlade večeras sami da pred ovim Saborom raspravljate i objašnjavate što ste to tamo potpisali, to je već jasno, to znamo već iz tih body languagea kako se ponaša Hrvatska vlada da to išta valja, vi to dobro znate, onda bismo mi o tome raspravljali ujutro. I ne biste vi o tome govorili gospodine ministre, govorio bi gospodin premijer. Vi gospodine ministre, vi ste, godine gospodnje 2000. ovako zborili u Hrvatskom saboru: Zašto ovaj aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom njega nije briga kakve će nama biti plaće, kako će nama funkcionirati državna uprava, kako će sve to utjecati na proračun jedinica lokalne samouprave, što ste to nama pripremili od smanjenja PDV-a nema ništa. Postavlja se i pitanje sigurnosti naše zemlje, donosimo odluku ovdje kaže, vi kritizirate bivšu vladu, ugrožena je sigurnost zemlje, nama netko drugi diktira, dirigirali su nam i 91. i dirigirati onda a vidi se kako smo završili ili kako smo trebali završiti, Određuju nam čak kakve će nam biti plaće, mi nemamo ni jednog kvalitetnog stručnjaka niti ćemo ga dobiti ako smanjimo plaće u državnoj upravi. Nije u stanju provesti određene mjere, kažete Vlada i nama ne treba tutor odozgor, mislite na Međunarodni monetarni fond, a vaš kolega iz HDZ-a bio je puno plastičniji pa je onda i uvrijedio gospodina ... kada je doslovno rekao inače muškarac vrlo naočitih brkova kakvih na ovim prostorima u Zagrebu još nisu viđeni od vremena Ilirskog preporoda jednostavno vidno može i nogama otvarati vrata kabineta naših ministara, naše monetarne i izvršne vlasti. Iskustva pokazuju poglavito u posljednjih 10 godina da one Vlade, a evo ovu Vladu misli se na koalicijsku vladu hvali misija Međunarodnog monetarnog fonda a kaže vaš kolega iz HDZ-a a sve Vlade koje hvali Međunarodni monetarni fond gube izbore i tu se ja s njim potpuno slažem a mislim da ćete se i vi složiti. Vidite, zaista vlada je učinila to neodgovorno ona je trebala obavijestiti Sabor pa onda izglasati to voljom većine, mislim već nemate tolikih problema iako neke naznake u tom pravcu idu pa onda opreznosti nikad dovoljno. Međutim, u krajnjoj liniji to doista ne začuđuje jer odgovornost ide u ruku pod ruku sa sposobnošću. Ovdje mogu potpuno se priklanjam riječima koje je rekao u ime Kluba naš kolega Linić. Nema sumnje da je taj sporazum preuzak za domaću ekonomiju i da je zaista kočnica toliko potrebna Hrvatskom, odnosno razvoj toliko potreban hrvatskoj, što to znači, da se nezaposlenost, ne da se neće smanjiti nego će rasti, da zdravstveni standard već danas je lošiji nego jučer a sutra će biti još gore a o jačanju pravne sigurnosti već se gotovo više niti ne govori. Jednostavno ovo je postalo jedno gluho vrijeme za probleme građanina za probleme prosjećnog čovjeka o kojem vi ne želite da se o tome javno raspravlja u sred bijela dana nego ovako obnoć tajnovito. Vlada zanemaruje glavne Hrvatske ekonomske probleme i bavi se pitanjima od kojih se ne živi, onda nije ni za čuditi se da je život u Hrvatskoj sve više na silaznoj a ne na uzlaznoj putanji. I naravno kako Vlada nema svoju ekonomsku politiku a to smo govorili od samog početka onda nije ni čuda da ste vrlo brzo koliko smo imali čuti, valjda u jednom školskom satu uspjeli zaključiti, odnosno MMF je s vama uspio zaključiti ovaj aranžman. Dakle, u trenutku kada se priprema proračun za 2005. godinu Vlada se mora suočiti, mislim da je krajnje vrijeme s golemim političkim, socijalnim ali i ekonomskim izazovima. Dakle, u to vrijeme kada možemo zaista reći da su se iako je jesen ali ne mislim na te oblake nad Hrvatskom, vrijeme se dakle, nebo se ponovno oblači i nakon 11 godina kao što mediji ponovno najavljuju, iskazuju bojazan da će u Hrvatskoj nakon 11 godina ponovno može se pokrenuti odnosno da Hrvatskoj već sada prijeti bauk inflacije. Nakon što se cijena benzina opasno približila iznosu od 8 kuna po litri, čini se kao što je jedan medij objavio da će samo nebo biti granica. Međutim, već sada je posve jasno da u Hrvatskoj povećanje cijene goriva će imati multiplikativni efekt i dovesti do lančane reakcije tj. do ukupnog povećanja svih roba i usluga, a to na koncu neizbježno dovodi do pada životnog standarda građana, dovodi u pitanje mogućnost otplate kredite građana prema bankama i to dovodi nesumnjivo do osobnih tragedija, do osobnog bankrota, dakle građani već danas žive lošije a sutra će živjeti po ovome što ste im spakirali još lošije. Tako se građani i čitava Hrvatska kao što je ovdje već bilo rečeno, i to je na kraju krajeva citat iz medija, gura u dužničku krizu. U krizu u kojoj se Hrvatska nakon 2000. godina isto tako i sa odricanjem građana ali isto tako mukotrpno uz snage koalicijske vlasti uspjela nekako koliko toliko iskobeljati. Najavljeno smanjenje poreskih olakšica i to na porez na dohodak, do 12 tisuća kuna za troškove za podstanarstvo najavljujete ukinuti, najavljujete ukinuti povlastice za riješenje stambenog problema, za troškove liječenja. Smanjenje olakšica na porez na dobit. A što to znači? Direktno znači opteretiti gospodarstvo. A to su danas olakšice za ulaganja. Poreske olakšice za novozaposlene. Najavljeno ukidanje nulte stope za kruh i mlijeko. Naravno sve to uz, to je za narod. Onda dalje im pripremate uvođenje financijske policije. Umjesto da se ojačaju poreske uprave, poreski uredi, jer naivno je očekivati da ćete uz Financijsku policiju povećati svoju naplatu. To su samo troškovi nove institucije, a kao što smo vidjeli kako je funkcionirala Financijska policija ona je bila samo za odabrane, tj. za vlasti nepoćudne. Doslovno evo da ne kažete, ili da ne biste pomislili da može biti što interpretiram, ovdje ovo ste potpisali, treba se usredotočiti na masu plaća, te smanjenje socijalne skrbi subvencija, nema realnog povećanja mase plaća, izgradnja autoceste treba biti na razumnu mjeru, smanjenje zakonskog ograničenja za zaduživanje lokalne samouprave. Smanjiti ograničiti broj recepata po liječniku koji refundira HZZO. Troškove lijekova uskladiti sa troškovima, odnosno lijekovima u inozemstvu itd. I tko se još uopće sjeća vaše, odnosno premijerove jamstvene kartice? U ta jamstva više nitko ne vjeruje, ne vjeruje vam Haag, a i građani su se već odavno bacili kao bezvrijednu valutu.
… [[govornik se naknadno uključio, ne čuje se]] imamo jedan, dva, tri, četiri, pet ispravaka, jednu repliku. Pa idemo redom. Prvi je za ispravak netočnog navoda gospodin Emil Tomljanović.
Gospodine potpredsjedniče, ja bih ispravio samo jedan u nizu netočnih navoda, žao mi je što je gospođa zastupnica izašla. Ali je kazala, da je ova Vlada neovlašteno potpisala ovaj aranžman, sporazum ili ugovor. To nije točno. Ova Vlada ga je ovlašteno potpisala temeljem ovlasti Vlade Republike Hrvatske koji su razrađeni i Zakonom o Vladi i Ustavom Republike Hrvatske u članku 112. Ako je gospođa zastupnica mislila na sadržaj zaključka od mjeseca ožujka 2003. godine, to zahtjeva dužu elaboraciju koju ću posvetiti svoje izlaganje samostalno izlaganje u raspravi. Drugo, sama cijena goriva ili povećanje cijene goriva u smislu porasta cijene barela, nafte na svjetskom tržištu apsolutno nema nikakve veze uopće s temom o kojoj raspravljamo. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Franjo Arapović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ne mogu da ispravim pošto je nazočna gospođa nije tu, jer oni imaju takvu taktiku nešto reći, izgovoriti na brzinu, pa napustiti sjednicu, znači koliko cijeni ovaj dom i nas saborske zastupnike koji nismo u njihovoj stranci ili nismo im privrženi. Ali bih rekao jednu stvar da nije točno da rasprava se odvija u noći i tajnovito. Mi smo počeli u popodnevnim satima, nismo još u noći, a nije ni tajnovito jer HRT Plus prenosi ovu sjednicu. Hvala.
Gospodin zastupnik Stjepan Bačić, ispravak.
Ispravio bih netočan navod kolegice zastupnice koja je rekla da ova Vlada uvodi državu u dužničku krizu. To je potpuno netočno, ova Vlada svojim mjerama upravo hoće to spriječiti. A bivša Vlada nas je uvela u dužničku krizu.
To je isto mišljenje. Gospođa misli da ova Vlada, ima pravo to misliti. Gospodin zastupnik Jandroković, izvolite.
… [[govornik se naknadno uključio, ne čuje se]] u ovoj strašnoj i okrutnoj kritizi Vladine politike, ispravio bih netočan navod da ova Vlada gura Republiku Hrvatsku u dužničku krizu. Baš naprotiv, bivša Vlada premijera Račana povećala je dug za 15 milijardi dolara, a ova Vlada taj dug i to je taj proces zaduživanja nastoji zaustaviti.
Također nije ispravljanje netočnog navoda, nego mišljenja, na što gospođa zastupnica ima pravo, pa nije ispravljeno ni u jednom ni u drugom slučaju. I gospodin zastupnik Josip Đakić, ispravak.
Gospodine potpredsjedniče, ispravio bih netočan navod gospođe Antičević u kojem je ustvrdila, da jamstvena kartica ne vrijedi više ništa i da tko je se uopće više sjeća. Navest ću samo da je u kratkoroćnom programu Hrvatske vlade u ovom aranžmanu navedeno uvesti red u javne financije isto što piše u jamstvenoj kartici pod gospodarskim programom.
Hvala lijepa. Repliku je imao zastupnik Niko Rebić, izvolite.
Zahvaljujem. Ma zapravo ja bih rekao da ova rasprava gospođe Antičević zapravo najbolje govori zašto je ova točka na dnevnom redu, ona govori, dakle o, da njima nije niti do argumenata, evo ja imam i jedan i drugi stand by aranžman. I šta smo mi sve čuli od poskupljenja nafte do plaća, mislim krušaka, jabuka, što sve nije gospođa Antičević nabrajala. Dakle, ovaj, ali istina je da ovaj stand by aranžman koji je potpisala ova Vlada on je sasvim sigurno bolji od onoga koji je potpisala bivša Vlada. Naprosto je izvan pameti da netko tko sluša ovu raspravu može vjerovati da bi, jer ova Vlada ništa nije potpisala zapravo što nije imala u svom programu. Imala je u svom programu smanjivanje deficita, dakle ograničavanje zaduženja, javne potrošnje, dakle ništa se u ovome, a ono sve što je prisiljena to je, dakle ostalo u naslijeđenu neizvršenih obveza iz bivše Vlade. i naprosto je svađa sa zdravim pameću govorit da bi smanjivanjem deficita na 4,6% ne bi bilo razvoja, a kod vas bi bio strašan razvoj sa 4,5% društveno, smanjivanjem deficita. Dakle, ova rasprava ako se ovako nastavi, ona neće donijeti ništa dobro, dakle ova rasprava će samo produbit jaz među nama. Dakle, ja bih predložio da se ne radi politikanski, nego nema javnosti i dajmo se svi uhvatit da bi iz ovoga izvukli pouke i, hvala.
Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme. U ime Vlade ministar financija, gospodin Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepa, meni je žao što nema uvažene zastupnice Antičević. Moram odgovorit na neke stvari, s obzirom da je citirala moju raspravu iz 2000., pa ja onda moram citirati dodatak 9. aranžmana, koji kaže da će biti 10%-tno smanjenje plaća predviđeno u državnom proračunu za 2005. i da je praktički u lipu navedeno koliko će biti smanjena sredstva po tromjesječima, pa dalje kaže, dovršiti Vladinu strategiju kako bi se provelo 10%-tno smanjenje mase plaća u 2001. regulirano člankom 53. Zakona o izvršenju proračuna. Najaviti da se javnim službama i državnim službenicima i namještenicima neće isplaćivati regres za godišnji odmor, Božićnice i darove, ja bih i danas raspravljao na isti način da ovo stoji u stand by aranžmanu. Vrlo jednostavno i jasno. Druga stvar što se tiče vremena rasprave. Nama je kad se raspravilo o stand by aranžmanu onda se raspravilo isto nekako u isto vrijeme, i ovako je isto nekako tekla rasprava, pa onda vjerojatno ljudi su naviknuti na ovo vrijeme rasprave. Pa onda to tako odgovara. Cijena benzina. Kolega Linić je kritzirao ovu Vladu da nije imala hrabrosti dignuti cijenu trošarina za 30 lipa. Uvažena zastupnica Antičević kritizira ovu Vladu da je cijena benzina tolika i tolika, međutim treba radi hrvatske javnosti reći da od te cijene praktički ništa ne ide u državni proračun. Trošarine su nešto što je fiksno. Ovako, politika Vlade, prošla Vlada je donesla odluku oko slobodnog formiranja cijena. Prema tome, ... [[Upadica se ne čuje.]] Gospodine Liniću, imali ste priliku četiri godine govoriti o politici, rezultati vaše politike i druga stvar ja vama nikad nisam iz klupe dobacivao kad ste govorili. A što se tiče faktora sigurnosti u zadnjem stand bay aranžmanu točno piše da će počevši otpuštanjem 5 tisuća zaposlenih u sektoru obrane u prvom tromjesječju Vlada namjerava smanjiti broj zaposlenih u Ministarstvu obrane za 12 tisuća. To sve stoji u stand by aranžmanu, no bilo je danas ovdje i o poreznim olakšicama. Vrlo je interesantno da oni koji nisu niti vidjeli prijedlog zakona a boje se da se ukinu nekakve porezne olakšice koji su imali socijalni kriterij, međutim ponavljam te olakšice nažalost nisu koristile onima kojima su bile namijenjene. Ja to odgovorno tvrdim. Nisu ih koristili oni kojima su bili namijenjeni, koristili su ih oni koji imaju velika primanja. Dali ste mogućnost onima koji imaju velika primanja da 48 tisuća kuna umanje svoju poreznu prijavu. To je istina i to su rezultati objave poreznih prijava, to su rezultati. Dakle, nisam rekao da je nakana bila loša, međutim očigledno taj socijalni moment su iskoristili oni koji imaju velika primanja. I prema tome, druga stvar kako govoriti da će Vlada još nešto napraviti kad Uži kabinet još niti nije raspravljao o promjeni Zakona o porezu na dohodak. Kako onda može netko govoriti da će se nešto ukinuti. [[Upadica se ne čuje.]] Piše. Piše štošta. Gdje piše? [[Upadica se ne čuje.]] Ne piše. Ovako, vrlo je interesantno da niste imali hrabrosti kad je Hrvatska dobila pozitivan AVIS kritizirati njihovo mišljenje oko porezne politike Republike Hrvatske. Vrlo interesantno je da se tamo govori o ukidanju nulte stope PDV-a, međutim onda nije bilo hrabrosti reći da Europljani ne kuže što je to s PDV-om, što se događa u Hrvatskoj i da li je ta nulta stopa štetna ili dobra. Dakle, ova odredba oko nulte stope PDV-a samo je prenesena iz AVISA u memorandum, ništa drugo. E sada, vrlo interesantno mi radimo u ovom trenutku predpristupni ekonomski program. Pa zar ćemo raditi taj program kontra onoga što piše u AVISU o Hrvatskoj i onda ćemo na takav način ući u Europu. Vrlo interesantno. Financijska policija jasno i glasno. Financijske policije se boje oni kojima smeta red u državi. Prebacili ste trošarine u carinsku upravu i prebacili ste tri obučena djelatnika koji znaju trošarine prije dvije godine. Nikada niste oformili nadzor za trošarine u carinskoj upravi. Od trošarina se ubire 8,5 milijardi kuna u Hrvatskoj. Ja nemam ništa protiv toga da je u onom trenutku kad je ukinuta Porezna policija da je rađena edukacija i da su obrazovani ljudi u poreznom nadzoru koji bi nadomjestili Poreznu policiju i koji bi vršili tu kontrolu. Onda bi ja rekao svaka čast ali je stvar u tome da ništa nije napravljeno, dapače mnogi ljudi su posmjenjivani, rezultati poreznog nadzora i poreznog nadzora plus Financijska policija su 40% od onih zajedničkih nadzora. No, o tome kako su se vršila zapošljavanja po političkim kriterijima u Poreznoj upravi mislim da je bolje da ovaj Sabor nikad ne sazna što je bivša tajnica Ministarstva financija napravila i po kojem kriteriju je zapošljavala ljude. [[Upadica se ne čuje.]] [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Javite se, dobit ćete svi riječ kao što će recimo sada za ispravak netočnog navoda izvolite gospodin Slavko Linić.
Ministar je izjavio da bi i danas komentirao negativno bilo kakvo smanjenje plaća. Nema rasprave u ovih deset mjeseci da ministar Šuker neprekidno negativno komentira sporazum socijalnih partnera iz kraja prošle godine. Prema tome, demantirao je svoju izjavu da ne bi negativno komentirao povećanje plaća.
Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite!
Netočno je da su porezne olakšice poreza na dohodak za bogate kao što kaže ministar Šuker. To je očito pitanje njegove percepcije, bogatstva i siromaštva. Naime, za mene nisu bogati ljudi koji kupuju stan na kredit, koji plaćaju podstanarstvo, koji kupuju ljekove da bi se liječili. Očito je da za gospodina ministra siromaštvo i siromašni su samo oni koji su socijalni slučajevi. Mi se ne smijemo miriti sa takvom definicijom siromaštva u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Ministar Šuker je rekao da je na temelju AVISA moguće vidjeti da Europska unija se zalaže za ukidanje nultih stopa na porez na dodatnu vrijednost. Ja bih htio ispraviti ovaj navod jer on nije točan ili barem nije u cijelosti točan. Naime, smjernicom Europske unije o harmonizaciji stopa PDV-a utvrđeno je da članice Europske unije uz opću stopu mogu koristiti jednu ili više sniženih stopa što Hrvatska ne koristi, da najniža stopa ne može biti manja od 15% te da se nultom stopom i dalje mogu koristiti one zemlje članice koje su je imale ugrađene u svoje porezne sustave prije početka 1991. godine. Republika Hrvatska je u svom poreznom sustavu prije 1991. godine imala ugrađene nulte stope, doduše ne tada na porez na dodatnu vrijednost nego na porez na promet proizvoda i usluga koji je tada kako se zvao porezni zakon koji je činio taj porezni sustav kao i kod mnogih drugih zemalja Europske unije i u tom pogledu stvar je pregovora kako će se izboriti oko ovog pitanja a ne jednostrano prihvatiti ovo rješenje.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite!
Kad je ukinuta Financijska policija dosta je u tom trenutku učinjeno a ne da nije ništa učinjeno. Naime, Financijska policija se u svom poslu sudara sa nadzornicima odnosno sa poreznim inspektorima. Ona je radila isto što i porezni inspektori i to je potpuno neracionalno i neće ponovo biti racionalno. U Europi samo jedna država ima financijsku policiju i to zbog posebnih razloga a sve druge imaju porezne inspekcije koje rješavaju porezne prekršaje. Isto tako, zaposleni su mnogi ljudi i to mladi čak vrlo kvalificirani koji su pojačali poreznu upravu u fazi poreznih nadzora inspekcija. Postoje podaci o tome koliko su povećani prihodi djelatnošću tog poreznog nadzora nakon što je porezna uprava uzela sve to skupa u ruke. Zato nije dobro reći da nije ništa napravljeno. Treba i dalje na tome raditi ali napravljeno je dosta.
Isto ispravak mišljenja, ali dobro, idemo dalje. Sada je na redu gospodin zastupnik Nenad Stazić.
O čemu se danas ovdje raspravlja? O dvije stvari. Prvo o tome kako je hrvatska Vlada potpisala novi stand by aranžman sa MMF-om i drugo o ekonomskoj i financijskoj politici ove Vlade. O prvome. Vlada je dakle potpisala taj stand by aranžman sa MMF-om iako je to Hrvatski sabor izričito zabranio da učini. Da se ta takva zabrana uvede inzistirao je HDZ. Danas se međutim dakako fučka HDZ-u i Vladi HDZ-a na takav stav Sabora. Takvim svojim ponašanjem ova Vlada vrijeđa Sabor, to je svima jasno ali ovaj Sabor nije sam sebe ovdje ustoličio. On je ovdje izabran od hrvatskoga naroda, od građana Republike Hrvatske da njih predstavlja pa takvim omalovažavanjem Sabora HDZ pokazuje da ne poštuje ni Hrvatski narod ni građene koji su ovaj SAbor izabrali. To je prvo. DRugo o čemu se ovdje govorilo je ekonomska i financijska politike ove Vlade. Ima li ju ova Vlada. Ako ona uopće postoji onda je sadržana u tom dokumentu o kojem danas ovdje raspravljamo a on se zove memorandum o ekonomskoj i financijskoj politici. Potpisan je 13. srpnja ove godine, kao rezultat pregovora sa MMFom. Znači prvo pregovoro a onda memorandum. Vlada gospodina Ive Sanadera nije dakle sastavila svoj program. Došla ovdje pred Hrvatski sabor dobila podršku parlamenarne većine, svoje dakako parlamentarne većine, pa onda s tim programom s jasnim ciljevima otišla pred MMF na mučne i te ške pregovore. Trudeći se da dokaže gospdoin Iz MMFa da je taj program dobar, da je ostvariv da je koristan za Republiku Hrvatsku i za njeen građene. Ne suprotno. Suprotno od toga. U tajnosti, poslušno, bez pogovora, bez prigovora prihvaćeno je sve što MMF traži. Vlada koja sljepo sluša sve što joj se iz svijeta poručuje. To je slika ove hrvatske vlade. Od toga s kim se smije s kime ne smije ići u koaliciju i sastavljati Vladu do toga kako surađivati sa Haagom i MMFo. A sve zbog toga da bi HDZa sa sebe zguli onu demokratskom svijetu tako antipatičnu sliku onu zločudnu etikatu jedne rigidne, ekstremne, nacionalističke, ksenofobične stranke kojom se uporno dičio čitavo jedno desetljeće. HDZe je dakle u procesu tranzicije i u toj tranziciij surađuje sea svijetom. I nastoji biti dobar i poslušan. Kako se to od njega i traži. I to je dobro. To je dobro za HDZ to je dobro za gospodina Ivu Sanadera. No koliko je to dobro za građane Hrvatske, kakvu će cijenu oni morati platiti zbog toga što je HDZe tako dobar i poslušan. Što njih čeka. E pa što ih čeka piše upravo u ovom memorandumu. Tu pod točkom 11. alineja 4. piše kakao planirate ograničiti broj recepata po liječniku koje refundira HZZO. Pa znate vi tko najviše troši te recepte. To su stariji ljudi, oni su najbolesniji, logično treba im najviše ljekova. A lijekove dobivaju na recpet. Pa ne piju oni ljekove zato što vole piti ljekove. Nego zato što im ti ljekovi trebaju. Ali trebaju im upravo onoliko koliko im trebaju. I što da radeti sada stari ljudi kadavi provedete to što ste zacrtali i tu napisali, kada smanjite broj recepata koje jedan liječnik smije izdati. Imaju samo dva izlaza, ili da umru, ili da si sami plaćaju ljekove ako ih mogu plaćati. Ako ih imaju od čega plaćati, Ako imaju dosta novaca da ih plate. Tako vi mislite poklrenuti Hrvatsku. Tu pod točkom 12. piše, ukoliko se mjerama u zdravsatvu ne postignu zacrtani ciljevi, povećat ćemo participaciju za medicinske usluge i ljekove i smanjiti broj oslobođenja od participacije. Znači vi odmah na samom početku sumnjate da ćete nekim tamo svojim mjerama u zdravstvu postići zacrtane ciljeve, pa odmah najavljujet što će sljediti. A sljedit će povećanje participacije za medicinske usluge i ljekove, povećanje. Znate vi tko plaća te participacije? Plaćaju bolesni ljudi pa zar baš an njima morate štedjeti na bolesnima. Štedite na zdravima ako baš morate štedjeti a ne na bolesnima. Sljedeće je i to da ćete smanjiti broj oslobođenja od participacija to ste napisali. A što to znači, to zanči da će oni isti stari ljudi koji su ujedno i najbolesniji morati sami plaćati ne samo ljekove koje im trebaju, nego i medicinske usluge. Odakle njima novac za to, odakle.Jeli to ostavrenje vašeg predizbornog slogana pokrenimo Hrvatsku. Čovjek bi pomislio da planirate povećati mirovine. Tako da oni mogu to plaćati. Pa da umirovljenici imaju dakle, novaca dovoljno za te ljekove i medicinske usluge. Kada ukinte te participacije. A ne obrnuto od toga. Vi u točki 24 pišete kako planirate izmjeniti formulu za ineksiranje mirovina, i to tako da se porast mirovina veže sa promjenom prosječne realne plaće u gospodarstvu. Gledajte sada mirovine prate nominalni porast plaća, a vi kažete ne, neće mirovine više pratiti nominalni, nego realni porast plaća. A u točki 11 sta napisali kako nema realnog povećanja plaća. To piše u točki 11. Znači vi mirovine namjeravate povećati sa realnim povećanjem plaća, kojeg neće biti. To ste napisali da ga neće biti. Napisali te to, i da ćet mirovine usklađivati sa porastom kojeg neće biti. A što će onda biti, što će biti, Bit će to da neće raste ni plaće ni mirovine. Pokrenimo Hrvatsku. Tu u ovom dokuemntu o kojem danas raspravljamo pod točkom 14. piše kako planirate smanjiti broj roba koje podlježu nultoj stopi PDVa. Dobro erj znate vi koje su to robe. Nema iz puno, nema iz puno, ima iz samo 5 među njima su kruh i mljeko. Kada vi ukinite tu nultu stopu PDVa kruh i mljeko istoga časa poskupljuju ne malo 18 i pol posto. Neće to pogoditi bogate, u koje se i sami manje više ubrajte. To pogađa najsiromašnije oni će platiti ceh. A i ovako im je teško. Nije im lagano. Pa kako će im tek bititeško kada vi povećanjem cijena kruha i mljeka pokrenete Hrvatsku. Ima tu još pikanterija u ovom sporazumu ali o njima će moji kolege u svojom pojedinačnim raspravama. Ostaje činjenica da se sve ovo brižljivo skrivalo od očiju javnosti. O memorandumu Hrvatski sabor nije raspravljao a vjerojatno i ne bi. Da naš KLub Klub SDPa nije tu točku stavio na dnevni red. Sada ej vidljivo i zašto, zbog kruha i mljeka zbog siromašnih, zbog starih zbog bolesnih, zbog svih onih koji će skupo platiti ceh HDZ ova povratka na vlast. Uvjeren sam da građani Hrvatske to neće zaboraviti. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Pa ćemo prije to, onda ste. Evo prv ije gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, premda je cijeli govor i svi navodi kolege Stazića netočno, sve što je rekao je netočno, koncentira se na onim netočnostima koje mi se čine zanimljivim jednostavno radi javnosti ispravljam. Prvo rekao je kolega Stazić da je u tajnosti htjela Hrvatska demokratska zajednica ovaj sporazum potpisati, da je potpisan i da je on ostao u tajnosti i tako dalje. Netočno, zato što je objavljeno na Interentu odmah nakon potpisivanja, prema tome bio je dostupan svima koji su željeli ga pročitait. DRugo Hrvatska demokratska zajednica po gospodinu Staziću je pokazala nepoštivanje Hrvatskog sabora i hrvatsskog naroda. Ne. Upravo suprotno. Upravo suprotno do toga, ukazivali smo poštovaje zato što je ovaj aranžman je jednostavno usporedivo bolji od onoga kojeg ste vi potpisali. Ali ste ga vi potpisali u potpunoj tajnosti. I niste poštivali odluku Sabora koja vas je obvezivala da pred Saborom također raspravite niste poštivali u srpnju mjesecu 2003. godine. I kada govorite o tranziciji HDZa onda vi to doista nemate pravo reći jer ste vi nasljednik jedne totalitarne stranke gospodine Staziću.
Hvala lijepa prošlo je vrijeme. Ispravak Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravit ću netočan navod kolege Stazića u kojem je ustvrdio da hrvatska Vlada skriva od hrvatskog naroda i Sabora činjenice koje potpisa.la sa MMFom. Već je točno da hrvatska Vlada vodi tešku bitku da Hrvatsku izvuče iz zaduženja ai dovođenja do stečaja Hrvatske koji ste vi gospodine i gospodo priredili. Stečaj koji ste priredili ovoj Domovini Vlada danas mora rješavati. To je točan navod.
Također ispraljanje mišljenja. I više neću tolerirati nego ću početi sa opomenama tko god bude ispravljao, a ništa nije ispravio nego mišljenje, tako da nemojte se iznenaditi. Od sada, ja to više ne mogu, jer ovo će završit, bogati ujutro. Ispravak netočnog navoda, gospodin Jure Bitunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Govoreći o lijekovima i zdravstvu, gospodin Stazić je rekao, nemojte štediti na bolesnim ljudima, štedite na zdravim, a nije mi jasno u kom je kontekstu to mislio, to nije ispravak netočnog navoda, jer kad je riječ o zdravstvu i kad je riječ o lijekovima, nemoguće je štedjeti na zdravim ljudima. Ja mislim da se tu slažemo. Hvala.
I to je na granici toga, jer je gospodin Stazić imao pravu utvrdit ovo šta je utvrdio. ... [[Svi govore u glas, ne razumije se]] U ime Vlade, gospodin ministar Ivan Šuker. Izvolite.
Žalosno je što čitamo samo dokumente koji nama pašu. Međutim, vrlo interesantno je pročitati stand by aranžman koji je prethodio ovome. Dakle, određene obveze koje su prihvaćene, a između ostalog kaže da, veli, "iako izravne subvencije i brodogradilišta povećani, povećani je i udjel svih subvencija u bruto domaćem proizvodu, više je nego kompenziran nižim transferima za mirovine i zdravstvo". Vrlo je interesantno da onda niste vodili brigu o bolesnima i starima, kolega Staziću.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom. Gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre. Mi ovdje danas raspravljamo o gospodarskoj politici Vlade, o gospodarskoj politici Vlade koja nažalost nije utvrđena ovdje u Hrvatskom saboru, jer mi zastupnice i zastupnici koji smo na izborima dobili i legitimitet i povjerenje hrvatskih građana, da odlučujemo o životnom standardu, o gospodarskoj policiti naše države saznajemo poslije Međunarodnog monetarnog fonda. Između toga da raspravi i utvrdi svoju gospodarsku politiku ovdje sa nama u Hrvatskom saboru i s hrvatskim građanima ili s Međunarodnim monetarnim fondom, Vlada Ive Sanadera je izabrala MMF. Ne znam koji su to bili razlozi koji su VLadu premijera Sanadera da skriva vlastitu politiku, vlastitu gospodarsku politiku. Ja mogu samo o tome nagađati. Radi li se možda o strahu, radi li se možda o sramu ili o neznanju? Ja to ne znam, ali znam da ove rasprave niti danas ovdje u Hrvatskom saboru ne bi bilo da smo čekali Vladu, već raspravljamo temeljem zahtjeva SDP-a. Svi dobro znamo da temeljem zaključka Hrvatskog sabora, koji je da stvar bude maksimalno zanimljiva donesen upravo na inicijativu HDZ-a Vlada je bila obavezna prije evetualnog potpisivanja novog stand by aranžmana sa MMF-om o svojim namjerama izvijestiti Hrvatski sabor, te je Vlada, ponavljam temeljem zahtjeva upravo HDZ-a, prije potpisivanja aranžmana, provesti raspravu u Hrvatskom saboru. HDZ je to tražio od vlasti kad je bio oporba, a sada kada je HDZ na vlasti, ne pada mu na pamet provoditi vlastite zaključke. Zaista neviđena dosljednost politike HDZ-a. Kolegice i kolege, ova rasprava nije važna zbog MMF-a, ova rasprava očito, obzirom na odugovlačenje koje smo čekali ovu raspravu, nije važna niti hrvatskoj Vladi, ali ova rasprava o gospodarskoj polici Vlade je važna za naše građane. Jer naši građani u najmanju ruku trebaju znati što ih čeka, što im Vlada sprema. Gospodine ministre, naše građane ne zanima ono što je bilo, nego ono što će biti. Tu smo već dosada mnogo puta čuli kako je najproblematičniji dio ove Vladine gospodarske politike niska stopa rasta i zaustavljanje investicija. Naravno, Vlada u svojoj gospodarskoj politici definirano u ovom memorandumu, zasutavljanje gospodarskog rasta ne zove tim riječima. Vlada kaže, citiram "ponovno uspostavljanje održivijeg gospodarskog rasta". Za vrijeme Račanove vlade prosječna stopa rasta je bila 4,5%. Za Vladu Ive Sanadera taj već postignuti rezultat, ta već postignuta stopa rasta je neodrživa i predviđa se smanjenje stope rasta na 3,5-3,75%. Dakle, HDZ-ova Vlada planira rast od -1 u odnosu na onaj koji je već postignut. Za Vladu premijera Sanadera je očito nemoguće, valjda ne znaju istim tempom nastaviti razvojne programe u obnovi, u plinifikaciji, cestogradnji, modernizaciji željezničkog prometa itd. Vrlo zanimljivo pokretanje Hrvatske, očito unazad. Istovremeno, s najavom niske stope rasta i zaustavljanje razvoja, imamo i brojna obećanja, koja su gledano sa logike proračuna, potrošnja, obećanja rodiljama, umirovljenicima, braniteljima. Imali smo i situaciju s PDV-om, prvo smanji PDV, pa odgodi primjenu smanjenja stope PDV, pa poslije suspendiraj, pa odustani od smanjenja stope PDV-a, za što budi usput rečeno, MMF čak posebno i pohvaljuje Vladu. HDZ baš to oko PDV-a pokazao dosad neviđenu političku dosljednost.Naciji se uoči izbora obećalo smanjenje PDV-a za dva indeksna poena. To se, svi dobro znamo, nije dogodilo. I HDZ je na taj način prevario sve one koji su zbog tog obećanja poklonili svoj glas HDZ-u. Ali HDZ ne samo da nije ispunio svoje obećanje i nema ga niti namjeru ispuniti, već sudeći prema onome što je napisano u gospodarskoj politici HDZ-a, a to je znatno konkretnije od onoga što se obećaje, HDZ sprema nešto čemu se malo tko uopće mogao i nadati, ukinuti 0-tu stopu PDV-a za neke o proizvoda za koje se PDV danas uopće niti ne plaća. Tih proizvoda ima točno 5: sve vrste kruha, sve vrste mlijeka, udžbenici za školarce i studente, lijekovi i medicinski implatati. To će te proizvode istoga trenutka poskupiti za 18,5%. To je direktni napad na standard najsiromašnijih ljudi u ovoj zemlji. I zato ova rasprava nije važna zbog MMF-a, ova rasprava je važna zbog najsiromašnijih ljudi u ovoj zemlji kojima vi očito iz Vlade nadam se iz neznanja, spremate učiniti taj život još težim. Zaista originalan način pokretanja Hrvatske. Nažalost, to nije jedini udar na standard naših sugrađana. Planira se ukidanje poreznih olakšica. Što to Vlada Ive Sanadera planira ukinuti? Naime, u prošlom smo mandatu uveli niz poreznih olakšica koje su imale za cilj olakšati svakodnevni život građana. Uvedene su porezne olakšice za troškove zdravstvenih usluga i nabavku ortopedskih pomagala. Vlada IVe Sanadera, ne samo što planira ograničiti broj recepata po liječniku, te povećati participaciju, što će značiti da će građani sami morati plaćati te zdravstvene usluge, Vlada čak planira ukinuti porezne olakšice za troškove tih istih zdravstvenih usluga. Nije li to udar na standard najugroženijih? Na stare i na bolesne. Naši građani moraju znati da gospodarska politika ove Vlade koja je definirana u Memorandumu s MMF-om se ne bavi s nekakvim apstraktnim, nerazumljivim stvartima, već vrlo konkretno određuje kakav će u budućnosti biti životni standard u Hrvatskoj. Na primjeru zdravstva, očiti pad standarda. I na primjer, stambene potrebe. Prošla je Vlada uvela porezne olakšice za kupovinu stana i kuće, investicijskog ulaganja u postojeći stambeni prostor, te u plaćanje podstanarstva. Te su mjere imale za direktni cilj, ali i posljedicu pobolšanje stambenih prilika ljudi. To se posebno odnosilo i mlade pojedinačno i na mlade obitelji koji imaju danas velikih problema u rješavanju stambenog pitanja i koji se teškom mukom osamostaljuju od roditelja i svojih primarnih obitelji. Mlade obitelji koje prvi puta kupuju stan, sada ne trebaju, temeljem odluke bivše Vlade platiti porez na promet nekretnina. To konkretno znači, ako kupite garsonjeru, manju u Zagrebu, koja košta 50.000 EUR-a, državi nećete platiti 2.500 EUR-a. Mladim obiteljima je to velika pomoć. Za 2.500 EUR-a se može kupiti namještaj, može se opremiti kuhinja itd. Vlada HDZ-a planira ukinuti tu pomoć mladim obiteljima, ali to nije sve. Stanovi se kupuju uglavnom na kredit. Bivša je Vlada uvela porezne olakšice da se za iznos kamata na stambene kredite povećava neoporezivi dio dohotka. To nisu apstraktne stvari, što znaji i svi naši sugrađani koji su tijekom ove godine, ove jeseni i ljeta dobili povrate poreza. Sudeći prema politici HDZ-a koji je definiran u Memorandumu Vlada planira ukinuti te porezne olakšice i to u ovoj Memorandumu i piše. To će biti direktan udar na životni standard i mladih obitelji. Takva me politika, posebno što se mladih obitelji tiče, posebno čudi pogotovo ako znamo zalaganje i Vlade, posebno gospođe potpredsjednice Vlade za demografsku obnovu. Teško će se dogodit i ta demografska obnova ako mlade obitelji nemaju gdje stanovati. To sve skupa nisu moje izmišljotine, nisu moje interpretacije, to je sve Vlada lijepo napisala u Memorandumu. Zbog svega ovog što sam rekla, zbog onoga što su govorile moje kolegice i kolege, što će još govoriti, zbog loše gospodarske politike Vlade, zbog zaustavljanja razvoja Hrvatske, zbog zaustavljanja investicija i što je najvažnije, zbog rušenja standarda hrvatskih građana, ja ne mogu podržati takvu gospodarsku politiku koja Hrvatsku pokreće unazad. A posve sam sigurna da takvu politiku koja im ruši standard ne podržavaju ni naši sugrađani. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak i jednu repliku. Prvo ispravak netočnog navoda, gospodin Marijan Bekavac.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolegica Lugarić je ustvrdila da HDZ pokreće Hrvatsku unazad. Poštovana kolegice Lugarić, HDZ ne pokreće Hrvatsku unazad već najprije mora pokrpati crne rupe u proračunu koje ste vi ostavili kako bi mogao pokrenuti Hrvatsku i podići standard građana Hrvatske. Hvala.
Nije ispravak netočnog navoda nego mišljenja. Gospođa ima pravo misliti da HDZ vraća unazad Hrvatsku [[Upadica: Ali krivo misli.]] To što ona krivo misli, to je njen problem, samo vi nemate to pravo ispravljati. ... [[Upadica se ne razumije.]] Replika, Jure Bitunjac.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Želio bi samo u onom dijelu gdje je kolegica Lugarić spominjala gospodarski rast kad je riječ o ovom što je Vlada zacrtala za 2004., 2005. godinu. Ova Vlada sigurno je sagledala sve okolnosti kad je riječ o domaćem gospodarstvu, a i poziciji Hrvatske kad je riječ o svjetskom i europskom tržištu. I prema tome, ako je taj plan od 3,5% do 3,7% on je realan i vi ste rekli da je on manji za 1% od dosegnutog stupnja gospodarskog rasta u protekloj godini. Ali morate imati i na umu da, u vidu da za gospodarski rast je ostvaren na bazi zaduženja, na bazi orijentirano uvoznog gospodarstva u protekle 4 godine. I kad je riječ i investicijama da su one u prvom redu išle u javni sektor, a nije bilo riječi o stvaranju de facto novog proizvoda i izvoza onoga što bi bio jedan veliki kvalitativni pomak u, kad je riječ o gospodarstvu. Prema tome, bivša Vlada je ostvarila gospodarski rast od 4,5% temeljem enormnog zaduženja i to je gola istina. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospođa Marija Lugarić. Izvolite.
Drago mi je, kolega Bitunjac, da ste se javili da ovo razjasnimo jer sva petljanja, svi pokušaji obrazloženja mogu se demantirati izvješćima Narodne banke, ali Vlada Ive Sanadera se demantira sama od sebe. Ovdje je Prijedlog programa rada Vlade koji smo ovdje dobili u Hrvatskom saboru kada smo glasovali, odnosno neki od vas glasovali za Vladu. Pa piše da je cilj ostvarenje novog gospodarskog razvoja moguće je uz održavanje visoke stope rasta društvenog proizvoda. Onda ste se zalagali kad ste stupali za održavanje onoga što je. Sada ponovno morate uspostavit neku novu, manju koja je održivija. Sami sebe demantirate, a to je očito dokaz da se ne zna što se hoće napraviti, kako se treba ostvariti i da tu nikakvog pokretanja Hrvatske nema.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ministre, predstavnici Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege. Naime, ja uopće ne osporavam da današnja Vlada ima pravo pregovarati i potpisivati Memorandum i "stand by" aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom. To je njezino pravo, to je njezina odgovornost. Ali kada se ministar u svojim istupima stalno vraća na prethodni Memorandum koji je potpisala prethodna Vlada i njega vezuje uz ovaj Memorandum onda treba reći sljedeće. Prošli Memorandum raspravljen je u Hrvatskom saboru, preda mnom je i zaključak sa 20. sjednice održane 20. ožujka 2002. koji u svojoj prvi točci kaže da se prima na znanje materijali vezani uz "stand by" aranžman između Republike Hrvatske i Međunarodnog monetarnog fonda. Mi želimo, mi smo željeli samo to. Da današnja Vlada svoje aktivnosti s Međunarodnim monetarnim fondom predstavi ovdje u Parlamentu, da se o tome raspravi i da većina koja podržava ovu Vladu prihvati takvu, takav materijal, prihvati ovaj Memorandum i onda bi i naši građani znali što ih očekuje. Prethodni Memorandum se tretirao kao mjera opreza. I ovaj Memorandum se tretira kao mjera opreza. Prema tome, nema u tome toliko velike razlike. Razlike ima i to što mi kritiziramo je način kako se došlo do ovog Memoranduma. Kad bi bila veća informiranost onda ona vodi u teškim situacijama na motivaciju cjelokupnog društva, na motivaciju svakog našeg građanina da pridonese rješavanju problema. Na ovaj način ako imamo probleme i skrivamo ih od naših građana, a oni će ih prije ili kasnije osjetiti na svojoj koži onda to zaista nije dobar put. Ja ne vjerujem da je MMF vršio pritisak na današnju Vladu. On to nije radio ni prošloj Vladi niti će raditi nekoj budućoj Vladi. To je opredjeljenje naše hrvatske Vlade. Da je to tako rekao je i ministar Hebrang. Mada je on ovdje nama u Saboru jednom izjavio da ne govori baš uvijek istinu. Ja mu vjerujem kad je rekao da MMF nije vršio pritisak i da su ovo uvjeti i program Vlade. Da je to tako, mene uvjerava i pismo upućeno generalnom direktoru Međunarodnog monetarnog fonda koje je potpisao s jedne strane ministar Šuker, s druge strane guverner Narodne banke, gdje se kaže u prvom rečenici: "Pripremili smo program ekonomske politike za 2004. i 2005. godinu". U 2. stavku se govori: "Provedba našeg programa opisanog u priloženom Memorandumu o ekonomskoj i financijskoj politici", itd., itd. Dakle, to jeste program naše hrvatske Vlade. Što smo mi tražili? Mi smo tražili kroz ovu raspravu i tražimo kroz ovu raspravu odgovor na dva pitanja. Prvo pitanje je zašto je Vlada nije poštivala zaključak Sabora koji kaže da se ona obvezuje da prije eventualnog potpisivanja novog "stand by" aranžmana s MMF-om o svojim namjerama izvijesti Hrvatski sabor te da predmetni aranžman ne potpiše prije provođenja rasprave u Hrvatskom saboru? Nema odgovora na ovo pitanje, ali nema ni nikakvog razloga da to Vlada nije učinila jer ona ima potrebnu većinu da dobije takvu suglasnost. Očito je da u pozadini stoji nešto drugo. I drugo pitanje na koje nismo dobili odgovor jeste zašto to Vlada nije učinila kad je Sabor zasjedao na posljednjoj sjednici u proljetnom dijelu zasjedanja? Zašto to nije ona inicirala da se raspravi, makar post festum, na prvoj sjednici, dakle, koja je počela 15. rujna? I zašto je trebalo mjesec dana od inicijative klubova SDP-a kojem se priključuje i Klub HSP-a da to učini? Dakle, tih odgovora nema. Mogući je odgovor da se Vlada nije željela ili se bojala da hrvatskoj javnosti kaže da neće biti povećanja plaća, da će se smanjiti prava u zdravstvu na način da se ograničava broj recepata, da su moguće povećanje i participacije u zdravstvu, da su moguća smanjenja oslobođanaj u participacija, da je moguće uvođenje povećanih trošarina što se zapravo i realiziralo na prošloj sjednici Sabora, da je moguće ukidanje poreskih olakšica, ukidanje nultih stopa PDV-a odustajanje od smanjenja stope PDV-a, da će se što je vrlo zanimljivo za velik broj naših građana o Fondu za povrat mirovina o kojem se tako važno razgovaralo izvršiti konzultacija, ali zamislite konzultacija osoblja MMF-a i Svjetske banke prije utvrđivanja i prije primjene ovoga Fonda. Dakle, ja bih u daljnjih nekoliko minuta koje su mi preostale rekla nešto o privatizaciji kako je ona zamišljena u ovom programu Vlade koji će trajati skoro do završetka mandata ove Vlade. Naime, kada nam je predsjednik Vlade Sanader predstavljao svoju Vladu i njezin program rekao je da će Vlada pripremiti novu strategiju privatizacije i da je njezin temeljni cilj povećanje učinkovitosti i produktivnosti. Smanjenje uloge javnog sektora u gospodarstvu, poticanje gospodarskog rasta, smanjenje troškova države i ostvarenje glavnih ciljeva gospodarske politike. U sadašnjim okolnostima kaže Sanader Vlada smatra primarnim kroz privatizaciju osigurati zamah gospodarskog rasta, a pogledajte što piše u Memorandumu. U točci 12. kaže čvrsto smo opredijeljeni za ostvarenje ciljnog deficita od 4,5% u 2004. i spremni smo poduzeti dodatne mjere ako to bude potrebno, i kaže se svi prihodi od privatizacije i sukcesije idu u smanjenje duga, gdje je tu gospodarski zamah. U točci 16. se kaže nastavit ćemo sa restrukturiranjem u najvažnijim javnim poduzećima, pa se nabrajaju Hrvatske šume, Jadrolinija kako bismo poboljšali upravljanje imovinom, smanjili broj zaposlenih, pa pitam ponovno gdje je tu zamah gospodarski. I pripremili ta poduzeća za privatizaciju, kaže se dalje, odredit ćemo limite za ukupno zaduživanje 8 velikih javnih poduzeća u 2004. i 5. godini to znači da u tim poduzećima nema ulaganja, gdje je tu gospodarski zamah kroz restrukturiranje i privatizaciju. U točci 22. kaže se da će se eliminirati bankovni računi DAB-a Fonda za privatizaciju, Hrvatskih cesta i Hrvatskih autocesta. U točci 25. kaže da će se udjeli do 25% državnog portfelja privatizirati do kraja ove godine, a čitavi preostali portfelj do 6. mjeseca 2005. godine. Kaže prodati će se najmanje 15% dionica INA-e do kraja 2005. Izradit će se plan privatizacije Croatia osiguranja do 6. mjeseca 2005. provesti će se treća faza privatizacije HT-a, država će se povuči iz Croatia banke do kraja 6. mjeseca 2005. a razmotrit će se opcije za privatizaciju ili za pronalaženje strateškog partnera za Hrvatsku poštansku banku. Dakle, najavljena je ovaj puta stvarna rasprodaja preostale državne imovine u kratkom roku a zašto postoji opasnost da će se ponoviti svi negativni efekti privatizacije 90-tih godina. Navest ću primjer HT-a koji je nakon preuzimanja većinskog paketa, dakle kada je privatiziran u većinskom dijelu i kada je na poticaj države povučeno nekoliko milijardi kuna dividende došlo do otpuštanja radnika. Tako garantira da se to neće dogoditi sutra u INA-i prekosutra u Croatia osiguranju, Poštanskoj banci itd. Privatizacijski prihodi koristit će se za povrat duga jednokratno, neće otići u razvoj kao što je to govorio predsjednik Sanader u predstavljanju svoje Vlade i njezinog Programa. MI još sada ne znamo kakva je strategija privatizacije, hoće li to biti model javnog privatnog vlasništva kroz Škegrin fond, hoće li to biti samo prodaja za jednu kunu ili nešto drugo, to niti mi u Saboru niti Hrvatska javnost ne zna. To su razlozi zašto mi želimo da se o tome makar i nakon potpisivanja kada je to već gotova stvar i kada će većina to i tako i tako prihvatiti želimo da se čuje i da Hrvatska javnost o tome zna. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospođa Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod kolegice Zgrebec koja kaže da će Vlada rasprodati državnu imovinu u kratkom roku. Naime, to je netočan navod jer prema stand by aranžmanu iz veljače 2003. godine Vlada je, kako piše, je odlučna prodati sva javna poduzeća i zadržati manjinski udjel samo u nekima od njih. Hrvatski fond za privatizaciju očekuje da će smanjiti svoj udružni portfelj od oko 1100 poduzeća za oko jednu polovinu do kraja 2003. godine, zatim do kraja ožujka 2003. i na 25% plus jedna dionica HEP do 2003. podjelu u zasebna poduzeća, privatizacija elektrana moguća do 2004. Zatim, Vlada planira 2003. na Zagrebačkoj burzi prodati 30% Croatia osiguranja itd. Tako da netočan je navod kolegice. Hvala.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, izvolite.
Povrijeđen je članak 214. jer ja uopće nisam govorila o memorandumu iz 2003. nego sam doslovce citirala točke memoranduma iz 2004. godine i tamo zaista stoji da će se konačna privatizacija izvršiti do 6. mjeseca 2005. godine.
214. govori o upadicama i tako a ne o tome. Gospodin ministar Ivan Šuker izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Vrlo interesantno kako mi identične stvari različito ocjenjujemo. Dakle, ono što smo mi napravili to je bilo u funkciji razvoja, to je bilo u funkciji napretka države, to je bilo u funkciji transparentnosti to je bilo u funkciji ovoga u funkciji onoga. A kada daleko blaža formulacija za istu stvar napravi netko drugo onda je to grabež, to je rasprodaja, to je nazadovanje itd, prema tome, ja ću morati opet citirati prošli stand by aranžman iz jednostavnog razloga što ovi pregovori nisu počeli negdje u zraku nego počeli su na temelju nečega što je nasljeđeno. Dakle, ako ste primjetili u ovom stand by aranžmanu nema uopće govora o načinu prodaje Poštanske banke međutim, u nekakvim pitanjima kako treba prodati Poštansku banku, kome treba prodati Poštansku banku su potpisana pisma namjere prema IFS-u. Potpisana su i točno piše da će 10. lipnja 2003. poslali smo pismo koji temeljnom kapitalu Hrvatske poštanske banke uz snažna prava veta očekujući sa ćemo s IFS-om potpisati sporazum o upisu dionica do kraja 2003. godine. To piše u sporazumu i sada ja neću ulaziti u to koji su bili motivi prošle Vlade, zašto je to tako napisala. To je bila procjena prošle Vlade da to treba napraviti i da je to tako dobro i ja to poštujem. I ne pada mi na pamet niti sam danas jednom rječju kritizirao tu odluku prošle Vlade, nego sam samo pokušao komparirati iste stvari koje su bile u prošlom stand by aranžmanu sa ovim stand by aranžmanom i mislim da na takav način razgovaramo da bi nam bilo svima puno lakše i puno jednostavnije. Ja i dalje ponavljam osnovni problem je bio što smo se našli u 4. mjesecu, gdje Međunarodni monetarni fond nije htio zaključiti postojeći stand by aranžman. Nije ga htio zaključiti. Zašto ga nisu htjeli zaključiti? To znaju moji prethodnici. Ja mogu samo govoriti o onome što sam našao. Dakle, u toj situaciji kad Međunarodni monetarni fond nije htio zaključiti stari stand by aranžman, mi smo se našli u situaciji da Europska komisija odlučuje o AVI-u za Hrvatsku, i dali nastaviti pregovori ili ne nastaviti pregovore. Ali kažem, osnovni problem svih naših rasprava i svega ovoga skupa, ali budite uvjereni sutra kad počnemo pregovore sa Europskom unijom mi ćemo morati postići konsenzus oko nekih stvari. Koliko se god to nekome sviđalo ili ne sviđalo. Ne može se dogoditi da neki predstavnik iz Hrvatske ode u Svjetsku banku i da obavijest da je Svjetska banka rekla da je vidjela proračun. Proračun koji praktički nitko nije vidio, jer u ovoj, pa zar nama treba da Svjetska banka drugi dan demantira to da oni nisu vidjeli proračun i da predstavnici Hrvatske vlade nisu predali taj proračun? Pa nemojmo biti sami sebi najveći neprijatelj. Ja postavljam samo jedno pitanje. Zašto dodatak memorandumu prošle godine koji je bio u 7. mjesecu nije raspravljen na Saboru? O njemu isto ima vrlo bitnih odluka, između ostalog i ta promjena metodologije za izračun deficita. 99% stvari ovog stand by aranžmana je raspravljeno u raspravama u Saboru, između ostaloga i prilikom rebalansa proračuna je praktički raspravljeno sve. Gdje je onda i predsjednik Vlade i ja sam jasno rekla da u rebalans proračuna se ide zbog novog stand by aranžmana. Mi, da vam iskreno kažem nismo bili sigurni do kraja 7. mjeseca da će Bord MMF-a prihvatiti ovakav prijedlog memoranduma. Zašto? Zato što je on izuzetno fleksibilan u odnosu na onaj stari aranžman. Nismo bili sigurni zbog toga što su slane neke krive informacije, kriva izvvješća da neće čvršće stisnuti našu Vladu. To je jasno i glasno rečeno, pošteno i otvoreno. Ali da mi ovdje sebe uvjeravamo da jedna Vlada hoće privatizirat nešto, a druga je imala istu takvu namjeru, i to je bilo u redu, ovo sad nije u redu. Jedna Vlada je sa deficitom od 4,5% mogla napraviti čuda, a druga Vlada sa deficitom od 4,5% vodi državu u propast. To su nevjerojatne stvari. To su nevjerojatne stvari, da ste vi mogle prošle godine završiti godinu sa deficitom 4,5%, ja sam siguran da bi je vi završili. Ali niste mogli završit. I daj Bože da ste ugovorili deficit za 2003. godinu 6,5%, vjerojatno bi bilo više novaca za razvoj i vama, ali bi bio daleko veći prostor nama 2004. i 2005. Ali kolegice i kolege shvatite jednu stvar, deficit od 4,5% od 2003. koji nije bio takav, nego je bio puno veći, je deficit od 3,5% u 2004. godini. Tko bi 2004. godinu mogao izvesti sa deficitom od 3,5%? Ajmo razmišljat na takav način. Kako platiti milijardu i 100 milijuna neplaćenih računa u autocestama, kako platiti 700 milijuna neplaćenih računa iz Hrvatskog zdravstva? Kako pokriti one troškove koji nisu evidentirani u proračunu 2002. i 2003. za obnovu? A ove godine ti krediti dolaze na naplatu i oni se moraju evidentirati kao trošak. i to sve staviti u deficit 3,5%. Pa sjetite se svojih projekcija proračuna. Jeste projicirali proračun za 2005. godinu na 2004. na 3,5% deficita. Znači vi ste sa 3,5% mogli čuda napraviti. A mi sa 4,5 ne možemo ništa napraviti. To je nevjerojatno. Druga stvar. Pitanje je koliki bi bio rast 2003. godine da nije bilo prekoračenja kojih je bilo? Jasno i glasno. Oduzmite utjecaj milijarda i 600 milijuna a utocesta, oduzmite utjecaj milijarda i pol u Hrvatske željeznice koji su uloženi, koji su knjiženi, koji su mjereni kao takovi, pa bi onda vidjeli koliki bi bio rast deficita. No, vrlo interesantno da, mi se ne možemo složiti oko elementarnih stvari. Knjigovodstveno muljanje ovoj vladi ne pada napamet. Pe neka priča tko god što hoće.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prva gospođa zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite.
Pretpostavljam da je ovo uvodno što je ministar govorio odnosilo se na moje izlaganje. Pa onda ispravljam, da uopće nisam govorila što je radila prošla Vlada, što je bilo u prošlom memorandumu, uopće se na to nisam osvrtala. Osvrnula sam se samo i napravila usporedbu o programu Vlade predsjednika Sanadera u dijelu koji govori o privatizaciji na početku mandata i 7 mjeseci kasnije kako je to definirano u memorandumu. A slažem se da o bitnom pitanjima za budućnost Hrvatske treba postignuti konsenzus, ali da bi se on mogao postići potrebna je rasprava ovdje u Parlamentu. Dakle, samo onda možemo postići konsenzus ako o bitnim pitanjima raspravljamo ovdje u Parlamentu i raščistimo sve probleme koje imamo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Slavko Linić. Hvala. Ispravak netočnog navoda zastupnik Dubravko Vidović, izvolite. Davorko Vidović.
Davorko, da. Na zadnju riječ repliciram, odnosno konstataciju o muljanju. O muljanju. Nema muljanja gospodine ministre. Ako imate jedan argument i dokaz o muljanju iznesite ga ovdje. Ne možete dati paušalno ocijenu, niste se došli ovdje svađat sa nama, za Boga, pa vi ste ministar u Hrvatskoj vladi. Pa dajmo malo uozbiljimo ovu raspravu, inače sve ovo skupa nema smisla. Više niste zastupnik da možete s nama ovako razgovarati. Pa o čemu mi pričamo, šta je predmet rasprave ovdje? Pa cijelo vrijeme nam citirate prošli stand by aranžman. MI razgovaramo o ovome gospodine ministre.
Davorko, da. Na zadnju riječ repliciram, odnosno konstataciju o muljanju. O muljanju. Nema muljanja gospodine ministre. Ako imate jedan argument i dokaz o muljanju iznesite ga ovdje. Ne možete dati paušalno ocijenu, niste se došli ovdje svađat sa nama, za Boga, pa vi ste ministar u Hrvatskoj vladi. Pa dajmo malo uozbiljimo ovu raspravu, inače sve ovo skupa nema smisla. Više niste zastupnik da možete s nama ovako razgovarati. Pa o čemu mi pričamo, šta je predmet rasprave ovdje? Pa cijelo vrijeme nam citirate prošli stand by aranžman. MI razgovaramo o ovome gospodine ministre.
Pa evo ovih nešto više od tri i pol sata rasprave o Sporazumu sa MMF-om mislim da se definitivno prvenstveno zahvaljujući vašim raspravama gospodine ministre potvrdila teza o tome da Vlada nema gospodarsku politiku za pokretanje Hrvatske i da nema riješenje za aktualne probleme u ovoj zemlji. Da ste vi govorili o ovom memorandumu, da ste se držali teme o kojoj danas govorimo, da ste rekli, da mi smo to potpisali i mislimo da stvari u Hrvatskoj mogu ići tim i tim smjerom, imamo riješenje za te i te probleme, ja bih doista nakon ove rasprave bila zadovoljna i mislila bih da imamo jednu vrlo sposobnu i kompetentnu Vladu koja može riješavati probleme naših građana. Nažalost, ovom retorikom kojom se neprestano vraćate na poslove bivše Vlade, na memorandum koji je potpisan prije nekoliko godina potvrđujete ustvari da se samo na taj način možete obraćati hrvatskoj javnosti. Hrvatske građane koji su dali svoje mišljenje na izborima o radu prethodne koalicijske vlade, koji su vama dali mogućnost da sastavite Vladu i da vodite državu, te građane uopće ne zanima bivša Vlada, ona je za njih pase, ne zanima ih sporazum sa MMF-om koji je potpisao Slavko Linić to je za njih pase, njih gospodine Šuker danas zanima hoće li njihov standard do 2006. godine zahvaljujući ovako potpisanom memorandumu sa MMF-om kojeg ste vi potpisali, da li će njihov standard biti niži ili neće. Hoće li oni u ovoj zemlji živjeti bolje ili neće. Po svemu sudeći kako se rade istraživanja javnog mijenja, građani ove zemlje već sada u vrlo visokom postotku smatraju da vi vodite u pogrešnom smjeru Hrvatsku i jako su zabrinuti za svoju budućnost i za svoj standard. Nažalost, povratak u prošlost znači da nemate odgovore za sadašnjost i po meni je to ono što je danas u ovoj raspravi definitivni zaključak. U samom memorandumu koji ste potpisali govori se o tome da će se ukidati brojne povlastice koje je bivša Vlada uvela. Te povlastice po vašem mišljenju koriste samo bogati. Ja nisam sigurna da ti bogati žive u brdsko-planinskim područjima, da ti bogati žive u područjima od posebne državne skrbi gdje smo osigurali neke olakšice. Nisam sigurna da ti bogati su podstanari, da su ti bogati oni koji po prvi puta u dosta visokim godinama kupuju stan pa nisam sigurna da bi se s vama o tome da je riječ o olakšicama koje mogu koristiti samo bogati složili i svi oni učitelji i znanstvenici koji su nam prije nekoliko dana ovdje tijekom svoga prosvjeda poslali jedan dokument u kojem su nam napisali da se ne slažu sa time da im se ukidaju povlastice za kupnju prvoga stana jer mnogi od njih sa svojim plaćama vi kažete da su bogati i da imaju velike plaće sa 50 godina još uvijek nemaju svoj krov nad glavom i jako im je bitno da prilikom kupnje tog svog prvog stana budu oslobođeni dijela plaćanja obveza prema državi. Nažalost, i ovdje pokazujete kod promjena poreznog sustava da se niste u stanju uhvatiti u koštac s onim pravim problemima. Porezni sustav u ovoj zemlji nije osnovni problem. Temeljna prepreka su nefunkcioniranje države, veliki sustavi i monopoli, to je problem ali to znači da bi vi trebali puno, puno više raditi da biste morali ići u određene reforme, da biste morali ići u mnoge nepopularne poteze što vama ne pada na pamet i zbog toga ćete po tko zna koji puta posegnuti u to da se u ovoj zemlji ukinu neke porezne olakšice. Jednako tako ste u ovom sporazumu sa MMF-om potpisali i to da ćete u određenom periodu smanjiti broj roba koje podliježu nultoj stopi PDV-a. Definitivno u tu nultu stopu PDV-a spadaju oni proizvodi koji su našim građanima najvažniji, to su kruh, mlijeko, dakle osnovni prehrambeni proizvodi. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku prosječna osobna potrošnja po kućanstvu za hranu iznosi negdje oko 1/3 te potrošnje dakle vrlo veliki udio u ukupnoj potrošnji naših domaćinstava. Prema tome, ukidanje nulte stope i povećanje te stope bi sasvim sigurno značilo udar na najveći broj naših građana i na njihov standard. U programu Vlade Republike Hrvatske se govori o tome, citiram, glavni prioritet Hrvatske je povećanje ukupnog društvenog standarda osobito društvenih slojeva u teškom materijalnom položaju i stimulativni porezni sustav koji će povećati kupovnu moć građana. Po ovome sada kako ste se obvezali u sporazumu sa MMF-om nema nažalost povećanja standarda. Nažalost sve ovo će samo otežati položaj onima koji već i sada vrlo teško žive. Kako bih negdje bila vrlo da tako kažem slikovita neki u novinama su izračunali da je život u samo zadnjih osam mjeseci poskupio negdje oko 400 kuna a ukoliko bi se smanjila odnosno ukinula nulta stopa na mlijeko i kruh ako biste samo u četveročlanoj obitelji kupovali dnevno kilogram crnoga kruha i litru mlijeka, dakle samo kilu kruha i litru mlijeka vi biste dobili povećanje budžeta dakle te obitelji mjesečno za 60 kuna. Za vas i mene gospodine ministre 60 kuna povećanje mjesečno nije veliki udar na naš standard, međutim onima koji jedva preživljavaju je sasvim sigurno to čitavo bogatstvo. Godišnje se to onda množi sa 12 mjeseci. Prema tome, na ovaj način nećemo doći do onoga što ste se obvezali u predizbornoj kampanji a to je povećanje standarda naših građana. Mi smo isto tako predlagali kada ste govorili o smanjenju stope PDV-a za 2%. Predlagali smo tada da se ova nulta stopa proširi malo više na djecu, na njihovu hranu, na njihove potrepštine koje trebaju. Nažalost, tu je isto tako kako su nam prošli tjedan rekli očigledno nije prioritet Vlade da se na tu temu malo ozbiljnije porazgovara. Dakle, ne da nema proširenja nulte stope za neke potrebe i opremu za djecu nego se čak ukida i ova nulta stopa na kruh i mlijeko. U svakom slučaju o tome kakav će biti standard naših građana prvenstveno je trebalo voditi raspravu u ovom Parlamentu a ne najprije potpisati to sa MMF-om a tek onda na inzistiranje dakle prvenstveno SDP-a da se o tome raspravlja u ovom Parlamentu. Na kraju bih htjela reći da sve nas skupa mora a prvenstveno vas koji ste sada na vlasti i koji ste dobili mandat od građana da rješavate njihove probleme sasvim sigurno treba zabrinuti i jedan duh pesimizma koji se širi Hrvatskom. Naime, on je vrlo egzaktno utvrđen istraživanjima koja provode određene istraživačke kuće i taj indeks optimističnosti za gospodarske prilike, za kvalitetu vlastitog življenja i optimističnost za osobno financijsko stanje su na nikad nižoj razini, dakle pesimizam kod naših građana koji je prvenstveno vezan uz njihov životni standard i to kako će im biti sutra je dakle, pesimizam je vrlo, vrlo visok i to je nešto što sasvim sigurno mora biti jedan od faktora o kojem trebate voditi računa. Evo, nakon današnje rasprave mislim ukoliko se ovako i dalje nastavi retorika kojom će se govoriti o tome što je bivša Vlada napravila da je bivša Vlada tako govorila, što je naslijedila, s kojim se problemima sve susrela u svome radu ne bi bilo gospodine ministre ni pozitivnog AVISA, ne bi bilo niti autoceste do Splita, ne bi bilo svih onih pomaka koji su se ipak dogodili u protekle tri i pol godine, dakle mislim da bi bilo puno bolje kada biste i vi počeli rješavati probleme u ovoj zemlji a ne se neprestano vraćali na aranžmane koji su pase i na Vladu koja više nije na vlasti. Sada ste vi na vlasti i krenite rješavati probleme ove zemlje.
Hvala lijepa. Ispravci netočnih navoda. Prvo poštovani zastupnik Frano Matušić.
Gospodine predsjedniče, zahvaljujem. Pa netočno je i stalno se pokušava imputirati nešto što ne piše u ovom stand by aranžmanu. Nigdje ne piše da će se ukinuti nulta stopa PDV-a na kruh i mlijeko. To je jednostavno netočno. Prema tome, vaš cijeli istup koji se bazira na tome bazira se na jednoj netočnosti.
Poštovani zastupnik Pleša ispravak netočnog navoda.
Ispravljam netočan navod. Kolegica Opačić je rekla da ste vi gospodine ministre rekli ovo na jedan drugačiji način a ne ovako kao što nastupate ja bi vam povjeravala, ja bi bila zadovoljna. To nije točno. Vi nikada nećete biti zadovoljni s ovom Vladom HDZ-a.
Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pa gospodine predsjedniče, povrijeđen je Poslovnik kod gospodina kolege Matušića koji je ispravljao.
Koji članak?
Pa članak 214. u kojem je ispravljao nešto što ja nisam rekla.
Nije, 214. nije.
Ili bolje rečeno u vašem ... [[Govornica je isključena, ne čuje se.]]
Nije 214. Naučimo se. Josip Đakić ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, ispravit ću netočan navod kolegice Opačić gdje je ustvrdila da se prošla Vlada nije bavila svim negativnostima one Vlade do 2000. godine već ću ustvrditi da je tako potpredsjednik prošle Vlade izrekao da će se obračunati sa HDZ-om i njegovim satelitima. To je točno i to ste činili.
Poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Diskusija, je li?
Da.
Hvala gospodine predsjedniče. Deficit je gospodo s lakoćolm mogao i lani biti ispod 4 i pol posto. Ja vam mogu to pokazati ispod 4 %. Čak ispod 3,5 % ali to bi bilo. Nemojte se čuditi, to bi bilo jako loše za Hrvatsku da je bio. Evo kako je mogao ispod tih cifri deficit. Trebalo je.
Gospodo zastupnici saslušajmo zastupnika nemojte dobacivati ni ometati.
Trebalo je usporiti radove na autocesti. I naprosto ne bi bilo prenjetih obveza ovu godinu. Mi ne bi bili učinjeni ti radovi. Tu bi bilo oko dvije milijarde kuna. Ali bilo je liejpo vrijeme šta bi ste vi ovo proljeće kada je kiša padala. Kad bi vi cestu gradili. Istina vi ste mogli u tom slučaju od spjajanja ceste dalmatinske i kontinentalne strane. dRugo, mi smo mogli lako strpati u proračun 2,3 milijarde samo iz HTa a iz drugih ajvnih poduzeća i sve ostale dividende. Pa mi smo to usmjerili u razvoj gospodine ministre. Definirali smko projekte softverske i informatičke industrije. I nismo mogli uzeti te novce jer smo išli sa pr ogramom razvoja. Molim vas, mi smo mogli uzeti druge dividende iz drugih javnih podzeća i taj deficit ne bi bio ni približno 3,5 posto. Mogli smo, molim vas, mogao sam potrošiti 55 milijuna iz Basela bez ikakvih problema i to bi pokrilo dobar dio deficita. Mogli smo ne ostaviti za ovu godinu nego potrošiti sto milijuna druge tranše sala. Mogli smo imao sam prijedlog od ruskog zamjenika ministrda fianncija istržiti i povući znatan iznos dolara za kvirinski deficit. Jeste sada shvatili da bi deficit bio znatko ispod 3%: ali to bi bilo loše za Hrvatsku i manimo se te čorave rasprave. Prema tome deficitom treba naprosto upravljati. Deficit nekada ako je i nešto veći on ne mora značiti da je loš za državu. I treba se manuti tih jadikovki o tome tko je kome ostavio nekakav dug za ovu godinu, treba naprosto Vlada rješavati probleme jer radi toga i postoji. Ja mogu i pojedinačno na ovu temu šire govoriti. Gospodo analitičari inače znaju da svaka politika, svaki memorandum za svoje vrijeme. Ne možete uspoređivati ovaj memorandum i onaj iz 2001. ili prvi iz 2001 i drugi iz 2002. Svaki memorandum za svoje vrijeme. MOlim vas, mi smo imali u našem prvom memorandumu problem jer ne naprosto država bila u vremenu stanovite političke izolacije. Stopa rasta je bila negativna. Imali smo u isto doba 23 javna poduzeća sa dugovima sa Inom na čelu u dugovima. Imali smo u to vrijeme molim vas Hrvate koji su za 5 milijardi maraka godišnje u šoping u inozemstvo. Imali smo 23 poslovne zone, imali smo 23 poslovne zone 2000. DAnas ih ima 188. hrvatska danas nije Hrvatska 2000. I ti memorandumi se ne mogu usproeđivati. NIje se u ovaj memorandum smjelo prihvatiti sve ovo što je u njemu prihvaćeno. Svjedočim to mogu ljudi iz Hrvatske narodne banke, da se prihvatilo ono što je zahtjevalo MMF od Račanove Vlade ne bi bilo ni metra ceste Split Zagreb. Nismo to prihvatili. I ovdje sen ije smjelo mnogo toga prihvatiti .Iako HDZe sada tvrdi da je to njegova politika. To vam je pogrešan pristup. Ako je ovo vaša politika, onda je vaša politika dakle usporavanje investicija i razvoja restrikcije u socijali, nema rasta mase plaća, nema rasta penzija, nema smanjenja PDVa i obećanja. SVE će se privatizirati do 6 mjeseca iduće godine što je u porfelju Hrvatskog fonda za privatizaciju. Pa kako to mislite izvesti ljudi. Sve što i ugasit ćete i račun fonda u ljeto iduće godine. Smanjuje se potpore, na otoke se neće više ići jeftinije brodom. I trajektom. DA ne govorim o ostalom. Haboru se ograničavaju plasmani, nema više mogućnosti da se podržava izvoz ni približno koliko bi trebalo. Investicije u infrastrukturu se iz nerazumne svode u razumne okvire. A uz sve to gospodo dug i dalje raste. Dug raste. Jednako raste. Bez obzira što sve ovo imate na djelu. I nemojte više ponavljati to da se za zadužuje radi toga da se vraćaju stari dugovi. To nije točno. Sad se kada bi to bilo to onda dug ne bi rastao. Mi znamo zašto dug raste i ove godine, i rast će još na žalost. DA vam, da se vratim sada još samo na ovo. Gospodin zastupnik Lino Červar je rekao jednu važnu rečenicu. Istina morao je otići u Atenu da to kaže, bilo bi bolje da je to rekao to ovdje u Saboru. Svom predsjedniku, svom predsjedniku stranke i Vlade, nama svima u Saboru i tako dalje. 29. kolovoza je rekao. Ako nemaš vizije ideje, i progarma ne možeš ništa učiniti. Stara istina koja to nedvojbeno potvrđuje. Vi ste gospodo ovdje danas imali priliku pokazati koja je to vizija Hrvatske koju to imate, koja se stoji iza ove vaše politike. Danas nije jasno koji su to hrvatski prioriteti što to Hrvatska brani u Europi u pregovorima o priključivanjju Europi. Na koji ćemo način voditi industrijsku, regionalnu, bilo koju drugu politiku, tih politika zapravo i nema Isto tako što nema na djelu nikakvih reformi. Koji su to ciljevi,koji je to pokret poput ongoa u Irskoj koji mi sada iammo pred sobom. Ili smo ga barem osmislili pa da bi vidjeli bolje sutra. Mi imamo probleme primjerice u izvozu koje je ključno pitanje. UI izvozu nije napravljeno ama baš ništa. Pobrojano je 55 mjera Vijeća za konkurenciju i ništa od toga. Molim vas. Što je napravljeno u pokretanju određenih projekata da se povuku sredstva iz Europe. Sredstva inozemnih partnera i tako dalje. Gospodo neću dužiti. Potrošeno je više od jedne četvtine mandata. Vi probajte računati. Ova Vlada je potrošila već oko 35% svoga mandata ako se uzme u obzir tajm … koji postoji. U primjeni mjera i tako dalje. A pitam vas koja je to važnija koji je to važniji potez Vlade učinjen. Nabrojite. Šta je to vlada učinila i što imamo pred sobom što bi promjenilo situaciju u Hrvatskoj. A sada imamo ovdje ovaj memorandum koji cementira nepovoljno stanje i vraća stvarik natrag pojačavajući tenzije i socijalne ali i ograničavajuči mogućonsti razvoja. I to naprosto nije dobro. Ja ne očekujem odgovor ozašto niste poštivali sabor i dali ovo u raspravu parije. Svejedno mi je. I ne treba mi ga ni dati. Ali je loše za vas za Vladu i za večinu da ne traži podršku javnosti an svojoj politici. Kako ćete ostvarivati svoju politiku i reforme ako javnost i za javnost ne tražite aktivnost javnosti da vas u tome podrži. I još samo da dodam to, puno se često kaže, ponovno će se srediti javne financije. Kada su to bile sređene da ih sad atreba ponovno sređivati. Dali onda kada se iz mirovinskih fondova vršila privatizacija, u privatne đepove u toku doba privatizacije. Dali onda kada je 2000 bila nelikvidonst da ni jedan poduzetnik maknut nije mogao. Dali onda kada je ubiranje poreza bilo znatno slabije, 2003., nego što je i ove godine itd. Gledajte, državna rizinica nije savršena još. Neće biti dugo, oni koji je imaju dugo, nije savršena, ali je učinjen značajan napredak. Četiri puta je više obuhvaćeno preko riznice naplate u 4 godine. Siva ekonomija je smanjena za 8 postotnih poena i tako redom dalje. Unapređenje javnih financija je zapravo stvar procesa u kojem se moraju uključiti i tako redom dalje. Unapređenje javnih financija je zapravo stvar procesa u kojems e moraju uključiti mnogi. Osobito ovdje zamjeram što Vlada nema nikakv pogled kako oživjeti investicije, zapravo ih ograničava. Ima 6 izvora za investicije, nijedan se ne koristi.Osobito je šteta šta mogućnosti na lokalnoj razini ne idu kako valja. Hvala.
Hvala, pet ispravaka netočnih navoda. Prvo, poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Želim ispraviti netočan navod kolege Crkvenca kad je govorio o povlačenju dividenci iz javnih poduzeća. Rečenicom "i mi smo mogli uzeti dividendu iz javnih poduzeća", imputirajući ostatak tog kapitala za rast. Točno je, odnosno istina je da Vlada, vaša Vlada nije znala ni točan popis imovine ni poduzeća, niti obveza tih poduzeća prema proračunu, što govori državna revizija u svome nalazu, da su bila neka poduzeća uplaćivala sredstva, a da nitko nije povlačio ta sredstva u Ministarstvo financija. Molim. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Drugi ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče, ispravit ću kratko netočan navod koji je činjenični navod koji uvaženi kolega Crkvenac kazao, opet tumačeći sporazum, da će se povećat cijena prijevoza na otoke. Imamo sad situaciju od glavnog brodara, dakle "Jadrolinije", ne samo izjavu već situaciju da će se one smanjit, a što potvrđuje da je često puta i u ovoj raspravi danas interpretacija pojedinih, ajmo reći, parametara, apsolutno ne odgovara realnosti. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim, molim, ostavite, sad ste završili raspravu.
Uvaženi kolega Crkvenac da dug jednako raste. To mislim da nije točno, jer dug doista raste, međutim ne raste jednako. Dinamika rasta duga nije jednaka kao dinamika koja je bila prošle godine. Ona je bitno manja, jer da je jednaka kao prošle godine, dug bi u ovom trenutku bio bitno veći.
Poštovani zastupnik Ivan Jarnjak, ispravak netočnog navoda.
U nizu netočnosti kolega Crkvenac je i rekao, veli "i smanjenje ili uopće ne povećanje mirovine", 4% ove godine povećali mirovine. 4% povećali. Bracek, ali to je povećanje 4%.
I Krešimir Ćosić, poštovani zastupnik. Ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani profesore. Vi ste rekli da ste pokrenuli mnoge projekte softwerske informatičke industrije. Nažalost, to nije točno, meni bi bilo jako drago da se je to dogodilo i želio bih reći da ozbiljnost i argumentacija izlaganja, slušao sam mnoge profesore u svom životu, ali izjave pokrenuti mnoge softwerske informatičke projekte i hrvatske industrije, nije točna, nije utemeljena i pokazuje jednu razinu improvizacija, kad se govori o ozbiljnim i odgovornim stvarima u ovoj državi. Poštovani profesore, 2000. godine sam se ja vama osobno obratio s jednim dopisom ispred niza znanstvenika, između ostalog ...
Zastupniče Ćosić, hvala lijepa. To više ... Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ali nisam još ni počeo govorit, ne možete mi replicirat.
Je, imate pravo. Imam zapisanu repliku, pa sam zaboravio. Ispričavam se. Poštovani zastupnik Stjepan Bačić, replika poštovanom zastupniku Mati Crkvencu.
Gospodine predsjedniče, ja bih se na dvije teze gospodina Crkvenca osvrnuo. Jedna je o poštivanju Sabora, a druga je teza koju je stalno govorio, koju neki ekonomisti zastupaju, da je deficit u funkciji razvoja i sve je to točno. Deficit može biti u funkciji razvoja, ali je stvar u tome koje se procedure moraju poštivati. Ovaj Sabor je donio državni proračun i donio je Zakon o izvršenju državnog proračuna i to donosi svake godine injega se svaka Vlada mora pridržavati. To nije stvar poštivanja, nego mora se. A šta ste vi napravili? Vi kažete, mi smo mogli, pa mogli smo mi i manje, a napravili smo više. Vi ste se zadužili namjerno, jer ste rekli, napravili smo ceste, i sve je to u redu. Vi ste investiralu u bolnicu "Rebro". I to je u redu. Međutim, šta nije to u redu? Da ste to napravili bez odobrenja Sabora. Vi ste prekršili Zakon o izvršenju državnog proračuna i to preko tog prelazite, a stalno se pozivate na poštivanje Sabora. Razumijete? Nije problem nešto napraviti, ali vi ste se zadužili, a za to niste imali odobrenje Sabora. Mogli ste i morali ste doći pred Sabor i reći, mi imamo projekt, dobro ga je završit, i molimo odobrenje Sabora, odnosno da se napravi onda jedan rebalans. Vi to niste napravili, a sad se stalno pozivate na poštivanje Sabora. U tom je problem. Mora se poštivati zakon.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja sam zapravo ipak cijelo vrijeme govorio o sadašnjem memorandumu, a ne o toj bivšoj praksi i samo sam.../smijeh/...i ja nemam ništa protiv toga da otvorimo raspravu o bilo kojoj temi iz prošlosti, ali stavite to na dnevni red, gospodo. Sad nije na dnevnom redu. A ja vam kažem, a ja vam kažem, da stvari nisu usporedive, nisu stvari usporedivo za nijednog ozbiljnog analitičara i tu nema improvizacija, a osobito kad je riječ o deficitu. Prema tome i o tome tko je kome što ostavio u kojoj situaciji. To je jedno, drugo, profesoru Ćosiću, gospodinu zastupniku dr. Ćosiću bih odgovorio vrlo jednostavno. Javna poduzeća, ali ne ko prije, su dva puta godišnje bila postrojena pred hrvatskom Vladom i podnosila izvješća o tome kako izvršavaju programe koje im je Vlada zadala. Iz dugova u kojima su bili 2000. svi su izašli, osim dva poduzeća, sa visokim dobitima. I isto tako, tada je Vlada raspravljala i utvrđivala programe koji će se dalje razvijati, povezano s djelatnošću i tih poduzeća. Primjerice, novac koji se ostvario u HT-u bio je vezan uz projekte koji su bili pripremeni, gospodine kolega profesore, u području i softwerske i informatičke industrije, ne samo sa disperzijom Siemensa i Erricssona, nego sa brojnim manjim kompanijama za koje je to bilo pripremljeno. Prema tome, sve što je rađeno, bilo je ipak pokretanje razvoja i ja danas mislim da u tim uvjetima čak i nešto viši deficit nije bio problem.
I poštovani zastupnik, Zvonimir Mršić.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče, poštovani ministre. Mi danas razgovaramo o nečemu što je Vlada obećala MMF-u i on je to vrlo brzo prihvatio. No pitanje je da li to što je Vlada obećala MMF-u žele građani? Da li je to ono što bi građani željeli da se provodi u sljedeće 4 godine? Da li građani, dakle, žele da se ukinu neke nulte stope, da se naprave cijeli niz drugih mjera koje su ovim MMF-om propisani? Baš zato da reprezentiramo stavove građana i damo Vladi jasni mandat za pregovore sa MMF-om je uvedena obaveza da se prije započinjanja pregovora, a posebice prije sklapanja "stand by" aranžmana o tome raspravlja ovdje u najvišem predstavničkom tijelu građana. Da mi kao predstavnici građana i zastupnici interesa građana možemo iskazati što građani misle o eventualnim mjerama koje bi trebalo učiniti. Zato je ta obaveza napravljena. Ne zato da bi netko nekog kritizirao ili hvalio. I tada bi, ja vjerujem ono što je ministar Šuker rekao, da o istim stvarima različito govorimo, tada bismo možda o istim stvarima isto govorili jer bismo si unaprijed rasčistili neke stvari i neke pojmove. Ovako danas govorimo doista o istim stvarima različito. Budući da toga nije bilo, pregovori su prema izjavama premijera trajali vrlo kratko, jedan sat. Za to prosječni čovjek ne može ni pročitati ovaj "stand by" aranžman, ali evo, uspjelo se u sat vremena ispregovarati ovako dobar "stand by" aranžman, odnosno dobili smo jedan Memorandum o ekonomskoj i financijskoj politici. Kao iskaz tog Memoranduma o ekonomskoj i financijskoj politici danas možete na web stranici Ministarstva financija skinuti jedan dokument koji se zove "Vremenski raspored obaveza po stand by aranžmanu potpisanom 4. kolovoza 2004. godine". I tu vrlo jasno piše što će Vlada Republike Hrvatske činiti ove godine i naredne dvije godine u točnim terminima. Ja danas kad sam dolazio na sjednicu nisam znao što ćemo ujutro raspravljati. Ja ne znam što ćemo sutra raspravljati, ne znamo kada će biti sljedeća sjednica, ali ovdje Vlada vrlo jasno je rekla ne Saboru nego MMF-u što će i kada mu podastrijeti i što će s njime raspraviti. I ja se čudim da danas nema još Vlada proračun Republike Hrvatske sa projekcijama za naredne dvije godine. Jer ovdje vrlo jasno piše da do kraja rujna treba pripremiti proračun za trogodišnje razdoblje počevši od razdoblja 2005. do 2007. godine prema paragrafu 23. Memoranduma o financijskoj i ekonomskoj politici. To je ono što je Vlada potpisala i koju obavezu je na sebe preuzela. E sada, ili ovo ne vrijedi ili Vlada ne poštuje to što je potpisala ili Proračun postoji, ali mi u Saboru ne znamo. Očito je da je MMF trebao dobiti sporazum, ovoga, proračun do kraja rujna, a mi danas još ne znamo kad ćemo dobiti proračun u Sabor da raspravljamo o tom proračunu. Drago mi je da je MMF utjecao na to da Vlada sastavi Proračun za sljedeću godinu prema Zakonu o proračunu, a ne da Zakon o proračunu prilagođavamo svake godine svakom proračunu. Ali toliko načelno. Želim se ovdje osvrnuti samo na jednu rečenicu u ovom Memorandumu, a on kaže sljedeće. Da će se smanjiti zakonsko ograničenje za zaduživanje lokalne države sa 3% na 2% godišnjih prihoda iz prethodne godine. Prvo, trebalo je napisati lokalne samouprave, a ne lokalne države jer lokalna država kao takva ne postoji. Ali želio bi dakle reći nekoliko činjenica upravo oko ovoga. Mi smo nakon cijelog niza godina kada nismo imali ograničenje u zaduživanju jedinica lokalne samouprave, a to je bilo do 2002., uključujući 2002. godinu. 2003. godine je Vlada i Sabor u Zakon o izvršenju proračuna uveli su da je 3% prihoda iz prethodne godine limit u zaduženju. Ove godine smo u proračunu imali 3% međutim u rebalansu proračuna smanjili smo to na 2%. Kad to pogledate onda vam danas u Hrvatskoj izgleda ovako. Da je središnja država trenutno dužna preko 93 milijarde kuna, a da je sveukupna lokalna samouprava gdje žive ti građani Republike Hrvatske i rješavaju sve svoje dnevne probleme i žele da im se digne kvaliteta života, zadužena sa ukupno 2 milijarde kuna od čega je zaduženje Grada Zagreba kojeg ipak treba promatrat posebno, 885 milijuna kuna. Što znači da je cjelokupna, sve jedinice lokalne samouprave su zadužene u ovom trenutku sa svega nešto više od milijarde kuna. Prema tome, ne možemo uopće govorit o utjecaju zaduženosti jedinica lokalne samouprave na dug države jer su to potpuni nesrazmjeri. S jedne strane imate državu koja ima 93 milijarde kuna duga i lokalnu samoupravu sa milijardom kuna duga. Imate državu koja ima proračun od 80 milijardi kuna i takvim dugom i imate lokalnu samoupravu sa nekih 12, 13 milijardi kuna proračuna. Dakle, govorimo o potpunim nesrazmjerima. I umjesto da omogućimo lokalnoj samoupravi da sljedeće godine ostvari jedan razvojni zamašnjak, da raznim oblicima financiranja pokuša podići kvalitetu života u svojim općinama i gradovima i županijama. Da riješi neke probleme u tim općinama i gradovima, mi ćemo doći do toga da će sljedeće godine jedinice lokalne samouprave moći se nominalno zadužiti negdje oko 250 milijuna kuna. E sad kad to pretvorite u škole, to su vam jedno 4 škole. Kad to pretvorite u neke sportske dvorane, to vam je jedno 6 sportskih dvorana. Kad to pretvorite u biološke pročistače to vam je 2 dobra biološka pročistača, ali samo 2. Dakle, sve ovo ostalo moramo izdvojiti. Prema tome, mi u sljedećoj godini, ne u sljedećoj nego u 2005., 2006., 2007. kažemo da će lokalna samouprava moći jedino i isključivo napraviti primjerice 2 biološka pročistača na takav način financiranja. Ne može se više lokalna samouprava zadužiti niti onim robnim kreditima kod izvođača radova. Nismo pripremili zakonodavstvo sa oblik franšize, leasinga i partnerstva privatnog i javnog. Mi doista ograničavamo mogućnost lokalnoj samoupravi da u naredne 3 godine pokuša kapitalnim ulaganjima riješiti velike probleme koje ima. Lokalna samouprava trpi 13 godina zato što se trebaju rješavati neki problemi nivou države. I doista je sada vrijeme nakon što smo sagradili većinu autoputa, nakon što smo sagradili neke druge kapitalne projekte na nacionalnom nivou, da omogućimo lokalnoj samoupravi da može disati. Ali oprostite, ako će država u sljedećoj godini možda zadužiti se ili, čuli smo, ove godine da država povećava svoj dug za nekih 7 milijardi kuna, a lokalnoj samoupravi smo istovremeno omogućili ili dali joj mogućnost da se zaduži za 300 milijuna kuna, onda doista ne možemo govoriti o samostalnosti lokalne samouprave. Sposobnost jedinica lokalne samouprave da se kreditno zaduže je porasta u protekle 3 godine sa 70% na negdje 87%. Jedinica lokalne samouprave ima sposobnost, dakle, da može podiči kredit. A mi danas njima kažemo, e više u sljedeće 3 godine samo rijetki će moći doći u poziciju da dignu neki kredit i to će vjerojatno biti 2 ili 3 veća kredita čime ćemo riješiti cijelu situaciju. Mislim da ovdje bi trebalo sasvim sigurno, barem ovaj, ovu odredbu Memoranduma promijeniti i omogućiti jedinicama lokalne samouprave da osiguraju poželjnu kvalitetu života svojih građana na način da raznim oblicima financiranja kapitalnih projekata realiziraju te projekte. Nemojte zaboraviti da smo decentralizirali srednje i osnovno školstvo i da se očekuje od gradova i županija da grade srednje škole. Plan je da se sagradi 300 škola u 10 godina. Ja ne znam kako će jedinice lokalne samouprave graditi škole, ako im onemogućujemo da dignu makar i kredit za izgradnju škole. Za izgradnju vrtića, ovdje se ne radi o nekim projektima koji nisu za život građana važni. Ovdje se radi o svakodnevnim za život građana važnim projektima. I druga stvar je zbog restrikcija koje su ugovorene u proračunu očito je da ništa neće biti niti od decentralizacije, na žalost žao mi je što ministar Šuker nije ustrajao na svojim riječima kada je bio oporbeni zastupnik i što se sada kao ministar ne zalaže da više novaca ostaje tamo gdje se porezi stvaraju. Država se očito u budućem periodu neće odreći niti kune svojih poreznih prihoda a ne samo to, nego s druge strane sada ćemo onemogućiti jedinice lokalne samourpave da se zadužuju. Hvala.
Replika poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Dame i gospodo, lokalna samouprava je jedna od 6 važnih područja izvora gdje se u Hrvatskoj u kraćem roku mogu aktivirati sredstva i snage za investicije. I to je vrlo realno. O tome je govorio kolega Mršić, međutim, ja ne vidim da je Vlada i jedan od tih 6 izvora koji bi mogli održavati i podupirati investicije i osmislila i razvila i kako će se to aktivirati. Istodobno jasno je da se tržište kapitala razvilo. Iako su tu konstatacije da su javne financije nesređene ali učinjene su velike reforme u financijskom sustavu od bankarstva, platnog prometa do Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci, novog Zakona o deviznom poslovanju izvedena je mirovinska reforma i novo zdravstveno osiguranje koje daje znatne mogućnosti za tržište kapitala dalje i za investicijske mogućnosti ukupno. E sada, 2004. godina ja sam to gospodinu Šukeru rekao pred Božić, 2004. godina je najteža godina koju Hrvatska ima u servisiranju svojih obveza prema inozemstvu sve do 2011. a vidite one se ipak servisiraju bez problema bez da država dolazi u problem likvidnosti. Država čak što više lako na domaćem tržištu kapitala povlači sredstva, zadužuje se zato što postoji tržište kapitala. Naravno kada je bila nelikvidnost i sve drugo nije se ništa u vezi s tim moglo i zato bi valjalo ja se dalje zalažem produbiti sve varijante a one su realne, egzistiraju ovdje u našim sredinama. O tome kako podupirati i pokrenuti određene razvojne programe jedan je baš ovaj o kojem govori gospodin Mršić i ovo što čini Koprivnica i neki drugi gradovi.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Mršić.
Ja bih samo želio odgovoriti kolegi Crkvencu da su neke jedinice lokalne samouprave doista napravile inovacije u financiranu kapitalnih projekata, danas imamo 5 jedinica lokalne samouprave koje su u proteklom razdoblju financirale ili financiraju projekte izdavanjem ... obveznica, ove godine je to bila Koprivnica i Zadar. I malo apsurdno je ali imamo poziv na stolu, Zagrebačka burza zove na godišnju konferenciju Zagrebačke burze u Istru da dođemo razgovarati upravo o financiranju kapitalnih projekata u lokalnoj samoupravi. I sada ćemo umjesto da posješimo da pogurnemo taj zamašaj koji se ove godine pokrenuo da gurnemo što više jedinica lokalne samouprave da se odluče na izdavanje unicipalnih obveznica koje apsolutno prazno tržište a mirovinski fondovi su gladni takvih papira, mi praktično to onemogućavamo zato što ni jedan ozbiljni mirovinski fond ne može niti kupiti emisiju obveznica koja će biti 250 milijuna u ukupnom iznosu. I još jedna samo stvar koju nisam uspio reći u glavnoj raspravi, to je da se ovdje provlači teza da će zaduživanje na domaćem tržištu se smanjiti ino dug. Teško će se smanjiti ino dug ako izdajete obveznice denominirane u eure i teško će se smanjiti inozemni dug ako su kupci takvih obveznica uglavnom banke u stranom vlasništvu. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima potpredsjednik doma, uvaženi Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja mislim da bi trebalo zapravo raspravljati o puno širem segmentu pitanja nego što je sama ova rasprava vezana za memorandum. Zašto? Zato što po svom sadržaju memorandum zapravo ulazi u cjelokupnu programsku politiku Vlade Republike Hrvatske i Hrvatske države s jedne strane i s druge strane u isto vrijeme imamo veoma velike i opravdane državne i nacionalne ciljeve od interesa za sve nas vezano za vanjsku politiku, vezano za europske integracije, i vezano za unutrašnju politiku vezanu za ostvarivanje gospodarskog rasta i razvoja rješavanje socijalnih pitanja i problema u kojima se nalazimo. Sada vidite da bismo u tome mogli onda moramo prije svega znati što tko radi i tko je kome odgovoran i tko kome može pripomoći i gdje može pripomoći i u tom kontekstu ja moram otvoriti dva prethodna pitanja. Ona se čine na prvi pogled da su formalna ali to je zapravo jedno ozbiljno pitanje zašto se marginalizira pa ako hoćete i ne poštiva Ustavna pozicija Hrvatskog sabora. Molim vas, činjenica prvo da po zaključku nije bilo moguće uopće pristupiti zaključivanju i pristupanju raspravi o memorandumu a da se prije toga ne izvijesti Hrvatski sabor, niti da se taj aranžman potpiše bez prethodnog provođenja rasprave. NO, to je jedna problematika. Druga problematika koja iz toga dijela sama po sebi slijedi iz sadržaja ovoga memoranduma, pazite mi imamo ovdje po prvi puta javno napisano da će Hrvatska narodna banka između ostaloga koja je odgovorna jedino Hrvatskom saboru razmotriti slučajeve kada će ona zajedno sa međunarodnim monetarnim fondom a ne sa Hrvatskim saborom poduzimati određene radnje i događanja, primjerice da će u suradnji sa Međunarodnim monetarnim fondom razmotriti uvođenje cjenovno orijentiranih ... kapitala u slučaju da strani kapita dođe, a što je sa Saborom, koja je naša uloga u svemu tome i zapravo hoćemo li mi donijeti poslije taj Zakon ili ćemo ga odbiti, do onoga pitanja da se Vlada obvezuje da će u detaljnije razmotriti uređivanje pitanja ispunjenja odluke Ustavnog suda o povratku duga umirovljenicima i načina njenog rješavanja zajedno sa Međunarodnim monetarnim fondom, ili da će na primjerice, namjerno zatražiti tzv. tako kažu namjeravamo tražiti tehničku pomoć MMF-a oko rješavanja neodgodivih problema i tako redom vezano za financijsku prilagodbu ili onda ovo posebice kada uzmete priloge po kojem se zapravo nadzor nad provođenjem memoranduma povjerava Međunarodnom monetarnom fondu u suradnji sa Vladom. Gospodo moja što je sa Ustavnom pozicijom Parlamenta koji vrši nadzor nad izvršnom vlašću i kontrolira ostvarivanje tog dijela. U tom pogledu ja smatram da su se sazrijeli uvjeti poslovnički da Vlada sama na temelju stavka 2. članka 111. podnese Hrvatskom saboru izvješće o svom radu i stanju pojedinim područjima koje ona pokriva, a ako ne, onda da Hrvatski sabor na temelju stavka 1. tog istog članka 111. podnese zahtjev Vladi da Vlada izvijesti Sabor o svom radu u politici koju provodi itd. Naime, što hoću kao drugo posebice naznačiti uopće je nedopustivo da se s jedne strane može dogoditi u jednoj zemlji da imamo jedan program za ekonomske politike i ukupne programske i razvojne politike jedne zemlje za domaću upotrebu, drugi program za međunarodnu zajednicu, konkretno ovdje za međunarodni monetarni fond i Svjetsku banku i treći program koji se zapravo ad hoc pragmatički ostvaruje u stvanost, a koji nije utemeljen dovoljno ni na onom programu koji je za domaću upotrebu a još manje koji je za Međunarodni monetarni fond. Kolegice i kolege, ja imam ovdje pri sebi program Vlade Republike Hrvatske u mandatnom razdoblju 2003. – 2007. To kada čitate i kada čitate memorandum to dvoje teško se može usporediti. Ovo je program koji nudi jednu razvojnu komponentu, naravno svoj specifičan način Vlada je za 2003, 2007., koji pokušava rješavati i određena socijalna i gospodarska pitanja a ovo je program koji je bazina, MMF-a baziran na tzv. monetarističkom pristupu koji prije svega polazi od toga da se dio Vlade Republike Hrvatske a što je najtužnije u tome i Hrvatsku narodnu banku postavi u poziciju koju treba osigurati zapravo povrat duga vjerovnicima koji su plasirali svoj financijski kapital u Republiku Hrvatsku s jedne strane. i s druge strane da im treba omogućiti kao stranim partnerima, velikim kompanijama koji su ušli u gospodarstvo Republike Hrvatske da mogu izvući čak i suprotno potpisanim sporazumima i ugovorima koji su oni potpisali imali kod privatizacije kao na primjer u slučaju HRT-a. Da mogu izvući taj kapital iz Republike Hrvatske, ne da ga oni investiraju, plasiraju, otvore nova radna mjesta i zapošljavanje osiguraju osvajanje novih tehnologija i novih radnih mjesta. Pogledajte sporazum sa HT-om kod privatizacije. Šta smo mi napravili? Točno po MMF-u je Vlada, po memorandumu sa MMF-om Vlada postupila, izvukla dvije milijarde i naravno omogućila da se druge dvije milijarde kuna iz toga … [[govornik se ne razumije]] Prema tome, umjesto da dobijemo razvojnu jednu koncepciju, mi smo dobili zapravo jedan … pristup koji prije svega štiti kapital koji treba osigurat. i ono što me posebice boli. Kolege po našem Ustavu prirodna bogatstva imaju nekakvu posebnu zaštitu. A mi smo ovdje između ostalog prihvatili da ćemo otvoriti i jedan specifični oblik privatizacije ne samo financijskog i gospodarskog kapitala, nego i prirodnih bogatstava Hrvatskih šuma između ostaloga po kojem se kaže da će se prvo restruktuirati, pa onda privatizirati itd. A u odnosu na ono kako je napisano u programu Vlade Republike Hrvatske za 2003.-2007. godinu gdje se govori da će se pretvoriti u holding, da će se formirati posebna trgovačka društva koja će ući u holding i drugačije upravljati itd. to je sasvim drugačije u odnosu na ovo što piše u MMF-u. Prema tome, mi moramo znati šta Vlada hoće. Mi moramo znati jasno šta Vlada hoće i to je dužnost ove Vlade položiti takav račun Hrvatskom saboru, i većini, odnosno koaliciji koja joj je dala povjerenje. Na kraju krajeva zbog naroda. Ja moram još nešto napomenuti kao potpuno važno i za mene vrlo interesantno pitanje. Primjerice se kaže ovako, nadalje visoki stupanj povezanosti Hrvatskih banaka i poduzeća sa međunarodnim tržištem kapitala ograničava mogućnost HNB-a da utječe na razinu ekonomske aktivnosti, deficit tekućeg računa, inozemni dug itd. A gospodo, zašto onda predlažete Međunarodnom fodnu, monetarnom fondu da ćete dalje privatizirati Croatia osiguranje, … Hrvatsku Poštansku banku, Croatia banku da ćete privatizirati ono što jesu zapravo kompanije koje imaju najveći nacionalni profit, odnosno dobit kao INA, kao telekomunikacije … [[govornik se ne razumije]] itd. Zbog čega to radite? Ako hoćete, vi zapravo dalje produbljujete tu povezanost tog kapitala sa našim domaćim firmama i usklađujete mogućnost da i ono malo što ima Hrvatska Narodna banka u tom pogledu … Daljnju stvar koju moram otvoreno reći. Pitanje je zapravo u kom pogledu i prema kome se socijalno okrenut ovaj program? Ovaj memorandum je okrenut prema vjerovnicima stranim, bankama, stranim kompanijama koje su plasirale kapital u Republiku Hrvatsku, ne prema građanima Republike Hrvatske, ne prema razvoju, ne prema riješavanju pitanja nezaposlenosti, ne prema riješavanju pitanja socijalne pravednosti u odnosu na pojedine kategorije građana, jer oprostite ako se ovdje kaže da će se preispitati ukidanje nultih stopa, ako se ovdje kaže da neće rasti plaće, ako se ovdje jasno kaže da će se zapravo financirati samo iz portfelja vlasništva države, poduzeća u kojima je vlasnik država, povrat duga umirovljenicima, onda mi zapravo kažemo da tu nećemo ništa napravit. I sad se postavlja sasvim otvoreno i jasno pitanje, zapravo zbog čega i kuda je namijenjen ovaj memorandum? Bojim se da je ovaj memorandum usmjeren, prvo da zaštiti strani kapital koji je pasivan. Drugi, da omogući stranom kapitalu da dalje se plasira ovdje i da uđe u najvitalnije i najznačajnije pore zapravo Hrvatskog gospodarstva, pa i prirodnih resursa kao što su šume itd. poljoprivredno zemljište. i bojim se da je on usmjeren u tom pravcu da zapravo omogući stranim kompanijama koje su ušle u Republiku Hrvatsku da izvuku taj kapital … [[govornik se ne razumije]] E sad, ja u tom pogledu nemam ništa protiv da je tako Vlada odlučila, i da takav program ima. Jer ovdje nema šta se raspravljat. To piše ovdje. To piše ovdje, znate. Tu piše, da je Vlada zajedno sa Hrvatskom Narodnom bankom sa Međunarodnim monetarnim fondom surađivala na izradi programske ekonomske politike koja ima dva glavna cilja, to je na prvoj stranici ovoj memoranduma. Prema tome, onda ili važi ovo ili ono. Mi moramo znati. Ima još jedno pitanje koja ja moram otvoreno postavit. Jeste pitanje zapravo ustavnosti … [[govornik se ne razumije]] Gospodo, mi smo imali prije toga zaključak po kojem se ne može zaključiti sporazum, a da se prethodno ne obavi rasprava u Hrvatskom saboru. Ako primjetite zadnji memorandum koji je zaključio Vlada ona bivša, on je rasprava je provedena u Hrvatskom saboru i primljena na znanje, dakle nije Sabor odobrio. Ali ovdje, gospodo ovdje se postavlja ozbiljno pitanje na temelju Ustava, ovdje se radi o preuzimanju određenih financijskih obaveza i određenih obaveza u promjeni zakonodavstva Republike Hrvatske. i u tom pogledu ovo nije puki memorandum kao preparatorni pravni akt kojim se Hrvatska vlada, odnosno Hrvatska država obvezuje na neko postupanje. Ne. Nego tu su prihvaćena određena prava, prihvaćeno ispunjenje određenih obaveza, čak su predviđene i sankcije doduše sa međunarodnog aspekta ako se ne ispune vezano za financijsku blokadu. Gospodo draga ja tvrdim da ovaj program treba potvrditi Sabor i to dvotrećinskom većinom. Molim vas, gospodine ministre raspravljamo o vašem programu. Prema tome, ja vas molim o tome da se ozbiljno razmotri ovo pitanje iz jednostavnog razloga, jer se radi o interesima ove zemlje i građana ove zemlje … u ovome dijelu. Ja nisam htio namjerno nabrajati točku po točku. Svaku od ovih teza…
Potpredsjedniče, žao mi je..
Odmah završavam. Na osnovu točaka i ovoga što je potpisano bih mogao elaborirati puno duže, nego što je to 10 minuta koji nam stoji na raspolaganju. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče ispravit ću netočan navod uvaženog potpredsjednika Arlovića, koji je govoreći da u ovom potpisanom aranžmanu sa Međunarodnim monetarnim fondom stoje sve negativnosti, a da u njihovom je to bilo sasvim drugačije, ja ću ga samo potsjetiti na jednu točku iz njihova sporazuma u kojoj se govori da je ključ uspjeha fiskalnog programa predstavljaju odlučna politika plaća i smanjenje broja zaposlenih, pogotovo Ministarstvo obrane za oko 12 tisuća ljudi u 2003. godini. To je prava vaša politika.
Replika.
U drugom dijelu također..
Zahvaljujem.
..postoje i zdravstvene reforme u kojima povećavate participaciju, uvodite proračunsku granicu za potrošnju, za ambulante i za poliklinike. A mislim, o čemu govorimo danas kada uspoređujete jedno i drugo?
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 209. stavak 2. koji između ostaloga kaže. Ako zastupnik zatraži riječ da bi ispravio netočan navod, predsjedajući će mu dati riječ čim završi govor onoga koji mu je izjavio navode. Zastupnik se u svom govoru mora ograničiti na ispravak, u protivnom će mu predsjedatelj oduzeti riječ itd. Poštovani kolega je povrijedio ovu odredbu članka iz prostog razloga, jer ja uopće nisam govorio o komperativnom uspoređujući ovaj memorandum sa memorandumom bivše Vlade, nego sa programom Vlade Republike Hrvatske za period 2003., 2007., odnosno Vlade doktora Ive Sanadera. To je nešto drugo.
Replika. Uvaženi zastupnik Crkvenac.
Dame i gospodo. Gospodin potpredsjednik Arlović je govorio o sredstvima od ostvarenim od privatizacijom. Ja ovdje želim kolegijalno reći to je uvijek bio problem. Međutim, sada će to biti osobiti problem, jer MMF će ovu Vladu jako stegnuti u vezi sa svakom cifrom i svakom decimalom koja u ovom aranžmanu stoji. Barem je to moja ocijena. A u ovom trenutku, mi nismo ni blizu deficitu od 4,5% za ovu godinu. Grubo, ja nemam uvida u detalje. Ja mislim da u ovom trenutku fali više, fali oko 2,5 milijarde najmanje. Da bismo ostvarili deficit od 4,5%. To će biti vrlo teško i pitanje kako ćemo ovu godinu dovesti do kraja. Drugo, ja ponovo kažem, bila vam je loša strategija gospodo. Ona je bila pokažimo što veći deficit u 2003. godini, pa ga smanjimo za nešto na decimali, pa će on još uvijek biti dovoljno visok tako da mi možemo 2004. savladat. To nije dobro, s time smo ne Račanovoj vladi, nego Hrvatskoj navalili na vrat terete zbog kojih vas je lako MMF stegao za vrat i rekao, toliko i ti podaci. Tvrdim, ovaj aranžman će već u ovoj godini biti vrlo teško ostvariti i sumnjam da je on na taj način ostvariv, a ne znam što to dalje znači. Vlada vjerujem ima rezervna rješenja i zna što će. Bilo bi dobro to znati u narednim danima i oko proračuna itd.
Odgovor na repliku potpredsjednik.
Gospodine potpredsjedniče, poštovani kolega Crkvenac u načelu se slažem sa vašim stajalištem samo bih htio taj dio dodatno produbiti i argumentirati. Bojim se da ovakva privaitzacija kakva je ponuđena u programu u memorandumu neće odgovoriti na programske ciljeve koje je prihvatila Vlada doktora Ive Sanadera, da će oživjeti gospodarstvo, da će potaknuti njegov rast i razvoj, da će otvoriti zapošljavanje i rješavati čitav niz drugih pitanja. Ja ću vam primjerice to eksplicirati na točki 17. gdje se između ostaloga sasvim lijepo kaže u tom području tražimo pomoć od Svjetske banke, namjeravamo i nastaviti sa restruktuiranjem brodogradilišta u državnom vlasništvu u cilju smanjenja njihovih oslanjanja na proračun i pripreme za privatizaciju. Konačno, nastavit ćemo restruktuiranjem u najvažnijim javnim poduzećima, osobito u Hrvatskim šumama i pomorskom poduzeću Jadroliniji kako bismo poboljšali upravljanje imovinom, smanjili broj zaposlenih i pripremili ta poduzeća za privatizaciju. Gospodo, umjesto da dobijemo rast i razvoj otvaranjem novih radnih mjesta i zapošljavanje mi ćemo zapravo izvršiti privatizaciju na način prema ovome što je potpisano, na način da će novi radnici ostati bez radnih mjesta, bez zapošljavanja, uništit ćemo između ostaloga jedan dio metalne industrije jer ona najviše se ostvaruje upravo u brodogradnji a ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] osobitog interesa umjesto da donesemo zakon kako ćemo ostvariti taj osobiti interes Republike Hrvatske kod primjerice Hrvatskih šuma mi govorimo da ćemo restruktuirati pa rasprodati na način da smanjimo broj zaposlenih u njima i da zapravo smanjimo dobit koja će se iz toga izlaziti a ako se ova eventualno tako ostvarena dobit kod prodaje pojavi onda ćemo to dati za otplatu javnoga duga a ne za rješavanje pitanja zaposlenosti i otvaranja novih radnih mjesta. Ja osobno mislim da u takvoj situaciji ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] otvaranje rasta i razvoja za gospodarstvo i u takvoj situaciji ma šta mi htjeli reći činjenica je da ovo što je potpisano ako se ostvari je šteta za Republiku Hrvatsku.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Tomljanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo, ja ću replicirati uvaženom kolegi Arloviću unaprijed se radujući kvalitetnom odgovoru na repliku a u svezi njegovog izlaganja vezano za ustavno-pravni odnos Sabora i Vlade odnosno po njegovom mišljenju temeljem potpisanog ovog sporazuma poljuljanim ulogom ili ustavno definiramo poziciju Hrvatskog sabora. Moje mišljenje je u tom smislu upravo suprotno da potpisivanjem ovog stand by aranžmana se nije poremetio ni u kom smislu odnos Vlade i Hrvatskog sabora pogotovo ne u smislu odredbe članka 114. dakle gdje je Vlada odgovorna Hrvatskom saboru za svoj rad a u članku 112. između ostalog i između inih ovlasti Vlade ili poslova koje ona treba obavljati jest i da se brine o gospodarskom razvitku zemlje, vodi vanjsku i unutarnju politiku. Dakle, brine se i o gospodarskom razvitku zemlje. Što želim kazati? Istina jest i nitko ne bježi od toga da je u mjesecu ožujku 2002. godine ovaj Visoki dom donio zaključak kojim se Vlada Republike Hrvatske svaka Vlada pa i ova Vlada dakle na neke stvari obvezala odnosno kako to propisuje članak 122. Poslovnika tim zaključkom su utvrđene obveze Vlade u ovom smislu. Ali koje su konkretno te obveze? Te su obveze da o svojim namjerama za sklapanje ovakvog ili sličnog aranžmana ili ajmo reći ugovora preuzimanja prava i obveza izvijesti Hrvatski sabor što je ona učinila nedvojbeno i to smo imali prilike čuti onog momenta između ostalog kad se ovdje vodila rasprava o izmjenama i dopunama Državnog proračuna i za ovu godinu. A o drugom tom segmentu obveze po tom zaključku jest da se predmetni aranžmana ne potpiše prije obavljene rasprave u Hrvatskom saboru. Isti se parametri trebaju onda primjenjivati kao i kod prethodnih. Ali to ne govorim samo radi te usporedbe kao kod prethodnog izmijenjenih, bitno izmijenjenih a uistinu sličnih ili istih aranžmana. Samo još jednu rečenicu dopustite a ta je sljedeća.
Već ste prešli vrijeme.
Evo samo još jedna rečenica. Da su se uvjeti za potpisivanje ovog aranžmana u konačnici stekli 4. kolovoza ove godine, dakle u vrijeme kada Sabor ne zasjeda a raspraviti onda prije toga značilo bi ili sazivati izvanrednu sjednicu odnosno želim zaključno reći da su se sada stekli uvjeti za to.
Zahvaljujem, vrijeme je isteklo. Odgovor na repliku potpredsjednik Doma.
Dakle, ja uopće ne dvojim da su se stekli uvjeti da Vlada može potpisati ovaj memorandum 4.8. ili bolje rečeno nije potpisala Vlada nego ministri a po našem Ustavu takav ugovor može potpisati Vlada. Prema tome, postaviti pitanje da li su ministri kad su potpisivali imali punomoć od Vlade jer to rade u ime Vlade a ne u ime ministara i Narodna banka. To je drugo pitanje. No, ostaje, nije sporan ovdje članak 112. Sporan je članak 139. Ustava koji jasno kaže, citiram, "Hrvatski sabor potvrđuje međunarodne ugovore kojim traže donošenje i izmjenu zakona, međunarodne ugovore vojne i političke naravi, međunarodne ugovore koji financijski obvezuju Republiku Hrvatsku". Kolega, ovaj memorandum obvezuje Hrvatsku da mijenja svoje zakone i da donese neke nove zakone i u tom pogledu on treba biti potvrđen u Hrvatskom saboru. Osim toga, on obvezuje Hrvatsku na određena financijska činjenja i osim toga on prenosi ustavne ovlasti vezano za nadzor i kontrolu za provođenje ovog memoranduma sa Hrvatskog sabora na Vladu i MMF a to što je suprotno opet članku na 112. nego članku 80. Ustava Republike Hrvatske u kojem se "expresis verbis" kao što je vama dobro znano između ostaloga kaže Hrvatski sabor nadzire, citiram, nadzire rad Vlade Republike Hrvatske i drugih nositelja javnih dužnosti odgovornih Hrvatskom saboru u skladu sa Ustavom i zakonom. Prema tome, očigledno je da je ovdje Hrvatski sabor doveden u nepovoljnu poziciju u odnosu na svoj ustavni položaj i svoju ustavnu odgovornost u odnosu na Vladu Republike Hrvatske. Ja ne mislim da se to ne može popraviti. Može ali tada treba otvoriti raspravu o potvrđivanju ovog memoranduma u Hrvatskom parlamentu. To je nešto drugo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, predstavnici Hrvatske narodne banke! Nešto prije pripremljenog svojeg izlaganja iznijet ću događaj koji je danas mi se dogodio u Saboru. Imao sam posjetu jednog mladog čovjeka građanina Republike Hrvatske, ima 21 godinu, srednju stručnu spremu je završio, ne radi a i ne zna kad će biti zaposlen pa mi je slušajući ovo iz moje sobe rekao pa znate li vi kolega Leko da u Hrvatskoj postoji 4 milijuna ljudi koji su izvan političkih stranaka. Meni je tako svejedno koja je stranka na vlasti i šta vi oko stranaka tamo vodite raspravu. Mene zanima da li ću ja moći dobiti posao u Hrvatskoj ili ću ja morati iseliti u Novi Zeland. Mene zanima koja Vlada meni garantira da ću ja bolje živjeti, osigurati mi radno mjesto i osigurati mi da se ja dobro osjećam u ovoj zemlji. Ja kažem pa radi i svaka Vlada, svaka Vlada ima takav cilj. On meni kaže kako ima cilj, kakva je to otvorenost Vlade kad vi razgovarate o tako važnom dokumentu. Dakle, ne o dokumentu nego o mojoj budućnosti u vremenu kad vas nitko neće ni gledati, kad su vam argumenti skriveni, kad je sporazum potpisan izvan sporazuma, znači vas predstavnika mene i građana ostalih. O čemu se tu radi? Ili je kriva argumentacija ili nemate argumentacije ili to skrivate od nas građana. Zašto to radite? Ja sam rekao ne znam ali ću to postaviti pitanje javno na Saboru. Zaista ne znam. Ako je Sabor donio zaključak i obvezao hrvatsku Vladu da tako važan dokument koji određuje budućnost zemlje i njenih građana najmanje 2 godine jer se u tom intervalu govori. Ali još i više jer ekonomske mjere daleko duže djeluju nego što se primjenjuju. Onda zaista nema opravdanja da to građani nisu znali prije potpisivanja. Da se znaju riktati šta ih čeka. E sada nešto što sam sam mislio reći. Naime treba zaista odgovorno pristupiti ovom problemu, pa i današnjoj vladi . Zaista aktualna vlada HDZova vlada na početku mandata objavila je svoje ciljeve. A oni su smanjiti poreze u RH ostvariti gospodarski rast, ostvariti rast zaposlenosti, ostvariti rast životnog standarda, ući u Europsku uniju i NATO. Zaista vlada je po mojem sudu dobro uočila ciljeve koji podržavaju građane RH. To su zaista i po mojem sudu najvažniji ciljevi građana a i države. No, ali za to ostvariti potrebne su vizije, potrebni su programi. Što se do danas dogodilo. Vlada je već odustala od nekih svojih ciljeva. Zapravo od većine ciljeva. Zašto? Naime nisu dovoljne samo dobre želje il politička volja, nije dovoljan voluntarizam kada je riječ o tržištu i tržišnoj privredi. Potrebni su programi, mjere, projekti i potezi. ja sam zaista očekivao da će Vlada izaći sa strategijom i vizijom ubrzavanja zapošljavanja na dobrim projektima koje je bila pripremila. Toga nemamo. Jeli se nudi neki projekt za zapošljavanje? Jeli se nudi. Ne nudi se. Mislio da sam da će Vlada nastojati d ase u RH kreativni stručnjaci i kreativni potencijali stave u funkciju razvoja društva. Međutim zapošljavaju se navijači, politički navijači oni u pravilu dobro mogu navijati ali ne mogu riješiti problem. ONi ne stvaraju novu vrijednost niti donose profit. Što je Vlada učinila na poboljšanju konkretnosti našega gospodarstva, a posebno konkuretnosti kao uvjetu za izvoz. Ja ne znam da je nešto napravljeno. Ja ne znam ako postoji neki program opet molim da se kaže. Naš gospodarstvo trpi veliko porezno opterećenje, trpi visoke bankarske kamate, trpi skupu energiju, trpi nepovljnu tečajnu politiku koja ne podstiče izvoz nego podstiče uvoz. Država nije razvila druge mjere kojima bi neutralizirala nepovoljnu tečajnu politiku i kojima bi povećala konkurentsku sposobnost gospodarske subjekata u RH. Kako vlada misli smanjiti zaduženje u inozemstvu kada ne planira ni investiranje, ni čak završetak svih projekata iz prošle vlade. Tako podstiče konkurentnu sposobnost nama konkurentskih država pa i firmi. Nije moguće pvoećati konkuretnost domaćih roba i usluga kada su kamate na kredite i financijska sredstva znatno veća nego u Eurospkoj uniji koja je naravno često ciljano tržište hrvatsskog gospodarsta. kroz visoke kamate poslovnih banaka banke ostvaruju moglo bi se reći basnoslvone dobit, na teret spominjanja konkurentosti hrvatskih gospodarstvenika i hrvatskih roba. TE iste banke na našu nesreću ili sreću smo mi sanirali, rasteretili, i pr odali. I to sve na teren poreksih obeznika. Još su živi akteri i ta stranka je sada na vlasti koja su uvjeravali naše građane da je nužna hitna prodaja banaka i da će se prodajom banaka stvoriti tržišni uvjeti koji će sniziti kaamte i cijenu kapitala kao št oje to u zemljama iz koje su bili kupci naših banaka. Jeli se to ostvarilo. Nije nego basnoslovne dobiti poslovnih banaka i veliki dio novo stvorene hrvatske vrijedonsti domaćeg gospodarstva putem dobiti tih banaka izlazi van zemlje. Treba još k tome ponoviti da je cijena energenata zaista visoka kako bi naše robe bile konkuretne na europskom tržištu. Jeli tu vlada zaista misli samo držati ruke u đepovima. Zbog toga se pogrošavaju gospodarski trendovi. Otežavajuća je okolnost supravo zbog ovoga međunarodnog monetarnog fonda i stand by aranžmana što polazi od tih zatečćenih gospodarskih uvjeta. On betonira te uvjete. A mi se ne možemo mjeriti ako možemo neće naši građani. Oni traže razvoj oni traže sebi perspektivu, budućnost, tko će. Mi moramo osigurati nove projekte. Moramo ulaziti u rizike. DA bi Vlada mogla djelovati, osiguarti umjesto što je obustavila HABORu posudbu od 200 milijuna kuna,m kao odgovor stranim bankama ona je to zatvorila. Time je još više oslobila hrvatsko gospodarstvo. Moramo tu pokazati više odgovornosti. U takvim okolnostima molim vas mi obvećavamo međunarodnom monetarnom fondu da ćemo privatizirati naše firme. Ma tko će ih kupiti. Tko će njijh kupiti kada je takva restrikcija. Meni se čini da ova politka jako podsjeća na politiku 93., 2000. kada je donešen sporazum o stabilizaciji. Kada se išlo u privatizaciju, kada su nestajala radna mjesta i kada su nestajale firme. Ne može hrvatski građanim kupovati firme kada nije zaposlen. 300 tisuća radnika nezaposlenih, to znači d aće opet oni koji imaju po ovoj politici imati još više d aće se bogatiti, a da će oni koji su bili siromašni ostati još siromašniji. Ne možemo se mirit sa time. Nije kriv međunarodni monetarni fond, on samo traži da se motor koji je naš slab, i šasija koja nam je velika dakle potrošnja koja nam je velika, garantira prodajom naših firmi. To njih zanima. To njih zanima. Mi na to ne možemo pristait. Nije to Vlada koja je odgovorna prama građanima i prema budućonsti. Zbog toga je rasprava sada danas popodne. A ne izjutra. Zbog toga je potpisan memorandum mimo rasprave u Saboru. To nije bilo obećanje hrvatske vlade bez obzira iz koje stranke dolazila. hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo četri replike. Prva je Marin Jurjević uvaženi zastupnik.
Kolega Leko je rakao daje HDZe objavio prije izbora svoje ciljeve to u stvari nije točno. Pošto ih je tek sada objavio, pošto je kolega Hebrang rekao daje ovo program HDZa dakle to je ograničenje broja recepata po liječniku koje refundira HZZO. Povećati ćeom participaciju za medicinske usluge i ljekove. Smanjit broj oslobađanja od participacije. sniziti daljnja ulaganja u ceste i autoceste. Odgoditi smanjenje PDVa, smanjitit ćemo broj roba koje podlježu nultoj stopu PDVa. A šta da kažemo mi iz Dalamacije, u odnosu na te ceste. Šta kažemo šta da kažemo u odnosu na onaj nagibni vlak nema sada kolege Šukera koji je tu nas uvjeravao da će on zbilja do 6. mjeseca dolazit u Split za onih 5 sati, ajdemo ga vozit prema Rijeci, samo se ne naginje, vozi drito, ravno itd., priča o "Jadroliniji" itd. Tu je kolega Tomljenović spominjao "Jadroliniju", da, da smanjili su cijene karate, ali ovdje piše da će se "Jadrolinija" privatizirati, da će se otpustiti značajni broj radnika, a šta je sa subvenicijama? Nema više subvenicja. Smanjuje se cijena karata, de facto firma, snizit će se njezina cijena na tržištu i prodat će se jeftinije, to je živa istina. Šta je s brodogradnjom u ovim uvjetima kada se kaže, kada se priča priča o garancijama, šta je sa mirovinama? OVdje se znate, kad se govori o mirovinama, spominje se pitanje "duga umirovljenicima". Ni ovdje se ne priznaje u ovom singagmi da taj dug postoji jer ga ne bi staili u navodnike. Kao što je mene ovdje bivši premijer uvjeravao deset puta, mislim na HDZ-ovu vladu do 2000., da nema toga duga, a to se i sada ovdje implicite ponavlja, a normalno je kruna svega, namjeravamo ponovno ubrzati privatizacijski proces i to po principu koji je vladao do 2000. godine. To je program gospodine Leko HDZ-a, a ne ono što su govorili u predizbornoj kampanji, dakle nije točno ovo što ste vi rekli, da su oni objavili prije svoje ciljeve.
Ja zahvaljujem, ja predlažem da vi unutar kluba se dogovorite, a ne da imate ovoliko replika na izlaganje vašeg zastupnika. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Leko. Ili jednu pauzu od 10 minuta pa se dogovorite.
Gospodine potpredsjedniče. Kolega Jurjević, a sasvim dobro precizira šta boli njega i njegove Dalmatince, a ja sam htio govorit općenito o građanima Hrvatske, pa sam govorio o privatizaciji Croatia osiguranja, Croatia banke, Hrvatske poštanske banke, HT-a itd. kad građani Hrvatske nemaju novca da kupe te dionice pa će oni koji su kupovali u prošloj privatizaciji postat još bogatiji. Ja se protivim toj politici, a bez obzira je li to iz Dalmacije, iz Zagreba ili Slavonije, svejedno. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Replika, uvaženi zastupnik Mato Crkvenac.
POštovana gospodo iz HDZ-a.
Ne, ne na repliku imate....
Imam repliku, sad ćete sve čuti. Gospodin Leko je govorio ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas, ja odustajem dok ne napravite red i počnete....
Evo, napravio sam red, izvolite.
Ma, niste ništa napravili.
Evo, izvolite. Ja molim da omogućite uvaženom zastupniku Crkvencu na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodin Leko je govorio o ozbiljnim financijskim problemima. Ja gospodo razumijem da to vas ne zanima. Vi čak predlažete da mi to raspravimo u svom klubu, gospodine potpredsjedniče. Međutim, ja mislim da griješite. Ovaj Memorandum kaže, hrvatskim građanima i poduzetnicima slijedeć: loše vam se piše. To ovaj Memorandum izrijekom kaže hrvatskim građanima i poduzetnicima. I sad ako vas ne zanima što o tome govorimo, onda doista to i nije vaš problem. Vi ćete to, ovu muku našeg raspravljanja izdržati i sutra idemo jutrom normalno dalje. No, pitat ću vas uskoro, koliko dugo. Jer preko ovih financijskih problema se ne može prelaziti. To su problemi i zapošljavanja i razvoja. Molim vas lijepo, ovdje je dobro pokazano. U takvim uvjetima osiromašenja i građana i poduzetnika tko će privatizirati, tko će kupovati hrvatsku imovinu? Gdje su vam te bilance? I dopustite, u ovoj vam godini, gospodo iz HDZ-a stižu daljnje restrikcije, vi ćete u ovoj godini predložiti Hrvatskoj i uvesti dodatne restrikcije, i u socijali i u investicijama. Držite me za riječ, a to znači, to znači, dopustite, mi smo u razvoj u budžetu 2004. iz budžeta ulagali 4,4 milijarde, sa infrastrukturom 6,4 milijarde. A 2003. godine 12,4 milijarde, s tim da je podrška izvozu povećana sa 576 milijuna na 2 i pol milijarde. Ništa od svega toga ne može biti ako mi imamo situaciju kakvu danas imamo koja neće omogućiti da se nastavi realizacija razvojnih programa, a istodobno vodi osiromašenju i građana i totalno sputavanju poduzetnika.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Vujić.
Gospodine potpredsjedniče, ja uopće nemam iluziju da u međunarodnim odnosima, pogotovo u gospodarskim odnosima vlada prijateljstvo i da to nisu takiđer produžeci različitih interesa koji se preko globalizacije vrlo zaoštravaju pogotovu kada su u pitanju tranzicijske zemlje i pogotovu kada su u pitanju ovakve zemlje kao što je Hrvtska, koja još ima, koja je mala i ima mnogo toga na vratu. Ono što je mene ponukalo i gospodin Leko i na što je replika, a i neki drugi prije njega, jest da tako kažem, dobrovoljno skidanje gaća u nekim stvarima ove politike koje i ne bi morali na taj način, i da se na taj način ponašamo. Meni je nevjerojatno iako si mogu objasniti da se govori o suverenosti i da govorimo o suverenitetu i da to upravo dolazi iz klupa naših uvaženih kolega, a da ne možemo odgovoriti ni na jedno konkretno pitanje u čemu se taj suverenitet sastoji. Da li on ima aspekte gospodarskog suvereniteta, gdje smo rasprodali tvornice, da li on ima aspekte monetarnog suvereniteta, gdje smo dali banke, da li on ima aspekte finacnijske politike u kojoj ne možemo uspostavljati vlastitu financijsku politiku, poresku i cijeli kupili sustav nego onako kako nam se diktira. Napokon, da li on ima i neke aspekte medijske politike? Jer i u medijima smo sve skupa rasprodali i zapravo ova država više nema, ne mogućnosti da svoje vlastite poruke šalje nekome, nego da ima zapravo čak i neutralne osnove, i tu su unutra ti globalizacijski i ne znam koji svi drugi interesi. Meni je to sve jasno. Meni nije jasno slijedeće. A to je da Vlada ne postavlja program koji bi se na drugi način odgovarao na sva ta pitanja, da u ovome cijelome stand by aranžmanu i Memorandumu nema jednoga aspekta koji bi rekao, dobro, to je sada ta mobilizacijska osnova na kojoj ćemo dalje organizirati i voditi ovo društvo, pa ćemo da tako kažem smanjiti i neka socijalna prava, pa ćemo ne znam što sve učiniti, ali ćemo se ovoga uhvatiti i od ovoga graditi ovu zemlju. Ne. Ovo je proglas o totalnoj pasivnosti hrvatske Vlade spram bilo kakve inicijative koju je dužna prema ovim građanima i prema Saboru.
Zahvaljujem, isteklo je vrijeme. Iskreno govoreći, ja ne vidim povezanost izlaganja uvaženog zastupnika Leke i vaše replike, ali dobro. Nema nekakve, pa nema ni odgovora na repliku, vjerojatno. Povreda Poslovnika.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Ja mislim da kolege iz SDP-a krše članak 209. u kojem stoji da zastupnik, ako zastupnik zatraži riječ da bi odgovorio na navod predsjedatelj će mu dati riječ, čim završi govor. Mislim da kolege koje se javljaju na repliku, ne odgovaraju ni na kakav navod, nego oni koriste vrijeme, koriste vrijeme za raspravu.
Mislim da se ne radi o povredi članka 209., ali malo, malo zlorabimo tu repliku. Malo, malo. Replika, uvažena zastupnica Zgrebec.
Gospodine potpredsjedniče, pokrenit inicijativu da se promijeni Poslovnik da zastupnici ne mogu replicirati unutar svoga kluba, pa onda to nećemo raditi, ali ja bih kolegi Leki replicirala na njegovo pitanje tko će to kupovati državnu imovinu. Ja vas kolega Leko uvjeravam da će biti vrlo zainteresiranih za kupovinu državne imovine 2004. i 2005. godine. Toga naime nije bilo 2000. jer tada je u državnom portfelju bilo tisuću 943 društava sa ukupnim temeljnim nominalnim kapitalom 83,1 milijardu kuna, od toga nešto više od 30 milijardi je imala država. Ali 47% tih društava je bilo nesolventno. 29% nije plaćalo obveze duže od 360 dana. Ukupne obveze svih društava iznosile su 49 milijardi kuna ili 54% ukupnog temeljnog kapitala. Ostvarile su godinu dana ranije 5,6 milijardi kuna gubitaka, svega 2,7 milijardi kuna dobiti. U tim poduzećima radilo je 244 tisuće radnika od čega gotovo 90 tisuća u ovima koje su bile nesolventne. Zaista tada nije bilo reflektanata da kupuju ta poduzeća. Ali u tom razdoblju došlo je do izrade programa privatizacije, tada je kroz restrukturiranje i konsolidaciju uloženo, npr., u brodogradnju nešto više od 10 milijardi kuna. U poljoprivredu preko 12 milijardi kuna. U neka druga poduzeća također značajna sredstva i danas zaista ima reflektanata za kupnju tih poduzeća. Pa o tome govori i Questus fond koji vodi bivši ministar financija koji se vrlo aktivno uključuje i u privatizaciju i u koncesiju u Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku. Uvaženo zastupnik Leko.
Uvažena kolegice Zgrebec. To me još više zabrinjava, to me još više zabrinjava jer će upravo mali sloj hrvatskih građana moći kupovati. Time će raspored ekonomske, financijske moći u hrvatskom društvu preći u vrlo mali krug ljudi. Je li to bila i ostala politika vladajuće stranke?
Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre, ma gdje se u ovom času nalazio. Dakle, ja također sam jedna od onih koja smatra da je ovaj Memorandum, dakle, "stand by" aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom potpisan u tajnosti i to je namjerno tako učinjeno i pomalo smiješna je izlika koju je danas rekao, odnosno opravdanje koje je danas rekao ministar financija, da ustvari nije točno da je taj aranžman bio tajan jer da je objavljen na Internet stranicama. Pomalo to smiješno zvuči, ako nadam se da znate koliko građana Hrvatske koristi Internet. Nažalost, isto tako mogu reći da bi vjerojatno više građana koristilo Internet danas da ste, recimo, uvažili prijedlog Kluba zastupnika SDP-a kad smo predlagali da kupnja kompjutorske i informatičke opreme uđe u porezne olakšice. Međutim, vezano oko "stand by" aranžmana između Međunarodnog monetarnog fonda i Vlade Republike Hrvatske ja bih rekla da je on ustvari postignut na obostrano zadovoljstvo. Naime, s jedne strane potpisivanjem ovakvog "stand by" aranžmana MMF je na neki način dao signal inozemnim financijerima da je hrvatsko gospodarstvo stabilno te da ne postoje rizici u pogledu otplate dospjelih anuiteta inozemnim zajmodavcima. S druge strane, uvjerena sam da je i Vlada Republike Hrvatske također više nego zadovoljna. Jer ustvari kroz ovaj aranžman, kroz ovaj "stand by" aranžman MMF podržava većinu glavnih Vladinih, do sada donešenih mjera ili namjera, dakle, ono što tek misli donijeti. Naime, bez obzira što je većina mojih kolegica i kolega o tome već do sada govorila, ja mislim da i u ovako malo kasniji sat vrijedi još jedanput ponoviti. Osnovni naglasci iz sporazuma idu ka tome da se ukidaju dijelovi poreznih olakšica, da se odustalo od smanjenja PDV-a, da se planiraju nova porezna opterećenja. Iz ovog sporazuma proizlazi da ide puna privatizacija svih poduzeća u kojima država ima do 25% vlasništva do kraja godine, iz svega ostalog u vlasništvu države, uključujući i najveća poduzeća poput HEP-a, Hrvatskih šuma, do 30. lipnja sljedeće godine. Ovaj sporazum predviđa ukidanje žiro računa Hrvatskog fonda za privatizaciju što po meni ipak otvara i put novom netransparentnom trošenju novca od privatizacije. Nadalje, ovaj sporazum ide ka tome da se zamrzavaju mase plaća i da se ide ka neispunjavanju sporazuma sa umirovljenicima jer bi realni udio mirovina u plaćama pao, umjesto da u skladu sa obećanjima raste, da samo rješavanje duga umirovljenicima po onome kako jasno piše u ovome sporazumu, išlo bi samo uz prethodnu suglasnost Međunarodnog monetarnog fonda i Svjetske banke. Jedno od glavnih obećanja, odnosno jamstava kako je to nazvao HDZ i aktualni premijer Sanader je bilo smanjenje poreznog opterećenja građana i privrede. To se posebno odnosilo, valjda se toga svi sjećamo, i na smanjenje stope PDV-a. Međutim, prema ovom sporazumu izgleda da će se porezna opterećenja dodatno povećati. Od smanjenja PDV-a, to već smo izglasali, odnosno jedan dio vas je izglasao, ovdje se odustalo. Najavljuje se ukidanje još nekih poreznih olakšica koje je uvela prošla Vlada i u biti je sve to u potpunoj suprotnosti od početnih najava HDZ-a pa se s pravom postavlja pitanje da li ustvari ova Vlada uopće ima neku gospodarsku strategiju. Očito je ustvari i da je ima, da odmah dam odgovor jer sam potpredsjednik Vlade, gospodin Hebrang, rekao ustvari da je ovaj potpisani sporazum sa Međunarodnim monetarnim fondom, eto, gospodarska politika Vlade. Prema sporazumu, rekla sam, Vlada mora provesti brzu privatizaciju najvećih poduzeća u vrlo kratkom roku. Naravno, svi postavljamo pitanje s pravom, kako će se to odraziti na, recimo, obećanje umirovljenicima i na primjer na stvaranje, pod navodnike, Umirovljeničkog fonda u kojem bi se trebale naći, pod navodnicima, neke kvalitetne dionice. Drugi problem koji se javlja kod privatizacije je ukidanje žiro računa Hrvatskog fonda za privatizaciju. Ja ovdje tvrdim da to otvara mogućnost mogućih malverzacija, a mislim da ne tako daleka prošlost nas uči da moramo strahovati od tako nečega. Sporazum je u svojoj osnovi restriktivan, sporazum traži od Vlade zamrzavanje plaća u javnom sektoru, sporazum znači neispunjenje obećanja koja su dana umirovljenicima i prekidanje ili bitno usporavanje najznačajnijih razvojnih projekata u našoj zemlji. Ovo je ustvari jedan nerazvojni, neinvesticijski aranžman i koji bi se, ne da bi se mogao nego će se negativno odraziti na gospodarstvo Hrvatske. Ponovit ću ono što su rekli moji prethodnici. Ovaj sporazum nije napisan za idućih mjesec, dva ili tri, ovaj sporazum napisan je i vrijedi na neki način do polovine 2006. godine. Dozvolite mi samo još nekoliko rečenica da se osvrnem, mislim da je kolega Leko rekao koju rečenicu o tome. Što je sa izvozom i na koji način ustvari hrvatska Vlada tretira izvoz u ovom sporazumu? Svi volimo kazati da je izvoz ključ uspjeha hrvatskog gospodarstva i da bi trebao biti glavni oslonac dugoročnog održivog razvoja. Nažalost, u ovom sporazumu oni koji su pažljivo pročitali, izvozu je posvećeno najmanje pažnje. I dok se s jedne strane od MMF-a ne treba niti očekivati da će inzistirati na ovom elementu ekonomske politike, ja moram kazati da je u najmanju ruku začuđujuće da Vlada nije pokušala "stand by" aranžmanom potaknuti ulogu izvoza u ekonomskoj politici budućeg razdoblja. Jer treba podsjetiti da je aktualna vlast kao politička stranka u svom predizbornom vremenu opravdano isticala izvoz kao najvažniji dio buduće ekonomske politike. Međutim, u realnom životu, nosioci ekonomske politike ništa ne poduzimaju kao niti u mjerama tekuće ekonomske politike. I u biti zapostavljanje izvoza, to se valjda možemo ovdje složiti, može imati dalekosežne negativne posljedice na rast i ukupan razvoj gospodarstva. U skladu sa time još nekoliko rečenica oko turizma. Naime, turizam volimo svi isticati kao jednu od naših najperspektivnijih izvoznih grana međutim, i prema ovome što piše, odnosno još više što ne piše u ovom sporazumu ocjena je svih da turizam nema odgovarajuće mjesto u ekonomskoj politici. Pa dok se opet s jedne strane može razumjeti da MMF neće isticati one grane koji su prioriteti našeg razvoja nema opravdanja da Vlada u ovom stand by aranžmanu ne traži rješenja koja omogućuju održivi rast i razvoj grane koja povrh značaja za ukupan rast znači uključivanje Hrvatskog gospodarstva za inozemno tržište. Osim toga podsjetit ću, nedavno je jedno posebno tijelo koje je bilo formirano, mislim da ono još uvijek egzistira to je Vijeće za konkurentnost predložilo 55 istina dosta općenitih mjera ali to su prvih 55 mjera za povećanje konkurentnosti ali niti od tih prijedloga i mjera apsolutno ništa baš se ne može vidjeti iz ovoga sporazuma. Ono što zaključno želim reći iz svega ovoga, iz svega onoga što je do sada rečeno definitivno se može potvrditi da će upravo najširi sloj stanovništva, oni koji negdje u Hrvatskoj žive prosjeku ili ispod prosjeka osjetiti najviše u budućnsoti ono što je potpisano ovim sporazumom i sigurno je da će sva buduća socijalna politika ove Vlade upravo trpjeti najviše zbog ovog sporazuma. E sada, završit ću sa time da ja se slažem da svaka politika koja je trenutno na vlasti snosi i najveću odgovornost za dovođenje socijalnih davanja u realne ekonomske i financijske okvire ali ima to ali smatram da isto tako zaslužuje i društvenu i stručnu osudu za davanje nerealnih obećanja koja se ne mogu provesti.
Poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Žalim što ovdje nema gospodina Šukera jer bih volio polemizirati sa onime što je uvodno a i tijekom ove rasprave više puta ponavljao no, ovu našu raspravu ne vodimo ili ne bismo trebali voditi kao polemiku, pogotovo ne iz razloga pokazivanja tko je u pravu, tko bolji, tko gori, nego prvenstveno zbog toga što nam je valjda svima stalo do interesa građana i boljitka građana ove zemlje. Bojim se na žalost da ovaj Memorandum ogoljuje svu nemoć svu neinventivnost, nesposobnost a rekao bih i nedostatak bilo kakve razvojno vizije ove zemlje, i zato je ono ozbiljno pitanje i zato po tom pitanju valja razgovarati. Slušajući komentare i obrazlaganja ministra financija zapravo provedeno mogli bismo reći da i on prihvaća tezu da Memorandum i ono što u njemu piše ne vrijedi ništa, da je riječ o lošem papiru ali eto taj papir su proizveli naši prethodnici i on je kreiran zapravo u radionici nekoga drugoga a ne aktualne Vlade. Čitavo vrijeme smo zapravo slušali ovdje navode o tome kako su potpisivani i što je pisalo u nekim bivšim i prošlim memorandumima ali taj izgovor nije odgovor na ključno pitanje kakva je to gospodarska, socijalna budućnost ove zemlje u naredne dvije godine, što ćemo mi to i kako živjeti. Ako bismo suprostavljali vizije onda ću sa zadovoljstvom ministra financija podsjetiti kao i one koji pristaju na ovakav restriktivan i nadasve kompromiserski tekst i zamisao Hrvatske budućnost da tobožnji dug a bilo je rasprava koje su išle za tim da kažu da je novac kojeg eto manjka i uvijek će ga manjkati da je pročerdan, da je taj novac upotrebljen za razvoj za dobrobit Hrvatske i njezinih građana i zbog građana to valja spominjati. Ne bi se vraćali u prošlost da ju toliko ne zaziva ministar Šuker. Od naslijeđenih minus 0,9% gospodarskog rasta došlo se u jednom trenutku do 5%, ma kako da relativizirali prirodu tog gospodarskog rasta on je činjenica i riječ je o četverogodišnjem razdoblju o peterostrukom povećanju ako hoćete toga rasta GDP-a. MI smo gospodine ministre naslijedili 475 tisuća nezaposlenih ljudi u Hrvatskoj. Taj broj je umanjen i došao je na 300 tisuća kada ste vlast dobili. Objasnit će se to vrlo lako, valjda i to možete računati, 355 tisuća ljudi je bilo evidentirano na Zavodu za zapošljavanje, a 125 tisuća je radilo a nije 6 i više mjeseci primilo plaću pa su i oni bili nezaposleni. Otuda 470 tisuća nezaposlenih ljudi. MI smo naslijedili Hrvatsku kojoj je neto plaća bila 3055 kuna a vama smo predali Hrvatsku u kojoj je plaća bila 3981 kunu što je bio rast za 31% u 4 godine. Mirovine su bile 1172 kune, a kada smo mi odlazili one su bile 47% veće iznosile su 1724 kune. Potrošnja Hrvatskih kućanstava je doista povećana za 24% u 4 godine, štednja građana Hrvatskih u bankama je povećana za dva i pol puta ili 240% gospodine ministre. Iznos odobrenih stambenih kredite se udvostručio, 100% je povećan, a ugovorena štednja u stambenim štedionicama je povećana u odnosu na 99. 29 puta. Prodano je svake godine za 30% više vozila nego što je bilo 99. godine, devizne rezerve su povećane za 100%, a da ne govorim ono kada već vi to tako spominjete, ono što je svakom građaninu jasno koji je ove godine putovao recimo na more, koliko je to autocesta izgrađeno, to je ono što je svakome evidentno, vidljivo jasno bez ikakvih brojaka. Sutra kada budu uspoređivali vašu Vladu i onu bivšu Vladi bit će relevantno zapravo za te građane, i za tu budućnost koja je to stranka bila na vlasti. Građanima je to potpuno zapravo i sve svejedno. Ali ako vi ostvarite od ove naše sirotinjske vizije barem dio bit će dobro. Ali ne možemo odšutjeti da zaustavljate cestogradnju. Ne možemo prihvatiti da se zaustavlja razvoj željeznice. O svemu tome ne možemo prihvatiti da se zaustavlja rast standarda hrvatskih građana. O svemu tome u ovom dokumentu također piše. Uzmimo samo lingivističku razinu ovoga dokumenta. Pazite, piše ovako. Nema, pazite riječi, nema realnog povećanja plaća. Ušteda od približno 700 milijuna. Smanjenje zakonskog ograničenja. Kontrola, spriječavanje ponovnog nastanka, ograničavanje broja, određivanje cijena domaćih lijekova, reducirat ćemo, povećat ćemo participaciju, smanjit ćemo broj oslobođenja od participacije, obuzdati rast plaća, sniziti daljnja ulaganja u ceste i autoceste, dodatno ograničiti potrošnju u zdravstvu, smanjiti troškove, smanjiti udjel tekuće potrošnje, odgoditi primjenu stope PDV-a, ukinuti izvjesni broj poduzeća itd. Smanjenje, ukidanje, snižavanje, obuzdavanje, ušteda, kontrola itd., govori o vašoj viziji gospodine ministre i to je ono što nas brine u cijeloj ovoj priči. Što je to sa vizijom Hrvatske? Što je sa socijalnom pravdom u ovoj zemlji? Što je sa socijalnim razvojem? Što je sa izgradnjom komunalne infrastrukture, gospodarske infrastrukture? Kako ćemo odgovoriti na činjenicu da večeras javljajući 79 mjestu smo konkurentnosti u svijetu, 78 je Uganda. Posljednja smo zemlja u Europi, iza nas su jedino Srbija, Crna Gora i Bosna i Hercegovina. Pa to su pitanja na koja ovaj memorandum nedaje odgovor. i zato je to memorandum koji dodatno rekao bih zlokobno zvuči za ljude čija budućnost se kreira i kao što netko danas reče sa ovakvom restriktivnom filozofijom koja se ogleda u jeziku kojega dajete ovdje nema te budućnosti. Mi nismo ni Danska, ni Nizozemska da si možemo dozvolit činovničku Vladu, mi trebamo Vladu sa vizijom, hrabru, koja će znati iskokovite razvojne projekte i ozbiljne reforme poduzimati ako želimo ostvariti boljitak za naše građane. Nažalost, ovaj memorandum to ne svjedoči, nego upravo obrnuto.
Replika poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Vidoviću. Vi kažete da je u protekle četiri godine enormno povećan broj stambenih kredita. Pa vidite ti stambeni krediti koje su građani uzeli, oni ulaze i u onaj ukupni vanjski dug. i to je ono zašto ministar Šuker i cijela ova Vlada optužuje bivšu Vladu. To da je omogućila građanima da podižu kredite i da riješavaju svoje stambeno pitanje.
Dajte, molim vas lijepo. Da, odgovor na repliku.
Ako ste vi kolega Stazić meni htjeli replicirat u ovom smislu, onda ste mogli navesti primjerice i podatak, da se broj pučanstava s drugim televizorom povećao za 42% u odnosu na 99. Da se broj pučanstava sa osobnim računalom povećao također 42%. Sa strojem za pranje posuđa 27%, s mikrovalnom pećnicom 61&, sve ste to mogli reći ako ste mi htjeli replicirati.
Dame i gospodo zastupnici, replika suprotno nekim ovdje izrečenim stajalištima je odgovor na navod jednog zastupnika prethodnoga koji je govorio. Replika nije polemika, replika nije nešto što se rabi u sasvim druge svrhe. To što vam je ovdje onaj tko je prije predsjedavao rekao da to nije povreda Poslovnika, to je povreda Poslovnika. i na ovakav način repliku više neću nikom dopustiti, ni odgovor na repliku. Klub zastupnika HDZ-a.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a gospodine predsjedniče tražim pauzu od 15 minuta, ne mi smo skromni bracek. Pauzu od minuta radi zauzimanja određenih stajališta o raspravi.
Hvala. Zastupnik Piplović.
Evo u ime Kluba DC-a HSLS-a i ja tražim stanku od 15 minuta. Moram se konzultirati..
Odobravam objim klubovima stanku od 10 minuta. ... zastupnika Ivana Jarnjaka da obrazloži prijedlog.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Klub HDZ-a je zatražio stanku da razmotri ovu raspravu i ocijenili smo da je zaista bila vrlo raznolika, bogata, sadržajna i da je praktički sve ono što je bitno i rečeno o toj problematici. Stoga predlažemo da saborski zastupnici u daljnjim raspravama se ne ponavljaju već da kažu ako ima još nešto novo, da pokušaju skratiti i sažeti svoju raspravu. Prije svega, to mogu zatražiti od članova Kluba HDZ-a, preporučam i ostalim saborskim zastupnicima da se tome priključe a posebno i neki da odustanu od daljnje rasprave jer to ponavljanje o toj temi jednu te istu stvar mislim da nije potrebno dalje i da je jasno da takva daljnja rasprava neće donijeti ništa novo kvalitetno. Stoga Klub zastupnika HDZ-a radi racionalnosti rada predlaže takav stav. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Frano Piplović u ime Kluba HSLS-a i DC-a.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Klub DC-a i HSLS-a također je stanovišta da je tijekom ove skoro šestosatne rasprave zaista rečeno sve što je trebalo kazati vezano za ovu temu koja se našla na dnevnome redu. Jasno, očekivali smo možda malo više senzacionalizma ali očigledno da nema mjesta senzacionalizmu. Drago mi je što su kolege iz SDP-a zaista sa svih strana razmotrili ovaj problem tako da je ja vjerujem nema nikoga u dvorani ovdje kome nije jasno što se trebalo pojasniti vezano za Međunarodni monetarni fond. Ja sam otprilike ovako bio m islio kazati i reći jednu drugu rečenicu, kaže "Tresla se gora, rodio se Međunarodni monetarni fond". On je tu među nama i bivša Vlada je sa Međunarodnim monetarnim fondom radila i sadašnja Vlada. Prema tome, znamo šta nam je svima tu činiti. I ja isto tako predlažem da privedemo ovo pomalo kraju, da se ne ponavljamo jer svako ponavljanje zapravo može dovesti ovako kvalitetan učinak u pitanje do kraja. Pustimo Vladu neka vlada. Postavljamo joj konstruktivna pitanja kad za to dođe vrijeme, kad su tu prilike. Jedino što bi mi u Klubu DC-a i HSLS-a zamjerili Vladi što zaista nije izašla ranije pred Hrvatski sabor sa ovim materijalom jer zaista nije imala šta tajiti. Hvala lijepa.
Apele ste čuli. Pa idemo dalje na raspravu. Poštovani zastupnik Zdenko Antešić.
Hvala lijepa. Štovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege! Ja bih se osvrnuo obzirom poštivajući apel uvaženih kolega prvenstveno na memorandum i njegov utjecaj koji on ima na hrvatski turizam. Naime, da ne ponavljamo ono što je već do sada rečeno više puta, međutim, potrebno je ipak reći da je ovim memorandumom Vlada definitivno odustala od smanjenja stope PDV-a od 22 na 20%. Dakle, također ne prihvaća povrat duga umirovljenicima, smanjuje socijalna prava određenim kategorijama stanovništva poput smanjenja broja recepata za lijekove koje refundira HZZO. Reducira se odnosno smanjuje se daljnja ulaganja u ceste i autoceste i također se smanjuje broj roba koja podliježu nultoj stopi PDV-a. Međutim, najavljenom odnosno novom poreznom reformom povećat će se porezno opterećenje stanovništva i gospodarstva. Zanimljivo je da ovim memorandumom se potpuno marginalizira hrvatski turizam. Pretpostavljam da je ovaj memorandum potpisan pod pritiskom Međunarodne zajednice kojoj nije cilj razvoj hrvatskog turizma i hrvatskog gospodarstva već oni prvenstveno štiti svoj turizam, dakle španjolski, primjerice talijanski ili austrijski turizam. Naprosto je nevjerojatno da se jedna grana za koju se navodi da je u svojim prihodima u prošloj godini značajno popravila stanje na tekućem računu daje značaj nekakve dopunske djelatnosti gospodarstva što očito ona nije. Iako se spominje značaj izvoza za ukupni razvoj odnosno državni razvoj turizam kao jedna od najsnažnijih izvoznih poluga je u tome potpuno marginaliziran. Mislim da bi turizam trebao dobiti odgovarajuću i konkretnu podršku države odnosno ekonomske politike i tako bi zapravo postao jedan ozbiljan generator ukupnog gospodarskog razvoja Hrvatske. O turizmu se evo i jučer smo imali prilike svjedočiti tome uglavnom razgovara prigodno u prilici slavlja prilikom zbrajanja gostiju i prihoda od turizma, međutim sustavno ga se u potpunosti zanemaruje i marginalizira. Radi toga se Vlada mora postaviti prema turizmu kao prema strateškoj grani te nizom usklađenih aktivnosti ga mora pomagati i razvijati. To nažalost u praksi nije slučaj te možemo ustvariti da nam se turizam još uvijek dešava kao stihijska pojava a prvenstveno zahvaljujući tradiciji, prirodnim ljepotama i maru vrijednih ljudi koji rade u turizmu. Potvrda ovome je niz poteza koje je ova Vlada povukla u dosadašnjem mandatu a koji svakako nisu išli u prilog poticaju hrvatskom turizmu. Prvo, ukidanjem Ministarstva turizma odnosno njegovo pripojenje mamut ministarstvu je čin koji sam za sebe govori kakav je odnos Vlade prema turizmu. Drugo, visoka stopa PDV-a za turizam od 22% svakako je najviša stopa, porezna stopa od svih nama konkurentskih zemalja u okruženju. Treće, odredba o Zakonu o sigurnosti prometa na cestama od 0,0 promila, ta je odredba u suprotnosti sa civilizacijskim stečevinama našega društva i direktno ugrožava potrošnju u turizmu. Osim toga, početak primjene te odluke u sredini turističke sezone je svakako van svake pameti. Da ne spominjem koliko će nastradati hrvatski vinari koji su u posljednje vrijeme izuzetno unaprijedili proizvodnju. To im sigurno nije poticaj da se uspješno nose sa bespoštednom međunarodnom konkurencijom. Četvrto, raniji početak školske godine i to od 1. rujna natjerao je sve roditelje koji imaju školsku djecu da ranije završe godišnji odmor i tako još više skrate ionako prekratku turističku sezonu. Moramo također znati da zemlje iz koje nam dolaze većina turista također proživljavaju krizu te one također skraćuju godišnji odmor. Zbog toga treba poticati i razvijati domaći turizam jer bez njega nema kvalitetnog turizma a ova mjera, mislim na raniji početak školske godine, je u direktnoj suprotnosti sa time. Peto, smanjivanje poticaja i nemušta politika razvoja poljoprivredne proizvodnje. Nacionalna je naime sramota da se u hrvatskom hotelima serviraju holandske rajčice i krumpir, španjolsko i grčko voće, mađarsko meso dok naši poljoprivredni proizvođači ne mogu prodati svoje proizvode. Pitam se dali je to nekome interes ili se nismo sposobni izboriti u pregovorima sa Međunarodnim monetarnim fondom kojem očito nije interes razvijati Hrvatsku već, hrvatsku proizvodnju već sigurno štiti interes vlastitih država. 6. Nedostatak vizije razvoja ribarstva i odustajanje od ribolovno ekološke zone dovesti će do toga da će moćne međunarodne ribarske flote uništiti naš riblji fond. A onda ćemo u Hrvatskim hotelima jesti isto to što se dešava i sa mesom, povrćem, voćem , odnosno jesti uvoznu ribu. Sedmo. Crno tržište kako na moru tako i na kopunu stvara nelojalnu konkrenciju našem turizmu i generira strahovito odljev novca izvan bilo kakve društvene kontrole. Vlada našla do sada učinkoviti mehanizam da se s time nosi. I na kraju, iz svega navedenoga može se zaključiti da je hrvatski turizam jedan pojavni možda čak slučajni oblik nekakave sporedne gospodarske grane. I ovim potpisanim memorandumom se i potvrđuje takav njegov status. Turizam je sigurno jedna od poluga dugoročno održivog rasta, i razvoja te jedna od glavnih gospodarskih djelatnosti i treba dobiti odgovarajuću i konkretnu podršku državne odnosno ekonomske politike a što na žalost do sada nije bio slučaj.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Jelena Pavičić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ministre, ja bih se za trenutak vratila samom dokumentu. Dokumentu koji vjerujem smo danas svi već mnogo puta pročitali i doista mislim da su nam poznati svi detalji. Naime već prvi ulomak intorniran je vrlo pozitivno i mislim da nam zapravo na žalost uljeva jednu lažnu nadu da isti taj memorandom u pozitivnom svjetlu zapravo gleda budućnost svakog hrvatskog građanina. No u drogom poglavlju taj se stav naravno rasplinjuje, ovdje stoji da je recimo javni sektor velik i nedjelotvoran kao da je to neka novsat. Pa zapravo ako hrvatskoj vlasti trebalo osam mjeseci da to zaključi mislim da su hrvatski građani to ipak znali mnogo ranije. SVakodnevno se zapravo susrećući i sa tromom birokracijom, sa samovoljnom nadležnih i njihovim arbitralnim pristupom rješavanja problema. U ovom poglavlju također se spominje naravno i inozemni javni dug u javnom i privatnom sektoru. A koncepcije interprecije toga duga javnosti već su zapravo odavno poznate. Dok su jedni za razvoj, za ulaganje, drugi očito u nemogućnosti da prate taj tempo potpisuju ovaj memorandum i na neki način u njemu traže alibi, bijeg pa čak i opravdanje za svoj vlastiti neuspjeh. Ali tko će zapravo građanima objasniti rečenicu, koju je zapravo svojim potpisom verificirao sam predsjednik Vlade gospodin Ivo Sanader gdje s evo u točki 12. kaže, ukoliko se mijerama u zdravstvu ne postignu zadani ciljevei povećati ćemo participaciju na medicinske usluge i ljekove, smanjiti broj oslobođenja od partaicipacije, te uvesti promjene u dopunsko zdravstveno osiguraje kojima će se smanjiti izdaci do 1. studenoga. I tu zaprao dolazimo do temeljnog problema za većinu hrvatskih građana. Koje su to mjere u zdravstavu i koje to zapravo zacrtane ciljeve te mjere zapravo moraju polučiti. Mislim da je posve jasno da je to smanjenje javne potrošenje. Mjere koje će dovesti do cilja, dakle do smanjenja javne potrošnje u sektoru zdravstva. A kako se ta javna potrošnja uopće može smanjiti. Pa samo ako bude manje bolesnika koji se trebaju liječiti u našem zdravstveno sustavu a doista na to ne možemo utjecati. I potpuno je izvjesno da zapravo sa tim prvim studenim građani već mogu očekivati i povećanje partaicipacije za medicinske usluge i ljekove. Smanjenje broja oslobođenja od participacije, pa i povećanje naknade za dopunsko zdravstveno osiguranje. U poglavlju o namjeri započinjenja srednjo ročnog procesa porene reforme također čitamo da je vlada svoje građane zbog povjerenja iskazanog HDZu na izborima. zapravo namjerava nagraditi i ukidanjem izvjesnog broja izuzeća od poreza na osobni dohodak. Dakle ukidanjem poreznih olakšica tj. ukidanjem porezne olakšice na pruženu medicinsku uslugu, koju smo sami platili. Objavljvanjem sadržaja ovog memoranduma koji se dva i pol mjeseca uporno želi sakriti od javnosti i rasprave u Hrvatakoj saboru, i koji se od strane potpisnika već dva i pol mjeseca pokušava marginalizirati ako nešto nevažno. Mislim da je hrvatskoj javnosti sve puno jasnije. Umjesto pregovora o tome kako ćemo imati kvalitenije uvjete života Vlada je zapravo prepustila MMF da određuje standard građana u 2004., 2005. i 2006. godini. Upravo iz toga razloga KLub zastupnika SDPa i predlaže da se u ovom Domu ne prihvati ovaj stand by aranžman sa MMFom. Mislimo zapravo da su građani tri puta prevareni. Prvi puta kada je 2002. HDZe tada u oprbi tražio da se potpisivanja, prije potpisivanja stadn by aranžmana provede rasprava u Hrvarskom saboru. Drugi puta zato što je taj isti HDZe bez saborske rasprave u vrijeme saborskog zasijedanja u srpnju potpisao taj isti dokument. I treći ptua kada je javnost vidjela sadržaj toga memoranduma koji je posve suprotan socijalnim i gospodarskim komponentama HDZovog predizbornog programa. Danas smo već čuli pokrenuti Hrvatsku na žalost može se unatraške. I evo dozvolite još samo vrlo kratko što nas to zapravo očekuje u idućoj godini. Vjerojatno nas očekuje nešto skuplja pločica andola, i skuplje kapi za nos, uvođenje participacija za djecu možda čak i za hrvatske branitelje , invalidae Domovinskog rata. Poskupljenje polica dopunskog osiguranja, i ukidanje naravno porezne olakšice na čitav niz pruženih medicinskih usluga. I što će zapravo našim umirovljenicima u konačnici povećanje njihovih mirovina za 4% kada će ionako sve to ali na žalost i puon više dati natrag državi zbog skupljih ljekova. Jednko tako suprotno obećanjima hrvatski branitelji invalidi Domovinskog rata ostati će očito i bez participacije na ljekove, a HDZe na žalost u kampanji obećavao i uvođenje particpacije za sve hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji. Ili pak možemo očekivati restrikcije na području zdravstva dakle štednju u investicijskom održavanju zdravstvenih ustanoav, zaustavljanje investicije izgradnju novih zdravstvenih ustanova. Možda restrikcije znači štednju u bolničkom potrošnom materijalu, pa možda čak i u skromnim bolničkim obrocima. Na sva ta pitanja zapravo hrvatski građani od vas očekuju odgovor. Ne samo kako će živjeti enego i sve više od čega će živjeti. Hvala.
Poštovana zastupnica Jagoda Martić.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, predstavnici HNBa kolegice i kolege. U ljudskoj je prirodi da se neke stvari lako i olako zaborave, a ono što se želi pamtiti i što nam se sviđa da pamtimo ne zaboravljamo tako lako. Zbog isitne koju trebamo reći u ovoj raspravi prisjetimo se kako je u ovom visokom Domu sada vladajući a onda oporbeni HDZe govorio o MMFu, i stand by aranžmanu sa MMFo koji je potpisala ondašnja koalicijska Vlada. Pa su se tada mogle čuti na račun MMF-a pa i slijedeći epiteti kao što je manekeni MMF-a, globalni policajci, tutori odozgora, pa je nadalje izrečena i sljedeća konstatacija: Činjenica je da nijedna uređena zemlja svijeta, niti jedna vlada koja drži do sebe neće potpisati stand by sa Međunarodnim monetarnim fondom, nemaju ga niti tranzicijski nam susjedi, susjedne zemlje, Slovenija, Mađarska ili Bosna i Hercegovina. A tko onda uzima i tko onda potpisuje ugovore sa MMF-om. U pravilu oni koji ne mogu vraćati svoje kredite, koji traže reprograme i tada MMF odgovara: OK, može, ali pod uvjetima stand by. Kako je Hrvatska država koja može vraćati svoje kredite, ne preostaje drugo nego zaključiti da svjetska financijska i politička javnost ne vjeruje previše ovoj Vladi i zbog toga traži i uvjetuje stand by aranžman MMF-a i naše hrvatske Vlade. Sve je to rečeno u ovoj sabornici od strane zastupnika iz HDZ-a. Da li onda po analogiji ovakvog razmišljanja to znači da svjetska financijska i politička javnost ne vjeruje današnjoj hrvatskoj Vladi. Pa ako i ne vjeruje, nije im za zamjeriti, jer teško je vjerovati netkome tko s pozicije opozicije govori jedno, kada dođe na vlast, retorika se promijeni, tko u predizborno vrijeme obećava jedno, a kada počinje obnašati vlast, vrlo lako odustaje od olako datih obećanja. Takvima je zaista teško vjerovati. No, vratimo se Memorandumu o ekonomskoj financijskoj politici koji je pred nama i koji je predmet ove večerašnje rasprave. U njemu u točki 11. između ostalog stoji, nema realnog povećanja mase plaća, što se treba postići unatoč višim isplatama plaća zbog tekuće racionalizacije sektora obrane, a to zapravo u prijevodu znači, masa plaća ostaje ista, jedino se povećavaju isplate, jednima se povećavaju isplate, konkretno sektoru obrane, a onda automatski znači, drugima se moraju ioi smanjiti plaće, ili se mora smanjiti broj zaposlenih. A s druge strane imamo najave od strane pojedinih ministarstava, konkretno Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti najavljuje znatno povećanje broje zaposlenih, zbog, kako tumači ministrica Kosor, nedovoljne ekipiranosti tog ministarstva. Zatim u točki 13. stoji, proračunom za 2005. godinu nastojat će se ostvariti deficit opće države od 3,7% BDP uz stalna nastojanja da se ograniče neto posudba HBOR-a. Kako bismo ovaj cilj postigli, namjeravamo obuzdati rast mase plaća opće države, tako da ne premašuje stopu inflacije. Znači, plaće i unutarnja potrošnja će biti pod ograničenjem, a to se osobito odnosi na plaće javnog sektora, a prisjetimo se što je ondašnji zastupnik, a sadašnji ministar financcija, gospodin Šuker, govorio prije 2 godine u ovoj sabornici. Citiram, "MMF se sa svojim iskustvima nije pobrinuo da nam pomogne na koji način da neke stvari kvalitetnije odradimo, nego su do najsitnijih detalja ušli u rashodovnu stranu, pa čak do toga da nam određuju kakve će nam biti plaće. Sa smanjenjem plaća mi nijednog kvalitetnog stručnjaka nećemo dobiti u državnu upravu i ne možemo očekivati da ćemo sa nekvalitetnim ljudima i loše plaćenim ljudima, što nam diktira MMF, imati kvalitetnu upravu". To je govorio zastupnik Šuker, a ministar Šuker nam danas priča drugačiju priču. Znači, s jedne strane nema povećanja mase plaća, a s druge strane, u narednom razdoblju možemo očekivati porast cijena, jer je zbog porasta cijena nafte, pritisak na cijene već formiran i očekuje se da se on odrazi na tržištu. Znači, za očekivati je rast troškova, uz formiranje više inflacije nego je bila do sada, na što ukazuje i MMF. Ako malo uzmemo proračune sindikata i predviđanja sindikata, pa tako oni kažu da je potrošačka košarica u lipnju 2002. iznosila za Republiku Hrvatsku 5.069 kuna, a u lipnju 2004. 5.332 kune. Kako u zimskim mjesecima, prvenstveno zbog visokih troškova grijanja, troškovi porastu i do 15% sindikalne procjene govore da će ove zime prvi puta sindikalna košarica probiti granicu od 6.000 kuna. I ako sad to malo se poigramo pa pretvorimo u američke dolare, onda možemo reći da je trebalo 4 godine da sindikalna košarica sa 601 dolara 1994. godine naraste na 762 dolara 1998. godine, znači za 161 dolar se povećala u 4 godine, a sada će očito za 4 mjeseca narasti sa 900 dolara na 1.100 dolara, što je povećanje u 4 mjeseca od 200 dolara. A jedno od datih obećanja ove Vlade, što smo večeras više puta isticali je rast životnog standarda. Ako s jedne strane nemamo rasta plaća, a s druge imamo rast inflacije, zaista mi nije jasno, kako Vlada misli da će se to pozitivno odraziti na rast životnog standarda građana. U onoj čuvenoj jamtvenoj kartici obećano je smanjenje poreza, gospodarski rast, rast zaposlenosti, rast životnog standarda i članstvo u Europskoj uniji i NATO-u. Ta obećanja su data i u programu je Vlade koji nam je bio prezentiran u ovom visokom domu. Sve to krasno zvuči i nema onoga tko ne bi poželio ostvarenje svih tih obećanja, ali nažalost memorandum o ekonomskoj i financijskoj politici koji je pred nama govori nam sasvim drugačije. Nema smanjenje poreza, čak što više očekuje se povećanje porezne presije i nova porezna opterećenja građana i gospodarski rast je usporen, u poticanju izvoza nije ništa učinjeno, rebalansirani proračun sužava mogućnosti novog zamaha, još će se manje ulagati u znanost, tehnologiju iobrazovanje, pa prema tome ni problem zapošljavanja nema trajnijeg rješenja. Nema izgleda za veća strana ulaganja i brzo će se usporiti investicije države, a sve će se to itekako negativno odraziti na standard građana. Bez ikakvog se pretjerivanja može konstatirati da će stanovništvo u narednom razdoblju najviše doći pod udar mjera iz stand by aranžmana. I na samom kraju, sve ovo što sam nabrojila i sve ono što su moji kolege prije mene govorili, je zaprvo nova jamstvena kartica ove Vlade koja građanima Hrvatske ne jamči ružičastu budućnost. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Anton Peruško.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, gospodo iz Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege. Ja moram reći da se čovjek najmanje jedanput u životu mora suočiti sa istinom, da istini mora pogledati u oči, ma kakva god ona bila, makar bila i gorka. Na lažnim obećanjima se ponekad mogu primjerice dobiti izbori, ali onda dođe ovaj trenutak istine i trenutak istine za HDZ i ovu Vladu, što je manje bitno. Bitnije je to što je trenutak istine došao zapravo za hrvatske građane i to je ono što najviše boli. Po meni, Memorandum govori o tome što u neposrednoj budućnosti očekuje hrvatske građane i po meni, kako ga ja čitam, najmanje bolno što nas očekuje je brza i netranparentna privatizacija, gospodarska kriza koja će se slamati na leđima radnika, očekuje nas nove participacije u zdravstvu, zamrzavanje mase plaća, smanjenje investicija na primjeru ceste za 700 milijuna, ograničenje za lokalnu samoupravu, sredstva od koncesija umjesto da idu u razvoj idu u proračun, to znači, u potrošnju. Smanjenje sredstava potpore u poljoprivredi, ribarstvu i subvencija u brodogradnji o čemu ću nešto posebno kasnije reći. Ukidanje pojedinih nultih stopa kao primjerice na mlijeko i kruh. Sigurno nas, po meni, očekuje daljnje otpuštanje radnika, očekuje nas također smanjenje učešća mase mirovina u GDP-u, a ne porast kao što je trenutno vladajuća stranka u predizbornoj kampanji obećavala i definitivno nas očekuje gospodarska kriza koja će, kao što sam rekao, se slamati na leđima siromašnih. Ja bih volio da griješim. Ne zbog SDP-a ili HDZ-a nego zbog građana Hrvatske, ali bojim se da sam u pravu i najviše me zabrinjava to što u svom uvodnom obrazloženju ministar Šuker osim prizivanja prošlosti nije ponudio nikakva rješenja. Ja bi poručio gospodinu ministru, dobro da priznajemo. Bivša koalicijska Vlada bila je neuspješna, dovela je zemlju, kažete u deficit od 6,3%, što nije točno, ali ja o tome ovdje neću sada obrazlagati. Ali smo zato izgubili izbore i sad se pitamo što vi to nudite, što vi to novo nudite, što vi nudite građanima Hrvatske, kako kanite izaći iz ove teške situacije. Mislim da je to ključno pitanje jer nije zadatak Vlade da traži alibi već da traži kako da izađe iz takve situacije u kojoj se, kao što kaže ministar Šuker, našla zbog grijeha bivše Vlade. Mislim da je to ključno pitanje na koga bi trebalo dati odgovor i ja bi se sada u svom nastavku kratkog izlaganja osvrnuo na nešto što me posebno tangira, a to su potpore i subvencije. Mislim, dakako, na poljoprivredu, ribarstvo i posebno brodogradnju jer dolazim iz takvog kraja gdje je jedan brodograđevni gigant. Pročitao sam malo u pripremi za ovu raspravu fonograme iz izlaganja ministra Čobankovića kad smo govorili o potporama u poljoprivredi i ribarstvu i vrvi brojnim obećanjima o stoci za klanje, maslinama, vinogradima, ne znam kojim sve poljoprivrednim kulturama. Također i ulaganje potpora u proizvodnju hrane iz plave njive, a neki dan su na Rabu imali susret hrvatski ribari i iznijeli jednu ocjenu koja je po meni vrlo točna, a to je da nikakva Hrvatska mornarica, nikakva Hrvatska policija, Hrvatske kapetanije pa ni Obalna straža neće riješiti pitanje prelova u ribolovnom ekološkom pojasu, ukoliko tamo ne bude Hrvatskog ribarskog broda, a biti ga neće jer se smanjuju potpore među ostalim i za brodogradnju. I sad si ja postavljam pitanje koja je onda sudbina Hrvatske brodogradnje? Koja je sudbina 5 velikih i više manjih brodogradilišta u Hrvatskoj? Koja je zapravo sudbina 12 tisuća radnika u 5 najvećih brodogradilišta i oko 5 tisuća kooperanata ako se zna da je država većinom, i to izrazito većinski vlasnik ovih brodogradilišta, a u proizvođačima razno razne brodske opreme zaposleno je diljem Hrvatske još oko 26 tisuća radnika. Hrvatska brodogradnja se na svjetskom tržištu afirmirala brodom kao vrhunskim industrijskim proizvodom, složene strukture, a dokaz tome je da je u posljednjih 25 godina 22 broda izgrađeno u Hrvatskim brodogradilištima su proglašena kao "brodom godine". U cijeni koštanja broda danas se udio domaće supstance penje na oko 65% te je brodogradnja vrlo značajna ne samo za Jadransku regiju, već za cijelu Hrvatsku, a ima zbog velikog broja uposlenih i značajnu socijalnu komponentu. Izvozom od 500 do 700 milijuna dolara daje značajan doprinos uravnoteženju vanjsko-trgovinske i platne bilance zemlje. Hrvatska se brodogradnja nalazi na 5. do 6. mjestu u svijetu po proizvodnji, predviđanja za narednih 10 godina govore da će potražnja za novim brodovima rasti. Dakako uz neizbježne ciklične, cikličnost ponuda i potražnja. Koalicijska Vlada sa zaključkom od 2002. godine obvezala subvencionirati gradnju broda u Hrvatskim brodogradilištima u iznosu od najmanje 10% na realiziranu prodajnu cijenu broda. Ukoliko ova HDZ-ova, odnosno hrvatska Vlada to ruši, i dovodi brodogradnju u nepovoljan položaj, a to nedvojbeno proizlazi iz točke 2. Memoranduma jer se govori o smanjenju subvencija, a znamo da će druge godine biti isporučeno više brodova nego tekuće. Prema tome, sredstva za subvencioniranje tih brodova nakon što budu isporučeni su potrebna veća nego što su ove godine, a idemo na smanjenje tih sredstava. Iako znamo da je u knjigama ponude narudžbi u Hrvatskim brodogradilištima ubilježeno 72 nova broda čija je vrijednost preko 2 milijarde dolara, onda kako i na koji način ići na smanjivanje tih subvencija za brodogradnju. Brod je, dakako, zajednički pothvat brodograđevne i prateće industrije. Ugovara se na duži period, a kao proizvod kroz multiplikativne učinke postiže se značajno veća davanja državnim financijama od subvencije države i, podvlačim, posebno ima značajnu socijalnu komponentu. Prema tome, ono što se na porez uprihodi u državni proračun i na drugim davanjima je kudikamo značajniji iznos od subvencija koje država daje u brodogradnju. A ukoliko to planiramo smanjiti, a nedvojbeno iz točke 2. to proizlazi, onda se ja pitam koja je sudbina tih kvalitetnih 5 velikih Hrvatskih brodogradilišta. A kako dolazim iz Pule, iz grada jake i u svijetu priznate brodograđevne industrije "Uljanik", Istarskog giganta koji je svojevremeno upošljavao i do 10 tisuća radnika. Danas nešto preko 2 sa zaposlenicima u grupi oko 3 i po tisuće njih. Svi radnici koje smo u "Uljaniku" školovali i koji su otpušteni, nažalost, lako su našli zaposlenje u Italiji i Njemačkoj, itd., što govori o njihovoj kvaliteti. Uz to, "Uljanik" spada među onda Hrvatska brodogradilišta koja ostvaruju pozitivan rezultat i samo "Uljanik" ima veću vrijednost od temeljnog kapitala. Ukoliko idemo na ove restrikcije, u subvenciji brodogradnje pitam vas, gospodo iz Vlade, da li ćemo uništiti i ovo što kvalitetno imamo? Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo tri ispravka netočnog navoda. Prvi je zastupnik gospodin Emil Tomljanović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, stvarno moram ispraviti netočan činjenični navod uvaženog kolege koji je kazao, "ovaj će sporazum rezultirati", citiram, "gospodarskom katastrofom koja će se slomiti na leđima sirotinje". To ne samo da nije točno iz ovoga što je napisano u ovom sporazumu nego ima jedan prizvuk takve katastrofičnosti stvaranja atmosfere, ne znam, propasti ili da ne upotrijebim još koju goru riječ. Mislim da je apsolutno na kraju ove rasprave ovakvo obraćanje ili istup nepotrebno. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Ima, ima zastupnik pravo smatrati da je katastrofa. ... [[Upadica se ne razumije.]] Tako, molim vas, nemojte. Pucati se može, ne mora se pogodit, a troši se barut, je li? Idemo dalje. Ispravak netočnog navoda, gospodin Jelkovac. Izvolite, Vlado.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Peruško je rekao da je HDZ i Vlada prevarili građane, što naprosto nije točno, a nije moguće sada niti ocijeniti. To će biti moguće ocijeniti nakon nekog vremena. I druga stvar koju želim ispraviti je izjava da ministar tijekom današnje rasprave ili svog govora nije ponudio nikakvo rješenje. Također nije točno jer rješenje je ponuđeno i u Sporazumu sa Međunarodnim monetarnim fondom u programu ekonomskoj i financijskoj politici ali i programu Vlade Republike Hrvatske. Konačnu ocjenu naravno dati će birači na sljedećim izborima. Hvala.
Hvala lijepa. Još jedan ispravak netočnog navoda Petar Mlinarić izvolite.
[[Govornik se naknadno uključio.]] napravili za 4 godine, primjer je isplate pšenice i poticaji to vi ni u snu niste imali. Hvala.
Hvala lijepa idemo dalje sa raspravom. Riječ ima gospodin Marin Jurjević izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ja ne bih ni govorio da je kolega ministar bio ovdje dok sam imao onu malu repliku dok su još bile dozvoljene ali ustvari ono što me zanima, iz ovoga preko 6,5 sati ovdje govorimo nekako se ispostavilo nije bilo proturječenja a to je i rekao uostalom gospodin Hebrang da je ovo politika HDZ-a. Dakle nije nam nametnuto, to je naša politika. I ja cijenim taj pristup otvoren, iskren i pošten politički i ljudski to je naša politika, to nije nametnuto nego smo mi ovo nametnuli MMF-u jer on nije imao ovako velike zahtjeve od nas, da mi na ovakve restrikcije, a mi smo rekli možemo mi i više nego što vi možete zamisliti. I sada mi se čini gospodine ministre ja imam takav dojam, da je ovo kao neki bič ovaj memorandum, ali kojim će se mlatiti po leđima najugroženiji slojevi društva. Niti mi saborski zastupnici bogami ni vi članovi Vlade, je li volio bih da mi objasnite ovu rečenicu naprimjer: "ograničavanje broja recepata po liječniku koju refundira HZZO". Koga će pogoditi ovo ograničenje? NI vas, ni mene, ni mnoge od nas, ni onima koji pripadaju našem socijalnom statusu ili sloju kako hoćete, pogodit će ona najugroženije kojima treba takva vrsta pomoći ako ćega, oko liječenja. Dakle kod onoga što je elementarno za socijalno senzibiliziranu državu. Bi li mi objasnili ovu rečenicu: "Povećat ćemo participaciju za medicinske usluge i lijekove, smanjiti broj oslobađanja od participacije, dodatno ograničiti potrošnju u zdravstvu". Koga će ovo pogoditi, što mislite? Neće one koji mogu platiti privatnu kliniku, u privatnu polikliniku, koji mogu ići u Švicarsku se operirati, iako je ovdje dobro ali kad se može zašto ne. Pogodit će one koji nemaju ništa skoro, koji ovise upravo od ovoga, o onome što mu država pomaže da bude živ, da se radi o zdravlju. Možda sam ja krivo shvatio pa zato molim da mi objasnite da li ja to dobro mislim. Što znači ovo sniziti ulaganja u ceste i autoceste, pa toliko smo slušali o tim tko je počeo graditi, tko je zamislio, to je se prvi ujutro probudio i rekao itd, ja znam da su mnogi govorili ali da je autocesta gotovo bila završena kada ste vi došli na vlast, a da su prije bile priče. Da li ovo sada znači sniziti daljnja ulaganja u ceste i autoceste da će propasti ovo što je izrađeno ili neće se održavati a ono do Dubrovnika autocesta, malo sutra što bi neki rekli, da li to znači, je li se ja varam ili je ovo neka fraza, sintagma ili rečenica koju ja teško mogu razmjeti s obzirom na sve ono što sam čuo u kampanji od vaše strane. Obećavali ste da ćete smanjiti stopu PDV-a, ovdje kažete da se od toga odustaje ali vi dodajete ono da ćete smanjiti, smanjit ćemo broj roba koje podliježu nultoj stopi PDV-a. Da vas ja sada pitam koliko košta litra mlijeka ne znam bi li vi pogodili ali to vam zna svak tko je ugrožen i tko nema novca. Ne mislim vi, ajmo reći netko drugi, vi bi. Kilo kruha, ovoga ili onoga koji je jeftiniji. Što mislite koji su oni što idu čekati u redove da plate račun za struju, ne idu na poštu jer im je to skupo, njih će ovo ugroziti. Zato ja nekako u ovom papiru vidim bič koji će šibati po leđima najugroženijih, a ne po našim leđima, i vašim i mojim. Brodogradnja, govorio je moj kolega o brodogradnji ja sam nešto govorio o Jadroliniji kada vas nije bilo pa želim ponoviti da, kolega Tomljanović je to spominjao je smanjene su cijene sada i dobro je da su smanjene sada, prošla je sezona itd. ali što će se desiti kada ne bude subvencija što će se desiti sa tom firmom kojoj zajedno sa Hrvatskim šumama obećajemo otpustit ćemo jedan veliki dio radnika, pa ćemo vas prodati, što će se dešavati u uvjetima između ostaloga kada su se smanjile cijene ... da li će se obezvrijediti ta firma, pa onda prodavati, firma od nesumnjivog državnog interesa. Mislim da smo mi u Dalmaciji itekako zainteresirani od otoka pa dalje da ne pričam uopće što to znači. Mi smo se ovdje gospodine ministre jednu večer u kasne sate kao i ove kada nije bilo nikakvog prijenosa ali nema veze, ljudi smo govorimo i bez televizije, što nas briga govorimo između sebe za dobro opće dobro, govorili smo o Hrvatskoj željeznici. Vi ste tada rekli da neće do Splita nagibni vlak do 6, 5. mjeseca pa gospodin Kalmeta rekao da hoće, pa ste vi rekli ajde ipak hoće neće itd, on je krenuo. On je krenuo, ali je putovao puno duže od onoga što je bilo predviđeno, nije rekonstruirana pruga, danas vozi za Rijeku ta kompozicije, između Splita i Zagreba ne. DA li ovaj memorandum znači odgađanje na neodređeno vrijeme kretanja tog nagibnog vlaka između Zagreba i Splita. Mislim da ni vas ni mene to neće možda toliko pogoditi koliko studente i sve one koji su upućeni na Zagreb, ili ovaj iz Zagreba u Split itd, koji putuju koji bi putovali tim vlakom brzinom i cijenom koja im je obećana. Spominju se ovdje i umirovljenici ja sam rekao sintagma, dug umirovljenicima je stavljena u navodnike, volio bih da mi objasnite zašto, je li možda sumnjate da toga duga nema kao što se dugo govorilo iz vaših krugova, da je to izmiošljotina onih koji su 2000. došli na vlast pa priznali taj dug. Što ovo znači u navodnike stavljanje dug umirovljenika. Ne znam zašto je to u navodnike ako on postoji i ako ga kanite vratiti i ako kanite ispuniti vaše obećanje da će do kraja godine prosjećna mirovina biti 50% prosjećne plaće u Hrvatskoj. Hoće li to biti gospodine ministre jer i to su jedni od najugroženijih slojeva koje također pogađaju one priče sa receptima i tome slično. I na kraju često smo slušali ovdje optužbe da smo rasprodali porodično srebro, da nemilice privatiziramo, iako je istina sasvim drugačija itd, moglo bi biti neke kritike da se tu nije dovoljno napravilo ali vi ste na kraju zaključili namjeravamo ponovno ubrzati privatizacijski proces. Nije čudno što kod mnogih ovo izaziva blagu strepnju, zbog toga što nismo sigurni na koji način će se ta privatizacija odvijati, nedaj Bože na onaj način kao što je to bilo do 2000. godine. Evo, to su neka pitanja koja sam ja vama htio postaviti.
Zahvaljujem posebno gospodinu Jurjeviću, vrlo je poticajna, ako smijem komentirati. Vrlo je poticajno, zahvaljujem. Ima dva ispravka netočnog navoda. To je prvi Ivan Bagarić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja bih ispravio netočan navod kojim se redovito danas ponavlja večeras, a vezan je za participaciju i recepte i dovođenje participacije i recepata sa stand by aranžmanom i Međunarodnim monetarnim fondom. Dakle, ministar Hebrang je najavio u sklopu reforme zdravstvenog sektora i prije potpisivanja ovog sporazuma ove mjere, i one su isključivo u smislu racionalizacije sredstava u javnoj potrošnji, u zdravstvu, imaju ga i druge zemlje koje nemaju veze sa stand by aranžmanom, gdje su ga potpisale sa MMF-om i participacija kao takva ima druge efekte, ne samo prikupljanje novaca, nego i odvratit ljude od prekomjernog korištenja zdravstvene zaštite i trošenja novaca koji se mogu upotrijebiti na drugi način i u druge svrhe i u svrhu solidarnosti, dakle kako bi se sačuvalo više sredstava za ono i usmjerilo i tamo gdje je veća potreba od toga. Prema tome, to nema veze sa ovim. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, kolega je veći dio ispravio ono što sam ja mislila. Međutim, evo u više navrata i kolega Jurjević i više zastupnika iz SDP-a isticali su ovo da će doći do smanjenja broja recepata, povećanja participacije, pa ja ne mogu da se ne zapitam da li su možda zamijenjeni materijali? Jer ja ovdje vidim reforma zdravstvene zaštite u prošlom memorandumu piše fino smanjenje razine i trajanje isplate naknade za bolovanje povećati, uvesti participaciju za lijekove i određene zdravstvene usluge, te smanjiti broj onih koji su oslobođeni od plaćanja participacije, uvesti proračunsku gornju granicu za potrošnju ambulantu i poklinika i smanjenje kapitalnih ulaganja u investiciju u zdravstvu. A također što se tiče te brige, tolike brige za zdravstvo ovdje isto imamo u materijalu od bivše Vlade i u memorandumu piše isto tako jasno, da iako su izravne subvencije za željeznicu i brodogradilište povećani udjel svih subvencija iz bruto društvenog proizvoda više je nego kompenziran nižim transferima za mirovine i zdravstvo. Pa zaista ne stoji tvrdnja da ova Vlada znači potpisivanjem memoranduma je, ide na štetu zdravstva.
Hvala lijepa. Evo gospodo, apel koji je iznio predstavnik Kluba nije urodio nikakvim plodom. I moram nažalost ovdje konstatirati da u ovoj sabornici sjede zastupnici samo triju stranaka, HDZ-a, SDP-a i DC-a. Što pokazuje nešto da onima koji su tu nešto uvodno govorili nije stalo do rasprave. A ja mislim da budući da nije urodio plodom ovaj apel da se strpe kolege i ima i njih jedno 15, pa ćemo ih saslušati, pa kad završimo. Sada ima riječ ministar, prije nego, evo dalje dao riječ.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Razmišljajući da li se uopće više ima smisla javljati, no, očigledno je da se danas cijelo vrijeme iz ovog memoranduma želi iščitati nešto što ne piše unutra. i to je prisutno cijelo vrijeme. Dakle, želi se iščitati da se neće ulagati u autocestu. Što naprosto nije istina. U projekcijama proračuna, a fiskalne projekcije 2005., 2007. su dostupne svima, jasno piše da deficit Hrvatskih autocesta planiranih u 2005. je 3,2 milijarde. Planirani deficit 2003. je bio 3,4 milijarde, a vi ste ga izmjenom dodatka memorandumu smanjili za 700 milijuna. Proračun 2004. je veći za nešto manje od 4 milijarde od proračuna 2003. godine. i vrlo interesantno da taj proračun ne garantira ništa, ni socijalna davanja, ni mirovine, ni razvoj, ni plaće. A vrlo interesantno da sa 4 milijarde manjim proračunom sve se to moglo napraviti, sve je bilo fantastično. Jedna vrlo čudna matematika. Danas smo čuli niz teorija, pa tako smo čuli da deficit ne ovisi o dugu. i milijun drugih stvari. Također ovdje se danas čulo da ova Vlada ukida nulta stopu PDV-a na mlijeko i kruh. Dajte mi pokažite gdje to piše. Dajte pokažite i jednu izjavu bilo kojega dužnosnika iz Hrvatske vlade da je to rekao. Ovdje ste danas silno pričali o ukidanjima olakšica. Dajte mi pokažite jedan dokumenat Hrvatske vlade gdje to piše. Vi ste iščitavali ono što ste htjeli pročitati, što ste htjeli da piše unutra, da bi mogli napasti HDZ-ovu vladu. Međutim, to na vašu veliku žalost i na sreću hrvatskih građana unutra ne piše. Ali ste istovremeno zaboravili memorandume koje ste vi potpisivali. i ne možete preskočiti jedan period koji je bio prije i reći to nema veze, ajmo danas ovako razgovarati. Ja sam tu u ovoj sabornici četiri godine slušao priču o 9 milijardi neplaćenoga. A danas od tih 9 milijardi, 5 milijardi plaća ova Vlada, jer su izdane obveznice koje dolaze na naplatu. Dakle, onda ste vi mogli nama prigovarati što ste naslijedili, a mi danas Bože sačuvaj da bi smjeli usporediti neke stvari. Rekli ste da ova Vlada ni ja kao predstavnik Vlade nismo ponudili ništa. Pa pročitajte si fonogram uvodnog obrazloženja. Ali ne možete reći da potrošeni novci unaprijed da zaduženje koje je na granici već kritičnoga nije nešto oko čega bi se trebali zabrinuti. Ako ste vi koncept gospodarskog rasta bazirali na jednu nekontroliranom zaduženju, mi smatramo da to ne treba ići tako. Međutim, ima jedna druga stvar. Danas sam ovdje čuo priču da ova Vlada stopira razvoj jedinica lokalne samouprave. Ja sam kao gradonačelnik u jednom gradu koji je izuzetno solventan čekao 10 mjeseci dozvolu za zaduženje. Zašto? Zato što je bilo rečeno, zapravo bilo u Zakonu o proračunu zabrana, apsolutna zabrana zaduživanja jedinica lokalne samouprave. Zašto? Zato da ne utječu na deficit, i to piše u vašem stand by aranžmanu. Onda ste prilikom rebalansa proračuna izmjena Zakona o izvršenju proračuna dali mogućnost zaduženja jedinica lokalne samouprave. Zašto? Zato što se do kraja godine moglo zadužit samo par jedinica koje su provele kompletnu proceduru. Dakle, 2003. godine je bilo u redu kad se uopće nije smjelo zadužiti jedinica lokalne samouprave, a 2002. kad su jedinice lokalne samouprave se mogle zadužiti, to nije u redu. nevjerojatno, to je fantastična logika. Istovremeno, govorimo o nadmetanju tko može bolje. Pa ova Vlada nije krenula od deficita 5%, pa ga sama ispunjivala 4%, kao što se to dogodilo 2003. i bila danas vrlo čudna diskusija kolege Crkvenca koji je rekao, pa mogli smo napraviti deficit ovakav i onakav. Vi ste krenuli sa pregovorima sa memorandumom, sa deficitom od 5% u 2003. godini, da bi na vaš prijedlog se taj deficit smanjio 4,5%. Ja ne bih imao ništa protiv toga da ste vi njega ostvarili. Ali osnovni problem, što vi stalno želite iščitat nešto čega unutra nema. Čega unutra nema. To je vaš problem. I zato jeste tražili raspravu. Pričali ste o nekakvim tajnim potpisanim dokumentima, o ne znam čemu. Pričali ste da je memorandum potpisan za pola sata. Svašta je bilo. Ja ne znam je li tko od vas sjedio u suprotnoj prostoriji dok smo mi pregovarali sa MMF-om? i kako su to bili lagani pregovori, nevjerojatno. Vi ste se tukli da bi izborili a mi smo za pola sata dogovorili ono za što ste se vi tukli. Ako ste vi imali deficit od 3,4 milijarde za autoceste mi ove godine imamo deficit od 3,4 milijarde za autoceste, sljedeće godine 3,2 milijarde onda ne shvaćam koji su to vaši velebni uspjesi ili s druge strane naši velebni neuspjesi a financijski pokazatelji su potpuno identični. Hrvatske željeznice, da, da ste vi uredno proknjižili onih milijardu i 600 milijuna prošle godine iznad crte pa ne bi ih ove godine mi morali knjižiti i to je bio problem nagibnog vlaka kolega Jurjeviću, zato jer ste potrošili novce unaprijed, novce koje niste željeli prikazati, novce koji su uredno evidentirani u Hrvatskoj narodnoj banci kao zaduženje, novci koji su uredno evidentirani u poslovnim knjigama HŽ-a ali nisu evidentirani u državnom proračunu. Danas ovdje govorimo o poreznim olakšicama. Kad se govori o tome ja sam ne jedanputa rekao da određene olakšice su imali socijalni predznak. To nikad nisam sporio. To nisam sporio ni kao zastupnik kad sam govorio o tim olakšicama, međutim ne možete vi osporiti jednu drugu stvar koja je nota bene činjenica a to je nakon 25% obrađenih poreznih prijava da nažalost onima kojima su namijenjene te porezne prijave, zapravo te porezne olakšice, onima koji trebaju tek kupiti stanove oni jednostavno ne mogu iskoristiti 48 tisuća jer nemaju tolika primanja, nažalost nemaju tolika primanja. Ja ću vam podastrijeti statistiku pa ćete vidjeti da jedna vrlo mala skupina građana je iskoristila preko 80% ovih olakšica kod poreza na dohodak ali istovremeno ste spremni tvrditi da će ova Vlada ukinuti porezne olakšice, ne znam na temelju čega. Tu ne piše. Nije istina. To vi tako isčitavate. Dakle, ono što sam rekao predzadnji put kad sam danas govorio naš najveći problem smo mi sami sebi. Mi promijenimo metodologiju pa velimo da se po tome ne smije računati deficit. ... [[Govornik se ne razumije.]] bitno. Vi možete pričati da je deficit 5,1, mi ćemo pričati da je 6,3 ali najbitnije da je novcima poreznih obveznika plaćeno ono što ste vi potrošilik, to je najbitnije od svega i to nitko ne može osporiti. Svi ti računi se mogu dokumentirati i mogu se prikazati. Druga stvar, braniti nekome da govori, koristiti izraze koji su u ovom Saboru bili nezamislivi u prošlom sazivu jer nijednom HDZ-ovom zastupniku nije ni palo na pamet rabiti takve izraze je nešto čemu se sigurno mi kao vladajuća koalicija nećemo se nikada spustiti na takav nivo jer čak tvrditi da u AVISU piše nešto drugo od onoga što piše je u najmanju ruku smiješno. Nigdje se ne spominje stečevine nulte stope prije 1991. godine, to jednostavno u AVISU ne piše. Pa jedan je AVIS Europske unije, nije ju pisao ni Sanader, ni Žužul, nitko drugi, AVIS je napisala Europska unija i unutra piše o nultoj stopi PDV-a. Dakle, sukladno tom pozitivnom AVISU mi smo samo to stavili u memorandum s tim da na kraj pameti nam nije ukidanje u ovom trenutku nikakve nulte stope na kruh i mlijeko, a vi to cijelo vrijeme izvlačite, cijelo vrijeme politizirate i normalno očekujete s druge strane da kao predstavnik Vlade ovdje šutim i da ništa ne govorim i da vas pustim da vi stalno izvlačite nešto što jednostavno u memorandumu ne piše ali vas izuzetno smeta kad vam se podastre ono što ste vi potpisivali. I ono što je kolega Crkvenac rekao on je dobro rekao. Svi memorandumi su potpisani u određenom političkom okruženju, u određenim situacijama i ekonomskog razvoja i svega. Dakle, i vaš prvi je različit od drugog memoranduma. Kad govorimo o tome da li ga je trebalo raspraviti u Saboru ili nije ja vam postavljam jedno pitanje zašto vi memorandum koji je zapravo dodatak memorandumu koji je bio vrlo bitan niste raspravili u Saboru prošle godine u sedmom mjesecu. Zašto? A ovaj ste raspravili, ovaj prvi ste raspravili iz jednostavnog razloga što u prvom memorandumu ništa nije bilo sporno jer to je bio samo nastavak memoranduma koji je izlazio. Međutim, osnovni problem, ja ponavljam i dalje, ove Vlade je bio što stand by aranžman nije bio zaključen i to nije zbog ove Vlade nego zbog toga što je Međunarodni monetarni fond zaključio da prošla Vlada nažalost povlačim nije ispunila skoro nijedan kriterij iz potpisanog stand by aranžmana.
Hvala lijepa. Prije nego, evo tri ima ispravka netočnog navoda, ja bih vas molio. Molio bih vas da budemo strpljivi, da saslušamo sve što se ima reći i sa velikom nadom da kad dođu na red nakon 18 dosadašnjih iz SDP-a, kad dođu na red zastupnici HDZ-a da će se kolegijalno saslušati kako što sada zastupnici HDZ-a i gospodin Piplović ovo slušaju. To govorim zbog toga što se neće prihvatiti apel koji smo ovdje iznijeli pa ćemo nastaviti radom. Ima još sedam i ima još jedno 25 rasprava. Sada ima ispravak netočnog navoda prvo gospodin Nenad Stazić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa naprosto nije točno da mi isčitavamo nešto što ovdje ne piše i da izmišljamo i da vam podmećemo kako vi namjeravate ukinuti nulte stope na kruh i mlijeko. Mi najprije nismo toliko nepismeni da bi čitali ono što ne piše. U točki 14. piše kako planirate smanjiti broj roba koje podliježu nultoj stopi PDV-a. Tih roba je pet, kruh, mlijeko, knjige, ortopedska pomagala i medicinski implantati. Ako ne mislite na kruh i mlijeko recite na koju mislite. Je li mislite na knjige, je li mislite na ortopedska pomagala pa da znamo invalidima reći nećete moći više kupovati ortopedska pomagala po nultoj stopi PDV-a ali recite na koju od tih pet roba a ne da nam imputirate da mi čitamo nešto što ne piše jer upravo to ovdje piše. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospodin Ivan Leko.
Gospodine potpredsjedniče Josip Leko a ne Ivan Leko.
Ja se ispričavam, to je automatizmom bilo nekim.
Nemojte me automatizmom molim vas.
Ja sam se gospodine Josipe Leko ispričao pa ja se nadam da kad se čovjek ispriča da vi to prihvatite.
Sve je u redu. Ja sam ispriku prihvatio ne automatizmom. Poštovani ministar nas optužuje da mi isčitavamo nešto čega nema. Ja bih rekao da bi nas trebao optužiti mi tražimo a nečega nema kao što je program Vlade koji bi omogućio zapošljavanje ili kao što je Vlada obećala stvoriti manju i efikasniju državnu upravu da se nalazi tu i da su za to predviđena sredstva. Nije nego je državna uprava povećana i još neefikasnija. To je istina.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin Miroslav Korenika.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodin ministar je rekao da je ovdje u prošlom sazivu Sabora nije bilo izraza koji su bili neprimjereni od opozicije prema vlasti. Moram reći da to naprosto nije točno jer samo se sjetimo rasprava o braniteljima, rasprava o ribolovnom području kada smo mi iz ondašnje vlasti i zastupnici i članovi Vlade bili proglašavani izdajnicima nacionalnih interesa. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin Slavko Linić. Izvolite!
Ispravljam nekoliko puta danas iznesenu tvrdnju da pretposljednji stand by aranžman nije realiziran i da nije realiziran zbog toga što nije ispunjen skoro ni jedan kriterij. Evidentno da gospodin Šuker neće da prođete, provo, drugo treće izvješće misije MMFa i da u toj trećoj piše što još treba izvršiti da bi ispunjen bio stand by u prošom sazivu. I isto tako se zna njegova sudbina. Prema tome mogu prihvatiti da 1000 puta ponovljena neistina možda će biti istina. Ali to nije istina. To nije istina. Pretposljednji stand by aranžman je realiziran i završen realiziran i završen. I samo jedna točka ostala neizvršena. SAmo jedna. SAmo jedna. Evo vidite to je vaša istina i vi ju želite tisuću puta ponoviti. Ali nije problem Gospodine potpredsjedniče ministar dobacujte. Ne ja sam završio. /Govornik se isključio/ … vrlo jasno reći, zadnji potpisani stand by aranžman je završen i istekao. I samo jedna neizvršena obveza. A možete provjeriti koja. To je točna činjenica a dokumentitati ćemo ju kada imamo 1000 puta ponovljenu neistinu.
Zahvaljujem. Ja mislim da je bilo dovoljno vremena jeli tako. Koliko želite. Ovako ne možete sada ministre nego kada još jedan bude raspravljao. Onda sada je na redu gospodin zastupnik Mato Gavran
Uvažavam da je vrijeme poodmaklo i umor. Ja sam Mato Gavaranl Poštovani gospodine potpredsjedniče, Hrvatskog sabora poštovani gospodine ministre. Uvažena gospodo predstavnici Hrvatske narodne banke, kolegice i kolege. Evo ja sam 7 sati strpljivo čekao da dođem na red. Što nedvojbeno nadam se, potvrđuje da spadam u grupu onih kojima je itekako stalo da uzme učešća u ovoj vrlo značajnoj temi. Ne zbog toga da bih napadao našu vladu, ponavljam našu Vladu ne zbog senzacionalizma kako to netko ovdje večeras reče, već naprosto zbog zabrinuosti za ono što se iščitati dade iz ovoga memoranduma o ekonomsko i financijskoj politici. Naime niz puta je do sada spomenuta jamstvena kartica pa ću ja krenuti sa time, koja je nedvojbeno zacrtala put kojim dr. Ivo Sandar na čelu Hrvatske Vlade i stranke želi ići a potom i programom Vlade RH. U mandatnom razdoblju od 2003. do 2007 .godine koji smo imali prilike svi skupa ovdje čuti 23. prosinica prošle godine. Vlada je jamčila smanjenje poreza, gospodarski rast, rast zaposlenosti, rast standarda, odnosno pokretanje Hrvatske. Nepunih 7 mjeseci kasnije izostavši namjerno ili nenamjerno najmanje je bitno izvjestiti o tome Hrvatski sabor i javnost, vlada se MMFu i svih ovih dosadašnjih rasprava je to evidentno a i sam se usuđujem ustvrditi, obvezala suprotno. Umjesto pokretanja ona se obvezala zausatviti Hrvatsku. Umjesto dosegnutih visokih razvojiuh stopa Vlada nudi niže. Čuli smo sa 4,5 na 3,5. 3,7 posto. Nebitno je ali idemo an niže. Koje su i kakve posljedice ove obveze, kako ih je vlada taksativno nabrojila a ja ih išitah iz dokumenta nadam se da govorimo o istom dokumentu. Dakle riječ je o memorandumu o ekonomskoj i financiskoj politici koji ima evo toliko stranica koliko ima. Pa ću ja krenuti redom. Prvo nema realnog povećanja mase plaća, što znači da glavni financijer prilagodbe je nedvojbeno hrvatsski radnik kojemu nema povećanja životnog standarda zbog toga već sada vidim hrvatskoj radnike imamo radnike na ulicama iz razno raznih razloga, podmaklo je vrijeme pa nema potrebe elaboraarti. Drugo, ušteda približno 700 milijuna kuna koji će spostići kako pisci memoranduma kažu citiram. Vraćanjem potrošnje za izgradnju autocesta na razumniju razinu. A to u prijevodu znači zaustavljanje izgradnje autocesta što se u suradnji sa Behtelom postiglo an prilično bezbolan način. Treće, smanjenje zakonskog ograničenja zaduženja lokalne države, sa 3, na 2 posto odnosno za 33%. Što znači kako je to ovdje već niz puta rečeno manje dječjih igrališta, manje vodovoda, manje kanalizacija, lokalnih cesta uređenja gradova. Dolazim iz sredine koja na svojoj koži dobro osjeti jer smo unatoč svemu zakinuti za nekih 8 milijuna kuna proačunskih sredstava. Iz državnog proračuna da ne govorim o fondovima tu su moji kolege koji to iznimno dobro znaju a siguran sam i gospodin ministar. 4. poduzeti će se mjere za poboljšanej kontrole potrošnje u sektoru zdravstva, što je ministar zdravstva na svojoj pretorijanski način proveo tako da je ostavio bez riječi ne samo znanstavenu i stručnu nego i cjelokupnu hrvatsku javnost. peto, planira se prihod od 2 stotine milijuna kuna od povećanja trošarina na automobile, što znači drastičan udar na standar ali i sigurnog građana. Samo 15 dana nakon što je Vlada napisala ovo obećanje MMFu, broj prodanih automobila je prepolovljen. Od 9 tisuća u srpnju na 4 i pol tisuće u kolovozu. 6. Ponovno uvođenje financijske policije. Opet se rješenje traži u policiji, u stezi dakle, ili stegi. Ali mene to nimalo ne začuđuje kada je riječ o onima koji očito vole čvršću ruku. Sedmo, povlačenje dividendi od 2,1 milijarde kuna i to iz javnih poduzeća i koncesije za treću GSM mrežu. Što za posljedicu ima izostanak razvoja ne samo tih tvrtki već i ukupnog razvoja zemlje. Ja tako iščitah ovo što je Vlada taksativno nabrojala u točci 11 fiskalne politike. Poštovani kolegice i kolege ovo što sam nabrojao nisam napisali kritičari ove Vlade, nije napisala niti oporba, to je napisala sama Vlada. I to potvrđujući da je očito to program Vlade. Izrečeno ovdje niz puta. Dodajući odmah u sljedećem 13 stavku citiram. "Čvrsto smo opredjeljeni za ostvarnje ciljnog deficita u 2004. i spremi smo poduzeti dodatne mjere bude li potrenbo kako bismko osigurali postizanje cilja, planiramo upotrijebiti sve prihode od privatiazcije ili sporazuma o sukcesiji, koji premašuju iznos utvrđen predviđen u sadašnjem proračunu za smanjenje inozemnog duga a ne za financiranje potrošnje. Ukoliko se mjerama u zdravstavu ne postignu zacrtani ciljevi, povećat ćemo participaciju za medicinske usluge i ljekove, smanjiti broj oslobođenja od participacije te uvesti promjene u dopunsko zdravstveno osiguranje kojima će se smanjiti izdaci do 1. studenoga." Završen citat. Sve rečeno jasno upućuje na zaključak da je Vlada dozvolite mi slobodu izričaj, izgubila orijentaciju. Pa i umjesto naprijed Hrvatsku pokrenula unazad. Deficit, odnosno dug, čuli smo ovdje niz puta i od toga nitko od nas ne bježi, ali se sa njime treba znati nositi i uz vraćanje istog, osigurati razvoj, a ne zastoj Hrvatske. Iz svega navedenog, dojam je, ponovno podvlačim, dojam je da to ova Vlada očito ne zna ili ne želi učiniti. Na nesreću građana Hrvatske planirane je i u narednim godinama, a ja ću samo kratko iskazat ga kroz primjer cestogradnje, gotovo identično je i na drugim područjima. O tome su govorile moje kolegice i kolege prethodnici. Naime, u 2005. godini Vlada planira smanjiti daljnja ulaganja u ceste i u autoceste u okviru novog četverogodišnjeg plana Hrvatskih autocesta i Hrvatskih cesta što znači da će se vremenski produžiti investicijski ciklus, čime se obezvređuje povratni efekt, smanjuje vrijednost imovine, ugrožava model financiranja i ukratko, usporava razvoj. Naravno da će ovakvo smanjenje sredstava u znatnom odraziti i na poslovanje tvrtki u cestogradnji koje su nastojeći povećati konkurentnost, a vjerujući u sigurnost postojećeg modela, značajnije investirale u opremu. Naravno i u ljudstvo. Nedvojbeno da u ovom segmentu nema gospodarskog rasta, nije ga niti za očekivati, ali je za očekivati nažalost, višak uposlenih. Ima li se u vidu i reforma javnih financija i poslovanje velikih sustava putem državne riznice, kako se to najavljuje, ali po principu već viđenog iz vremena 97.-98. godine koje neki od vas dobro pamte, opravdana je bojazan da će se Hrvatskom ponovno dogoditi da kruže mjenice izdane cestarima s dospjećem od 12 mjeseci pa je stoga i otvoreno pitanje pokreće li Vlada hrvatsku cestogradnju sa 2004. na 5. godinu, na 97. odnosno 98. godinu. I na kraju, nije jasno, pa očekujem i odgovore na kojm prometnim pravcima će se štedjeti. Što će to gospodine ministre ostati neizgrađeno? Očekujem odgovor i odgovore naravno na prethodno postavljena pitanja i nadam se da u tom planu nije upitan završetak autoceste do Dubrovnika, autoceste od Županje do Lipovca, koridor 5c i druge značajne prometnice u Slavoniji. Naravno, ali i drugi gospodarski i kapitalni projekti, jer po svim pokazateljima, mi u Slavoniji smo već sada unatoč potencijalima na kruhu i vodi, pa je nezamislivo oduzimanje još i toga, kao što je gotovo potpuno nezamislivo da cijela Hrvatska sutra bude kao Slavonija danas. Vrijeme mi ne dozvoljava, ostalo je, nadam se da ću, kao i svi ostali kolegice i kolege koji strpljivo čekaju da dođu na red, doći u priliku da dobijem odgovore na ova, ali i druga pitanja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Hvala lijepa, evo, čak nismo kadri ni malo skratit, a kamoli odustat. Evo, imamo jedan ispravak netočnog navoda i imamo dvije replike. Prvo ispravak netočnog navoda, gospodin Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravit ću netočan navod kolege Gavrana koji je ustvrdio da se ovim potpisom stand by aranžmana Vlada obavezala zaustaviti Hrvatsku. To je netočan navod, već je točno da nam lekciju dijelite vi koji ste prevarili hrvatske građane pod parolom, radom i poštenjem, koji ste rekli, pošteno, a us tvari ste pošteno zadužili Hrvatsku, napunili džepove svojih prijatelja i vlastitih firmi, omalovažili hrvatske branitelje, ostavili atomsku bombu koju treba demontirati, odstraniti i one koju su ju prouzročili, sankcionirati.
Niste ispravili netočni navod. Je nitko ne može narediti gospodinu Gavranu da misli ono što vi mislite i zbog toga gospodine Đakiću što unatoč mojim stalnim opomenama ispravljate tuđa mišljenja, dobili ste opomenu, a ako se bude galamilo, onda nećemo opet, produžit ćemo ovo zasjedanje, pa vas molim da ne reagirate tako. Kao što vidite, idemo dalje, evo ako mogu tako reći i čestitati 18. zasebice zastupnik SDP-a gospodin Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre...
Replike smo preskočili, pardon i bolje je da ih nema, da skratimo.
Gospodine ministre, gospodine viceguverneru Hrvatske narodne banke....
Ja skraćivam s ove strane, ali ne mogu nikako s ove.
Evo, hrvatska je Vlada u suradnji s Međunarodnim monetarnim fondom sastavila Memorandom o ekonomskoj i financijskoj politici kojim je odredila temelje makroekonomske politike u ovoj i narednoj godini. To bi samo po sebi promatrano izvan svakog mogućeg konteksta mogla biti i dobra vijest, ali ta vijest u našim postojećim uvjetima nikako nije dobra, koliko zbog svog sadržaja, toliko i zbog načina na koji smo s njom upoznati. Između svih dokazao opravdanih prigovora na sposobnost Vlade u djelovanju na planu unutarnjeg razvitka i neispunjavanja predizbornih parola o pokretanju Hrvatske jedna je činjenica sve ovo vrijeme bila posebno zabrinjavajuća, a ta je bila da Vlada nema gospodarske politike i to je bilo točno sve dok nekim neobičnim putovima nije svjetlo dana ugledao ovaj memorandum. Tada je postalo jasno, Vlada ima gospodarsku politiku, ali kakvu? Uzalud se nadležni ministri trude uvjeriti da je Memorandum odraz njihove izvorne volje i pameti i da njihov i da sadržaj tog memoranduma nije isforsiran pritiscima MMF-a. Tko god poznaje pristup na koji predstavnici MMF-a ulaze u pregovore s vladama, zna da je teško obraniti tezu da je konačni sadržaj bilo kojeg stand by aranžmana u cjelini onakakv kakvim ga je neka vlada na samom početku zamislila. Uvijek je samo pitanje čega će u dogovoru s MMF-om biti više, nacionalnog interesa u gospodarskoj politici ili poznatih recepata MMF-a? Ali pitanje je li memorandum izraz samostalne volje hrvatske Vlade i nije najvažnije. Za Vladu je sadržano još i gore ako je to izvorno Vladin uradak, jer je sadržaj gospodarske politike u njemu potencijalno poguban za razvitak hrvatskoga gospodarstva. Danas je u sabornici bilo dosta govora i dokazivanja da je politika definirana u Memorandumu nerazvojna, da se zadovoljava rastom GDP-a od 3,5%, da ne koristi instrumente i sredstva koje država može imati u poticanju gospodarskog rasta, da se odriče značajnoga dijela u prometnu infrastrukturu, da za potrošnju, a ne za razvoj industrije i ulaganja koristi dobit javnih poduzeća koju je godinama stvarana gospodarskom politikom bivše Vlade, da nekritički preuzima obvezu privatizacije cijeloga preostaloga državnoga portfelja u iznimno kratkom roku, da je porušila sve mogućnosti izvršavanja obveza koje je Vlada preuzela prema umirovljenicima, da znači izravan udar na standard stanovništva, da bitno smanjuje mogućnosti financiranja razvojnih projekata na lokalnim razinama, da ništa ne čini na smanjivanju javne potrošnje i reformama javne uprve, već se zadovoljava smanjivanjem proračunskog deficita na račun smanjivanja javnih investicija i razvoja. Iz svega toga proizlazi da se ovdje radi o štetnom ugovoru, oštetnoj politici zbog koje hrvatski građani za vrijeme mandata ove Vlade sasvim sigurno ne trebaju niti mogu očekivti bolje dane, bolji životni standard. Vlada se uz zdušno nagovaranje i odobravanje MMF-A upustila u prioritetno smanjivanje deficita proračuna opće države i uspostavu reda i transparentnosti u javne financije. To međutim nikako ne može biti najučinkovitija politika u trenutku kada u relativno kratkom srednjoročnom razdoblju moramo pripremiti gospodarstvo i društvo u cjelini za što bolje uklapanje u uvjete članstva u Europskoj uniji. Povećanje konkurentnosti hrvatskoga gospodarstva temeljno je pitanje uspjeha ili neuspjeha naših prilagodbi za članstvo Europskoj uniji. I baš tu konkurentnost nećemo moći povećavati uvjetima fiskalnih i drugih restrikcija. Zato se nalazimo pred opasnošću da izgubimo razdoblje do članstva u Europskoj uniji koja je jedino moguće razdoblje za osmišljeno i učinkovito povećanje gospodarske efikasnosti i konkurentnosti. Većina država koje su nedavno ušle u članstvo Europske unije nisu kao prioritet zacrtale smanjivanje proračunskog deficita. Upravo suprotno, privremeno su se priklonili politici većega, ali održivog deficita ulažući javna sredstva u razvojne projekte koji jamče mogućnost vraćanja uloženih sredstava. Pri tome su se odlučno suprotstavljale pokušajima restriktivnoga pristupa kakvog je i kod njih zagovarala i Europska unija i MMF. Tako je, npr., Češka Republika ušla u Europsku uniju s proračunskim deficitom 9,5% GDP-a, Mađarska s deficitom od 6% GDP-a. Problem uravnoteženja fiskalnih prihoda i rashoda te su države ostavile za sljedeću fazu kada će trebati zadovoljiti kriterije iz Mastrihta koji određuju uvjete za ulazak u Europsku monetarnu uniju, dakle, za uvođenje eura, a nikako ne za ulazak u članstvo Europske unije kako bi to neki iz Vlade danas htjeli prikazati. Kao što to pokazuje praksa i teorija integracija, koristi od integracija raspoređuju se među članicama integracija ovisno o razini pripremljenosti članice za integriranje i dosegnutoj razini i kvaliteti njene gospodarske strukture, efikasnosti i konkurentnosti. Zato je razdoblje prije samoga pristupanja Uniji posebno osjetljivo u razvojnome smislu i bit će odlučujuće i određujuće za budući položaj i razinu koristi koju će Hrvatska dugoročno imati od članstva u Uniji. To pretpristupno razdoblje jednostavno ne smijemo provesti u uvjetima restriktivne razvojne politike. Jedno bih pitanje u cijelom ovom sklopu odnosa s MMF-om posebno istaknuo. Graditi ceste i prometnu infrastrukturu znači graditi državu. Bivša je Vlada to vrlo dobro znala i tako se i ponašala. Misli li ova Vlada da je stvaranje Hrvatske države definitivno završeno i da se ništa više ne treba raditi da ona bude bolja, razvijenija i stabilnija. Trebamo li se odreći državnoga uloga u izgradnju prometne infrastrukture, dakle, u izgradnju države i prikloniti se uskim, fiskalnim kalkulacijama koja je doprinos i obvezu države u tom području svode na ulaganja iz ograničenih sredstava javnih poduzeća. Siguran sam da pravi odgovor na ova pitanja ne trebamo uopće glasno niti izgovoriti. Za pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji pitanje memoranduma i sporazuma s MMF-om dvostruko je znakovito. S jedne strane, sadržaj toga Memoranduma ukazuje na to da će njegovom primjenom Hrvatska imati daleko veće probleme u zadovoljavanju gospodarskog kriterija za članstvo, pogotovo kad se radi o stvaranju efikasno i konkurentski sposobnog gospodarstva, nego li bi ih imala u uvjetima provođenja drukčije, otvorenije i rast usmjerenije gospodarske politike. Jednostavno rečeno, puno bolja ulaznica za Europsku uniju bio bi nam visoki gospodarski rast od 6, 7% nego li niski proračunski deficit kakav zagovara ovaj "stand by" aranžman. I zbog toga ovakav dogovor sa MMF-om izravno otežava, usporava, produžuje pa i ugrožava približavanje i prilagodbu Hrvatske europskim gospodarskim standardima. S druge strane, način na koji je dogovor sa MMF-om sklopljen ukazuje na sklonost i spremnost Vlade da bez dovoljno argumentiranja i pregovaračkih ambicija, a možda i bez dovoljno pregovaračkih vještina i iskustava prihvaća već početne zahtjeve međunarodnih partnera što sigurno nije dobar predznak pred vrlo zahtjevne pregovore o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji. Na kraju, dolazimo i do još jednog velikog problema. Načina na koji je Vlada pregovarala i na koji je sklopila "stand by" aranžman sa MMF-om. I dok još možda ima prostora za političko, a manje i za stručno nadmetanje oko toga je li sadržaj Memoranduma mogao izgledati drugačije i bolje, za način na koji je Memorandum i dogovor s MMF-om sklopljen, nema više valjanog opravdanja. Zaključak Sabora od 20. ožujka 2002. godine donesen uz svesrdno zalaganja tadašnje oporbe je jasan i nemoguće je naći ikakvo opravdanje za njegovo nepoštivanje. Vlada je o svojim namjerama prethodno morala izvijestiti i Hrvatski sabor i nije ga smjela potpisati taj aranžman sa MMF-om prije provođenja rasprave u Hrvatskome saboru. Što sada kada je Vlada pokazala izrazitu nespremnost poštivati ustavni položaj, autoritet i dignitet najvišega predstavničkog tijela? Pitanje povjerenja u Vladu koja nema povjerenja u Parlament nameće se samo po sebi. Nameće se i pitanje je li ovaj Visoki dom i većina u njega izabrani narodnih zastupnika spremna prijeći preko omalovažavanja svoje ustavne nadležnosti i pozicije? Što je važnije narodnim zastupnicima, njihov stranački ili ustavni položaj? Ostavljam svakome od nas zastupnika da po svojoj savjesti odluči kakva može biti reakcija Parlamenta na nedvojbeno kršenje zaključaka i volje zakonodavne vlasti od strane izvršne vlasti. Hvala.
Zahvaljujem za 40 sekundi uštede vremena. A sada u ime, kao predstavnik Vlade, gospodin ministar Ivan Šuker.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa vrlo čudno, po ne znam koji put večeras, da deficit od 4 i po posto 2003. je bio zadovoljavajući, a deficit od 4 i po posto 2004. je ograničavajući. Proračun 2004. u odnosu na 2003. već je nešto manji od 4 milijarde. To su nevjerojatna matematika. A što se tiče predzadnjeg "stand by" aranžmana misija nije nikada napisala treće zaključno izvješće i podnesla ga ... [[govornik se ne razumije.]] Iz jednostavnog razloga što performans kriteriji nisu izvršeni i BOR službeno nakon podnesenog zaključnog izvješća i misije treba konstatirati da je "stand by" aranžman završen. To nažalost s ovim "stand by" aranžmanom nije napravljeno, Komisija nikada nije podnesla zaključno izvješće, BOR nikada nije konstatirao da je "stand by" aranžman završen i on je jednostavno pušten da nestane iz razloga što je ova Vlada pristala na ovaj "stand by" aranžman. Prema tome, ne može se reći da je prošli "stand by" aranžman zaključen. A gospodine Liniću, ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Šta? ... [[Upadica se ne razumije.]] Ne nije istina. ... [[Upadica se ne razumije.]] Pa gledajte, vi možete pričati šta god hoćete. Vi stalno imate nekakvu svoju teoriju. Da bi "stand by" aranžman završio Misija mora podnjest zaključno izvješće, BOR to mora usvojiti i mora konstatirati da je "stand by" aranžman završen. To je tehnika. Prema tome, mi možemo sad se prepucavat koliko god hoćemo. To kod ovog "stand by" aranžmana nije napravljeno zato što performans kriteriji nisu izvršeni i molim lijepo. Prema tome, možemo pričati šta god hoćemo, ali očigledno ovo samo ukazuje sad na suštinu cijele večerašnje rasprave. Notorne činjenice gdje BOR nije zaključio "stand by" aranžman, mi tvrdimo da je završen. Međutim, mene impresionira evolucija gospodina Mimice. Od HDZ-ove, preko SDP-ove pa neke treće Vlade.
Zahvaljujem, ministre. Gospodin Mimica ima pravo to, prema tome, šta ćemo mu prigovarati? Ovako, sada je kao 19., a moram reći kao 1. koji nije iz SDP-a je gospodin Jandroković. Izvolite.
Hvala vam, gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Meni se čini da je sve rečeno i pogotovo sad nakon ove zadnje rasprave ministra Šukera. Ja mislim da je svima jasno na čijoj su strani argumenti i na čijoj je strani istina. Meni je upravo nevjerojatno kojom energijom kolege iz SDP-a nastoje izbjeći argumente koji ne idu u prilog njihovoj Vladi. Ali očito je da se radi o nemogućoj misiji što najbolje pokazuje to što nikog od vaših bivših koalicijskih partnera ovdje nema. Vjerojatno vam na taj način pokazuju koliko im je i stalo do vaših argumenata i što misle o vašim argumentima. A ja ću samo kratko reći da je u Memorandumu definirano da Vlada započinje svoj mandat s teškim opterećenjem iz prošlosti. To opterećenje je definirano kao velik i nedjelotvoran javni sektor, visok fiskalni deficit i inozemni dug, koji je dosegao visoku razinu čime se Republika Hrvatska izlaže velikim rizicima. To je dakle nasljeđe bivše Vlade i svi se s time vjerojatno slažemo, mislim da tu nema ničega spornog. U trećem poglavlju se kaže da je pristupanje rješavanju uzroka i ublažavanje ovog opterećenja ključno za zdravlje gospodarstva te za skori i uspješan ulazak u Europsku uniju što je najvažniji strateški cilj. Vlada i Hrvatska narodna banka uz potporu Međunarodnog monetarnog fonda surađivale su u izradi programa ekonomske politike koji ima dva glavna cilja i oni su definirani da je kratkoročno ponovno uvesti red u javne financije u Hrvatskoj i ograničiti ranjivost uzrokovanu visokim deficitom na tekućem računu platne bilance i opterećujući inozemnim dugom te srednjoročno modernizirati i smanjiti ulogu države, unaprijediti djelatnost privatnog sektora i pripremiti Hrvatsku da bude konkurentna u Europskoj uniji. Dakle, imamo identificirano stanje i imamoi definirane ciljeve. Iz tih ciljeva proizlaze i definirane politike o kojima je već više puta danas tijekom dana govorio i ministar Šuker. Danas u Dnevniku smo čuli da i stručni krugovi potvrđuju da je ovakav memorandum jedino moguć i da odgovara na trenutno sveukupno stanje u Republici Hrvatskoj. S obzirom da je već kasno i s obzirom da je sve već rečeno neću više ponavljati ništa nego ću zaključiti da je memorandum ovakav kakav je odgovor na postojeće stanje da on ne zaustavlja rast i razvoj već naprotiv stvara preduvjete za to da Hrvatska postane uređena država buduća članica Europske unije. Hvala.
Hvala lijepa. Ima jedan ispravak netočnog navoda i jedna replika. Prvo gospodin Slavko Linić izvolite ispravak netočnog navoda.
Ispravljam svog kolegu gospodina Jandrokovića koji je napomenuo da memorandum započinje sa negativnostima kao niz strukturnih problema, dug nije točno, zaboravili ste točku 1. koja govori o tržnoj ekonomiji, tradicijama, rastom, niskom inflacijom ali isto tako da su svi to elementi po kojima se odlučivalo oko prijema za kandidaturu Europske unije.
Hvala. Repliku gospođa Dragica Zgrebec izvolite.
Neću iskoristiti puno vrijeme, vrlo kratko. Nema SDP-ovih koalicijskih partnera koliko vidim ni HDZ-ovih koalicijskih partnera na ovoj raspravi ali ulaz u Europsku uniju ima nekoliko uvjeta ja ću nabrojiti dva ili tri. Potrebno je pripremiti ukupno društvo, dakle potrebno je imati dobro pravosuđe, dobro gospodarstvo. Potrebno je poštivati ljudska prava itd. Potrebno je harmonizirati domaće zakonodavstvo sa zakonodavstvom Europske unije. Pitajmo se prebrojimo dnevne redove dosadašnjih sjednica u ovom mandatu koliko smo mi to zakona uskladili sa zakonodavstvom Europske unije iz programa koji nam je proizašao iz sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju pa ćete vidjeti da ih je bilo brojkom i slovom 16 u ovih 9 mjeseci.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin Jandroković izvolite.
Samo kratko, činjenica je da nema ni naših koalicijskih partnera ali vjerojatno ljudi nisu željeli gubiti vrijeme na ovakvu politikansku raspravu koju imamo sa druge strane sabornice. Tu nam je jedan koalicijski partner.
Hvala lijepa. Idemo dalje, opet se vraćamo kao 20. gospodin Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre. Potpisivanjem ovog Memoranduma Vlada je pokazala prije svega da je neodgovorna i da ne poštuje instituciju Hrvatskog sabora. Sjećam se i pripremajući se za ovu sjednicu pročitao sam izvješće iz Hrvatskog sabora kada je upravo s one strane ove dvorane su dolazili usklici i želje i zahtjevi da prije svakog potpisivanja memoranduma se mora doći i raspraviti u Hrvatskom saboru. Zanimljivo oni koji su to tražili naglo su to zaboravili. U tome leži neodgovornost i nepoštivanje institucije Hrvatskog sabora još bi bilo shvatljivo da se to događalo u trenutcima kada Hrvatski sabor nije zasjedao ali zasjedao je poštovana gospodo i ovo odlaganje pokazuje da se nešto sasvim sigurno skriva. Na drugoj strani i nesposobnost ove Vlade se očituje u tome da je zaustavila i prije potpisivanja ovoga memoranduma neke značajne projekte u ovoj državi. Ja ću se osvrnuti na nekoliko njih. Hrvatske željeznice htjeli mi to priznati ili ne a to je umiječe pregovaranja i dogovaranja i to je ono za što ste nas nekada i u prošlom sazivu Sabora okrivljavali kako izdajemo nacionalne interese, bilo je tu oko Haaga i oko ribolovnog područja pa ste sve vi to preuzeli i još ste radikalniji nego što su bivše Vlade ikada bile. Što se tiče Hrvatskih željeznica u ovih proteklih godinu dana gotovo godinu dana zaustavljeni su najznačajniji projekti u Hrvatskim željeznicama. Htjeli mi to priznati ili ne Hrvatska zbog svog zemljopisnog položaja, strateškog položaja mora razvijati svoju prometnu infrastrukturu. Željeznice su sasvim sigurno jedan od značajnih resursa ove države, pogotovo što imamo Jadranske luke imamo i luke na rijeci Savi i Dunavu koje su značajne zbog položaja Hrvatske ali i zbog našeg uvoza i izvoza i zbog tranzitnih roba. U isto vrijeme moramo si priznati da u Hrvatske željeznice ... smo propustili i tu smo ukinuli odrednicu zakona o željeznicama da se onih 30-tak lipa daje za razvoj Hrvatskih željeznica, nemojmo zaboraviti da gotovo 50 godina na ovim prostorima su Hrvatske željeznice kupujući gorivo investirale i davale novac za razvoj drugih prometnica prije svega cestovne infrastrukture. Što je naslijeđeno i prijašnje Vlade znači zbog rata u kakvom su stanju Hrvatske željeznice. 50% svih vučnih i transportnih kapaciteta su uništeni, znamo da je infrastruktura isto tako bila u očajnom stanju. 1. siječnja 2006. godine zbog procesa stabilizacije prihvaćeno je i Hrvatske željeznice idu u daljnju reformu i na našim prugama osim što će infrastruktura biti državna u privatizaciju idu i putnički i teretni transport. Na žalost zbog ove redukcije financijskih sredstava, zbog ovoga aranžmana sa Monetarnim fondom dolazimo do toga da nema izgradnje novih putničkih kapaciteta, tu prije svega mislim na vagone, nema novih teretnih vagona i svi oni koji su bili naručeni koji su se trebali graditi u Đuri Đakoviću u Gredelju u Čakovcu jednostavno programi su najvećim dijelom stopirani. To se radi o nekoliko tisuća radnih mjesta koje se prijete ugasiti. Sposobnošću menagementa u tim društvima nešto će se posla naći, međutim, start Hrvatskih željeznica pred privatizaciju će biti takav da jednostavno neće biti konkuretne i nemojmo se čuditi umjesto da naše Hrvatske željeznice nakon privatizacije budu operatori u Bosni i Hercegovini i Srbiji, dobit ćemo vrlo vjerojatno strane operatore na Hrvatskim željeznicama. To je jedna strana medalje. Druga strana medalje je da isto tako trebaju se graditi nove pruge, modernizacija pruga, ja vas samo pitam i što će reći Slavonci pruga od Osijeka prema Vinkovcima, u ovo doba trebalo se njome, poštovana gospodo ja vas slušam, budite pristojni slušajte i vi mene, zbog aranžmana sa monetarnim fondom ta pruga će kasniti najmanje godinu dana. Ona je trebala u ovo doba biti već gotova i Vinkovčani i Vinkovački učenici i studenti su se trebali voziti prema Osijeku na sveučilište. Kakva je situacija sa cestogradnjom? Isto tako se stopira. Ja mogu postaviti pitanje gospodine ministre, jer razlog ovog aranžmana sa Monetarnim fondom, gdje se kaže da će se manje ulagati u cestogranju i to, što Hrvatska vlada još uvijek nema programa izgradnje i modernizacije Hrvatskih cesta za buduće četiri godine? Koji je razlog? Sve što se radi, najavljujete da će se raditi autocesta prema Sisku, to mora pisati u nekakvim strateškim dokumentima. Toga nažalost nema. Moram postaviti pitanje i na koji način se kani popraviti dodatni standard umirovljenika? Pričali smo na velika vrata kako su umirovljenici dobili povišenje mirovina. To nije povišenje mirovina, to je ono zakonsko usklađivanje koje ide dva puta godišnje. Ako se kaže da u ovome memorandumu koji je potpisan, da će se ubrzano ići u privatizaciju, mogu samo postaviti pitanje, obećane su dionice braniteljima, obećane su dionice u fondovima i za umirovljenike, odakle ti novci? I na ovome se vidi nesposobnost Hrvatske vlade, jer se određuje život hrvatskih građana za naredne tri, četiri godine. i koliko god gospodin ministar tvrdi da neće doći do ukidanja nulte stope PDV-a, živi bili, pa vidjeli. Isto tako ste govorili i donijeli odluku, iako smo upozoravali da PDV-e ne treba smanjivati, pa ste ga na kraju pod pritiscima iz vana smanjili. i to pokazuje da ova Vlada nema gospodarske politike o čemu su svoju riječ najbolje rekli i gospodarstvenici i na Velesajmu i ostalim prilikama. Na kraju krajeva, s obzirom da i unatoč izgrađenoj autocesti prema Varaždinu, treba putovati barem sat vremena. Gospodine potpredsjedniče, ipak će kolege, i ja ih molim da me ispričaju, jer zbog štednje u Hrvatskom saboru ja putujem svakodnevno, prema tome, ja ću ipak nakon ove rasprave napustiti Hrvatski sabor. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, naravno. Svatko može napustit kad ga je volja. Nitko nikoga ne drži. Imamo tri ispravka netočnog navoda, i pazite da budu ispravci, inače će opomena odmah doći. Gospodin Tomljanović.
Uvaženi kolega je kazao, to nije bilo mišljenje, nego činjenična tvrdnja, cestogradnja se stopira. Stopira znači zaustaviti, prekinut, uopće više u to ne ulagat. To nije točno. Cestogradnja se ne stopira, niti izgradnja autoputeva, vi samo tumačite pojedine elemente u sporazumu kako vama paše.
Hvala lijepa. Na granici Jure Bitunjac također.
Pa ja ću gospodine predsjedniče, ispričavam se. Gospodin Korenika upravo ovo što je rekao kolega Tomljanović rekao, da se stopira izgradnja autocesta. Kolega Korenika, vi očito i vaše kolege, ja bih rekao ispričavam se na ovom izrazu koji ću reći, sjedite na ušima, niste slušali ono što je rekao ministar, s jedne strane. I s druge strane, ovih dana izlazi natječaj za autocestu za dionicu Dugopolje-Ploče. Prema tome, o čemu vi pričate, ja ne znam stvarno.
Ako netko nešto ne čuje, ne znači da sjedi na ušima. More ne čuti, a slušati. Treći gospodin Jandroković, izvolite. Ispravak netočnog navoda.
Nije točno ono što je kazao gospodin Korenika da Vlada nije izradila program za izgradnju cesta za iduće razdoblje. Koliko ja znam on dolazi na iduću sjednicu i ovdje u Sabor. Do tada je na snazi program koji važi i za ovu godinu. To jako dobro znadete. A bit ćete sigurno jako sretni, jer ima jako puno projekata koji će biti realizirani.
Hvala lijepa. Sada ima riječ gospodin Slavko Linić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. U ime Kluba govorio sam o razvoju i stavovima kluba vezano za razvoj. Osobno ću se okrenuti problemima dnevnog života za koje eto može ostati da mi iščitavamo jedno, da vladajući iščitavaju drugo, ali ono najvažnije mi želimo jednostavno razgovarati o Vladinom programu. O Vladinom programu i ekonomskom i financijskom. A to nam se onemogućava. Tri mjeseca, pa inzistiramo. Pa nam se veli trebamo mišljenje Vlade. Da li je došlo do mišljenje Vlade? Nije. Nitko ga od nas nije ugledao. Nitko. Ali je to bio razlog da ga nismo ranije raspravili. Danas eto umjesto razgovora o toj politici imamo lekcije iz prošlosti, što možemo prihvatiti. Znate. Svatko onaj tko je nesretan sa ovakvim programom pokušava sebi omogućiti opravdanje. Ali ostaje pitanje, da mi ovdje u Saboru probamo govoriti, što ovo znači za svakodnevni život? Kad govorimo o svakodnevnom životu, onda moramo shvatiti da radno mjesto je sigurno jedno od najbitnijih. Da li ovim programom definiramo sigurnost tog radnog mjesta? Mi velimo, ne vidimo tu sigurnost. Meni je drago da ste vi sigurni da to vidite. Ali znate, konstatacija da nema više i da će značajno se smanjiti potpore subvencije i jamstva. Onda samo pitam, da li znamo što je sudbina velikih prehrambenih kompleksa, koji još nisu privatizirani, imaju masu problema, i što je sudbina brodogradnje? Brodogradilišta i Pule i 3. maja i BrodoTrogira i BrodoSplita, da li znamo, da li možemo to iščitati iz ovoga. Vi vladajući velite, nema opasnosti, mi ostali koji znamo da je pao tečaj dolara, da su svi ugovori u dolarima, da je sve veći broj brodova koji je ugovoren, da nam je ta brodogradnja potrebna radi devizne bilance, itekako se pitamo, što ćemo sa enormnim gubicima u brodogradilištima?, kako ćemo ih financirati, kako ćemo ih pokriti, kako ćemo nove brodove financijski osiguravati? Ali naravno što ćemo i sa subvencijama? Jer bez tih subvencija nema završetka programa. Koliko je to tisuća radnih mjesta? Koliko je to tisuća radnih mjesta? Nije nam svejedno, jer je to cijela obala. Ali nije nam svejedno niti za prehrambene komplekse. Znate, PIK neće nitko Vrbovec. Ostao je problematičan, nije provedeno do kraja strukturiranje, nije se izborilo za tržište, a ogroman je broj ljudi. Kapaciteti koji treba doraditi, modernizirati, da bi jednostavno udovoljio i mogao biti konkuretan čak i na Hrvatskom turističkom području. Što je s njim? Kako završiti financiranje? Kako osigurati radna mjesta? Kako jednostavno pokriti dubiozu koje su evideno prisutne? Možemo tako nastaviti i sa Borovom, možemo tako nastaviti sa Vupikom, i Beljem iz Vukovara. Da, to je ono što nas zanima. i svakodnevni život, jer znamo te probleme, a ovdje napisane vrlo jasne konstatacije kod nas izazivaju zebnju. i želimo neke odgovore, želimo o tome raspravljati. I zbog toga smo politikanti, hvala vam na pridjevima. Hvala vam. Samo kad budu problemi u brodogradilištima, onda ćemo reći da li je to politikanstvo. Ne mislim da je politikanstvo. To je ono što nas zaista zanima. Jer ovdje nije dorečeno. Nije dorečeno. Znate, zanima nas i stanje u održavanju željeznica, održavanju cesta u Jadroliniji, zanima nas. Smanjenje subvencija mi znamo protumačiti. To su udari koji će biti prisutni u željeznici, u Jadroliniji. Oni uživaju posebne statuse i posebne subvencije i nije nam svejedno ako ne znamo što to znači. U isto vrijeme imamo smanjenje cijena što pozdravljamo ali je to suprotno onome što je ovdje napisano, suprotno je. Ovdje nas ministar proziva vi ste obećavali 4,5% deficita u prošloj godini. Pa zamislite, smanjuju se cijene Jadrolinije pred svega 15 dana a ovdje je napisano da se to neće dogoditi. To je napisano u ovom dokumentu. Zašto? Pa zato što smanjenje cijene znači subvencije, povećanje subvencija a ovdje piše suprotno. Ili opet ćemo dovesti Jadroliniju u gubitke kao što je bila dvije tisuće i odnosno 99. To su pitanja o kojima mi želimo razgovarati. Održavanje željeznica, da bit će ogromnih problema, bit će zaista ogromnih problema a nije nam svejedno koja je sigurnost na željeznici, što je sa radnicima, hoće li dobiti svoju plaću jer svaka općina, svaki grad, svaka županija hoće organizirani prijevoz putnika u željeznici. Hoće, ne želi ga umanjiti, želi ga povećati ali ostaje pitanje kako to pokriti sa subvencijama. Znači govorimo ne o razvoju sada više. Sada govorimo o svakodnevnom životu. Nema odgovora u ovom programu. Ostaje da svatko zaključuje svoje i zato zaključujemo, ne iz politikantskih razloga nego iz onoga što je bilo 99. i zatečeno 99. ali ono što je četiri godine bivšu Vladu mučilo. Zato nam je itekako važno što piše ovdje. Hoćemo li govoriti o cestama, o održavanju cesta koje nije postojalo 99., nije postojalo. Posebna sredstva su dana da se pojača održavanje Hrvatskih cesta jer je to bio uvijek najveći prigovor i Europske unije, i Svjetske banke, i europskih banaka za razvoj ne održavamo ceste i da, istina je, uloženo je u održavanje. Što će biti sutra sa time, što će biti? Ne znamo, bojimo se. Ovdje piše da će sve to ponovno vratiti pod državnu kapu. Da li znate što to znači? Bitka među ministarstvima tko će dobiti, tko neće dobiti, tko može uložiti. Da, i to je zabrinjavajuće ali znate broj mrtvih na cestama pripisujemo alkoholu a da li je možda održavanje cesta bilo. Prema tome, je, važno nam je razgovarati i o tim temama. Nulta stopa. Ovdje često spominjemo proizvode ali dio nas zna što je još problem. Nulta stopa na organizirani turizam koja nije prihvaćena, koja je direktna konkurencija Europi, nulta stopa na organizirani turizam. Da li je to poruka, da li će se to možda ukinuti, da li će se to ukinuti. Je li imamo odgovore, je li vi imate odgovore? Nemate. Da, svi smo ponosni na turističku sezonu, svi ćemo se hvaliti turističkom sezonom ali da li iduću godinu nudimo nultu stopu jer u ovom sporazumu veli da će nulta stopa se na nekim stvarima reducirati. Da li je to turizam i organizirani turizam? Imate li odgovor? Ja ga nemam. Mogu nagađati. Bojim se da neće postojati i da će se ukinuti ali neće biti među stope. I naravno, u današnjoj raspravi posebno je nešto što me zasmetalo. To je sigurno rasprava moga kolege Hralje iz stranke umirovljenika gdje u isti koš trpa ovaj program Vlade i bivše Vlade. U ovom gdje piše da će pitati za savjet MMF a prošla Vlada je nametnula 2,5 milijarde godišnjeg povrata trajno za umirovljenike i nametnula provedbu isplata malog mirovinskog zakona nakon isteka krajem 2000. Vjerojatno novci koji su osigurani u prošlom stand byu i obećanja u ovom imaju istu vrijednost za gospodina Hrelju.
Hvala lijepo. Evo, već smo 21 zastupnik. Evo, možda nekome nije važno ali evo ja sam maloprije zbrojio. Ima 36 iz HDZ, 9 iz SDP-a i 1 DC-a. To pokazuje u Saboru koliko tko pokazuje interes za ovu raspravu. Žalosno, moram to reći. Sada riječ ima gospodin zastupnik Frano Piplović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre! Sada se vjerojatno svi pitate što sam ja ostao ovdje do kraja u ove sitne sate. Bit ću sada iskren. Od kolega zastupnika saveznika kolega iz SDP-a sam doznao da bi moglo u ove sitne sate doći do koalicije između SDP-a i HDZ-a pa sam ja ostao kao svjedok da do toga ne bi došlo ili ako dođe da posvjedočim. Dobro, moram malo ovako u ove kasne sate početi na jedan smiješan način. Zapravo, meni izgleda sve na neki način smiješno. Pa mislim da se vi svi sjećate iz Biblije one scene kada je Krist visio na Križu a s lijeve i desne strane imao je dvojicu ... [[Govornik se ne razumije.]] razbojnika a okolo je bilo svjetine koja je jasno navijala da Krist prođe sa što više muka. I onda u jednom trenutku Krist veli "Oče, oprosti im jer ne znaju što čine.". Čini mi se da bi ova rečenica zgodno pasala za ovakvu raspravu koja je počela u četiri sata, evo ako Bog da nastavit će se i slijedeći dan. Puno larpurlatizma, rasprava koja je svrha samom sebi, čini mi se da smo mogli proći bolje, lakše i jeftinije da su kolege iz SDP-a pozvali kolege iz HDZ-a na jedan ručak ali o trošku gospodina Čačića recimo da on to plati i tako da zapravo budete svi zadovoljni. Ne znam, reći ću možda još jednu rečenicu a to je i dio moje struke. Nisam odavno ni pročitao ni vidio ovakav oblik sadomazohizma gdje zapravo ljudi sami sebe na neki način postavljaju, igraju se lažnoga parlamentarizma. On je doduše poslovnikom dopušten ali ne znam šta se time želi i hoće postići. Ako se u biti toliko iscrpljujemo pobijedit će jasno onaj tko ima jače živce i tko ima vjerojatno i zdraviji organizam. E sada, vidjet ćemo tko će taj biti na kraju krajeva. Evo, 20 i nešto dana koliko traje ova sjednica 10. u više navrata je ovdje iskazano nezadovoljstvo zbog toga što točka ova nije stavljena na dnevni red. I evo konačno je došla, doduše ne prenosi je televizija ali ja mislim da se ove snimke mogu dobiti i da onaj tko želi da bude na televiziji da to može ponuditi televiziji i da to lijepo plati televiziji i hrvatski će građani to fino sve vidjeti ali o trošku onoga tko ima za to interesa. Ja vjerujem da hrvatski građani za ovu raspravu nemaju interesa, osobito na ovakav način kako je ova rasprava ovdje vođena. Promatrač koji možda ne pozna dovoljno odnos među političkim strankama ovo će jednostavno ovako shvatiti kao vraćanje duga. Sadašnjoj vladi odnosno sadašnji saborski zastupnici koji su ranije bili članovi Vlade sada lijepo fino vraćaju dug ovoj sadašnjoj vlasti. To je igra pink pong loptica ide ljevo, ide desno i tako unedogled. A osobno ovo sve doživljavam budući da sam prvi puta u Hrvatskom saboru kao jednu vrstu opstrukcije. Ja se ne mogu oteti dojmu da je ovo opstrukcija Hrvatskoga sabora. I brate moj pa ako je netko u žalosti vrijeme žalost traje, umre ti otac i majka, zna se crnina se nosi od prilike mjesec dana, netko možda i pola godine, ali ako se izgube izbori to se žali dva tri dana a ne mora se žaliti toliko dugo mjeseci. Recimo kao sociolog sam ovdje uočio dosta rečenica koj esu tijekom rasprave riječi zapravo, iskazane a koje spadaju u područje teorije straha. Teorija straha zna svako dobro ko iole poznaje društvene znanosti kakva je uloga tih teorija strah.a I ovdje su te teorije također iznjete, i sreća božja što hrvatski narod i hrvatski građani što nije to došlo do njihovih ušiju. Jer od prilike plaš se ovdje se pokušalo uplašiti hrvatske građene sa sadašnjom hrvatskom Vladom. Plaše je oni koji su izgubili izbore pa narod se poplašio onih koji su izgubili izbore zato su dali povjerenje sadašnjoj hrvatkaoj Vladi. Tko će pobjeditit na idući izborima ako ova bude loše vladala onda će se poplašiti od ove sadašnje vlade pa će dati nekoj drugoj vladi. Mislim ja sam htio malo se i na neki način narugati svemu ovome, nisam htio vraćati se fino recimo Carlu Marksu kojem bi se sada vratio ovdje šta je on govorio o toj parlamentarnoj borbi parlamentarizmu trulome gdje se samo verglaju riječi kao onaj kada … [[govornik se ne razumije]] tako od prilike se to ovdje troši. Šta smo mi sada napravili kao da smo nešto važno i značajno radili. Evo toliko ja ne bih više. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Netočan je navod kolege Piplovića da Hrvatska televizija ovu sjednicu ne prenosi. Još uvijek prenosi na svu sreću, ne znate jer bi drukčije govorili prenosi je HR Plus i uvjeravam vas da takav govor koji ste održali ovdje bar ja u tri mandata nisam nikada čuo. I jako sam uvjeren da će vam stranka ojačati nakon vašeg pledoajea. Jako. A inače hrvatska javnost ovo gleda. na svu sreću.
Replika poštovani zastupnik Slavko Linić.
Teško je ne ustati sa replikom na raspravu moga kolege Piplovića iz jednostavnog razloga što klub DCa je u 2002. godini inzsitirao an tome da se ozbiljne rasprave vode na temu vladinog dokumenta o ekonomskoj politici i financijsko politici. U tome ih značjano podržao i Klub HDZa. zahvaljujući upravo inicijativi njihova kluba Sabor hrvatski je jednostavno obveuzao vladu da je neprihvatljivo ući u aranžamne sa MMFom ako se memorandum ne raspravu u Saboru. Prema tome mroam reći da politiak DCa i ovo što smo čuli od Piplovića mog kolege se bitno bitno razlikuje. Jer ispada da raspravljati o ovako dokumentu danas taj isti klub ili ja bih rekao zastupnik iz toga kluba smatram da je jednostavno gubljenje vremena umaranje, mazohizam i sve ostalo što teško da se mogu s njime složiti. Mislim da je ekonomska i financijska vlade bitna ne za nas ne radi nas, ne da se mi vidimo. Nego da pokušamo poslati poruke građanima. Ja ne želim osporiti da je ta politika vlasti i da ona isto može biti. Građanin nek ju odabere, jer mi jesmo zato da pošaljemo politike. I to je ono što želimo načiniti. Prema tome eto ugodno iznenađenje, jer da je vaš Klub drukčije mislio možda danas o tome ne bi govorio. Možda ne bi.
Još jedan replika, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa ja se zapravo začuđena i frapirana ovakvom raspravom o dokumentu koji određuje budućnost zemlje u narednih 20 mjeseci. Čini mi se da je to nedostojna rasprava jednoga saborskog zastupnika pogotovo člana vladajuće koalicije. I kolega Linić je rekao da je zaključak SAbora da Vlada mora dostaviti ovaj dokumenta na raspravu u parlament inicirao DCe svojom zahtjevom za raspravom o prethodnom memorandumu. I na inicijatvu opoziciskih stranaka izglasan je voljom tadašnje većine ovakav zaključak. To što ovome dokumentu raspravljaju najača vladajuća stranka i najjača oporbena stranka zapravo jenormalno, jer se govori o bitnim pitanjima razvoja Hrvatske i standarda građana u budućem vremenu. Ja sam zaista sretna što su građani imali prilike čuti ovu vašu rasrpravu.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Frano Piplović.
Poštovana kolegice Zgrebec, ja ne znam šta je ovdje nedostojno ja sam iznjeo svoje mišljenje. I mislim da sam ga argumentirao. … [[Govornik se ne razumije]] mogli postaviti pitanje dali je nečega bilo nedostojno kada su ovdje vaše kolege jedan drži izlaganje onda trojca repliciraju. Pa to je igrokaz, to je sramtono, to nema veze sa parlamentom. I šta je bit parlamentarizma. Ja ovdje su hrvatski građani, ovdje plaćaju ovdje što mi radimo. I trebabiti odgovoran prema njima što oni rade. Dali ste ponudili neki argument što ovdje ne valja, dali ste ponudili neko rješenje koje ćemo svi krenuti. Pa nema nas 45 miliona, nas ima 5 miliona. Jedanputa moramo početit drugačije gledati na stvari. To je bila poanta moje rasprave, a imam pravo i ja biti nezadovoljan i namjerno sam ostao i prvi puta sam sudjelovao u ovako jednoj raspravi. Vidio sam kako to izgleda ono što sam čitao u literaturi. I to je draga kolegice što ćete naći u svaoj ozbiljnoj politološkoj, sociološkoj literaturi ovo što sam vam ja kazao. Ako taj jezik ne razumijete molim vas lijepo posudite neku literaturu pa ćete vivdjeti da to sve u njoj ima. Ako to u njoj ima onda odista ovo nije nedostojna rasprava i nekvalitetna rasprava koju sam ja ovdje iznjeo.
Poštovani zasatupnik Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, gospodo predstavnici narodne banke. Kolege zastupnici, evo osam sati već smo u sljedećem danu slušamo rasprave o ovoj temi i naravno nakon svega onoga što se čulo čovjeku ne preostaje drugo nego da se zapita što je u stvari cilj jedne ovakve rasprave i razgovora. I ja bih bio sretan kada bi to bili oni plemeniti ciljevi koji se zaklinjemo no ovdje čini mi se radi se o nečem sasvi drugom. Pokušaj je dokazati evo kako Vlada nema nekakve politike kako nema nikakvog razvoja, nikakvog pogleda u budućnost što naravno naprosto nije točno. Naravno ta rasprava vodi se temeljem memoranduma o ekonomskoj financijskoj politci na temelju dokumenta sporazuma sa Međunarodnim monetarnim fodnom. Ali ovdje je bilo naravno više riječi o svemu drugome nego o tome. SAmi dokumenti koje smo ovdje imali prilike vidjeti i onaj raniji i ovaj najnoviji po svom sadražju su u dobrom dijelu slični. No ono što je bitno ovo je puno realniji, ovaj sasvim sigurno ostvariviji. A to će i vrijeme pokazati. No to pokazuje i činjenica da prijašnji stadn by aranžman nije proveden do kraja i da većina kriterija iz njega nije zadovoljena. Iz rasprava također čini mi se da bi SDPe htio da HDZ provodi SDPovu politku. To je nemoguće, SDP ima svoju politiku, HDZ je dobio izbore na svojoj politici, na svojim obećanjima, na svojim programima kao što sam to već jednom prilikom večeras rekao, birači su ti koji će na kraju jednog mandatnog razdoblja na sljedećim izborima procijeniti tko je tu bio u pravu. A Vlada premijera Sanadera započela je svoj mandat zaista s teškim opterećenjem iz prošlog razdoblja, sa nedjelotvornim javnim sektorom, gdje je udjel javne potrošnje u bruto društvenom proizvodu puno veći nego u drugim zemljama sličnog stupnja razvoja, sa previsokim fiskalnim deficitom i sa visokom zaduženosti zemlje, kako vanjskom, tako i unutarnjem. Činjenica je da je Hrvatskoj potreban rast. Međutim, Hrvtskooj je potreban rast na održivim temeljima. U posljednjih nekoliko godina Hrvatska je imala relativno visoke stope rasta, ali taj rast potjecao je od velikih investicija države u infrastrukturu i to ne bi bilo loše da ti izvori financiranja nisu bili na teret nekih budućih prihoda, na teret nekih budućih proračuna, pa tako i ovog u 2004. godini. O inozemnom zaduživanju puno je rečeno, polgavito u obrazloženju ministra financija, a vidljivo je i u ovim dokumentima. Taj rast također je ubrzavan i nerealnom osobnom potrošnjom i ekspanzijom bankarskih kredita plasiranih stanovništvu koji su u ovom času vrlo, vrlo zaduženi. Naravno, i to je jedan od razloga zašto financiranje proračuna postupno mora se okrenuti domaćim izvorima. Ovime bi se smanjila izloženost države riziku tečaja, pokrenuti će se razvoj domaćeg tržišta kapitala i vjerojatno apsorbirati višak likvidnih sredstava u privatnom sektoru koji je sada imobiliziran. U sporazumu sa Međunarodnim monetarnim fondom Vlada se obvezala na nešto nižu stopu rasta, međutim to je stopa koja je sigurno ostvariva i održiva. S druge strane, same stope rasta sve je teže i predvidjeti, jer one ovise u mnogome i o uslugama i o turizmu koji sve manje ovise o nama, a sve više o ponudi i potražnji na kojunemamo baš puno utjecaja. Naravno da bi u svim ovim raspravama bilo dobro postići konsenzus. Konsenzus oko ciljeva, konsenzus oko metoda i načina ostvarivanja tih ciljeva, no mislim da se iz večerašnjih rasprava vidi da do tog konsenzusa nije moguće doći. Ja bih to pokušao slikovito reći. Čini mi se da je bivša Vlada dovela državu na rub provalije i sad traži novu Vladu da učini odlučujući korak naprijed. Naravno da se na to ne može pristati, zato je potrebna odlučnost u provođenju svojeg programa onih koji nose teret odgovornosti. Uvjeren sam da to ova Vlada kojoj je na čelu premijer Sanader ovim dokumentima o kojim danas raspravljamo i čini i siguran sam da će i naredno razdoblje i aktivnosti to pokazati. Hvala lijepo.
Hvala. Replika. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Kaže kolega Jelkovac da bi SDP htio da HDZ vodi SDP-ovu politiku. Ne bismo mi to, kolega htjeli, ali bi bilo dobro da vodite politiku sličnu kakvu je vodila bivša hrvtska Vlada, jer tada bi i rast gospodarski bio veći i neke druge stvari bi bile bolje nego što su sada. Ostat ćemo samo malo dulje ako me ometate. I vi kažete HDZ je dobio vlast na drugačijem programu. Ne. HDZ je dobio vlast na jamstvenoj kartici, na tome što je obećao smanjenje poreza, povećanje životnog standarda, a sada je taj program sasvim drugačiji, sada povećavaju se porezi, smanjuje se standard, ukidaju se neke porezne, odnosno najavljuju se ukidanja nekih poreznih olakšica, da ste to u izbornoj kampanji govorili, pitanje je je li bi onda građani birači glasali za vas. Da ste onda rekli da ćete po tekućoj vrpci isporučivati hrvatske generale u Haag, pitanje je da li bi ti birači koji su za vas glasali, dali glas vama.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Kolegica naravno ima pravo na svoje mišljenje, no obećanja ostvarena u jamstvenoj kartici se ostvaruju, a na kraju će se pokazati, na kraju utakmice broji se rezultat. A kad bismo vodili, kao što ste rekli, vašu politiku, onda bismo završili u onoj provaliji o kojoj sam govorio. Hvala.
Poštovana zastupnica Biserka Perman.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Ja bih započela svoju raspravu sa konstatacijom da gospodin Šuker u gotovo svakom izlazu za govornicu spominje prošli stand by aranžman i njegov dodatak iz srpnja prošle godine. Ali prošli stand by aranžman nije tema ove rasprave. Tema ove rasprve je ovaj najnoviji od 4. kolovoza ove godine. Tema je i razlog zašto taj aranžman nije raspravljen u Saboru, a morao je biti prije potpisivanja. Na to do sada još nismo čuli odgovor. Konačno, HDZ je u predizbornoj kampanji jasno poručivao, pokrenimo Hrvatsku. Kritizirajući prošlu Vladu i najavljujući u svojoj jamstvenoj kartici bolju budućnost, ali nije bilo govora o tome da će pokrenuti Hrvatsku ako ne bude dugova, ako ne bude deficita, ako ne bude, ako ne bude, ako ne bude itd. nego upravo obratno, da će je pokrenuti. Dakle, bezuvjetno. Prema tome, čemu sad plakanje i optuživanje bivše Vlade. Ona je bila takva kakva je bila sa svim greškama, građani su je na izborima sankcionirali i ona je prošlost. Vaša Vlada je sadašnjost i nemojte u prošloj tražiti alibi za vlastito neznanje i neuspjeh. A sada nekoliko riječi o samom Memorandumu. U točki 11. izrijekom se spominju neke stalne mjere koje uključuju proračun i rebalans proračuna, pa kaže: Nema realnog povećanja mase plaća, što se treba postići unatoč višim isplatama plaća zbog tekuće racionalizacije sektora obrane. Znači, da će se plaće objektivno smanjiti ili će se smanjiti broj zaposlenih, s obzirom na navedene više isplate plaća u sektoru obrane. Nadalje, citiram: "Ušteda od približno 700 milijuna kuna koja će se postići vraćanjem potrošnje za izgradnju autocesta i cesta na razumniju razinu". Znači da nema novih ulaganja u autoceste ni nastavka njihove gradnje i što je uopće razumnija razina. Dalje, smanjenje zakonskog ograničenja za zaduživanje lokalne države sa 3 na 2% godišnjeg prihoda iz prethodne godine. Što to znači? Znači da jedinice lokalne samouprave neće moći provesti mnoge projekte iz svojih programa zbog ograničenja mogućnosti dizanja kredita. Nadalje, mjere za poboljšanje kontgrole potrošnje u sektoru zdravstva i sprečavanje ponovnog nastanka velikih dospjelih neplaćenih obveza bolnica, osobito uvođenje i planiranje rashoda i mjesečnog izvješćivanja bolnica, ograničavanje broja recepata po liječniku koje refundira HZZO, uvođenje sustava javnih natječaja za nabavu najskupljih lijekova i određivanje cijena domaćih lijekova prema prosjeku od 5 zemalja članica Europske unije s najnižim troškovima. Znači, ova mjera dodatno ograničava prava bolesnika kao i dodatno administriranje i razvoj birokracije. Nadalje, dodatan prihod od 200 milijuna kuna od povećanja trošarine na automobile i duhan koji će stupiti na snagu, odnosno stupio je na snagu 15. srpnja. Ova mjera je dodatno porezno opterećenje građana uz vrlo upitne konačne efekte. I na koncu, u ovoj točki se kaže, predviđa ponovno uvođenje Financijske policije čime će se unaprijediti poštivanje poreznih propisa i poboljšati naplata premda će se najveći učinak osjetiti tek u 2005. godini. Možda će se ovom mjerom zaista nešto ažurirati naplata poreza. Možda. Iako vrlo upitno, a sama institucija Financijske policije će dodatno opteretiti državni proračun i time povećati potrošnju. Nadalje, u točki 12. se najavljuje povećanje participacije medicinskih usluga i lijekova, smanjenje broja pacijenata oslobođenih od participacije i uvođenje promjena u dopunskom zdravstvenom osiguranju, da bi se smanjili izdaci. Što znači opet dodatno opterećenje građana posebno bolesnika koji moraju, ponavljam moraju, trošiti lijekove i koristiti medicinske usluge zbog vlastitog zdravlja, a ne zbog nikakvog luksuza. O dosad navedenim restrikcijama govori se i u točki 13. i dodatno ih se precizira. U točki 14. govori se o početku procesa porezne reforme. Navodi se da se razmatra, citiram: "razmatra izvjestan broj promjena pa se onda preciziraju ukidanja, neka izuzeća od poreza na osobni dohodak i smanjenja broja roba koje podliježu nultoj stopi PDV-a". Ako znamo da se to odnosi na kruh i mlijeko, jasno je da se radi o novom poreznom opterećenju građana i to upravo onih najsiromašnijih. U točkama 17. i 25. pripremaju se nove rasprodaje najvažnijih i najvrjednijih hrvatskih državnih, odnosno javnih poduzeća. Pa se spominje Jadrolinija, Hrvatske šume, INA, Hrvatski telekom, Croatia Banka, Croatia osiguranje i Hrvatska poštanska banka. Pitam se, dokle će se ići s rasprodajom hrvatske imovine? Valjda dok ne ostanu samo grb, zastava i himna. Ili se i njih možda namjerava prodati. Uz ovakvu perspektivu možda bi bilo i bolje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
... [[Govornik naknadno uključen.]] ipak rasprodat. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo, večeras je povod trebao biti rasprava o zadnjem "stand by" aranžmanu, a zapravo neposredan povod trebala je biti nekakve proceduralne greške i propusti, ali se to izrodilo u nešto sasma drugo i čovjek bi mogao mirno reći, "pa Bože moj, tko je ovdje izgubio izbore?". O čemu se zapravo gubitnik večeras drži lekciju? Mi smo čuli toliko vrijeđanja nas ovdje, ali i hrvatske javnosti da čovjek ne može shvatiti toliku količinu vrijeđanja u ovom Domu. Postavlja se pitanje, naravno, zašto? Kroz priče već izgovorene na račun ministra, da tisuću postavljena, ponovljena laž postaje istina, ja gospodinu Liniću odgovaram da iz njegovog kruga ne tisuću nego možda i par tisuća večeras neistina je pokušano ponoviti da bi to postala istina. Ali hrvatski građani itekako razaznaju tko je tko i ta priča neće proći kao istina. O samom "stand by" aranžmanu večeras nakon sveg ovoga, mada sam zaista pokušao i razmišljao isključivo stručno razgovarati, ali ovdje sam već toliko mjeseci i ovoliko vrijeđanja više čovjek ne može podnijeti. Ovo ćemo ostaviti za drugi dan. To ćemo raspraviti kad bude Godišnje izvješće HNB-a za proteklu godinu u kojoj se uglavnom ponavljaju sve priče iz ove priče i o tom bajnom i idealnom vođenju gospodarstva, naravno u protekle 4 godine. E sad, kako večeras je čitavo vrijeme pokuša zapravo optužiti sadašnju Vladu, premijera, svih zajedno da ne znaju kud ide. Ja ću vrlo kratko pokušat podsjetit tu savjest kako se pričalo krajem studenog 2000. godine, a otprilike vremenski koliko ova Vlada sada ima. Otprilike to je tu negdje i kako se tad razgovaralo o ekonomskim parametrima, o razvoju, o socijali, o ostavku prethodne Vlade i svemu onome što je bilo dalje, da ne ponavljam priču svako veče sa televizije, hapsite i privodite. To nećemo ponavljati jer zaista to je razdoblje za nama i vjerujem da se neće više ponoviti u Hrvatskoj državi. E sad, priča o tome kako je to izgledalo, ovo su službene izjave gospodina ministra tadašnjeg kojeg je osobno dao intervju, a ima još nekih ovdje interesantnih pa ćemo probati vrlo kratko kazati samo na nekoliko ovih odrednica na kojima se pokušava graditi napad večeras. Ne sve, naravno, jer je nemoguće. Prvo, kad se govori o MMF-u tada ministar, dakle, nakon 11 mjeseci ili 10-ak mjeseci preuzimanja vlasti, svejedno, ili ovo tu negdje se vrti, on kaže otprilike za tadašnji pregovor koji je postignut, kaže: "rezultati su balans između mogućeg i prijeko potrebnog". To je i tada bilo. Danas to nije vrijedi naravno jer danas su druga vremena. Kada govori o prodaji ili rasprodaji onda kaže sljedeće. Kraj, dakle, studenog 2000. Na vrhu gore kaže da će se prihod od 12 i po milijardi kuna u idućoj godini, misli valjda na 2001., "ostvarit ćemo privatizacijom HT-a, dijela energetike", pogledajte čuda. Tada govori o dijelu energetike. Službena izjava, znači HEP i ostali. Zatim, Croatia i Dubrovačke banke, te Croatia osiguranja. A nama se večeras predbacuje o priči da razgovaramo o rasprodaji države i sad smo čuli poruku da ćemo rasprodati grb i zastavu. Mi smo ipak to gradili i čuvat ćemo to više od svojih života. Gospodo draga, dalje kažu: "da bez saniranja problema koje su zatekli", kaže, "i bez stvaranja poticanja uvjeta za razmah poduzetništva bez privlačenja stranog kapitala nije moguće pokrenuti razvoj". Kako to večeras drugačije komentiramo? Pa smo ovo zaboravili. Eto, ja sam se potrudio malo to izvući iz arhive i vidjeti kako je to izgledalo. Isto tako, za privatizaciju ponavlja se izričito da će se pristupiti privatizaciji energetskog sektora. Dakle, postignuto sa sporazumom MMF-a. Dalje, da će se također privesti kraju privatizacija. Ja ću vam kopirat to ako neki niste informirani. To je kraj studenog 200. godine. Pri kraju se kaže isto tako da MMF-ove kućice koje je on dao stavljamo naše brojkice i naše, našu sudbinu, zapravo prevedeno. Rješenja koja se nude na kraju bilo je čak govora o tečaju pa se pokušavalo naravno politički, a ne ekonomskim instrumentarijem djelovati na taj tečaj. Bilo je govora i oko mogućih gospodarskih programa tada i to će bit zadnje ovdje jer nemoguće je to sve spominjati, a ima vremena. Kažu da "ekonomski analitičari iz kruga oko Predsjednika Mesića prigovaraju ministru financija Mati Crkvencu da je projekciju trogodišnjeg proračuna", o kojem večeras toliko plača smo čuli, mislim na iduće projekcije, "postavi, da ju je postavio kao puko sredstvo potrošnje, a ne kao instrument razvoja, te da samo nudi brojke, ali ne i kako će ih realizirati". I stopa rasta koju zagovara Crkvenac, odnosno Vlada tadašnja, također je doživjela oštru kritiku jer spori rast, smatraju njegovi ekonomski kritičari neće izvuči zemlji iz krize. Točno je ova se Vlada voli razbacivati projekcijama, slabom točkom Vladinih predviđanja smatraju se njezine prognoze do 2003. itd. Ovo su službena tadašnja izvješća odnosno to je intervju. E sada kada vidimo sve to zajedno, kada čujemo večeras ove priče, ovaj plač, onda još jedamput ponavljam tko je dobio a tko je izgubio izbore. Da su vam građani vjerovali, da ih niste prevarili tada onda biste prošli drugačije, ali ni ... socijalistička neću i dalje zaista ne želim vrijeđati stranka, i gle čuda od 45. do danas najviše smanjila radnička prava sa svim što to prati i to potpisala u stand by aranžmanu i provela a sada se nama predbacuje da će ta ista sirotinja koju su učinili sirotinjom da će od sada biti pogođena, pa valjda dva put se ne umire ako bi to bilo točno. ja neću elemente, ponavljam, ali priče oko svih privatizacija i ja ću idućih dana postaviti neke priče o privatizacijama i to neke pojedinačne. U kojima su neki sudjelvali a neki sudjeluju pa ćemo priče vidjeti na malo drugačiji način. Priče o rasprodaji Hrvatske države i svog zlata ne bi proizlazile iz toga da se situacija nije zatekla kakva je. Ja prije u šali kažem gle čuda još uvijek iz socijalizma prenešen zakon koji još uvijek danas vrijedi o plaćama ili štoli, a propisuje da se radnik ili umirovljenik ili netko drugi ne može zadužiti više od trećine svoje plaće. Valjda da bi mogao preživjeti i da bi mogao opstati. A naša država prethodne godine se zaduži u jednoj godini oko 9 milijardi dolara više nego svi prenešeni dugovi stare Jugoslavije, pokojne Jugoslavije Hrvatskoj sav rat i svi prognanici koje smo imali, ja tu ekonomiju uistinu ne razumijem. Još manje razumijem kada mi je profesori koji su predavali zdušno socijalističku ekonomiju sada pokušavaju me uvjeriti da to što su pričali sada nije točno. Pa zaista se nađem u dvojbi kako onda raspravljati o novoj tržišnoj ekonomiji i novim uvjetima u Hrvatskoj državi. Unutar toga postavljam pitanje plaše li se građani ako HDZ dođe na vlast pred izbore same Hrvatska će biti izolirana, i gle čuda i nakon što MMF i avis dođoše najkraće moguće, dođe i aranžman MMF-a za koji vjerujem što je utvrđen unutra da će nam stvoriti brz put u ulazak u Europu sa svim prednostima i nedostatcima. I ako na kraju je bezbroj puta bilo govora o poštivanu, odnosno pitanja i riječi o poštenju, samo jedno protupitanje zna se tko stalno sanja o poštenju. Hvala lijepo.
Poštovani zastunik Ljubo Jurčić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, gospodine zamjenik guvernera viceguverner, kolegice i kolege. Za početak ja bih samo rekao da privatne financije i javne financije nisu jedno te isto pa kolegi Prtenjači bih rekao ipak da tu ne bi mogao biti u pravu ali o tome mu ne bih sada držao predavanju. Učio sam ekonomiju i u socijalizmu i kapitalizmu pa bi tu predavanje bilo malo duže. Ja ću se vratiti na svoju diskusiju koju držim ovdje od dana kada je bila promjena PDV-a pa je bila promjena trošarina i tamo je bila jedna rečenica da zbog ulaska u Europsku uniju trebamo težiti deficitu od 3% a sada u ovim memorandumu o ekonomskoj i financijskoj politici definiran je cilj ekonomske politike i tamo točno piše opći cilj je smanjivanje proračunskog deficita koji će se težiti prema tim veličinama 3,3, 3,5%. Na stranu to da bi zapravo u ovom memorandumu o ekonomskoj i financijskoj politici prije svega trebala biti ekonomika gospodarstva, onda se misli na realno gospodarstvo, na strukturu gospodarstva, na efekte tog gospodarstva, a onda kao posljedica tog gospodarstva su zapravo financijski pokazatelji. A mi smo ovdje u ovom programu direktno skočili na financijske pokazatelje pa bih ja zato volio da je ovdje radije netko tko prati gospodarstvo, vodi gospodarstvo, potpredsjednik možda Vlade za gospodarstvo nego ministar financija koji na kraju mora sve te račune plaćati, a ti računi su posljedica strukture gospodarstva, manje su posljedica upravljanja financijama ili strukture države. Ono što mene od početka zabrinjava u ovoj situaciji u kojoj se nalazi Hrvatska na ovom nivou razvoja da se zapravo Hrvatska vlada odriče jednog snažnog instrumenta ekonomske politike a to je proračunski deficit. Prije 10-tak godina odrekli smo se tečaja kao jednog od najsnažnijeg instrumenta monetarne politike. Sada se postavlja pitanje kako će nositelj ekonomske politike odnosno vlada upravljati gospodarstvom, kojim instrumentima ako se zna da smo mi članica Svjetske trgovinske organizacije i da ni carine više nisu u našim rukama kao instrument ekonomske politike, fiksiranjem deficita ili smanjivanjem deficita Hrvatska ekonomska politika postaje plivač vezanih ruku i nogu. Inače proračunski deficit može nastati na tekućim prihodima i rashodima tj. na tekućem dijelu proračuna kao razlika tekućih prihoda i rashoda ili kao razlika kapitalnih prihoda i rashoda na tzv. proračunu kapitala. I to nije svejedno gdje se on javlja. Ako se javlja na proračun tekućih javnih prihoda i rashoda onda je on mnogo neprihvatljiviji jer znači da se sredstva javnog duga koriste za tekuću potrošnju a budućim generacijama se ostavljaju samo dugovi. Ako se javlja u proračunu kapitalnih prihoda i rashoda onda je situacija drugačije. Tu je deficit posljedica provećanja društvenog kapitala, izgradnjom cesta infrastrukture, željeznica, energetike povećanje efikasnosti poljoprivrede, brodogradnje, strojogradnje izgradnjom institucionalne infrastrukture koja osigurava veći bruto domaći proizvod. Povećanja društvenog kapitala ostavlja na raspolaganju i budućim generacijama i njihovo je opterećenje tim dugovima manje i puno je ugodnije vraćanje tih dugova nego u prvom slučaju kada se deficit koliko koriste za tekuću potrošnju. Zato je razlikovanje između ova dva deficita vrlo važno. Sve razvijene zemlje su koristile i još uvijek koriste proračunski deficit kao instrument razvoja ili barem kao instrument za poboljšanje trenutne konjukture. Primjeri deficita Japan, na par tisuća milijardi dolara bruto-domaćeg proizvoda njihov deficit je 7,7%. Oni sa tim deficitima grade ekonomiju odnosno gospodarstvo 21. stoljeća, industrija 21. stoljeća. Amerika ima deficit 3,6%, Njemačka zbog konjukture 4, malo će proklizati iznad 4%, makar se ona prva zalagala da to bude 3%. Pored toga proračunski deficit nije uvjet pristupanja Europskoj uniji što svjedoče i primjeri što smo malo prije čuli od kolege Mimice. Češka danas ima 6,6, Mađarska 5,7, Slovačka 3,6, Poljska 4,5 itd. Zapravo ja sam htio reći nešto o fiskalnoj politici Europske unije koja ima dva načela. Prvo načelo je fleksibilnost fiskalne politike u kratkom roku i drugo stabilnost u dugom roku koji je određen kriterijima konvergencije europske monetarne unije. Kriterij konvergencije proračunskog deficita od 3% određen je na temelju pretpostavke da će Europske, gospodarstvo Europske unije rasti stopom 3% i budući da se on financira na 20 godina tako je izračunato da javni dug zemalja članica Europske monetarne unije ne bi smio premašivati 60% bruto-domaćeg proizvoda. To što se tiče dugog roka. Međutim, u kratkom roku određena je i omogućena fleksibilnost proračunskog deficita, tako da on može biti i veći od 3%. Osnovni uvjet da se tolerira veći deficit u kratkom roku je razlika između bruto domaćeg proizvoda koji se ostvaruje i potencijalno maksimalnog bruto domaćeg proizvoda koji se može ostvariti uz postojeće resurse. Znači, koji bi bio bruto domaći proizvod kad bi svi resursi bili zaposleni. Naime, u Hrvatskoj mi imamo infrastrukturu, neiskorištene prirodne resurse, neiskorištene industrijske kapacitete, nezaposleno radno stanovništvo, imamo više manje dosta kvalitetnog obrazovanja koje nam omogućuje puno veći bruto domaći proizvod, nego što ga sada osvaruje. Tu postoji formula pomoću koje se to izračunava. Prema toj formuli Hrvatska može imati i veće proračunske deficite, nego što su zacrtane u ovom memorandumu, znači ne 3,5, ne 4, nego može imati 5, 6 i 7%, naravno ako bi se tim deficitom financirali faktori rasta bruto domaćeg proizvoda, odnosno restrukturiranja gospodarstva. i tu nam opet nedostaje ona prva točka memorandum o ekonomskoj politici. O financijskoj imamo. Ali restrukturiranje faktori rasta itd. to sve spada u ekonomiku gospodarstva, ne toliko u financije. Zbog toga nije bilo potrebno ograničavati proračunski deficit i definirati ga kao opći cilj, nego ga zapravo određivati prema projiciranoj stopi rasta, koji bi trebalo maksimizirati tako da zaposli sve nezaposlene resurse koji postoje u Republici Hrvatskoj. Kad je riječ o javnom dugu. Moram upozoriti da pri njegovu utvrđivanju treba uzeti u obzir ne samo obveze, nego i državnu imovinu. Državna imovina su sredstva koja stoje nasuprot obveza i ukoliko njima država raspolaže, ona je u stanju izmirivati svoje obveze urednije i manje je podložna mogućim financijskim potresima vezanim uz deficitarno financiranje. Zbog toga deficit treba koristiti za financiranje povećanja vrijednosti nacionalne imovine i nacionalnog kapitala, povečavajući efikasnost i konkurentnost nacionalnog gospodarstva. Na taj način se podiže ekonomska osnova gospodarenja i smanjuje rizik mogući financijski potres u budućnosti. Time se podiže ekonomska osnova gospodarstva koji ne može ni jedna privatna inicijativa zamijeniti. Proračunski deficit definiran na bilo koji način može se pokriti iz tri izvora. Zaduženjem države kod središnje banke, tu malo kod nas malo teže u obliku izravnih kredita Središnje banke državi ili kupovinom državnih vrijednosnih papira, trezorskih zapisa, obveznica i slično od strane emisijske ustanove. Ovaj oblik financiranja proračunskog deficita je najnepovoljniji jer izravno potiče i rasplamsava inflaciju našim uvjetima bi to možda i moglo napraviti, makar bi se tu povećala zaduženost zemlje. U određenim okolnostima kao što je rat i slične situacija država se može tako, ne može oduprijeti takvom iskušenju, to napominjem zato što smo mi tu situaciju imali u Hrvatsku 90-tih godina. Pored toga javni dug se koristi kao moćno sredstvo ekonomske politike na javnom dugu, odnosno na kupovini i prodaji državnih vrijednosnica temelji se najvažniji instrument monetarne politike, politika otvorenog tržišta o kojem ćemo možda narednih dana razgovarati kad budemo govorili o izvještaju Hrvatske Narodne banke, što se još uvijek u Hrvatskoj ne koristi pitanje da li se može značajnije koristiti u ovoj situaciji kad imamo monetarnu politiku kakvu imamo. Drugo, proračunski deficit se može financirati zaduživanjem na domaćem financijskom tržištu kod domaćeg stanovništva, poduzeća banaka i drugih financijskih institucija. Ovo je manje inflatorno u odnosu na zaduženje kod Narodne banke, ne prestaje odljev sredstava iz zemlje. Ali najveći nedostatak što iziskiva privatne investicije. Postavlja se i pitanje, koliko je zaduženje kod domaćih banaka zapravo na domaćem tržištu, jer kad je manja akumulacija u zemlji, nego što je potrošnja to se opet pretvori u drugom koraku u ino dug. I treće, ako dopustite još jednu minutu završit ću. … [[govornik se isključio, ne čuje se]] mogu završiti?
Da, ajde kolega završite molim vas.
Evo, mislim … moja diskusija malo razlikuje od prethodnih diskusija, pa je možda. I treći način financiranja proračunskog deficita je zaduženje u inozemstvu uz prethodnost da ne dovodi do istiskivanja privatnim investicijama i nedostatak … servisiranje tog duga i mogućoj pojavi nelikvidnosti pri inozemstvu u slučaju prezaduženosti. Međutim, javni dug se ne mora uvijek vratiti u roku dospijeća, nego se refinancira, odnosno konvertira se u novi dug s istim u novim uvjetima otplate. Treba istaknuti razliku..
Nemojte više isticati, nemojte, ne smijem neda mi Poslovnik. Neda mi Poslovnik, ja bih vam dao vrlo rado, ali Poslovnik je takav moramo ga promijeniti. Zahvaljujem vam.
Ali bitno je za sve. Javni dug se ne treba..
Vi se još kasnije javite nekome na neku formu. Sad kad dođe kolegica. Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ljubica Brdarić.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvaženi predstavnici Narodne banke, da evo Ljubice. Kako vidim nema poslije mene više nitko, pozorno sam, dobro tim bolje, pozorno sam slušala sve rasprave, jer je tema o kojoj razgovaramo izuzetno važna, mislim i za nas i za sve hrvatske građane, zato me čude kvalifikacije nekih kolega kako se radi o politikanstvu i o opstrukciji što nije točno. Čuli smo i da je ovo što je jučer i danas radio SDP-e nemoguća misija. Da je tomu tako, da je to zaista nemoguća misija i da je način na koji je ovaj memorandum potpisan i njegov sadržaj takav kakav bi se trebao očekivati, mi bismo o ovom pitanju razgovarali sasvim sigurno u drugom terminu i prije više od 2 mjeseca. Nažalost, tome nije tako i to je jedan od naših glavnih prigovora. Nije mi jasno čemu takova bahatost Hrvatske naše Vlade, a ne samo Vlade HDZ-a da potpiše sporazum bez konzultacija sa Saborom na što je po zaključku kako smo čuli iniciranom od strane HDZ-a i DC-a bila obveza, obavezna. Pogotovo što u Saboru ima potrebnu većinu da i bez stavova mišljenja, prijedloga opozicije izglasa ono što smatra da treba. Nitko Hrvatskoj vladi ne osporava pravo potpisivanja bilo kakovih dokumenata i ugovora ona je izabrana legalnim putem ima puno pravo i odgovornost da to čini, ali bi trebala poštovati i proceduru. Netko je rekao da ne vidi razloga da se toliko zateže na pitanjima procedure. Gospodo, demokracija jest procedura, i mi se stime moramo suočiti, na to se moramo naviknuti i uvažavati jedne druge i kad mislimo različito. Što se tiče proklamiranih ciljeva naše Vlade, kao što su smanjenje poreza, gospodarski rast, rast zaposlenosti, rast životnog standarda, članstva u Europskoj uniji i NATO-u postoji konsenzus. Nitko u ovom Saboru ne može biti protiv toga. Mi se samo razlikujemo u načinima kako do tih ciljeva stići. i smatramo da je potpisivanje ovoga memoranduma način koji do toga cilja ne dovodi. Ja znam da mnogi ne vole čuti različito mišljenje, nismo se na to naučili, živjeli smo dosta dugo u jednom partijskom sustavu demokracija je za nas nešto novo, to je nešto što se njeguje i razvija, to je proces, i nije čudo da mi sad bolujemo od dječijih bolesti poput ospica, dakle, gospodo naučimo se slušati i uvažavati i kad nam nije drago ono što drugi govori. A mi s punim pravom jer su nam to pravo dali birači izražavamo svoju zabrinutost jer smatramo da je potpisani sporazum štetan za građane Hrvatske. Neki su rekli i gospodin ministar je rekao vi čitate nešto što nije napisano, čitate između redova. Ovo što je pred nama nije poezija pa da podliježe osobnom dojmu. To je dokumenat vrlo realan, jasan i mi ne možemo čitati nego onako kako je napisano a u tome što je napisano stoji, ja ću pokušati kratko, nema smanjenja poreza, nema gospodarskog rasta, nema rasta zaposlenosti, nema rasta životnog standarda ili je u najboljoj situaciji usporen, odgođen. Ova Vlada od nas uobičajeno već traži život na odgodu sljedeće godine, druge godine, strpite se, obećali smo, hoćemo, bit će kada ne znamo, Đekna još nije umrla a kad će ne znamo. Ja se nadam da će naše prognoze i iskreno se nadam biti pogrešne i zbog nas i zbog hrvatskih građana. Nismo maliciozni, nismo zločesti, ne želimo da se dogodi ono čega se pribojavamo zbog građana Republike Hrvatske i svih nas ali je bojim se naša zabrinutost više nego opravdana. Kada bi se ovaj dokumenat tj. njegova suština trebala sažeti u jednu riječ gospodo ta bi riječ bila restrikcija svidjelo se to nama ili ne. I to treba reći jer bez obzira čitali mi ovaj sporazum ovako ili onako, tumačila ga ova strana kako se njoj sviđa kao što tvrdite ili ona tamo kako misli da treba vrijeme će vrlo brzo pokazati tko je bio u pravu. I zato ne vidim razloga da se ovaj memorandum tj. potpisivanje ovog memoranduma nije raspravilo ranije tj. prije potpisivanja što bi bilo i logično. Od nas se traži sada amenovanje nečega što je već gotovo jer onoga trenutka kada se počnete pridržavati potpisanog sporazuma on će dati rezultate i bit će vidljivo ovo o čemu smo govorili, da od lijepih obećanja neće biti ništa ali ne zato kao što je netko rekao zato što to Vlada ne želi. Ja u to ne vjerujem. Ja sam sasvim sigurna da je premijer Sanader i Vlada kad su davali ova obećanja mislili iskreno samo je problem u tome gospodo čini mi se što sada ne znaju kako ispuniti data obećanja. Nije problem dobre volje nego znanja. I što dalje? Ja se samo pitam kani li se ovaj sporazum zaista provesti ili će se provoditi ekonomska politika HDZ-a na osnovu koje je i dobio izbore i sa kojom se mi možemo i složiti jer obećava sve ono što sam maločas navela. Pitanje je vjerodostojnosti koja obećanja naša Vlada kani ispuniti, obećanja data svojim građanima ili obećanja data MMF-u. Jer kako vidimo radi se o dvije priče, o dva rezultata bitno različita. Ja bih voljela da se ovaj sporazum ne slomi preko leđa onih najslabijih jer kad ga čitate onda možete jedino zaključiti teško bolesnima, teško starima i nemoćnima, teško nezaposlenima a i mnogima koji rade. Gospodo, mi ovdje radimo odgovoran posao. Ja se ne slažem s kolegama koji tvrde da je ovo gubljenje vremena i trošenje novca poreskih obveznika jer onaj tko tako tvrdi očito ne razumije ulogu zastupnika. Mi ovdje jesmo da pronađemo najbolja rješenja za rješavanje problema hrvatskih građana svih ako nam je zaista na srcu dobrobit ove zemlje, bilo pozicija ili opozicija. I ja se nikad neću složiti s time kada tvrdite HDZ-ova Vlada ovo ili ono. To jest HDZ-ova Vlada ali je to i Vlada naša hrvatska svih naših građana i očekujemo da se ona tako i ponaša. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ministre! Evo već je ono što se kaže kasna ura pa dopustite mi da u kratkim crtama. [[Upadica se ne čuje.]] Rana ura, dobro. Pa evo odmah na početku odmah. [[Upadica se ne čuje.]] Bio je spor gospodine predsjedniče je li rana ili kasna ura. Ja sam kazao kasna a kolege su me ispravili da je rana ura. Evo, ja se s njima slažem. Uvažena kolegica je evo baš spomenula da je procedura osnov demokracije. Ja bih kazao jedan od osnova demokracije apsolutno je poštivanje procedure ali još jedna ključnija riječ u tom pojmu demokracija a to je odgovornost i kad u smislu ovoga što ću ja kazati u prvom redu ću imati upravo tu riječ na umu, dakle odgovornost za vođenje ove države i svakako neću smetnuti s uma niti proceduru onu kakva je predviđena i našim poslovnikom a i zakonima. Svoju raspravu podijelit ću u dva dijela jer su jedan i drugi samo na prvi pogled međusobno odvojeni a nadam se da će dati pravu sliku stanja stvari vezano za uvjete i način potpisivanja novog stand by aranžmana Vlade Republike Hrvatske sa Međunarodnim monetarnim fondom i to glede i same forme mogli bismo reći normativno-pravnog okruženja i glede suštine dakle bitnih elemanata potpisanog dokumenta koji nedvosmisleno određuje pozicije Republike Hrvatske prema izuzetno važnoj međunarodnoj financijskoj instituciji s jedne strane i određivanja financijskih parametara razvoja gospodarstva Republike Hrvatske u cjelini. Prvo, mislim da je to važno naglasiti, nitko ne bježi od činjenice da je ovaj Visoki dom Hrvatski sabor a na temelju članka 80. Ustava Republike Hrvatske i članka 122. Poslovnika Hrvatskoga sabora na svojoj sjednici održanoj 20. ožujka 2002. godine donio zaključak kojim obvezuje Vladu Republike Hrvatske da prije potpisivanja tog važnog financijskog dokumenta provede raspravu u Hrvatskom saboru. Dakle, obveza provođenja rasprave je nedvojbena, međutim vezano za predmetni zaključak treba napomenuti sljedeće. Zaključak Sabora ... [[Govornik se ne razumije.]] već spomenutog članka 122. Poslovnika predstavlja akt kojim se utvrđuje stajalište o određenim događajima i pojavama na osnovi ocjene stanja u pojedinoj oblasti zaključcima se mogu zauzimati stajališta, izražavati mišljenje ili utvrđivati obveze Vlade, ministarstava i drugih tijela državne uprave. Nesumnjivo predmetnim zakonom je utvrđena obveza Vlade da se provede rasprava o predmetnom dokumentu što mi danas zapravo i činimo ali odredbom članka 114. Ustava Republike Hrvatske koja propisuje da je hrvatska Vlada u svom radu odgovorna Hrvatskom saboru treba sagledavati u svjetlu odredbe članka 112. Ustava Republike Hrvatske kojim je određeno odnosno striktno Ustavom propisano da Vlada Republike Hrvatske brine o gospodarskom razvoju zemlje, dakle Vlada Republike Hrvatske. Vlada se ni u kojem smislu ne može niti želi ekulpirati od te svoje ustavne obveze i upravo zbog toga a vezano za način ugovaranja, modalitet pregovaranja i vrijeme koje je vrlo bitno odnosno tajming za potpisivanje predmetnog sporazuma, moment potpisivanja i osjetljivost problematike upravo je uvjetovao da se rasprava nije mogla obaviti u mjesecu lipnju i srpnju ove godine već na prvom jesenjem zasjedanju Sabora. Naprotiv, da je modalitet pregovaranja i preuzimanja obveza istog financijskog aranžmana bio drugačiji Hrvatskoj bi se mogla, nanesla nenadoknadiva šteta koja se kasnije ne bi mogla popraviti i to je osnovni razlog zbog čega mi danas raspravljamo o ovoj točci dnevnog reda jer sve drugo podrazumijevalo bi provođenje rasprave kada SAbor ne zasijeda. Jer je to termin 4. kolovoza tekuće godine, dakle kada SAbore ne zasijeda. A rasprava ta rasprava je trebala rezultirati pretpostavljam, zakjučkom Hrvatskog sabora koji bi ali opet na načelnoj razini, obvezivao Vladu. Dakle nikakvih ustavnih i zakonskih poremećaja temeljem današnje rasprave nema. Definirali su i ostali su uvijek isti i Ustavom određeni i zakonima odnos Vlade i Hrvatskog sabora, i u ovom smislu i potpisivanja dakle stand by aranžmana. Što se tiče konkretnih odredaba potipisanog sporazuma, apsolutno odbacujem sva ona mišljenja koja ta prevažni financijski dokument žele pokazatia u katastrofičnom pogubnom svjetlu za razvoj hrvatskog gospodarstva i za budući stndard građana. To jednostavno nije točno a poglavito nije točna konstaticija da se gubi razvojna komponenta hrvatskog gospodarstva, da se gubi ritam i opseg ulaganja u kapitalne invetsicije, a poglavito se treba usprotiviti onim upotrebit ću tu riječ, politikanskim stanovištima da će se potpisivanjem predmetnog memoranduma ozbiljno narušiti standard građana poglavito najosjetljivijih socijalnih kategorija društva. I još nešto svi ulazni parametri pri potpisivanju ovoga dokumenta bilo makroekonomski, bilo čisto ekonomske naravi, zadani su zadani su u prethodnom razdobolju, dakle, u tom smislu se spominje rad bivše vlade, jer se preko tih elemenata kao ulaznijh parametara valjda za sklapanje novoga stand by aranžmana pa nitko ozbiljna ne može ni pomisliti da se bez tih ili analizom tih elemenata može uoće pristupiti ovaj pregovaranju. A to i zbog toga se i spominje i u tom kontekstu se spominjei bivša vlada i rad bivše vlade. A koji su to ulazni parlamentri. ne možemo zaobići prilikom raspravljanja o ovom pitanju. Dali je to probijen državni proračun, od 1,6 miliona kuna u prethodnom razdoblju koj ije napravljen od strane prethodne vlade bez prethodnog odobrenja Hrvatskog sabora. Da li je to izdavanje jamstava Vlade Republike Hrvatske za najrazličitije kapitalne investicije i propale na žalost propale gospodarske projekte. Nekim situacijama i privatnim trgovačkih društava. Mada struktura vlasništva tu nije presudna. Dali je to neracionalno zaduživanje i trošenje u prethodnom radu i u sektoru javne potrošnje, dali je to prezaduženost. Dali je to plaćanje obveza po dospjelim kreditnim obvezama. dali su to skrivene subvencije u hrvatskim željeznicama. Dali je to dospjele odnosno isplate plaće državnim službenicima po kolektivnim ugovoriam i tako dalje. Ni jedno od tih pitanja samo po sebi već sva ta pitanja u ukupnosti, su predstavljala i osnovne na žalost osnovne parametre koji su jednostavno odredili ili usmjerili nekakav valjda za svakoga to je dakle analiza prethodnog stanja u ovom smislu i uvjetovala ovakav način i u formalnom smislu. Dakle način potpisivanja a i u samoj suštini. Ja o više o nekakvim podacima, dokazima, stajalištima, mišljenjima stvarno ne bih. Jer mislim da su i kolege zastupnici a poglavio na jedan tako ilustrativan i svima razumljiv način objašnjava gospodin ministar Šuker. DA bi stvaron to predstvljalo puko ponavljanje. Međutim, meni dopustite samo evo da iznesem dva za ilustraciju samo dva primjera nedavne nam parlamentarne prošlosti dakle, u ovom sazivu. Prvi primjer prisjetimo se samo rasprave odnosno pitanja postavljenih u ovoj sabornici od tijeku i rezultatima turističke sezone 2004. godine. Neuspjele. Katastrofa. Gospodarski problemi, nazadovanje to su bili pojmovi kojima se htjelo okarakterizirat ii pripremu turističke sezone tijek turističke sezone, kao i njeni financijski efekti. Hrvatskoj javnosti se htjelo pokazati da ova Vlada ne može se uhvatiti u kkoštac sa tim problemom. Elektronski i tiskovni mediji bili su preplavljeni u tom tonu sačinjenim informacijama. Nakon najuspješnije turističke sezone od samostalnosti Republike Hrvatske u sabornici a niti u medijima blago kazano ne može se čuti niti pročitati realno oslikavanje stanja stvari. I drugi primjer, koji još ilustrativnije odražava ili oslikava ovo o čemu govorim. A odnosi se na uvjet, sadsržaj i uopće klimu u sabornici kada se potpisivao isto tako jedan vrlo bitan međunarodni financijski dokument a radi se o sporazumu koji se naziva protokol sedam. I tada je na djelu bila već poznata retorika oporbe, a poglavito čelnih ljudi oporbenih stranaka. Hrvatska javnost ne samo da je bila uznemirena porukama iz ove sabornice, ponovno katastrofalnim pogubnim posljedicama potpisivanja toga protokola za hrvatskog seljaka. Hrvatskog poljoprivednika, već su oporbeni zastupnici iskoristili ustavno pravo i na interpelaciju. Jeste gospodo zar smo zaboravili na neouobičajenu parlamentarnu praksu da se i prije isteka prvih 100 dana rada Vlade pokretalo pitanje povjerenja Vlade u cijelini. Da. To jel naša parlamentarna praksa, posljednjih 8 mjeseci.
Zaključite molim.
Hvala. Dobro. Samo još dvije rečenice. Jer su se jedna rečenica, dakle što se tiče ciljeva ciljeva ili programa u samom potpisanom dokkumentu. Zar nisu ciljevi ponovno uvođenje reda u javne financije? Zar cilj ne predstavlja smanjenje deficita na tekućem računu platne bilance. Zar nije cilje smanjenje inozemnog duga. Hvala.
Hvala lijepa. Hvala. Prije nego što vidite da sam pravedan. Nisam ja sam ga kolegu Jurčića poticao još ali su mu gasili svjetlo tako da sam ja. Prije nego što još dva kluba imaju 5minutnu raspravu. Mislim da obzirom na vrijeme da bi sutra mogli nastaviti sa jednim satom odnosno danas , u 10,30. 10,30 sa točkom 5., i 6. i 7. dakle, 10 i 30 onda oni koji. I 5 minutna rasprava Klub SDPa poštovani zastupnik Slavko Linić.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Klub SDPa ovom raspravom htio je pokaazti da nije protiv suradnje sa MMFom. Dapače jee za suradnju. Klub SDPa je ovom raspravom iniciranjem rasprave o memorandumu htio izraziti nezadovoljstvo zbog nepoštivanja odluke Sabora iz 2002 .godine. Klub SDPa je htio kao najjača opozicijska stranka odgovorno iznjeti svoje primjedbe na memorandum, i dati sugestije za poboljašnje memoranduma. Na kraju moram reći da klub SDPa izražava žaljenje što u odnosima sa međunarodnim institucijama nema više zajedništva, i veće razine suglasnosti koja je neophodna da bi Vlada Republike Hrvatske bila uspješnija u nastupu prema međunarodnim čimbenicima. Dapače očekujemo mnogo problema u odnosima i pregovorima sa Europskom unijom i evidentno je da će nam tolerancija zajedništvo, i ja bih rekao više suglasnosti biti i te kako potrebni, da bi hrvatska Vlada bila uspješnija. Na kraju u ime Kluba zahvaljujem i ministru Šukeru a i zamjeniku guverner i viceguverneru na strpljenju, i želji da čuju naše rasprave, ja bih rekao u zaista dugoj, dugoj, jučerašnjoj i današnjoj raspravi. Uz zahvalu i zamjerka ministru Šukeru za vrijeđanje zastupnika Mimice koje ipak nije primjereno ministru financija. Hvala lijepo.
Klub HDZ-a poštovani zastupnik, potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici i gospođe. Često sam upozoravao ili spominjao kako jedan veliki dio stranaka u Hrvatskom saboru nisu bili zainteresirani za ovu raspravu. Nisu bili zainteresirani, oni su napustili čim su njihovi predstavnici klubova rekli ono što su imali reći, neki su to i dramatizirali, pa kasnije njihovo sudjelovanje nije opravdalo to dramatiziranje, jer nisu uopće sudjelovali. Mi koji smo ovdje bili strpljivi i koji smo slušali smatram da smo svi bili dobronamjerni, jer smo željeli reći ono što mislimo. Od ukupno, mislim jedno 30-ak zastupnika, najveći dio je iz redova SDP-a, što im ja evo ispred Kluba HDZ-a zahvaljujem, mislim da je bilo 24, 5 iz HDZ-a i 1 iz DC-a, ukupno jedno 30, možda 31, ako sam se prevario. Ovdje je izražena skepsa i rezerva prema hrvatskoj VLadi sa strane SDP-a i ostalih koji su sudjelovali u ime klubova, nekih, a sa strane Vladine većine je poduprta Vlada, poduprta Vlada u ovim svojim nastojanjima, u realizaciji svojih predizbornih obećanja, ma kako to neki omalovažavali i onih 5 elemenata kartice jamstvene koji se ostvaruju i oni će se ostvariti. Paralelno s time će se rješavati i financijski kaos i dugovi kako bi hrvatska država stabilizirala svoje financije, ali ne zaustavljajući glavne svoje razvojne programe. Nastavit će se autoputevi, a traženje, gospođa je malo prije, gospođa koja je zadnja govorila u ime SDP-a, je govorila da ova rasprava nije trošenje poreznih obveznika, jer traje već dugo, dugo, i ja bih se složio. Nije, ukoliko se porezni obveznici odrede tako da kažu, evo nije bilo zluradosti, nije bilo jala, nije bilo osporavanja svega što čini Vlada i u tom slučaju, ako toga nije bilo, onda i nije trošenje novca poreznih obveznika. Čuli smo isto tako da nije potrošeno 3 milijarde i 100 milijuna što nas raduje, to je gospodin Čačić ovdje utvrdio, on valjda zna, jer on prati puteve novca, i to vrlo pažljivo i precizno, pa će na kraju vjerujem Vlada zaključiti nije dužna 22 milijarde nego za 3 milijarde i 100 milijuna manje. A kako nikakva filozofija i neke velike priče o kombinatorikama oko novca, padaju u vodu ako se prati put novca, gdje jezavršio i točno to utvrdi, onda će se vidjeti tko je bio u pravu. Ja bih volio da je u pravu gospodin Čačić i da smo dužni manje 3 milijarde i 100 milijuna. Vjerujte mi na riječ da bih ja to volio da je on u pravu, ali na žalost, kako Vlada kaže, mi ćemo ipak platiti ne 3 milijarde i 100 milijona manje, nego ćemo platiti onoliko koliko smo dužni. HDZ podržava svoju Vladu, HDZ će dati i dalje punu potporu njenim prorgramima, uključujući i sve ono što nije baš za pozdraviti i ne raduju nas ograničenja koja dobivamo od Međunarodnog monetarnog fonda ili bilo koga sa strane, ali smo mi dio Europe, mi smo kandidati za Europsku uniju, mi moramo uravnotežiti naše financije, mi moramo ići dalje. Ako je ovako, ako smo ovako razmišljali, onda mislim da ćemo ići zaista dalje i da zluradosti i jala više biti neće. Hvala.
Ministar financija Ivan Šuker.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Čestitka na zajedničkoj izdržljivosti i zahvala na raspravi uz puno razumijevanje da svatko želi iznesti svoje mišljenje i na to ima puno pravo, ali isto tako morate razumjeti da i ja kao predstavnik Vlade imam pravo iznesti stav i mišljenje Vlade. No, ono što sam već nekoliko puta rekao iz ove govornice, ponovit ću i na kraju ove rasprave. Ako želimo svi ostvariti cilj, a mislim da je to ono valjda jedino oko čega se slažemo, a to je ulazak u Europsku uniju, mislim da će nam trebati daleko više sloge i možda nekada osobne političke stranačke interese gurnuti pod tepih, jer mislim da sudbina naše države i blagostanje hrvatskog čovjeka treba biti ispred toga i možda ova rasprava put ka tome da shvatimo da naša prepucavanja i različito gledanje na određene stvari, u datim momentima će nam škoditi. Ja sam vam naveo jedan primjer koji se dogodio neki dan u Washingtonu. Takve stvari nama kao državi ne trebaju, jer budimo iskreni, nas vani ne gledaju niti kao SDP niti kao HDZ, niti DC niti HNS, gledaju nas kao hrvatsku državu. I sve ono što je loše u itekako nam nakaleme dosta toga, jer iskreno govoreći, žele nas gurnuti u neki drugi paket, žele nas ostaviti na nekom drugom mjestu. Pa, kolege i kolegice, da i napori Vlade idu ka tome da se maknemo sa tog mjesta i ja moram istaći zadovoljstvo da u ponedjeljak je prvi put predstavnik Ministarstva financija u Bruxellesu prisustvovao razgovorima zajedno sa predstavnicima Buagarske, Rumunjske i Turske. Dakle, razgovaralo se o ekonomskim programima i o tome kakve su njihove projekcije za Hrvatsku. Ja moram istaći da njihove projekcije su daleko bliže ovome o čemu sam ja kao predstavnik Vlade govorio, vjerujte ja bih radije večeras rekao da će biti gospodarski rast 7%, ja bih rađe rekao da nama MMF dozvoljava deficit 7%, da ga možemo iskoristiti u razvoju. Međutim, činjenice su takve kakve jesu, oni koji su pregovarali sa Međunarodnim monetarnim fondom znaju kako je to tvrda utakmica. Nekada možda se ide malo više u kost, nekada malo manje, međutim prema spoznajama onih koji su vodili pregovore sa Europskom unijom, tvrde da su ovi pregovori samo jedna lakša predigra u odnosu na ono što nas sve skupa čeka. Pa, ako želimo dobrobit i ako želimo svi otić tamo kamo želimo 2007. možda bi bilo dobro da u budućnosti oko ovakvih tema malo drugačije razgovaramo. Ja bih bio sretniji večeras da sam čuo možda kakvu ideju s druge strane, što smo možda trebali drugačije napravit s obzirom na iskustvo, a ne da po istim brojkama lupamo različit. Kolegi Mimici, ako sam ga slučajno uvrijedio isprika, ali već drugi puta vrlo slična rasprava koja je mane kao predstavnika Vlade iz jednostavnog razloga zasmetala jer čovjek koji je bio na čelu Ministarstva za europske integracije mislim da ne smije se toliko politikantski spustiti. Zato kažem, žao mi je što ga nema ovdje, ali ako je bilo kakva uvreda ja mu se osobno ispričavam. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I noć ima svoju moć. Zaključujem raspravu. Danas u 10 i 30 nastavak sjednice. Laka vam svima i dobra noć. Sljedeća točka je rasprava o memorandumu o ekonomskoj i financijskoj politici novom stand by aranžmanu Republike Hrvatske sa MMFom. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za financije i državni proračun, dajem na glasovanje prvo, sljedeći zaključak. Prima se na znanje memorandum o ekonomskoj i financijsko politici i novi stand by aranžman Republike Hrvatske sa MMFom. MOlim uključite se. Glasovanje. REzultat. Utvrđujem da je predloženi zaključak donešen sa 74 glasa, 1 suzdržanim i 35 protiv.