Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta in se umirite. Hvala. Pričenjam 31. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Spoštovani! V petek smo se na Kolegiju in delovnih telesih z minuto molka spomnili žrtev posledic torkove ujme. Dovolite, da se v imenu Državnega zbora ob tej priložnosti zahvalim vsem, od Vlade in županov prizadetih občin, do gasilcev, pripadnikov vojske in vseh prostovoljcev in darovalcev denarne pomoči za njihovo hitro in požrtvovalno ukrepanje. Naj nas ta solidarnost spremlja tudi v naslednjih mesecih, ko bo potrebno še veliko naporov in sodelovanja pri obnovi poškodovanih ali uničenih hiš, vasi, cest in hudourniških strug. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Roberto Battelli, Franc [[Feri]] Horvat, Milan Petek, Alojz Posedel, Mihael Prevc, Anton Rop in Alojz Sok. Na sejo sem vabil predsednika Vlade Republike Slovenije Janeza Janšo - k 1. in 29. točki, predstavnike Vlade Republike Slovenije - k vsem točkam dnevnega reda, predstavnika Fundacije za financiranje športnih organizacij - k 18. in 19. točki in predstavnika Sodnega sveta - k 30. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 31. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 14. septembra 2007. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Prehajamo na predloge za umik točk z dnevnega reda. Poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije predlaga, da se z dnevnega reda umakne Predlog resolucije o nacionalnem programu visokega šolstva Republike Slovenije. Predlog za umik ste prejeli z dopisom 19. septembra 2007. Želi predstavnik predlagateljev obrazložitev? Izvolite gospod Školč, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Mi smo predlagali umik te točke z dnevnega reda iz vrste razlogov. Najprej, ker je ta resolucija v veliki meri razdelila vso slovensko javnost na vladne stranke, ministra in druge, ki ta predlog podpirajo, na eni strani, in na drugi strani na opozicijo ter univerzo, univerzitetne ustanove, raziskovalne institucije in tako naprej, ki temu predlogu v glavnem in zelo ostro nasprotujejo. Razkol je tako hud, da mu težko najdemo para v novejših razpravah o urejanju področja visokega šolstva in znanosti. To je en razlog. Drugi razlog je, da na tej seji mi imenujemo na predlog Vlade novo ministrico za to področje. Ministrica bo imenovana po vsej verjetnosti v ponedeljek naslednji teden, ta razprava o tej resoluciji pa je predvidena za četrtek ta teden. Državni zbor ima izjemno priložnost, da to ultimativno držo, ki jo je poosebljal minister Zupan, preseka, da preloži odločanje o tem pomembnem dokumentu na kasnejši čas in s tem zares demonstrira voljo, da se na področju visokega šolstva in raziskovanja stvari postavijo drugače. Državni zbor ima torej priložnost, da novi ministrici, kolegici iz naših vrst, da možnost, da stvari postavi na novo in v korist visokega šolstva in znanosti. Če tega ne bo naredil, jo bo v bistvu zapletel v spore, ki niso njeni, in v situacijo, kjer bo a priori imela zvezane roke. Mislim, da to ni dobro.
Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Več je rok, zato odpiram prijavo. Gospa Pečanova, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav Državnemu zboru in vsem prisotnim! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla predlog kluba Liberalne demokracije za umik te točke z dnevnega reda. Mislim, da je morda odveč ponavljati razloge, ki nas vodijo k takemu ravnanju, ker smo o tem že precej obsežno govorili na sejah Odbora za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Pa vendarle, sedaj je situacije še nekoliko drugačna od takrat, ko smo obravnavali resolucijo in množico amandmajev, ki je bila vložena nanjo. Dejstvo je, da se Poslanska skupina Socialnih demokratov kljub temu, da je kandidatka za ministrico večkrat ponovila, da meni, da je ta resolucija primerna za sprejem taka, kot je nastala po obravnavi na matičnem telesu, vendarle menimo, da si s tem zapira vrata za možnost normalnega, dinamičnega in predvsem, bom rekla, načina sporazumevanja, ki ga potrebuje visokošolska, znanstvena in raziskovalna sfera, zato da bo lahko kot ministrica pozneje normalno delala in dosegla cilje, ki si jih je verjetno v pripravi na kandidaturo zastavila vendarle na drugačen način, kot pa minister, ki je prav zaradi te resolucije in zaradi zakona, ki je v senci nastajal po objavi oziroma po tem, ko je resolucija prišla v Državni zbor, pravzaprav odstopil. Menimo, da je čas, ki ga damo bodoči ministrici za ponovno odprtje pogovorov in dogovorov s stroko in s socialnimi partnerji v visokošolski in raziskovalni sferi, da je čas, ki ga potrebuje ne samo ona, ampak tudi sami [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]visokošolski partnerji. Toliko o razlogih, zakaj menimo, da bi bilo bolje, da na tej seji resolucije ne bi obravnavali.
Hvala. Gospa Žgajner Tavš. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovane kolegice in kolegi! Lahko bi rekla, da je bilo pravzaprav vse že povedano. Ampak je očitno potrebno vedno znova ponavljati, ker nekaterim pač ne prideš do živega, ker je odpovedala zdrava pamet. Štiri nadaljevanja seje, na kateri je matično delovno delo Odbor za visoko šolstvo obravnaval resolucijo, temeljni dokument, ki mu pravzaprav nasprotuje celotna stroka. Tisti, ki se morda ob besedi stroka nasmehnete, tudi temu smo bili že priča v tem parlamentu. Naj vas opomnim, da se pod nazivom stroka dejansko skrivajo ljudje, ki nosijo znanstvene nazive. Jaz se iz teh stvari ne bi kar tako norčevala. Bi vas pa še enkrat opomnila. Gre za temeljni dokument, temeljni dokument, ki se je obravnaval na delovnem telesu kar na štirih sejah oziroma štirih nadaljevanjih sej. Začelo se je pred parlamentarnimi počitnicami. Bilo je vloženih preko 250 amandmajev. Jaz pravim, da gre za zelo pomembne stvari, s katerimi bomo, če bo ta dokument izsiljen, izsiljen pravim, ob premoči moči, ki jo imate koalicijske poslanke in poslanci, bomo dejansko priča ne le rušenju dobre kvalitete o naši državi, ampak bomo dejanska priča tekmovalnosti, ko bodo zmagali argumenti moči oziroma ko bo zmagala premoč nad argumenti. Zato vas še enkrat naprosim v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalna stranke, ki bomo predlog za umik te točke podprli, da razmislite, da pritisnete gumb za, se pravi, da umaknemo to točko in da se znova posvetujemo. Ne nazadnje tudi verjamem, da nova ministrica, bo izvoljena, pa verjamem, da bo, naj ima priložnost, da se še enkrat sama seznani z argumenti.
Hvala. Gospod Štebe.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski demokratki stranki ne bomo podprli odlaganja nujnih sprememb, pravzaprav reform na področju visokega šolstva in raziskovalno-razvojne dejavnosti. Ta predlog sklepa, ki ga zavračamo, je še eden od množice poizkusov in dejavnosti, ki so bili sedajle omenjeni s strani mojih predhodnikov. Zavedamo se, da so za dolgoročno razvojno uspešnost Slovenije nujne tudi spremembe, reforma na tem področju. To je edino področje pravzaprav, ki še ni doživelo nikakršnih sprememb v naši mladi državi Sloveniji. Po drugi strani pa je bila resolucija oziroma nacionalni program visokega šolstva temeljito pripravljena med vsemi partnerji, razvojnimi partnerji, od marca do maja leta 2006, potem je bila dana v javno razpravo, je bila usklajena s študenti v decembru, z univerzami, rektorsko konferenco sredi januarja letošnjega leta, in tudi v Partnerstvu za razvoj, ko jo je 29. marca letošnjega leta podpisal podpredsednik Socialnih demokratov dr. Lukšič. In ne vem, zakaj bi morali še naprej odlašati s temi nujnimi spremembami. To je bistvo. Evropa od nas pričakuje bolonjske procese, pričakuje lizbonske uspehe na področju inovativnosti in konkurenčnosti, mi pa zadevo inflatorno, delujemo na način, kot je bilo že omenjeni. Mi v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli tega sklepa. Hvala.
Hvala. Zaključujem razpravo o predlogu umika. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave. Gospod Horvat, ni obrazložitve glasu pri tej točki. Hvala lepa za pozornost glede oranžne lučke na kartici. Odločali bomo o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 43. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlog za umik ni sprejet. Poslanska skupina Socialnih demokratov predlaga, da se z dnevnega reda umakneta Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli ter Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Predlog za umik ste prejeli z dopisom, 20. septembra 2007. Predlagam, da razpravo o umiku obeh predlogov zakonov opravimo skupaj, po končani razpravi pa bomo o vsakem predlogu glasovali posamezno. Želi besedo predstavnik predlagateljev? Izvolite, imate besedo gospod Potrč.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Soglašamo s hkratno obrazložitvijo in hkratno razpravo o našem predlogu. Predlagamo, da se Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli in o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja umakne s te seje Državnega zbora. Najbrž vsi vemo, čutimo in smo prepričani, da vzgoja in izobraževanje, njen sistem, posebej tudi osnovna šola, zadeva sleherno državljanko in državljana. Ni ga, ki ne bi v tem ali drugem odnosu imel povezavo s problemi vzgoje in izobraževanja in da se ob tem ne bi zavedal, kako izjemnega pomena je sistem za bodočnost Slovenije. Ni novo, ampak samo ponavljam, če ugotovim, da Vladi ni uspelo, da bi na tako zahtevnem sistemu povezala interese stroke, da bi povezala interese učiteljev in da ne bi ostali razdeljeni tudi starši. Škoda je in nesprejemljivo je, da se tako pomembna zakonodaja sprejema ob popolnem ali pa pomembnem nesoglasju stroke in staršev, samo zato, ker je skupina v ministrstvu uveljavila ali pa želi uveljaviti skupaj z vladajočo koalicijo svoje interese. Da bi zagotovili možnost, da se o tako zahtevni odločitvi še enkrat razmisli, predlagamo odložitev s te seje. In še en razlog je. Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Če bomo kolikor toliko razumeli smisel javne predstavitve mnenj, potem bomo glasovali za preložitev. Govoriti o tem, da ima javna predstavitev mnenj svoj smisel z zbiranjem različnih pogledov in stališč, ki jih naj potem poslanke in poslanci upoštevamo pri končni odločitvi, pa to naredimo po drugi obravnavi, ko so že oblikovani amandmaji in praktično dan pred sejo Državnega zbora, potem je to v posmeh tej instituciji. Prosim, ne dovolimo si tega in naj bo tudi to razlog za preložitev, saj je javna predstavitev mnenj v petek ne samo potrdila, ampak še bolj poglobila razcepljenost in razlike, ki so v pogledih na šolsko zakonodajo v stroki in javnosti. Hvala lepa.
Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Odpiram prijave. Gospa Žgajner Tavš, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Tudi jaz bom podprla oziroma Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke bo podprla predlog za umik te točke z dnevnega reda. Dejstvo je, da je Zverova reforma reforma na "horuk", da je pravzaprav na sejah, ki smo jim bili priča in so se vlekle tudi po več ur, zmanjkalo argumentov, tistih pravih argumentov na strani predlagateljev in da je tudi v petek, ko je opozicija, sicer pod drugačnimi pogoji, skladno s poslovnikom predlagala javno predstavitev mnenj in ko je predsednik delovnega telesa ob podpori koalicije izsilil ali izigral poslovniška določila in javno predstavitev mnenj postavil v petek, po tistem, ko je bil zakon že preoblikovan, kolikor je pač bil, na Odboru za šolstvo, da se je tudi ta javna razprava v petek odvijala, pa bom rekla, pod imenom čista farsa. Slišali smo kar nekaj ali pa precej ideološko obarvanih strategij zavajanja s strani predlagateljev oziroma tistih, ki so vodili odbor. Seja je potekala, po moji oceni, zelo pristransko, neprofesionalno in takšno je bilo celotno odvijanje v okviru matičnega delovnega telesa. Pa ne le ta neprofesionalnost, dejstvo je, da sta oba zakona zelo pomembna, kajti spreminjata vzgojno-izobraževalne koncepte v samih temeljih, in to, še enkrat poudarjam, ob nasprotovanju stroke. Takšno "nefer" početje ni le "nefer", ampak bo imelo dolgoročno lahko zelo škodljive posledice. Lahko pravim. Igrati se na račun otrok je nepošteno, pišemo nenazadnje leto 2007. Tisti, ki niste bili zadovoljni s preteklim sistemom, s preteklimi reformami, naj vas spomnim, da na čelu Zverove reforme stoji isti človek, kot je bil v prejšnjih časih. Pa mi povejte [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]kako je lahko kredibilna ta reforma. In naj zaključim zgolj z enim stavkom v razmislek. Jaz upam in želim, da bi bila tudi pri koaliciji edina resnična avtoriteta, naravna avtoriteta znanje. Razmislite, preden boste glasovali.
Hvala. Gospod Horvat, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Prav vsem lep pozdrav, kolegice in kolegi. Sporočam, da Poslanska skupina Nove Slovenije ne bo podprla predloga za umik 6. in 7. točke dnevnega reda 31. seje Državnega zbora. Mi namreč ocenjujemo, da spremembe, ki jih prinašata noveli zakona o osnovni šoli in zakona o financiranju vzgoje in izobraževanja, ne pomenita prav nobene reforme. Gre za relativno majhne spremembe in glede na to, da smo opravili tukaj že prvo branje obeh zakonov, glede na to, da je bila opravljena in že zaključena seja matičnega delovnega telesa, glede na to, da je bila že izvedena javna predstavitev mnenj, se sprašujem: Za božjo voljo, koliko bolj pametni pa bomo recimo do naslednje seje Državnega zbora? Se pravi, mi ne vidimo nobenih razlogov, da bi časovno zamikali nadaljnjo obravnavo teh dveh zakonov. Poslanska skupina Nove Slovenije ne soglaša s kolegi iz Socialne demokracije, ki želijo zamik te obravnave. Mi bomo torej temu predlogu nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Grims, izvolite.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav. Reforma, ki je pred nami, je zelo pomembna, ne posega v bistvene stvari, razen v enem delu. In prav ta ključni del je jedro tega, da mora danes ta zakonodaja ostati na dnevnem redu. Za kaj gre? Iz dosedaj veljavne zakonodaje je dejansko izhajala določena socialna neenakost. Nekateri so morali za svoje pridobljeno znanje plačevati šolnine. Nova zakonodaja pa prav vse šolnine v celoti ukinja in s tem odpravlja tisto socialno neenakost, ki smo ji bili do sedaj priče. Ali imamo pravico, poslanke in poslanci, podaljševati po nepotrebnem to nekorektno dosedanje stanje? Trdim, da ne. In zaradi tega vas pozivam, da sprejmemo na dnevni red danes zakonodajo, ki ukinja šolnine v celoti in brez izjeme, ki daje večjo moč staršem, ki dejansko daje njim večjo vlogo v celotnem izobraževalnem in vzgojnem procesu, kot so imeli do sedaj, in ki obenem prvič popolnoma uresničuje ustavno pravico staršev, da izberejo tisto vzgojo, tisto šolo za svojega otroka, za katero so iskreno prepričani, da je za njihovega otroka najboljše, kajti to je bistvo sedanje zakonodaje teh predlogov, ki so danes pred nami. O vseh dilemah je tekla razprava do sedaj, več mesecev je že, kar so prišli predlogi v Državni zbor. Opravljena je bila prva splošna razprava in Državni zbor kot najvišje zakonodajno telo je dal zeleno luč, da gre za ustrezno podlago. Toda na Odboru za kulturo, šolstvo in šport smo prisluhnili številnim pripombam, ki so bile dane v minulih mesecih in smo jih tudi vključili v besedila zakonov, ki so sedaj dana kot dejanska osnova za odločanje Državnega zbora. Iz tega razloga je jasno, da je mogoče brez težav opraviti drugo branje na tej seji, kajti za to, da bi to lahko opravili z vsemi možnimi argumenti, smo opravili tudi javno predstavitev mnenj, ki je trajala kar pet ur in v kateri so prav vsi, ki so to želeli, dobili besedo. Velika večina razpravljavcev je v celoti to zakonodajo, ki je predlagana, vsaj v temeljnih določbah tudi podprla. O tem se lahko prepričate v magnetogramih, ki so sedaj, kolikor mi je znano, že na razpolago, vsem pa bo najkasneje jutri dana tudi možnost, da se prepričajo v obliki pisnih gradiv, ki so jih kot [[...]] [[izklop mikrofona]] [[...]]
Hvala. Gospa Širca, izvolite.
Hvala lepa. Pred letom 2008 je potrebno nekaj narediti. To je nedvomno. Ampak ker je časa malo, je treba to narediti na hitro in na nasilen način. Se pravi, poriniti celotne zakone iz šolstva, področja šolstva, ne govorim samo o zakonih, ki se ukvarjajo z osnovnim, srednjim šolstvom in predšolskim sistemom, ampak tudi s tistimi zakoni, ki ste se z odločanjem, da resolucije ne bi umaknili s te seje, tako odločili. V celoti se torej spreminja sistem šolstva, od vrtca do doktorata. In ne na blag in tudi ne na nežen ali pa samo lepotilni način. Prihajamo v sistem privatnih šol na račun javnega sistema. Opozoril je bilo mnogo, manipulacij tudi, tudi ravnokar izrečena okrog tega, da šolnin v bodoče ne bo več. Zakonodaja, ki je ne želimo videti ne tem zasedanju Državnega zbora, uvaja privatno šolstvo, odpira vrata cerkvi v šolski sistem, in to na račun javnega šolstva. Zaradi tega se strinjamo, da se še en premislek naredi. Te razprave, ki so bile, so bile zelo režirane in zaradi tega tudi premalo uslišane. Mislim pa, da je potrebno umakniti oba šolska zakona tudi zaradi tega, da se ne bi slučajno soočali v bližnji prihodnosti z mnogo bolj usodnimi odločanji o grobi in zelo radikalni spremembi šolskega sistema v Sloveniji. Veste, na kaj mislim, in vemo, kaj nas lahko čaka, kdo bo odločal, ali je tako spreminjanje pravilno ali ne, če premisleki niso izrečeni do konca. Hvala lepa. Seveda bomo podprli umik tudi s te seje. Hvala.
Hvala. Gospod Slavinec, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Seveda bomo tudi v Poslanskem klubu LDS podprli predlog za umik teh dveh zakonov, saj je na vseh dosedanjih razpravah bilo že dovolj povedanih argumentov, da zakon po eni strani ni strokovno podprt, po drugi strani je pa bil popolnoma neprimerno voden, postopki do sedaj so bili popolnoma neprimerni. Da zakon ni strokovno podprt, kaže veliko različnih pokazateljev. Naj začnem s tem, da mu nasprotuje praktično vsa strokovna in tudi laična javnost. To smo lahko videli tudi iz odziva sindikatov, združenja učiteljev, združenja ravnateljev in ne nazadnje tudi učencev in dijakov. Prav tako ni podprt s strokovnimi mnenji. Vsi dosedanji predlogi zakonov so bili podprti s strokovnimi mnenji komisij, za katerimi so stale konkretne osebe, konkretni strokovnjaki. Tukaj se predlagatelj sklicuje zgolj na neke fantomske, nam nepoznane, strokovne razprave, strokovne študije ljudi, ki jih ne poznamo. In tudi rezultati teh študij kažejo na njihovo "strokovnost", pod narekovajem. In tudi javna razprava, ki je bila zelo široka, je pokazala na to, kako pomembni so ti zakoni, in po drugi strani kako nepravilno vodeni in tudi nestrokovno pripravljeni so. Javna razprava, kot sem rekel, je oboje potrdila. Nestrokovnost in nepravilno vodenje. Tako, kot je bil voden odbor, ne nazadnje o tem priča tudi predlog, da se zamenja predsednika tega odbora, to pa je res višek kršenja poslovnika. Zakaj predlagatelj vztraja s takimi zakoni? Po eni strani želi ugoditi parcialnim interesom in hkrati seveda tudi poplačati strankarske dolgove, po drugi strani pa mogoče tudi nevede dela ogromno, dolgotrajno in nepopravljivo škodo slovenskemu šolstvu. In kaj je najhujše [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[Hvala lepa za pripombo, bova kasneje študirala oba.]] [[...]]dela škodo javnemu šolstvu na račun privatnega. Ni nobenih strokovnih podlag, zakaj uvajate obvezni drugi tuji jezik na račun izbirnosti predmetov, na račun ne nazadnje naravoslovja in tehnike. Prav tako ni nobenih strokovnih podlag, zakaj ukiniti uspeh. S tem ukinjate samo indikator, ne rešujete pa problema. Ne nazadnje z umikom tega se lahko izognemo tudi napovedanemu referendumu o teh dveh zakonih.
Hvala. Gospod Žnidaršič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina bo umik te točke podprla. Razlog je preprost. Prav gotovo se lahko strinjam z gospodom Horvatom, ko je rekel, da ne bomo v enem mesecu nič pametnejši. Seveda ne bomo, saj smo laiki za stvar, večina tu prisotnih. Mi smo laična javnost, politika. Je pa prav, da damo priložnost stroki, da v enem mesecu morda uveljavi kakšno svojo misel, ki je bila izpostavljena v tem času sprejemanja zakona, pa ni bila upoštevana, pa bi morala biti. Ni mogoče mimo dejstva, da se daje nekomu na račun drugega. Kje je tu logika? Od uvajanja zasebnih šol v celoti na državne stroške je samo še korak do tega, da bomo imeli zasebno policijsko postajo, zasebno sodno dvorano in tako dalje. Ne vem, zakaj pri čistem zasebniku ne plačamo zdravstvenih storitev iz obveznega zavarovanja, tako kot bomo plačali zasebnikom šolanje v privatni osnovni šoli za obvezni program države. Kje je tu logika že v samem izhodišču glede zasebnih šol? Osnovna zasebna šola je že v kali po naše zgrešena varianta, ker je osnovna šola obvezna, državna, laična in bi taka morala biti: na stroške države, z enotnim programom, brez privatnih vsebin, brez privatne logike, ideologije in tako dalje. In v tem smislu je prav, da se o spremembah tega zakona zamislimo še nekaj časa in poskušamo uveljaviti kakšno strokovno zadevo. Tudi mi smo prepričani, da je bila stroka v tem obdobju daleč premalo upoštevana in čas bi bil, da bi se stroka upoštevala tako na tem področju kot na kakšnem drugem. In v tem smislu želimo dati stroki še nekaj časa, da poskuša uveljaviti svoje predloge v zvezi s sicer nekaterimi nujnimi spremembami. Hvala lepa.
Hvala. S tem zaključujem razpravo o predlogu umikov. Prehajamo na odločanje o predlogu za umik Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 39. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da predlog za umik ni sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu za umik Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 41. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlog za umik ni sprejet. Prehajamo na predlog za širitev dnevnega reda. Odbor za finance in monetarno politiko predlaga zboru, da razširi dnevni red z obravnavo Predloga odloka o razpisu zakonodajnega referenduma o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic. Predlog za širitev ste prejeli z dopisom 21. septembra 2007. Želi besedo predstavnik predlagateljev širitve? [[Ga ni.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] S tem zaključujem razpravo o predlogu širitve. Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda z obravnavo navedenega predloga odloka. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev dnevnega reda sprejet. Zbor bo predlog odloka kot 16a. točko dnevnega reda obravnaval na jutrišnjem nadaljevanju seje ob 9. uri. Zboru predlagam, da v skladu z dogovorom na Kolegiju predsednika državnega razširi dnevni red z obravnavo predloga zakona o spremembah zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sodnem registru, nujni postopek. Predlog za širitev ste prejeli z dopisom 21. septembra 2007. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] S tem zaključujem razpravo o predlogu širitve. Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda z obravnavo navedenega predloga zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev dnevnega reda z obravnavo navedenega predloga zakona sprejet. Zbor bo predlog zakona kot 14a. točko dnevnega reda obravnaval v ponedeljek, 1. oktobra 2007, po končanem glasovanju. Sedaj zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem ter s sprejetima dopolnitvama. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 7. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je dnevni red 31. seje zbora določen. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri z obravnavo 1. točke dnevnega reda, to je z vprašanji poslank in poslancev.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 29-ih poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in z 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo predsednik Vlade odgovarjal v ponedeljek, 1. oktobra, ob 10. uri. Poslanci, Samo Bevk, dr. Mitja Slavinec in mag. Tomaž Štebe, ki so prijavili po dve vprašanji, bodo drugo vprašanje postavili, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Vsak poslanec ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik Vlade in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Prosim poslanke in poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec postavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri: minister za notranje zadeve gospod Dragutin Mate, ministrica za delo, družino in socialne zadeve gospa Marjeta Cotman, minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel in minister za javno upravo dr. Gregor Virant. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, minister ali generalni sekretar Vlade v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo sejo Državnega zbora. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Na 30. seji Državnega zbora so poslanka gospa Darja Lavtižar Bebler in poslanci gospod Aurelio Juri, gospod Aleš Gulič in gospod Ciril Testen postavili poslanska vprašanja ministru za zunanje zadeve ter ministru za finance. Ker ministra na seji nista bila prisotna, so poslanka in poslanci zahtevali ustni odgovor na naslednji seji zbora. Zato dajem besedo ministru za finance dr. Andreju Bajuku, ki bo najprej odgovoril na vprašanje gospoda Aleša Guliča v zvezi z urejanjem iger na srečo. Gospod minister, prosim, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik in prav lep pozdrav. Gospod poslanec Gulič je zastavil vprašanje: Kako dolgo boste še dopuščali nezakonito prirejanje iger na srečo pri nas? Kako je mogoče, da kljub skoraj leto dni stari odločbi Urada za nadzor prirejanja iger na srečo z 1.8.2006, po kateri mora BWin prenehati z oglaševanjem iger na srečo preko interneta v slovenskem jeziku, Vlada Republike Slovenije ne ukrepa proti nezakonitim prireditvam iger na srečo v Sloveniji in ne izpelje spremembe, s katerimi bi uredila trg internetnih ponudnikov in iger na srečo [[...]]?Naj povem, da sta Urad Republike Slovenije za nadzor prirejanja iger na srečo in Ministrstvo za finance v zvezi s tem nedovoljenim prirejanjem iger na srečo in preprečevanjem njegovih posledic pristopila k izvajanju takojšnjih ukrepov, kakor tudi k zagotavljanju dolgoročnih rešitev. Kar se tiče takojšnjih ukrepov je seznam zelo dolg in težko vam bom v teh minutah vse povedal, zato pa vam že sedaj ponudim, da vam bom osebno izročil ta spis, in tudi vsem poslanskim skupinam, kdor se bo za to zanimal. Od 9.6. 2006, ko je Urad prejel od odvetnika Blaža Mrve, pooblaščenca sedaj BWina, tako imenovano vlogo pred začetkom postopka, ki nima pravne podlage, jo je Urad obravnaval kot dopis oziroma zaprosilo za mnenje in obvestilo o nameravanem vstopu na slovenski trg in utemeljitev, da je tako ravnanje v skladu z EU zakonodajo. Takoj smo jim odgovorili, da to ni v skladu s slovensko zakonodajo. 1.8., to se pravi mesec dni kasneje, pa je Urad izdal odločbo, v katerem mu je prepovedal prirejati te igre na srečo v Republiki Sloveniji. Od tam naprej in skoraj tedensko so se stvari odvijale. Od tega, da so bila poslana prva opozorila vsem kršiteljem, torej 22.8., zaradi opravljanja storitve za katerega tujega prireditelja nima dovoljenja. Vodenih je bilo več postopkov in knjiženih pod različnimi zadevami, izrečenih je bilo 18 opozoril, izdanih 6 plačilnih nalogov, vsi postopki pa še niso zaključeni. Urad je na svoji spletni strani objavil obvestilo v zvezi z opravljanjem storitev za tuje prireditelje iger na srečo. Urad je zadevo BWin zaradi suma storitve kaznivega dejanja po 234.b členu Kazenskega zakonika odstopil Generalni policijski upravi, in to že 6.9.2006. 2.10. je Ministrstvo za finance pritožbo BWina zoper odločbo Urada z dne 1.8. zavrnilo kot neutemeljeno. 11.10. je Urad odločbo Ministrstva za finance poslal Policijski upravi Ljubljana, kateri je Generalna policijska uprava zadevo odstopila v pristojno reševanje. 19.2.2007 pa je Urad pozval Policijsko upravo Ljubljana, da Uradu posreduje podatke, katere ukrepe so izvedli in v kateri fazi preiskave je navedeno kaznivo dejanje. 10.4. je urad poizvedbo poslal na Okrožno državno tožilstvo v Ljubljani. Tožilstvo zbira podatke o sumu storitve kaznivega dejanja, glede na to, da kršitelj s prirejanjem iger na srečo nadaljuje. V zvezi s tem je Urad na poziv Policijske uprave Ljubljana dne 23.8.2007 poslal dodatna pojasnila. Kljub navedenim ukrepom BWin še vedno ponuja igre na srečo preko interneta v slovenskem jeziku. Urad za nadzor prirejanja iger na srečo sproti sankcionira prekrške zaradi nedovoljenega oglaševanja BWina z globami. Okrožno sodišče v Ljubljani je s sodbami potrdilo Ukrepe urada za nadzor prirejanja iger na srečo. Sum kaznivega dejanja prepovedanega prirejanja iger na srečo pa je predmet preiskave organov pregona. Urad Republike Slovenije za nadzor prirejanja iger na srečo in Ministrstvo za finance, sta v zvezi z nedovoljenim prirejanjem iger na srečo in preprečevanju njegovih posledic pristopila k izvajanju k takojšnjih ukrepov in seveda tudi v zagotavljanju dolgoročnih rešitev in to je priprava predloga sprememb in dopolnitev zakona o igrah na srečo, ki je trenutno v javni razpravi. Naj še povem, da to ni samo problem, s katerim se je soočila Slovenija, tudi druge evropske države, ki imajo prav tako kot mi takšno prepoved, se borijo s to ustanovo, ki marsikje deluje nezakonito. Pričakujemo pa, da bomo v kratkem času lahko dosegli to, kar nam zakon veleva in nas vse zavezuje, da se to prepreči in se to tudi odpravi. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Gulič, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Prosil bi za dopolnitev odgovora, seveda se zahvaljujem za ponujeno dokumentacijo, z veseljem jo bom vzel in seveda tudi računam, da bodo druge parlamentarne in neparlamentarne stranke zainteresirane za to. Ampak vseeno me zanima, gospod minister: Kako ocenjujete to, da se ne da ničesar pametnega storiti v tem trenutku? Zanima me, če se, ker pravite, da imajo druge države tudi težave, če bi se dalo to urediti na ravni Evropske skupnosti, saj vemo, da rada piše direktive. Zakaj pa še ne bi kakšne naredila?
Hvala. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa za to dodatno vprašanje. Res je, da tudi to je predmet razprav predvsem na področju delovnih teles sveta ministrov za finance, ker praktično v vseh državah, ki imajo takšno prepoved kot mi, je to na področju Ministrstva za finance. Ni enostavno glede na tehnološki napredek, ki je očiten na tem področju, to doseči. V tem smislu moram priznati, da so določene težave. Moram pa tudi povedati, da kar se tiče slovenskih medijev pa v zadnjih mesecih nismo opazili večje kršitve, kar se tega tiče. Tu pa tam se še pojavi, sicer pa je še vedno na internetu. Seveda bi pa rad tudi pojasnil, da nisem rekel, da se ne da nič pametnega narediti. Seveda se da. In to, kar delamo, je ravno to, kar nam zakon omogoča. To je, da s sodelovanjem Urada za preprečevanje posledic iger na srečo in tudi z upravo policije in s tožilstvom in tudi z našim sodstvom delamo vse, kar se da. V tem smislu moram reči, da te globe, ki so bile nakazane in se praktično vsak teden katera pojavi, so imele svoj učinek in da počasi se ta stvar ureja. Hvala.
Hvala. Gospod minister bo sedaj odgovoril na vprašanje gospoda Cirila Testena v zvezi z lastninjenjem zavarovalnice Triglav. Gospod minister, izvolite.
Prav lepa hvala tudi za to vprašanje. Vprašanje je sledeče: Kako je možno, da je prišlo do takšne razlike med prvo cenitvijo in naslednjo cenitvijo vrednosti zavarovalnice Triglav? Kako si razlagate, da je prejšnje vodstvo zavarovalnice Triglav drugo cenitev skrivalo oziroma prejšnja vlada ni ukrepala? Naj povem, da prva cenitev oziroma prvo poročilo o vrednotenju zavarovalnice Triglav je bilo izdelano v letu 2003. Iz poročila je izhajalo, da je bila vrednost zavarovalnice Triglav na dan 1.1.2001 ocenjena na 60,6 milijard nekdanjih tolarjev. Takratna uprava Zavarovalnice Triglav je razpolagala z novo višjo cenitvijo, vendar jo je iz nerazumljivih, meni vsaj nerazumljivih, razlogov držala v tajnosti in z njo ni seznanili niti Soda, niti Ministrstva za finance. Zaradi dvoma o pravilnosti ocene vrednosti kapitala Zavarovalnice Triglav je leta 2005 Ministrstvo za finance in posledično Sod zahteval preveritev prvotne cenitve. Obnova je temeljila na tem, da v prvotni cenitvi ni bil upoštevan dejanski rezultat življenjskih in premoženjskih zavarovanj, ki je obstajal v času prvotne cenitve. Po preveritvi cenitve Zavarovalnice Triglav, ki jo je Sod prejel marca 2006, pa je znašala ocenjena vrednost Zavarovalnice Triglav 1.1.2001 121,8 milijard, to se pravi 100% več. Kako bo ta tožba vplivala na nadaljnji proces lastninjenja Zavarovalnice Triglav? Seveda začeli so se sodni postopki. Sod je po pridobitvi preveritve cenitve zavarovalnice v letu 2006, ki jo je opravilo podjetje Price Waterhouse Cooper, izdal 527 sklepov o obnovi postopka, s katerim je po uradni dolžnosti obnovil postopke določitve upravičencev do delnic. Zoper sklepe je bilo vloženih 217 pritožb, 310 sklepov o obnovi postopka pa je postalo pravnomočnih. Zoper odločbe Ministrstva za finance o pritožbah zoper sklepe o obnovi postopka je bilo na Upravno sodišče vloženih 130 tožb. Ministrstvo za finance je konec junija prejelo prvo pozitivno sodbo izmed 130 vloženih tožb, v katerih je Upravno sodišče pritrdilo stališču Ministrstva za finance, da je na osnovi navedenih dejstev obnova postopkov dopustna. Omenjena sodba ima vpliv na ceno delnice in s tem posledično na prihodek proračuna, medtem ko proces lastninjenja Zavarovalnice Triglav nima na to večjega vpliva. Velik pomen pri nadaljevanju lastninjenja Zavarovalnice Triglav ima sprejetje zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, to je ZLPZ 1-A. Če bo zakon obveljal, bo Kad pridobil pravico, da upravlja s 35,25% deležem v Zavarovalnici Triglav in bo posledično moral pravice, izhajajoč iz imetništva teh delnic, ki jih je prejel, upoštevajoč določbe tega zakona, izvrševati z namenom zagotavljanja sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Skladno s 3. členom zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb pa mora Zavarovalnica Triglav uvrstiti svoje delnice v trgovanje na organiziran trg vrednostnih papirjev. Uprava zavarovalnice je konec avgusta že začela s postopki in aktivnostmi za uvrstitev delnic na organiziran trg. Končno pa še zadnji sklop vprašanja: Kaj takšna odločitev sodišča pomeni za državo, posledično za vse davkoplačevalke in davkoplačevalce? Razlika med prvotno in ocenjeno vrednostjo je 100% in pomeni, da na podlagi prvotne ocenitve ter na podlagi preveritve le-te to predstavlja višji prihodek proračuna Republike Slovenije iz lastninjenja zavarovalnic v višini 50 milijonov evrov. Naj še povem, da ministrstvo se je najprej lotilo tega, da se ta stvar v bistvu reši. Sedaj, ko je že na pravi poti, da smo preprečili, da bi proračun izgubil 50 milijonov evrov zaradi takšnega ravnanja prejšnje uprave, da trenutno pripravljamo kazenski postopek proti izvršilcem takih dejavnosti.
Hvala. Gospod Testen, želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav ministrici in vsem ministrom! Moje dodatno vprašanje se glasi: Glede na to, da so se okoliščine od zadnje seje Državnega sveta bistveno spremenile, me zanima: Kakšen je vaš pogled na nadaljevanje lastninjenja zavarovalnice Triglav, če pobudniki - Državni svet, o svoji nameri na referendumu uspejo? Situacija se bo bistveno spremenila in so vsi nadaljnji postopki, vprašljivi? Zanima me vaše stališče do te teme. Hvala.
Hvala, gospod minister.
Hvala lepa za to dodatno vprašanje. Res so se stvari spremenile, kar ste vi izpostavili to vprašanje. Predvsem ravno ta odločitev Državnega sveta. Naj povem, da zakon, ki je bil sprejet v tem Državnem zboru leta 2002, o preoblikovanje lastnine Zavarovalnice Triglav je predvideval, da bi fizične osebe, vse tiste, ki so bile zavarovane, da bi lahko dobile svojo delnico, svoj delež v tem kapitalu, in sicer v deležu za 35,4% celote. Ko sem jaz prevzel odgovornost od dr. Mramorja, mojega predhodnika, mi je na tem sestanku, ki sva ga imela, pri primopredaji obrazložil, da Ministrstvo za finance dejansko zamuja z izvedbo tega zakona, in sicer že dve leti. To pa zato, ker so ocenili, da je bilo nemogoče takšen zakon, kot je bil v Državnem zboru sprejet, skupaj z Zavarovalnico Triglav se je skušalo vse to izvesti, vendar se je to izkazalo za nemogoče. Nemogoče v tem smislu, da bi zahtevalo vsaj 10 let dolgih pravnih postopkov, ker ne obstajajo celovite evidence, kdo je dejansko bil zavarovan 1.1. leta 1990. Lahko pride pa do drugih težav. To mi je takrat tudi razlagal državni sekretar mag. Svilan, ki je potem še osem mesecev ali skoraj eno leto še sodeloval z menoj naprej, da so tudi bile težave v tem smislu, ne samo, da ni celovit podatek, da nimamo vsega na razpolago, da je bila neka praksa v določenih primerih, kjer so nekateri zasebniki pod svojim imenom imeli zapisane določene police, ki pa so bile namenjene tudi drugim. Da bi se lahko tudi zgodilo, da bomo imeli neko dolgo pravdanje, pa ničesar dosegli. Jaz sem dal to stvar še enkrat preveriti, ker končno zakon tako veleva. Bile so dolge razprave znotraj koalicije tudi s koalicijskimi partnerji, kako to stvar rešiti. In tudi z opozicijo. Končno gre za to, kako rešiti ta ključni problem, da to, kar je bil namen zakona, da se vsaj deloma reši. In naša odločitev je bila, da je to najbolje, da se to dejansko obdrži, delnice se obdržijo v skupni lasti, to se pravi, trenutno je zdaj predlog zakona, kot veste, da to gre preko KAD-a, da pa se istočasno zagotovijo, vsa ta sredstva, ki jih te delnice lahko ustvarjajo preko časa, da se to striktno nameni kot finančna podpora pokojninskega zavarovanja. Če bo to tako šlo, bo treba ponovno reševati ta problem, bo ostal nerešen in mislim, da izgubimo vsi. Hvala.
Hvala ministru za finance dr. Bajuku. Minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel bi danes moral odgovoriti na vprašanje gospoda Aurelia Jurija o stališču ministrstva o postavitvi protiraketnega ščita in gospe Darje Lavtižar Bebler v zvezi z neizpolnjevanjem 7. člena avstrijske državne pogodbe. Zaradi odsotnosti bo na vprašanja odgovoril na naslednji seji zbora. Prehajamo na prvi krog vprašanj poslank in poslancev. Gospod Miran Potrč bo postavil poslansko vprašanje ministru za javno upravo. Ministra ni, se je opravičil. Ali boste kljub temu postavili [[..]]?
Hvala lepa, gospod predsednik, se opravičujem za trenutno nepazljivost. Poslansko vprašanje bom postavil, čeprav že drugič nimam sreče in že drugič glede istega vprašanja gospod minister ne more biti navzoč. Postavil ga bom pa zato, da bi dal ministru Virantu še enkrat priložnost, da mi na poslansko vprašanje, ki sem ga zastavil julija, odgovori konkretno s podatki, ne pa z več ali manj splošnimi opredelitvami, ki mi nič ne povedo. Zaradi tega tudi v naprej poudarjam, da prosim, da mi gospod minister odgovori ustno, da bom lahko ocenil in postavil eventualno dopolnilno vprašanje. Za kaj gre? Gospoda ministra sem že julija vprašal, kakšni so razlogi, kakšni so kriteriji, kje so bili objavljeni, ali so bili znani načelnikom upravnih enot, da se je 58 načelnikov upravnih enot deloma že imenovalo, deloma pa postopki imenovanja še tečejo po popolnoma različnih kriterijih. Za nekatere so bili opravljeni javni razpisi, za večino javnih razpisov doslej ni bilo oziroma so bili opravljeni v dveh fazah. Pri nekaterih so bila upoštevana strokovna merila, ki jih oblikuje uradniški svet. Pri nekaterih, ki so bili imenovani brez vsakega razpisa mnenja uradniškega sveta sploh niso bila upoštevana. Iz vseh teh različnih postopkov se v javnosti, tudi meni osebno, pa tudi nekaterim načelnikom upravnih enot, ki menijo, da jim je bila storjena krivica, postavlja vprašanje, ali je imenovanje načelnikov bilo razvidno tako, kot minister in ta Vlada vedno trdita, da ravnata, ali so bili upoštevani predvsem in samo strokovni kriteriji in uspešnost dosedanjega dela, ali pa so bili kriteriji tudi politični. Gre namreč za konkretne primere, v katerih posamezne upravne enote dosegajo izjemne rezultate in so kandidati za načelnika dobili tudi najvišje ocene, v nekaterih primerih bili celo edini primerni, pa je minister, ne da bi pojasnil razlog, odločil, da se razpis ponovi, njih pa povabil, da se lahko ponovno prijavijo na razpis, čeprav so v prejšnjem razpisu edini imeli izpolnjene vse kandidate. Prosim, da se te stvari pojasnijo, da se ne bi kakorkoli ustvarjal dvom v postopek imenovanja tako pomembnih javnih uslužbencev. Hvala lepa.
Hvala. Dr. Virant vam bo odgovoril na naslednji seji. Dr. Mitja Slavinec bo postavil poslansko vprašanje ministru za obrambo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, ministrski zbor! Zadeva o vojaški bolnišnico ROLE 2 se vleče kot jara kača in, kot kaže, minister nima sreče, vsaj v tem primeru, z investicijami, ki ob strogo vojaških lahko imajo tudi civilni pomen. V zvezi s tem sem vas, spoštovani minister, že spraševal na eni izmed prejšnjih sej, vendar takratni odgovor, in kar je še pomembneje, tok dogodkov v tem času me sili, da vas ponovno vprašam in bi res želel ekspliciten odgovor: Kdo in zakaj je odredil, da se bolnišnica ROLE 2 z lokacije v Murski Soboti preseli v Maribor? Zakaj ravno Maribor? Zakaj je to boljša lokacija od murskosoboške? Ko primerjamo in se, recimo, sklicujete na vaš prejšnji odgovor, da je treba varovanje in vojašnico - ne nazadnje, vojašnico imamo tudi v Murski Soboti. Zanima me strokovna razlaga, mnenje, zakaj ste bolnišnico preselili. Kar je najhujše, sklep o tem - in še enkrat poudarjam, kdo ga je sprejel in na kakšni osnovi ste ga izdali, ko je bila bolnica tik pred tem, da bo v pogonu in da bo lahko služila tudi civilnemu prebivalstvu. Naslednja stvar, ki me zanima: Zakaj sedaj v tem času, ko čakate opremo, ko želite bolnico preoblikovati na nižji nivo, zakaj bolnica ni v pogonu? Oprema je bila prevzeta in je bila, kot sem rekel, v Murski Soboti tik pred tem, da stopi v funkcijo. Zakaj v tem prehodnem obdobju, ko je sedaj v vojašnici v Mariboru, oprema spet ni v pogonu? Ali je mogoče, ker nimam vseh podatkov, da je oprema že kje drugje in jo uporabljajo? Če da, potem me zanima: Zakaj tam in na kakšni osnovi ravno tam? Zadnje vprašanje, ki ga imam: Kako lahko garantirate, da bo sedaj po preoblikovanju iz ROLE 2 v ROLE 2 na [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]na bataljonski nivo bolnica do leta 2009, kot obljubljate, zares stopila v funkcijo? Ne nazadnje, s to odločitvijo ste se odločili še za dodatne stroške, kajti preoblikovanje bolnice, smo lahko videli, bo proračun dodatno bremenilo. Res me zanima, ali imate garancije, da bo to v predvidenem roku res realizirano? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani predsednik, drage poslanke in poslanci. Spoštovani poslanec, hvala za to vaše vprašanje. Dejansko o mobilni bolnišnici smo že veliko govorili. Naj pa povem, da dejansko so težave s to mobilno bolnišnico, vendar so te težave nastale s podpisom pogodbe v mandatu, ko ste pač bili v vladi, tako da kot minister za obrambo sedaj rešujem to situacijo. Kdo je sprejel odločitev o tem, da se preseli mobilno bolnišnico - naj povem, da je bila to odločitev strokovne skupine, ki sem jo imenoval v letošnjem marcu in ki so jo sestavljali tako vojaški kot civilni strokovnjaki. Imenoval sem to skupino zaradi tega, ker sem bil tudi sam ves čas prepričan, da je s to mobilno bolnišnico vse v redu, celo s predsednikom države, predsednikom Drnovškom, sva obiskala to bolnišnico in bila prepričana, da bodo zadeve stekle. Vendar, ko sem večkrat vprašal, zakaj ta zadeva še ne deluje, nisem nikoli dobil eksaktnih odgovorov, zato sem želel natančne odgovor in sem tudi ustanovil to strokovno skupino. Na podlagi poročila te strokovne skupine lahko ugotovimo, da je bila oprema, ki je bila nabavljena za to mobilno bolnišnico, neustrezna. Tako je bila na primer nabavljena endoskopija, laparaskopija, tu gre za medicinsko opremo, ki se je nikoli ne uporablja pri mobilnih bolnišnicah, ne glede na to, ali gre za vojaške ali pa civilne, ker gre pač za naprave, ki so namenjene bolj diagnostiki. Zakaj smo selili iz Murske Sobote - zato, ker je padla odločitev, da se to zmogljivost preoblikuje v tisto zmogljivost, ki jo Slovenska vojska potrebuje. Vi veste, da je bila ROLE 2 nabavljena za zmogljivost na nivoju brigade, da Slovenska vojska brigade za potrebe zveze Nato nima, ker bomo vedno sodelovali na ravni bataljona. Zato je bilo potrebno to bolnišnico oziroma jo je potrebno preoblikovati na nižjo, bataljonsko raven. To preoblikovanje bo trajalo kar nekaj časa. Jaz upam, da bomo 2009 to dosegli, to pa zlasti zato, ker manjka veliko medicinske opreme, ki bi jo pa nujno potrebovali; ne glede na to, ali gre pri ROLE 2 za potrebe brigade ali pa za potrebe bataljona. In tudi če bi želeli v tem trenutku to zmogljivost uporabljati, je ne bi mogli, ker ni medicinske opreme. Mi imamo kontejnerje, imamo, recimo, klimatske naprave in tako dalje, nimamo pa, na primer, operativnih miz - oziroma je, ampak baje je zarjavela. Zato je potrebno vso to opremo pregledati in na novo definirati, katero medicinsko opremo potrebujemo, če želimo, da bo ta zmogljivost delovala. Zaradi tega je strokovna komisija predlagala preselitev, sicer v Vojašnico generala Maistra, kjer je ustrezna infrastruktura in tudi ustrezna podpora. Ocenjujemo pa tudi, da bo možno tudi ustrezno sodelovanje z mariborsko bolnišnico, ker eno od pomembnih vprašanj je tudi, da je potrebno zagotoviti ustrezno strokovno zdravstveno osebje, ki ne bo v celoti profesionalno, ampak bo izhajalo tudi iz pogodbene rezerve. V Murski Soboti se nam aneks iztekel, tam ni več pogodbe, tudi mislim, da ne bi bilo smiselno, da bi tam ta zmogljivost še stala, glede na vse te naloge, ki nas čakajo, če želimo, da bo ta zmogljivost v letu 2009 usposobljena za tiste potrebe, ki jo potrebuje Slovenija vojska. Bi pa posebej poudaril, da ta zmogljivost ni bila nikdar nabavljena v tem smislu, da bi postala del javnega zdravstvenega sistema. Res je, da takrat je bilo kot eden od razlogov omenjeno, da bi se to zmogljivost lahko tudi uporabljajo v primeru neke naravne nesreče, naravne katastrofe, ampak samo v času, ko se to dogaja. Ni bilo pa to mišljeno v tem smislu, da bi dopolnjevali ta civilni del javnega zdravstva.
Hvala. Gospod Slavinec, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Seveda želim dopolnitev odgovora! Najprej bi vas vprašal: Kako to, da zahtevate in ne dobite odgovora? Potem ne vodite vi ministrstva oziroma nimate te avtoritete, da bi vam podrejeni dali odgovore na vaša vprašanja. Morda še vedno to spada v čas podpisa pogodbe, ki pravite, da je izvor vseh težav. Daleč od tega! Podpis pogodbe nikakor ni razlog za vse težave. Vse težave, ki nastajajo, so nastale v času, ko ste vi vodili Ministrstvo za obrambo, ter v času te Vlade in tudi vi in vaša komisija je prevzela opremo. In ne nazadnje, leta 2006 je minister Bručan ob ogledu - mislim, da on kot zdravnik vsaj že zaradi tega lahko da bolj strokovno oceno kot midva - je po svojem ogledu rekel oziroma ocenil, da je mobilna bolnišnica dobro opremljena, med boljšimi v državi in prevzem medicinske opreme je bil narejen s strani vaše komisije. Res pa je, da polovice članov te komisije ni bilo ob prevzem in je zapisnik podpisala celo oseba, ki ni članica te komisije. In da medicinske opreme ni - to je zelo, zelo daleč od resnice, kajti na svoje oči sem videl, da medicinska oprema je, da operacijska miza ni zarjavela. In kot ste mi odgovorili pred tremi meseci, tudi klima zelo dobro deluje, zato samo na kratko: Ali sedaj ta bolnišnica v Mariboru lahko funkcionira, je v funkciji, ali je zapakirana? Če da: Zakaj oprema, ki jo imamo, ni v pogonu? Zakaj se ne uporablja in zakaj se ne bi mogla uporabljati na enak način v Murski Soboti, zakaj je bolje bilo preseliti v Maribor za čas reorganizacije?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za to dopolnitev tega vašega vprašanja. Sem presenečen, da ste tudi medicinski strokovnjak, nisem vedel, da se tako dobro spoznate na medicinsko opremo, tako da morda bi vas povabili, da bi sodelovali v tej strokovni skupini, ker vidim, da poznate v detajlih te zadeve. Jaz razumem, da ne morete sprejemati, da je krivda na strani ministra v času, v katerem se je podpisala ta pogodba, vendar dejstvo je, da smo kupili zmogljivost, ki ni tista, ki jo Slovenska vojska potrebuje, in da želite na vsak način to krivdo zdaj prenesti na nekoga drugega. Kdo vodi Ministrstvo za obrambo verjetno, vam je znano; po Ustavi - kod vodi, minister za obrambo. Zdaj, če ste vi mnenja, da ga kdo drug vodi, je to vaš problem. Moram reči, da mi bomo vse storili, da bomo rešili tisto, kar se da rešiti. Glede prevzemov vam je znano, čeprav ste rekli, da nimate vseh podatkov, in verjamem, da nimate vseh, vendar verjetno vam je znano, da so bili sproženi določeni postopki, da teče predkazenski postopek, ker dejansko pri sami primopredaji so se dogajale nenavadne stvari. Je pa seveda to stvar pravosodnih organov, da odločijo, ali je šlo tudi za morebitna kazniva dejanja. Jaz upam, da bomo to zgodbo čim prej zaključili, zapravili čim manj denarja, ker ga je bilo že preveč zapravljenega že zaradi tega, ker se je kupila zmogljivost, ki ni ustrezna, ki jo Slovenska vojska ni potrebovala. Očitno so bili v času, ko ste vodili vlado, določeni interesi, da bi se kupovalo nekaj, česar se ne potrebuje, in morda je res, kar se piše ponekod, po nekih časopisih, da se zopet pojavljajo ena in ista imena, ki so tudi sodelovala pri nakupu raznih operacijskih miz.
Hvala. Imate proceduralni predlog, gospod Slavinec? Izvolite.
Imam proceduralni predlog, in sicer v skladu s Poslovnikom predlagam, da na eni izmed naslednjih sej opravimo splošno razpravo o problematiki bolnišnice ROLE 2 in o vseh zadevah, ki se, kot sem prej rekel, kot jara kača že vlečejo v zvezi s tem. To utemeljujem z nezadostnimi odgovori ministra na moje poslansko vprašanje danes in tudi še prej. To utemeljujem tudi z razpravo na odboru za obrambo in vsekakor bo ta splošna razprava pripomogla tudi k temu, da se razjasnijo podrobnosti, povezane s samim nakupom, prevzemom in predvsem sedaj s postopki, kako čim racionalneje to opremo porabiti. Poglejte, prvi nesmisel, ki ga vidimo, je, da imamo preveliko bolnico in namesto, da bi lahko nekaj odprodali, na ta način prislužili in dobili manjšo -ne! Sedaj bomo še zraven kupili, da bomo dobili manjšo. Skregano, prav gotovo skregano. Naslednja stvar. Glede vodenja ministrstva. Seveda, to je moj problem, ampak tudi vseh nas, vseh državljanov Republike Slovenije, ki jih lahko upravičeno skrbi za njihovo varnost, v kolikor minister sprašuje svoje podrejene in ne dobi odgovora. In ne nazadnje, jaz takrat vlade nisem vodil, bili ste vi, spoštovani minister, sekretar v tisti vladi. In zares se mi zdi neprimerna ocena, da sem jaz strokovnjak na področju medicine. Poglejte si magnetogram, če ste pozabili, pol minute ali pa dve minuti je od tega sedaj nazaj, kaj sem rekel. Skliceval sem se na ministra Bručana, ki je pa prav gotovo večji strokovnjak - s temi besedami, sem govoril - od naju in zato, če je on ocenil, da je mobilna bolnišnica dobro opremljena, jaz, čeprav bi lahko o tem imel dvome, vseeno lahko verjamem takratnemu ministru za zdravje. Verjetno je poklican za to, da daje določene ocene. In predvsem zaradi tega, kolegice in kolege poslanke, pozivam, da moj predlog podprete in na eni izmed naslednjih razprav, sej, razpravljajmo o tem, zakaj sedaj preveliko bolnico manjšamo tako, da bomo še zraven kupili opremo, še dodatna sredstva potrošili, in zakaj ta oprema, ki je prevzeta, ne služi svojemu namenu. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca dr. Slavinca, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za obrambno na njegovo poslansko vprašanje bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Gospod Robert Hrovat bo postavil poslansko vprašanje ministru za obrambo. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani ministrski zbor, kolegice, kolegi, gospod minister za obrambo! Z noveliranim zakonom o gasilstvu se je dvignila splošna izobrazba za poklicne gasilce, s tem pa je potrebno prenoviti tudi učne programe. Pogoj za vodenje v poklicnih gasilskih enotah je najmanj višja strokovna izobrazba. Ali se morda na Ministrstvu za obrambo razmišlja o višji strokovni šoli za gasilce, kot je to na primer v policiji? Menim, da bo v kratkem času v Sloveniji primernega kadra začelo primanjkovati in najbrž se vsi zavedamo, da so ravno gasilci tisti, ki na področju zaščite in reševanja opravijo daleč največji del operativnih nalog ob različnih izrednih dogodkih. Vodenje intervencij je prav gotovo najpomembnejši faktor za uspešno izvedeno akcijo. Razloge za nujne in hitre korake na področju izobraževanja gasilcev lahko beremo in spremljamo skozi razne oblike hudih naravnih in drugih nesreč, praktično iz dneva v dan, tako doma kot tudi v tujini. Prav tako pa tudi splošne varnostne razmere v novejšem obdobju v svetu zahtevajo od prvih posredovalcev nova in nova znanja, ki so jim lahko kos le z izurjenim in kvalitetnim sistemom usposabljanja. Zato vas, gospod minister, sprašujem: Ali so že narejeni kakšni konkretni koraki pri prenovi programa za gasilske častnike z namenom izobraževanja kadra za vodenje intervencij? Ali se v izobraževalnem centru zaščite in reševanja obetajo kakšne kadrovske okrepitve, saj je sedaj za področje izobraževanja sistemiziranih le nekaj delovnih mest? Menim, da bi bilo prav, da bi bila gasilska šola v Sloveniji primerljiva s šolami v območju EU, kajti skrb za stroko in znanje na področju varnosti naših državljanov nam mora biti v današnjem času enostavno prioriteta. Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za vprašanje. Naj povem, da dejansko po novelaciji zakonov s področja zaščite in reševanja, to je Zakona o gasilstvu in Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, smo začeli tudi s prenovo programov izobraževanja in usposabljanja. Naj povem, da program za poklicnega gasilca je tudi prenovljen, prav tako program za prostovoljne gasilce. Naj povem tudi, da je tudi začeta priprava za ustanovitev gasilske šole, in sicer višje gasilske šole. Tukaj bomo imeli nekaj kadrovskih težav, vendar bomo z reorganizacijo znotraj Uprave za zaščito in reševanje to tudi uspeli. Vse te organizacijske in kadrovske rešitve za višjo gasilsko šolo že imamo. Moram pa reči tudi glede vašega drugega vprašanja, ki se nanaša na vodenje intervencij, da tukaj tudi namenjamo posebno pozornost in da bo pripravljen dopolnjen koncept, in sicer glede vodenja intervencij pri velikih požarih, se pravi, v naravi, in enako tudi v primeru nesreč v cestnih predorih. Mislimi, da smo tukaj že primerljivi s tistim, kar se dogaja v tujini, saj tudi naši strokovnjaki, predavatelji predavajo tako v okviru EU in okviru zveze Nato. Tako mislim, da te aktivnosti potekajo v to smer in ne pričakujem kakšnih posebnih težav, razen tistih kadrovskih, vendar vidimo znotraj Uprave za zaščito in reševanje, da bo to možno rešiti. Tako je po novelaciji celotne zakonodaje sedaj vsa pozornost usmerjena na programe usposabljanja. Naj pa povem, da v tem smislu razvijamo tudi nove centre: poleg centra na Igu se sedaj izdeluje center v Sežani, zlasti zato, ker je to področje Krasa najbolj požarno ogroženo. V načrtu imamo tudi za vzhodno Slovenijo izgradnjo centra za usposabljanje gasilcev v Pekrah, tukaj pa tudi že tečejo dogovori z Mestno občino Maribor, da bi ta prostor pridobili za ta namen.
Hvala. Gospod Samo Bevk bo predstavil stališče ministru za finance. Gospod Bevk, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor. Našo državo je v torek prizadela velika naravna nesreča, ki je terjala 6 človeških življenj in ogromno materialno škodo. Ocenjena je na več kot 200 milijonov evrov. V Posočju in na Bovškem se še niso zacelile vse rane hudih potresov in plazu v Logu pod Mangartom, zato moramo pri sanaciji tokratnega hudega neurja uporabiti vse tiste pozitivne izkušnje pri obnovi Posočja in se izogniti vsemu tistemu, kar ni bilo dobro. V prvih dneh nesreče se je znova izkazala velika solidarnost naših državljank in državljanov, tem zgledom pa naj v bodoče sledijo lokalne skupnosti in predvsem naša država. Povsem upravičeno pa je pričakovanje, da bomo poleg domače pomoči pridobili tudi sredstva solidarnostnega sklada Evropske unije. Selški dolini in Železnikom, cerkljanski in celjski pokrajini ter številnim drugim prizadetim območjem v naši državi moramo hitro in učinkovito pomagati. Vsem ljudem moramo čim prej zagotoviti normalne pogoje za življenje in delo. Obnoviti bo potrebno infrastrukturo, naselja, podjetja, sanirati vodotoke in se soočiti tudi z izzivi vse bolj nepredvidljive narave. Prizadeta je bila tudi kulturna dediščina slovenskega naroda, tu še posebej izstopa uničenje partizanske bolnišnice Franje. Državni zbor in Vlada sta pred veliko odgovornostjo, ljudje od nas veliko pričakujejo. Narediti moramo vse, da posledice te naravne katastrofe čim prej saniramo. Zaradi tega ministra za finance dr. Andreja Bajuka sprašujem: Ali se bo Vlada odzvala pobudi Rdečega križa Slovenije in mnogih drugih, da spremeni oziroma dopolni Zakon o dohodnini in Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb z namenom, da se olajšave za donacije in ostale prostovoljne prispevke, dane za odpravo posledic naravnih nesreč v Republiki Sloveniji, dodajo k že določenim olajšavam? Mnogi nas opozarjajo, da je zaradi zaključka poslovnega leta marsikdo že potrošil predvideno kvoto olajšav v teh zakonih in bi z njihovo spremembo zagotovo še povečali solidarnostne donacije, ki so bile tudi do sedaj zelo velike. Gospod minister, že v naprej se vam zahvaljujem za vaš odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa in prav lepa hvala za vaše vprašanje. Kot veste, od 1.1.2007 sta v veljavi dva nova zakona, in sicer Zakon o dohodnini in tudi Zakon o davku na dobiček pravnih oseb. V tej zakonodaji in pa tudi v Zakonu o davčnem postopku smo uvedli določene novosti, ki nam tudi omogočajo, da bo ta solidarnost - glede tega se z vami popolnoma strinjam, ki se je ponovno pojavila v naši družbi, ko je nekdo v resnični stiski, mislim, da je to zelo pozitivna značilnost naše družbe - da se ta solidarnost lahko tudi pojavi na tem področju. Predvsem, ker Zakon o dohodnini predvideva, da bodo tudi fizične osebe lahko od 1.1.2007 namenile 0,3% v vsakem letu tega davka za določene namene in med temi nameni bo prav gotovo tudi vključena ravno pomoč ljudem v stiski. Prav tako tudi Zakon o dobičku pravnih oseb to dovoli, predvsem pa se je tudi uvedlo načelo, da je takšna olajšava, v kolikor je bila donacija večja kot pa to, se lahko tudi uporablja v naslednjih dveh letih. To se pravi, vsaj še tri leta. Če nekdo sedaj da, lahko potem še uporablja to, če v celoti ne more, če je dal več kot to, zakon dovoli, lahko to uporabi še v naslednjih dveh letih. Po drugi strani bi pa rekel, da je tudi zelo pomembno, kar se tiče Zakona o davčnem postopku - v 101. členu uvaja tudi drugo možnost, da davčna uprava lahko odpiše. Gre za odpis, delni odpis in pa odlog ali obročno plačevanje davka za fizične osebe, kar se tiče dohodnine. Tu gre pa predvsem za tiste, ki so doživeli določene izgube, in davčna uprava bo, kar se tega tiče, v prihodnjih dneh že jasno povedala, kako, pod kakšnimi kriteriji se bo to načelo tudi uporabljalo pri konkretni analizi vseh primerov. Predvsem gre za to, ker sem sam tudi opazil, da je pri večini vseh avtomobilov, ki so bili popolnoma uničeni, šlo s parkirišča - tam, kjer delavci parkirajo - in je treba vedeti in tudi razumeti, da ne morejo, v kolikor njihova zavarovanja niso bila kompletna, da bodo imeli zelo velike težave, da bodo lahko takšno stvar nadomestili. Mi bomo šli na roko z vsemi stvarmi, ki jih zakon danes dovoljuje, in mislim, da niso malenkostne. 102. člen tega istega zakona o davčnem postopku pa tudi omogoča - ne sicer odpis ali pa delni odpis, ampak za pravne osebe se pa uvaja obdobje dveh let oziroma se dovoli plačilo davka v največ 24 mesecih v obrokih v obdobjih 24 mesecev. Tudi to je odgovor za konkretna podjetja, ki so imeli težave. Istočasno pa vam povem še to, da sem tudi sam šel tja preverit, ali so ta podjetja dejansko imela določena zavarovanja, ne glede na vsoto, ki jo morajo v skladu s konkretnimi pogodbami zavarovalnice določiti. V kolikor so bile izgube večjo kot to, bomo ravno zato, ker so imele zavarovanje, tudi v skladu z evropskimi direktivami lahko pomagali in to sedaj delamo skupaj z Ministrstvom za gospodarstvo. Torej, kar se teh stvari tiče, mislim, da nam trenutna zakonodaja vse to omogoča v zelo obširni meri in da lahko računamo na to, da se bo ta solidarnost tudi izkazala, ko bo prišel trenutek plačevanja davka. Hvala.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospod minister, predlagam, da v Vladi vseeno proučite te možnosti po noveli teh dveh zakonov, kajti po mojem mnenju bi bilo dobro razmisliti, ali je ta 0,3% dovolj visoka številka, kajti, marsikdo bi lahko doniral več in da bi bilo to upoštevano že za tekoče leto, ne šele v naslednjih letih. Poleg tega bi vas rad spomnil, pred skoraj 10 leti, leta 1998 smo v Državnem zboru sprejeli Zakon o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju. Že kmalu smo ta zakon, mislim, da že čez nekaj mesecev, novelirali in vključena je bila ta olajšava, tako da se je lahko osnova za dohodnino za leto, tako piše v zakonu, 1998 zmanjšala za prostovoljne prispevke, ki so jih nakazali državljani, podjetja tem prizadetim v tem potresu. Jaz mislim, da bi bilo dobro, da proučite te rešitve in da jih uporabite tudi za ta konkreten primer. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Prav gotovo bomo preučili to, v kolikor je to potrebno. Rad bi pa le poudaril, da gre za 0,3% obdavčenega prihodka in da ta 0,3% ima pa še lahko še dodatnih 0,2%, to se pravi, da se gre za skoraj pol procenta obdavčenega prihodka pri fizičnih osebah, ko pa prej v preteklosti tega sploh nismo imeli, pri fizičnih osebah tega ni bilo v takšni meri. Olajšava je bila v zakonodaji zelo široko zapisana, potem je pa bila 2% meja, ki je bila vedno presežena. Torej, zdaj imamo prvikrat dejansko v veljavi takšno zakonodajo, ki bo omogočila, da bo dejansko volja davkoplačevalca prišla resnično do izraza, ker smo odpravili vse druge olajšave in jo zamenjali za neko splošno višjo olajšavo, kot pa smo jo imeli v preteklosti. In to seveda tudi velja, kar se tiče podjetij pri davku na dobiček pravnih oseb. Možnosti, ki jih nova zakonodaja ustvarja, so veliko večje kot smo jih imeli v preteklosti in bomo skušali na vsak način tudi preučiti vse to in morda kvantificirati, o čem dejansko tudi danes govorimo, ampak verjemite, da ni tako malo, kot pa morda neka izkušnja iz preteklosti vam lahko to pove. Je pa tudi pomembno, da bomo uporabili davčno zakonodajo, kar se tiče konkretnih zavezancev, ki pa so sami preživeli to nesrečo in imajo težave, da bi lahko preživeli. To zakon konkretno predvideva in moramo to tudi izvesti in pomagati, kolikor se bo dalo. Hvala.
Hvala. Gospod Rudolf Moge bo prav tako postavil vprašanje ministru za finance.
Gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi, lep pozdrav! Midva sva se ne tako daleč nazaj že enkrat srečala s financiranjem izgradnje medicinske fakultete v Mariboru. Moram povedati, da od najinega razgovora je Univerza v Mariboru res dobila 298.573 evrov, kar ji je omogočilo, da je šele začela s pridobivanjem projektne dokumentacije, daleč je pa od tega, da bi ta dokumentacija bila pridobljena, kajti celotna dokumentacija stane 625.472 in pa projekta dokumentacija za izvedbo del 536.801 evro. Torej skupaj 863.700 evrov še manjka, da bi zbrali 1 milijon 162.273 evrov. Spomnimo se, ko smo obravnavali proračun za leto 2006, tega Kanglerjevega amandmaja, obljube, ki so bile dane, spomnimo se Resolucije o nacionalnih razvojnih projektih za leto 2007-2023, kjer smo imeli od izgradnje gospodarskega središča jugovzhodne Evrope do izgradnje gospodarskega središča Noordung na Koroškem, do zabaviščnega parka Megalaksija, športnega parka Leona Štuklja in tako naprej, je bil tudi kot projekt Univerzitetni klinični center Maribor, ki je zajemal izgradnjo še bolnice v enem delu, drugo pa izgradnjo medicinske fakultete v znesku, kot nam je Vlada dala, 51 milijonov evrov. Od tega je bilo dano, da bi iz proračuna 20 milijonov evrov, 31 milijonov evrov bi pa dobili iz evropskih sredstev. Ker trenutno manjka, da bi lahko začeli črpati evropska sredstva, znesek 863 tisoč 700 evrov za to, da bi dobili tudi projekte za izvedbo tega projekta in pa še za odkup en milijon 300 tisoč stanovanj, ki so v teh stavbah, ki jih je občina dala brezplačno državi za ta namen, se pravi, bi moralo biti v proračunu za leto 2008, ki ga bomo čez en mesec obravnavali, približno 2 milijona evrov tam in po projekcijah vlade še tri milijone, če bi to uspeli dobiti, še 3 milijone evrov iz sredstev Evropske unije. V izogib temu, da se ne bi zgodbe iz lanskega leta ponavljale, vas, gospod minister, sprašujem kot vrhovnega varuha proračuna: Ali boste zdaj zagotovili ta sredstva, ki so bila dogovorjena v proračunu za leto 2008, ali bomo zopet že slišano in že videno ponovno poslušali v Državnem zboru? Za odgovor se vam zahvaljujem.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, in hvala lepa tudi za to vprašanje. Dejstvo je, da v tej dvorani, ko smo razpravljali o proračunu in je Državni zbor odločal o proračunu, je resnično bila tudi na vrsti razprava o tako imenovanem Kanglerjevem amandmaju, kjer je predlagal, da bi zagotovili več sredstev, kot pa smo takrat mislili, da bo sploh potrebno. Ker je Vlada bila popolnoma odločena in še vedno je odločena za podporo, da se celotni klinični center, novi klinični center v Mariboru izvede in tudi mariborska medicinska fakulteta, smo bili v prepričanju, da bodo sredstva, ki so bila takrat zagotovljena, zadostna. Zakaj smo to mislili? Saj to ni bilo tako, bi rekel, iz trte izvito; namreč, na podlagi pač izkušenj, ki jih javna uprava ima, da priprava dokumentacije zahteva okoli 3% predvidenega proračuna. Predvideni proračun za mariborsko medicinsko fakulteto je okoli 20 milijonov evrov, zato smo tudi za ta sredstva, ki so bila v proračunu, mislili, da bodo zadostna. Dejstvo pa je, da se je zdaj pojavil nek drugačen problem, in sicer da se zahteva ali se pa pričakuje - sicer na podlagi, bi rekel, neke procedure, ki ni bila ravno najboljša, vsaj po oceni Ministrstva za finance - da se je brez arhitekturnega natečaja izbral projekt, ki zahteva za projektno dokumentacijo en milijon in pol evrov. En milijon in pol evrov je pa skoraj 8% tega proračuna 20-ih milijonov. Zato nam tudi še danes ni jasno, ali govorimo zdaj že o nekem obširnejšem projektu, kot je bil pa originalno začrtan, ali zakaj je to tako drago. Normalno se to suše okoli 2-3%. Mi smo seveda pripravljeni to stvar podpreti, v kolikor bo pač potrebno, tudi kar se tiče tega zemljišča. Zemljišče je mariborska občina dejansko podarila univerzi, a vendar je to neko posebno darilo, ker prihaja tudi z dejstvom, da je treba odkupiti določena stanovanja. Ministrstvo za visoko šolstvo, jaz sem s to informacijo tudi seznanjen, je odsvetovalo, da bi se to zemljišče uporabljalo za to, in sicer na podlagi tega, kar danes vsi v Sloveniji vemo o desetletnih izkušnjah z Narodno in univerzitetno knjižnico, pri kateri še danes čakamo, kako bomo lahko prišli do tega, da bomo to zgradbo začeli, ker je nemogoče začeti brez tega, da imaš pravico do celotne parcele. In tukaj spet govorimo o nekih dodatnih milijonih evrov. Mi smo pripravljeni ta projekt še naprej podpirati. Pričakujemo tudi, da bo s strani Univerze, ki ji priznam vso samostojnost, kar se tega tiče, da bo le Univerza se odločila in sprejela, da je v gradbenem odboru en predstavnik Ministrstva za visoko šolstvo in tudi Ministrstva za finance. Mislim, da s tem, če sta dve osebi, dva funkcionarja financerja vključena v to, ne bi bilo nič hudega, ja pa dobro, da zastavimo stvari že od samega začetka na boljši način. Kot pa nam izkušnje vsem kažejo, kaj se zgodi, če je nek neurejen položaj že od samega začetka, mislim sedaj na Pediatrično kliniko, na Onkološki inštitut in vse to, kar se nam dogaja sedaj na področju drugih resorjev. Mislim, da je to zelo pomembno, da se to razjasni, da se razjasni takoj, ker kaj pa bo imela Univerza v Mariboru ali pa mestna občina Maribor od tega, če bomo morali čakati, da bomo lahko tudi ta dodatna stanovanja kupili. Ali hočemo tudi v Mariboru imeti takšen spomenik nezmožnosti države, kot je na primer Narodna in univerzitetna knjižnica? Jaz bi zelo rad videl, da se ta projekt res uresniči. Tukaj ni problem, bi rekel, večjih sredstev. Ne bi rad, da bi ponovno odprli to razpravo, kot sem jo že takrat slišal. Jaz nisem predlagal, da bom sam o teh stvareh odločal, sem se pa zavezal, in ta zaveza še vedno velja, da bom predlagal Vladi Republike Slovenije prerazporeditev, v kolikor se bo vse to izkazalo da je izvedljivo, in sicer na transparenten način. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora gospod Moge? Izvolite.
Hvala lepa. Gospod Bajuk, nekatere stvari vam niso bile povedano točno. V proračunu za leto 2007 ni bilo ničesar, ker je bilo tolmačenje Vlade takrat, da teh sredstev sploh ne potrebujejo in da ne bodo nič naredili. Ker se je videlo, da je šla vsa operativa toliko naprej, da bi se lahko dobila projektna dokumentacija - ta projektna dokumentacija stane samo, kot sem povedal, 625.472 evorv, ne pa, tako kot ste vi rekli, 1,8 - se pravi, je to prepolovljen znesek. Medtem ko pa tista dokumentacija za PZI stane pa 526 evrov, tako da je to en milijon 162.000, ne pa 1,8 milijona, kot ste vi rekli. Ker na podlagi teh stvari, ki ste jih vi povedali, je šla Univerza v Mariboru na predlog korigiranega prostorskega programa in je vse te stvari skorigirala. Zaradi tega tudi, ker je projekt manj vreden, so tudi ta sredstva za to izdelavo manj vredna, take te stvari so. Meni pa bi bilo izredno žal, gospod minister, če bi to prakso, ki je bila v preteklosti, ko so samo zaradi tega, da se investicije niso začele, poskušali vladi manjko sredstev, ki so jih imeli, izkoristiti na ta način, da so izkoristili vsako priliko, ki je bila, za to, da projekt ne bi zagledal luči sveta. Jaz mislim, da tista stanovanja, če ste bili kdaj tam ob Dravi, kjer se v bistvu hiše že skoraj vse rušijo, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]kjer se skorajda ne da več živeti, da bi bilo možno na nek način, sedem ali koliko jih je, nekako pridobiti za te prebivalce in potem imamo bremen prosto zemljišče, dobili ste ga v dar, vi bi dali tam ta dva milijona evrov, 3,5 milijonov evrov pa daje Evropska unija. Tako je razmerje med Evropsko unijo in nami tako, če vzamem nekako te izračune, da bi okrog 11,5 milijonov iz EU dobili [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in 7,2 milijona evrov dali. To je, se pravi z gledišča narodnega gospodarstva, izredno dobro, da ne govorimo o koristih, ki bi jih imeli tudi na področju zdravstva.
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa. Tudi ta stanovanja tam kjer je prostor, že 10 let čakajo, da se bo začela graditi Narodna in univerzitetna knjižnica, niso ravno ne vem kako zgledna, a vendar še vedno tam stojijo in imamo zavezane roke in se ta stvar še vedno rešuje in se počasi kupuje. Na vsak način, morda se nisva razumela, naš problem z vidika Ministrstva za finance je sledeč; predviden je bil za medicinsko fakulteto en projekt v višini približno 20 milijonov evrov, za pripravo te dokumentacije v skladu z izkušnjami, ki jih imamo, da se potrebuje 3% za investicije že takoj, za pripravo dokumentacije, smo imeli in imamo trenutno v proračunu 375 tisoč evrov, od teh je 300 tisoč že bilo pred dvema mesecema deponirano na Univerzi. Tistih dodatnih 75 vam pa tudi takoj lahko pošljemo, nimamo nikakršnih likvidnostnih težav, kar se tega tiče. Vprašanje je - sem pa rekel - , da še vedno drži, da v kolikor se bo dejansko izkazalo, da so potrebna sredstva, da se bo ta projekt nadaljeval še letos, da smo pripravljeni predlagati Vladi Republike Slovenije notranjo prerazporeditev v proračunu za dodatna sredstva, ki so za to potrebna. Pri tem pa pričakujem, da bo Univerza, z vsem spoštovanjem do njihove neodvisnosti, le prisluhnila predlogu, ki smo jim ga že poslali, da bi v odboru za gradnjo sodelovala vsaj dva člana s strani Vlade, eden iz Ministrstva za visoko šolstvo - na Ministrstvu za finance nismo specialisti za vse. Mislim pa, da kot dolgoročni financer imamo pravico, da sodelujemo pri teh odločitvah. Hvala lepa. Sicer nikdar nimamo večine, ampak vsaj da smo dobro informirani in da ne pride do takšnih razlik v številkah, kot je v tej razpravi prišlo. Hvala.
Hvala. Gospa Maria Pozsonec bo postavila poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Lep pozdrav vsem prisotnim. Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Ministru za okolje in prostor, dr. Janezu Podobniku, postavljam naslednje vprašanje. Zanima me: Kako je bilo lahko izdano gradbeno dovoljenje za industrijski objekt bioelektrarne, in to ni nek kmetijski objekt, kot nekateri trdijo, ki naj bi stala sredi naselja, vasi, brez da bi bilo v postopku pridobitve tega gradbenega dovoljenja pridobljeno tudi soglasje najbližjih sosedov? V smislu četrtega poglavja Zakona o varstvu okolja, ki govori o posegih v okolje, je za določene vrste in velikosti posegov v okolje zakonsko zahtevana izdelava presoje vplivov. Ne glede na velikost projekta mora vsak projekt skladno z določili Zakona o graditvi objektov, vsebovati tudi osnovne okoljevarstvene sestavine, tako da izvedeni projekt nima škodljivih vplivov na ljudi, ostale sestavine okolja, kar je minimalna zahteva glede na spoštovanje mejnih emisijskih vrednosti, ki jih predpisujejo številni predpisi. Kako je možno, da se izda gradbeno dovoljenje za izgradnjo bioplinarne s pripadajočimi objekti za proizvodnjo električne energije znotraj strnjenega naselja, s tem da v projektu niso obdelane alternativne lokacije? V projektu ni obdelano stanje okolja, bioplinarna se dotika krajinskega parka Goričko in leži na posebnem varstvenem območju Nature 2000. V projektu niso obdelani vplivi na okolje, niso upoštevani okoljski vidiki v zvezi z obratovanjem, projekt ni obdelal presoje vplivov na okolje: nastajanje in širjenje neugodnih vonjav, zapraševanje, hrup, ravnanje z odpadno vodo in z odpadnim blatom, elektromagnetna sevanja, eksplozijska varnost in gradbeni odpadki in ruševine. Projekt, na podlagi katerega je izdano gradbeno dovoljenje, ne vsebuje ustreznih sestavin za varstvo okolja pred vplivi načrtovanega procesa za lokalno okolje, kljub temu da je predvideno vplivno območje vonjav kar 200 metrov čez mejo gradbene parcele bioplinarne in je vse skupaj 20 metrov oddaljeno od spalnice sosedov. In elektrarna je industrijskega značaja. Kdo bo sedaj nosil stroške in odgovornost za odstranitev teh monstrumov, ki so jih delavci gradili dan in noč, samo da bi prej končali, in za katero je rekel vaš predstavnik [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa spoštovana gospa poslanka. V vašem vprašanju me sprašujete o nekih načelnih stališčih, ki so vezana na izdajo gradbenega dovoljenja. Prav tako pa v vprašanju tudi konkretno omenjate bioplinarno v Motvarjevcih in na podlagi tega konkretnega vprašanja. Jaz sem sicer dobil vprašanje, ki je vezano na splošno, nisem dobil konkretnega vprašanja, vezanega na to samo bioplinarno. Ampak, ker poznam ta problem dokaj dobro, vam lahko uvodoma povem, da je upravna enota Murska Sobota, upravna enota, ne naše ministrstvo, 23. februarja letos izdala gradbeno dovoljenje za gradnjo bioplinarne s pripadajočimi objekti investitorju KG Rakičan, Ekoteh d.o.o. iz Rakičana. Na vaše vprašanje pa bi vam odgovoril vendarle v tem smislu postopkovno, ker me sprašujete torej, kakšna so dovoljena in katera soglasja so potrebna za postavitev industrijskega objekta sredi naseljenega okolja, to me sprašujete. Tako postavitev objekta omogoča prostorski akt, plan, občinski ali državni n- v tem primeru občinski. Občina takšen plan ima. "Celovitost presoja vpliva na okolje se skladno z določbami drugega odstavka 40 člena Zakona o varstvu okolja izvede za plan, ki ga na podlagi zakona sprejme pristojni organ države ali občine za področje urejanja prostora, upravljanja vod, gospodarjenja z gozdovi, za ribištvo, rudarstvo, kmetijstvo, energetiko, industrijo, prometa, ravnanje z odpadki in odpadnimi vodami, oskrbo prebivalstva s pitno vodo, telekomunikacijami in za področje turizma, če se z njimi določa ali načrtuje poseg v okolje, za katerega je treba izvesti presojo predvsem vplivov na okolje, skladno z določbami 51. člena Zakona o varstvu okolja, ali če je zanj zahtevana presoja sprejemljivosti po predpisih o ohranjanju narave." Odločitev, ali je za industrijski objekt, kot pravite, sredi naselja treba izvesti presojo vplivov na okolje, ta odločitev pa je vezana na Uredbo o spremembah in dopolnitvah uredbe o vrstah posegov v okolje, ki je bila nazadnje spremenjena tudi v letošnjem letu. Celovita presoja vplivov na okolje je dvostopenjski postopek, ne bom ga detajlneje ocenjeval, torej predstavljal, v kolikor je v postopku celovite presoje vplivov na okolje ugotovljeno, da plan ne bo škodljivo vpliva na uresničevanje okoljskih ciljev, potem ministrstvo s sklepom tak plan potrdi. O takem sklepu se tudi navedejo omejitveni ukrepi, merila in pogoji, ki morajo biti izpolnjeni, da se plan lahko izvede, način spremembe izvajanja plana in obvezno spremljanje stanja okolja zaradi izvajanja plana. To je moj zelo formalni odgovor, s katerim verjetno niste najbolj zadovoljni. Vam lahko še podrobneje predstavim naslednje, da fizične ali pravne osebe, ki prebivajo v okolico neke nameravane gradnje, na primer, v tem primeru krajani naselja, kajti to je bila tudi tema na tem srečanju, niso soglasodajalci, razen če prostorski akt ne določa drugače. V tem primeru prostorski akt ni določal drugače. Sprašujete tudi, kako se nadzira takšno gradbeno dovoljene. Gradbeno dovoljenje izda upravna enota v postopku izdaje se vodi po določilih zakona o splošnem upravnem postopku, pa je potrebno pridobiti s predpisi določena soglasja in tudi eventualna soglasja sosedov ali drugih oseb, katera določi referent v postopku izdaje dovoljenja, predloži ustrezno dokumentacijo in dokazala o pravici gradnje na določenem zemljišču. V primeru, da obstaja dvom o utemeljenosti izdaje gradbenega dovoljenja, je zoper tako gradbeno dovoljenje možna pritožba in uporaba drugih pravih sredstev, določenih z Zakonom o splošnem upravnem postopku, možna je tudi obnova postopka izdaje dovoljenja. Če se objekt gradi brez gradbenega dovoljenja, potem pa gradbeni inšpektor uvede postopek. Prav tako sem tudi pridobil informacijo v pripravi na vaše poslansko vprašanje, mi smo se pozanimali na upravni enoti in smo ugotovili, da naša agencija za okolje, ki je pristojna za izdajo nekaterih okoljevarstvenih dovoljenj, ni prijela nobene vloge, da bi jo izdala. Prav tako smo tudi ponovno proučili, kako je bil voden sam postopek na upravni enoti. Podatek, ki ga imamo, je naslednji: na upravni enoti so v postopku izdaje gradbenega dovoljenja ugotovili, da gre za tak objekt, za katerega po predpisih okoljevarstveno soglasje niti dovoljenje, ne eno ne drugo, ni potrebno, zato tudi na našo agencijo ni bil izdan zahtevek za izdajo take odločbe. Torej, na podlagi mojega odgovora ugotavljam, da je upravna enota, ki je pristojna, mislim, da je v tem primeru v Murski Soboti, vodila postopek na podlagi veljavnega zakona [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[....]]
Hvala. Želite dopolnitev odgovora, gospa Pozsonec? Izvolite.
Ja, seveda. Hvala lepa za odgovor, gospod minister, ampak logično, da nisem zadovoljna. To je pravzaprav v posmeh vseh gradbenih aktivnostih, če je to možno tako. Če ene ute ne morete postaviti na lastni parceli brez tega, da bi sosed podpisal, tu pa cela vas ne o tem nič: ni bilo razgrnitve, ni bilo pravzaprav nič in visoko silažo so postavili zraven cerkvice, zraven nogometnega igrišča, kulturnega doma in pravim, 20 metrov oddaljeno od spalnice soseda. Ja, pa kje lahko potem ministrstvo pazi na okolje? Ali kdo pazi na okolje? Tu pri nas potem nihče in potem so ti predpisi zanič. Tega ne morete pravzaprav negirati, da tu nekaj ni bilo v redu. In takrat, ko smo opozarjali, so še z večjo silo gradili, da čim prej končajo. In verjetno, da bodo ljudje šli tja do Bruslja zaradi tega. Ne vem, kdo bo nosil odgovornost in sramoto zaradi tega. Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Torej, da ne bo nesporazuma, naše ministrstvo niti noben naš organ v sestavi ni bil v nobenem postopku v ničemer na to temo ne vprašan in vključen v noben postopek. To je treba prvo in zelo jasno povedati. Drugič. Zelo pomemben podatek je naslednji, da se pogoji za gradnjo določajo v planskih in izvedbenih aktih, katerega sprejmejo občine. Občina, kjer je ta objekt, je takšne pogoje v svojih aktih sprejela. Upravna enota je izdala gradbeno dovoljenje na podlagi planskih in izvedbenih aktov občine, kjer ta objekt stoji - gre za primarno pristojnost občine, da takšne plane sprejme. Občine so tiste, ki po Ustavi in po Zakonu o lokalni samoupravi so pristojne za urejanje prostorov. To je drugi podatek. Tretji, to pa je ocena, ki presega zgolj formalni postopek. Jaz sem prepričan, da bi investitor ravnal bistveno bolj modro, če bi krajane ali pa to vas seznanil s svojimi namerami, čeprav po samem postopku formalno to ni potrebno, ne pa da jih je potem presenetil, ko so gradbeno dovoljenje izdali po veljavnih postopkih. In zato ker ni bilo te komunikacije, se je očitno ta spor zgodil kasneje, ko so pričeli z gradnjo. Tako bi predlagal, da se ost ne usmeri tokrat v naš resor, ki do tega trenutka sploh ni bil vključen v noben postopek, ki je vezan za izdajo konkretnega gradbenega dovoljenja. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Cveta Zalokar Oražem bo postavila poslansko vprašanje ministru za promet, mag. Žerjavu. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani ministrski zbor! Dovolite, da se najprej opravičim ministru za promet mag. Radovanu Žerjavu, da mu pravzaprav po 14-ih dneh njegovega mandata že postavljam poslansko vprašanje in da na nek način ne spoštujem nenapisanega pravila o stotih dneh miru, vendar žal o tem smo govorili pred 14-mi dnevi in napovedali smo, da teh sto dni enostavno ne bo moč upoštevati, kajti ta vaš mandat je izjemno kratek in zato vam danes zastavljam že vprašanje. Upam pa, seveda, najbrž govorim v imenu vseh poslank in poslancev, da bomo od vas dobili v vašem mandatu kvalitetne, konkretne in korektne odgovore. Moje poslansko vprašanje je povezano z letnim planom razvoja in obnavljanja avtocest v Sloveniji. Sprašujem vas, gospod minister: Kako potekajo priprave v zvezi s pripravo tega plana za naslednje leto? Ali ga boste Državnemu zboru za razliko od vseh vaših predhodnikov predložili v roku, ki to omogoča, da ga bo Državni zbor sprejel vsaj nekje sredi gradenj, ne pa tako, kot smo to počeli do sedaj, ko smo sprejemali program vedno za nazaj? V tem sklopu vas sprašujem: Katere nove priključke lahko pričakujemo na avtocestnem križu, pri že zgrajeni avtocestni infrastrukturi? Ali boste vključili kakšen nov priključek, izgradnjo kakšnega novega priključka - podobno kot je bilo to v Celju, ki se sedaj ponaša s tremi takšnimi vstopi v mesto? In glede na izjemen porast prometa pri tem apeliram, da se med takšne nove priključke vključi drugi priključek za mesto Domžale, in to v program za leto 2008, kajti stanje postaja nevzdržno, potem ko se je začelo cestniniti na cestninski postaji v Krtini. In sicer je ta priključek že umeščen in tudi načrtovan z Uredbo o lokacijskem načrtu za izgradnjo avtoceste med Šentjakobom in Trojanami, toda žal zaradi takratnega nasprotovanja lokalnega prebivalstva ni bil zgrajen [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Situacija se je zdaj spremenila in seveda je že zgrajeni in edini priključek v Domžalah pravzaprav postal nemogoč, saj se nanj zgrinjajo avtomobili zelo širokega zaledja Moravč, Krtine, Kamnika, Radomelj, Tuhinjske doline, Mengša in tako naprej. Čakalne dobe so kar več kot pol ure ob konicah in vem, da tudi vi prihajate [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]iz Štajerske, zato veste, kako izgleda in kako nevaren je ta edini priključek pri Domžalah. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka, hvala lepa za vprašanje. Letni plan razvoja in obnavljanja avtocest je najpomembnejši planski akt, ki za tekoče leto določa gradnjo in obnavljanje cestnih odsekov, ki so vključeni v nacionalni program izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. Lahko vam zatrdim, da smo v Ministrstvu za promet in tudi na Darsu zelo zainteresirani, da se letni plan sprejme na Vladi Republike Slovenije in izda soglasje Državnega zbora v takšnih časovnih okvirjih, ki omogočajo njegovo nemoteno realizacijo. Najbolj zaželeno je da se letni plan sprejme na Vladi in izda soglasje Državnega zbora do konca leta za naslednje leto, kar pa je bilo do sedaj le redkokdaj doseženo, praktično samo v letu 2003. Postopek priprave in sprejema letnega plana se prične s pravočasno pripravo strokovnih podlag in osnutka letnega plana. V zvezi s pripravo in sprejemom letnega plana za letošnje leto, ki je potekalo v lanskem letu in začetku letošnjega leta, želim poudariti, da so bile strokovne podlage za letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2007 kot gradivo za usklajevanje pripravljene v začetku oktobra 2006. Dejstvo, da je letni plan sprejela Vlada Republike Slovenije dne 15.3.2007 in Državni zbor izdal soglasje 7. maja 2007, potrjuje predvsem obsežnost postopka medresorskega usklajevanja pred sprejemom na Vladi. Upam in želim si, da bo postopek letos hitrejši in da bo letni plan sprejet še v letošnjem letu, kar bo v prvi vrsti v prid vsem, ki smo zadolženi za njegovo realizacijo. Številnih postopkov za realizacijo plana namreč ni mogoče pričeti pred njegovo operativnostjo, to je pred sprejemom na Vladi Republike Slovenije in izdajo soglasja Državnega zbora. Zavedajoč se predvsem finančne zahtevnosti plana za prihodnje leto in zgoraj navedenih dejstev v letošnjem letu v zvezi s pripravo letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2008, je Dars že pripravil strokovne podlage oziroma osnutek plana, ki ga namerava Ministrstvo za promet še v tem tednu posredovati v medresorsko usklajevanje. Strokovne podlage za letni plan so v letošnjem letu pripravljene skoraj približno mesec dni prej, kot v lanskem letu in obstaja možnost, da letni plan dobi Državni zbor v soglasje še v letošnjem letu, za kar si bom močno prizadeval. Priključki, o katerih ste govorili, na avtocestni križ poleg priključkov, ki se gradijo hkrati s celotnim odsekan in so njegov sestavni del v okviru investicije za izgradnjo odseka ceste, so v letnem planu vključeni predvsem v poglavjih, ki obravnavajo pripravo dokumentacije in zaključna dela na avtocestnih odsekih. Vendar pa so bili predvideni priključki za letni plan za naslednje leto 2008, to so Kranj sever, Vrhnika, Letališče Cerklje, Naklo, že vključeni v okviru plana za letošnje leto 2007. Kar se pa tiče priključka, ki ste ga omenili, mislim, da govorite o priključku Studa, ki je vključen v uredbo o lokacijskem načrtu za avtocesto na odseku Blagovica - Šentjakob iz leta 1996, pa Dars še proučuje ustrezne tehnične rešitve, saj je prometna študija pokazala, da so za učinkovito prometno ureditev potrebni tudi drugi ukrepi, ki pa prvotno niso bili predvideni. Mislim predvsem na morebitno podaljšanje trzinske obvoznice in polni priključek z navezavo na Ihan. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa za izčrpen odgovor. Mislim, da ste v mnogočem sledili temu, kar sem vas vprašala in sem z odgovorom zadovoljna. Seveda pa ne z vsebino, ki mi je bila predstavljena. Predvsem glede tega, da upam v tem delu, da boste res držali besedo in bomo res sprejeli ta letni program za izgradnjo avtocest, kar omogoča normalno delo in to je predvsem tudi vaš interes. Nekoliko manj sem pa zadovoljna z odgovorom v zvezi s priključkom v študiji. Moram reči, da je stroka že ob sprejemu uredbe o lokacijskem načrtu dobro vedela, da se na območje širšega zaledja s priključkom v Domžalah, steka več kot 100 tisoč prebivalcev oziroma gravitira na širše področje celotne občine Domžale, Lukovice, Moravč, Kamnika in tudi Mengša. Pravzaprav je to eden najbolj obremenjenih priključkov v tem trenutku. V to sem prepričana in to govorijo tudi štetja prometa, ki so bila izvedena. Do tukaj se verjetno oba tudi strinjava. Ne strinjam se pa s potekom in s terminskim planom, kajti mislim, da so ukrepi, o katerih ste govorili, da se bodo proučevali, to so ponavadi izgovori, da se proučuje zato, da se odloži. Priključek kot tak ne bo problematičen nikoli, kajti stroka ga je potrdila že ob uredbi in je ugotovila, da je nujen. Žal smo takrat vsi skupaj, bom rekla, na nek način bili žrtve pritiskov javnosti, okoliških prebivalcev. Danes je stanje nemogoče in seveda povzroča izjemne težave, tako da jaz predlagam, gospod minister, da vendarle proučite možnost, da tistim priključkom, ki ste jih našteli, priključite tudi ta priključek, za katerega je pravzaprav vse pripravljeno.
Hvala. Gospod minister, imate besedo.
Vsekakor bomo zadevo proučili, vendar je potrebno upoštevati stroko.
Hvala. Gospod Martin Mikolič bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Lepo pozdravljeni! Spoštovana ministrica, ministri, kolegice in kolegi! Statistični urad Republike Slovenije je pred dnevi objavil podatek, da je bila v drugem četrtletju letošnjega leta gospodarska rast 5,9%. V prvi polovici leta je bil BDP v primerjavi z enakim obdobjem lanskega leta, leta 2006, realno višji za 6,5%. Gotovo ta ugodna gospodarska gibanja vplivajo na stanje javnih financ v Republiki Sloveniji v letošnjem letu, še posebej na javno porabo. Zanima me, spoštovani minister za finance: Ali držijo trditve nekaterih poslancev opozicije, da Vlada Republike Slovenije vodi ekspanzivno fiskalno politiko? Za odgovor se vam zahvaljujem.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Res je, pred nekaj dnevi je Statistični urad Republike Slovenije izdal neke popravke kar se tiče podatkov o gospodarski rasti v prejšnjih letih, od leta 2000 naprej in tudi kar se tiče leta 2006 in pa kar se tiče prvega dela leta 2007, to se pravi do 30. junija. Dejansko smo v nekem položaju, v katerem je gospodarska rast veliko večja, kot pa smo bili v nekem smislu zavedeni na podlagi teh napovedi, ki jih imamo. Odkar imam te odgovornosti Ministrstva za finance, sem že vsako leto imel enake težave. Če vam samo ponazorim, da v letu, ko smo pripravljali proračun za leto 2006, to se je začelo maja leta 2005, smo imeli na razpolago podatke Umarja, da bo pričakovana gospodarska rast v letu 2006 3,7%. Šest mesecev kasneje v svojem jesenskem poročilu so povedali, da zelo mogoče bo nekoliko višja in z 3,7% je šla na 3,9%. V pomladanskem poročilu leta 2006, ko smo že izvajali ta proračun, nam je pa Umar rekel, da malo bolje kaže in gospodarska rast bo tam nekje okoli 4,3%. Jeseni 2006, to se pravi tri mesece pred koncem proračunskega leta, je pa Umar napovedal, da bo v letu 2006 gospodarska rast 4,7%. Dejansko smo pa v januarju izvedeli na podlagi podatkov Statističnega urada, da je bila gospodarska rast v letu 2006 5,2%, ne pa 3,7%, ko smo začeli vse planirati. In dejansko je zdaj tudi prišel popravek, da je ta gospodarska rast bila 5,7% in da pričakujejo, da bo v letu 2007 5,9%. 3,7% ali 5,7% je velika razlika. In vedno imamo te težave, kar se tiče napovedi, ker končno so le povezane z neko nezmožnostjo vseh teh analitičnih modelov, ki so nam na razpolago, da bi dejansko vključili to, kar se v našem gospodarstvu očitno tudi dogaja. Dejstvo je, da ko smo prevzeli odgovornosti Ministrstva za finance in na podlagi koalicijske pogodbe smo se zavezali, da bomo javno porabo znižali za 2% BDP-ja v celotnem štiriletnem obdobju. Današnje ocene kažejo, da bomo to dosegli in presegli že v tretjem letu, ker danes lahko rečemo, da glede na izvrševanje proračuna tako na strani prihodkov kot odhodkov pričakujemo, da bo dejanski primanjkljaj, zdaj pa že po ESA95, po naših ocenah tam nekje 0,6%, kar pa je veliko nižje kot 1,5%, kot je bilo napovedano in predvideno. Zakaj? Ker končno je na strani prihodkov davčna zakonodaja in gospodarska rast imela svoj vpliv na takšen način, da imamo več prihodkov, kot pa smo tudi pričakovali. Kaj pa to pomeni? Da Vlada ne vodi neke ekspanzivne fiskalne politike, da dejansko se javna poraba v Sloveniji niža in se bo znižala do konca leta 2007 za morda 3,3%, kar je pa za 50% več, kot smo pričakovali v štirih letih. To samo po sebi odpira nove možnosti produktivnemu sektorju in to je dobra novica za Slovenijo. Tu ni nobenega dvoma. Istočasno pa tudi zmanjšujemo primanjkljaj, ki je bil v letu 2000 3,8% BDP-ja, v letu 2001 4%, potem pa 2,5, 2,7, 2,3, v letu 2005 je bil 1,4%, pričakovalo se je, da bo 1,5% v 2007, dejansko pa bo 0,6. S tega vidika so prav gotovo to pozitivne novice in to se tudi kaže v tem, kako podjetniki gledajo na razvoj, kako si predstavljajo prihodnost. Ko gledate te podatke, ki jih vsak mesec [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Statistični urad Republike Slovenije kaže in to je indeks o klimi v gospodarstvu, smo daleč nad 10% nad povprečjem. Niha navzgor in navzdol, iz enega meseca v drugega, a vendar je pa pozitiven pristop, kar se tega tiče. Vlada Republike Slovenije ne vodi ekspanzivne politike. Pričakujemo, da se bo primanjkljaj v celoti v letu 2007 vrtel okoli 200 milijonov evrov, ne pa 380, 370, kot je bilo napovedano. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Mislim, da vsi ti očitki, ki jih slišimo, nimajo podlage v podatkih in jaz bi si le želel, se ne bojim nikakršne razprave, želim pa si iz srca, da je razprava na podlagi podatkov, ne pa želja [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Tudi gospod Milan M. Cvikl bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance. Izvolite.
Hvala lepa. Ministra za finance ne bom spraševal o javnofinančni situaciji. O tem bomo lahko razpravljali, ko bo Vlada prinesla državni proračun in takrat bomo predvsem ugotavljali, da se delež državnega proračuna ni nič zmanjšal, SOD pa nekaj vpliva na zmanjšanje odhodkov. Moje vprašanje gospodu ministru je, kaj je kot skrbnik javnih financ naredil, da bi preprečil netransparentno porabo javnega denarja na Ministrstvu za kulturo v zvezi z delovanjem Filmskega sklada in pri javnih naročilih tega ministrstva. Najprej želim čestitati gospodu ministru, da je tako hitro odreagiral, ko je nekaj dni nazaj gospod Rožič, direktor enega od državnih podjetij, ki ima skrb nad lastništvom države v Adrii Airways, nekdaj v Elanu, v Giottu, v Smeltu, ki se je ta kar tako iz državnega denarja sposodil 150 tisoč evrov, pa je minister za finance korektno odreagiral in denar je bil vrnjen. Prav bi bilo zamenjati nadzorni svet. Upam tudi, da nam bo minister za finance, sedaj ko se je celo predsednik Vlade odrekel ščitenju gospoda Bručana, ministra za zdravje, nekdanjega ministra za zdravje, ščitenja neustrezne obravnave poslov gospoda Zavrla pri Pediatrični kliniki, upam da nam bo minister za finance na napovedani seji Komisije za nadzor javnih financ 2. oktobra povedal, kaj bo on naredil, kako bo on ukrepal in ali bo tudi on nehal ščititi te gospode, predvsem pa tiste, ki so za približno 10 milijonov evrov presegli posle v Pediatrični kliniki. In tretji test, tretje vprašanje, ki pa še ni s strani ministra za finance kot skrbnika javnih financ dosegel nobenega odziva, pa je: Zakaj minister za finance dopušča, ko eden od resornih ministrov, minister za kulturo, nezakonito dodeljuje subvencije, brez razpisov, mimo predpisanih postopkov? Zakaj dopušča opustitev postopkov javnega [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]naročila? Zakaj minister za finance ne odreagira niti na opozorila producentskega združenja zaradi velikih stroškov, ki so ob tem ustvarjeni? Prosim, če mi minister za finance na to jasno odgovori: Ali bo dosegel, da bo Filmski sklad tudi z ustreznim zastopanjem in delovanjem predstavnikov Ministrstva za finance deloval v skladu z zakonom?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Najprej bi rad odgovoril na vaše ocene, kar se tiče položaja, do katerega je prišlo v DSU-ju. Ko sem jaz imel to poročilo, in sicer iz medijev, sem zahteval sestanek s člani nadzornega sveta in sem jih tudi povprašal, kako je do tega prišlo. Dejansko si ni izposodil kar tako, imeli so svoje razloge, obrazložili so legalnost tega in tudi dokazali, da ni prišlo do nekakšne poškodbe ali oškodovanja s finančnega vidika te ustanove. Ker končno, obrestna mera je bila večja kot donosnost, kjer imajo ta prosta sredstva naložena. A vendar sem le ocenil, da kar se tega tiče, da so stvari, ki jih morda zakon ne piše, vam pa zdrava pamet pravi, da se to ne dela in sem zahteval, da se to takoj ustavi. Moram tudi priznati, kot sem že v javnem sporočilu rekel, da je določena oseba sama to napravila, preden sem jaz to zahteval. Kar se pa tiče tega vprašanja v zvezi s Filmskim skladom. Glede tega je bilo zelo veliko govora v slovenskem javnem prostoru, tudi v političnem smislu, kar nekaj pa tudi le govorjenja. Mislim, da tukaj ne sprejemam nikakršne ocene, da ščitim eno ali drugo osebo ali skupine. Moj ščit je samo zakon in seveda tudi uporaba zdrave pameti pri teh stvareh. Naredil sem to, kar bi vsak pameten gospodar naredil. Imel sem sestanke z ministrom za kulturo. Na podlagi teh sestankov me je sam minister za kulturo naprosil, da Urad za nadzor proračuna pregleda to situacijo, kar so tudi že napravili. Jaz sem se zavzel, ker, kot dobro veste, Urad za nadzor proračuna nima zelo veliko ljudi, da so to prednostno obravnavali ravno zato, ker je to predmet takšnih veliko razprav. Ta pregled je že potekel v petek zvečer. Ko me že ni bilo v pisarni, naj bi to prišlo na Ministrstvo za finance, danes zjutraj sem to dobil v roke, poročilo pa piše, da ima Ministrstvo za kulturo v skladu z zakonom 30 dni, da odgovori na določena vprašanja in opozorila, ki jih je Urad za nadzor proračuna tam izpostavil. Dokler jaz ne bom imel nekega jasnega poročila o tej zadevi, ne bi rad v naprej komentiral. Na vsak način se bom pa še naprej zavzemal za zakonitost delovanja na vseh področjih, tudi na Ministrstvu za kulturo ali pa kjerkoli bo do tega prišlo. Na vsak način pa mislim, da dokler nimamo v rokah neke jasne strokovne ocene s strani organov, ki so za to tudi po zakonu odgovorni, da nima smisla, da še naprej razpravljamo. Počakajmo podatke in na podlagi podatkov bom pa tudi ukrepal. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Želim dopolnitev. Gospod minister, poglejte, upravni odbor in nadzorni svet Filmskega sklada sta preprečila nezakonito delovanje tudi s pomočjo vaše uslužbenke, uslužbenke Ministrstva za finance. Ta gospa je prva opozorila na neustrezno delovanje Filmskega sklada. In ta gospa je s svojim glasom preprečevala sprejem nezakonitega programa. Potem pa je Vlada na predlog ministra za kulturo ob vašem soglasju njo razrešila. Vi kot minister za finance niste zaščitili uslužbenke, ki je opozarjala na netransparentno, nepravilno in nezakonito gospodarjenje z javnimi sredstvi. Namesto nje ste imenovali nekega drugega predstavnika Ministrstva za finance in z glasom tega predstavnika je bil nedavno tega za direktorja sklada imenovan direktor direktorata za medije na Ministrstvu za kulturo. Ali to ne pomeni podržavljanja Filmskega sklada? Gospod minister, ob tem pa ta filmski sklad dodeljuje sredstva brez javnega razpisa. To je zelo nevarna praksa. Ali to pomeni, da bomo zdaj kar 514 milijonov evrov tega denarja iz državnega proračuna na letni ravni subvencije delili po domače? To, gospod minister, je nekaj, kar zahteva vaš odgovor. In mene ne zanima, ali je v petek zvečer ali v ponedeljek zjutraj proračunska inšpekcija poročala. Mene zanima, kaj ste se vi z gospodom ministrom za kulturo pogovorili, ker že iz poročil proračunske inšpekcije za prvo polovico leta izhaja, da ne delajo zakonito. In na koncu še glede gospoda Rožiča in kaj bi lahko Vlada naredila. Vlada je skupščina DSU in Vlada lahko zamenja nadzorni svet, če je nadzorni svet menil, da je prav dati kar tako kredit svojemu direktorju. Po tej logiki si lahko tudi vi iz državnega proračuna izposodite kredit po 7%, ker je 5% samo naložba na banki, pa še kdo bi si vzel.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Na prvo vprašanje sem že odgovoril. Dokler ne bom imel podatkov in ocen ustreznih organov v rokah, ne bom delal takšnih ocen, kot jih slišim ponovno. In upam, da se bo to vpeljalo tudi v našo politično kulturo, da ne delamo ocen v zraku, ampak na podlagi konkretnih podatkov. Kar se tiče razrešitve funkcionarke Ministrstva za finance, bi vas rad opozoril, da je bilo po sklepu Vlade omejeno število nadzornih odborov, v katerih lahko nekdo sodeluje. Ta gospa je bila v petih in sem imenoval strokovnjaka iz lastnega kabineta, ker hočem imeti neposredno poročilo, kaj se tam dogaja. Glede drugih stvari. Kar se tiče tega, vam bom pa z veseljem posredoval poročilo, ki sem ga dobil od predsednika nadzornega sveta. Kar se tiče DSU-ja in nelegalnosti, kar vi tako hitro ocenjujete, da je tako bilo. Se pa strinjam z vami, da ne glede na legalnost in ne glede na dejstva, da nihče ni bil zaradi tega poškodovan, prav gotovo pa ne javna sredstva, še vedno menim, da je to nepravilno ravnanje in da se z javnimi sredstvi takšna stvar ne sme dogajati. Hvala.
Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Jaz bi želel v skladu z 226. členom, da opravimo razpravo o odgovoru gospoda ministra. Gospod minister ni zavrnil teze, da je pravilno, skladno z očitnim vladnim mnenjem razrešiti tiste uslužbence Ministrstva za finance - gospa ni sama odstopila, razrešili so jo - ki opozarjajo na netransparentno, nepravilno, nezakonito delovanje. Gospa je opozarjala na to, da je nemogoče, da subvencije Ministrstva za kulturo in subvencije Filmskega sklada le-ta razdeljuje brez javnega razpisa. Po tej logiki bi lahko vse kmetijske subvencije, vse subvencije za razvoj in tako naprej kar po domače razdelili. Tega gospod minister nisem pričakoval od vas, ki ste skrbnik javnih financ. In v zakonu o javnih financah in še kje jasno piše, da je transparentnost, načelo transparentnosti je pogoj številka ena. Strinjam se tudi, da opravimo razpravo o tem, ali je korektno, da Vlada ne razreši nadzornega sveta DSU-ja, ki je presodil, da ni nič narobe, če direktor DSU podjetje, ki je pravni naslednik nekdanjega sklada za razvoj in je pred več kot desetimi leti dobilo v upravljanje 100 podjetij, ki so bila v sanaciji, da si ta direktor z voljo nadzornega sveta dodeli samemu sebi 150 tisoč evrov kredita. To je podpisal gospod Rožič kot oseba z gospodom Rožičem kot direktorjem DSU. Jaz sem spremljal to diskusijo v medijih, ker Dars d.d. bi lahko nekaj zelo podobnega naredil, pa še kdo, pa so seveda povedali, da ne, da oni ne glede na to, da v bistvu so delniška družba, menijo, da to ni pravilno, ker za zasebne kredite posameznikov, ki so nosilci javnih funkcij, še posebej v podjetjih v državni lasti, velja, da dobijo kredite na banki. In ta gospod je rekel, da ni mogel dobiti kredita na banki, zato ga je dobil pri DSU. In razprava o javnem skladu, razprava o načinu obnašanja je pravzaprav razprava o transparentnosti, o koruptivni in klientelistični dejavnosti. In če ste vi zamenjali gospo, ki je opozarjala celotno slovensko javnost na to, da v Filmskem sladu nekaj gre zelo narobe, če ste jo zamenjali z nekom iz kabineta, ta pa je podprl imenovanje direktorja direktorata za medije za direktorja Filmskega sklada, seveda najmanj, kar je, kršite tudi vi zakon o Filmskem skladu, ki ne predvideva možnosti, da bi državni funkcionarji sedeli kot njihovi šefi. Zato predlagam, da o tem opravimo razpravo, da vidimo, ali bo gospod minister podobno, kot je reagiral na neki točki dobro, tukaj pravilno odreagiral in da se o tem pogovorimo v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Cvikl. Ne bo šel na glasovanje vaš predlog, da opravimo razpravo in teh nekih novih insinuacijah, ampak samo razprava o odgovoru gospoda ministra. In o tej vaši pobudi, če tako mislite, da o odgovoru gospoda ministra, bomo glasovali jutri v okviru glasovanj. Gospod Milenko Ziherl bo postavil poslansko vprašanje ministru za obrambo. Prosim.
Hvala za besedo gospod predsednik. Lep pozdrav ministrom, kolegicam in kolegom! Velike naravne katastrofe so vedno bolj pogoste. Večinoma jih lahko pripišemo klimatskim spremembam in tudi škoda je vedno večja, bodisi materialna škoda, v letošnjem letu pa je bilo na večjih prizoriščih teh nesreč tudi pri nas v Sloveniji veliko smrtnih žrtev. Izhajam iz konference in delavnice oziroma delovnega srečanja lansko leto v Dubrovniku, na temo Pripravljenost na nesreče v jugovzhodni Evropi. Če je Evropska unija znotraj svojih meja zadosti pripravljena na reševanje oziroma graditi nek sistem, ki je kompatibilen od države do države, pa reševalci v mednarodnih akcijah, ki se kažejo, da so vedno bolj potrebne, naletijo na cel kup birokratsko tehničnih ovir. Tako je bilo na tej konferenci omenjeno, da v Ameriki pri reševanju posledic orkana Katrina, zdravniki iz Evropske unije niso dobili dovoljenja za delo v tej zvezni državi. Na konferenci je bila tudi omenjena nekompatibilnost oziroma neustreznost aparatur in naprav. Ekipa pride na teren v neko tujo državo, v neko tuje okolje, pa naletijo na tehnično neustreznost bodisi električno napetost, razno razni priključki, vodovodni priključki. In na tej točki se je pokazala potreba po pobudah po postopnem vključevanju oziroma izdelavi nekega načrta, da bi vsaj ta stična mesta od različnih dobaviteljev bila kolikor toliko poenotena, da mednarodna reševalna ekipa, ko pride na nek tuj teren, da lahko takoj prične z delom, in da lahko uporabi opremo, ker brez nje je tam samo v napoto in ne more učinkovito reševati. Tudi pri potresu se je pokazalo, da je prekompliciran prehod meje z reševalnimi psi. Preden se uredi dokumentacija, je bilo žrtev že toliko oziroma posledice tako nepopravljive, da je bila akcija v bistvu neuspešna. Na podlagi povedanega postavljam dve vprašanji. Predvsem na osnovi sedanjih izkušenj in spremenjenih pogojev, kako se v Sloveniji pripravljamo na učinkovito reševanje v primeru nesreč? In drugo vprašanje: Kako bo Slovenija takšne pobude dala navzven, mednarodno, za poenotenje standardov in odpravo birokratskih ovir? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za vaše vprašanje. Dejansko je zelo aktualno glede na to, kar se je v Sloveniji zgodilo prejšnji teden. Lahko samo potrdim, da ti problemi v mednarodnem prostoru obstajajo. Zelo lepo ste jih opisali. Gre za te birokratske ovire, ko na primer reševalci ne morejo reševati, ker nimajo na primer dovoljenja za delo oziroma, kot ste omenili, za pse, dovoljenja za uvoz psa, oprema ni harmonizirana. Tako dejansko ti problemi obstajajo. Res pa je tudi to, kar ste povedali, da narava je vse manj prijazna in zaradi tega so tudi posledice teh naravnih nesreč večje in tudi razsežnosti večje. Mislim, da v okviru Evropske unije bo treba tem grožnjam posvetiti še več pozornosti, ker dejansko so to tiste grožnje, ki prizadenejo prebivalstvo in imajo v bistvu enake posledice kot na primer vojne grožnje. Kaj bomo v Sloveniji storili, da bi to izboljšali? Tukaj moram povedati, da smo prenovili vso zakonodajo, to sem že danes omenil in pa potrebno bo krepiti določene službe. Zadnja nesreča je pokazala, da bo treba še večjo pozornost nameniti krepitvi službam za hitro odzivanje civilne zaščite, gasilski organizaciji, tako poklicnim kot prostovoljnim, ki jih razvijamo kot splošno reševalno službo in tudi pokazalo se je, da je smiselno naprej razvijati sistem sodelovanja civilne zaščite s Slovensko vojsko. In moram reči, da ta koncept, da je tudi koncept, ki se razvija znotraj Evropske unije ob sodelovanju tudi zveze Nato, ker ena od glavnih težav so premajhne kapacitete za transport. Spomnimo se cunamijev, Katarine in tako dalje in izkazalo se je, da smo podhranjeni glede teh transportnih letalskih zmogljivosti. Tukaj menim, da Slovenija, in to imamo tudi v programu, bo te sposobnosti izboljšala z nabavo še nekaterih helikopterjev v dolgoročnem načrtu, v kratkoročnem imamo mi pa tudi v načrtu nabavo srednjega transportnega letala. Jaz moram reči, da vso to pomoč, ki smo jo dajali na primer zaradi cunamijev, zaradi Katarine, smo jo dajali s tujimi transportnimi zmogljivosti in na koncu je celo transport dražji kot sredstva, ki jih pošiljamo. Naj povem, da Slovenija zelo aktivno sodeluje pri pomoči, ko gre za mednarodno pomoč. V letošnjem letu smo pomagali v Grčiji, potem Makedoniji, Črni Gori s helikopterskimi zmogljivostmi, vendar moram reči, da tukaj je potrebna določena previdnost, vemo, kaj se je zgodilo na Hrvaškem, da je lepo sicer na hitro sprejeti odločitev za pomoč, vendar morajo biti pa vse te akcije zelo dobro pripravljene, ekipe dobro usposobljene, zato ker se nam lahko potem to maščuje. Jaz moram reči, da bomo mi tudi napravili vse analize, tako tega nesrečnega dogodka na Hrvaškem kot tudi v Železnikih, ko vemo, kakšna katastrofa nas je doletela, da vidimo, kaj bi bilo vse še potrebno postoriti glede na to, da se obseg in razsežnost teh nesreč izjemno povečuje. Moram reči, bil sem med prvimi v Železnikih, ljudje niso pričakovali, da lahko pride do takšne naravne nesreče. Mislim, da tega, kar se je zgodilo, ne bomo več gledali samo po televiziji, ampak se bo to tudi nam dogajalo. Zato bo potrebno nujno prilagoditi sistem zaščite in reševanja tem novim razmeram in enako seveda tudi [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zmogljivosti, ki jih ima Slovenska vojska. Glede našega predsedovanja v EU moram reči, da ena od prioritetnih nalog bo prenova mehanizmov civilne zaščite, ki se ukvarja z vsemi temi vprašanji, ki ste jih vi omenili - birokratske ovire in da ne omenjam vsega -, vendar poglavitna naloga pa bo, če bi prišlo do neke večje naravne nesreče, mednarodne, mi kot predsedujoča država sodelujemo potem s [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]centrom za spremljanje in informiranje pri Evropski komisiji, skupaj z Evropsko komisijo in državo, ki bi jo takšna nesreča doletela. Jaz moram reči, da mi v okviru EU imamo stalno teoretične vaje [[...]] [[Izklop mikrofona]] [[...]]
Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
V bistvu se zahvaljujem gospodu ministru za odgovor. Nekaj, morda dodatnih, drobnih detajlov se je iz njegovega odgovora pokazalo. Omenili ste to uspešno reševanje našega reševalnega helikopterja v Grčiji in tudi sam sem takrat pomislil - želim jim vso srečo, da se kaj takšnega ne bi našim fantom zgodilo, kot se je na Hrvaškem. Seveda, analiza, kako je do tega prišlo. Delno bi še malo zlorabil tole poslansko vprašanje. Ker prihajam iz bližnje okolice Železnikov, je pohvalen odziv bodisi Slovenske vojske bodisi gasilcev. Vsak dan, ko se peljem v Ljubljano srečujem vojaška vozila, tudi s težjo mehanizacijo, in predvsem gasilce, ki zamenjujejo svoje utrujene kolega. Nekaj bi pa še dopolnil. Zelo se je pokazala pomembnost obveščanja in predvsem pomen lokalnega medija, da ni bila v nižje ležeči Škofji Loki velika panika oziroma da se je reševalo tam, kjer je najbolj nujno, je odigrala veliko vlogo lokalna radijska postaja, kot tudi sedaj, ko obvešča, da ne hodite tja neorganizirano, kaj rabimo, katere so največje potrebe. To je tista pozitivna vloga lokalnih medijev. Ali morda obstoja [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]kakšen mehanizem, da tudi negativno vlogo - v mislih imam predvsem, ko se je že drugi dan, mislim, da je bila to oddaja komercialke, poiskalo pet nezadovoljnih izven področja nesreče in so iskali dlako v jajcu. Seveda, v takšni akciji lahko pride do manjših napak, vendar generalno je to, da so bile tam ustrezne enote, da so delale, če so zagrešile manjšo napako je to v tistem afektu reševanja. Ne morem pa se strinjati [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]da v bistvu mediji takrat sipajo poper in sol v rano, so tam v napoto reševalcem in širijo slabo voljo. Ali obstaja kakšen sistem, da se to prepreči? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Takšnega sistema ne poznam, da bi to lahko preprečili, vendar to je bila dejansko katastrofa velikih razsežnosti in ne trdim, da ni bila kje kakšna napaka narejena. Ampak jaz sem vesel tega, da je v bistvu bil odziv zelo hiter in učinkovit. Moram reči, v torek, ko se je pač to dogajalo, smo že imeli 344 ljudi iz civilne zaščite, vojske, gasilcev 180 in da je 5.600 ljudi do sedaj sodelovalo samo v Železnikih. To kaže na to, da dejansko smo dokaj dobro pripravljeni, vendar menim, da je še veliko rezerv. Dejansko eden od problemov je tudi zveza in obveščanje. Tukaj bo treba čim prej uveljaviti nov sistem Tetra. Videli smo tudi, da ob takih naravnih nesrečah lahko tudi pride do kemičnih problemov, kot v tovarni Niko, ko je prišlo do kemičnega izliva, da je zelo pomembno, da imamo te kapacitete, da lahko to hitro očistijo, ker drugače se lahko ta škoda dolgoročno nam maščuje. Mislim, da se strinjam s tistim, kar ste povedali. Mislim, da bo treba narediti temeljito analizo, kje so bile določene pomanjkljivosti glede učinkovitosti pri reševanju. Zaenkrat ocenjujem, da so bile zadeve dobro izpeljane, da smo obvladovali situacijo. Vendar, kot sem rekel, je še pričakovati, da nas lahko doletijo take nesreče. Glavni problem je sedaj, kaj bo v sredo. Če bo deževalo, moram reči, da se bo stvar zapletla, vendar imamo vse sile v pripravljenosti tudi za ta primer. Mislim, da bomo uspeli sanirati to zadevo.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Han bo postavil poslansko vprašanje ministru brez listnice, odgovornemu za usklajevanje in spremljanje in izvajanje strategije razvoja Slovenije.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani ministri, spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani dr. Žiga Turk! Od vašega imenovanja za ministra za razvoj je minilo že kar precej časa. Že ob samem imenovanju za ministra je bilo zaznati v vaši predstavitvi, da obljubljenih reform te Vlade v taki obliki, kot je napovedovala, žal, ne bo. Predvsem tistih reform, ki bi naredile slovensko gospodarstvo konkurenčnejše, posledično pa seveda slovenskega delavca in delavko bolj plačano. Ob imenovanju je veliko poslank in poslancev razpravljalo tudi o sami pomembnosti resorja, ki ga vodite, saj vemo, da je Vlada svoji lastni službi za razvoj odvzela naloge in pristojnosti na področju finančnega, kadrovskega in tudi drugega poslovanja. In tudi moj občutek je, da je tudi to delo resorja oziroma ministrstva takšno glede pristojnosti. Pri pregledovanju aktivnosti ministrstva nisem naletel oziroma zaznal neke velike aktivnosti, ki bi posledično prejudicirala tudi velike projekte oziroma vizije za razvoj Slovenije, ker s tem, ko govorite o visoki gospodarski rasti, bi pričakoval več aktivnosti na tem področju oziroma za razvoj Slovenije. Kolikor sem uspel pobrskati po internetu in dobiti informacije, se večina vašega dela vrti okoli lizbonske strategije oziroma implementacije lizbonske strategije v Sloveniji. S tem namenom ste tudi imenovali strokovni svet, ki spremlja 4 ključna področja lizbonske strategije. Prejšnji teden ste, minister, v Državnem zboru na seji odbora pojasnjevali poročilo o implementaciji lizbonske strategije v Sloveniji. Ko sem vas poslušal, moram reči, da sem bil sicer zadovoljen s poročilom, pa tudi presenečen, kako je v Sloveniji vse lepo in kako se cedita med in mleko. Vendar pa kot poslanec in župan, ki se načeloma veliko gibljem med ljudmi, nisem prepričan, da je zadovoljstvo takšno oziroma sem prepričan, da se večina ljudi ne bi mogla strinjati z zapisanim v poročilu. Zato vas, spoštovani minister, sprašujem: Kako kot koordinator za izvajanje lizbonske strategije ocenjujete njeno implementacijo v Sloveniji? Kaj ste kot minister in kot resor konkretno prispevali za uresničevanje lizbonske strategije? In: Kako se prispevki kažejo v boljšem razvoju, v večji blaginji, ki dejansko pomeni, da bi si ljudje lahko danes privoščili več in ne manj, kar je vsakomur jasno, ki vstopi v trgovino? Zanima me pa tudi: S kakšnimi konkretnimi ukrepi boste prilagodili ali spremenili taktiko pri doseganju lizbonskih ciljev zaradi rasti cen življenjskih potrebščin? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa za vprašanje. Spoštovani! Torej, pri oceni lizbonske strategije se pridružujem oceni Bruslja, ki je v svoji oceni napredka Slovenije zapisal, da Slovenija dobro napreduje, to je druga najboljša možna ocena, dobile so jo še štiri države, dve državi sta bili ocenjeni bolje, njihov napredek je bil ocenjen kot zelo dobro. Neka druga študija uglednega inštituta je ocenila, da je pri hitrosti približevanja lizbonski strategiji Slovenija četrta najhitrejša v Evropi za Dansko, Švedsko in Veliko Britanijo in s temi ocenami se nekje strinjam. Kaj sem kot minister oziroma moj resor prispeval k lizbonski strategiji? Lizbonska strategija je širok nabor ciljev, ki ga ne uresničuje eno samo ministrstvo, tudi ga ne uresničuje samo Vlada, ampak se pri tem lahko angažirajo tudi parlament, socialni partnerji, podjetja in podjetniki. Slovenski program reform za izvajanje lizbonske strategije temelji na strategiji razvoja Slovenije, ki je začela nastajati že v prejšnjem mandatu, ki jo je ta Vlada končala in ki bi lahko predstavljala, namreč strategija razvoja Slovenije, temelje za konsenz o bistvenih razvojnih vprašanjih. Če bi bilo temu tako, če bi dosegli strinjanje o potrebnosti sprememb brez fig v žepih, če stranke ne bi podpirale prav vsake ozke interesne skupine samo zato, ker nasprotujejo Vladi, potem bi lahko dosegli tudi več. Ravnanje, da tisto, kar je pametno, postaviš pred tisto, kar je oportuno in neki stranki koristno, je nujno, če mislimo z lovljenjem najrazvitejših v Evropi resno. V okviru lizbonske strategije ima Služba Vlade za razvoj dve nalogi; prva naloga je spremljanje in usklajevanje izvajanja lizbonske strategije v Sloveniji in druga naloga je načrtovanje novega cikla lizbonske strategije v okviru EU in predvsem našega predsedovanja spomladi 2008. V zvezi s prvim Služba vlade za razvoj recenzira vse zakonske predloge in ocenjuje njihovo reformno oziroma lizbonsko naravnanost. Tako je na primer za predlog novega zakona o delovnih razmerjih ugotovila, da izpolnjuje cca. 80, 90% vseh ciljev, tudi kakšnega zelo važnega pa ne. Politična odločitev Vlade je po taki recenziji, da oceni, ali spoštuje dogovor med socialnimi partnerji, ki je bil mukoma dosežen, ali pa ima v parlamentu med partnerji za razvoj in še kje dovolj podpore, da bi naredila tudi daljši korak. Kako se prispevki kažejo v boljšem razvoju, splošni prioriteti itn.? V Vladi smo prepričani, da k dobri gospodarski rasti poleg konjukture v Evropi prispevajo tudi reformni ukrepi, ki so bili med izvajanjem lizbonske strategije. Imamo 6,5% gospodarsko rast, padec nezaposlenosti pod 5% in padec števila potrebnih socialne pomoči za 30%. Sedaj, če bi bil politik, ki bi se boril samo za glasove volivcev, potem bi, podobno kot vi, sočutno trdil tisto, kar Slovenci radi slišijo, da namreč živijo vedno slabše; ampak ne bom se pridružil utrjevanju mnenja, kako živimo v solzni dolini, v vedno večji revščini in pomanjkanju. Pravzaprav nam gre kar dobro in čas je že, da smo nekoliko bolj samozavestni pri tem. Po drugi strani pa nekomu, ki dejansko živi v pomanjkanju, ne bi rad solil pameti s tem, koliko so se povečale realne plače v enem letu, ker ga pravzaprav povprečje čisto nič ne zanima in od povprečja ni čisto nič na boljšem. Lizbonska strategija ima za cilj rast in delovna mesta, in če dosegamo te cilje, potem bodo vsi Slovenci bolje živeli. Kaj bomo naredili v zvezi z rastjo življenjskih potrebščin? Rast cen življenjskih potrebščin ima svoje korenine v gibanju cen na svetovnih trgih. Verjetno v njih odmeva tudi prevzem evra, zadrževanje oziroma dušenje rasti cen pred prevzemom evra in naši ukrepi bodo šli predvsem v tri smeri. Prvič, v smeri nevtralizacije inflacijskih pričakovanj, ki jih zbuja včasih tudi panično, senzacionalistično obravnavanje tega vprašanja. Drugič, v smeri preprečevanja, da bi višje cene hrane prelili v plače in posledično zmanjšali konkurenčnost. Namreč, če je sir dražji, potem ni zato delo nekega krojača ali pa učitelja čisto nič več vredno. In tretjič, v smeri dosledne uporabe obstoječih socialnih mehanizmov, da pomagamo tistim, ki jih dražja hrana tudi prizadene. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnitev? Prosim.
Hvala lepa, spoštovani minister, za odgovor. Mogoče se bo slišalo politično, vendar me niste prepričali s svojimi odgovori. In še več. Potrdilo se mi je to, kar sem tudi prebral na vašem blogu, ki ga pišete sicer zvečer, ko vas ljudje sprašujejo, minister, kako se lotiti cen v celoti življenjskih potrebščin oziroma zakaj so predrage oziroma kako bomo lahko mleko kupovali, pa odgovarjate, da lahko mleko kupujemo tako, da administrativno lahko zmanjšamo ceno mleka - kot protiargument ste natreseni nekaj šal o Milki Planinc - kot drugo ste pa rekli, da se lahko poveča plače, potem tudi imate odgovor, ko govorite, da naj ljudje začnejo piti manj mleka, in svetujete ljudem, da naj kupujejo v Hoferju, kamor se boste tudi sami odpravili po nakupih, tako da se mi zdi resnično to neresno. In pa še drugo, da naj ljudje zmanjšujejo izdatke za kakšno drugo stvar, da bodo imeli več za mleko. Mislim, da od ministrstva, za katero ste zadolženi, ne bi pričakoval takšnih plehkih odgovorov. In še manj, da mi očitate, da smo nekateri, ki na nek način opozarjamo na resno stanje v državi, da smo politiki in da nabiramo politične pike. Zato se vam za odgovor, za katerega verjamem, da vem kakšen bo, vnaprej zahvaljujem in upam, da boste v naslednjih odgovorih bolj konkretni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Hvala lepa tudi za sklicevanje na blog. Me veseli, da ga berete. Ne vem, če ste ga popolnoma korektno povzeli. Jaz sem poskušal tam dejansko nanizati nekaj možnosti, ki v tržnem gospodarstvu, poudarjam v tržnem gospodarstvu, za kakršnega smo se odločili, imamo, da podražitev hrane prevedrimo tako, da ne bo ustavila našega razvoja in dobre ekonomske poti, na kateri Slovenija ta trenutek je. Administrativno določanje cen mleka prav gotovo ni tista rešitev, s katero bi se dalo kaj narediti. Prav tako, kot sem že danes enkrat pojasnil, prilagajanje plač dvigu nekega dela stroškov, ki ga imajo občani, tudi ne. Kot sem rekel, če se je mleko podražilo, zaradi tega ne moje, ne vaše, ne delo nekega miličnika, učitelja, profesorja, krojača - zaradi tega ta stvar ni prav nič več vredna in vse moramo narediti za to, da se podražitev hrane, ki je, za to obstajajo dobre številke, ki ima razloge v dogodkih na svetovnih trgih, da se nam to ne prelije v inflacijsko spiralo. Mi smo predolgo živeli v državi, kjer smo bili inflacije navajeni, kjer je bil vsak navajen inflacijo upoštevati pri določevanju svojih cen. Zdaj takšnih razmer več nimamo, imamo tudi tujo valuto kjer, s tečajem ne moremo vplivati na konkurenčnost naših podjetij, in modro od nas vseh bi bilo, da bi poskušali narediti vse, da inflacija ne začne gnati sama sebe. Zdaj imamo situacijo, kjer inflacijo morda ženejo cene hrane, če bomo delali korake v smeri, da bomo kar vsi vse pričakovali, da se bo dražilo, potem bomo prišli do spirale, zmanjšanja konkurenčnosti in potem rasti ne bo več. Naša rast pa seveda temelji na velikem izvozu in za ta izvoz je pa konkurenčnost potrebna. In seveda - ja, če je hrana predraga, tudi jaz grem v cenejšo trgovino, tudi jaz pogledam, koliko kakšna stvar v supermarketu stane.
Hvala lepa. Ministru za javno upravo ter ministru za pravosodje bo postavil poslansko vprašanje gospod Kristijan Janc. Izvolite, prosim.
Hvala predsedujoči. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Skladno z določbami 8. člena Zakona o varstvu osebnih podatkov se lahko osebni podatki obdelujejo le, če obdelava osebnih podatkov in osebne podatke, ki se obdelujejo, določa zakon ali če je za obdelavo določenih osebnih podatkov podana osebna pravica posameznika. Namen obdelave osebnih podatkov mora biti določen v zakonu, v primeru obdelave na podlagi osebne privolitve posameznika pa mora biti posameznik predhodno pisno ali na drug ustrezen način seznanjen z namenom obdelave osebnih podatkov. 21. člen Zakona o lokalni samoupravi določa, da občine samostojno opravljajo lokalne zadeve javnega pomena, izvirne naloge, ki jih določijo s splošnim aktom občine ali z določenim zakonom. Občina za zadovoljevanje potreb svojih prebivalcev opravlja med drugim tudi naloge pospeševanja službe socialnega skrbstva, za predšolsko varstvo, osnovno varstvo otrok in družine, za socialno ogrožene invalide in ostarele ter izvaja naloge skrbstva teh kategorij občanov. Občina v ta namen občanom na lastno iniciativo pošilja voščila ob rojstnih dnevih ostarelih, denarne pomoči ob rojstvu otroka, elementarnih nesrečah in drugo. Občina Sevnica je morala z navedenimi aktivnostmi prenehati, saj je bilo ob nadzoru informacijske pooblaščenke ugotovljeno, da občina Sevnica krši določbe Zakona o varstvu osebnih podatkov, saj si občina ne pridobi ustreznih pisnih soglasij občanov pred pošiljanjem voščil ob rojstnih dnevih in zgoraj navedenih denarnih pomočeh. Spoštovani gospod minister, sprašujem: Ali po veljavnem zakonu velja, da bi občan moral posredovali županu vlogo oziroma soglasje, da mu ta pošlje čestitko ob jubileju - 80, 90, 100 let starosti? Sprašujem: Ali ni to pretirano varovanje podatkov za eno preprosto voščilo? Ali občine res nimajo pravne podlage za izvajanje aktivnosti v zvezi s skrbjo za ostarele in druge kategorije občanov, kamor se lahko uvršča tudi čestitka ob rojstnemu dnevu, ki jih občani sprejmejo z velikim veseljem? Ter: Ali občine morajo ali sploh lahko omenjene aktivnosti določajo s splošnimi akti, kot so naloge lokalne skupnosti, brez pisnih soglasij posameznikov? V primeru, da občine svojih aktivnosti ne izvajajo zakonito, predlagam strokovnim službam, da s spremembo zakonodajo lokalnim skupnostim omogočimo legitimno izvajanje [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zgoraj navedenih aktivnosti brez obremenjevanja posameznikov s pisnimi soglasji, kot sem že rekel, na primer, da občani pošljejo soglasje županu, da jim tako preprosto pošlje čestitko, ki starejšim občanom toliko pomeni. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Minister za javno upravo je odsoten. Gospod minister, želite besedo?
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Hvala tudi za vprašanje. Pravno podlago za obdelavo osebnih podatkov občini določa Zakon o lokalni samoupravi v 21. in 21.a členu, kar pomeni, da lahko občina tam navedene osebne podatke obdeluje le za izvajanje upravnih nalog, za katere je pristojna na podlagi predpisov, bodisi v okviru izvirne ali prenesene pristojnosti. Zato je namen obdelave osebnih podatkov jasno določen v zakonu in z vidika opravljanja upravnih nalog občine ne vključuje pošiljanja čestitk in podobnih dejavnosti, saj nedvomno ne gre za zadeve lokalne uprave in samouprave. Dodatna sistemska oziroma rezervna podlaga je določena v 9. členu Zakona o varstvu osebnih podatkov. Ta člen določa pravne podlage za obdelavo osebnih podatkov v javnem sektorju, kamor sodijo tudi občine. Na navedeni podlagi občina ne more pošiljati čestitk starejšim občanom, saj za to ni ustrezne pravne podlage. Z drugimi besedami, za morebitne dodatne upravne naloge, če so po vsebini in namenu dejansko upravne naloge, morajo biti na sistemski način določene v Zakonu o lokalni samoupravi ter v drugih področnih zakonih, ki urejajo naloge oziroma obveznosti občin. To stališče je predvsem uporabno glede denarnih pomoči ob rojstvu otroka, elementarnih nesrečah in podobno, saj gre nedvomno za naloge socialne države, ki jih lahko opravljajo občine, s tem da morajo biti navedene naloge določene v zakonu, saj to pomeni tudi, da je določen namen obdelave osebnih podatkov. Glede vprašanja v zvezi s pošiljanjem čestitk starejšim občanom za njihove rojstne dneve ni najti nikjer zakonske podlage za to pošiljanje in s tem povezano obdelavo osebnih podatkov starejših občanov. Zaključno tudi ocenjujemo, da bi morebitna bodoča določitev v zakonu o lokalni samoupravi, da občina lahko pridobi in obdeluje osebne podatke starejših občanov zato, da bi jim ob določenih datumih posredovala čestitke, pač, sodila v pristojnost ocene primernosti ali neprimernosti te ureditve v samem Državnem zboru. Vendar pa moram opozoriti, da mora biti zakonska materija v Zakonu o lokalni samoupravi omejena na upravne naloge občine in ne na druga področja, ki so bolj zasebne narave. Zato bi morebitna zakonska ureditev, da se zbirajo in obdelujejo osebni podatki starejših občanov za navedene namene lahko bila tudi nesorazmerna in torej ustavno sporna z vidika določb 38. člena v zvezi z drugim in tretjim odstavkom 13. člena Ustave Republike Slovenije. Naj odgovorim še na vprašanje, če je seveda informacijska pooblaščenka izdala ustrezno odločbo o tem, je zoper to odločbo možna pritožba na Upravnem sodišču in je potem Upravno sodišče tisto, ki o zadevi lahko dokončno odloči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janc, želite še dopolnitev odgovora?
Gospod minister, hvala za odgovor, ki ste ga podali zelo uradniško, neživljenjsko, kar se tiče poslanstva lokalnih skupnosti, ne nazadnje tudi župana do svojih občanov. Verjemite mi, da te geste ne delajo samo v občini Sevnica, ampak mnogo slovenskih občin počno to že mnogo let. Po moje je to dobra gesta in starejšim občanom ogromno pomeni. Nekoč mi je neka gospa rekla: "To mi pomeni več kot kakšna medalja na svetovnem prvenstvu, ko dobim vašo čestitko." In ob jubileju, kot je 70, 80, 90 ali celo 100 let, verjemite mi, za te starejše občane je to prijetno presenečenje. Vendar v pritožbo na odločbo informacijske pooblaščenke zagotovo ne bom šel v to, ker se mi zdi, da to ni prava pot. Jaz ne govorim samo v imenu občine Sevnica, ampak vseh 210 slovenskih občin. Vendar pa z nekim dobrim premislekom bi morda nek odpustek naredilo v pozitivni zakonodaji, da za izjemne primere pa bi vendar lahko bilo tudi županom ali občanom dovoljeno, da pošlje čestitke tistim ki imajo [[...]]Kaj bi s tem kršili, bom rekel, varovanje osebnih podatkov, ki jih imamo - in prav, da jih imamo. Mislim, da bi to bilo lahko z malo dobre volje, kompromisom. Dvomim. In prepričan sem, da bi ta Državni zbor z veliko večino tovrstno stvar zagotovo sprejel kot pozitivno stvar v dobrobit občine do svojih občanov. Če te volje ni, potem to dobro prakso prekinemo. Danes smo pač mi na vrsti, jutri bo katera druga občina in mislim, da ni dobro za popotnico vsem ostalim, ki morda še takšne prakse niso naredili v svojih občinah, pa bi jih morda; s to odločbo in s tem primerom jih zagotovo ne bodo mogli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še besedo, gospod minister? Prosim.
Hvala za ta dodatni komentar, spoštovani gospod poslanec, ampak moram samo ponoviti to, kar sem rekel. Primernost zakonske ureditve je v rokah zakonodajalca. Njegova ustavnost ali neustavnost je pa v rokah Ustavnega sodišča. Takšna ureditev bi bila morebiti ustavno sporna, če želimo priti do zanesljive ureditve, je treba razmisliti tudi o spremembi Ustave. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bojan Kontič bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor ter ministru za promet. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri, prisotni na današnji seji. Tretja razvojna os je bila in je še verjetno usmeritev sedanje Vlade. Kar nekaj mesecev je, odkar sem tukaj v poslanskih klopeh zastavil vprašanje, kako napreduje ta projekt, in vnaprej povem, da bom to vprašanje postavljal tako dolgo, dokler ne bo moč po tej cesti voziti. Seveda pa je to odvisno od tega, kako dolgo bom sedel v teh poslanskih klopeh. Upam, da bo v doglednem času tudi ta cesta ugledala luč sveta. Jaz sem prepričan, da se na tem projektu intenzivno dela, ampak v zadnjem času je nekoliko premalo informacij o tem, kaj se dogaja, čeprav mi je tudi povsem jasno, da dokler zadeve niso zrele, jih je zelo težko posredovati javnosti, zato ker se lahko zbudi nelagodje, pa v določenih primerih tudi odpor, ki morda v tem trenutku še ni potreben. Zato me zanima: Kako napreduje ta projekt? Odgovor je lahko v obsegu, za katerega ministra ocenjujeta, da je v tem trenutku možno nam tudi odgovoriti, predvsem si pa to vprašanje zastavljam tudi kot posledico stanja obstoječih cest, ki povezujejo Velenje z avtocestnim križem. Velenje je bilo, skupaj s Šaleško dolino in posledično tudi s Koroško, kar nekaj časa v tem neurju odrezano od sveta. Se pravi, glavna cesta, ki povezuje naše mesto z avtocestnim križem, je bila poplavljena in tako zaprta in so se v tistem trenutku vsem zastavljala vprašanja, kako bi reševali oziroma kako bi ukrepali, če bi reševanje, recimo, bilo potrebno. Hkrati je pri tem nujno opozoriti tudi, da so ostala cestišča v katastrofalnem stanju, vsaj to Velenje-Polzela in potem naprej na avtocestni križ, da pa veliko boljša ni tudi ne cesta Velenje-Šmartno ob Paki-Šentrupert, ki se sicer delno obnavlja, delno pa so posegi takšni, da zgornjo plast nekoliko posnamejo in vsaj upam, da ne bo šlo to do nivoja makadama, da bo prej nekaj sredstev za to, da se ta cesta uredi. Zato je še kako pomembno, kdaj bo hitra cesta, ki je nekako hrbtenica tretje razvojne osi, ugledala luč sveta. Za odgovor se vnaprej zahvaljujem.
Hvala lepa. Gospod minister Podobnik, izvolite.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje. O prostorskem delu bom odgovoril sam, nato mag. Žerjav. Najprej bi rad povedal, da sem bil v soboto na nekaterih cestah, ki jih je gospod poslanec omenil; in imate prav, še posebej to velja za nekatere obvozne ceste, če se zgodi kaj na glavni cesti. Drugače pa je tretja razvojna os bila in je še vedno usmeritev slovenske vlade in projekt napreduje dobro. Sedem korakov se je zgodilo od vašega zadnjega poslanskega vprašanja marca letos. V marcu smo na podlagi postopkov priprave državnega prostorskega načrta izdelali prvo fazo, to so bile predhodne analize in variante. Drugi korak: 5. junija so bile le-te predstavljene vsem občinam z območja tega državnega prostorskega načrta. Tretji korak, zelo pomemben, na tej predstavitvi je bil s strani zgornjesavinjskih občin podan predlog za dodatno varianto, ki je po gradbenotehnični in okoljski preveritvi ustrezal kriterijem, ki so bili upoštevani pri opredeljevanju variant za nadaljnje vrednotenje in med njihovo primerjavo, zato je bil vključen v že opredeljene variante za nadaljnje vrednotenje in medsebojno primerjavo. Četrti korak - tukaj se pričenja malo manj informacij, kot ste sami ugotovili. Sledila je izdelava strokovnih podlag za vrednotenje in primerjavo, to pa je gradbenotehnični elaborat, ekonomski, razvojno-urbanistični in okoljsko poročilo. Peti korak je bila primerjava med njimi, medsebojno vrednotenje po teh kriterijih, še posebej pa njihova sprejemljivost v lokalnem okolju, ki je zelo pomemben kriterij teh primerjav. Šesti, zelo pomemben, prav v teh dneh se zaključuje s predlogom najustreznejše variantne rešitve - po terminskem planu naj bi se to zgodilo v nekaj tednih, morda že koncem septembra - in ko se le-ta recenzija zgodi, bomo najustreznejšo variantno rešitev predstavili občinam s tega območja. To naj bi se zgodilo do konca oktobra. To bo zelo pomemben trenutek. Kaj pa potem najprej sledi? Izdelava dopolnjenega osnutka dopolnjenega državnega prostorskega načrta na podlagi predloga najustreznejše varinatne rešitve, nato javna razgrnitev, javna obravnava, nato izdelava predloga državnega prostorskega načrta in sprejem Uredbe o državnem lokacijskem načrtu na Vladi. Že v vmestnem času - uredba je podlaga, da se gre v pridobivanja gradbenega dovoljenja - bomo poskušali že nekatere postopke voditi vzporedno, ne pa v nasprotju z zakonom, to velja tudi za vprašanje odkupovanja zemljišč. Toliko z naše strani.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Žerjav, želite besedo? Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec, pravzaprav ne vem, ali naj ponavljam vse, kar je moj kolega že pravzaprav povedal. Lahko rečem, da res v zadnjih treh mesecih se zelo intenzivno dela na teh primerjalnih študijah variant, ki predstavljajo strokovno podlago za pripravo državnega prostorskega načrta. Pri pripravi prostorskih aktov smo najdlje na severnem delu tretje razvojne osi, v teh dneh se zaključuje primerjalna študija variant in z njo prihaja predlog najustreznejše variante rešitve. Od tu naprej do sprejema državnega prostorskega načrta, ki je pogoj za začetek priprave projektne dokumentacije in pridobivanja potrebnih zemljišč, pa je odvijanje v veliki meri odvisno tudi od konstruktivnega sodelovanja lokalnih skupnosti in nosilcev urejanja prostora. Upam, da bomo tu kar se da uspešni pri usklajevanju. Naročnik študije je seveda DARS, saj je izgradnja tega dela nove cestne povezave že opredeljena v Nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, v dodatnem programu seveda. Vzporedno teče izdelava študije upravičenosti izgradnje nove prometnice v koridorju tretje razvojne osi, ki je že v sklepni fazi izdelave. V študiji bodo na podlagi prometno-ekonomskega vrednotenja opredeljene faze gradnje z ozirom na upravičenost, upoštevajoč faznost gradnje, ter evidentiranje potencialnih virov financiranja opredeljeni možni koncepti oziroma modeli financiranja izgradnje cestne povezave. V zadnjih mesecih pa je Ministrstvo za promet pripravilo tudi predlog porabe sredstev za pripravo dokumentacijo in gradnjo novih cestnih povezav na tretji razvojni osi ter ga uvrstilo v Predlog proračuna za leti 2008 in 2009 in v Načrt razvojnih programov do leta 2013. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še dopolnitev odgovora?
Hvala lepa. Jaz se zahvaljujem obema ministroma za podana odgovora. Tudi sam upam, da bomo našli način, da hitreje umestimo to cesto v prostor. Zavedam se, da bo nekaj težav, v izogib teh težav že vnaprej opozarjam, da je potrebno pri tem razmišljati o petem največjem mestu v Sloveniji, o gospodarsko zelo močnem središču in da je to pač potrebno imeti v vidu, ko pripravljate rešitev oziroma umestitev v prostor. Zdaj iz odgovora je bilo tudi razvidno, da večjih težav s finančnimi sredstvi naj ne bi bilo in da nekako že vidite tudi financiranje same izgradnje te ceste. Zdaj, če sem prav slišal, bi vas prosil samo, da mi pritrdite, ali je temu res tako, kajti kar nekajkrat je bilo v preteklosti izraženo ali pa bil izražen dvom, da bo najtežji zalogaj seveda pridobitev teh sredstev in da odločitev o tem, kako financirati izvedbo tega projekta, še ni sprejeta.
Hvala. Izvolite, prosim. Gospod minister za promet.
Hvala lepa. Tukaj v tem primeru seveda računamo na sredstva kohezijske politike oziroma kohezijskih skladov. Hvala.
Hvala lepa. Še minister Podobnik, izvolite.
Hvala lepa. Sam bi se pa dotaknil še teme, ki jo je odprl gospod Kontič, to pa je usklajevanje, terensko delo, usklajevanje različnih interesov, še posebej z vidika lokalnih skupnosti. Razumljivo je, da ima Velenje tukaj osrednji status, saj mu ga daje sama narava tega središča, ki je gospodarsko in siceršnje. Rad bi povedal, da že med pripravo študij variant in strokovnih podlag so naši izdelovalci ustreznih gradiv oziroma materialov bili na številnih srečanjih z nosilci urejanja prostora, še posebej z občinami in so že nekatere potencialne konflikte že razrešili, nekaj malega jih je še. Tukaj prosimo za potrpežljivost, nekaj malega se je zgodilo tudi v zgornjem delu, kjer nismo pričakovali, med dvema občinama, pa želimo to v nekem, zaupnem kredibilnem odnosu razrešiti. To je zelo pomembno. Prav tako pa so se naši izdelovalci tega projekta, čeprav sem bil jaz skeptik do tega, udeleževali tudi različnih javnih predstavitev, strokovnih posvetov, terenskih obiskov in so relativno ažurno pripravljali različne informacije v zvezi s potekom postopka za različne javnosti, tako strokovno kot lokalno in tudi politično, zato menim, da je ta postopek zelo kredibilen. Sedaj se bo pravzaprav ključna faza zgodila v mesecu dni, ko bomo občinam predstavili najustreznejšo variantno rešitev. Držimo pesti, da bo ta varianta dobra in da bomo potem šli intenzivno naprej. Tukaj bi tudi apeliral na sodelovanje tudi od tukaj doma izvoljenih poslancev. Hvala.
Hvala lepa. Gospod mag. Borut Sajovic bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Spoštovani gospod minister, ministrski zbor, kolegice in pa kolegi. Moje vprašanje, gospod minister, se, kot smo že napovedali, nanaša na neurje nekaj dni nazaj, ki je razgalilo preprosto slabo delovanje sedanjega sistema urejanja voda in pa vodne infrastrukture. Da se že takoj na začetku razumemo, seveda to ni očitek vašemu sedanju delu in ukrepanju Vlade v primeru te hude elementarne nesreče, mislim, da je bil odziv ustrezen, maksimalen, vloženi so vsi napori, vendar skrbi me nekaj. V teh trenutkih, ko gradimo ceste tam, kjer jih je že odneslo, pa pozabljamo na tiste ceste, na tiste predele, jezove, obrežne zidove, hudournike, kjer jih bo odneslo v sredo ali pa v četrtek, če se bodo uresničile te napovedi, kot jih napovedujejo vremenoslovci. To se pravi, sreda in četrtek - močnejše padavine. Za občino, iz katere prihajam, vam povem, da bo na določenih predelih pomenilo to pravo katastrofo, in Železniki se bodo slej ko prej ponovili, kjerkoli drugje na Gorenjskem, vprašanje je samo, kdaj. Po tej reakciji sem seveda pričakoval, da bodo vodovarstvene službe kot upravljavci vodotokov že naslednji dan na terenu, tako kot smo bili na terenu mi, lokalci, gasilci, komunala, ljudje prostovoljci, vendar do danes ni nihče popravil poškodovanih jezov, nihče ni očistil zaplavljenih in zasutih pregrad, pregledal, dokončno popisal spodjedenih obrežnih zidov in pa v strugah opravil vsaj najnujnejša dela. V marsikateri občini na Gorenjskem ni bilo ta teden nobenega bagerja, nobenega kamiona. Na avtocesti, na gorenjski trasi, je ta trenutek nekaj sto kamionov in nekaj sto delovnih strojev. Upam, da jih boste aktivirali, da bodo v sredo in četrtek, v kolikor se kjerkoli kaj podobnega ponovi, na razpolago, bom rekel v narekovajih, "s prižganimi motorji", da gredo tja, kamor se bo dalo ukrepati. Kajti nekateri podatki kažejo, da če so službe na to pripravljene, če so ljudje ob kanalih, ob rešetkah, ob propustih, ob malih hidroelektrarnah, potem se tudi v času hude ure da rešiti marsikaj in popraviti. Mene v glavnem zanimajo predvsem ti preventivni ukrepi: Zakaj jih ni in kdaj bodo? In pa v nasprotnem primeru, v kolikor je sistem tak, da ne omogoča intervencij na več krajih naenkrat v Sloveniji, potem poskusite vsaj s finančnimi injekcijami občinam, jih zadolžite za konkretne primere in s tistimi lokalnimi sredstvi, ki jih premoremo, bomo skušali storiti tisto najnujnejše, kar se storiti da. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala gospodu poslancu, mag. Sajovicu. Tudi hvala za korektnost v njegovem vprašanju, kjer je po prvem delu tudi ocenil pozitivno delo Vlade in pristojnemu resorju. To cenimo. Po drugi strani pa nismo neobčutljivi na kritike, smo pa veseli tudi kakšne pohvale. Najprej glede srede in četrtka, da ne bo nesporazuma. Vsi naši koncesionarji, vse izpostave Agencije za okolje so dobile nalogo, že od prejšnjega petka so na terenu, v okviru svojih tehničnih in drugih možnosti bodo storile vse, da bo interventna prevodnost najbolj prizadetih vodotokov vzpostavljena na tak način, da nekoliko višji vodostaji, ki se bodo lahko zgodili ob koncu tega tedna, da ti ne bi povzročili dodatnih poškodb na samih vodotokih, na objektih, na lastnini ljudi, premoženju itn. Za te interventne posege sem kot minister tudi že našel dodaten vir s prerazporeditvami. Ne bodo majhne. Prav tako bom že v tem tednu predlagal Vladi, da bi tiste občine, ki so jih prizadeli zemeljski plazovi in usodo dobile možnost in da bodo same dobile, torej občine, ta denar ter ob strokovnem nadzoru in korektnih poročilih takoj šle v nujne sanacije, kajti tudi nekateri plazovi ogrožajo in vodotoke, infrastrukturo, občinske ceste, vodovode, predvsem pa tudi številne stanovanjske hiše in druge objekte. Če bo potrebno, bodo naši koncesionarji dodatno angažirali druga sredstva, torej tudi tehnična, o katerih ste govorili. Gre za resno vprašanje same organizacije slovenske vodarske službe in se strinjam, da je bilo v preteklih letih, desetletjih, narejeno nekaj poskusov, ki pa se niso izkazali kot najbolj posrečeni. Jaz sem vam enkrat že odgovarjal na vaše vprašanje na to temo in ena od ključnih usmeritev, ki sem jo takrat napovedal, je nova ureditev javnih služb na področju voda. Ker pa sam verjamem v nov koncept in tudi verjamem v pokrajine, bi rad povedal, da je trenutna ureditev v obliki koncesioniranih javnih služb v nasprotju z načelom prostega trga storitev v Evropski uniji v tem, ker se posameznemu koncesionarju, ki je oseba zasebnega prava, ne more več zagotavljati trajnejšega izvajanja storitev javne službe na istem območju voda. In tudi daljše obdobje izvajanja take javne službe na področju voda na posameznem porečju - samo to je torej zagotovilo, da se zadostno usposobi tak izvajalec javne službe. To pa nam narekuje, da gremo v smer organiziranosti tega segmenta v obliki enega ali več javnih podjetij. Zato, in tukaj je pomemben predlog, smo v predlogu pokrajinskega zakona, ki je sedaj v medresorskem usklajevanju, predlagali, da se javne službe urejanja voda na štirih porečjih, to so Sava, Mura, Drava in Savinja, ter na porečju jadranskih rek organizirajo pokrajine na teh območjih v obliki skupnih javnih podjetij, ali pa puščamo možnost ustanovitve skupnih direkcij, to bi po naše zagotovilo predvsem večjo vodarsko prisotnost, o kateri ste govorili, predvsem pa na stranskih pritokih naših večjih rek, istočasno pa tudi dolgoročno stabilno izvajanje in usposabljanje, po naši oceni, najverjetneje največ petih takih vodnih organizacij. V predlogu zakona o pokrajinah smo tudi predlagali,da se sredstva vodnega sklada razdelijo na pokrajine, istočasno pa, to pa je tema proračunske razprave, da se z novimi viri za vodni sklad pridobijo dodatna sredstva za urejanje pritokov naših glavnih rek, še posebej za urejanje zalednih voda oziroma naselij na območju teh porečij. Torej tematika za naprej. To je pomembna novost. Pričakujem veliko razprave o njej, ampak menim, da bomo s tem dali veliko pristojnost pokrajinam, ampak če se bomo pravilno organizirali, bomo dali tudi vodarski stroki težo, kot si jo zasluži. Sedaj pa samo komentar z vidika ministra, ki je pristojen za to področje. Ta zadnja velika vodna ujma je razkrila troje. Tiste investicije in objekti na področju voda, ki so bili vodeni strokovno in izpeljani do konca, so vzdržali te velike nalive. To je priznanje tako stroki kot tudi izvajalcem, tam kjer ni bilo vzdrževanja ali pa ga je bilo premalo, so se pokazale še večje škodne posledice. Moramo pa tudi samokritično ugotoviti, da je tip poseljenosti in kultura poseljevanja v Sloveniji taka, da včasih dobesedno povzroča več dodatnih problemov. Istočasno to velja tudi za lastnike gozdov, ki so še posebej v zadnjem času, odkar le-te intenzivno izrabljajo, pozabili na svojo odgovornost in so številne hudourniške grape zapolnili tudi z ostanki pri sečnji gozdov. Tukaj ima pomembno vlogo tudi pristojna inšpekcija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa. Moram reči, da sem z vašimi odgovori in razmišljanji zadovoljen, gredo v pravo smer. Enostavno patent mora biti, da del urejanja voda prepustimo tudi lokalni skupnosti, kajti nihče bolje ne ve, kdaj je kakšen potok poln, kdaj je kakšen jez podrt, kdaj so kakšne pregrade zamašene, kot pa ravno tisti, ki v tistem lokalnem okolju živijo. Seveda bo treba to tudi finančno ustrezno urediti. Je pa dejstvo, zdaj ko se lokalci obračamo na te vodne izpostave, je standardni odgovor, da gredo ta trenutek vsa sredstva na poplavne nasipe na Muri in za urejanje spodnje Save. Moram reči, da bi tem razmišljanjem veljalo kar pritrditi, kajti statistike kažejo to, da smo od, recimo, 66-ih milijonov starega denarja, ki so bili lansko leto namenjeni za urejanje vodotokov na Gorenjskem, porabili komaj polovico v lanskem letu, v letošnjem letu pa od tega skoraj nič, praktično nič nismo investirali. In še ena pomembna pobuda in vprašanje. Občine se pogosto lotevamo sanacije cest, ki so ob vodotokih. Mislim, da bi moral biti patent tudi ministrstva, da takrat, ko gremo v gradnjo neke obvoznice, neke nove ceste, recimo, v poplavnem območju ali v središču mesta, da se skupaj s cesto urejajo tudi brežine. Takrat mislim, da bi bil efekt od vsega maksimalen in da, recimo, ministrstvo poizvede, katere so te načrtovane investicije v prihodnjih letih in da pri njih sodelujemo usklajeno tako lokalci kot pa tudi ustrezne službe na ministrstvih. Je pa zanimiva politika tudi v odnosu vodarjev do cest. Tukaj imam neko sliko, kjer je zdaj še cesta in 200 ljudi ima dostop, če vodarji ne bodo opravili svojega, potem bodo prebivalci Jelendola in doline pred zimo ostali brez dostopa do doma, vendar danes še cesto imajo [[...]] [[izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za to vaše dodatno vprašanje oziroma predloge. Najprej, res je, med cestarji in vodarji je obstajalo neke vrste, jaz bi rekel, konfliktno razmerje, ki je bilo predvsem pogojeno iz dejstva, da so vodarji imeli strokovne rešitve - kako, so bili pa praviloma finančno podhranjeni in niso uspeli slediti bistveno močnejši cestni stroki oziroma cestnemu gremiju - v pozitivnem smislu te besede. Sedaj je priložnost, tudi ta naravna nesreča, da se ta partnerski odnos, torej istočasnost enega in drugega sistema, zgodi. Omenjate poplavne nasipe ob Muri. Potrebno je, da nadaljujemo s tem projektom in bomo nadaljevali. Veliko smo storili v lanskem letu, letos smo nadaljevali. Pomembno in prav je, da ob velikem projektu izgradnje verige na spodnji Savi z vodarskega in protipoplavnega vidika tudi preko instrumenta vodnega sklada ta velik projekt spremljamo, in to delamo in bomo delali, toda ob tem skupaj lahko ugotovimo, da nam je zmanjkalo delno tudi za ostale vodotoke. Zato bomo tukaj storili dvoje, upam, da bomo uspeli okrepiti proračunske postavke. In drugič, da bomo v okviru mehanizmov, ki obstajajo v Evropski uniji, še posebej delovanju nekaterih skladov - eden je kohezijski, drugi je pa morda regionalni -, z določenimi vsebinskimi prerazporeditvami, ki jih bo potrebno s komisijo uskladiti, dosegli, da bomo lahko nekatera večja porečja, ki so bila zelo obremenjena in poškodovana v zadnjem neurju, prednostno sofinancirali tudi iz tega evropskega denarja. Tukaj vidim to pomembno injekcijo in potem nadaljujemo z normalnim delom naprej, istočasno pa upamo, da nam bo uspelo, da bomo ta del, ki ga bomo odvzeli nekaterim drugim projektom, potem dobili povrnjeno iz sredstev evropskega solidarnostnega sklada, ki je namenjen za te namene. Ampak, tukaj so postopki daljši, praviloma traja približno pol leta, pravijo, da je ta sklad operativen. Torej tukaj vidim, tudi če nekoliko naprej pogledam, finančno možnost, da bo tokratna sanacija uspešna, istočasno pa bom tudi kot minister ustanovil še dodatno strokovno skupino izkušenih slovenskih vodarjev, gradbenikov, morda tudi meteorologov, ki bo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]strateško gledala na ta vprašanja in morda tudi odgovorila na katerega od strokovnih izzivov, pred katerim je vodarska, kot tudi prometna stroka. Eno od težkih vprašanj, tudi strokovno, je na primer, kako se lotiti državne ceste med Zalim Logom in Davčo: ali iti po obstoječi trasi ali poiskati novo. Tukaj pričakujem jasna stališča najbolj kompetentne slovenske vodarske stroke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Tomaž Štebe bo postavil poslansko vprašanje [[....]]Oprostite, gospod Sajovic, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bi v skladu z ustreznim členom Poslovnika zahteval razpravo na jutrišnji seji o odgovoru ministra, pa ne tako kot običajno, ko poslanci zahtevamo odgovor zato, ker minister, ali pa pojasnila, ni bil korekten in jasen, pač pa preprosto zato, ker so bili odgovori ustrezni, vendar v celotni širini zgodbe še nezadostni. Tem zadevam moramo nameniti še več časa, še več pozornosti in mislim, da je pravi čas in pravi trenutek, da se o tem pogovorimo in te odgovore nagradimo tudi s konkretnimi akcijami. Hvala lepa.
Rad bi povedal, gospod poslanec, da razprava o tem je možna le v primeru, če odgovor ni bil zadovoljiv, tako je po Poslovniku. [[...]] [[oglašanje v ozadju]] [[...]] Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Tomaž Štebe. Postavil bo poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, spoštovani gospodje ministri, kolegice in kolegi. Prosim za pojasnilo o ravnanjih ministrstva - oziroma še bolj regulatornih agencij - glede ugotavljanja in ukrepanja na področju marž oziroma cen osnovnih življenjskih prehrambenih artiklov in zdravil. Gre za reguliranje pri zagotavljanju konkurence oziroma še bolj, gre za preprečevanje kartelnega dogovarjanja. Nenormalno je, da na primer pri cenah kruha konkurenca na trgu ne deluje in se lahko ustvari nesorazmerje z maržami za prodajalca, ki so 6-krat višje od surovine in še enkrat višje od stroškov proizvodnje in transporta. Morda bi bilo dobro slišati tudi za druge podobne probleme, ki se dogajajo v naši državi, kjer, vsaj po mojem vedenju, neodvisni regulatorni organi ali nepravočasno ali pa neučinkovito ugotavljajo oziroma ukrepajo pri podobnih primerih. Hvala lepa za odgovor, gospod minister.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Naj uvodoma še enkrat zelo jasno poudarim, da so cene osnovnih življenjskih artiklov neregulirane, da se te cene prosto oblikujejo na podlagi dogovora, dogovarjanj, poslovnih dogovarjanj med dobavitelji in trgovci. Torej, država nima nikakršnih regulatornih pristojnosti in vzvodov, da določi bodisi višino maloprodajnih cen osnovnih življenjskih potrebščin, kamor sodijo te, ki so se v zadnjem času tudi najbolj podražila, kakor tudi ne marž trgovcev. Seveda pa je pristojnost uradov, kamor sodi tudi Urad za varstvo konkurence, da ugotavlja morebitne dogovore ali pa kartelne dogovore med trgovskimi organizacijami ali pa dobaviteljskimi mrežami, da pravzaprav skupaj oblikujejo nek pristop do ostalih v verigi in s tem izsiljujejo ali utrjujejo svoj položaj. Kar se tega tiče, je Urad za varstvo konkurence sprožil postopek pred oblikovanjem dokončnih odločitev in na podlagi vprašalnikov, ki so bili razposlani tako dobaviteljem kot tudi trgovcem, je moč že - torej na podlagi 36-odstotnega odziva ugotoviti sledeče. Transparentnost prikazov je vprašljiva oziroma je na zelo nizki ravni, še posebej ko govorimo o transparentnosti prikaza maloprodajnih cen glede na deleže, ki jih posameznik v tej verigi dobi. To se pravi, cena dobavitelja, različne marže in bonitete in na koncu tudi davek. Namreč, dogovori okoli tega, okoli marž in bonitet so dogovori med dobavitelji in trgovci in tukaj je inovativnost zlasti trgovcev zelo velika. Namreč, uvajajo se neke super bonitete za, na primer, utrjevanje blagovne znamke, za širitev trga, za plačilno nedisciplino, tudi za donacije in sponzorstva raznim kulturnim, športnim organizacijam. Torej vse to je element maloprodajne cene, ki je pravzaprav plod tudi dejstva, da so se trgovci v dosedanjem prestrukturiranju bistveno bolj konsolidirali, med tem ko dobaviteljska mreža ostaja bolj ali manj nepovezana in tudi bolj ranljiva. Tako je precej ugotovljena odvisnost domačih dobaviteljev od trgovcev, še posebej, kadar velja to za trge drugih držav. Namreč, domači dobavitelji lahko vstopajo, recimo, na druge trge, kjer imajo slovenski trgovci tudi svoje poslovalnice in trgovine, zgolj na takšen način. Različni trgovci imajo tudi različne pristope, predvsem glede višine marž v rabatu in bonitet in jih tudi po različnih strukturah plačujejo. Moram tudi tukaj povedati, da veljajo zanimivo še vedno pri cenah kruha tako imenovani maloprodajni princip, kjer dobavitelj določi ceno, struktura le-te cene je pa določena s to in je na nek način izpogajana med dobaviteljem in trgovcem. To ni ta klasičen princip, da dobavitelj po določeni ceni proda seveda trgovcu in trgovec na vse to obesi svoje marže in potem pride do neke maloprodajne cene, temveč obratna pot. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Torej Urad za varstvo konkurence je sprožil postopke in prizadevamo si, da bi raziskali vse elemente morebitnega dogovora med trgovci glede tega skupnega pristopa. Moram pa reči, da je tudi z diskusijo na to temo z vključevanjem Ministrstva za gospodarstvo bil le izveden določen pritisk na ene in druge v segmentu oblikovanja cen, predvsem po jasni predstavitvi. K meni tudi že prihajajo podatki, tako trgovcev kot dobaviteljev, glede njihovega pogleda in verjamem, da bomo s skupnim pristopom in angažmajem kljub tej neregulaciji oziroma prostemu oblikovanju cen preprečili zlorabe.
Hvala lepa. Izvolite, gospod mag. Štebe.
Hvala lepa. Gospod minister, jaz bi vas vseeno vprašal, kako bi vi komentirali recimo podatek, ki ga slišimo v javnosti, da je pri kruhu marža več kot 50%, to je tisto, kar naj bi dobil trgovec z vsemi tistimi triki, ki jih vključi. Pri prodajalcih avtomobilov, kot sem se pozanimal, so pa te marže sedaj pravzaprav mizerne, 2%, 5%. Ob tem, da oba trgovca morata imeti prodajni prostor, da morata na nek način tudi reklamirati to, da prodata ta dva različna izdelka, zahtevnost prodaje avtomobilov je verjetno nesorazmerna v primerjavi z zahtevnostjo prodaje kruha ali pa mleka. Poleg tega me pa zanima: Kako komentirate izjemno visoke marže tudi pri nekaterih zdravilih, kjer pravzaprav proizvajalci niti ne problematizirajo tega, ampak to zgleda nek super dobiček predvsem prodajalcem, v tem primeru lekarn. Ne bi pa odpiral zdaj teme glede drugih problemov, kako regulatorni organi ukrepajo na drugih področjih. Jaz se zavedam, da so bili ti regulatorji, da so bili neodvisni organi imenovani v glavnem iz obdobja prejšnjih vlad, da tukaj res ministrstvo ne more posegati. Vprašanje sem pa postavil vam, ker pravzaprav vam ga edino lahko javno postavim, ne morem ga pa direktno in pravzaprav niti ni primerno, da ga postaviš regulatorjem. Hvala lepa za odgovore.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Mislim, da je zelo težko primerjati dobrine oziroma blago, kot sta kruh in avtomobil. Tudi avtomobil se verjetno en teden dni star da prodati, medtem ko kruh mogoče samo za kakšne drobtine. Torej vsak artikel ima svoje specifike in težko bi enačili. Je pa res, da je tudi sistem drug. Pri avtomobilu je tako, da proizvajalec da trgovcu avto po določeni nabavni vrednosti in potem le-ta pridoda maržo in še kaj, medtem ko, še enkrat poudarjam, pri cenah kruha je obratno, je namreč maloprodajni princip, kjer dobavitelj določi ceno in uredita trgovec in dobavitelj vse ostale stvari potem v skladu s poslovnim dogovorom. Je pa nekaj res, da pri določenih artiklih, kjer je dobaviteljeva cena ali cena surovin, ki se je dejansko podražila zaradi globalnih vplivov, recimo povečane cene žit, moke, se ne upošteva absolutno v dvigu cene, maloprodajne cene, temveč vsakdo relativno še pridoda k temu. Če vemo, da je v strukturi cene kruha recimo 9% cene moke in če se le-ta podraži za 10% ali 20% ali 50%, to ne pomeni, da se mora kruh podražiti za toliko odstotkov, kajti če vsak ohrani absolutno maržo, to se pravi nominalno maržo, potem se takšen artikel podraži relativno malo. Potrebno je preprečiti, da si vsakdo v tej verigi pridoda procentualno delež, ker se je podražila zgolj surovina. Kar se pa tiče cene zdravil, je to povsem druga slika. Trg zdravil je reguliran in pod nadzorom agencije za zdravila, seveda le pri zdravilih v prosti prodaji je možno ukrepati, zato je tudi urad za varstvo konkurence februarja leta 2005 z odločbo ugotovil in prepovedal kartelni sporazum in tudi tekoče spremlja te aktivnosti.
Hvala lepa. Gospod Dušan Kumer bo postavil vprašanje ministru za javno upravo. Minister je odsoten. Ali želite kljub temu postaviti vprašanje?
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Želi postaviti vprašanje, in prosil bi, če bi lahko na naslednji seji dobil tudi ustni odgovor. Tudi jaz bom govoril o maloprodajni ceni, vendar ne tisti, ki raste, ampak pada in jo regulira država. Vlada Republike Slovenije je namreč 10. marca letos sprejela uredbo o določitvi ureditvenega območja mednarodnega mejnega prehoda Babno Polje ter 18. aprila tega leta sprejela še uredbo o dopolnitvi te uredbe zaradi nekaterih infrastrukturnih zadev, to so električni vodi, vodovodi in tako dalje, ki jih pač mora urediti. Na podlagi teh dveh aktov potekajo tudi odkupi zemljišč in odškodninske ponudbe za sklenitev pogodb o stvarni služnosti na nepremičninah, potrebnih za izgradnjo tega in še nekaterih drugih mejnih prehodov. Toda ponujene višine za odkup zemljišča so sramotno nizke, kar seveda povzroča pri lastnikih teh zemljišč nezadovoljstvo in veliko jezo. Tudi sila težko ali skoraj nemogoče se je tudi dogovoriti in uveljaviti predloge lastnikov s tistimi, ki pripravljajo pogodbe za odkup v imenu Ministrstva za javno upravo. Tudi cenitve, ki so narejene s strani pooblaščenih cenilcev, ki to počnejo za državo, so za te ljudi mizerne in nesprejemljive. 13 evrov za kvadratni meter prvovrstnega kmetijskega zemljišča tik ob hiši pove svoje. In ne nazadnje gre tudi za neenakost državljanov, ko se le-ti znajdejo v odnosu z državo, kajti za isto zemljišče na robu Ljubljane bi lastnik po uradni cenitvi prejel 10 do 15-krat višjo odkupno ceno, kot jo prejme državljan v Babnem Polju. Zato spoštovanega ministra, glede na to, da velikokrat poudarja, kako pomembno se je zavzemati za enakost ljudi pred zakonom, pravičnost pri porabi proračunskega denarja in odškodnina za zemljo, ki jo država plača iz davkoplačevalske vreče in ki jo potrebuje za uveljavitev širšega družbenega interesa, ne glede na to, kje to počne, ali je to v Babnem Polju ali v Ljubljani, je element enakosti in pravičnosti, sprašujem: Ali je nekaj več kot 12.000 evrov za več kot tisoč kvadratnih metrov kmetijske površine tik ob stanovanjski hiši primerna odškodnina, če vemo, da je za to vsoto 12.000 evrov Vlada kupila pet vladnih foteljev oziroma stolov, ki so danes v vladni palači? Ali je zemlja v Babnem Polju za državo, ko uveljavlja širši družbeni interes, res deset ali petnajstkrat manj vredna, kot v Ljubljani in njeni okolici? Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje ministrici za delo, družino in socialne zadeve bo postavila gospa Breda Pečan. Gospa ministrica je odsotna, kljub temu želite postaviti vprašanje? Prosim.
Tako je, gospod predsednik. Hvala. Želim tudi, da bi gospa ministrica na naslednji seji tudi ustno odgovorila na to vprašanje. Vprašanje pa pravzaprav zastavljam zaradi informacij, ki so dosegljive na spletnih straneh Zavoda za zaposlovanje, pa tudi informacije, o katerih seveda ne morem reči, da so uradne in da lahko o njih govorim kot o popolnoma verodostojnih informacijah. Gre za to, da je bilo v Sloveniji letos od januarja do konca avgusta izdanih več kot 31 tisoč delovnih dovoljenj za tujce, lani v enakem obdobju 28 tisoč, v celem lanskem letu pa 51 tisoč delovnih dovoljenj. Delavci, tujci, ki delajo pri nas v Sloveniji, dosegajo že 6,8% vseh zaposlenih v Sloveniji slovenskih državljanov. Zato menim, da je ena pomembnejših nalog naše države v zvezi s temi tujci, da se jim zagotovijo najmanj enake delovne razmere, zdravo in varno delo in izpolnjevanje vseh pogojev iz splošne in posameznih panožnih kolektivnih pogodb. Glede na to, da so informacije, ki se sicer zelo omejeno dostopne tako nam poslancem kot tudi vsem državljanom Slovenije, take, kot pač so, se vendar da razumeti, da ti delavci delajo v bistveno slabših delovnih pogojih, kot to predvidevata Zakon o delovnih razmerjih in Zakon o zdravju in varnosti pri delu. Prebivajo v človeka nevrednih bivalnih razmerah in so plačani v nasprotju s splošno in/ali panožno kolektivno pogodbo, saj njihova mesečna plača ne dosega niti zajamčene, kaj šele minimalno plačo. Zanimivo je tudi, da po Sloveniji skokovito narašča število tujcev, ki se registrirajo kot samostojni podjetniki posamezniki in da so ti registrirani na istem naslovu z več deset ali celo preko 100 samostojnih podjetnikov. Zato me zanima: Ali ima Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve nadzor nad razmerami, v katerih delajo tuji delavci v Sloveniji in nad izpolnjevanjem določil delovne [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zakonodaje in kolektivnih pogodb? Koliko kršitev navedenih predpisov in pogodb je bilo ugotovljenih v preteklem letu in kakšne sankcije so doletele delodajalce? Ali v okviru Vlade deluje medresorska skupina ministrstev za delo, družino in socialne zadeve, za upravo, za gospodarstvo, za okolje in prostor, za notranje zadeve, ki bi imela nalogo spremljati dogajanje na področju zaposlovanja in dela tujce, delovanja gospodarskih družb in samostojnih podjetnikov, ki posredujejo delo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]tujcem na slovenskem trgu delovne sile in podobno? Če ne deluje, ali imate namen karkoli narediti v tej smeri, zlasti v povezavi z Ministrstvom za gospodarstvo in Ministrstvom za upravo?
Hvala lepa. Ministru za gospodarstvo bo postavila poslansko vprašanje gospa Marjeta Uhan.
Hvala lepa za besedo, spoštovani ministri, poslanke in poslanci! Moje vprašanje je namenjeno ministru za gospodarstvo. Nanaša se pa na viške kruha, ki dnevno ostajajo na trgovskih policah in večinoma končajo na smetiščih. V zadnjih letih se slovenski peki srečujejo s težko situacijo. Celotne količine neprodanega kruha in drugih pekovskih izdelkov jim njihovi odjemalci, trgovski centri, naslednji dan vrnejo. Prodajni rizik je v celoti na ramenih proizvajalcev, trgovci pa svojih marž ne prilagajo zmanjšanemu riziku oziroma se obnašajo neodgovorno pri naročanju teh izdelkov. Teh izdelkov pa se dnevno vrne od 15 pa tudi do 40 ton. Vemo, da naj bi na trgu delovala svobodna konkurenca, vendar vas sprašujem: Ali ministrstvo res nima nobenega vzvoda, da bi zaščitilo šibkejše udeležence? Tukaj ne gre za konkurenco med peki, ampak gre za odnos med ponudbo in povpraševanjem, kjer ima trgovinska dejavnost očitno premočno vlogo. Gre za kompleksno problematiko tako pridelave krušnih žit kot tudi odgovornost države, da bo ohranila pridelavo, če ne že samostojno zadovoljila hrano za svoje prebivalce. Nadalje se postavlja vprašanje smotrne uporabe viškov pekovskih izdelkov. Ti se smejo uporabiti za druge namene le skladno z evropskimi direktivami, kar peku ponovno povzroča dodatne stroške in zaradi tega večina kruha, še enkrat poudarjam, konča na smetiščih. Sprašujem vas: Kako bo ministrstvo zaščitilo predvsem interese potrošnikov, da bodo kupovali kruh po normalni ceni? Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Gospod mag. Vizjak. Prosim.
Hvala lepa. Predvsem bi rad še enkrat poudaril, da so cene živil, kamor sodi seveda tudi kruh, prosto oblikovane in država, Vlada, parlament, katerakoli inštitucija, nima povsem nobenega vzvoda in ukrepa, da bi regulirala relacije med peki oziroma med proizvajalci kruha in tudi prodajalci kruha. Celo nekateri proizvajalci kruha imajo lastne prodajne prostore, kar mislim, da je dobro. Rezultat situacije, kateri lahko tudi delno pritrdim, kar izhaja tudi iz vprašalnika, ki ga je Urad za varstvo konkurence poslal, je, da so se trgovske verige nekoliko bolje konsolidirale od dobaviteljskih, skratka so bolj organizirani. Moj prvi predlog je, da se tudi te dobaviteljske organizacije povežejo in zastopajo svoje interese. Seveda ne povežejo v smislu kakršnegakoli kartelnega dogovarjanja, ampak v smislu zaščite svojih pravic in izenačitve pogajalskih pozicij pri tem. Če bi država kakorkoli posegala v to prosto gospodarsko pobudo in to gospodarsko dogovarjanje, bi s tem kršila na nek način tudi ustavo. Prepričan pa sem, da mora država storiti vse, prvič, da prepreči kartelno dogovarjanje oziroma izkoriščanje določene monopolne pozicije na trgu. To pomeni, ker vemo, da recimo tri trgovske verige predstavljajo približno 85% na slovenskem trgu, da povezava, dogovor med njimi izkrivlja konkurenco in s tem bi tudi deloval nezakonito, vendar je ta kartelni dogovor potrebno ugotoviti in jaz verjamem, da bo urad za varstvo konkurence storil vse v najkrajšem možnem času. Drugo, ko pa ste omenili, da je potrebno priskrbeti in poskrbeti, da je tudi potrošnik zaščiten predvsem kar se tiče kakovosti in kar se tiče varnosti, je pa to tudi urad za varstvo potrošnikov in tudi organizacije civilne družbe, ki opozarjajo in so namenjene zaščiti potrošnikov predvsem v smeri, da se potrošnik informira, da se ozavesti in da se osvesti pri svojem potrošniškem obnašanju, kar pomeni, da kupuje za denar tisto, kar tudi ustreza kakovosti in varnosti. Vlada tu nima čarobne palčke kakor tudi ne parlament, da bi rekel, zdaj pa cena kruha je toliko in po tej ceni boste trgovci prodajali in tudi ne namerava posegati v zgodovino in ponovno regulirati tisto, kar sedaj prosto oblikuje trg. Želimo zgolj z jasnim prikazom strukture cen obelodaniti, kdo je pravzaprav izkoristil dvige cen surovin, v primeru kruha je to seveda moka, in kdo je zaradi tega še nekaj pridodal in s tem brez resnih utemeljitev tudi sebi odrezal nekoliko večji del pogače pri tej ceni. In bojim se, da so pri tem nekoliko uspešnejši tako trgovci glede na dobavitelje in peke v tem primeru. Še enkrat, na podlagi aktivnosti Urada za varstvo konkurence in Urada za varstvo potrošnikov in tudi civilnopravnih inštitucij lahko pridemo do boljših informacij in tudi do odgovorov glede morebitnega kartelnega dogovarjanja.
Hvala lepa. Gospa Uhan, prosim.
Gospod minister, jaz se vam zahvaljujem za te odgovore. Se strinjam večinoma z vami. Prav v tistem, ko opozarjate, da bi se morali dobavitelji povezati med seboj in izpogajati boljša izhodišča, tudi glede vračanja ali pa odgovornega naročanja. Drugo. Mislim, da bi morala tudi država, Vlada, javno opozarjati na previsoke marže, posebno če nima kakšnega velikega rizika, da zvečer lahko vse vrača, kolikor mu ostane, ni potrebno, da ima 60% marže, da zaslužijo več kot pek in kmet, ki pridelajo žito in naredijo kruh. In drugo. Mogoče bi bilo za razmišljati tudi, da bi se ta kruh, en dan star, naslednji dan prodajal, seveda po nižji ceni, ker vemo, da določen sloj prebivalstva hodi v pekarne in kupuje ta stari kruh po zelo nizki ceni in jim tudi prav pride. Drugo pa je vprašanje kakovosti. Ali res naše pekarne pečejo tako slab kruh, da ne zdrži več kot en dan?! V tej smeri bi prosila, da bi tudi Vlada razmišljala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa za te predloge. Mislim, da so dobri in da jih bodo slišala prava ušesa. Z vami se v celoti strinjam, da en dan star kruh ni slab kruh, vendar se sprašujem, zakaj ga potrošniki pravzaprav ne uporabljamo, zakaj spodbujamo pravzaprav k takemu obnašanju peke in trgovce. Dostikrat se moramo potrošniki tudi malo pogledati v ogledalo, ali le mi tudi nismo po svoje generator teh pojavov. Kajti noben trgovec ne bo nič prodal, če potrošnik ne bo kupil. In z vami se strinjam, da bi lahko bila tudi pristop trgovcev in pekov, sploh pa trgovcev še posebej, ker vračajo star kruh, da bi recimo znižali ceno, vendar še enkrat povem, to je stvar poslovne relacije med peki in med trgovci. In v tej poslovni relaciji so nekatere asociacije očitno močnejši in trdnejši pogajalec kot druge. Zelo težko vplivam. Legitimna pravica vsakega trgovca je, da si odreže najvišjo maržo in da največ svojega proda. To je povsem legitimno, tako kot je legitimen interes vsakega gospodarskega subjekta, da svoj produkt ali storitev proda po najvišji možni ceni z največ dodane vrednosti, kadar so to neregulirani artikli in teh je pravzaprav velika večina v strukturi. Kadar so pa monopoli, še posebej recimo je to določena vrsta energentov, tudi komunalne strotive in podobno, takrat poseže država z reguliranimi cenami in imamo sprejet načrt reguliranih cen. V sedanjem obdobju leta 2007 se v skladu z načrtom reguliranih cen le-te niso dvignile višje, kot je predvideval načrt in so torej v mejah, kot smo predvideli in kot je bilo predvideno z osnovno inflacijo. Pri teh prosto oblikovanih cenah je pa pravzaprav razumeti, da gre tukaj na eni strani za relacijo dobavitelj, trgovec in potrošnik. In tukaj je treba iskati pravzaprav odgovor na ta vprašanja. Država s svojimi regulatornimi organi mora le paziti in ukrepati, če pride do izkrivljanja konkurence, če pride do zlorabe monopolnega položaja določenih skupin, ki zaradi nekih dogovorov izsiljujejo in izkrivljajo trg.
Hvala lepa. Gospod mag. Janez Drobnič bo postavil poslansko vprašanje ministru za promet.
Lepo pozdravljeni, spoštovani gospod minister! Vprašanje se nanaša na državne ceste, na vzdrževanje državnih cest oziroma gradnjo. V Sloveniji imate vrsto odsekov državnih cest, ki so na pol narejene, niso torej asfaltirane in še čakajo, da jih bo plast asfalta prekrila. Nekateri odseki so v takšnem stanju več kot leto, tudi dve leti. Sami veste, da ni potrebno, da so takšna neurja, kot je bilo sedaj, da voda in tudi drugi meteorni vplivi odnesejo material. In tako je delo, ki je bilo že narejeno, pravzaprav zaman. Treba je ponovno ukrepati. Vrsta je takšnih odsekov. Mene konkretno zanima odsek Draga-Osilnica. Nahaja se v obmejnem območju in je zelo pomembno za državljane, za občane Osilnice in tudi Drage, da se lahko povežejo s centrom države, da so jim ključne stvari, inštitucije dostopne. Ta cesta je že, mislim, da ne samo leto, ampak več kot leto, skorajda tri, brez preplastitve, je že v slabem stanju. Zanima me: Zakaj se ne odločate za takojšnje dokončanje cest in zakaj čakate? In drugo vprašanje, povezano s tem. Kdaj bo cesta Draga-Osilnica preplastena oziroma kdaj jo boste prej pripravili za to, da jo boste lahko asfaltirali? Takrat ko ste to naredili, je bilo daleč nazaj in material je že nekje drugje.
Hvala lepa. Gospod mag. Žerjav.
Hvala lepa. Hvala lepa tudi vam, gospod poslanec, za vprašanje. Direkcija Republike Slovenije za ceste upravlja skoraj s 6.000 dolgim državnim cestnim omrežjem. Od tega je dobrih 370 kilometrov vozišč z makadamskim zgornjim ustrojem. Sanacija teh odsekov se izvaja v skladu s finančnimi sredstvi, zagotovljenimi v proračunu Republike Slovenije, pri čemer se za določitev vrstnega reda izvajanja predlaganih ukrepov uporablja multi kriterialna analiza. V analizi pa so upoštevani naslednji pogoji: družbenoekonomska upravičenost naložbe, pomen ceste v prostoru in prispevek projekta k skladnemu regionalnemu razvoju območja. Poleg samega asfaltiranja se na makadamskih voziščih izvajajo tudi drugi ukrepi, ki so z vidika pričakovanih prometnih obremenitev, nosilnosti podlage, ter klimatskih in hidroloških razmer primernejši. Vsekakor pa se na vseh odsekih, ki so pripravljeni za asfaltiranje, kar pomeni, da je izveden spodnji ustroj, asfaltiranje tudi izvede. Prvotno z nosilno plastjo betoniziranega drobljenca, nato pa še z obrabno plastjo asfalta. V primeru državne ceste Dragarji-Osilnica oziroma odseka Dragarje-Zgornji Čačič, katerega dolžina znaša 6533 metrov. Gre za odsek, kjer je trenutno zgrajena le gradbiščna cesta. Gre namreč za investicijo, ki je zahtevna in obsežna tako s finančnega kot tudi z izvedbenega vidika. Cesta poteka po področju, kjer sploh ni bilo cestne povezave, in sicer na izredno strmem gorskem pobočju, ki je tudi geološko, hidrološko in naravovarstveno zelo zahtevno. Kot sem že omenil, predstavljajo izvedbena dela na tej trasi zgolj vzpostavitev gradbiščne poti, ki bo šele dograjena v končno stanje, potem bo mogoče izvesti asfaltiranje. V proračunu za letošnje in prihodnje leto so zagotovljena finančna sredstva za širitev gradbiščne ceste na projektirano oziroma končno širino in končno [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]regionalne ceste, tako da je izvajalska pogodba za ta dela ravno v fazi podpisovanja. Šele po zaključku teh del, s katerimi bo gradbiščna cesta dograjena v končno obliko regionalne ceste, bo mogoče izvesti zgornji ustroj za asfaltiranje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Drobnič.
S takšnim odgovorom nisem najbolj zadovoljen. Pa ne gre za moje zadovoljstvo. Gre za vprašanje in tegobe, ki jih imajo prebivalci tega kraja. To se namreč že zelo, zelo dolgo časa gradi in mislim, da ta potrebna sredstva se da tudi najti. Predlagam eno zelo enostavno rešitev v smislu teh pokrajinskih zakonov. Če se odrečemo tem pokrajinam, se bomo odrekli samo dodatnim stroškom, pa vsemu volilnemu direndaju. Iz teh sredstev pa lahko zgradimo to cesto zelo hitro, pa še marsikatere druge. In vsa naslednja leta, ko se bomo mučili s pokrajinsko politiko, kot da državljani že državne in lokalne nimajo zadosti. Skratka, to so viri, ki jih lahko zagotovimo, sicer se pa v tehničnem smislu z vami tudi strinjam. Edino s časovnim smislom se z vami ne strinjam. Če je pa denar, je pa to možno zgraditi v sedmih, osmih mesecih, zagotovo.
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa za to dodatno vprašanje. Seveda bi to glede investiranja v pokrajine strašno težko komentiral. Vsekakor pa kot sem rekel, da finančna sredstva v proračunu za to in prihodnje leto so zagotovljena, tako da zadeva gre naprej. Hvala lepa
Hvala lepa. Gospod Anton Kokalj bo postavil poslansko vprašanje ministru za šolstvo in šport. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospodje ministri. Moje vprašanje je kratko. 31. julija letos sem podal pisno pobudo za dopolnitev oziroma spremembo pravilnika o normativih in standardih za izvajanje programa osnovne šole. Izvajanje omenjenega pravilnika prinaša v vsakdanji praksi otrokom neprijazne in dolgotrajnejše neživljenjske rešitve. V obrazložitvi sem to tudi obrazložil. Danes, po skoraj dveh mesecih odgovora z Ministrstva za šolstvo in šport še vedno nisem prejel. Sprašujem: Kdaj bom prejel odgovor in kakšen bo ta odgovor?
Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec, hvala za postavljeno vprašanje. Res je, mi smo od vas prejeli pisno pobudo, ne kot poslansko vprašanje, ampak kot vprašanje, ki formalno ni bilo poslano iz Državnega zbora. Na to pobudo smo odgovorili ustno, bili smo tudi v kontaktih, bili ste z mano, ko sem bil vaš gost tukaj, kot predsednik komisije, kjer sem po sestanku odgovoril na vašo pobudo, tudi državna sekretarka se je o vaši pobudi z vami pogovarjala na Ministrstvu za šolstvo in šport. Dejstvo je, da v Sloveniji obstaja okrog 346, ne okrog - točno 346 podružničnih šol, da imamo zelo ugodne standarde za izvajanje pedagoškega procesa v teh šolah, da pravilnik, kakršen je, ta hip ne čutimo nobene potrebe, da bi se spreminjal. Imamo zelo majhne šole, dobršen del šol, in to več kot ena petina ima en oddelek ali dva, kar pomeni, da smo res redka država na svetu, ki ohranja šole tudi s tako majhnim številom otrok. Pred leti so na Portugalskem recimo 1100 šol ukinili, ampak takšnih, ki so imele po 10 otrok. Pri nas ne razmišljamo o kakršnihkoli ukinitvah. Imamo celo v Osilnici šolo, ki ima samo tri otroke. Nekaj obmejnih šol s 5 in nekaj več, skratka imamo normative, ki jih praktično ne moremo nižati. Vaš predlog, da bi še izboljšali normative, da bi praktično imeli v podružničnih šolah, kjer imajo minimalno število otrok, vsaka generacija en razred, bi to pomenilo, da bi bili po razredih tu pa tam samo en otrok, kar je tudi z vzgojno - pedagoškega in socializacijskega vidika nesprejemljivo, ker otroci morajo biti skupaj, da si pridobijo eno izmed pomembnih veščin, kompetenc, to je socialno veščino. Če niso v družbi, če ne izmenjujejo, ne sobivajo z drugimi, praktično jim odvzamemo to njihovo osnovno pravico in možnost, da pridobijo eno krepost ali veščino, ki je nujna pri procesu socializacije. Ne sprejemamo tega vašega predloga. Mi vam bomo danes poslali pisni odgovor ali pa ste ga že dobili. Nisem razumel, da želite po ustnem pojasnjevanju zadeve še pisni odgovor, ampak nobene težave nimamo s tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kokalj, prosim.
Moram nekoliko vseeno pokomentirati zaradi javnosti to, kar je minister odgovoril. Glede na to, da je ministrstvo telefonsko obvestilo, da niso dobili moje pobude s strani Državnega zbora, sem jo 21. avgusta ponovno priporočeno s povratnico poslal, se pravi pred enim mesecem, vsaj dvakrat je ta pobuda prispela. Pobuda je pa vezana na zelo togo izpolnjevanje pravilnika, ki je bil letos popravljen in vse do lanskega leta so bile možne specifike glede na situacijo. Moj predlog je šel v to smer, da se kombiniranih oddelkov ne ustanavlja tam, kjer demografska slika v naslednjih petih letih kaže takšno izboljšanje, da bi po normativih lahko obstali samostojni oddelki, s čimer bi preprečili praktično samoukinjanje podružnične šole ker z ustanovitvijo kombiniranega oddelka starši začenjajo razmišljati, ali bi otroke pustili na slabši kvaliteti ali bi vse naredili, da otrokom zagotovijo potem v matični šoli recimo približno enak standard, kot ga imajo otroci v mestih. Jaz pa mislim, da to ni ustrezen odgovor. Prosim pa, da bi se v odgovoru kvantificiralo, glede na sedanjo situacijo, če bi se moj predlog upošteval, kaj to finančno in kadrovsko pomeni. Glede na to, da gre za nekaj 100 šol in za, mislim, da glede na celoten učiteljski kader za zelo majhen strošek, mislim, da bi bilo korektno, da se mi zelo kvantificirano odgovori. Mislim pa, da je treba začeti varčevati tam, kjer je koncentracija šol večja in so šole na pol prazne, ne pa na podeželju in je treba na podeželju vse narediti, da se podružnične šole ohranijo, dokler je to mogoče. Zato vaš odgovor ni bil skladen s tem, kar sem jaz predlagal. Jaz nisem predlagal, tako kot ste vi odgovarjali, da bi ostal tudi po en sam učenec, ampak v primeru, da demografska slika kaže na izboljšavo, v tem primeru naj se togo ne izvaja pravilnika in se ne začne z ukinjanjem podružnične šole s kombiniranimi oddelki, ampak naj se premosti kakšni dve leti, in tudi v realnosti take situacije obstajajo.
Hvala lepa. Izvolite minister.
Dobro, lahko uporabljamo besede oddelki in pa šole in podobno, ampak govorimo točno o konkretnih situacijah, kjer je izjemno majhno število otrok in kjer se poskušamo prizadevati, da se taka šola ohrani. Zato že imamo specifike in tudi slovenski šolski sistem temelji na specifikah, kakor veste, ker imamo tak način financiranja, in to redno in take šole tudi vzdržujemo. Ampak da bi šli še bolj v to smer, da bi pač ugodili vašim tezam in predlogom, bi dejansko pomenilo tudi to. Ta hip je pomembno, da te šole z enakimi standardi vzdržujemo. Povečevati kakovosti ta hip ne moremo in tudi ni potrebno. Pomembno je, da ohranjamo šole, imate prav, na podeželju, v hribovitih območjih, obmejnih območjih in tu nas praksa potrjuje. Imamo šolo s tremi otroci, recimo v Osilnici, in še kje, tudi na zahodu države. Enostavno ni potrebno, da bi spremenili standarde in normative v tej smeri, ker že itak s specifikami nadoknadimo tisto, kar je potrebno, kadar kakšna majhna šola izpade iz teh normativov. To pismo, če želite natančne izračune, kaj bi to pomenilo, koliko novih oddelkov, čeprav to niso oddelki, pa vendarle. Če predlagate, recimo, da bi šola, ki ima tri, štiri, pet otrok ne imela kombiniranih oddelkov, to pomeni, da bi otroci v 1. razredu bili posebej, otroci v 2. razredu posebej, otroci v 3. razredu posebej, v 4. razredu posebej, to pomeni praktično totalno popolno individualizacijo ali personalizacijo, kar pa ni nujno, da je v redu. Skratka, dobili boste natančen odgovor. Bom poskušal tudi potegniti številke in tabelarno analizo, če želite.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Kokalj.
Jaz se opravičujem, ampak tak odgovor ni korekten, ker ni odgovor na moje vprašanje. Pričakujem pisno, to, kar sem rekel, konkretno, kaj pomeni moj predlog za trenutno situacijo. Se da zelo hitro izračunati.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk bo postavil poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve. Minister je odsoten. Želite kljub temu postaviti vprašanje? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Ne glede na to, da gospoda ministra Dragutina Mateja ni, bom postavil vprašanje in prosim, da odgovori na naslednji seji Državnega zbora. Vseslovensko društvo, ki se zavzema za razvoj karavaninga v Sloveniji, trenutno ne najdem ustrezne slovenske besede, in svobodo gibanja kot načina preživljanja prostega časa, je dalo pobudo slovenskim županom, da bi poskrbeli za ureditev oskrbnih postaj oziroma parkirišč za avtodome. Kolikor vem, to področje na nivoju države ni urejeno niti normativno, kaj šele v praksi. Obstajajo le nekatere izjeme, kjer so v lokalnih skupnosti spoznali, da je to ena izmed priložnosti za razvoj turizma. Dejstvo namreč je, da ta vrsta turizma trenutno v Evropi kaže največji trend rasti. Ne gre za ureditev kampov v klasičnem pomenu te besede, temveč, kot rečeno, za tako imenovane oskrbne postaje. V kampe hodijo na dopust in praviloma ostanejo tam dalj časa. Če pa potujejo, se za krajši čas ustavijo tam, kjer je zanimivo in kjer imajo možnost oskrbe. Če tega ni, se znajdejo na različne načine, včasih tudi ekološko in varnostno sporno in gredo naprej. Seveda niso krivi popotniki z avtodomi, ampak tisti, ki jim normalne oskrbe, ki bi jo turisti seveda plačali, ne omogočijo. Oskrbno mesto oziroma postajo pravijo v društvu bi bilo dobro, da bi imeli v vsakem večjem slovenskem mestu ali občini. Ministra za notranje zadeve sprašujem: Kako bi normativno uredili to področje in zagotovili minimalne standarde za ureditev tako imenovanih oskrbnih centrov za avtodome, se pravi za oskrbo in tudi za prenočevanje avtodomov? To je urejeno na državni ravni v številnih evropskih državah. Naj jih nekaj naštejem: Avstrija, Češka, Danska, Francija, Italija, Nemčija, Norveška in tako dalje. Torej obstajati bi moral nek pravilnik ali podzakonski akt [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], ki bi to urejal na državni ravni, konkretna izvedba pa bi bila seveda v rokah posamezne lokalne skupnosti. Gospoda ministra prosim, da mi odgovori na naslednji seji. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod dr. Mitja Slavinec bo postavil ministru za okolje in prostor poslansko vprašanje. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi, ki smo še ostali, podpredsednik, minister! Imam kratko vprašanje za vas in zanima me: Kateri so razlogi, da gospodarske družbe, ki se ukvarjajo s sladkovodnim ribogojstvom, ne pridobijo vodne pravice oziroma koncesije? Kot primer lahko navedem štiri največje slovenske ribogojce Ribe Maribor, Berlek d.o.o, Franc Krumpak s.p. in Marko Horvat s.p. Pa verjetno so še kateri drugi, samo največje sem naštel. Gre za pravne osebe, ki vodo rabijo na način, za katerega resorni zakon predpisuje obveznost pridobitve vodnega dovoljena ali koncesije, pa nimajo vodnogospodarskega dovoljenja ali vodnogospodarskega soglasja. Zaradi vsega tega so v zapostavljenem položaju pri kandidiranju na razno raznih razpisih za pridobitev razvojnih sredstev, kakor tudi drugih in v oči bode tudi dejstvo, da se te pravne osebe ali pa njihovi zakoniti predhodniki s to dejavnostjo ukvarjajo nekateri že iz 60-ih let prejšnjega stoletja. Torej zelo dolgo. Res bi bil skrajni čas, še toliko bolj, ker so se nekateri že zatekli k tisti skrajni možnosti, tudi tožbi, da se te zadeve čim prej uredijo. Za odgovor se vam lepo zahvaljujem.
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa. Kar običajno je, da po navadi sem zadnji od ministrov, ki odgovarja na vprašanja. In to mi je v čast, da je očitno to resor, ki praviloma poslance izzove za dve poslanski vprašanji. Dovolil sem si ta komentar, ki ni v skladu v celoti s poslovnikom. Na odgovor poslanca dr. Slavinca pa naslednje. Najprej nekaj o sami uredbi, potem pa o pogojih, ki so potrebni, da podjetja pridobijo koncesijo. Sama uredba o koncesiji za vzrejo sladkovodnih organizmov na ribnikih, ki jih opravljajo družbe, ki jih gospod poslanec omenja. Ribe Maribor d.o.o., Berlek d.o.o., Franc Krumpak s.p. in Marko Horvat s.p., se pripravlja. Po našem načrtu, danes sem še enkrat preveril, jo bomo v mesecu oktobru predložili Vladi Republike Slovenije v sprejem. Pri vseh ribnikih teh družb, ki bodo za svojo vodno pravico za vzrejo sladkovodnih ribnikov pridobili pravico koncesijskega značaja pa gre za relativno zahtevno proceduro tudi zato, ker gre za vzrejo rib v jezerih z zelo bogato biodiverziteto. Za takšne ribnike mora ministrstvo, pristojno za okolje, to je naše, pripraviti pogoje za vzrejo na način, da je vzreja sladkovodnih organizmov še vedno ekonomsko donosna, istočasno pa, da ne povzroča bistvenega zmanjšanja biodiverzitete tako v vodnem, zlasti pa tudi priobalnem območju teh ribnikov. Kateri so pa pogoji, da takšna podjetja pridobijo koncesijo za sladkovodno ribogojstvo? V skladu z Zakonom o vodah je potrebno, kot smo rekli, pridobiti koncesijo za cipernidne ali salmonidne vrste rib. Pogoji za pridobitev koncesije za vzrejo sladkovodnih rib v primeru odvzema vode iz površinske vode za namen vzreje rib v ribogojnih bazenih so bolj enostavni od tistih pogojev, če se vzreja rib izvaja neposredno v vodnem telesu površinske vode, na primer umetna jezera, vzdrževalniki voda ali pa na površinskih vodah neposredno. To je na primer komercialni ribolov. Če gre za vzrejo rib v ribogojnih bazenih, je pogoj za pridobitev koncesije to, da zaradi odvzema vode v vodotoku ostaja pretok vode večji, kot je ekološko sprejemljiv pretok. Na iztoku takšnega ribogojnega bazena pa ne smejo biti presežene mejne vrednosti za izpust odpadne vode v površinske vode. Če pa gre za vzrejo rib neposredno na površinskih vodah v vzdrževalnikih, umetnih jezerih ali pa neposredno vodotokih, pa je potrebno, da se, kot smo rekli, ohrani ekološki status voda. Ribogojstvo v takšni površinski vodi ne sme povzročiti slabega ekološkega stanja voda. Tega pogoja na primer ne izpolnjuje intenzivno ribogojstvo, zato so v takšnih ribnikih količine vzrejenih rib okoli 30% do 50% količin, ki jih dosežemo v ribogojnih bazenih. Dodatna zahteva za vzrejo rib v umetnih ali naravnih jezerih pa nastane, če je vodno okolje ribnika, to je vodno telo ribnika ali pa njegovo priobalno zemljišče, habitat neke redke vrste živali, ki je tudi zavarovana z varstvom v okviru Nature 2000. Tudi take primere imamo. V tem primeru pa mora koncesionar za vzrejo rib zagotoviti poleg dobrega ekološkega stanja tudi varstvo habitata redke vrste živali. To pa sam postopek še dodatno zakomplicira. Ne glede na to pa poudarjam, da bomo uredbo o koncesiji za vzrejo sladkovodnih organizmov na ribnikih teh štirih gospodarskih družb v vladno proceduro posredovali prihodnji mesec. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite gospod dr. Slavinec.
Hvala lepa. Mogoče samo še ena misel in potem konkretno vprašanje. Človek bi pričakoval, da je zahtevno ali vsaj bolj zahtevno vzgajati ribe, kot si pa pridobiti dokumentacijo za dejavnost, ki se že dolga desetletja izvaja. Zaradi tega apel vam in vašim sodelavcem, da ustrezno zakonodajo res predvidite v napovedanem roku. Bi vas pa vprašal: Kdaj torej lahko te družbe pričakujejo, da bodo pridobile koncesijo? Ali bo to še letos ali se bo spet vleklo zelo dolgo? Hvala lepa.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Najprej na prvi del vprašanja. Tukaj nastopa ta nov, jaz bi rekel evropski koncept, ki ni prisoten samo v tem primeru. Ne glede na to, da so se nekatere gospodarske družbe že desetletja ukvarjale z vzrejo sladkovodnih organizmov, je evropski koncept tak, da nova, strožja merila, pa če omenim nekatera merila, ki so zapisana v Zakonu o vodah ali če omenim zelo zahteven režim, ki mu rečemo Natura 2000, morajo biti v celoti spoštovana, in to resnično, to moramo skupaj ugotoviti, povzroča zahtevnost samega postopka. To se pravi, da pridobljena pravica oziroma izkušnja iz preteklosti ni garant, da je tukaj avtomatizem, ampak je potrebno upoštevati te nove evropske rešitve. Po izkušnjah, ki jih imamo, ko je uredba sprejeta in ob dejstvu, vam moram povedati, da vsaj za eno gospodarsko družbo, predstavnik ene od teh, ki jo omenjate, je bil zaradi različnih razlogov, nekateri so tudi na sodiščih, v stiku z našimi službami že večkrat v zadnjih dveh letih, tudi sam sem se dvakrat z njim srečal samo v okviru svojih pristojnosti, da bom storil vse, da bi vsaj ta del te zgodbe, to se pravi, da bi bila koncesija podeljena, torej storil vse, da bi se to zgodilo relativno hitro oziroma takoj, ko bo mogoče po sprejemu uredbe. To je vse, kar vam lahko povem. Bodo pa organi, ki so za to pristojni, zelo ažurno svoj del naloge tudi opravili. Upam, da letos.
Hvala lepa. In še gospod mag. Tomaž Štebe bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister! Zaključujeva današnja vprašanja, upam, da ga bova uspešno zaključila. Prosim vas za pojasnilo o ravnanjih ministrstva oziroma vaših agencij pri odločanju o izdajanju soglasij oziroma nesoglasij v zvezi z novimi, bolj ali manj regijskimi deponijami, tovarnami za predelavo bioloških odpadkov in sežigalnicami. Še posebej prosim za odgovor v politiki ministrstva pri smiselnem reševanju omenjene problematike v vmesnem obdobju do realizacije regijskodimenzioniranih rešitev, ki edine lahko upravičeno kandidirajo za evropska sredstva. Gre za razširitev obstoječih medobčinskih deponij oziroma projektov, ki lahko pomenijo smiselno rešitev za čas do realizacije teh evropsko regijskih. Kako je s smiselnostjo regijskih sežigalnic namesto ene ali dveh v Sloveniji? Kako je s smiselnostjo različnih tehnologij MBO, na primer v Celju, v Ljubljani? Gre za tehnološko specializacijo ter okoljsko in ekonomsko stopnjo ustreznosti v okviru take države, kot je. Prihaja do neekonomičih rešitev in izkoriščanja stisk občin ter formiranje monopolnih cen predvsem pri ceni odlaganja komunalnih odpadkov. Kaj je z uvedbo regulatorne limitirane cene deponiranja, pa tudi predelave in sežiganja? Ena občina, namesto da bi vozila na Jesenice, vozi preko Lenarta v Avstrijo, ker je cena preko Lenarta v Avstrijo nižja, kot pa je cena, če jo peljejo v bližino svoje občine, na Jesenice. Sedaj bom prebral tudi tisti del vprašanja, ki ga nisem smel zaradi lokalne obarvanosti, ampak vidim, da so vse stvari pravzaprav lokalno obarvane, morda je pa celotno vprašanje preveč generalno, zato da bova vedela, o čem se pogovarjava, na konkretnih primerih. Sprašujem namreč: Zakaj projekti razširitev obstoječih ali novih medobčinskih deponij, ki so projektno in finančno pripravljeni za realizacijo, zanje pa so že bila namenjena znatna finančna sredstva, ne dobijo nujno potrebnih soglasij MOP za pridobitev gradbenega dovoljenja? Primer deponije Dob, kjer je občina Domžale za njeno razširitev pridobila okoljevarstveno soglasje, ne pa tudi okoljevarstvenega dovoljenja. Kako je to sploh mogoče? Ob tem pa ministrstvo ni bilo dovolj odločno pri pomoči občine, da pridobijo soglasja za nove projekte, na primer projekt Cero, ki se vleče že dobrih pet let in sedaj morda z novim županom v občini Kranj bo celo zaživel. Tukaj mi je potekel čas. Vas sprašujem pravzaprav samo še to. Že pred leti sem predlagal spremembo zakona o javni gospodarski službi, s katerimi bi pristojnosti [[...]] [[Znak za konec razprave]] [[...]]glede deponij in tovarn, sežigalnic [[...]]prenesli na državo, pa niso bili sprejeti. Hvala lepa za odgovore, gospod minister.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Poslanec mag. Štebe mi je postavil toliko vprašanj, da bi za odgovor rabil približno 25 minut. Bom poskušal v roku, ki mi je določen, odgovoriti. Najprej glede veljavnih regijskih centrov. V trenutku obratujejo ali so v postopku izgradnje CERO Ljubljana, CERO Dolenjska, CERO Pucenci, Pomurje, CERO Posavje, CERO Koroška, CERO Celje - Savinjska regija in Gajske Ptuj, Spodnje Podravje. Vsi ti so sofinancirani iz kohezijskih skladov. Skladno s pripravo investicijske dokumentacije so bili za te projekte izračunani tudi stroški obratovanja centrov in v nobenem primeru ne presegajo stroškov, kot so opredeljeni v operativnem programu. Res pa je, kot omenjate, da se bo cena ravnanja z odpadki v Sloveniji po vzpostavitvi vseh centrov morala postopno poenotiti. Vsekakor bo strošek odlaganja odpadkov višji kot je trenutno v tistih okoljih, kjer odlagališča niso zadosti velika ali pa niso urejena skladno s predpisi. Sprašujete, zakaj nekatera, kot pravite, ne dobijo nujno potrebnih soglasij MOP za pridobitev gradbenega dovoljena. Za vse tiste projekte, ki so bili načrtovani skladno z operativnimi programom in so vsebovali vso potrebno dokumentacijo, je ARSO izdal ustrezna dovoljena. Res pa je, da so upravljavci za nekatera odlagališča predlagali razširitev teh odlagališč. To pa ni v skladu s predpisi Evropske unije, ki jih bodo morala upoštevati vsa odlagališča po juliju 2009. Razširjeno obstoječo odlagališče ne zadošča zahtevam Evropske unije oziroma predpisov o odlaganju odpadkov. Možno pa je, da se neposredno ob obstoječem odlagališču gradi novo, izraza razširitev ni. Z operativnim programom se na določena že obstoječa odlagališča, ki zaradi svojih značilnosti lahko delujejo le do julija 2009, ter tista, za katera se je na podlagi strokovne ocene ugotovilo, da izpolnjujejo zahteve Evropske unije predpisov o odlaganju odpadkov in lahko na podlagi manjših dopolnitev in večjih investicij izven telesa odlagališča izpolnijo pogoje za obratovanje odlagališč tudi po juliju 2009. Res pa je, in to moram povedati, da pripravljamo novelacijo operativnega programa, v katerem bomo tudi na podlagi nekaterih novih spoznanj in podatkih o obstoječih odlagališčih, pripravili dopolnjen seznam odlagališč, ki bodo lahko obratovala po letu 2009. Podatki, na podlagi katerih bo izdelan ta nov seznam odlagališč za obratovanje po juliju 2009, pa niso samo okoljski, ampak so tudi ekonomski, kajti določali bodo tudi ekonomsko upravičen obseg odlaganja. Šteje pa se, da je odlaganje ekonomsko upravičeno ob izpolnjevanju vseh zahtev predpisov Evropske unije na področju odlaganja odpadkov, če se na takem odlagališču odlagajo odpadki z območja vsaj več kot 50 tisoč prebivalcev. Odprli ste tudi vprašanje, ki je povezano s cenami. Če grem še na ceno. Trenutne cene odlaganja odpadkov so različne, od 20 do 90 evrov na tono odpadka. Ne odražajo realnega stanja stroškov obratovanja obstoječih odlagališč. Nekatere cene ne pokrivajo niti osnovnih stroškov rednega obratovanja odlagališč, druge pa presegajo celo preko 90 evrov po toni. To situacijo želimo rešiti na ta način, da se bo cena na novo grajenih odlagališč in centrih za ravnanje z odpadki poenotila v največji možni meri, kajti ti so oblikovani na soroden način, tako po velikosti kot tudi po tehnoloških parametrih. Poleg tega pa so ti centri v izdatni meri sofinancirani z evropskimi sredstvi, zato ne smemo pričakovati bistvenega povečanja stroškov, kot je bil opredeljen v operativnem programu. Dejstvo pa je, da nižjo ceno lahko dosežemo samo, če bomo dosledno upoštevali ekonomske zakonitosti pri gradnji tovrstnih centrov, ki pa praviloma postanejo ekonomsko upravičeni, to pa je znana ocena, za asociacijo najmanj 200.000 prebivalcev. Prehodno obdobje bo trajalo do sredine 2009. Tista odlagališča, ki v danem trenutku izpolnjujejo zahteve iz obstoječih okoljevarstvenih dovoljenj, bodo lahko obratovala do sredine leta 2009. Če zaključim. Ob pregledu kapacitet obstoječih odlagališč ima Slovenija na voljo sorazmerno dovolj deponijskega prostora, logistično pa so te neenakomerno porazdeljene po Sloveniji, tudi po regijah, zato bomo pri novelaciji operativnega programa upoštevali ne tiste lokacije, ki bi bile prostorsko in okoljsko sprejemljive in kjer bo, to je pa zelo pomembno, dosežen konsenz ljudi, ki ob takšnih deponijah oziroma lokacijah živijo in lokalne skupnosti, na katerih bo takšna deponija delovala oziroma nadaljnje delovanje, obratovanje obstoječih odlagališč, ki bodo za to pridobila eno ključnih dovoljenj, to pa je IPPC dovoljenje za obratovanje po letu 2008. Zmanjkalo je časa.
Mag. Štebe, prosim.
Hvala lepa. Dvoje, kar ste omenili, se mi zdi bistveno. Namreč, da naj ne bi vozili odpadkov iz regije v regijo, ker je to neekonomično in tudi ni v skladu s tem, kar naj bi bilo regijsko odlagališče. Drugo pa je, mene skrbi ta zaključek, da se zahteva konsenz vseh, ki živijo v okolju odlagališča. Tega, gospod minister, ne boste dosegli nikoli. Lokalne skupnosti, če dosežejo konsenz na nivoju občinskega sveta s tem, da izpeljejo vse postopke, ki so potrebni za pridobitev gradbenega dovoljenja, mislim, da to zadošča. Popolnega konsenza vseh prebivalcev v okolici pa dvomim, če je to možno doseči. Sprašujem tudi to, da v tem vmesnem obdobju, ko nas je zatekla ta regulativa, ki je sicer znana že več let, pa do sedaj nekatere regije niso poskrbele za ureditev teh zadev, da vsaj v tem vmesnem obdobju, da se dovolijo razširitve ali pa nova odlagališča ob starih lokacijah, če hočete, da se premosti to obdobje do ureditev novih regijskih odlagališč. Popoln nesmisel je, da se vozijo smeti iz domžalskega območja v Celje, namesto da bi se to vozilo v Ljubljano ali pa v novo regijsko deponijo, gorenjsko regijsko deponijo. Najprimerneje v tem primeru je seveda voziti smeti najbližje. Regulacija cen, ker je to v vsakem primeru monopolna storitev in celo financirana do 70% iz evropskih sredstev, pa je nujno potrebna in bi bila potrebna že zdavnaj, ker prihaja do neupravičenih zaslužkov [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in tudi nesmislov, ki iz tega sledijo. Voziti smeti namesto na Jesenice preko Lenarta v Avstrijo, recimo. To dvoje mislim, da je nujno treba urediti. V vmesnem obdobju, če je investicija realizirana do njene [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Hvala za dopolnilno vprašanje. Strinjam se z vami, gospod poslanec, da so nekatere regije zaspale, predvsem pa nekatere občine in njihove komunale. One so mislile, da bo že kako šlo. Ne bo šlo. Treba je v celoti izpolnjevati veljavne pogoje in kriterije, kot jih drugi izpolnjujejo. Izraza "razširitev deponije" ni. Tega postopka ni, ker je v nasprotju s pravili EU. Naslednje. Pristojnost. V veljavnem zakonu so za to področje v celoti pristojne občine. Pred vami stoječi minister je samo šel po kostanj v žerjavico, pa mu ni bilo treba. Če so se na sedmih oziroma na osmih lokacijah občine dogovorile, naj se še na ostalih štirih. Kje pa je moja vloga? Moja vloga pa je vloga mediatorja, da poskušam najti vendarle neko opcijo rešitve, da bi tudi ta območja, pa če omenim Gorenjsko ali pa morda Notranjsko-kraško oziroma Primorsko, dobila prepotreben evropski kohezijski denar, da bi zgradile moderen nov center in istočasno preko tega tudi sanirale obstoječe lokacije. Gorenjska ima tudi problem,da so nekatere obstoječe lokacije potrebne ne majhnih finančnih vložkov, da bodo kvalitetno sanirane. In sedaj še vaša ocena, s katero se pa ne strinjam. Kot minister za okolje in prostor ne vidim poti, da bi zgradili nek regijski center za ravnanje z odpadki ob nasprotovanju prebivalstva, ki v bližini take deponije živi. Naštejte mi eno od slovenskih regij, ki je tako lokacijo zgradila. Tam, kjer se je to zgodilo, je bila lokacija izgubljena. Zato je potrebna od vsega začetka, 10-letni projekt je to, ne pa da se nekdo zbudi po volitvah in udari, in govori, sedaj bom pa tukaj naredil regijsko odlagališče, sedanjega pa bom podaljšal še za dve leti. Prejšnja komunala pa je prej spala in spala oziroma je morda premalo upoštevala ta element komunikacije z ljudmi. "Local partnership" je angleška beseda, ki govori o tej, jaz bi rekel, kredibilni komunikaciji z ljudmi [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]] Prosim? V tem primer je še pred tem efektom vendarle to, da ima vsak pravico, da v okviru veljavnih postopkov živi v zdravem okolju, čeprav sem kot minister prepričan, da te lokacije, bom ponovil, postajajo prostor modernih tehnologij, ampak [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]paradoks je v tem, da nekateri razmišljajo, da bodo na neki 30-letni deponiji zgradili novo deponijo. Mi vemo, kakšen tehnološki problem je. In tu je problem tudi smradu, priznajmo ali ne, je problem. Če se desetletja v to ni vlagalo, potem je potrebno priznati ljudem in najti rešitev, da v bližini takšnih lokacij teh deponij ni več. Jaz pa bom vse storil kot minister, da bo tudi Gorenjska v tem primeru, morda tudi v obliki novelilnega programa dobila rešitev, da bodo Gorenjci na Gorenjskem kvalitetno rešili to vprašanje.
Hvala lepa. Ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek, 1. oktobra 2007, ob 10. uri, ko bo na štiri poslanska vprašanja poslancev opozicije in poslanca vladajoče koalicije odgovarjal predsednik Vlade gospod Janez Janša. Prekinjam 31. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Lahko noč.