Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjamo nadaljevanje 9. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da sta zadržana in se današnje seje ne moreta udeležiti poslanec Samo Bevk od 14.00 ure dalje in poslanka Majda Širca. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GASILSTVU. Ob tem vas seznanjam, da sta za razpravo predvideni 2 uri in 35 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavniku vlade za dodatno obrazložitev [[10 minut]] . Predstavnik vlade, minister Erjavec, prosim.
Spoštovano predsedstvo, spoštovani zbor! Pred vami je prvi zakon, s katerim pomembno posegamo v spremembe in dopolnitve sistemske zakonodaje na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Kot veste, pripravljamo tudi spremembe krovnega zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami ter spremembe zakona o varstvu pred požarom. Te spremembe so povezane s tem, da je treba to zakonodajo posodobiti, jo uskladiti z doseženim stanjem in dograditi v nekaterih delih. Naj povem, da je bila ta zakonodaja sprejeta v letih 1993-1996 in zaradi aktualnosti tega področja je nujno potrebno, da te zakone dopolnimo. Kot sem rekel, pred vami je zakon o gasilstvu. Naj povem, da gre za izjemno pomemben zakon. Glede na to, da so bile v obrambnem sistemu že opravljene reforme in da je sistem zaščite in reševanja pomemben del podsistema nacionalne varnosti, so tu razlogi za to spremembo. Aktualnost tega področja prav gotovo potrjujejo ne samo vsakdanje prometne in druge nesreče, ampak tudi velike naravne nesreče, zlasti kot smo jih doživeli letos v mesecu juliju, poplave, neurja v Posavju, na Celjskem, poplave na Muri in podobno. V vseh teh primerih se je pokazalo, kako je pomembno, da je gasilska reševalna služba ustrezno organizirana, zlasti tudi ustrezno opremljena in usposobljena. Gasilci so se prav gotovo uveljavili kot splošna reševalna služba v vseh okoljih. To je usmeritev, ki jo ministrstvo za obrambo zasleduje že vsa leta tudi po osamosvojitvi. Spoštovani! Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu smo pripravljali, usklajevali izjemno dolgo časa. Naj povem, da smo se trikrat usklajevali s skupnostjo slovenskih občin, neštetokrat z Gasilsko zvezo Slovenije, tudi dvakrat na njihovem plenumu. Prepričan sem, da s tem zakonom rešujemo bistvene probleme gasilstva. Zakon omogoča vključevanje v izvajanje zaščite, reševanj in pomoči vseh gasilskih enot, tudi prostovoljnih, čeprav njihova razvitost, kot veste ni enakomerna na celotnem območju celotne države, zlasti v zahodnem delu. Tukaj pač poskušamo s programom Krasom to neuravnoteženost izenačiti. Kljub temu naj povem, da z novimi inštituti, kot so čas prihoda na čas nesreče in standard požarnega pokrivanja po kategorizaciji gasilskih enot in tipizacije njihove glavne opreme, nadaljujemo z zagotavljanjem pogojev za še večjo preglednost in marljivost izvajanja javne gasilske službe. Naš cilj je zlasti višja kvaliteta, večja učinkovitost in pa racionalnost delovanja. S tem zakonom zagotavljamo tudi povezovanje prostovoljnega in poklicnega dela gasilstva. Z zakonom namesto dosedanje prevelike različnosti uveljavljamo enoten status in položaj poklicnih gasilcev v javnih zavodih, in sicer kot del javnega sektorja. Na ta način bomo tudi uveljavili kolektivno panožno pogodbo, kjer bosta natančneje opredeljena status in položaj poklicnih gasilcev. Z zakonom določamo tudi ustrezne pristojnosti gasilskih zvez. Menimo, da je potrebno, da so gasilske zveze tiste, ki usmerjajo razvoj gasilstva, da tega ne moremo prepustiti zgolj posameznim društvom oziroma organom lokalne samouprave. S tem zakonom dajemo določene pristojnosti gasilskih zvezam, zagotavljamo na ta način načrtno usposabljanje, opremljanje in pripravljenost, in sicer za več kot 1.500 enot na lokalni ravni. Naj povem, da v tem trenutku ima prostovoljni sistem gasilcev približno 20.000 operativnih gasilcev in da dejansko predstavljajo hrbtenico splošne reševalne službe. Naj povem, da s tem, ko določamo ustrezne pristojnosti gasilskim zvezam, ne posegamo v samostojnost lokalnih oblasti oziroma lokalnih skupnosti. S tem zakonom tudi pomembno dopolnjujemo rešitve, ki preprečujejo, da bi se izvajanje operativnih gasilskih enot upravljalo s pridobitnim namenom, saj bi to po našem mnenju pomenilo konec prostovoljnega gasilstva. Spoštovane poslanke in poslanci! Kljub velikim naporom s tem zakonom ne moremo urediti stabilnega financiranja gasilske javne službe v občinah, kot to zahtevajo zlasti prostovoljni gasilci. Za rešitev tega problema se dogovarjam z ministrom dr. Žagarjem, in sicer, da bi v okviru reforme sistema financiranja lokalne samouprave zagotovili tudi financiranje nujnih dejavnosti gasilstva ter drugih sil za zaščito in reševanje, saj je samo to pogoj za potrebno stopnjo varnosti v vseh občinah. Pri reševanju tega vprašanja pričakujem tudi vašo podporo, in sicer, ko bodo ustrezne zakonske spremembe prišle v državni zbor. Prav tako pričakujem vašo podporo pri vgrajevanju ustreznih stimulativnih rešitev v predpise na področju zavarovalniškega sistema, pa tudi v davčnem sistemu, ki bodo omogočale ustrezno urejanje odnosa prostovoljni gasilec oziroma reševalec in delodajalec. Naj povem, da je v primerljivih državah to vprašanje rešujejo zlasti z zavarovalniškim sistemom. V zakon smo sicer vključili več določb, ki urejajo odnos med prostovoljnim gasilcem in delodajalcem, ter odnos, ki se nanaša na njegovo udeležbo na intervencijah in usposabljanjih, vendar vse v okviru obstoječe delovnopravne zakonodaje. Te pa seveda s tem zakonom ne moremo spreminjati. Ne glede na to pa si bomo še naprej prizadevali, da bi z ustreznimi organizacijskimi in tehničnimi rešitvami delovanje gasilcev prilagodili pogojem sodobne tržne ekonomije. V določeni meri je to vsebovano tudi v amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 4. točki 5. člena predloga zakona, ki pojasnjuje pojme, uporabljene v zakonu. Amandma, ki mu po namenu ne nasprotujemo, pa ne rešuje in ne izboljšuje zakonskih rešitev. Ustrezneje bi bilo, tako tudi predlagamo, da bi zbor sprejel samostojen sklep za urejanje tega področja v drugih zakonih. Ista poslanska skupina je dala amandma tudi k 31. členu, po katerem naj bi sankcije za delodajalce oziroma odgovorne osebe ne veljale in se izrekale, dokler ne bo z zakonom opredeljena boniteta delodajalca, ki zaposluje operativnega prostovoljnega gasilca. Takšne rešitve žal v našem pravnem redu ne poznamo. Menimo, da tudi z vidika celovitosti sprememb in dopolnitev zakona o gasilstvu te rešitve ni mogoče podpreti. Spoštovani zbor! Predlagam, da predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu podprete in sprejmete. Prepričan sem, da bo na ta način omogočeno kvalitetno nadaljevanje več kot 135-letne tradicije slovenskega gasilstva. Hvala.
Minister, hvala vam. Predlog zakona je obravnaval odbor za obrambo kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora Antona Anderliča, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Spoštovani! Odbor za obrambo je obravnaval zakon o gasilstvu. Ta zakon je eden tistih, h kateremu morajo ali pa lahko dajo mnenja tudi občine, kajti določene naloge se nanašajo tudi v pristojnosti in pa v odgovornosti občinam. Mi smo dobili približno iz desetine občin mnenja o zakonu. Bilo je vloženih tudi kar nekaj amandmajev, vendar je odbor sprejel le tiste amandmaje, ki so nastali na predlog zakonodajno-pravne službe zaradi nekonsistentnosti ureditve v prvem branju in pa en amandma k 22. členu poslanca Aurelia Jurija. Ostalih amandmajev ni sprejel. Na seji so bili prisotni tako predstavniki gasilske zveze kot tudi sindikata poklicnih gasilcev. Žal predstavnikov združenja poklicnih gasilcev ni bilo na seji, kajti v pripravah na sejo se niso priglasili, niti niso posredovali kakšnega pisnega mnenja. Sedaj se obračajo verjetno tudi na vas nekatere ali pa na vse poslanke in poslance, da imajo določene pripombe in sugestije. Seveda jih ni mogoče v tej fazi upoštevati. Glede na to, da je pa bilo na nek način splošno zadovoljstvo, da je zakon, izraženo na odboru, da je zakon resen napredek na področju urejanja teh vprašanj. Vendar da bo potrebno v prihodnje tako verjetno v tem zakonu, kakor tudi v drugih zakonih, delno o tem je govoril tudi že minister za obrambo - urejati še nekatera vprašanja. Pričakujem, da se bodo do takrat tudi njihove pripombe slišale in upoštevale pri zakonu. Kot rečeno, odbor je sprejel en amandma poslanca Aurelia in pa vrsto amandmajev, ki so navedeni v poročilu in ki izboljšujejo tekst oziroma pravno formalno konsistentno urejajo to področje. Odbor seveda predlaga, da zakon sprejmete, tako kot ga je odbor tudi praktično soglasno podprl. Hvala lepa.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prva sledi predstavitev poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, poslanec Josip Bajc, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi, dober dan. V preteklem desetletju se je varnost pred naravnimi in drugimi nesrečami uredilo in uveljavljajo kot pomemben podsistem nacionalne varnosti. Oblikovane in uveljavljene so bile organizacije, tehnične in druge rešitve, ki so zagotavljale delovanje sistema in posameznih sestavnih delov. Gasilstvo se je v tem obdobju uveljavilo kot temeljna in najbolj številčna splošna reševalna služba, tako prostovoljna kot poklicna. Z veljavno zakonodajo se je na lokalni ravni s prostovoljnim in poklicnimi gasilskimi enotami zagotavljala potrebna pripravljenost za izvajanje splošnih reševalnih nalog na območju celotne države, ki so morale biti praviloma brezplačne. Dosedanja zakonska ureditev, da delovanje prostovoljnih gasilskih društev ureja zakon o društvih, se je izkazala kot neustrezna oziroma nezadostna za njeno funkcioniranje na celem področju. V preteklem obdobju je prihajalo do ločevanja med prostovoljnim poklicnim gasilstvom, kar ni doprinašalo k boljšemu, učinkovitejšemu delu in izvrševanju osnovnih nalog gasilstva, to sta zaščita in reševanje. Še veliko odprtih vprašanj je puščala veljavna zakonodaja. Zato je bilo potrebno pristopiti k spremembam in dopolnitvam zakona o gasilstvu in ne samo zakona o društvih. Tako je osnovni namen predlagatelja zakona, ki je predmet današnje obravnave, omogočiti nadaljnji razvoj gasilstva ter povečati usklajenost, racionalnost, predvsem pa učinkovitost izvajanja operativne naloge gasilstva. Predlagane spremembe opredeljujejo gasilstvo kot humanitarno dejavnost, kot prostovoljna gasilska društva, kot humanitarne organizacije, ki operativne naloge gasilstva opravljajo prostovoljno. Poklicni gasilci, ki tudi opravljajo reševalno dejavnost. Ni pa možno opravljati te dejavnosti kot pridobitve dejavnosti. Natančno so opredeljene pristojnosti lokalnih skupnosti kot tudi vlade Republike Slovenije glede izvajanja nalog zaščite in reševanja. Dorečene so uniforme, čini, oznake kot tudi izkaznice za gasilce. Tudi organiziranost in povezovanje sta natančno določena, opredeljena je potrebna izobrazba za gasilce. Z zakonom urejamo tudi status poklicnih gasilcev v največji možni meri. Glede na dejstvo, da so pri nastanku samega zakona, ki je predmet obravnave, bili vključeni vsi zainteresirani, tako gasilska zveza, prostovoljni gasilci, poklicni gasilci in drugi in da je pri dokončnem besedilu upoštevana v največji možni meri večina pripomb, bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke podprli zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu. Pričakujemo pa, da bodo v podzakonskih aktih, če to ne izhaja iz samega zakona, ohranili vlogo reševalnih institucij, tudi drugi, ki so se in ki se ukvarjajo še zmeraj z zaščito in reševanjem na terenu v naši državi oziroma lokalnih skupnostih.
Hvala poslancu Bajcu. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Zakon o gasilstvu je bil sprejet med prvimi področnimi zakoni na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Po naši oceni omenjena materija potrebuje spremembe, tako zaradi časovne kot zaradi vsebinske dimenzije. Zato iz tega naslova in iz teh razlogov podpiramo novelo spremembe, posebej, če ob tem upoštevamo, da je gasilstvo najbolj številčna splošna reševalna služba v okviru posameznih oziroma lokalnih skupnosti. Žal pa so cilji, načela in poglavitne rešitvi po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke preveč splošni in ne zasledujejo rešitev v tistih primerih, ki se dejansko odraža v okviru gasilskih društev. Dovolite, prvič, da se dotaknem finančnih posledic, kjer po oceni Slovenske nacionalne stranke predlagatelj izhaja iz pomanjkljivega vedenja ali pa mogoče celo hujše, skuša zavajati tako primarne odjemalce tega zakona kot državni zbor. Po naši oceni se finančne posledice ne smejo gledati izključno kot enostranski finančni tok in je zato v povezavi z 11. členom, ki predstavlja prenos zasebne lastnine na lokalne skupnosti, zavajajoč. Po naši oceni bi na področju finančnih posledic moralo biti jasno napisano, kaj pomeni 11. člen tudi za drugo stran, torej za posamezna gasilska društva. Kar se tiče organizacije, je potrebno poudariti, da se le-ta v osnovi deli na prostovoljne in poklicne gasilske enote in da tudi tu nastopa druga pomanjkljivost, ki prihaja s strani resornega ministrstva. Ob tem je potrebno poudariti, da je sama predpostavka, na kateri se je gradil celoten zakon, po naši oceni - pomanjkljiva predvsem zaradi tega, ker ne upošteva različne razvitosti prostovoljnih društev po državi. V komunikaciji, ki smo jo imeli v poslanski skupini Slovenske Nacionalne stranke s posameznimi društvi, so vsi po vrsti zatrdili to različno državno razvitost posameznih društev, gledano geografsko. Po zadnjih podatkih UMAR-ja ob upoštevanju bruto družbenega produkta na prebivalce celo prihaja do razlik ena v primerjavi z 2,1. Po naši oceni, v kolikor bi hoteli zagotoviti uspešno gasilstvo v celotni državi, bi moral biti to sestavni element za izhodišče tega zakona, ki ga žal minister Erjavec ni upošteval. V nadaljevanju zakona pogrešamo spodbujanje prostovoljnega gasilstva, kar po eni strani po vsej verjetnosti izhaja ravno iz elementa, ki sem ga prej označil kot pomanjkljivega v okviru zakona, po drugi strani pa se tovrstno spodbujanje onemogoča z uveljavitvijo novega 37. člena, ki govori o povezavi z gasilsko šolo. Ob tem pa je potrebno poudariti, da vsaj v okviru kontakta poslanske skupine nacionalne stranke ocenjujemo, da bi v naši državi glede na primerljivost z Evropo, glede na število nesreč in glede na površino Republike Slovenije potrebovali vsaj dve notranji organizacijski enoti. Prostor za drugo imamo, kakor tudi teritorialno razdelitev Slovenije. To bi bilo pri Mariboru v Pekrah. Po naši oceni je primerna infrastruktura. Je primerna zgodovina, tradicija. Kar je potrebno, je izključno le malo dobre volje obstoječe vlade. Po naši oceni bi tovrsten pristop, torej k dvema notranjima organizacijskima enotama, zmanjšal enormne stroške, ki jih imajo tako prostovoljna društva kot ostala društva, ki izhajajo iz nepotrebne sedaj - po naši oceni - prevelike logistike, torej prepotovanja. No in naj se vrnem k prej omenjenem - po naši oceni - spornem 11. členu v predlogu zakona, ki predvideva nacionalizacijo zasebne lastnine. Po naši oceni je tako pravno sporno kakor predvsem moralno sporno, da tiste lokalne skupnosti ali pa občine, karkoli vam je ljubše, ki niso sodelovale pri financiranju najsi bo zemljišč, opreme, izgradnje, gasilskih vozil so upravičene na podlagi novega zakona do prenosa oziroma do pridobitve v neki obliki te lastnine. No, po naši oceni je osnovna napaka omenjenega zakona in ministrstva predvsem v tem, da so izključeni iz aktivnega oblikovanja predloga zakona gasilska društva kot največja interesna skupnost, ki bi morala biti vključena na poziv. V povezavi s tem navajam največjo pomanjkljivost tega zakona, to je dodatno zdravstveno zavarovanje za gasilce. V okviru Slovenske nacionalne stranke bo odločitev o sprejemu oziroma ne sprejemu odvisna od amandmajev. Hvala. Nadaljujemo z razpravo. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine DeSUS. Poslanec Ivan Jelen, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, gospod minister. Sprejem zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu je začetek spreminjanja in dopolnjevanja zakonov, ki urejajo področje varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Gre za izjemno pomemben podsistem nacionalne varnosti, ki mu je treba posvetiti več pozornosti. Na to nas opozarjajo tudi najrazličnejše nesreče, vključno z letošnjimi julijskimi in avgustovskimi neurji in poplavami, v katerih se je ponovno potrdilo, da se je le-ta podsistem uveljavil, da je učinkovit in da je treba področje zaščite, reševanja in pomoči ter izvajalcem na tem področju še izboljšati organizacijske tehnične pa tudi materialne možnosti za delovanje. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu seveda naša poslanska skupina podpira. Z dopolnitvami na matičnem odboru smo ga še izboljšali. Vidi se, da je bil pripravljen po dolgotrajnih usklajevanjih, v katerih so sodelovali vsi, ki so neposredno ali posredno odgovorni za področje gasilstva. To velja tako za prostovoljne kot poklicne gasilce občine, gasilski sindikat in tudi pristojno ministrstvo. Razprave, ki smo jih imeli na Savinjsko-Šaleškem območju, so potrdile, da se z zakonom rešuje večino problemov, s katerimi se srečuje slovensko gasilstvo v zadnjih letih. Z zakonom je upoštevan tako pomen prostovoljnega gasilstva kot tudi poklicnega. Oba dela sta med seboj povezana. To je zelo pomembno, saj izven velikih mestnih jeder prostovoljno gasilstvo predstavlja najpomembnejšo reševalno službo, ki je uporabna ob vseh nesrečah. Pri tem niti ne omenjam vloge in pomena drugih društvenih dejavnosti, ki jih gasilska organizacija razvija na kulturnem, preventivnem, športnem in drugih področjih. Gasilska društva so razvila široko dejavnost pri vključevanju mladine v gasilske vrste, kar je še posebnega pomena. Zato sem prepričan, da so tudi dopolnitve zakona, ki se nanašajo na to področje oziroma mesto in vlogo celotne gasilske organizacije, dobre in da jih je potrebno podpreti, to bo omogočilo nadaljevanje razvoja organizacije, ki ima v Sloveniji 135 - letno tradicijo tudi v razmerah sodobne tržne ekonomije. Še posebej so pomembne po naši oceni rešitve, ki utrjujejo vlogo gasilskih zvez, ki je bila doslej v obstoječem zakonu povsem zanemarjena. Posebej podpiramo tudi enotno ureditev položaja poklicnih gasilcev. Še posebej tistih, ki so zaposleni v javnih zavodih. To področje je bilo dosedaj zelo neurejeno in z dopolnitvijo zakona so ti zavodi vključeni v javni sektor in zagotovljen bo enak položaj te skupine gasilcev na območju celotne države. Prepričan sem, da je pravilna usmeritev ministrstva, da se poskuša financiranje gasilske dejavnosti občin rešiti v okviru reforme sistema financiranja lokalne samouprave, ki se pripravlja. Zagotavljanje nujnih pogojev za delovanje gasilcev in drugih reševalnih služb ter nalog na področju zaščite in reševanja je ključna za varnost prebivalcev v vseh občinah. Zato moramo zagotoviti pri financiranju ustrezno stabilnost, da ne bi bilo to področje odvisno tako od materialnih možnosti kot tudi od razmerjih vsakokratnih političnih in drugih interesov po posameznih občinah. Ta prizadevanja so nujna, saj je delovnopravna zakonodaja usklajena z rešitvami v okviru EU. Ni je mogoče spreminjati in v njej uveljaviti dodatnih olajšav za prostovoljce, pa tudi z zakonom o gasilstvu ni mogoče uveljaviti drugačnih rešitev, ki ne bi bile usklajene z zakonom o delovnih razmerjih. Spoštovani zbor, sprejem predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu je nujen. Predlagane zakonske rešitve so dobre in jih v poslanski skupini DeSUS podpiramo. Zavzemamo se za njihovo čimprejšnjo uveljavitev.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine SDS. Poslanec Robert Hrovat, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Verjetno ste bili kdaj priče interventnim posegom gasilcev, bodisi ob prometnih nesrečah, požarih, poplavah ali ostalih elementarnih nesrečah, ter si takrat zaželeli, da pomoči gasilcev nikdar ne bi potrebovali. Vendar pa, ko je zadeva nujna, ko so ogrožena človeška življenja ter imovina, je hitro in učinkovito posredovanje gasilcev največkrat odločilnega pomena. Zato mora država narediti vse, da se gasilcem prizna ustrezen status ter da se jim omogoči njihovo kar najbolj učinkovito delovanje ter funkcioniranje. Še posebej, ker je veliko število gasilskih društev organiziranih na prostovoljni bazi, saj so od njihove strokovne in infrastrukturne usposobljenosti posledično odvisna tudi življenja ljudi. Če se uvodoma malo ozrem v zgodovino, naj vas spomnim, spoštovane kolegice in kolegi, da je bil zakon o gasilstvu sprejet med prvimi področnimi zakoni naše samostojne države, s katerimi se ureja posamezna področja varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Dosedanje izkušnje so pokazale, da registracija in delovanje gasilskih društev ter njihovih zvez zgolj po zakonu o društvih ni ustrezno, saj na ta način ni mogoče zagotoviti zlasti ustrezne vloge gasilskih zvez. Združevanje gasilskih društev v gasilske zveze je prostovoljno, kar pa onemogoča vpliv gasilskih zvez na usklajeno opremljanje, usposabljanje, pripravljenost za delovanje in delovanje gasilskih enot na območju posamezne občine oziroma širše. To velja tudi za delovanje Gasilske zveze Slovenije. Zato je temeljni cilj predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu, ki ga danes obravnavamo, omogočiti nadaljnji razvoj gasilstva ter povečati usklajenost in racionalnost ter učinkovitost izvajanja operativnih nalog gasilstva kot sestavnega dela varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. S sprejemom tega zakona bo omogočeno, da bodo imele gasilske zveze z zakonom določene pristojnosti in da bodo lahko vplivale na načrten in usklajen razvoj ter opremljanje in usposabljanje prostovoljnih gasilskih enot. V skladu s temeljnim ciljem in navedenimi načeli organiziranja in delovanja gasilstva kot pomembnega dela sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami so s tem predlogom zakona oblikovane najpomembnejše rešitve za spremembe in dopolnitve zakona o gasilstvu. Nekatere od njih sem v razpravi že prej navedel. Spoštovane kolegice in kolegi, opozoril bi še na nekatera dejstva, ki se mi zdijo zelo pomembna in ki jih predlagani zakon ustrezno rešuje, zaradi česar bomo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tudi podprli predlagani zakon. Prostovoljna gasilska enota, ki organizira prostovoljno gasilsko društvo, mora imeti predpisano število gasilcev, določeno z merili za organiziranje in opremljanje gasilskih enot. Tako se najmanjše število gasilcev, ki jih mora imeti gasilska enota, ne bo več določalo z zakonom, kar bo omogočilo ustreznejše prilagajanje organiziranosti gasilstva dejanskim potrebam in možnostim v občinah. Tudi gospodarske družbe, zavodi in druge organizacije, v katerih obstaja povečana nevarnost požara in eksplozije, morajo organizirati lastno gasilsko službo. Z državnimi načrti zaščite in reševanja za nekatere vrste nesreč je predvideno tudi aktiviranje gasilskih enot. Zelo me veseli, da bo zakon prispeval tudi k enotni ureditvi statusa poklicnih gasilcev na območju celotne države. Zlasti status gasilcev v poklicnih gasilskih enotah je bil doslej različno urejen. Na podlagi aktivnosti uprave Republike Slovenije za zaščito in reševanje in sindikata poklicnih gasilcev so se že doslej na podlagi zakona o javnih uslužbencih in zakona o sistemu plač v javnem sektorju uskladila nekatera pomembna vprašanja, kot so orientacijska delovna mesta in nazivi, dodatki za delo v manj ugodnih delovnih pogojih, dodatek za nevarnost in posebne obremenitve. Pripravlja pa se katalog delovnih mest in podobno. Določbe zakona, ki urejajo delovnopravna vprašanja, povezana z naravo, organizacijo in potrebami gasilske službe, bodo načrtno in usklajeno urejanje teh vprašanj pomembno pospešile. Spoštovane kolegice in kolegi, glede na vse našteto poslanska skupina Slovenske demokratske stranke podpira sprejem zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu ter predlaga, da ga državni zbor sprejme ter s tem omogoči ureditev problematike gasilske dejavnosti v Republiki Sloveniji.
Hvala. Sledi predstavitev poslanske skupine Socialnih demokratov. Kolega Aurelio Juri, izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! 12 let je mimo od sprejetja veljavnega zakona o gasilstvu. In tudi v naši stranki Socialni demokrati menimo, da je to dovolj dolgo obdobje, da se preverijo njegovi učinki, ugotovijo pomanjkljivosti in pripravijo izboljšave. Predlog le-teh je torej danes na naših klopeh. Vlada jih je pripravila, sprejela in sprožila je ob tem tudi malce vroče krvi v gasilskih vrstah, tako poklicnih kot prostovoljnih, ki se ob samem startu niso povsem videle v predlaganih rešitvah. A so bile tokom razprave strasti pogašene, vsaj kolikor smo zaznali in razumeli v naši stranki. Gasilska zveza Slovenije, sindikat oziroma združenje poklicnih gasilcev, poznavalci razmer v gasilstvu in posamezna gasilska društva so podali vrsto pripomb in predlogov za amandmaje, s katerimi bi odpravili še tiste pomisleke in bojazni, ki onemogočajo, da bi bili pripadniki gasilskih poklicnih in prostovoljnih enot, pa za pogoje dela, za njihovo varnost in za varnost koristnikov njihovih uslug gre, povsem zadovoljni. Te pobude smo v poslanski skupini Socialnih demokratov povzeli in preoblikovali v amandmaje, s katerimi smo želeli in želimo, da se uvede standard požarnega pokrivanja, na podlagi katerega naj se zagotovi učinkovit in kakovosten nadzor nad izvajanjem javne gasilske službe. Da država prevzame v celoti financiranje tistih dejavnosti gasilstva, ki je v državni pristojnosti oziroma se opravlja na infrastrukturi, ki je v lasti in pristojnosti države, opravljajo pa gasilske enote, ki so pooblaščene za izvajanje občinske javne gasilske službe. Da se s strani države zagotovijo sredstva za zavarovanje in preventivne preglede operativnih gasilcev, da se predlagane globe za delodajalca, ki svojemu zaposlenemu operativnemu gasilcu onemogoči ali otežuje odhod oziroma izostanek z dela zaradi intervencije, znižajo, ne da bi gasilcu samemu seveda oteževali zaposlovanja. In nenazadnje, da se status operativnega gasilca celovito uredi. Žal so tako predlagatelji zakona, kot večina na pristojnem odboru, ocenili, da so bili amandmaji nepotrebni in so jih zavrnili, razen enega. To v poslanski skupini Socialnih demokratov obžalujemo, a kljub temu zakonu ne odrekamo podpore, zagotovo prinaša precejšnje izboljšave, ki bi bile še boljše. Če boste našima amandmajema, ki jih imate danes na klopeh, pritrdili. Vsekakor se morajo pogovori med vlado in gasilsko stroko ter operativo nadaljevati, da se poiščejo in najdejo zadovoljivi odgovori na vsa še odprta vprašanja. Hvala.
Hvala. Sledi še predstavitev poslanske skupine Nove Slovenije. Poslanec Drago Koren, izvolite.
Spoštovani predsedujoči! Gospod minister, kolegice in kolegi poslanci! Lep pozdrav tudi v mojem imenu. V poslanski skupini Nove Slovenije - krščansko ljudske stranke predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu podpiramo. Gasilstvo ima v Sloveniji zelo bogato tradicijo. V zadnjih letih prerašča v splošno reševalno službo. Kako pomembna je ta splošno reševalna služba, se je velikokrat pokazalo, lahko rečem v vseh letih do sedaj. In tudi v letošnjih julijskih in avgustovskih neurjih in poplavah, ko se je gasilstvo res izkazalo kot dobra in učinkovita reševalna služba. V poslanski skupini smo prepričani, da bi bila škoda bistveno večja, v kolikor ne bi bilo hitrega in učinkovitega posredovanja gasilcev. Temeljni cilj predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu je omogočiti nadaljnji razvoj gasilstva ter povečati usklajenost, racionalnost in učinkovitost izvajanja operativnih nalog gasilstva, kot sestavnega dela varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. V Sloveniji imamo okoli 600 poklicnih gasilcev, 20.000 prostovoljnih gasilcev, ki opravljajo naloge splošne reševalne službe. V preteklih letih je prišlo do ločevanja med poklicnimi in prostovoljnim gasilstvom, kar po našem mnenju ni bilo dobro. S spremembo zakona o gasilstvu se skuša v največji meri povezati prostovoljni in poklicni del gasilstva, izboljšati rešitve za opravljanje javne gasilske službe v občinah, umestiti tudi delovanje gasilskih zvez v celotno organizacijo gasilstva ter urediti nekatera posebna vprašanja poklicnega opravljanja gasilske službe. Nov zakon daje formalno vlogo občinskim gasilskim zvezam, saj so na svojem področju s tem, ko dajejo mnenje k letnim programom usposabljanja in opremljanja enot prostovoljnih gasilskih društev, odgovorne za enakomerno in primerno usposobljenost in opremljenost na območju celotne občine. S predlaganim zakonom je zagotovljeno, da se operativnih gasilskih nalog ne more opravljati kot pridobitno dejavnost. V praksi se namreč glede na to že pojavljajo posamični poskusi, da bi se v okviru varovanja premoženja tržilo tudi opravljanje nekaterih operativnih nalog gasilstva. Izvajanje gašenja, reševanja in drugih nalog je za prizadete in ogrožene v načelu brezplačno, razen v primerih, kadar je posredovanje gasilcev potrebno zaradi naklepno ali iz velike malomarnosti povzročenih nesreč. V poslanski skupini Nove Slovenije - krščanske ljudske stranke smo veseli, da je v zakonu zapisano, da je gasilstvo humanitarna dejavnost. To se še posebej odraža v prostovoljnih gasilskih društvih, kjer njihovi člani žrtvujejo ogromno prostega časa za delo v gasilskih društvih. Naj končam to predstavitev z razmišljanjem o posebni vlogi prostovoljnih gasilskih društev, ki pa ni zapisana v zakonu. Ta društva so v marsikaterem kraju Slovenije tudi središče kulturnega, športnega in družabnega življenja kraja. Za marsikateri kraj je ta vloga gasilskih društev pomembnejša od zakonsko predpisanih nalog. Torej poslanki in poslanci Nove Slovenije - Krščanske ljudske stranke bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala vam. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bom vodil na podlagi pregleda amandmaja z dne 26.9. letošnjega leta. Prehajamo na razpravo o amandmaju k 4. členu. Zato dajem v razpravo 4. člen in amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Kdo želi besedo? Poslanec Veber, izvolite.
Hvala za besedo. 4. člen sicer oziroma sam 5. člen tega zakona, dopolnjenega predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu govori o pojmih in o njihovem pomenu. Ugotavljam, da v obdobju, ko je zakon nastajal, ni bilo niti s strani Gasilske zveze Slovenije niti s strani predlagatelja vložene dovolj energije v to, da bi opredelili tudi status operativnega, prostovoljnega gasilca. 4. točka govori o tem, da je operativni gasilec oseba, ki poklicno ali prostovoljno opravlja operativne naloge. Oboji pa morajo izpolnjevati zelo zahtevne pogoje, predpisane psihofizične, zdravstvene zahteve ter strokovno usposobljeni morajo biti za opravljanje vseh teh zahtevnih nalog. Naloge pa so vse zahtevnejše. Ta amandma ne obvezuje pravzaprav nikogar niti same zavarovalnice, da bo znižala zavarovalno premijo niti predlagatelja, da bo oblikoval in kar takoj začel odpisovati določene davke ali kaj podobnega. Daje pa usmeritev za to o kakšni smeri bi morali razmišljati, če želimo urediti status operativnega prostovoljnega gasilca. In prav je, da se na ta nerešen problem v zakonu o gasilstvu, ki ga danes obravnavamo, tudi opozori in vsaj z neko simboliko zapiše v člen, ki govori o pojmih in o njihovem pomenu. Delo, ki bo sledilo temu, da se uredi status prostovoljnega gasilca, mora slediti tudi v tem obdobju po sprejemu tega zakona. Kajti to, da govorimo o tem, da imamo 135. letno tradicijo prostovoljnega gasilstva v Sloveniji, je lepo slišati. Je pa hkrati tudi obvezujoče. Vendar žal iz zakonodaje ne izhaja dovolj veliko zavedanje, da bi ta status začeli tudi konkretno urejati. S sprejemom tega amandmaja državni zbor lahko vsaj simbolno zapiše v ta zakon, da se zaveda tega problema in da pričakuje v nadaljevanju, tako na področju sprejemanja zakonodaje s področja zavarovalništva, s področja gospodarskih družb, davčne zakonodaje, regionalne zakonodaje in ne samo na področju zakonodaje, ki ureja financiranje občin, torej, da na vseh teh področjih začne reševati in iskati rešitve za to, da se čim bolj konkretno doreče status operativnega gasilca oziroma odnos med operativnim gasilcem in delodajalcem, kjer je tak prostovoljec zaposlen. Mislim, da s sprejemom tega amandmaja lahko državni zbor opozori tako predlagatelja, torej vlado, kot tudi gasilsko zvezo v Sloveniji, če govorimo o krovni organizaciji, da ta problem še ni ustrezno rešen in da v nadaljevanju resnično pričakujemo več konkretnih rešitev. Hvala.
Hvala. Preden dam besedo naslednjemu, bi rad zaprosil vse poslanke in poslance, da izklopijo mobilne telefone ali vsaj zvok. Na naših službenih telefonih je to možno narediti s pritiskom na gumbek C, zato prosim, da ta navodila upoštevate, kot tudi upoštevate tablo pred vhodom v plenarno sobo državnega zbora in se izognete aktiviranju telefonov. K razpravi o 4. členu je prijavljen kolega Pajk. Izvolite.
Hvala za besedo. Če podrobno pogledamo ta amandma, ugotovimo, da v bistvu niti ni slab. Verjamem, da je predlagatelj dobronamerno predlagal amandma k 4. členu. Pa vendar, ko pravim če še enkrat podrobno pogledamo, vidimo, da rešuje le en segment med delodajalcem in operativnim gasilcem. Evropska praksa na tem področju je pa taka, da se uvajajo zavarovanja oziroma da se izboljšajo ti zavarovalniški sistemi v gasilstvu nasploh. Zakon je usklajen tudi med sindikatom na eni strani in zvezo na drugi strani. Tako da ne vidim, da bi bilo treba ta amandma podpreti. Iz preprostega razloga, ker že sam predlagatelj zakona skozi cel zakon nekako sistemsko spodbuja in bo spodbujal zaposlovanje gasilcev. Hvala.
Hvala. K besedi je prijavljen še poslanec Jerič. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, poveljnik republiškega štaba civilne zaščite, spoštovane poslanke in poslanci! Govoril bom kar o obeh amandmajih, ki ju je vložila poslanska skupina Socialnih demokratov. Mislim, da oba amandmaja opozarjata na določene probleme, ki jih je treba urediti pri statusu operativnega prostovoljnega gasilca, tako odnos med delodajalcem in gasilcem kot tudi ostale stvari. Res je, da so ta opozorila na mestu. Vendar pa te rešitve ne sodijo v zakon o gasilstvu. Prav pa je, da opozorimo na te stvari in seveda naložimo vladi, ko se bo pripravljala druga področna zakonodaja, da te statuse tudi uredi. Meni je žal, da nismo uspeli v obravnavo spraviti oba področna zakona, tako spremembe in dopolnitve zakona o gasilstvu, kot seveda tudi spremembe in dopolnitve zakona o požarnem varstvu. Če se prav spomnim, smo leta 1993, 1994 ta dva obravnavali kot dvojčka v parlamentu in jih tudi sprejeli. Pomembne spremembe nas tudi čakajo še na področju sistemskega zakona, to je na področju zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Jaz bi rad tudi na dve, še na tri druge stvari opozoril, ki tudi izhajajo iz opozoril iz teh dveh amandmajev. To je področje financiranja požarnega varstva oziroma gasilstva. Saj iz podatkov vidimo, da lokalne skupnosti namenjajo po mojem mnenju premalo denarja za področje požarnega varstva. Iz podatkov, ki so znani za leto 2004, to je iz poročil P1, ki jih občine pošiljajo mesečno na ministrstvo za finance, je razvidno, da kar 154 občin namenja, če gledamo na občana, manj sredstev, kot je neka povprečna vrednost. Ta povprečna vrednost je približno 2 158 tolarjev na prebivalca. Kar 154 občin omenja manj sredstev za delovanje gasilske organizacije znotraj lokalne skupnosti. Po mojem bo potrebno na ta vprašanja, ki so izpostavljena, tako v amandmajih kot seveda tudi na področju financiranja, opozoriti vlado in jih pri pripravi sistemske zakonodaje za področje financiranja lokalnih skupnosti tudi ustrezno urediti skozi primerno porabo in seveda zagotoviti tudi namensko porabo tudi sredstev. Eno je, da rabimo usposobljene gasilce. Za to rabimo denar. Drugo pa je, da rabimo tudi opremljene gasilce. Zato so potrebna kar velika vlaganja znotraj posameznih gasilskih enot oziroma lokalnih skupnosti. Opozoril bi pa še na en problem, ki izhaja iz sprememb in dopolnitev tega zakona. To je na problem organiziranosti gasilskih enot v Sloveniji. Poglejte, če smo znali oziroma je minister predpisal kriterij in merila za ustanovitev gasilskih enot znotraj zavodov, gospodarskih družb in seveda še kje, potem mislim, da bi se morali lotiti, ne samo država, ampak tisti, ki delajo na strokovnem področju, gasilska zveza, lokalne skupnosti, tudi organiziranosti gasilstva v občinah, oziroma lokalnih skupnosti. Zakaj to govorim? Imamo sila različno organiziranost gasilerije po lokalnih skupnostih. Moja ocena je, da osnova mora biti požarna ogroženost znotraj lokalne skupnosti. Mora biti operativni načrt in seveda na podlagi tega tudi določena organizacija gasilskih enot. Ker če se tega ne zavedamo, potem sta v določenih okoljih, znotraj posamezne vasi dve gasilski društvi in seveda to je pritisk na javna sredstva. To je pritisk na javna sredstva, tako lokalna kot državna. Jaz mislim, da bo potrebno enkrat ugrizniti v to kislo jabolko in določiti organiziranost gasilskih enot po Sloveniji na podlagi požarne ogroženosti, na podlagi kriterijev in meril in to tudi potem sfinancirati ter s tem zagotoviti dobro opremljeno in usposobljeno hrbtenico sistema zaščite in reševanja. Hvala lepa.
Hvala vam. K besedi vabim poslanca Hrovata.
Hvala lepa za besedo. Že sam minister je v uvodnem nastopu lepo obrazložil stališče ministrstva do teh predlaganih amandmajev s strani Socialnih demokratov. Pa bi še sam dodal nekaj. In sicer, v četrti točki 5. člena je opredeljen pojem operativni gasilec, in sicer, da je to oseba, ki poklicno ali prostovoljno opravlja operativne naloge gasilstva, izpolnjuje predpisane psihofizične in zdravstvene zahteve in je strokovno usposobljena za opravljanje teh nalog. Torej, zakon operativnega gasilca ne opredeljuje z vidika njegove zaposlitve. Ta amandma nikakor ne sodi v sam kontekst tega zakona. Je pa ta zakon lahko rečemo dober temelj, ki ga je potrebno nadgraditi z novelami zakona, katere je že minister prej omenil, in sicer zakon o financiranju občin, zavarovalniški sistemi, davčni sistemi. Nikakor pa to ne moremo uvesti v ta zakon.
Hvala. K besedi je prijavljen poslanec Janc. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči in spoštovani minister, gospod, kolegice, kolegi! Tale dva amandmaja, če lahko skupaj v poslanski skupini SD, zato zadeva spije vodo, se fino sliši, fino se tako, bi rekel, čuti. Jaz bi ga tudi na nek način podprl. Ampak vendarle, kot je kolega pred mano rekel, žal to ne sodi v to zgodbo, to sodi v neko davčno zgodbo, davčno stvar, kjer bi se morali tovrstna delovna mesta, tovrstno področje morda posebej opredeliti. Kajti v gasilstvu sem zelo vesel, da je v tej dvorani taka enotnost. Vsi podpiramo in to mi je zelo všeč. Da vsaj ta točka, ki nas ne razdvaja, da smo vsi kot eno, en obrušen orkester. Torej, gasilec je v slovenskem prostoru izjemnega pomena, v vsaki občini, v vsaki krajevni skupnosti in za državo tudi izjemno pomembna stvar, ki jo v vsakem trenutku kot župan in poslanec začutim v svojem prostoru, pa bodisi je to gasilska veselica, športno tekmovanje, družaben dogodek ali suša ali neurje ali poplava ali potres. Ta prvi, v prvih vrstah so vedno gasilci. Prihajam iz Posavja, prihajam iz Sevnice, kjer smo imeli katastrofo 21. avgusta in če ne bi imeli teh gasilcev, bi bila katastrofa še bistveno, bistveno hujša. Kajti takrat se je pokazala kako rabimo te gasilce, kako jih potrebujemo, kajti to so temelj zaščite in reševanja v Sloveniji in v vsaki občini. In tega Evropa nima, Amerika pa sploh ne, gospodje. Kaj je doli bilo? Se spomnite zgodbe okoli tistih stvari? In zato moramo biti ponosni na to stvar. Mislim, da je prav, da je ta korak država in ta vlada naredila. Kljub številnim pred letom sedaj pripombam pa žal nismo bili uslišani gasilci. Niso bili, tokrat so. In mislim, da je po moji oceni in po sodelovanju z gasilskimi zvezami in samimi gasilci velik korak narejen. 100% pa zadovoljstvo še vedno ni. Moram jaz kar napovedati. Verjetno ga tudi še ne bo. In tisti korak, kot je prej kolega Juri rekel, treba bo nadaljevati pogovore, razgovore v tem smislu, da morda še kakšen korak naredimo v tem smislu, da tem gasilcem v Sloveniji naredimo tisto, kar jim gre. In nenazadnje, to prostovoljstvo počasi izginja. V gasilstvu ne, tu ostaja trdno. 135-letna tradicija in število gasilcev, kot jih je v Sloveniji, je po mojem temelj tudi te naše družbe, vsake lokalne skupnosti. Je pa res, da nekatere občine tu še malce "škrtarijo" in ne dajejo primernega deleža za svojo lokalno skupnost. Nekatere več. In tisti, ki imajo več, imajo zagotovo tudi bolje usposobljeno gasilstvo, boljšo opremo in so bolj uspešni. V Sevnici je to na primernem nivoju in bomo še naprej, tudi zaradi zadnjih izjemno pozitivnih izkušenj, še več denarja namenjali za to področje. Da bo le-to ustrezno v primeru takšnih in drugačnih, upam, da ne kar naprej stalnih katastrof, kot je suša, kot so poplave, kot so druge nezgode v našem prostoru, kajti tega je bilo do sedaj v Sevnici in Posavju že dovolj. Tako da sem zelo zadovoljen s to razpravo. Bom zelo vesel, ko bomo ta zakon podprli, da končno dobijo gasilci tisto mesto, za katero že več let trkajo na slovensko vlado, pa niso bili uslišani. Sedaj bodo končno uslišani in uslišale jih bodo tudi slovenske občine in pokazale tudi s tem zakonom večji posluh do slovenskih gasilcev v lokalnih skupnostih. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? Kolega Bajc.
Hvala, gospod podpredsednik. Kot sem že uvodoma povedal, ko sem predstavljal stališče Slovenske ljudske stranke, ocenjujem, da je zakon dober. Tudi oba amandmaja, ki ju predlagajo kolegi Socialni demokrati, sta, tako kot so predhodniki rekli, všečna in opozarjata na problem, ki se pojavlja pri delovanju vseh oblik prostovoljnosti, ko eventualno delodajalec ovira udeležbo na taki prostovoljnosti. Recimo, enaki problemi se pojavljajo pri krvodajalcih. Marsikateri krvodajalec mora vzeti dopust zaradi tega, ker v delovni organizaciji ni urejeno, da bi bila to plačana odsotnost z dela. Mislim, da je kolega Jerič omenil, da bo zadevo treba urediti. In upam, da bomo tudi takrat s strnjenimi močmi, tako kot danes, ko se pogovarjamo o tem zakonu in ko smo enotni, našli rešitev, da bo takrat, ko se bo sprožila sirena kot signal na pomoč, tisti, ki je operativni gasilec, lahko zapustil svoje delovno mesto brez strahu, da za tisti dan ne bo dobil plačila oziroma da se mu ne bo celo še kaj hujšega zgodilo.
Hvala. Besedo ima poslanec Anderlič.
Ne gre tu za to, ali bi bil amandma všečen ali ne. Gre za to, da je treba pogledati, ali je mogoče ta amandma na tak način vgraditi v ta člen. Čeprav moram reči, da sem zadovoljen, da se na to opozarja. Predvsem zaradi tega, ker sta ministrstvo in vlada preradikalno in pregrobo posegla v 31. člen, ki pa govori o kaznovanju. Potem smo ga na odboru popravili. Izražena je bila resna skrb med prostovoljnimi gasilci. Bila je vrsta sestankov na to temo, da pravzaprav ne bodo mogli dobiti zaposlitve ali pa se bo vsak izogibal zaposlovanju prostovoljnih gasilcev, če bodo ti odsotni, ali pa bodo kaznovani, če se, recimo, ne bo mogoče ravno tako odzvati, kot bi prostovoljni gasilci želeli. V zvezi s tem amandmajem, ki pa gre v drugo smer, torej, da bi dobili ti delodajalci celo neke olajšave, pa mislim, da bo resnično treba pogledati širše. Pri vseh zadevah, ko je govora o humanitarnih zadevah, imamo pravzaprav to isto temo. Kako tistim, ki namenjajo sredstva, ki namenjajo svoj čas, ki namenjajo pač več pozornosti tem zadevam, da bi bili za to stimulirani oziroma, da bi se to poznalo pri njihovih obremenitvah predvsem, ko govorimo o davkih? Ne znam ga umestiti v ta člen, v ta amandma. Predvsem, ker ne vem, kaj, kako naj se znižajo, v kakšnem obsegu, do katere mere zavarovalne premije. Niti ne vem, kakšne davčne olajšave se pri tem mislijo ali pri dobičku ali pri dohodnini ali pri ne vem kje. Zato imam težavo, ne gre za to. Jaz seveda zagovarjam, da bi morali vsi, ki se ukvarjajo s humanitarno in človekoljubno dejavnostjo, imeti neke prednosti, ampak to seveda v zakonu o gasilstvu na ta način ne gre. Je pa pomembno, da govorimo o tem, da bo ministrstvo zares se začelo s tem ukvarjati in pripravilo kakšno rešitev. Saj to ni od včeraj. Ta diskusija je dolga toliko časa kolikor se ta državni zbor ukvarja s temi vprašanji. Konkretnih predlogov pa tudi pri zakonu o odpravi naravnih posledic naravnih nesreč itd. nismo uspeli kjerkoli drugje. O drugem amandmaju bom kasneje govoril, ker se mi zdi, da tam ne glede na to, da smo zmanjšali kazni, je stvar pregroba in preveč zavezuje, preveč nalaga delodajalcem in tistim, ki so seveda neposredno udeleženi. Kot sem rekel, rade volje bi ta amandma podprl, če bi mi predlagatelji razložili, kako si predstavljajo te rešitve tako pri zavarovalniških kot tudi do ostalih predpisih.
Hvala. Besedo ima poslanec Koren.
Hvala. Tudi jaz ocenjujem, da sta predlagana amandmaja dobronamerna, vendar mislim, da obrazložitev, ki jo je dal gospod minister, se mi zdi, da kar vzdrži. Jaz mislim, da tu zadeve, kar se tiče operativnih gasilcev, ki so zaposleni v podjetjih, in težavah, ki pri tem izhajajo vsaj v našem okolju, kolikor poznam stvari, tu vsaj za enkrat ni težav, se pravi, da gasilska društva zelo dobro sodelujejo z gospodarstvom v našem okolju. Moram povedati, da če bi bila gasilska društva odvisna samo od denarja občin in države, bi bila kar precej slabše opremljena, kot so. Naša podjetja kar precej sredstev namenjajo predvsem za opremljanje gasilskih društev. Sama društva pa vem, da dobro skrbijo za usposobljenost in za izobraževanje. Jaz upam, da bo tak odnos podjetij do gasilskih društev ostal in da tudi zaposleni gasilci ne bodo imeli kakšnih težav z odhodom na intervencije. Je pa mogoče potrebno razmišljati tudi o drugi stvari, se pravi, teh prostovoljnih operativnih gasilcev imamo kar precej in bi mogoče kakšna racionalizacija se lahko izvedla glede pozivanja na same intervencije. Verjetno bi se dalo pozivati gasilce, ki so prosti. To v današnjem sistemu tehnike ni noben poziv, da se ne pozivajo celotne enote, ampak da se pozivajo potrebne enote in tisti, ki so prosti. Tudi na ta način bi se verjetno dalo določene stvari tukaj izboljšati v tem smislu, da delodajalci ne bi trpeli škod zaradi odsotnosti gasilcev. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? Kolega Veber.
Hvala za besedo. Še enkrat bi rad poudaril namen tega amandmaja. Seveda bi bilo veliko lažje amandma pisati, če bi bilo več členov odprtih. Žal je bilo zelo malo členov amandmiranih. Če poskušam samo odgovoriti kolegu Pajku, da ni evropsko usmerjen ta amandma. Tam govorite o tem, da se naj bi skozi zavarovalništvo reševal problem gasilstva. In v vsebini tega amandmaja je to tudi zapisano. Gre za to, da se delodajalcu znižajo zavarovalne premije, tako da sledimo tudi tej evropski usmeritvi, ki napotuje na zavarovalnice. Kolegu Jeriču, da ne sodi v zakon o gasilstvu. Zagotovo sodi status operativca, prostovoljnega gasilca v ta zakon in tudi odnos med delodajalcem in med prostovoljnim gasilcem je že sestavni del tega zakona. Žal samo pri kazenskih določbah. Tako, da je to, tudi že zaradi tega, ker je to v kazenskih določbah, je smiselno urediti v poglavju, ki govori o pojmih. Glede kolega Hrovata, ki ravno tako pravi, da ne sodi ta amandma v kontekst zakona. Samo ponovim. Sodi v kontekst zakona že zaradi tega, ker ta zakon ureja odnos med delodajalcem in prostovoljnim gasilcem-operativcem, vendar poudarjam, samo na kazenskih določbah, ne pa tudi na stimulativnih določbah, da ta prostovoljec dobi zaposlitev, da je neka večja varnost v gospodarski družbi in ne nazadnje tudi v okolju samem, kjer tak prostovoljec deluje, o tem pa ta zakon zagotovo zelo veliko govori. In prav je tudi kolega Anderlič ugotovil, da sicer se pogovarjamo o zavarovalništvu in o davčnih olajšavah, vendar ne govorimo o tem, kako se naj bi to urejalo. V razlagi, ki smo jo zapisali k temu amandmaju, smo napisali, da navedeni pojem in njegov pomen daje usmeritev za ureditev stimulacije delodajalcev za zaposlovanje operativnega gasilca prostovoljca. Torej nikakor ni namen tega amandmaja, da je že v zakonu o gasilstvu dorečeno, na kakšen način se naj bi urejale zavarovalne premije, davčne olajšave. To prepuščamo področni zakonodaji, tako na področju zavarovalništva, gospodarskih družb, davčne zakonodaje. Opozarjam pa na to, kar sem že v uvodu opozoril, da bo premalo, če bomo to vprašanje reševali zgolj in samo pri reševanju financiranja občin. Tam tega problema zagotovo ne bomo uspeli doreči, ker bomo verjetno da ugotavljali podobne ugotovitve kot pri tem zakonu, da občina ni pristojna za to, da posega v davčno zakonodajo na področju države, gospodarskih družb in podobno. Skratka, ta amandma samo napotuje v to in usmerja predlagatelja zakona, da v bodoče, ko bo pripravljal navedene zakone, to tudi upošteva. Hvala.
Hvala. K besedi se je prijavil kolega poslanec Pajk.
Hvala za besedo. Še enkrat bom poudaril, da verjamem v dobronamernost tega predlaganega amandmaja, pa vendar mislim, da je preozko usmerjen. Verjamem, da je dobronameren in da je potrebno v zakonodaji to urediti, ampak v sam ta zakon pa, mislim, da ne sodi. Hvala.
Hvala. Glede na to, da ne vidim več prijavljenih, dovolite, da izkoristim še sam možnost razprave.
Napovedujem, da v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bomo amandma podprli zgolj zaradi tega, ker kadarkoli se v naši državi zgodi naravna nesreča ali kakšna druga, žal, aktivnost, ki vsebuje aktivnost gasilcev, vedno govorimo, da moramo prej ustvariti pogoje za kvalitetno in pa boljše aktivnosti gasilcev. Ocenjujemo, da je ena izmed teh možnosti zdaj oziroma v okviru glasovanj. Zato verjamem, da dobronamernost amandmaja oziroma pozitivne usmeritve ne morejo predstavljati nevarnosti in menim, da bi bilo dobro, da državni zbor omenjeni amandma podpre.
Državni zbor pa nadaljuje razpravo k 31. členu, in sicer amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Kdo želi besedo? Poslanec Veber izvolite.
Hvala. To je ta člen, o katerem se že prej govoril. Zakon ureja odnos med delodajalcem in prostovoljnim operativnim gasilcem, vendar žal samo na področju sankcij oziroma plačevanja določenih kazni, če se izvajanje zakona o gasilstvu ne omogoči na način, kot je predvideno v vseh ostalih členih ali nekaterih členih tega zakona. S tem se resnično poslabšuje status operativnega gasilca prostovoljca. Prvič, vsak delodajalec bo zelo resno razmislil, ali bo sploh zaposlil prostovoljnega gasilca ali ne, raje ne, ker bo imel zato manj težav pri vsakodnevnem delu oziroma pri doseganju svojih lastnih rezultatov. Zato predlagamo, da se te določbe, ki so sicer smiselne, po našem mnenju pa takrat, ko ima delodajalec urejen tudi stimulativni del, če zaposli operativnega gasilca in da se začnejo sankcije izvajati šele takrat, ko uredimo tudi stimulacijo delodajalcem, zato da zaposlijo operativne gasilce prostovoljce. Izpostavil bi samo še en problem, ki je zelo pomemben po mojem mnenju. Gre za skladen regionalni razvoj. Veliko več prostovoljnih gasilcev - operativcev je pomembnih na oddaljenejših krajih in v tistih gospodarskih družbah je že tako težko zagotavljati konkurenčne pogoje in ena od priložnosti bi zagotovo lahko bila ta, da združimo interes varstva pred nesrečami, varstva pred vsemi ostalimi zadevami in humanitarnimi nalogami, ki jih opravljajo gasilci in s tem ne nazadnje tudi stimuliramo gospodarske družbe predvsem na teh oddaljenejših krajih, ker praktično ne obstajajo druge možnosti za to, da jim olajšamo njihovo delo in jih spodbudimo za to, da ostanejo tudi v krajih, ki so seveda težje dostopni, imajo možnost zaposlovanja, slabšo kadrovsko zasedbo in tako naprej. Ta amandma je po našem mnenju izjemno pomemben in iz vsega tega spektra, ki sem ga predstavil, zato pričakujem, da bo dobil seveda podporo. Hvala.
Hvala. K besedi se je prijavil poslanec Hrovat.
Hvala lepa za besedo. Tudi tega amandmaja sam ne morem podpreti, iz enega preprostega razloga, ker tudi v zdajšnjem zakonu, veljavnem zakonu je bila sankcionirana kršitev oziroma ravnanje delodajalca v škodo gasilca. Vi pa govorite, da je možno, da se bo zdaj to zgodilo. Jaz ne poznam veliko primerov oziroma če sploh je kakšen v tem času, odkar ta zakon velja, kjer so tudi opredeljene te sankcije, da se je to zgodilo, da nekdo ni zaposloval gasilca ravno zaradi tega, ker je gasilec. In na matičnem odboru smo obravnavali to temo. Gasilska zveza Slovenije je prišla z enako bojaznijo, da bi se to lahko zgodilo, ampak iz tega razloga, ker so bile globe res povišane, precej povišane. Na odboru smo jih znižali na minimalno raven, kar je še sprejemljivo. Če to vnesemo v zakon, bomo prišli do neke situacije, ko bo lahko res prišlo do oškodovanja prostovoljnega gasilca. Zato jaz mislim, da je težko z zakonom vezati izrekanje glob na neko bodočo zakonsko ureditev. Jaz temu amandmaju nasprotujem.
Hvala. K besedi je prijavljen poslanec Pajk.
Hvala za besedo. Poudaril bi, da je zakon in s tem tudi ta 31. člen usklajen med sindikati in med gasilsko zvezo, tako da ne bi posegal dodatno k temu. Dejstvo je, da je tudi dosedanja zakonodaja poznala kaznovanje v tistih primerih, ko bi bil gasilec prostovoljec oškodovan. Dejstvo je tudi, da je preveliko pravic in se lahko to vrne kot bumerang. Jaz ravno v tem vidim poanto tega predlaganega amandmaja, da če je preveliko pravic ne nazadnje to škodi tistemu, ki so mu bile te pravice dane. Pa še en razlog je, zakaj mislim, da se ne da tega amandmaja podpreti. Opira se namreč na zakonodajo, ki še ni sprejeta. Hvala.
Hvala. Želi še kdo besedo? Kolega Anderlič, izvolite.
Postavil bi pravzaprav vladi vprašanje. Na odboru smo se očitno hitro zadovoljili s tem, da so se znižale predvidene sankcije na tiste, ki so sicer v skladu z ostalo prekrškovno zakonodajo. Osnovni predlog je bil še radikalno višji in tukaj seveda nima zveze to s sindikatom in usklajenosti s sindikatom, ker gre za prostovoljne gasilce in ti nimajo s tem kaj početi. Gre pa za delodajalce. In v fazi razprav sem jaz celo spremljal, mislim, da po televiziji, ko se je minister sestal s savinsko-šaleškimi gasilci, kjer so opozarjali tudi na to, češ, da lahko zaradi tako drastično povečanih kazni, na primer, prej je bilo najmanj 200 tisoč, sedaj je najmanj 300, pa 3 milijone, pa odgovorna oseba, prej je bilo 20 tisoč, sedaj je bistveno večje. Zato me zanima, zakaj je ta tendenca tako velikega povečanja, saj delodajalec bo lahko mirne duše vprašal, ali si prostovoljni gasilec, koliko imaš obveznosti, in bo rekel, imam na razpolago tisoč prijavljenih, zakaj bi vzel ravno tebe, s katerim bom imel lahko težave, pa bom tako drastično kaznovan. Koliko je teh primerov sploh bilo in ali se je ta določba starega zakona pokazala kot slaba zaradi prenizkih kazni ali zakaj je ta težnja, ta tendenca bila že v osnovnem predlogu v to smer predlagana. O tem bom seveda še kaj rekel.
Hvala. Želi še kdo besedo? Kolega Jerič, izvolite.
Ja, če lahko, bom rekel zelo na kratko. Jaz bom podprl ta amandma. Podprl ga bom predvsem iz dveh razlogov. Ni problem, kadar je gasilec - operativni gasilec, prostovoljec pismeno pozvan na usposabljanje ali vaje. Potem lahko delodajalec, bom rekel, dobi nadomestilo in delovni proces uredi tako, kot je znotraj neke urejene firme treba voditi delovni proces. Pojavi se problem, ko gasilca, operativca, prostovoljca aktiviramo pri reševalni akciji. To se nam lahko zgodi, da bodo imele posamezne firme velike probleme pri zagotavljanju svojega delovnega procesa. Pri tako trdi dikciji, kot je tukaj zapisano, pri tako trdi dikciji se lahko zgodi, da bodo te kazni uporabljene večkrat. Mislim, da bi bilo to slabo tako za sistem zaščite in reševanja, za gasilsko službo kot seveda tudi za firmo samo.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 19. točki dnevnega reda oziroma [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Kolega Anderlič, dovolite prosim! Poglejte, vlada Republike Slovenije je prijavljena, ima 10 minut, ampak če hoče govoriti, če hoče izkoristiti, dovolite kolega Anderlič, sejo vodim jaz, ne vi, bo mogel tako, kot vsi ostali v tej hiši dvigniti roko in se prijaviti k razpravi. Upošteval bom to izključno, če tega niste vedeli. Tega niste vedeli? Ste vedeli. Potem vam ne dam besede. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 19. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.10 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Državni zbor prehaja na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O POSLANCIH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Opomnik: skupni čas razprave je 50 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Glede na to, da sem prej v dvorani videl pristojnega ministra, sprašujem državni zbor, ali želi slišati uvodno obrazložitev ministra ali to preskočimo? Minister je z nami, zato bomo dali besedo dr. Gregorju Virantu, ministru za javno upravo, za predstavitev predloga zakona o spremembah zakona o poslancih. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. S tem zakonom, ki je zelo kratek, se odpravlja nek privilegij, ki ga danes uživamo poslanci in ministri ter nekateri drugi funkcionarji in ki je v tem, da v primeru bolniške odsotnosti dobivamo nadomestilo v višini 100% plače, medtem ko zaposleni tako v javnem kot zasebnem sektorju dobivajo 80 ali 90% nadomestilo, pač odvisno od tega, kaj določajo kolektivne pogodbe posamezni dejavnosti. Zakonsko je minimum 80%, nekatere kolektivne pogodbe pa določajo 90%. Pri pripravi te spremembe smo izhajali iz ugotovitve, iz načela, da naše zdravje, torej zdravje funkcionarjev, ni vredno nič več kot zdravje drugih državljanov. To je sicer vladni predlog, vendar pa je istočasno, ko je vlada začela ta predlog pripravljati, prišla istovrstna pobuda tudi iz vrst poslancev oziroma poslanskih skupin koalicije. Zakon sedaj določa 80% nadomestilo, torej izenačuje poslance, ministre in druge funkcionarje, ki so vezani na ta zakon, z zaposlenimi v gospodarstvu. Vlada bo ta princip dosledno uveljavila tudi pri drugih skupinah, ki so privilegirane. Zakon o javnih uslužbencih je že v obravnavi v državnem zboru in ukinja ta privilegij za policijo in upravo za izvrševanje kazenskih sankcij, in potem ostane samo še zakon o sodniški službi, kjer je treba ravno tako to storiti. Druga manjša sprememba se nanaša na opravljanje pridobitne dejavnosti poleg opravljanja poslanske funkcije. Doslej je zakon dopuščal tretjinsko delovno razmerje oziroma delovno razmerje za tretjino delovnega časa, sedaj pa zakon skladno z zakonom o delovnih razmerjih dopušča delovno razmerje do ene petine. Hvala lepa.
Hvala za predstavitev. Predlog zakona je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Prosim predsednika komisije Franca Sušnika, da predstavi poročilo komisije.
Hvala lepa. Spoštovani minister, spoštovani predsedujoči! Mandatno-volilna komisija je na 11. seji dne 15. septembra 2005 opravila obravnavo predloga zakona o spremembah zakona o poslancih, ki ga je državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila vlada Republike Slovenije. Komisija je v sklopu obravnave obravnavala tudi mnenje zakonodajno-pravne službe, amandma k 2. členu predloga zakona, ki ga je vložila poslanska skupina Socialnih demokratov, ter predlog amandmaja vlade Republike Slovenije za amandma komisije, ki je usklajen z mnenjem zakonodajno-pravne službe k 2. členu predloga zakona. Naj še povem, da je kolegij predsednika državnega zbora na 32. seji 15. julija 2005 sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Na seji so poleg predstavnikov vlade kot predlagatelja sodelovali še predstavniki zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Le-ta je v svojem mnenju ugotovila in ugotavljala, da na predlog zakona z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika k predlagani spremembi nima pripomb. Opozorila pa je, da v 2. členu predloga zakona predlagana sprememba 25. člena zakona o poslancih ne zagotavlja izenačitve poslancev in drugih oseb, za katere so uporabljajo določbe tega zakona s položajem zaposlenih v zasebnem sektorju v skladu z zakonom o delovnih razmerjih, kar je predlagatelja spodbudilo, da je predlagal komisijo, da je sprejela predlagano spremembo. Predstavnik predlagatelja je predlagano spremembo dodatno dopolnil in hkrati utemeljil predlog amandmaja k 2. členu zakona, ki je potreben zaradi uskladitve s pripombami zakonodajno-pravne službe. Obravnavan je bil tudi amandma poslanske skupine Socialnih demokratov, katerega je predstavnik te poslanske skupine dodatno utemeljil. Posebej bi želel povedati kot predsednik mandatno-volilne komisije, da so v razpravi vsi sodelujoči podprli predlagani zakon, s posebnim poudarkom na tem, da ni nikakršnih opravičil in razlogov, da bi še naprej veljal ta privilegij za poslance. Na podlagi navedenega je komisija podprla zakon sam, podprla je predlog vlade Republike Slovenije za amandma za uskladitev 2. člena, ki je nastal na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe in zakon sam kot celoto. Sestavni del poročila, ki ste ga dobili tudi v pisni obliki, je dopolnjeni predlog zakona in mnenja smo bili, da je treba čim prej uresničiti tudi namen in napoved vlade, da se ta privilegij odpravi tudi pri sodnikih, paznikih in še ostalih uslužbencih, ki so trenutno deležni tega privilegija. Hvala lepa.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvo stališče bo predstavila poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Predlog zakona o spremembah zakona o poslancih in njegovo vsebino lahko razdelimo na dva sklopa oziroma dve vsebini, ki sta po eni strani med seboj ločeni, po drugi strani pa obe izhajata iz bonitet poslancev, in sicer v prvem delu, torej v višini odstotkov nadomestila plače 80 ali 100 oziroma 100 ali 80, se v Nacionalni stranki popolnoma strinjamo s predlagateljem, torej, da se izenači in s tem, da se izenači tudi zdravje med državljani, ki opravljajo druga dela, in državljani, ki opravljamo funkcijo poslanca. Radi pa bi nekaj več spregovorili o drugem delu predloga zakona, torej o drugi spremljajoči vsebini predloga zakona, torej tistega dela novele, ki govori o dopolnilni dejavnosti oziroma dopolnilnem delu posameznih poslancev. Po naši oceni je za odločitev o tej vsebini potrebno izhajati iz poslanske funkcije in njene same bonitete. Po naši oceni je potrebno, da se to področje poslancev ne izenači z ostalimi zaposlenimi, in sicer ne na škodo poslancev, ne državljanov Republike Slovenije. Po naši oceni so pogoji za opravljanje poslanske funkcije vsem jasni že pred nastopom poslanske funkcije. Predno se je kateri koli od nas odločil za kandidiranje in pozneje za nastop poslanske funkcije, je vedel za pogoje opravljanja svojega bodočega dela. Torej zavestno se je odločil, da bo opravljal funkcijo poslanca in verjetno je vedel, če je bila njegova nominacija oziroma potegovanje na volitvah resno, da bo poslanska funkcija terjala davek njegovega celotnega dela. Po naši oceni oziroma vsaj z gotovostjo lahko zatrdim, da poslanci poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke opravljamo to funkcijo in se zavzemamo za to, da je to tudi edina funkcija, ki jo poslanci lahko opravljamo. Ne samo nadomestno delo na fakultetah, zdravstvenih ustanovah, ampak po naši oceni, in to smo večkrat dokazali z različnimi predlogi zakona, trdimo in težimo k temu, da mora biti poslanec izključno poslanec. Kakršno koli namigovanje o tem, da opravljanje drugega dela do 25, 30%, da je možno, lahko z gotovostjo rečemo, da ne. Če poslanec hoče kvalitetno opravljati svojo nalogo, mora biti samo poslanec. Zato sicer delno pozdravljamo predlog vlade o omejitvi dodatnega dela nekaterih poslancev, še bolj pa bi pozdravili in z veliko večjim veseljem podprli samo idejo, če bi obveljalo, da poslanci ne smejo opravljati nobenega drugega dela. Zato s tega mesta lahko napovem, da če bo vlada Republike Slovenije prišla s tovrstnim predlogom, bomo tovrstni predlog tudi z veseljem podprli. Hvala.
Nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Besedo ima predstavnik poslanske skupine DeSUS, mag. Franc Žnidaršič. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina bo zakon podprla, kajti prav nikogar med nami, ki bi trdil naše zdravje več vredno, kot pa zdravje ostalih državljanov. Mi smo v naši stranki vedno podpirali stališče, da smo proti privilegijem. Zato je povsem prirodno, da bomo to podprli. Težava je nekje drugje, da ta zakon ne bo rešil vprašanje vseh državljanov, ki so privilegirani v tem smislu, kakor se to v javnosti govori, pač pa v tem trenutku samo poslance. Mi želimo, da bi se tudi na drugih področjih kakršnikoli tovrstni privilegij enako odpravil. Nadalje pa moram povedati, da je v javnosti ta privilegij vedno znova bil opažen in je zaradi tega najbrž tudi prišlo do te spremembe. Kakšnega drugega privilegija poslancev pa se ne obravnava. Na primer tega, da mora poslanec in mnogi in večina poslancev delati več kot osem ur, brez pravice recimo do nagrade za nadure in podobno, da je vprašanje bonitete za parkirni prostor privilegij poslanca, ki ga seveda drugi nimajo. Da se mora delno plačati parkirni prostor, da opravlja svojo funkcijo in podobno. Mislim, da je v tem smislu treba obravnavati, bi rekel, položaj, ne nazadnje tudi osebni dohodek poslanca, ki bi se hitro približal povprečni plači v državi, če bi ga preračunali na izgubljene ure, ki jih morajo poslanci opraviti pri svojem tako v državnem zboru kakor izven njega. Pa to velja za vse stranke in za vse poslance v tej državi. O tem se premalo piše, premalo govori, da je obremenitev poslancev s poslanskim delom in to funkcijo nesorazmerno velika in da potem, ko jo tako gledamo, to ni več, ne vem, kakšen privilegij. Tudi ni lepo, da se piše o nas kot o izbrancih. V resnici smo izbranci teh volivcev v tej državi, tega ljudstva. In s tem v zvezi najbrž nam pripada nagrada za to delo in seveda za opravljanje te funkcije. Mi ne soglašamo z raznimi razpravami, ki se pojavljajo vedno takrat, kadar je treba nekaj poslancem odvzeti ali ukiniti. Mi imamo nesorazmerno skromne pravice kot poslanci, če jih primerjamo s pravicami, da ne rečem tudi privilegiji, v drugih državah, ne samo Evropske skupnosti, pač pa tudi na primer držav evropskega vzhoda. Kot rečeno, mi smo za to, da se privilegij poslancem ne dajejo, ampak če taki obstajajo v državi, je treba ukiniti tudi privilegije tudi vsem drugim. V tem smislu mi zakon podpiramo in soglašamo s tem, da je sprejet v predlagani verziji. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine SDS. Poslanec Marjan Pojbič.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovana ministra, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Predlagane spremembe zakona o poslancih določajo, da se po vzoru zakona o delovnih razmerjih za poslance enako kot za ostale zaposlene v Republiki Sloveniji omeji opravljanje dopolnilnega dela največ v obsegu, ki ne presega petine polnega delovnega časa, potrebnega oziroma določenega za redno opravljanje dejavnosti, če gre za opravljanje zahtevnejših, strokovnih, znanstvenih, pedagoških ali raziskovalnih del. Drugi namen sprememb zakona o poslancih pa je uskladitev višine nadomestila plače poslancev in drugih navedenih funkcionarjev z zakonom o delovnih razmerjih in s tem poenotenje državljanov Republike Slovenije pri prejemanju nadomestila plač, ker ni razlogov za razlikovanje. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da je predlagana sprememba zakona o poslancih nujna glede na to, da takšno ločevanje v današnjem času ni več utemeljeno. Poslanci si bomo to spremembo omogočili, da se bo ta princip uveljavil tudi za druge uslužbence oziroma funkcionarje v javnem sektorju, s tem pa bodo v temelju vsem zagotovljene enake pravice iz razmerja za delodajalce. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da ni nobenih razlogov, ki bi opravičevali obstoj takšnih razlik za poslance državnega zbora Republike Slovenije in nekatere druge funkcionarje, zato bomo spremembe zakona o poslancih podprli. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine LDS, magister Borut Sajovic. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Pozdrav obema ministroma. Kolegice in pa kolegi! V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ne bomo nasprotovali predlogu tega zakona, imamo pa nekaj drobnih pomislekov, ki se pa nanašajo predvsem na sistemskost ureditve tega področja, in sicer znano je namreč, da imajo na podlagi 25. člena omenjenega zakona poleg poslancev pravico do 100% nadomestila plače tudi predsednik vlade, predsednik Republike, ministri, generalni sekretar vlade, predsednik in podpredsedniki državnega zbora, poslanci evropskega parlamenta, predsednik, podpredsednik in sodniki ustavnega sodišča, torej funkcionarji v zakonodajni in izvršni veji oblasti. Slednje pa ne velja za funkcionarje v sodni veji oblasti, saj njihovo plačo in na tej podlagi tudi nadomestilo plače urejajo posebni zakoni, kot so zakon o sodniški službi, o državnem tožilstvu in pa državnem pravobranilstvu. Seveda se pa v zvezi s tem postavlja tudi vprašanje članov komisije za preprečevanje korupcije. Zakonodajalec v posebnem zakonu namreč ni natančneje opredelil njihovega statusa, tako da ni moč določiti, ali se ravna po zakonu o poslancih. Nna primer, plačo jim določa delovno telo državnega zbora, mandatno-volilna komisija oziroma njihove strokovne službe. Predlagatelja pa opozarjamo tudi na dejstvo, da za preostale funkcionarje v drugih državnih organih velja zakon o funkcionarjih v državnih organih, ki določa, da se za njih nadomestilo določa podobno kot pa za javne uslužbence, recimo računski sodniki in pa podobno. Na podlagi tako določenih nadomestil se nam zastavlja vprašanje, zakaj bomo v Republiki Sloveniji uveljavili trojni sistem urejanja plačevanja nadomestil za funkcionarje, to se pravi, poseben zakon nadomestilo v višini 100% plače, na primer sodniki, poseben zakon nadomestilo v višini 80% plače, poslanci, in pa s kolektivnimi pogodbami nadomestilo, kot velja to za javne uslužbence. Ne glede na to, da zakon na sistemski ravni ne ureja plačevanja nadomestila za funkcionarje v vseh treh vejah oblasti in še vedno dopušča razlikovanje tudi znotraj samih vej oblasti, mu v poslanskem klubu LDS ne nasprotujemo. Od vlade pa pričakujemo, da bo skladno s tem zakonom uredila vprašanje nadomestila tudi za vse ostale funkcionarje. In da bo to, kako si funkcionarji ter poslanci predstavljamo te privilegije, za javnost še bolj plastično obrazloženo, dodajam samo to, da smo poslanci, kar se tiče bolniških dopustov, izredno vzorni v tej državi. Dobil sem podatek, in sicer, od novembra 2004 do avgusta 2005 smo opravili skupaj kar 17.820 delovnih dni in v tem obdobju vsi skupaj koristili samo 155 dni bolniških dopustov. To dokazuje, da smo ta privilegij, ki nam je bil očitan, redko ali skoraj nikoli uporabljali, zato bo tudi prihranek za državni proračun minimalen, približno takšen, kot je plača enega uradnika, ki pa se na nekaterih ministrstvih v zadnjem času tudi kar pridno množijo še naprej, kljub drugačnim zagotovilom in obljubam, so pa seveda učinki bolj ekonomsko-propagandne narave kot pa praktične in finančne. Vendar pa ravno zato v poslanskem klubu LDS temu ne nasprotujemo in bomo z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Socialnih demokratov. Poslanec Potrč, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana ministra! Zakon o poslancih bomo v poslanski skupini Socialnih demokratov podprli. Soglašamo namreč s predlogom, da se pravice poslancev in vseh drugih funkcionarjev, ki so vezani na naš zakon, glede višine nadomestila zaradi bolezni od delodajalca izenačijo z drugimi državljani. Soglašamo tudi, da se pravica do posebnega dopolnilnega dela z ene tretjine skrajša na eno petino. Toda, žal, vlada v predlogu tega zakona ni izkoristila priložnosti, da bi uredila še kakšno zelo pomembno vprašanje. Ni, recimo, predlagala, ureditve nezdružljivosti funkcije poslanca in župana. Ker tega ni storila, tudi poslanci nismo mogli vložiti ustreznega predloga; takšen je naš poslovnik. To posebej poudarjam, da bo jasno, da vladajoča koalicija, Demokrati, Nova Slovenija, Ljudska stranka in DeSUS, ni bila sposobna ali pripravljena ali ni dobila od vlade ustreznega predloga, da bi tudi to postala vsebina zakona. To pa pomeni, da bomo čez leto dni spet šli na županske volitve z možnostjo dvojnih funkcij, poslanca in župana. Poudarjam pa to posebej zato, da ne bomo takrat govorili, da nismo vedeli ali pa želeli ali pa imeli možnosti tega vprašanja urejati. Imeli smo ga možnost urejati. Kako bi se odločili, bi odločala večina, toda vlada enostavno te možnosti v tem primeru ni dala. Mislim, da je to slabo in da je treba to poudariti. In še eno vprašanje bo ostalo neurejeno. To je pravica in možnost poslancev, da poleg svojega poslanskega dela opravljajo poklicno, za plačilo, največ eno petino delovnega časa še druga dela. In glede tega vprašanja smo želeli poslanke in poslanci Socialnih demokratov poiskati rešitve, ki bi iz 13 let starega zakona o poslancih, ki glede tega velja, uskladili njegovo vsebino z določili zakona o preprečevanju korupcije. Ob našem predlogu, ki je želel pravico do dopolnilnega dela poslancev izenačiti s tovrstnimi pravicami drugih funkcionarjev, se je razvila po mojem prav neverjetna razprava, tudi polna dvoličnosti in sprenevedanja. Želela je namreč pokazati, kot da želimo z našim predlogom razlikovati poslance. Zaradi našega predloga poleg funkcije poslanca mnogi ne bodo več mogli delati v svojem poklicu, kar naj bi bilo škodljivo. Kot da je odpiranje teh možnosti, poleg županovanja, res dobrodošlo za odgovorno opravljanje poslanske funkcije. Ko smo ob takih razpravah predlagali, da naj pač delovno telo, ki je pristojno za to, ob soglasju vlade enostavno takšno pravico vsem izenači ali pa vsem ukine, pa ni bilo tudi nobenega odziva. Zato je pač prav povedati, da so poslanci koalicije in vlada sicer načeloma soglašali s potrebo, da se za vse funkcionarje pravica dopolnilnega dela enotno uredi, govorili pa, da naš predlog ni dober in da bo to urejeno morda kdaj kasneje. Kdaj, ne vemo, zato se nam zdi, da v teh dveh delih zakon ni dober in da je zamujena priložnost, v kateri bi se lahko o vprašanju nezdružljivosti županstva in poslanskega dela in možnosti dopolnilnega dela bolj v miru pogovarjali, kot smo se. Toda glede na uvodno ugotovitev, da je treba izenačiti pravico glede bolniške in da to pomeni le skrajšanje časa dopolnilnega dela, bomo predlog zakona kljub temu podprli. Hvala.
Hvala. Sledi predstavite stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Besedo ima poslanec magister Franc Capuder.
Hvala lepa predsedujoči, ministra, poslanke in poslanci. Namen spremembe zakona o poslancih je dvojen. Prvič. Uskladitev višine nadomestila plače poslancev in drugih navedenih funkcionarjev z zakonom o delovnih razmerjih in s tem poenotenje državljanov Republike Slovenije pri prejemanju plače. Na ta način smo mnenja, da se tudi naša država odziva na pojav v Evropskih državah, kjer je vsepovsod opaziti trend izenačevanja med splošnim in posebnim sistemom ali pa celo vključitev tega zadnjega posebnega sistema v splošni sistem socialne varnosti. V Novi Sloveniji, krščansko ljudski stranki, podpiramo predlagano rešitev. In drugič. Namen sprememb zakona o poslancih je uskladitev oziroma izenačitev določb zakona o poslancih s spremenjenim zakonom o delovnih razmerjih, predvsem v delu 13. člena, ki ne predvideva več dopolnilnega dela v obsegu tretjine polnega delovnega časa, ampak le petine delovnega časa. Na 13. člen zakona o poslancih, v katerem je predpisano, da poslanec lahko opravlja dodatno dejavnost, je poslanska skupina Socialnih demokratov vložila amandma, ki naj bi ne dovolil opravljanja strokovnih del. V Novi Sloveniji smo mnenja, da visoko strokovno delo nekega poslanca v državnem zboru ni za državni zbor nič manj moteče kot dodatno delo tistega poslanca, ki predava na fakulteti oziroma raziskuje na inštitutu. Mnenja smo, da dokler nismo zmožni in pripravljeni razrešiti nezdružljivosti funkcije župana poslanca, je nesmiselno, da iz zakona izločamo zahtevnejša strokovna opravila. Zato smo predlagani amandma na mandatno-volilni komisiji tudi zavrnili. V Novi Sloveniji - Krščanski ljudski stranki bomo spremembe zakona o poslancih podprli. Hvala.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, poslanec Jakob Presečnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini bomo predlog sprememb zakona o poslancih podprli. S tem bomo podprli izenačitev pravic pri bolniški, kar sicer menimo, da ni noben problem, ker tega velika večina ali lahko rečem tudi vsi tudi ne izkoriščamo oziroma ne prihaja do koriščenja bolniških izostankov ali pa bolniških dopustov. Kar se pa tiče tega dodatnega dela, pa bomo tudi to podprli v teh spremembah, vendar se enako zavedamo, kot že marsikateri moj predgovornik, da je tukaj še precej stvari nerazrešenih, ne dovolj dobro dodelanih, zato pričakujemo, da bomo v diskusijah v naslednjih obdobjih poslušali te stvari tudi razrešiti. Dokaz za to je tudi znana razprava in odločanje na mandatno-volilni komisiji v začetku mandata glede teh problemov in pa problemi so tudi na mnogih drugih še odprtih ali pa nepopolnoma jasnih področjih. Zato pričakujemo, da bomo v bodoče o tem zakonu še marsikatero rekli in verjetno tudi malo manj govorili vedno o privilegijih itd., ker je včasih o kakšni stvari mogoče tudi drugače reči in gledati tudi malo iz drugega zornega kota. Kot rečeno, spremembe tega zakona bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 19. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.10 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O DETEKTIVSKI DEJAVNOSTI, SKRAJŠANI POSTOPEK. Ob tem vas seznanjam, da je za skupni čas razprave predvidenih 31 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republika Slovenije. Medtem prosim poslance Slovenske ljudske stranke, da se umirijo in pustijo, da nadaljujemo s sejo. Kolega Kangler! Minister, prosim, da opravite razgovore zunaj, ker motite sejo. Hvala. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Predstavnik vlade, minister Dragutin Mate, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Sprememba zakona o detektivski dejavnosti obsega samo nekaj členov. To je še eden iz sklopa zakonov, ki jih moramo spremeniti zaradi uskladitve z zakonom o prekrških. Nekaj takih zakonov smo že obravnavali v tem mandatu in jih nekaj še moramo. Nadomeščajo se denarne kazni z globami. Pri tej spremembi smo pa izkoristili še to možnost, da smo predlagali podaljšanje konkurenčne klavzule z dveh na štiri leta. Pri proučevanju okoliščin, ko delavci, ki delajo v organih za notranje zadeve ali v nekaterih drugih službah, smo ocenili, da je primerno, da podaljšamo konkurenčno klavzulo z dveh na štiri leta predvsem iz razloga zaščite osebnih podatkov, do katerih te osebe pridejo v času svojega službovanja in bi jih lahko potem po svojem spominu na neprimeren način uporabljali v zasebni dejavnosti. Podobne rešitve so prisotne tudi v drugih evropskih državah, zato se nam zdi zelo primerno, da podaljšamo konkurenčno klavzulo. Hvala.
Hvala vam. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora, poslanko Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav ministru, kolegicam in kolegom poslancem! Odbor državnega zbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je predlog zakona o spremembah zakona o detektivski dejavnosti obravnaval na svoji 11. seji. Na seji so se nam pridružili tudi predstavniki detektivske zbornice in kot običajno tudi predstavniki zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Zakonodajno-pravna služba je poudarila, da k predlaganim določbam z vidika svojih nalog nimajo vsebinskih pripomb, z izjemo pripombe, v okviru katere je predlagatelju predlagala, da dodatno preveri, ali je predlagano zakonsko besedilo treba dopolniti s prehodno določbo v povezavi s 1. členom predloga zakona. Sicer pa je opozorila na še nekatere redakcijske popravke besedila, kar pa je predlagatelj že upošteval in na odboru tudi predlagal amandmaje odbora. Predstavnik, predsednik detektivske zbornice, je tudi predstavil svoje mnenje ter poudaril, da bi po njihovem mnenju bilo potrebno ohraniti konkurenčno prepoved v obdobju dveh let, ker se jim zdi podaljšanje konkurenčne prepovedi na štiri leta neupravičeno, češ, da s strani detektivov v preteklosti ni prihajalo do okoriščanja z informacijami. Predstavnik predlagatelja je odgovoril na izražene pomisleke predsednika detektivske zbornice, ter navedel, da omenjene zlorabe informacij niso dokazljive. Poudaril je še tudi, da se s pripombami zakonodajno-pravne službe strinjajo, zato so odboru v skladu z mnenjem te službe tudi pripravili, kot rečeno, predloge amandmajev, ki jih je odbor tudi sprejel. Člani in članice odbora dodatno niso razpravljali in ob koncu potrdili in izglasovali predlog z desetimi glasovi za in nobenim glasom proti.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvo stališče bo podala poslanska skupina DeSUS, poslanec Ivan Jelen. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospod minister! V poslanski skupini DeSUS spremembo zakonodajo o detektivski dejavnosti seveda podpiramo. Veseli smo, da bo po sprejetju tega zakona zagotovljena usklajenost zakona s spremembami, da bodo detektivi lahko opravljali naloge kot pooblaščene uradne osebe ministrstva za notranje zadeve ali obveščevalno-varnostne službe in da bodo lahko le-ti pri opravljanju svojih nalog uporabljali informacije, ki niso vsakomur dostopne. Pri svojem delu bodo tako lahko uporabile tudi posebne metode in sredstva za lajšanje njihovega uspešnega dela. V primerjavi te službe z drugimi je naše veljavno obdobje kratko, prekrški hitro zastarajo, informacije niso več uporabne. Smatramo, da je zakonodaja usklajena in primerna za sprejem. Iz poteka priprave predloga za zakonodajno proceduro je razvidno, da so pri njem sodelovale vse zainteresirane strani, tako detektivska zbornica, vladne službe kot zakonodajno-pravna služba. V kvaliteto pripravljenih sprememb zakona o detektivski dejavnosti ne dvomimo, v njem je zagotovljena usklajenost pri odločanjih o prekrških, s katerimi bodo lahko pristojni prekrškovni organi in sodišča za prekrške hitro odločali in vodili postopke o prestopkih kršiteljev tega zakona. Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o detektivski dejavnosti naša poslanska skupina ne bo nasprotovala in bo glasovala za.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine SDS. Poslanec Kovačič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister, kolegice, kolegi! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke podpira spremembe zakona o detektivski dejavnosti. Gre le za manjše spremembe sedaj veljavnega zakona. Na eni strani gre za uskladitev z določili novega zakona o prekrških, ki je začel veljati 1. januarja letošnjega leta. Druga sprememba pa se nanaša na podaljšanje roka za konkurenčno prepoved od dveh na štiri leta, ki morajo preteči od dne, ko je prosilec za pridobitev licence opravljal naloge pooblaščenih uradnih oseb v okviru ministrstva za notranje zadeve ali obveščevalno-varnostnih službah. Zdi se nam prav, da se ta rok podaljša, saj menimo, da gre za informacije, ki niso javno dostopne in jih imajo lahko le tisti, ki so znotraj ministrstva za notranje zadeve ali obveščevalnih služb bili za to pooblaščeni. Prav tako menimo, da po dveh letih takšne informacije še niso neuporabne in bi zato detektiv, ki je zaradi prejšnje pooblaščene funkcije uradno do teh podatkov prišel, le-te lahko uporabljal tudi kot zasebni detektiv. S tem pa bi prišel v ugodnejši položaj v primerjavi z drugimi detektivi, ki svojo dejavnost ponujajo na trgu. Predlagano podaljšanje na štiri leta pa je že takšno, da v tem času več ali manj podatki ali stiki, ki so bili pridobljeni v okviru prejšnjega dela na ministrstvu za notranje zadeve ali znotraj varnostno obveščevalnih služb, postanejo zaradi časovne odmaknjenosti neuporabni ali pa se njihova uporabnost bistveno zmanjša. Ker je predlagani zakon ustrezen in zadržkov zoper njegovo vsebino ne vidimo, bomo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke glasovali za sprejem tega zakona. Hvala.
Hvala. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije h govornici vabim poslanko Mojco Kucler Dolinar.
Tudi v poslanski skupini Nove Slovenije, krščansko ljudske stranke podpiramo spremembe zakona o detektivski dejavnosti, ki poleg uskladitve z zakonom o prekrških prinaša tudi spremembo obdobja konkurenčne prepovedi iz dveh na štiri leta. Ko smo v poslanski skupini ocenjevali ustreznost predlagane rešitve in se nam zdi ustrezna, smo imeli pred očmi na eni strani pravico tistega, ki želi opravljati detektivsko dejavnost, to je pravico do svobode dela, ki je navedena v 15. členu ustave, na drugi strani pa pravico tistega, o katerem detektiv zbira podatke, in njegovo pravico do varstva zasebnosti, do varstva osebnostnih pravic iz 35. člena ustave in pa tudi pravico do varstva osebnih podatkov, ki je navedena v 38. členu ustave. Pravica enega in drugega tu trčita in po mnenju naše poslanske skupine imata gotovo večjo težo slednji dve. Pooblaščene uradne osebe ministrstva za notranje zadeve in obveščevalno-varnostnih služb pri svojem delu pri opravljanju nalog pogosto pridejo do podatkov o osebnih stanjih, o razmerjih, seveda pogosto tudi z uporabo posebnih metod in tehnik. Takrat sicer upravičeno, v skladu z zakonom in ustavo, takrat gre to za dopusten poseg. To so gotovo posegi v pravice, ki so in morajo biti varovane, pravice do zasebnosti, pa tudi še nekatere druge pravice: nedotakljivost stanovanja, tajnost pisem in drugih občil, torej za posege, ki so takrat v javnem interesu. Tako pridobljene podatke uporabljati v okviru opravljanja zasebne detektivske dejavnosti pa bi nekako predstavljalo nedopusten poseg v te pravice, torej v pravico zasebnosti in osebnostnih pravic, in je ukrep konkurenčne prepovedi za določeno dobo nujen, sicer drugače ni mogoče zasledovati cilja. Namreč gola prepoved detektivu, da ne bi uporabljal podatkov, ki jih je dobil kot pooblaščena uradna oseba, bi bila neizvedljiva in je tudi ni mogoče nadzorovati. Tudi v odločbi ustavnega sodišča lahko beremo, da če tovrstne prepovedi ne bi bilo, je razumno pričakovati, da bo sicer zasebni detektiv pri svojem delu uporabil vse znanje in vedenje, ki ga ima, tako da je nemogoče preprečiti uporabo podatkov in stikov iz prejšnje službe drugače kot s prepovedjo upravljanja te dejavnosti za določen čas, v katerem podatki in stiki zastarijo in postanejo neuporabni ali pa se njihova uporabna vrednost zmanjša. Po mnenju poslanske skupine Nove Slovenije - krščansko ljudske stranke je nanovo določena doba ustreznejša predvsem v smeri preprečevanja zlorab, zato bomo predlog sprememb podprli.
Hvala. Poslanec Franc Kangler bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, spoštovane poslanke in poslanci. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo podprla spremembe zakona, zakona o detektivski dejavnosti. Prav gotovo podpiramo to spremembo, kar se tiče konkurenčne klavzule, da se z dveh na štiri leta spremeni. Konec koncev zavedati se moramo, da ponavadi detektivi prihajajo iz nekaterih državnih organov, ki so dolgo leta delovali v teh državnih organih, in država je te osebe in ljudi, ki so karkoli spoznali delo na področju pregona, raziskovanja prekrškov kaznivih dejanj, veliko denarja vložila v njih in nesprejemljivo bi bilo, kadar nekdo nekoga vzgaja, ga izobražuje, ga usposablja, da po takšnem usposabljanju, pa tudi vsak posel ima neko ceno za seboj, zapusti delo v državnih organih in se neposredno po dveh letih zaposli kot zasebni detektiv. Mi podpiramo to spremembo, čeprav smo lahko velikokrat priča prek sedme sile, preko sredstev javnega obveščanja, da detektivi velikokrat s posebnim metodami in sredstvi vdirajo v zasebnost posameznikov, čeprav je konec koncev do danes dostopno uporabljati posebne metode in sredstva samo državnim organom, in to organom v skladu s predpisom in zakonom, ki smejo na podlagi določenih odredb, odločb poseči v zasebnost posameznih subjektov. Tu pa pogrešamo velikokrat aktivnost in intenzivnost tistih v državnih organih, ki so zadolženi, da bdijo nad zakonitostjo in delom slovenskih detektivov. Tukaj pa pričakujemo tako s strani ministrstva in kot s strani vlade, da na tem področju poostri nadzor nad samim delom posameznih detektivov. Če lahko jaz kot preprosto občan ali državljan ugotovim preko sredstev javnega obveščanja, da je nek detektiv kršil zasebnost posameznika s tem, da je uporabljal posebne metode in sredstva, mislim, da je to lep primer in razlog, da smejo tisti državni organi, ki so kakorkoli zadolženi, da bdijo nad zakonitostjo detektivske dejavnosti, v takšnem primeru tudi poseči. Po statističnih podatkih bi lahko ugotovili, da so le redki takšni primeri državnih organov, ki neposredno nadzirajo posamezne detektive, ki se poslužujejo takšnih in drugačnih metod, v nasprotju z nekaterimi predpisi. Omenjene spremembe bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, poslanec Bogdan Barovič, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Kolegice, kolegi, gospod minister! V Slovenski nacionalni stranki smo pod prvo alinejo, torej uskladitev zakona o spremembah zakona o detektivski dejavnosti z zakonom o prekrških, brez dvomov in to povemo jasno in glas, da je sploh škoda obrazlagati glas, da se moramo, tudi če se ne bi hoteli, strinjati s predlaganim zakonom o spremembah. Tudi pri drugi alineji, pri bistveni spremembi, kjer gre za podaljšanje konkurenčne prepovedi z dveh na štiri leta, smo v Slovenski nacionalni stranki prepričani, da je to pošteno in fer, do ene in druge strani; do detektivske zbornice in detektivov, kot do tiste druge strani, ki je preiskovana, zasledovana itn. Ne nazadnje, če že tako radi primerjamo nekatere elemente in jih tudi izenačujemo, je logično, da če velja v gospodarstvu 3-letno obdobje konkurenčne klavzule, potem naj bi vsaj toliko veljalo v vseh dejavnostih. Pri tej pa tudi 4 leta niso odveč, zaradi tega ker gre za zelo občutljivo temo in gre za možnost, kjer v praksi lahko prihaja do velikih zlorab informacij in podatkov, ki jih je nekdo prinesel iz ene ali druge dejavnosti, ki je z detektivsko povezana, in ta zloraba informacij in podatkov lahko privede tudi do kršenja človekovih pravic, predvsem tistega, ki je iskan, preiskovan in zasledovan. Menim, da je tako zakon o spremembah zakona o detektivski dejavnosti fer in pošten do vseh, ki se lahko z določenimi klavzulami ali elementi primerjajo, in hkrati pošten tudi do vseh tistih, ki bodo postali člani te detektivske zbornice in postali tudi v funkciji detektivov. V Slovenski nacionalni stranki bomo zato zakon o spremembah zakona o detektivski dejavnosti tudi podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po končani 19. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.10 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNIH ZBIRANJIH, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Seznanjam vas, da je za skupni čas razprave predvidenih 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Minister za notranje zadeve, Dragutin Mate, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je sprememba enega člena zakona o javnih zbiranjih. Pri tem bi želel poudariti, da zakon od leta 2003 ureja pravico mirnega zbiranja državljanov in seveda ureja tudi nekatera posebna področja v zvezi s tem. Eno od teh je zagotavljanje reda na teh prireditvah, za kar je z zakonom določeno potrebna prisotnost rediteljskih služb v vseh oblikah, ki so v zakonu opisane. Predlagana sprememba zakona za zagotavljanje reda na državnih proslavah, ki jih organizira predsednik Republike Slovenije, državni zbor Republike Slovenije ali vlada Republike Slovenije - bi s tem zakonom pooblastili policijo. Ocenjujemo, da so tovrstne javne prireditve manj problematične in niso toliko ogrožene v povezavi z ogrožanjem javnega reda. Hkrati pa na teh prireditvah, v skladu z zakonom tako o policiji kot o zakonu o javnih zbiranjih, policija že opravlja določene aktivnosti, tudi v povezavi z določenimi predpisi, glede varovanja določenih objektov in oseb, ki se nahajajo na takšnih prireditvah. Zaradi tega se nam zdi primerno in predvsem racionalno, da policija prevzame tudi ta del nalog. S tem bistveno delo policistov ne bo povečano, hkrati pa dosežemo velik učinek in zmanjšamo stroške, ki so namenjeni za državne prireditve. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora, Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala lepa. Tudi ta predlog zakona o dopolnitvah zakona o javnih zbiranjih smo obravnavali na svoji 11. redni seji. Predstavnik predlagatelja, državni sekretar na ministrstvu za notranje zadeve, je tekom razprave dodatno obrazložil 2. člen predloga zakona, ki določa, da red na državnih proslavah, ki jih organizirajo predsednik republike, državni zbor in vlada, zagotavlja policija. Povedal je, da se je predlagatelj za takšno rešitev odločil predvsem zaradi velikih stroškov, ki jih mora pokriti državni proračun za določeno število rediteljev, ki jih za tovrstne proslave določi upravna enota, ob tem in ob dejstvu, da imamo v državi hkrati tudi deset tisoč policistov. Strinjal se je z oceno članov, da so le ti zelo obremenjeni, vendar vidi v predlagani rešitvi velik prihranek proračuna ter je poudaril, da gre izključno za vprašanja zagotavljanja varnosti prireditve, ne pa za vprašanje varovanja varovanih oseb, čeprav so običajno tudi le-te prisotne na tovrstnih prireditvah. Policija pa tudi že po veljavnem zakonu varuje tovrstne proslave skupaj z reditelji. V okviru razprave in glasovanja je odbor sprejel tudi svoj amandma. Sicer pa so člani odbora v razpravi povedali, da po eni strani ne vidijo posebnega razloga za sprejem predloga zakona, češ da niso zasledili nobenih varnostnih oziroma drugih razlogov, da bi v prihodnje določene državne proslave varovali že tako ali tako preobremenjeni policisti. Drugi del članov pa se je s predlogom, ki ga je posredovala vlada, strinjala. Predstavnica zakonodajno-pravne službe je v mnenju zapisala, da na predlagano besedilo predloga zakona zakonodajno pravna služba nima pripomb. Kot rečeno, je odbor sprejel svoj amandma in ob koncu tudi potrdil predlog zakona ter ga sprejel.
Hvala. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč posameznih poslanskih skupin. Prvi nas bo s svojim stališčem seznanil poslanski klub SDS, poslanec Mitja Ljubeljšek. Izvolite.
Spoštovani minister, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo vedno podpirala tiste spremembe in dopolnitve zakonov, ki bodo pripomogle k racionalnejši organizaciji in porabi proračunskih sredstev. Takšen je tudi predlagani zakon. Predlog zakona o dopolnitvah zakona o javnih zbiranjih ima v osnovi namen bolj učinkovito zagotavljanje reda na državnih proslavah, boljšo izkoriščenost kapacitet policije in tudi precejšen prihranek proračunskih sredstev, saj se s predlaganim zakonom prenašajo na policijo zakonska pooblastila, ki jih ima sedaj rediteljska služba za državne prireditve. Policija bo tako poleg zagotavljanja varnosti in drugih zakonskih nalog zadolžena tudi za zagotavljanje reda na državnih proslavah, ki jih organizirajo predsednik republike, državni zbor in vlada Republike Slovenije. Zakonodajno-pravna služba na predlog zakona ni imela bistvenih pripomb. Na odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je bil sprejet amandma odbora, ki je le redakcijske narave. Zakon je bil večinsko podprt. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo tudi na današnji seji državnega zbora predlagani zakon podprla. Hvala.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališča poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, poslanka Darja Lavtižar Bebler, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, spoštovani zbor. S prejemom dopolnitev zakona o javnih zbiranjih bo policiji dana pristojnost za zagotavljanje reda na državnih proslavah, in sicer zaradi narave tovrstnih prireditev in strukture udeležencev državnih proslav. V LDS menimo, da je takšna dopolnitev zakona nepotrebna. Zakon o javnih zbiranjih že določa, da skrbi za red na vseh shodih in prireditvah rediteljska služba, to je zadostno število rediteljev z vodjo rediteljev. Za predlagano dopolnitev ni stvarnih razlogov in po naši oceni kaže na naravo sedanje vladajoče koalicije in razumevanje oblasti. Saj vemo, o čem govorimo - o samopoveličevanju in samovšečnosti, varovanje rediteljske službe ji ne zadošča, ampak si želi, da jih varujejo kordoni policistov. Le koga se bojijo, če menijo, da jim navadni reditelji ne morejo zagotoviti varnosti? Sicer pa razumnih razlogov za takšne spremembe v borni obrazložitvi - ta obsega cele tri stavke - ni znal navesti niti predlagatelj, to je vlada. Ob upoštevanju kadrovskega deficita v policiji takšna dopolnitev pomeni nepotrebno obremenjevanje policije z dodatnimi nalogami, in sicer z nalogami, ki imajo značaj rediteljske službe in zanje policijska pooblastila niso potrebna. Za takšno spremembo ne obstajajo varnostni razlogi. V Sloveniji se vsako leto odvija veliko več prireditev, kjer je stopnja ogroženosti javnega reda in miru višja, pa policija ni obvezana zagotavljati red. Sprašujemo se, zakaj je treba to uzakoniti za državne proslave, saj do sedaj ni prihajalo do večjih kršitev, policija pa je na teh prireditvah itak prisotna, resda ne v velikem številu, saj mora izvajati druge ukrepe, ki jih zahtevajo drugi predpisi, na primer, varovanje določenih objektov in oseb, kar je v pristojnosti policije. V javnosti je bilo moč zaslediti tudi ugovore nekaterih predstavnikov policije, ki se s predlagano rešitvijo ne strinjajo. Torej, tudi poslanci LDS tega zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Socialnih demokratov. Poslanec Miran Potrč, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister! Zakon o javnih zbiranjih je bil sprejet junija 2002 in prvič dopolnjen junija 2005. Predlagatelj je že ob prvi noveli zakona v tem mandatu opravil analizo in ugotovil, da je zakon o javnih zbiranjih, ki je začel veljati 1. januarja 2003, dosegel zastavljene cilje. Namreč, da se je poenostavil postopek prijave, da se je olajšalo delo upravnim organom in da se je zaradi tega tudi povečalo število javnih shodov in prireditev, ker je bilo samo dejstvo njihovega prijavljanja in organiziranja poenostavljeno. Danes imamo pred sabo novelo, ki predvideva, da naj bi spremenili pristojnost policije na področju varovanja državnih proslav, ki jih organizira predsednik republike, predsednik državnega zbora in predsednik vlade. Varnost na teh prireditvah namreč naj ne bi več zagotavljali varnostniki oziroma rediteljska služba, pač pa policija. Mi smo ocenili, da je glede na naloge, ki jih na podobnih prireditvah policija mora opravljati, in glede na dejstvo, da bi bilo sicer varnostno službo treba posebej najemati in tudi plačevati, mogoče šteti takšen predlog za sprejemljiv in ga bomo podprli. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Poslanec Anton Kokalj, izvolite.
Določbe predlaganih sprememb veljavnega zakona o javnih zbiranjih spreminjajo zakon tako, da nekatere sedanje določbe ne veljajo za državne proslave, ki jih organizira predsednik Republike, državni zbor Republike Slovenije in vlada Republike Slovenije. Zagotavljanje reda na tem proslavah mora izvajati država kot organizator, to pa lahko zagotavlja preko organov, ki so zadolženi za zagotavljanje javnega reda, to je preko policije. Predlagatelj ocenjuje, da tovrstne prireditve ne predstavljajo povečanja ogrožanja reda, je pa potrebno izvajati ukrepe, ki jih zahtevajo drugi predpisi, kar je v pristojnosti policije, zaradi česar je smotrno pooblastila policije razširiti tudi na naloge za zagotavljanje javnega reda na tem proslavah in prireditvah. Glede na navedeno bo poslanska skupina Nove Slovenije - krščansko ljudske stranke predlog zakona podprla.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni. Začel bi s trditvijo, da smo v Slovenski nacionalni stranki prepričani, da so vse vrste javnih shodov in drugih oblik demonstriranja, ki jih omogoča slovenska zakonodaja, odraz demokratičnih sprememb, ki jih je doživela naša država. Kot take v Slovenski nacionalni stranki podpiramo seveda, če so prijavljene in ustrezno varovane, zato bomo zakon, ki je pred nami podrli. Mislimo, da je prav, da policija v okviru svojih pristojnosti take prireditve tudi varuje. S tem pa bi tudi s sprejemom tega zakona obvarovali tudi tistega, kar se pogosto dogaja, zlorabljanje dobronamernih prireditev v politične namene. Zadnji takšen primer se je zgodil v Mariboru, ko je dobronamerno prireditev izrabljala ena skupina ljudi, imenovana "izbrisani" za uresničevanje svojih lastnih političnih interesov. Verjamemo in prepričani smo, da bo sprememba tega zakona in sprejem tega zakona danes preprečila nadaljnje izkoriščanje, še enkrat poudarjam, dobronamernih legitimnih shodov, ki so odraz političnih in demokratičnih sprememb v naši državi, zato bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine DeSUS, poslanec Vili Rezman. Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem. Sedaj smo priča ene izmed točk dnevnega reda današnje seje, ki bo relativno kratka, kar pa ne govori o tem, da je povsem nepomembna. Pričakovati bi sicer bilo, da bomo skorajda soglasno podprli takšne točke dnevnega reda, pa se je pokazalo, da ni tako. Naša poslanska skupina, poslanska skupina DeSUS, bo ta zakon podprla. Rada bi pa opozorila na dve stvari, ki se sedaj tukaj razkrivata. Prva je ta, da želimo opozoriti, da bi bilo dobro, danes je bilo na to že opozorjeno, da se ne bi posamični zakoni tako zelo hitro in v kratkih intervalih spreminjali, ker to pač zlasti za tiste, ki organizirajo javne prireditve, najpogosteje so pa to ljubiteljska društva, te spremembe niso tako hitro sprejemljive niti jih ne opazijo. Zaradi tega je morebiti potem manjša transparentnost, kaj in kako je potrebno storiti, in seveda tudi deloma verjetno manjša pravna varnost, ker ljudje v društvih ne uspejo vsega tega spremljati. Drugo opozorilo gre pa v to smer, da je problem številnih prireditev, ki jih omenjamo in ki skrbe zato, da bi velika večina ljudi pri nas imela možnost koristno izkoristiti prosti čas, da bi na teh prireditvah lahko ohranjali kulturno, narodno in drugo dediščino, da bi lahko na teh prireditvah skrbeli za svoje fizično in drugo zdravje. V mislih imam subjekte, ki organizirajo, društvene subjekte, ki organizirajo te prireditve, da bi seveda tudi o njih spregovorili. Kajti zahteve po tem, kako je treba in na kakšen način varovati z rediteljsko službo posamične prireditve, pač pomenijo ne samo za državo, ampak tudi za društva veliko finančno obremenitev. In če bomo z dodatno reglementacijo in z dodatnimi finančnimi obremenitvami kar naprej še nadaljevali, se utegne zgoditi, da bodo društva opustila ta interes ali pa, če ga bodo tudi imela, ne bodo imela možnosti za izvajanje tovrstnih programov. Sicer pa mi sodimo, da je prav, da se policiji da ta pristojnost, ki je namenjena v tem predlogu za spreminjanje tega zakona, zato ker pač gre za večjo racionalnost, gre za zmanjševanje stroškov, pa tudi zato, da bo varnost in red na državnih prireditvah bolj celostno urejena. Torej, poslanska skupina DeSUS bo ta predlog podprla.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po končani 19. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21. uri in 10 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajam na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O URADNEM LISTU REPUBLIKE SLOVENIJE, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Za čas razprave imamo predvidenih 28 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Prosim predstavnico vlade, če zavzame. Hvala.
Gospod predsedujoči, spoštovane poslanke, gospodje poslanci. Vlada Republike Slovenije vložila v proceduro spremembo zakona o Uradnem listu Republike Slovenije, ki prinaša dve bistveni novosti. Prva, pomembna, ki nas uvršča v redke države EU, ki bodo imele v bodoče izdajo uradnega glasila v elektronski obliki - če samo primeroma navedem, so to: Norveška, Avstrija, Belgija, Velika Britanija, Francija in Danska - kot uradno glasilo. Kar pomeni, da dosedanja oblika, ki je tudi dostopna na spletu, ne bo več zgolj informacijska oblika objave Uradnega lista, temveč tudi uradna objava, na katero se bo mogoče tudi sklicevati. V drugem delu pa zakon želi urediti državno informacijsko bazo podatkov, v kateri bi bili zbrani vsi pravni viri, ne samo zakoni in podzakonski akti, temveč tudi sodne odločbe rednih in ustavnega sodišča, pa tudi pravna literatura, ki posega na interpretacijsko območje zakonodaje. Zato želimo znotraj vlade, konkretno, v službi vlade za zakonodajo, vzpostaviti organ, ki bo vse te državne organe, ki so do sedaj oblikovali baze podatkov parcialno - in v zadnjem obdobju smo sicer že dosegli nekatere povezljivosti oziroma možnosti dostopa iz enega centra v različne baze podatkov -, koncentrirati v službi vlade za zakonodajo, ki bo projekt vodila v naslednjem letu, ko naj bi se zakon uveljavil. Skratka, leto 2006 je prehodno obdobje. S 1.1. prehajamo na uradno verzijo elektronske oblike Uradnega lista, do konca leta 2006 pa naj bi se vzpostavila tudi ta elektronska baza podatkov, ki bo brezplačno dostopna vsem uporabnikom interneta. Hvala lepa.
Hvala vam. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora. Pred tem pa dovolite, da prav posebej lepo pozdravim gospo Jožico Velišček. Gospa Kuclerjeva, izvolite.
Hvala lepa. Tudi sama pozdravljam predstavnici vlade. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Uradnem listu je odbor obravnaval na svoji 11. redni seji. Kar se tiče vsebine, je predstavnica zakonodajno-pravne službe podala pisno mnenje, v katerem so podane k 4. in 9. členu predloga zakona, na katere pa je tudi v nadaljevanju predstavnica predlagatelja, direktorica službe vlade za zakonodajo, odgovorila. Glede 4. člena predloga zakona je zakonodajno-pravna služba menila, da bi kazalo ponovno preveriti določbo novega četrtega odstavka, predvsem kar se tiče vprašanja vsebinskih razhajanj oziroma razhajanj glede datuma izida in kaj se tu šteje kot odločilno dejstvo. Predstavnica predlagatelja je v tej zvezi pojasnila, da Uradni list v elektronski obliki izhaja že osem let in s tem predlogom zakona je tudi formalno uveden kot avtentična izdaja, na katero se bo možno sklicevati pri uveljavljanju pravic, tako kot na tiskano izdajo Uradnega lista. Glede novega četrtega odstavka je povedala, da gre za splošno določbo, ki bo pokrila vse tiste morebitne tehnične napake, katerih vzrok je lahko tudi človeški faktor, ki se lahko dejansko zgodijo ob srečanju dveh različnih medijev z enako vsebino. Uradni list v tiskani izdaji bo samo tiskana oblika njegove elektronske verzije in v primeru morebitnih kakršnihkoli razhajanj obeh verzij bo veljala za avtentično elektronska verzija, ki ji bo prilagojena tiskana izdaja. Glede 9. člena predloga zakona pa je predstavnica predlagatelja članom in članicam pojasnila, da tudi v tem primeru predlog zakona samo ureja situacijo, ki deluje že dobrih deset let. Služba vlade za zakonodajo ima namreč že dobrih deset let v svoji pristojnosti oblikovanje baz podatkov celotnega zakonodajnega postopka, in da v tem primeru ne gre za normativno pristojnost vlade, kot meni zakonodajno-pravna služba, ampak za tehnična vprašanja, oblikovanja in povezljivosti baz podatkov. Akt, ki ga ureja novi odstavek novega 11.a člena, je v bistvu dogovor tudi znotraj uredniškega odbora iz osmega odstavka 11.a člena, da se poenoti način dosedanjega poslovanja in sodelovanja z vsemi tistimi, ki so že sedaj in bodo tudi še naprej del tega sistema. Glede prenosa informacijskega sistema v upravljanje javnemu zavodu Uradni list je pojasnila, da bo šlo samo za prenos tehnike, ne pa vsebine, ki še naprej ostaja v pristojnosti vseh pristojnih organov. Člani odbora o predlogu zakona nismo dodatno razpravljali in v nadaljevanju sprejeli vse člene predlaganega zakona.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije, bo predstavil Andrej Kokalj. Izvolite. Pardon, se opravičujem.
Hvala lepa, Andrej je moj sin. Predvidene posledice predlaganih sprememb zakona v Uradnem listu presegajo pomen zgolj spremembe in dopolnitve nekaj členov zakona, ki bodo omogočile elektronsko izdajo Uradnega lista, to je brezplačen dostop do besedil predpisov, kot ga zahteva zakon o dostopu do informacij javnega značaja. Glavna prednost predlaganih sprememb je v tem, da bi se z registrom predpisov Republike Slovenije, ki se izdaja že po veljavnem zakonu, nadgradil pravnoinformacijski sistem Republike Slovenije, ki bi omogočal učinkovit in pregleden dostop do veljavnih predpisov na območju Republike Slovenije, vključno z navezavo na evropske predpise. Potrebno bo zagotoviti ustrezno navezavo predpisov na kazala registra, učinkovite iskalnike ter urejene povezave dopolnjenih besedil posameznih predpisov. Elektronska in tiskana izdaja Uradnega lista izideta istega dne, če obe izdaji ne izideta istega dne oziroma v enakem besedilu, se za izid šteje elektronska izdaja. Samo v elektronski izdaji Uradnega lista se objavljajo javni razpisi, javni natečaji, vpisi v sodne in druge registre, preklici in druge objave, ki se morajo po zakonu ali drugem predpisu objaviti v Uradnem listu. V postopku obravnave predloge zakona se je postavilo vprašanje upravljanja pravnoinformacijskega sistema. Le-to naj bil služba za zakonodajo z aktom prenesla na javno podjetje Uradni list Republike Slovenije. Prenos teh nalog naj bi se opravil šele po polni vzpostavitvi sistema, in to le glede nadaljnjega vzdrževanja in ažuriranja sistema, vlada pa naj bi predpisala obveznosti tako državnih organov in javnega podjetja v zvezi s pravno informacijskih sistemom. V zvezi s tem se je postavilo tudi vprašanje spremenjene ekonomike javnega podjetja Uradni list Republike Slovenije, d.o.o., ki bo s predvidenim nudenjem bistveno bolj funkcionalnih vsebin Uradnega lista kot do sedaj moralo opraviti še več dela oziroma podporo pravnoinformacijskega sistema, hkrati pa se bo zanesljivo zmanjšalo število prodanih izvodov tiskanega Uradnega lista. Tukaj bi lahko nastala objektivna nevarnost večje obremenitve proračunskih sredstev in manjšega vključevanja tako imenovanega zasebno javnega sodelovanja pri takšnem poslu. V tem kontekstu je na vladi odgovorna naloga, da bo uspešno, učinkovito in ekonomično z vidika državnega proračuna projekt vzpostavitve pravnoinformacijskega sistema tudi izpeljala. Pri tem so ji zagotovo v pomoč in vodilo tako evropske direktive, ki so povezane s tem področjem, in seveda tudi prakse držav članice EU. Poslanska skupina bo predlog zakona podprla in njegovo izvajanje tudi z zanimanjem spremljala.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine SDS, poslanec Dimitrij Kovačič. Ga ni. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Sem mislil, da sta še dva pred menoj, zato. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo predlagani zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o Uradnem listu Republike Slovenije. Njegova bistvena sprememba, ki je v tem, da uzakonja tudi Uradni list v elektronski obliki, in sicer brezplačno, je prav gotovo prispevek k večji dostopnosti Uradnega lista. S tem pa se tudi omogoča, da bodo zainteresirani državljani pa tudi drugi, ki v posameznih obdobjih živijo v naši državi, boljše informirani v veljavnem pravu na območju Republike Slovenije. Z uveljavitvijo obravnavanega zakona bo vzpostavljena tudi boljša podlaga za nadgradnjo elektronske oblike registra predpisov in posledično za bolj pregleden in hiter dostop do vseh prepisov. To bo omogoča pravno informacijski sistem Republike Slovenije, ki bo nudil informacijsko podporo celotnemu zakonodajnemu postopku od začetka priprave predpisa pa do njegove objave v Uradnem listu. Prav tako bo območen tudi dostop ne le do vseh veljavnih predpisov na območju Slovenije, pač pa bo omogočena tudi povezava na predpise EU. Poslanske Slovenske demokratske stranke pozdravljamo tudi ureditev, po kateri bodo določene objave, zlasti še objave javnih razpisov, objavljene le v elektronski obliki, saj s tem vsekakor poenostavljamo in racionaliziramo postopke, kar je prav gotovo trend, ki mu bo potrebno slediti tudi v prihodnje, zato bo naša poslanska skupina, kot rečeno, glasovala za predlagani zakon. Hvala lepa.
Hvala vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu z časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po končani 19. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.10 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O FINANCIRANJU OBČIN, SKRAJŠAN POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenijo. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Državni zbor pa bo do takrat prekinil sejo, ker bomo počakali na ministra, kot predsedujoči ocenjujem, da gre za tako pomembno materijo, da potrebujemo uvodnega predstavnika. Sejo prekinjam za 10 minut, kar pomeni, da nadaljujemo ob 12. uri in 50 minut.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo prekinjeno 19. točko dnevnega reda. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Gospod minister, izvolite, prosim.
Spoštovani poslanci [[trenutno ni nobene poslanke]] ! Najprej se opravičujem za našo zamudo, vendar vi preveč ekspeditivno delate. V preteklem obdobju, še posebej v zadnjih letih, so se razmere na področju financiranja lokalnih skupnosti za veliko večino občin bistveno zaostrile. Država je namreč na lokalne skupnosti prenesla številne naloge, pri tem pa ni poskrbela za potrebne dodatne finančne vire. Tako se je za večino občin v veliki meri zmanjšala možnost izvajanja predvsem razvojnih nalog. Vlada je že predlagala nekatere rešitve, tudi z naklonjenostjo državnega zbora, kot je bil, na primer, dvig primerne porabe za 10% v okviru rebalansa proračuna za leto 2005, s katerim izboljšujejo finančno pozicijo večine občin. S tem predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin pa se ta pozicija še dodatno izboljšuje. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin vsebuje spremembe in dopolnitve, katerih cilj je, da se s povečanimi možnostmi dolgoročnega zadolževanja občin za točno določene namene financiranja investicij v lokalno javno infrastrukturo in dodatnim sofinanciranjem iz sredstev državnega proračuna pospeši uresničevanje občinskih razvojnih programov ter vzpostavi možnost za pospešeno črpanje evropskih sredstev. Dovolite mi, da vam predstavim najpomembnejše rešitve. Prvi del predlaganih sprememb in dopolnitev zakona se nanaša na zadolževanje občin, s tem da namen zakona ni reševanje financiranja občin z zadolževanjem, kar posebej poudarjam. Tako bo v bodoče občinam dovoljeno, da neugodno zadolževanje nadomestijo z ugodnejšim. S spremembami, ki se nanašajo na dovoljeni obseg zadolževanja, je povečan odstotek, ki določa možni skupni obseg zadolžitve občin z 10 na 20% osnove. Občine se bodo lahko zadolževale v večjem obsegu, če bodo sredstva iz zadolžitve namenjena za financiranje investicij na posebnih področjih, osnovnega šolstva, stanovanjske izgradnje, vodooskrbe in javne infrastrukture, za ravnanje z odpadno vodo ter za vse investicije, ki so sofinancirane iz sredstev Evropske unije. Za transparentnost zadolževanja je pomembna določba, s katero je določeno, da se v dovoljeni obseg zadolževanja vštevajo vse oblike pogodbenih razmerij. Drugi del predlaganih sprememb in dopolnitev zakona se nanaša na sofinanciranje nalog in investicij občin iz sredstev državnega proračuna. S spremembami zakona je omogočeno pospešeno izvajanje razvojnih politik na posameznih področjih ter strukturne in kohezijske politike. Spreminja se postopek za odobritev dodatnih sredstev iz državnega proračuna. Odpravlja se nepotrebno podvajanje postopkov v ministrstvih in natančno se razmejuje pristojnost področnih ministrstev ter ministrstva za finance. V skladu s predlaganim novim 26.a členom se v državnem proračunu vzpostavi nova posebna postavka, namenjena sofinanciranju občinskih investicij v okviru regionalnih razvojnih programov izvajanja strukturne kohezijske in predpristopne politike na lokalni ravni. Letna višina sredstev posebne postavke je odvisna od skupne primerne porabe občin in znaša 3% tega zneska. V skladu s predlaganim novim 26.b. členom bo občinam, ki na način, ki ga določa zakon o lokalni samoupravi, skupno opravljajo naloge občinske uprave, zagotovljena dodatna dotacija v višini 50% v preteklem letu realiziranih stroškov za ta namen iz sredstev državnega proračuna. Dodatna sredstva iz naslova predlaganega zakona so že načrtovana v predlogu proračuna za leto 2006. Zahvaljujem se vam za vašo pozornost in za podporo zakonu. Hvala lepa.
Hvala za uvodno obrazložitev. Proceduralno, izvolite. Prosim, če se lahko izklopite zaradi časa in še enkrat [[...]]
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Moj proceduralni predlog je naslednji. Prosimo, da se zagotovi za normalno sejo državnega zbora to, da se sklep zainteresiranega delovnega telesa, komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ, ki je bil sprejet 5.9. v okviru, pardon 2.9. in se glasi, da komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ predlaga vladi Republike Slovenije, da državnemu zboru še pred obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin v drugi obravnavi - predlagali smo, da na sejo matičnega delovnega telesa - predloži podatke o stanju dolga v občinah, pri čemer se naj posebej predstavijo razpoložljivi podatki o blagovnih kreditih, finančnem in operativnem lizingu. Ta sklep je bil sprejet z večino, pardon soglasno, v soglasju vseh prisotnih, tako poslancev pozicije in koalicije, in ob eksplicitnem strinjanju gospoda državnega sekretarja, da bo to dostavljeno. Danes poteka druga obravnava, po uvodni obrazložitvi vlade nismo slišali nobenega dodatnega pojasnila, kaj je s tem in predlagam, gospod predsedujoči, da se točka prekine, da se ta dokument dostavi, da bi na podlagi tega lahko razpravljali o vsebini zakona. V nasprotnem predsedujoči, pravzaprav razpravljamo o pomembnih elementih zakona, ne da bi prav vedeli, kaj pomeni povečanje obsega zadolževanja, kot ga predvideva zakon pri posameznih občinah. Tako bi lepo prosil, če v skladu s poslovniki in pa sklepi državnega zbora vlada naredi to, kar je sama rekla, da bo pred nadaljevanjem druge obravnave tega zakona. Hvala.
Hvala za vaš proceduralni predlog, glede na to, da tudi sam ocenjujem in verjamem, da vsi poslanke in poslanci ocenjujete, da obravnavamo izjemno pomembno materijo, torej zakon o financiranju občin, bom v skladu z mojimi pristojnostmi v osnovi sklical posvet z vodji poslanskih skupin, na katerega vabim ministra in pa državnega sekretarja. Predlagam, da pred tem posvetom skličemo oziroma poslušamo še predstavitev matičnega delovnega telesa, posvet pa se bo odvijal takoj zatem in torej pred predstavitvijo posameznih stališč poslanskih skupin. Se strinjate s tem? Potem smo dorekli načrt za to točko. Zato dajem besedo kolegu Pavletu Ruparju, ki nas bo seznanil s stališčem odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, kot matičnim delovnim telesom. Kolega Rupar, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kot predsednik odbora za lokalno samoupravo protestiram k takemu načinu dela in takim predlogom. Če je matičen odbor, potem ne vidim smisla, da pri točki, ki jo ta odbor pokriva, obravnavamo zahteve in želje drugega odbora. Ko bi, vsaj po mojem mnenju, bil na vrsti odbor za nadzor proračuna, potem bi v svojih točkah seveda lahko zahtevali, v tej točki pa, vsaj po mojem, gre preko pooblastil in tudi, če je proceduralno ne vidim in protestiram kot predsednik odbora za tak način dela, ker gre lahko za popolno zavajanje. V tej državi nihče nima teh podatkov, jih niti ne more imeti, ker gre za različne kredite. Tudi jaz osebno bi bil zelo vesel, če bi, recimo, končno enkrat videl zadolžitve mestnih občin, ki jih LDS še vedno obvlada, tudi zato, da argumente oziroma tiste napade, ki jih doživljam sam, enostavno odbijem, vendar pa je bilo mnenje že na lokalni [[...]]
Gospod Pavel Rupar, jaz vas v tem trenutku moram prekiniti, vi predstavljate poročilo odbora in ne vaše osebno stališče. Prosim, če nadaljujete s poročilom odbora.
Predsedujoči, jaz govorim v imenu odbora in imam tudi to napisano, lahko pa seveda to izkoristim kot predstavnik oziroma predsednik tega odbora. Samo še toliko nadaljujem, da bi prosil zaradi avtonomnosti odbora, če odbor, ki ga seveda predstavljate oziroma katerega predsednik ste, ne vtika svojih interesov v odbor za lokalno samoupravo. Uvod k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je kot matično delovno telo na 5. seji dne 9. septembra obravnaval vladni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin in se pri tem seznanil z mnenji, ki jo jih podali zakonodajno-pravna služba, župani različnih občin, obe združenji občin, komisija državnega zbora za nadzor proračuna in drugih javnih financ kot zainteresirano delovno telo ter državni svet Republike Slovenije. Odbor je v razpravi v posameznih členih v drugi obravnavi predloga zakona upošteval posamezna mnenja in večino pripomb zakonodajno- pravne službe. Odbor se je na tej podlagi opredeli do vloženih amandmajev in sprejel tudi svoje amandmaje. K amandmajem k 1. členu je predlagal črtanje dela določbe, ki je odpiral vprašanje, kako bo pristojni minister ugotavljal, da zadolžitev občin ogroža izpolnjevanje konvergenčnega programa oziroma določb paktov stabilnosti in rasti, kot tudi vprašanje, ali lahko zadolževanje posamezne občine sploh vpliva na izpolnjevanje konvergenčnega programa. Glede opozoril zakonodajno-pravne službe v zvezi z 2. členom, da je premalo jasno določen kriterij presoje glede načina ugotavljanja možnega obsega zadolževanja občin in odplačil glavnic in obresti v letih, za katere občina še nima sprejetega proračuna, je odbor v amandmaju upošteval, da mora biti osnova za ugotovitev, ali je zadolževanje v zakonskem okviru, utemeljena z objektivnimi podatki in ne s predvidevanji. Poleg tega je odbor podprl tudi predlog, da se občinam omogoči dodatno zadolževanje za investicije v stanovanjsko gradnjo in vodooskrbo, saj je glede slednje tudi za sredstva za odpadno vodo omogočen dodaten obseg zadolžitve. Odbor je sprejel tudi besedilo 3. člena v smislu pripombe zakonodajno-pravne službe. Ta člen določa, da ustanoviteljice določijo organ, ki odloča o izdaji soglasij k zadolževanju javnih podjetij in razdeljevanju teh obveznosti na druge občine solastnice javnih podjetij. Prav tako je jasneje oblikoval določbo 4. člena. V 5. členu je bila precizno oblikovana rešitev, kdaj lahko občina začne z investicijo, za katero je upravičena do dodatnih sredstev iz državnega proračuna. Črtal je tudi besedilo, ki daje ministru, pristojnemu za finance, pooblastilo za izdajo navodila stvarno pristojnim ministrom za pridobitev predhodnega soglasja. V razpravi je bila izražena tudi vrsta mnenj, povezanih z zahtevo po večji finančni avtonomiji občin in zagotovitvi dodatnih davčnih virov občinam za njihovo financiranje. Predlagam državnemu zboru, da predlog sprememb in dopolnitev zakona podpre. Hvala lepa.
Hvala vam. V skladu s proceduralnim predlogom se bo čez pet minut začel posvet vodij poslanskih skupin v sobi 217. Prosim pa resornega ministra kot tudi predsednika odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter zainteresiranega delovnega telesa, gospoda Cvikla, da se udeležijo posveta. Sejo bomo nadaljevali ob 13.30 uri. Hvala.
Kolegi, nadaljujemo prekinjeno sejo. Kot veste, je kolega podpredsednik Peče sejo prekinil, da bi razčistili glede proceduralnega predloga gospoda mag. Cvikla, predsednika komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Glede na dogovor na tem neformalnem posvetu bi prosil gospoda Cvikla, da ponovi svoj proceduralni predlog, o katerem bomo glasovali. Prosim, beseda je vaša.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci! Predlagam, da pred nadaljevanjem razprave državni zbor odloči o naslednjem proceduralnem predlogu: Državni zbor poziva vlado Republike Slovenije, da državnemu zboru nemudoma, torej še pred nadaljevanjem obravnave predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin v drugi obravnavi, predloži podatke o stanju dolga v občinah, kot to veleva veljavna zakonodaja. Pika. To je proceduralni predlog. Dovolite, da ga pojasnim. Ministrstvo za finance in vlada Republike Slovenije s temi podatki razpolagata. Ti podatki so na voljo po slovenskih občinah, zelo natančni, že od leta 1995, v skladu z veljavno zakonodajo, tako kot je bilo to postopkovno opredeljeno v spremembi zakona o financiranju občin leta 1998. Ti podatki pravijo, da so v povprečju slovenske občine zadolžene za 1% bruto domačega proizvoda. Ker so pa vsi slovenski proračuni 5% državnega proračuna, imamo seveda situacijo, pri kateri je v nekaterih občinah to zadolževanje višje, kot to zakon sedaj opredeljuje, višje kot 10%, v drugih pa pod 10%. V nekaterih občinah celo dosega 50 in več kot 50% prihodkov občin. To je tudi po mnenju komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ ter po mojem osebnem mnenju in mnenju poslanske skupine Liberalne demokracije tudi eden glavnih vzrokov, zakaj ta zakon sprejemamo. Da tudi glede na pripombe računskega sodišča, pod narekovaji, "za nazaj legaliziramo previsoko zadolževanje vrste slovenskih občin", sSmo poslanci državnega zbora - sprejeli naj bi odločitev, da bomo zadolževanje občin povečali na 20%. Mislim, da je pomembno, da vemo in da slovenska javnost ob tem ve, koliko je posamezna občina zadolžena. Ker samo zadolževanje posamezne občine in povečevanje tega limita je pravzaprav odgovor, ki ga danes skupaj pri spremembah zakona o financiranju občin želimo doseči. Zato menim, da je ta proceduralni predlog več kot upravičen. Jaz obžalujem, da od 2.9. do 28.9.2005 vlada ni uspela teh podatkov posredovati. Zato se poslužujemo zadnje možnosti, ki jo omogoča poslovnik, to je, da s proceduralnim predlogom tak sklep državni zbor izglasuje in to pridobimo. Če boste ta predlog zavrnili, potem seveda ne želite na transparenten način sprejemati sprememb zakona o financiranju občin. Prosim, gospod podpredsednik, to je proceduralni predlog. Hvala lepa.
Hvala lepa. O proceduralnih predlogih ni obrazložitve glasu in ni razprave. [[Oglašanje iz ozadja.]] Najprej bomo zaključili [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Ne, zdaj bomo odločali o tem. Za posvetovanje je bilo dovolj časa. Odločamo o tem proceduralnem predlogu, ne o vsebini. Dobro, koliko želite premora?
Pred glasovanjem o tem proceduralnem predlogu želi naša poslanska skupina 45 minut odmora, v skladu s poslovnikom.
Dobro. Nimam druge izbire, kot da sejo prekinem za 45 minut. Nadaljevali bomo ob 14.20 uri.
Spoštovane kolegice in kolegi, v skladu z našo odločitvijo, da sejo prekinemo za 45 minut, nadaljujemo. Ura je 14.20. Dovolite mi, da na začetku vseeno pojasnim navidezni zaplet glede proceduralnega vprašanja in kasnejše zahteve za prekinitev. Gospe poslanki Zalokar Oražem, od začetka zato nisem dal besede, ker se je oglasila k proceduralnemu predlogu. In običaj je, da se prvo odloča o enem, prvem proceduralnem, potem pa o drugem. Ampak izkazalo se je, da ni šlo za proceduralni predlog, ampak za zahtevo v skladu z drugim odstavkom 73. člena, na podlagi katerega ima vsak vodja, ponavljam, vodja poslanske skupine pravico zahtevati prekinitev za posvet pred glasovanjem. In domnevam, da je imela gospa Cveta Zalokar Oražem pooblastilo s strani vodje Liberalne demokracije Slovenije. Zdaj bi pa predlagal, gospa Zalokar Oražem, če seveda poveste oziroma obrazložite vašo zahtevo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz upam, da ni zadreg, jaz sem imela pooblastilo svoje poslanske skupine, zato da v imenu poslanske skupine zahtevam pavzo, ki je bila nujna v zvezi s to odločitvijo. Mi smo se odločili, da sklep, ki ga je predlagal kolega Cvikl, podpremo, kajti menimo, da je čas, ko sprejemamo spremembe zakona o financiranju občin in s katerim bistveno povečujemo višino zadolževanja občin, nujen, da pravzaprav ob tem naredimo tudi neko bilanco, koliko so občine v resnici zadolžene. Na to je komisija, ki jo gospod Cvikl vodi, opozorila že 2. septembra. In naša ocena je, da je imelo ministrstvo za finance dovolj časa, da od 2. septembra do danes pripravi takšno bilanco. Ne nazadnje vsi vemo, da vsaj kar se tiče zakonitega zadolževanja, to ni nikakršen problem. Občine redno pošiljajo na ministrstvo za finance poročila o svoji zadolženosti oziroma o svojem finančnem stanju. V tem vidimo ponovno ignoranco predstavnikov vlade, konkretno ministrstva za finance, ki s takimi podatki ne želi priti pred najvišji zakonodajni organ v trenutku, ko ta sprejema izjemno zahtevno odločitev, za katero potrebuje določene podatke, ki so v tem primeru nujni. Zato se nam zdi neprimerno in menimo, da bi bilo smiselno počakati na te podatke, da se to da pripraviti celo zelo hitro, če se želi. Seveda pa obstaja in je odprt še vedno problem nezakonitih oblik zadolževanja, na katere nas številni organi opozarjajo, računsko sodišče je odkrilo veliko primerov. In tudi procent, ki je bil dan kot številka o zadolženosti slovenskih občin, govori, da je ta procent višji, kot bi ga dopuščala povprečna zadolžitev. Seveda vemo, da podatkov o nezakonitih oblikah zadolževanja ni moč pridobiti. Želimo si podatke o zakonitih oblikah zadolževanja. Seveda pa glede na to, kaj se je dogajalo, absolutno menimo, da ta zakon ne more biti tisti, ki bo nezakonito ravnanje v preteklosti pokril na ta način, da bo te stvari pravzaprav uzakonil in jih za nazaj legaliziral. Ob tem, da ne vemo, kakšne so te številke, zadolževanje pa, ki ga mi pozdravljamo, da občine dobivajo to možnost, ni edini način in ne more biti edini način finančne pomoči občinam.
Hvala lepa. Proceduralni predlog je bil že prej obrazložen, tu dodatnih obrazložitev in razprave ni, gospod Sok. Proceduralno pa lahko. Prosim lepo, povejte. [[Oglašanje iz ozadja.]] Pri proceduralnih oziroma postopkovnih vprašanjih ni obrazložitve glasu. Zato ne bom ponavljal predloga, ki je bil že prej izčrpno predstavljen. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za proceduralni predlog mag. Cvikla je glasovalo 23, proti 43. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da proceduralni predlog ni izglasovan. Nadaljujemo s to točko dnevnega reda. Govorimo o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin in nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Vabim gospoda poslanca Mihaela Prevca, da predstavi stališče Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Znano je, da so se slovenske občine v zadnjih letih znašle v zelo nezavidljivem položaju. Država je občinam nalagala samo nove in nove zakonske obveznosti, ki pa niso bile finančno pokrite. Ni težko izračunati, da so s takim mačehovskim odnosom države do občin le-te izgubile najmanj 30% denarja za prepotrebne investicije, predvsem na področju komunalne infrastrukture. Nekatere občine so bile prisiljene v protizakonito zadolževanje in so se reševale s pretirano prodajo občinskega premoženja. Zato smo župani prek obeh združenj, tako ZOS kot SOS, že vseskozi opozarjali na nujne spremembe na področju financiranja občin, ki se jim morajo zagotoviti potrebna finančna sredstva za krepitev statusa, za dvig primerne porabe, za razvojne projekte ter za izgradnjo cestne in druge infrastrukture. Župani slovenskih občin z veseljem ugotavljamo, da smo z novo vlado v ministru dr. Ivanu Žagarju, ki je pristojen za lokalno samoupravo in regionalno politiko na strani države končno dobili sogovornika, ki razume potrebe in težave slovenskih občin. Prvi korak v tej smeri je bil rebalans proračuna za leto 2005, ki je v primerno porabo občin vključil 10% dodatnih finančnih sredstev. Drugi korak za izboljšanje finančnega položaja občin pa bo sprejem predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin. Predlog zakona vsebuje nujne spremembe in dopolnitve zakona o financiranju občin, s katerimi so odpravljene nerazumne omejitve zadolževanja občin, ki pomenijo oviro za uresničevanje njihovih razvojnih programov, učinkovitejše zagotavljanje občinskih nalog v okviru regionalnih razvojnih programov ter za pospešeno črpanje evropskih sredstev. Gre za povečan dovoljen obseg zadolževanja občin, kar pa ne bo ogrozilo vstopa Slovenije v monetarno unijo, saj je sistem zadolževanja, ki ga predlaga zakon, transparenten in povečuje in [[...]]
Prosim za malo posluha in miru.
[[...]]predvsem povečuje preglednost zadolževanja občin. Predlog zakona zagotavlja občinam dodatna sredstva za pomoč na področju regionalnih spodbud in za črpanje evropskih sredstev. Predlog zakona spodbuja tudi občine k povezovanju v skupne občinske uprave, saj bi to prispevalo k racionalizaciji stroškov nujnih zaposlitev strokovnega kadra. O predlogu zakona pa predlagatelj opozarja, da zgolj s spremembami in dopolnitvami zakona ni možno rešiti celotne problematike in nakopičenih problemov iz preteklih let na tem področju in da bo k reševanju teh problemov treba pristopiti celovito, s sistemskim zakonom o financiranju, ki ga vlada po besedah ministra dr. Žagarja že pripravlja. Verjamem, da je celovita prenova zakona v tem trenutku neizvedljiva, saj terja obsežne strokovne priprave. Zato pa je potrebno z manjšimi spremembami in dopolnitvami zakona urediti predvsem tiste omejitve finančne avtonomije občin, ki bodo vsaj kratkoročno omogočile učinkovitejše zagotavljanje občinskih nalog. To pa predlog zakona, ki ga imamo danes na mizi, vsekakor omogoča, zato ga bomo poslanci Slovenske ljudske stranke tudi podrli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ponovno prosim za malce več miru v dvorani in k besedi vabim gospoda Bogdana Baroviča, da predstavi stališče Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Gospod minister, spoštovani predstavniki vlade, seveda najprej pa kolegice in kolegi v državnem zboru! Če drži, da zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin, obstoječi, ni v skladu z evropsko listino o lokalni samoupravi, je potrebno ta zakon uskladiti. Ne nazadnje se je 90% Slovencev odločilo, da gremo v Evropo. To je že en razlog, ki govori v prid spremembam zakona, če te posegajo v to področje. In drugič. Ne vem, zakaj ni bilo v tem zakonu ali pa na obrazložitvi veliko bolj poudarjeno - to velja, spoštovani gospod minister, pa tudi vam, vašim službam, kritika - saj vsi vemo, če gremo sedajle pogledati bilanco, koliko milijard tolarjev nismo izkoristili iz evropskih strukturnih kohezijskih skladov, pa bi jih lahko. In sedaj jih hitimo, lovimo vlak in je dejstvo, da tudi na tak način, torej z bistveno spremembo, možnostjo zadolževanja na 20% realiziranih prihodkov občinskega proračuna v letu s strani občin lovimo tista občinska sredstva, s katerimi bomo morali sami sofinancirati investicije, ki bodo financirane s strani Evrope. To bi lahko bolj poudarili in bi mogoče na ta zakon gledali nekateri ali pa vsi drugače. Ne vem, kaj je slabega v tem zakonu, da omogoča reprogramiranje dolgov. Dejansko tiste občine, ki so zadolžene, so bile zadolžene pod določenimi pogoji. Veste, da je cena denarja bila pred leti zelo velika ali drugače rečeno, obresti so bile gromozanske. In ta zakon daje možnost, da tisti dolg, ki ga nekatere občine imajo, reprogramirajo z dolgom iz druge banke, iz druge institucije, legalno seveda, ki daje dosti ugodnejšo ceno denarja. Tudi to ni nič slabega v tem zakonu. V tem zakonu je mogoče vredno razmisleka in se spraševati, ali bo držalo, da lahko pristojni minister, minister za finance, na kakršenkoli način blokira zadolževanje občin. To seveda ne bi bilo pošteno, to pa tudi mi priznajmo. Da bi rekel, da sedaj pa ne dovoli zadolževanja nekih občin samo zato, da ne bomo mogli zaradi tega uvesti evra, primer. To je slaba stran. Seveda je vprašanje tudi oblikovanja in zahtevnosti po lastnih prihodkih občin. Tudi tukaj so pomisleki, ali bi lahko skozi ta zakon na kakšen drug način uredili tako, da bi vsi davki, predvsem dohodnine, ki jih občina pobere, lahko bili izkoriščeni v celoti, neposredno, in to takoj, ne pa na način, kot ga poznamo. Skratka, ta zakon ima dobre strani pa tudi nekaj slabih. Glede na to, da se usklajuje z 9. členom evropske listine, kajti v Slovenski nacionalni stranki, kjer smo bili edini evroskeptiki, pravimo, če smo se že pridružili po volji ljudstva klubu, bomo spoštovali pravila tega kluba. Če bo možnost zadolževanja občin na 20% realiziranih prihodkov, pomagala občinam pri koriščanju evropskih sredstev, super. Upam tudi, da ne bo pomenilo 20% zadolževanje, torej 10% več, kot je bilo do sedaj omogočeno, da ne bo to pomenilo, da bomo mi morali kreditirati državo, glede na način financiranja občin. To iskreno upam in to sedaj jasno v imenu Slovenske nacionalne stranke povem, kajti močno se bomo oglasili, če bi se to kdaj zgodilo. Upam, da temu ne bo tako. V Slovenski nacionalni stranki predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin zaradi veliko koristnih dejstev, ki jih vidimo, ne bomo nasprotovali. Ni pa prav za konec, govorim v imenu Slovenske nacionalne stranke, da se tu prepiramo, kaj je bilo in kaj ni bilo zakonito, kako so se občine zakonito ali nezakonito zadolževale. Sram me je, da nekdo reče, da je bila občina nezakonito zadolžena. Zakaj? Ker potem moramo narediti en novi zakon o nadzoru tistih služb, ki nadzirajo finančno [[...]]
Gospod Barovič, čas je potekel. Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Vilija Rezmana, da predstavi stališče Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Sedaj po dolgi in po moji sodbi nepotrebni pavzi bomo nadaljevali z napovedano dolgo razpravo. 6 ur je napovedanih, kar pravzaprav nič ni slabega, če imamo v mislih, da gre za res pomembne stvari, vsaj kar občin zadeva, in če imamo v mislih, da bomo soočili resnične in modre argumente. Mi tudi v poslanski skupini DeSUS nismo najbolj zadovoljni, da niso bili posredovani podatki, ki jih je komisija za nadzor proračuna želela, pa vendar sodimo, da to ni razlog, da ne bi strokovno in utemeljeno razpravljali, kajti pomemben za nas je kumulativni dolg vseh občin. Ta je po podatkih, ki so nam bili posredovani, manj kot 1% družbenega bruto produkta. Torej nismo brez vseh podatkov. Temeljni podatek imamo. Radi bi pa opozorili v naši poslanski skupini še na nekaj, in sicer na predlog amandmaja k 2. členu, ki bo amandmiran s spremembo amandmaja. Če samo v grobem napovem, v tem predlogu amandmaja koalicije je zapisano, da gre za predvidene prihodke, torej za možnost zadolževanja za predvidene prihodke, pa bi moralo pisati za realizirane v preteklem obdobju. To je tudi v duhu siceršnje ambicije zakona, da se torej dela z realnimi podatki, s preverljivimi podatki in ne z napovedmi. Sicer pa ocenjujemo, da gre za rešitev, ki nima tistega, kar bi morala imeti. Nima vseh sistemskih, nujno potrebnih dimenzij, da bi se občine v resnici finančno sanirale. Ampak ta zakon najbrž tudi nima tega namena. Ker nima tega celovitega namena, bomo zakon tudi podprli. Če bi rekli nekoliko hudomušno, gre pravzaprav za zakon o zadolževanju občin, pa bi v podnaslovu morda lahko napisali še, da gre pravzaprav za zadolževanje za razvoj v občinah. Zato sodimo, da ga je treba podpreti. Kljub temu, da je pravzaprav blažilen za negativne posledice iz obdobja, ko smo v občinah resnično dobivali naloge, ki nam niso šle, in z njimi finančne obveznosti, torej kljub temu, da je neke vrste paliativ, ga bomo podprli. Morda je glavna slabost tega zakona - na to kaže vendarle opozoriti - v tem, da vzroki za sedanje stanje z zakonom niso odpravljeni. Vzroki so v mnogočem tudi v nekih drugih področnih zakonih, ki doletijo občine pri opravljanju njihovih nalog, ki jim jih zakonodaja nalaga. Zgodilo se bo, žal, da če ne bomo hitro dobili sistemske zakonodaje in sprememb na drugih področjih, bodo ti vzroki generirali podobne posledice, kot smo jim priče sedaj. Zakon pa je potreben, ker je finančno stanje v večini občin res slabše, kot bi bilo želeti, zato ker občine večinoma niso sposobne črpati za razvoj namenjenih sredstev, in tudi zato, ker daje možnost za zmanjševanje regionalnih razlik. Radi bi opozorili še na eno hibo zadolževanja. Namreč na to, da zadolževanje na kratek rok sicer res lahko reši kakšen problem, vendar problem z odlogom. Ta problem se potem z odplačevanjem, torej z nekim časovnim obdobjem vrne na izhodiščno točko. Imamo pa neke čudne razvojne amplitude, ko bomo v nekem letu najeli velike kredite in v naslednjih letih to samo še odplačevali. Hiba tega je neke vrste plimovanje in jaz upam, da to ni politično plimovanje vezano na lokalne ali državnozborske volitve. Mi bomo, kot smo rekli, podprli ta zakon, podprli bomo pa tudi amandma, ki bo vložen za spremembo 2. člena, ki bo popravljal, domnevam, da, zgolj tiskarsko napako v predloženem amandmaju.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Maria Pozsonec v imenu madžarske narodne skupnosti.
Lep pozdrav vsem prisotnim. Področje financiranja občin je nujno potrebno prenove, kajti na tem področju je res mnogo problemov. Občine iz leta in v leto dobivajo dodatne naloge, za katere pa nimajo zagotovljenih finančnih sredstev. Glede financiranja bi bilo potrebno upoštevati več kriterijev: število prebivalcev, velikost občine, dolžino občinskih cest, oddaljenost od upravne enote. Občine, v katerih obstajajo veliki gospodarski problemi, dajejo ogromno denarja za socialo, na primer dodatek k prispevku staršev za vrtec, šolsko prehrano, prevoze otrok. Jaz upam, da bo novo besedilo tega zakona bolj prijazno do občin in da bodo nekateri problemi rešeni že s tem zakonom. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Pavleta Ruparja, da predstavi stališče Slovenske demokratske stranke.
Gospod predsedujoči, kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki bomo predlog zakona vsekakor potrdili in že takoj na začetku naj povem, da je napačno mnenje, napačne razlage, da je ta zakon vlada predlagala, mi pa da naj bi ga sprejeli zato, da bi legalizirali dolgove, ki so bili v občinah najeti izven okvira zakona. To odločno zavračamo, težko je sicer govoriti o legalnih kreditih, če so bili to krediti najeti za investicije, bolje je govoriti o iznajdljivosti posameznih občin, kako izpolnjevati nenehno povečane zadolžitve, ki jih je v preteklosti vlada in pa posamezna ministrstva nalagala na občine. Torej se moramo zelo, zelo zavedati, da je večina socialnih problemov, predvsem ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, pod ministrom Dimovskim, je nenehno pošiljalo preko tega parlamenta tedanje koalicije v občine dodatne zadolžitve ravno s tega področja. Naj omenim, da občine skrbijo tako za vrtce, najhujša zadeva, ki se je pa morala v Sloveniji zgoditi občinam, je pa bila sprejeta na področju šolstva - devetletke. Takrat so prišli novi kriteriji za prostore, občine pa so bile kot ustanoviteljice teh zavodov zadolžene v sorazmernem deležu z državo, da poskrbijo za gradnjo in izvajanje teh objektov oziroma tega programa. To je občine sililo v iznajdljivost bolj, na mestu je ta beseda, kot pa nelegalno zadolževanje. Prepričan sem, da je bilo povsem upravičeno, da tem zahtevam zadostimo, da so občine posegale v takšne institucije. Še enkrat naj poudarim, da zakon ni namenjen, da legalizira tisto, kar je bilo v iznajdljivosti prepuščeno občinam. Gre predvsem za to, da ta zakon omogoča dodatno in povečano zadolževanje za prihodnost, torej za tiste projekte, ki jih občine in tudi država načrtujejo v sodelovanju s financami, ki prihajajo iz Evropske unije, torej na raznih strukturnih, kohezijskih in drugih skladih. V tem primeru občine morajo zagotoviti denar, za začetek pa vsaj za delno izvedbo projektov, refundirano iz Evropske unije pa v večini dobijo tisti denar, ki ga vložijo v takšne projekte, ki so bili na naših ministrstvih in v Bruslju tudi potrjeni. Kje pa naj bi dobile občine denar, če pa v tekočem letu ne morejo ugotoviti, kako bo odločil Bruselj oziroma vlada, pa je seveda možnost v zakonu, to pa je, da se dodatno zadolžijo. Kriteriji za to so v tem zakonu popolnoma jasni. Sam moram še enkrat poudariti, nobena občina v Sloveniji kolikor jih poznam, se ni zadolževala v preteklosti zaradi svoje, bom rekel, ambiciozne volje ali zaradi sebe, zaradi župana ali zaradi občinskega sveta, ampak predvsem zato, da so lahko izpolnile zahteve, ki so jih dobile iz državnega oziroma vladnega nivoja. Rad bi opozoril še, da se je v preteklosti nakopičilo veliko, veliko problemov tudi želja po dodatnih virih, ki naj bi jih občine imele kot vir financiranja, vendar se tega večina občin izogiba tudi za voljo standardov prebivalcev. Osebno pa seveda tudi v imenu poslanske skupine SDS lahko napovem, da se nam zdi rešitev pri povečanju zadolževanja pri tem predlogu zakona daleč bolj sprejemljiva, kot pa je dodatno financiranje. Seveda pa tudi odobravamo, nekako sprejemamo, da bi ti dolgovi ne bili zgolj za obdobje enega mandata, ker gre za dobrine, ki jih s projekti EU financiramo, ki so namenjene tudi generacijam v prihodnosti. In če del tega poplačujemo s krediti na podlagi tega zakona je naša ocena, da je to korektno in da ni nič narobe. Še enkrat povem, da bomo v Slovenski demokratski stranki zakon podprli. Hvala lepa.
Besedo ima gospa poslanka Cvetka Zalokar Oražem, da predstavi stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister s sodelavci! Kolegi in kolegice! Spremembe zakona o financiranju občin so bile ene najbolj težko pričakovanih, saj je veljavni zakon poln neprimeranih rešitev, ki nimajo več nikakršne zveze z realnostjo in predvsem težkim finančnim položajem, v katerih so občine že nekaj časa. Predvsem je jasno, da občine, in to prav vse, tudi tiste, ki se samofinancirajo, nimajo zadostnih sredstev za razvoj in nujno sofinanciranje projektov na razpisih evropskih strukturnih in kohezijskih skladov. Toda, žal, spremembe, ki jih je pripravila vlada, le delno razrešujejo probleme. Spremembe zakona bodo občinam dovoljevale bistveno večje zadolževanje tako v smislu njegove višine kot tudi prezapletenosti postopka, kar v Liberalni demokraciji Sloveniji podpiramo, a ob tem opozarjamo, da je to zgolj kratkoročna rešitev, ki bo morda delovala leto ali dve, predvsem do naslednjih volitev, ne bo pa bistveno povečala finančnih zmožnosti občin, saj bo denar nekoč treba vrniti. Dolgoročno pa je absolutno nujno treba najti še druge primerne davčne vire za delovanje občin in večini zagotoviti finančno samostojnost. Občine se bodo po novem lahko zadolžile do 20% realiziranih prihodkov proračuna, kar je še enkrat več kot doslej, poleg tega pa lahko še za dodatne 3% za nekatere selektivne investicije, pri čemer podpiramo amandma, da se to omogoči tudi za investicije na področju ravnanja z odpadki oziroma na celotni javni komunalni infrastrukturi, saj se nam zdi nerazumljivo, da se prav to izjemno problematično področje izloča. Prav tako v LDS predlagamo, da se občinam, ki že imajo odobrene investicije iz skladov Evropske unije, omogoči zadolžitev v višini odobrenih sredstev za obdobje, ko teh sredstev občina še ne prejema in jih nima in gre za nekakšno premostitveno zadolževanje. Občine so doslej večkrat opozarjale tudi na zapleten in zbirokratiziran postopek pridobivanja soglasja ob zadolžitvi na ministrstvu za finance. Ta se s spremembami poenostavlja in poteka znotraj ministrstev samih, kar je na prvi pogled morda poenostavitev in olajšanje za občine. Po drugi strani pa se občine bojimo, da bo to lahko pomenilo še daljši postopek in tudi nepravično selektivnost. Nenavadno je tudi, da ob tako zapletenem postopku ministrstvo za finance ne razpolaga in nam ne postreže z natančnim podatkom o trenutni zadolženosti občin in da smo iz poročil računskega sodišča vendarle seznanjeni, da so mnoge občine zadolžene nezakonito in prek dovoljenih meja. Da ne bo skrivnost, mi imamo določene podatke, za katere pa ne vemo, če so verodostojni, kajti niso pridobljeni z določenimi žigi in podpisi. Vendar po naših podatkih je v Sloveniji kar 40 občin, ki so zadolžene prek zakonske mere v tem trenutku, ki niso upoštevale zakonskih limitov, ki so kršile zakonodajo, in med njimi so celo občine, ki so zadolžene prek 100% glede na občinske proračune. To stanje je zaskrbljujoče in nikjer nimamo zagotovila, da bo ta višja zadolženost meja, prek katere spet posamezniki ne bodo posegali. Z zakonom so občinam zagotovljena tudi dodatna sredstva za sofinanciranje regionalnih razvojnih programov, in sicer v višini 3% skupne primerne porabe občin, kar pomeni več kot 5 milijard dodatnih sredstev. Hvalevredno! Pri tem pa se v LDS ne strinjamo, da se bodo tako velika sredstva 5 milijard tolarjev delila na osnovi kriterijev in meril, ki jih bo šele kasneje določil minister za lokalno samoupravo, kasneje bosta določena tudi način in postopek odobritve teh sredstev. Takšna rešitev ni transparentna, bojimo pa se tudi prilagajanja meril in kriterijev politično pravilno naravnanim občinam. Ta sredstva so za občine nujna, prepotrebna, zato ne bi smelo biti nikakršnega dvoma glede njihove delitve. Deljena bi morala biti skrajno enakopravno in brez vpliva politike, kar pa na takšen način ni zagotovljeno. Ponavljam, gre za 5 milijard tolarjev, pri čemer mislim, da s takšnimi sredstvi ne razpolaga nihče, da se jih lahko mimo proračunsko dodeljenih pravil in kriterijev deli kar tako.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Kontič, da predstavi stališče poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcem, kolegice in kolegi! Tudi v poslanski skupini Socialnih demokratov obžalujemo, da nismo pridobili vse do danes pregleda zadolženosti posameznih lokalnih skupnosti in da državni zbor ni sprejel predlaganega sklepa, da to dejansko tudi pridobimo pred obravnavo tega zelo pomembnega zakona. Analiza stanja na področju financiranja občin kar sama po sebi zahteva temeljite spremembe v smeri zagotovitve finančne avtonomije lokalnih skupnosti. S to ugotovitvijo ne trdimo, da je predlog sprememb zakona, ki ga sprejemamo danes, nepomemben in da tega področja, področja zadolževanja ni potrebno urediti. Toda to je le del vsebine, ki bi morala biti zajeta v sistemskem urejanju financiranja občin. Pri tem ne gre spregledati ugotovitve komisije državnega zbora za nadzor proračuna in drugih javnih financ, ki pravi, da bo izvajanje tega zakona pomenilo dodatno povečanje zadolževanja občin oziroma legalizacijo nezakonitega zadolževanja, ki je bilo izvedeno v preteklosti. Pomembno opozorilo, ki ga ne gre prezreti. Podatek, da se v Sloveniji samofinancira le nekaj več kot 10% občin, je zaskrbljujoč in je vsekakor posledica neustreznih rešitev v obstoječi zakonodaji. Hkrati pa ponovno opozarja na nepravilnosti, ki smo jih v državnem zboru počeli, ko smo v postopku ustanavljanja novih občin le te ustanavljali mimo kriterijev, ki smo jih pred tem uzakonili. Zakonodaja, ki spodbuja tudi zaradi enostavnih matematičnih izračunov nadaljnje drobljene sedanjih občin, vsekakor ni dobra. Nova sistemska ureditev financiranja občin mora vsekakor temeljiti na spodbudi za povezovanje občin v avtonomne, finančno neodvisne lokalne skupnosti, ki morajo imeti avtonomne vire financiranja, ki jih država s svojimi vsakokratnimi posegi ne more ogroziti. Poleg teritorialne funkcionalne, organizacijske in pravne prvine lokalne samouprave je ena izmed najpomembnejših tudi ali predvsem tako imenovana materialno finančna prvina, ki zajema lastna materialna in finančna sredstva. Za uspešen nadaljnji razvoj lokalne samouprave je torej nujno zagotoviti zadostnost finančnih virov in hkrati finančno avtonomijo lokalnim skupnostim. Pri tem je nujno poudariti, da morajo biti zakonska pooblastila za opravljanje določenih nalog podkrepljena s finančnimi viri za njihovo uresničevanje. To še posebej velja za naloge, ki jih z zakonom prenesemo v izvajanje občinam. In ko govorimo o lokalni samoupravi, vsekakor ne moremo omejevati svobode lokalnim skupnostim pri določanju prednosti porabe. V nasprotnem primeru le-te postajajo center za razporeditev sredstev, katerih namen je v naprej določen. Matično delovno telo je v dopolnjenem predlog zakona vgradilo nekaj sprememb, na katere smo opozarjali v poslanski skupini Socialnih demokratov. V 1. členu je črtano določilo, ki je ministru za finance omogočalo presojo o škodljivosti prevzemanja zadolževanja občin glede konvergenčnega programa. To določilo bi zelo lahko postalo argument za politično presojo na podlagi kriterija, naši vaši, ki se v praksi vedno bolj uveljavlja. Občinam je omogočeno tudi dodatno zadolževanje za investicije v stanovanjsko gradnjo in vodooskrbo, kar v osnovnem predlogu zakona ni bilo zajeto. Še vedno smo prepričani, da naš amandma celoviteje ureja področje zadolževanja in smo ga, ker je bil na matičnem delovnem telesu zavrnjen, ponovno vložili v proceduro. Predlagani zakon torej ureja področje, ki ga je bilo potrebno urediti toda zastavlja se vprašanje, ali so težave, ki se pojavljajo v zvezi s financiranjem občin, mogoče urediti zgolj s povečanim obsegom zadolževanja. V poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da temu ni tako in pričakujemo od Vlade Republike Slovenije celovito rešitev v smeri, ki bo zagotavljala in zagotovila večjo finančno samostojnost lokalnih skupnosti oziroma občin.
Hvala lepa. Še na koncu gospod poslanec Martin Mikolič, v imenu Nove Slovenije.
Lepo pozdravljeni predsedujoči, gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Nove Sloveniji - krščansko ljudske stranke bomo predlagane spremembe zakona o financiranju občin podprli. Naj uvodoma povem oziroma poudarim, da je na matičnem odboru bilo s strani resornega ministra povedano, da so to le delne rešitve, da vlada pripravlja novi sistemski zakon o financiranju občin. Vlada bo torej celovito pristopila k reševanju problematike na tem področju, ker zgolj s spremembami in dopolnitvami zakona ni možno rešiti celotno problematiko ter nakopičenih problemov iz preteklih let. Pravzaprav se lahko danes vprašamo, kaj je prinesel novi zakon iz leta 1998 oziroma 1999, ki je namesto tako imenovane zagotovljene porabe občinam uvedel primerno porabo s famozno formulo štirih parametrov oziroma kriterijev za izračun le-te. Danes se lahko vprašamo, ali ni ravno v preteklosti ta zakon, ker pač dajo to možnost posredno izkoriščala država s prenašanjem nalog na lokalne skupnosti brez posluha, da za izvajanje teh nalog občina zagotovi potrebna dodatna sredstva. Zakaj takšna trditev? Ker ni meril za posamezna področja, na osnovi katerih bi občina bila upravičena do finančnih sredstev, torej na osnovi dejanske potrebe oziroma porabe. Kot rečeno, štiri parametri vplivajo na izračun primerne porabe nove obveznosti, ki smo je bili deležni v preteklosti, pa niso vplivale na spremembo teh parametrov, primerna poraba se je spreminjala le na spremembo višine glavarine. Vsi pa vemo, koliko se je predvsem v zadnjih treh, štirih letih glavarina spreminjala. Minimalno. Tako lahko danes pride do primera, ki je aktualen v zadnjem času, ampak omenil bom samo enega od številnih v zadnjih letih, da lokalna skupnost, ki nima nobenega družinskega pomočnika, in tista, ki jih ima recimo 10 ali 20, pravzaprav je to enaka osnova za eno in drugo, za izračun primerne porabe. S tem ne trdimo, da je bil stari zakon dober, ta, ki je bil pred tem, ker je imel kar precej slabosti. Želimo pa povedati, da je sedanji zakon o financiranju občin zelo nenaklonjen podeželskim in manjšim občinam. To so tiste občine, ki po prepričanju poslanske skupine Nove Slovenije so imele in bodo tudi v prihodnje imele prav gotovo zelo pomembno vlogo v slovenskem prostoru. Veste, enostavno je s "primernim finančnim zakonom", pod narekovajem, če lahko tako rečem, določiti, katera občina bo še prihodnje finančno sposobna za preživetje ali pa, kar bo v naslednjem obdobju zelo aktualno, kdo bo s tega vidika imel pogoje za novonastalo občino. Zato podpiramo vlado, da se pripravi novi sistemski zakon, od katerega v naši poslanski skupini veliko pričakujemo. Prav tako pozdravljamo in zelo dobrodošle so predlagane spremembe, ki jih danes obravnavamo in posegajo predvsem v sistem zadolževanja občin, ki bodo omogočale občinam predvsem lažjo izpeljavo investicijskih projektov. S predlaganimi spremembami se ne ogroža konvergečni program. Tako se bo občina, ne glede na osnovni prag 20% zadolžitve, lahko zadolžila za financiranje investicij na področju osnovnega šolstva, stanovanjske gradnje, vodooskrbe in javne infrastrukture za ravnanje z odpadno vodo ter investicije, ki so sofinancirane iz sredstev skladov Evropske unije, seveda pa pod pogojem, če odplačilo glavnice in obresti v posameznem letu ne preseže poleg že osnovnih 5% še dodatnih 3% realiziranih prihodkov iz bilance prihodkov in odhodkov proračuna v letu pred letom zadolževanja zmanjšanega za prejete donacije in transfere prihodkov iz državnega proračuna za investicije. S 1. januarjem prihodnje leto bodo občine upravičene do 3% dodatnih sredstev primerne porabe za projekte, ki se bodo sofinancirali na področju regionalnih razvojnih programov ter za izvajanje strukturne kohezijske ali predpristopne politike na lokalni ravni. Prav tako se bo občinam, ki imajo ustanovljene skupne občinske organe za izvajanje skupnih nalog zagotovila dodatna dotacija v višini 50%. V poslanski skupini Nova Slovenija bomo predlagane spremembe podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o dveh členih in vloženih amandmajih, ki jih bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 27. septembra 2005. Začenjamo razpravo o amandmajih k 2. členu, in sicer v razpravo dajem amandma poslanske skupine Socialnih demokratov, dva amandmaja poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije in amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS, glede katerega moram povedati, da sem na podlagi sedmega odstavka 131. člena in njegove analogne uporabe dovolil popravek tega amandmaja. Popravek amandmaja boste vsak čas prejeli tudi na mizo. Naj povem, da gre samo za spremembo ene besedice in sicer beseda "predvidenih" se nadomesti z besedo "realiziranih". Kot rečeno, amandma bo vsak trenutek tukaj. Naj povem, da gre za pravno praznino v poslovniku, zato je možna analogna uporaba omenjenega odstavka 131. člena. Dodatno oporo za to odločitev pa imam prvič v razlagi poslovniške komisije glede umika amandmaja tudi na sami drugi obravnavi državnega zbora in tudi v podobnem primeru v preteklosti, ko je bilo tako odločeno. Odpiram razpravo o vseh štirih amandmajih k 2. členu. Kdo želi besedo? Zaenkrat bom prebral, kdo se je javil. S tem krog ni omejen. Javili so se k besedi gospod Milan Petek, gospa Zalokar Oražem in pa gospod Kontič. Gospod Petek, beseda je vaša.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Spoštovani minister, kolegi! Moram reči, da pravzaprav podpiram vse štiri amandmaje k temu 2. členu. Menim, da so nekateri manj popolni in zaradi tega v ozadju te podpore nekateri nekoliko bolj kompleksni, bolj popolni in mislim, da je morali seveda pri mojem glasovanju imeti prednost. Bom kasneje povedal, katerim dajem prednost. Še prej bi rad povedal, da osebno ocenjujem, da seveda tak način razreševanja zagat občin ni pravi način. Povečevanje obsega zadolževanja ni recept, ki bi pravzaprav stvarneje izboljšal situacijo v teh občinah, ampak je recept, ki na nek način malo zamegljuje, na nek način malo okoli prinaša, torej dela ovinek mimo tistih pravih rešitev, ki bi jih morali slej ko prej dobiti. Mislim, da je bilo in da je ta vlada imela dovolj časa, da bi lahko predlagala celovite rešitve. Vzroki za tako stanje v teh občinah so po mojem mnenju v do sedaj neprimernih kriterijih za izračun primerne porabe, ki se pravzaprav vedno bolj potencirajo za tem in ko smo vstopili v EU, ko se postopno spreminja struktura državnega proračuna in ki se posledično spreminja tudi od strukture občinskih proračunov. Mislim, da bi morala biti prioriteta ravnanja vlade na tem področju, da se loti spremembe teh kriterijev, s katerimi bo pravzaprav stvarno omogočila avtonomiijo oziroma povečan obseg sredstev za občine v okviru deleža javne porabe in s tem tudi stvarno zagotovila avtonomijo občin. Dokler tega ne bo, lahko mi govorimo o, ne vem, kakšni avtonomiji. Dejstvo pa je, da investicijska sposobnost, to je razvojna sposobnost, je vedno slabša, da pravzaprav sredstev za razvoj ni, ne na komunalni infrastrukturi, ne na področju šolstva, ne na področju stanovanjske gradnje, torej tistih vitalnih področjih, kjer so primarne naloge občin, tako mestnih kot vseh ostalih, podeželjskih, kot pravi kolega Mikolič, ali pa gorskih, če hočete, ki bi pravzaprav morale imeti še poseben status. Zato menim, da amandmaji k takemu zakonu pomenijo nek poskus izboljšanja te začasne rešitve in sam osebno menim, da je potrebno pri teh amandmajih upoštevati to, da bi se morala dovoliti razširitev zadolževanja tudi na tista področja, ne samo, in ne razumem, zakaj samo na vodo, zakaj na infrastrukturo za odvajanja voda, zakaj ne na celotno komunalno infrastrukturo, ki ima pravzaprav v celoti svoje lastne vire za pokrivanje teh obveznosti v perspektivi. Zaradi tega mislim, da bi bil, vsaj po moji presoji, najbolj primeren amandma, ki bi ga bilo treba podpreti, naš amandma, torej amandma LDS-a, ki to celovitost zagotavlja. Posebej povem, kako se je na odboru za lokalno samoupravo pravzaprav amandma, ki so ga kasneje opredelili kot amandma SLS oziroma vseh štirih koalicijskih strank, spreminjal. Prišel je gospod Marinič z enim delčkom tega amandmaja, srečal je na hodniku enega poslanca, ki je pripisal še drug delček amandmaja. Potem smo mu, ali so mu kolegi rekli, naj še te odpadne vode zraven in tako je nastal nek tak amandma, ki bi lahko bil po moji presoji celovit, da bi v tem amandmaju bilo zajeto vse to, kar je on želel, kar so tisti posamezniki, ki so mu torej to sugerirali, želeli. Ampak te volje in pripravljenosti na odboru za lokalno samoupravo ni bilo, zato mislim, da je tak amandma, kot ga je koalicija predlagala, spaček, in menim, da bi bil mnogo ustreznejši amandma LDS. Če se posebej opredelim do tistega amandmaja, ki sem ga pravzaprav sam predlagal in je amandma Liberalne demokracije, ki govori o zadolževanju občin v tistem obdobju, ko izvajajo projekte iz evropskih sredstev, ki še nimajo kritja oziroma še nimajo razpoložljivega vira. Torej, imajo sklep o tem, da so sredstva odobrena - sami veste, posebej tisti župani, ki na teh investicijah delate in jih poznate v detajle, da pride do časovnega zamika, preden se lahko ta sredstva koristijo, pač iz proceduralnih razlogov, zaradi administrativnih ukrepov, ki so normalni, v tem primeru jih vsi spoštujete, imate pa problem likvidnosti. V tem primeru smo predlagali, da se ta likvidnost premosti s tem, da se občine tudi v obsegu teh sredstev, kjer imajo soglasje Evropske unije ali pa evropskih skladov, da se ta sredstva začasno lahko tudi zadolžijo. To je bil samo en poskus in še vedno je poskus in upam, da boste ta amandma tudi podprli, da se te zagate občin, ki enostavno drugih virov, drugih likvidnostnih sredstev nimajo, rešijo na tak način. Verjamem, da bodo občine to delale zelo selektivno, da ne bodo uporabljale samo kar tako, zaradi tega, ker imajo to možnost, ampak zaradi tega, ker to možnost morajo enostavno izkoristiti. Pri vsem tem bi lahko država rešila tudi drugače, da bi dala na razpolago zakladniški račun. Ker pa tega nikjer ne piše, ker tega nikjer ni zaenkrat znanega, smo ponudili začasno to rešitev. Če bo kdaj država ali minister za finance rekel, da občine lahko na ta način pokrivajo te likvidnostne težave, se pač to dela na ta način. S tem amandmajem, torej s četrtim amandmajem, ki ga imate v pregledu, bi to lahko zagotovili tudi na zakonski in tak način, kot bi ta zakon danes lahko bil dopolnjen. Upamo, da bodo amandmaji, katerikoli pravzaprav, ki izboljšujejo to situacijo ali pa ta člen, sprejeti. Aludiram in plediram, da sprejmete amandma LDS, ki govori o celovitosti zadolževanja, in ta amandma številka 4. V nasprotnem, jaz tudi nimam razloga, da ne bi podprl ostalih amandmajev, menim pa, da niso celoviti. Osebno in LDS bo pa podprl tudi zakon v celoti. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je gospa Zalokar Oražem.
Hvala lepa. 2. člen spremembe zakona o financiranju občin govori o obsegu, ki ga lahko dosežejo občine pri zadolževanju. Ta se povečuje na 20% realiziranih prihodkov in dejstvo je, da v resnici je bil obseg zadolževanja, ki je bil slovenskim občinam dovoljen, mislim, da najnižji v Evropi. Tu je bila restriktivnost enormna in seveda je to povzročalo velike težave, ki so bile neprimerne. Tisto, na kar v Liberalni demokraciji Slovenije opozarjamo je dvoje. To, da je že sedaj jasno in ugotovljeno, da se tega zakonskega limita vse lokalne skupnosti v Sloveniji niso držale, jaz mislim, da je vredno vse obtožbe in da to, da danes popravljamo zakon, ne more biti sporočilo, da je dovoljeno nezakonito ravnanje, da to ni nobeden problem, ker ga kasneje tako ali tako na nek način ali pokrije država, govorim pokrije z zakonsko spremembo, ali pa pokrije z določenimi finančnimi sredstvi, ki se že kako najdejo. To sporočilo, mislim, da je slabo. Seveda mi na ta način nikakor ne moremo iz državnega zbora dati sporočila, da je v tej državi, ki se ima za pravno in ki je del Evrope, takšna stvar mogoče. Zato je bila naša želja, zato je bila naša zahteva in mislim, da je bila zelo korektna, da bi vendarle v tem trenutku vedeli, kje smo, da bi vedeli, kaj se dogaja, kajti ne nazadnje je treba reči, da 59 slovenskih občin sploh ni zadolženih, torej stanje med občinami je izjemno različno. So občine, ki so zadolžene v zakonitih mejah, so občine, ki sploh niso zadolžene, in so občine, ki so se pač glede na to, kar je kolega razlagal, da država marsikaj zahteva od njih, zadolžile nezakonito, za kar seveda odgovarja župan v posamezni občini. Drugo, kar pa poudarjamo v Liberalni demokraciji in tudi sama menim, beseda zadolževanje je nek način, s katerim se želi pomagati, ki pa nikakor ni dober in nikakor ni edini. Vsak, ki tudi doma vodi svoje gospodinjstvo ve, da zadolžitev je neki premostitven način, s katerim si pač človek pomaga. Potrebno pa je vedeti, da je vsa sredstva potrebno vrniti. To je ukrep, ki bo morda šel na roke v terminu leta ali dveh, morda enemu županu, ki bo te limite do plafona oziroma do najvišje možne mere izkoristil, potem bo pa seveda tisti, ki bo za njim prišel, vse to odplačeval in bo najbrž imel status slabega župana, ker ne bo toliko izvedel kot njegov predhodnik, ki pa je seveda to naredil z zadolževanjem. To seveda ni rešitev. Po 9-ih mesecih pa smo mi razočarani, da pravzaprav ministrstvo oziroma zadolženi za to področje, vendarle ne pridejo s kakšnimi celovitejšimi rešitvami, ki bi imele dolgoročne posledice, ne zgolj krpanje težav, ki jih bomo zakrpali morda za leto ali dva, potem bodo pa ponovno priplavale na plano v vsej svoji tragiki, kar financiranje občin v Sloveniji je. Kar se tiče amandmajev, ki so vloženi k temu 2. členu, jaz nikakor ne vidim argumenta, nihče ga ni povedal v dosedanji razpravi pred odborom, zakaj se samo določena vrsta investicij lahko še dodatno zadolži oziroma zakaj je samo za določene vrste investicij možna dodatna zadolžitev. Jaz bom rekla tukaj, če bi že razmišljali racionalno, potem bi rekli, da je možna dodatna zadolžitev za tiste zadeve, ki prinašajo, ko so zgrajene, tudi prihodke. Lahko bi bili zelo korektni in rekli, da so dejavnosti, ko so zgrajene, imajo stalen finančni vir, ali je to plačevanje usluge ali česar koli. Govorimo pač o vodovodu, ker se ga plačuje, govorimo o komunalnih odpadkih, govorimo o ravnanju z odpadnimi vodami in tako naprej. Ampak ta člen je ena zbrka. Notri imamo stvari, ki ne prinašajo takšnih sredstev. Ko pa smo predlagali še eno dejavnost, ki prav gotovo tudi v to sodi in je v Sloveniji ena od najbolj problematičnih, to je [[...]]
Prosim za mir v dvorani.
[[...]]ravnanje s komunalnimi odpadki, pa za to ni bilo razumevanja. In neka selekcija je bila narejena, tako kot je prej kolega Petek govoril, po našem občutku, kar tako morda kje kakšen župan, ki ga kdo pozna, ima težave ali z vodo ali s tem, dajmo mu še to notri, da bo imel možnost. Tam pa morda nisem jaz udeležen, nas pa to ne zanima. Argumenta, kljub temu, da se kolegi sedaj tamle nasmihajo, predstavniki vlade, vi meni niste odgovorili, zakaj ravno odpadki niso primerni. In zakaj niso primerne celotne zavede s področja gospodarskih javnih služb, ampak samo nekatere po izboru koalicije? Jaz mislim, da je to možno popraviti in absolutno mislim, da sta amandmaja dobra, predvsem ta, ki celotno javno infrastrukturo pri tem omogoča. Problemi v občinah so različni. V eni občini je največji problem to, da je vodooskrba, v nekem drugem okolju so največji problem odpadki in smetišča, v tretjem okolju je problem, da nimajo zgrajene kanalizacije. Kolegi, pustite občinam, da vsak ureja svoje težave in ne da rečemo, da, ti ga boš lahko urejal tudi z dodatnim zadolževanjem za ta segment, ti pa, ki imaš problem z nekega segmenta, ki ga v zakonu ni, pa te pravice za dodatno zadolževanje nimaš. Prav tako ponovno apeliram, da razmislite o amandmaju pod številko 4, ki bi omogočil občinam, ki že imajo sklepe, ki imajo odobrena sredstva - kolegi župani nas na to opozarjajo, da je treba investicijo korektno plačevati v vsem njenem poteku, se držati zakonitih rokov, in sredstva, ki jih dobivajo s strani Evrope, niso nakazana v primernih rokih. Podpisnica, dolžnica je občina. Občine do zdaj niso bile slabe plačnice v slovenskem prostoru. Imele so status, da so z nami investitorji radi sklepali pogodbe, ker so vedeli, da bodo plačnice. V tem trenutku občine postajajo neplačnice, nesolventne, kajti takšnih sredstev - to so investicije, ki včasih večkrat presegajo njihove proračune -, teh sredstev ni. In, seveda, možno je medletno zadolževanje, se strinjam, to je bil tudi odgovor. Vendar pa stvari se vedno ne končajo 31. decembra, včasih jih je treba prenesti tudi prek novega leta, pri čemer pa takrat takšno zadolževanje ni mogoče. Zato je to popolnoma korekten amandma, ki nima nikakršnih drugih konotacij kot to, da tudi prek novega leta za že odobrene investicije iz evropskih skladov bi občine lahko najemale premostitvene kredite. Žal se je tudi na tem odboru pokazalo, da je pravzaprav zelo pomembno, kdo kakšen amandma predlaga. Če je še tako pameten amandma, če je še tako koristen amandma, je pač včasih narobe, če ga predlaga nekdo, ki ni iz koalicije. Zato so celo isti amandma, ki ga je predlagal popolnoma v istem tekstu kolega iz Socialne demokracije, na odboru z gnusom zavrnili, potem pa sami vložili isti amandma, z istim tekstom, vendar je bilo treba napisati, da je to pač amandma koalicijskih strank. Tu apeliram na nek razum. Govorimo ne o levih ne o desnih, govorimo o slovenskih občinah, ki so v finančnih zagatah. In, oprostite, še eno skromno mnenje z dvanajstletnimi županskimi izkušnjami. Ni ves problem v tem nečrpanju sredstev iz strukturnih in kohezijskih skladov samo v tem, da občine nimajo zadostnih sofinancerskih sredstev, tudi projektov ni. Majhne, razdrobljene občine, v kakršne smo Slovenijo spremenili, nimamo pa vmesne veje oblasti, torej nimamo regij, ki bi morale voditi neke regijske projekte, seveda projektov ni. V majhni občini je samo majhen projekt. Evropa zahteva večje projekte, zahteva medobčinsko sodelovanje na takšnih zadevah in te majhne občine so izjemno tudi med sabo tekmovalne, zato se zelo težko pogovarjajo, zelo težko se usedejo skupaj in pripravljajo projekte. Tudi tu je nekaj resnice, tudi je nekaj težav, ki jih Slovenija ima, da tu je tam popolnoma na repu koriščenja in situacija ne bo nič boljša, kajti v Evropo bomo morali s projekti, ki bodo zajemali cele regije na področju odpadkov, na področju recimo vodo oskrbe in podobno, ne bomo mogli samo z majhnimi projekti v tisti majhni občini, ki ima te težave. Tudi pri tem želim poudariti, če pogledamo Slovenijo in primerjamo razvoj pred desetimi leti in danes, mislim, da so slovenske občine vse po vrsti naredile izjemno velik napredek, ogromno stvari se je zgradilo, ogromno stvari se je spremenilo. Vse občine imajo velike ambicije, želijo si več, vendar pa je to morda tisto, kar vidimo na prvo oko, kar je vidno ob volitvah, ko nekdo preverja uspešnost posameznih županov, tiste velike pomembnejše zgodbe nacionalne zgodbe, govorim o odlagališčih regijskih odpadkov, ki jih komaj kje lahko rešujemo, govorimo recimo o vodooskrbi v celotnem Prekmurju ali v Podravju, ki je velik problem, to so pa velike zgodbe, tam smo popolnoma neuspešni zaradi razdrobljenosti slovenskih občin. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je prijavil gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Naj v uvodu rečem, da glede na stanje financiranja v lokalnih skupnosti bi moralo tistim, recimo temu predstavnikom vlade, sploh pa tistim, ki so že dlje časa v vladi, iti na jok, ne na smeh glede na dejansko stanje, ki ga v občinah imamo. K temu 2. členu je tudi na [[...]] [[oglašanje iz klopi.]] [[...]]
Prosim, besedo ima samo gospod Kontič.
[[..]]ja, ampak gospod Rupar glede na to, da skačete v besedo, naj vam kar odgovorim. Nekateri so že dolgo časa v tej vladi pa v prejšnji vladi pa še v tisti prejšnji vladi dlje, kot sem jaz v parlamentu, zato je njim namenjen tudi bil ta moj apel resnosti. Ko govorimo o teh amandmajih, teh štirih amandmajih k 2. členu, naj povem, da se je že na odboru, matičnem delovnem telesu, vodila razprava. Ocenjujem, da je bila zelo kvalitetna razprava, v kateri smo želeli nekako rešiti obseg, pa ne toliko obseg kot namen financiranja. Res je prihajalo občasno do neke vrste licitacije, ko smo dodajali in odvzemali tisto, kar bi naj ta člen zajemal, ampak končno je tudi bil sprejet amandma, ki je bistveno posegel v ta člen in omogočil stanovanjsko gradnjo in vodooskrbo. Ampak jaz imam pomisleke pri tem predvsem pri tej sistemski ureditvi tega 2. člena. Sprašujem se, ali je sploh potrebno, če omejimo višino sredstev, omejiti tudi namen sredstev. Občine imajo specifične razvojne probleme. Res da je večina teh težav, s katerimi se srečujemo v lokalnih skupnostih, nekako podobnih in imajo skupni koren, ampak nekatere so pa specifične in zakaj tem občinam, ki imajo te specifične probleme, ne bi dovolili, da se za ta namen, če je že to rešitev teh težav financiranja, tudi zadolžujejo v povečanem obsegu. Sicer pa naj povem, še enkrat povem, da zadolževanje ni rešitev in da na koncu se vsako posojilo mora plačati oziroma povrniti in da je zadnji čas, da pristopimo k sistemski ureditvi tega področja. Poleg tega je stanje v lokalnih skupnostih dejansko različno. Nekatere so zadolžene, nekatere niso, vendar to ne odslikava dejanskega stanja, da bi dejali v občinah, ki niso zadolžene, so varčni, pazijo na proračunska sredstva in zato ne zadolžujejo proračuna. Lahko se zgodi, da pač nimajo razvojnih programov in sedaj, ko bi jih dejansko že imeli, jih bomo poskušali omejiti z namenom. Jaz sem prepričan, da bi bilo potrebno sprejeti amandmaje k 2. členu, da je vsak amandma, ki je tu predlagan, po svoje boljši od osnovnega teksta. Vsekakor pa mislim, da je amandma, ki smo ga vložili v poslanski skupini Socialnih demokratov in govori o komunalni javni infrastrukturi, kjer bi komunalno lahko tudi spustili in govorili kar o javni infrastrukturi, ki v največjem obsegu zajame to infrastrukturo, s katero se ubadajo lokalne skupnosti, da bi ta amandma omogočal dejansko to, čemur je ta zakon namenjen. Torej, sam osebno bom glasoval za vsak amandma, ki je tu predlagan. Mislim pa, da je najboljši ravno ta drugi, ki je vložen s strani poslanske skupine Socialnih demokratov. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospo Bredo Pečan.
Hvala lepa. Dober dan, glede na to, da sem se danes prvič oglasila. Rada bi najprej opozorila na nejasnost v prvem amandmaju k 2. členu - bom prebrala - kako se pravilno slovensko prebere to besedilo od pete vrstice dalje in kaj to lahko pomeni. Torej, da v posameznem letu ne preseže dodatnih 3% realiziranih - mi je bilo pojasnjeno - nepredvidenih prihodkov. Se pravi, če odplačilo glavnice in obresti v posameznem letu ne preseže dodatnih 3% - to se tako bere -, 3% predvidenih prihodkov oziroma realiziranih prihodkov iz bilance prihodkov in dogodkov sprejetega proračuna, zmanjšanjih za prejete donacije in transferne prihodke iz državnega proračuna za investicije, in če dobo odplačevanja itd. Zakaj to poudarjam, kako je to treba prebrati? Zaradi tega, ker se nanaša lahko, jaz razumem tako in mislim, da bi bilo potrebno nujno vprašati ministrstvo za finance, kako to razume in zato obžalujem, da ni nobenega predstavnika ministrstva za finance prisotnega v tej dvorani. Drugo, če ne oni, naj povedo na službi za zakonodajo in pravne zadeve, naši službi, da vidimo, ali se to besedilo za vejico, "zmanjšanih za prejete donacije in transferne prihodke iz državnega proračuna" razume, da se nanašajo na 3%, ali se nanaša na predvidene prihodke oziroma realizirane prihodke. Ker če namreč govorimo, da se zmanjša 3% za prejete transferne prihodke iz državnega proračuna, potem to pomeni, da je praktično nič. Ker je 3%, recimo, od ene milijarde proračuna 30 milijonov tolarjev, zmanjšano to od 30 milijonov za transferne prihodke iz proračuna, ki so lahko v občini, ki jih pripada zelo veliko, velik delež za investicije iz državnega proračuna, več kot pa je 3% proračuna. Jaz vem, da je logično razumeti, da ti transferni prihodki zmanjšujejo osnovo, se pravi 100%, ki potem od njih računaš 3%. Samo to besedilo ni tako napisano in vas lepo prosim, da naročite službi vlade oziroma službi za zakonodajno-pravne zadeve, da preveri, kako mora biti to tako napisano, da bo vsakemu jasno. Rada bi namreč opozorila, da ministrstvo za finance ni bilo jasno, da je že dosedanje besedilo tega člena oziroma tega zakona pomenilo, da anuitete znašajo pri tistem osnovnem dovoljenjem zadolževanju do 5% in da anuitete za 3%, da znašajo, da so to anuitete za tiste dodatne dovoljene investicije, ki niso omejene. Ampak ne, na ministrstvu za finance so to razumeli tako, da če se zadolži občina za 10% realiziranega proračuna, lahko odplačuje anuitete v višini do 5% realiziranega proračuna. Če pa se zadolži za 10% plus 30% za infrastrukturne investicije in stanovanja, takrat pa se sme odplačevati skupno samo 3% anuitete v višini 3% realiziranega proračuna, ne 5% plus 3, ampak 3%. Se pravi, manjša je bila, po njihovem razumevanju, dovoljena anuiteta, če si se več zadolžil, kot če si se manj zadolžil. Popolnoma nelogično, vendar so oni to tako razlagali. Jaz sicer vem, da vsak normalen gospodar gre in ko najame kredit za neko kapitalno investicijo, da se bo zadolžil na dolgi rok in je težko doseči 3% proračuna, anuitete v višini 3% proračuna. In da konkretno vem, recimo, da mi za 18% zadolžitev plačujemo 1 in pol odstotka, anuiteto v višini ene in pol odstotka. Vendar, ko je pa v zakonu nekaj takšnega zapisano, je treba biti dovolj jasen, da si ne more ministrstvo za finance razlagati stvari po svoje. In tukaj je vedno tveganje v tem, da te stvari odobrava, potrjuje, dovoljuje ministrstvo za finance, ne pa služba vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, ki je, hvala bogu, razumna in ve, kako občine živimo in poslujemo, med tem ko pa se v ministrstvu za finance ves čas trudijo, da bi se čim manj zadolževali, kar jih popolnoma razumem in priznam. To je eno. Drugo kar je, bi pa rada povedala, da se mi je od vsega začetka in smo tudi že vlagali tak amandma na odbor; namreč, da izločamo iz dovoljenih, bom rekla, nadstandardnih investicij ali pa investicij, ki presegajo dovoljen: obseg zadolževanja, sedanjih 20%, da izločamo odlagališča komunalnih odpadkov, ker imamo tukaj zelo jasno navedene samo šole, stanovanja po novem, oskrbo z vodo in javno infrastrukturo za ravnanje z odpadno vodo. Tu notri nimamo - recimo nekatere občine imajo zelo velik interes, da bi opremljale, da bi urejale ali obrtne ali industrijske cone in s tem privabile gospodarstvo na svoje območje, invesititorje. Kadar se pripravlja obrtna ali industrijska cona, jo je treba komunalno opremiti v celoti. Po tej logiki se bo občina, ki bo opremila obrtno ali industrijsko cono, smela zadolžiti samo za gradnjo vodovoda in za gradnjo kanalizacije na tem območju. Na evropska sredstva pri opremljanju industrijske ali obrtne cone ne more računati, se pravi, ko bo šlo za to, da bo povečala, recimo, deponijo, če bo skupaj z drugimi občinami v regiji delala, ali ko bo elektriko napeljevala, ali ko bo napeljevala telefon itd. za to cono, ko bo ceste gradila v tej industrijski coni, ne bo mogla dobiti za to kredita, ampak samo za vodo in kanalizacijo. Tako je pojem "komunalna infrastruktura" tista, ki zajema popolnoma vso komunalno infrastrukturo, ki jo pač neko območje potrebuje, vso občinsko, lokalno v tem smislu, komunalno infrastrukturo, ki jo neko območje potrebuje za to, da lahko popolnoma v celoti funkcionira. Tako mislim, da če smo že dodali v dovoljenje za preko 20% zadolževanje osnovno šolstvo, ki nikakor ne vrača denarja, medtem ko pa opremljanje obrtne cone, industrije cone ali sploh izgradnje komunalne infrastrukture denar obrača, tako kakor obrača denar tudi stanovanjska gradnja in se izplačuje anuiteta, se plačuje v okviru plačila storitev ali pa, recimo, komunalnega prispevka, ki ga plačajo podjetja, ki se bodo vselila v novo industrijsko cono in podobno. Tako se mi zdi dejansko nesmiselno, da se omejujemo samo na dva segmenta, sicer res zelo pomembna, se strinjam, ampak vendarle samo na dva segmenta komunalne infrastrukture. Zlasti ceste so tukaj problem. Mi vemo, da ceste zelo veliko stanejo, in takrat, ko se gradi vodovod in kanalizacija - najmanj to dvoje - se tako ali tako mora tudi cesta graditi, zaradi tega ker je to istočasna investicija, zaradi tega, ker imaš takrat pač cesto razkopano in polagaš vse istočasno. Kakšen smisel ima sicer, ali bomo pa cesto potem, ne vem, enkrat pozneje naredili, tako da ti investitorji sploh ne bodo mogli priti s tovornjaki in graditi to. Tako mislim, da je ta odstavek, ki govori - oziroma ta drugi amandma ima smisel, dopolnjuje amandma, ki ga predlagajo poslanske skupine vladne koalicije. Tukaj pri tem amandmaju pod številko 3 poslanskega kluba LDS je problem v tem, da spet ni cest zraven. Tako enostavno ne vidim rešitve, da bomo občinam omogočili - kadar se loti samo gradnje ceste, občina ne bo mogla najeti nobenega kredita, ker bo pač zaradi drugih investicij morda že prek 20% zadolžena. Mislim, da bi bilo dobro, da razmislimo, kako bi morda iz teh dveh amandmajev poskusili narediti, ali pa z nekim dopolnilom - mislim, da se to še da, upam, da se poslovniško še da -, da se v amandma poslanskih skupin vladne koalicije samo doda, namesto za ravnanje z odpadno vodo, investicij v vodo, da se vključi samo komunalna javna infrastruktura ali občinska javna infrastruktura ali kakorkoli že, da ne bodo ravno besede, ki jih je uporabila poslanska skupina Socialnih demokratov, ovira. Mislim pa, da je treba v interesu vseh občin razmišljati o tem, da je vsa komunalna infrastruktura pomembna za občine in da je to način, da jo lahko tudi potem zgradijo. Hvala.
Hvala lepa. Glede vprašanja gospe Pečanove, zakaj ni tu predstavnika ministrstva za finance, sem bržkone dolžan pojasnilo, ki je razvidno iz gradiva. Namreč, vlada takšnega predstavnika ni pooblastila. Glede drugih vprašanj imamo pa tu ministra s svojimi sodelavci, ki bi mu tudi dal besedo, če ni nihče drug prijavljen k razpravi o 2. členu. Gospod Cvikl? Potem pa, gospod minister, predlagam, da bi vam dal besedo na koncu razprave, da boste vse skupaj zaobjeli. Gospod Cvikl, beseda je vaša.
Ker razpravljamo o amandmajih, bom ob tem amandmaju predstavilo to, kar mislim, da je mogoče ključen vsebinski problem tega zakona. Najprej obžalujem, da razpravljamo o tem zakonu brez ustreznih informacij. To pač očitno kaže, da poslanci, ki ste glasovali proti, 43 vas je bilo, niste za to, da smo v državnem zboru seznanjeni s tem, ko - seveda govorim o 2. členu - v 2. členu zakona povečujemo možnost zadolževanja občin. Leto in pol nazaj sem delal kot finančnik in seveda ta zadnji bankir vam ne bo odobril povečanja limita, ne da pozna vaše stanje. Zato obžalujem, da imamo razpravo o 2. členu najprej ob neprisotnosti tistih, ki bi po mojem skromnem mnenju tukaj morali biti in obžalujem, da vlada ni tudi pooblastila predstavnika ministrstva za finance, da tukaj danes z nami razpravlja. Nekaj teh predstavnikov smo imeli, ali pa enega teh predstavnikov smo imeli na zainteresiranem delovnem telesu. V tej zvezi mi tudi dovolite komentar, da je po svoji vsebini predvsem 2. člen, prvi odstavek lahko zelo problematičen. Zakaj? Problematičen zato, ker ga je predlagalo ministrstvo za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Ministrstvo za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, ki je po novi vladni ureditvi odgovorno - pardon, služba vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj- , ki je po novi vladni ureditvi odgovorna za sistem financiranja občin. Jaz moram najprej povedati, da je kar nekaj zakonov, med njimi tudi zakon o javnih financah, ki daje to pooblastilu ministru za finance in bi že zaradi uporabe zakona o javnih financah danes tukaj moral biti tudi predstavnik vlade. Ob tem pa se sprašujem, ali je vse, kar je predlagano v 2. členu in tudi v povezavi s tistim, kar je v končnem besedilu zakona v 1. členu tako jasno zapisano, da bomo lahko v slovenskih občinah imeli jasen nadzor nad zadolževanjem občin. Če podrobno prečitate besedila členov, ki jih spreminjamo v originalnem zakonu, se pravi v 16. členu zakona, potem seveda je 16. člen zakona in pa tudi 17. člen zelo jasen. In pravi seveda, da se občine zadolžujejo in da je potem tu nek sistem tako imenovanega izdajanja soglasij in potem naprej pač pravi, da je vsaka druga zadeva, kot je zadolževanje, izven tega nično. V 2. členu se povečuje obseg zadolževanja, hkrati se pa v povezavi z 2. členom v 1. členu daje tudi možnost, da če občina ugotovi, da so obveznosti za odplačilo glavnic neugodne, potem lahko obstoječe zadolževanje zamenja z novim, ugodnejšim zadolževanjem. To bi lahko tudi pomenilo, da je občina vzela kredit na primer za 3 leta, ima še eno leto do odplačila tega kredita, naslednje leto so lokalne volitve in občina ima seveda problem sestaviti proračun za leto 2006. Novi, 1. člen v povezavi z 2. členom preprosto pomeni, da lahko občina spremeni pogoje zadolževanja tako, da kredit, ki bi ga sicer morala odplačati v naslednjem letu in kar pomembno vpliva na omejevanje možnosti izpolnjevanja političnega volilnega proračunskega programa, ali česarkoli hočete, v posamezni občini, to občina preprosto s spremembo, ki ji omogoča prvi v povezavi z drugim členom, pravzaprav razmaže, kot pravimo, na več let. Zato pravim, tudi v komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ, da je ta zakon o financiranju občin zakon, ki rešuje res neke pereče probleme, vendar ne zagotavlja, da bi v slovenskih javnih financah imeli poln nadzor nad financiranjem občin. Jaz se temu ne čudim, ker prejšnji zakon o financiranju občin, ki ga je pripravljalo ministrstvo za finance, je izhajal iz nekaterih elementov, ki so omogočali, če ne drugega vsaj nek končni nadzor. Tudi se ne čudim, da je minister za finance sam potem na vladi popustil, da je tak zakon šel naprej, vendar je, spomnimo se, dodal k 1. členu pomemben odstavek, da pa on lahko omeji zadolževanje občin, če bi to eventualno ogrozilo izpolnjevanje konvergenčnega programa in tako naprej. Vsi vemo, na matičnem delovnem telesu je ta določba, ki je dala ministru za finance še neko, kot se temu reče, možnost, iz zakona bila umaknjena. Torej, situacija v kateri smo sedaj, je, da imamo 2. člen, ki takšen kot bo sprejet, v povezavi s 1. členom pravzaprav omogoča nekontrolirano zadolževanje občin. Sredstva ali pa če hočete obseg zadolževanja, ki je tukaj naveden, ni navzgor plafoniran. Ni navzgor omejeno, ker so seveda izjeme v drugem odstavku glede na prvi odstavek 2. člena, da bi lahko kdorkoli v Republiki Sloveniji vedel, kakšno bo stanje zadolževanja občin, recimo, leta 2006 ali na primer še posebej, ko bomo v obdobju naslednje finančne perspektive v obdobju 2007-2013, za koliko se bodo občine lahko zadolževale. Zato smo na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ, kjer smo kot zainteresirano delovno telo razpravljali o tem, povedali, da mi razpravljamo o tem predvsem zato, ker je ta državni zbor 22. februarja 2005 ob obravnavi zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2003 rekel, da naj vlada pripravi celovito spremembo financiranja občin ali, če hočete, če bomo kdaj sprejeli tudi spremembo ustave, tudi financiranja pokrajin. Zakaj je to pomembno? To je pomembno zato, ker v tem zakonu dajemo občinam možnost dodatnega zadolževanja, tudi za potrebe črpanja evropskih sredstev [[o tem nekaj v nadaljevanju]] , ne dajemo pa občinam kakršnegakoli dodatnega vira. In zato bomo v letu 2006 neposredno pred lokalnimi volitvami imeli v slovenskih občinah dvojen pojav: najprej bomo, pod narekovaji, "legalizirali", tudi po mnenjih računskega sodišča, "nelegalno zadolževanje". Gospod predsednik matičnega delovnega telesa, Pavel Rupar, je vzel blagovni kredit za zgraditev šole. Po obstoječi zakonodaji je to nelegalno in je zato seveda dobil negativno mnenje. Potem je bilo zahtevano, da na podlagi negativnega mnenja da svoje pojasnilo, v katerem je potem pojasnjeval, zakaj je to naredil. In je računsko sodišče ugotovilo to, kar je ugotovilo. Sedaj bo to po tem zakonu mogoče, ker bo ta blagovni kredit preprosto šel v to kvoto novega 2. člena oziroma novega, z drugim členom dopolnjenega 17. člena. Če gremo naprej. Lizing krediti [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Saj to je vse 2. člen, to je vse 2. člen.
Prosim, govori samo gospod Cvikl.
Hvala lepa. Lizing krediti, finančni lizingi in poslovni lizingi. Jasno je bilo, da je računsko sodišče, če pogledate njihova poročila, v preteklih letih ali pa za pretekla leta ugotavljalo veliko problemov v posameznih slovenskih občinah, zato je prišlo do dikcije, ki vse to vključuje. Vendar, če zdaj berete 1. in 2. člen tega zakona skupaj in ker lahko spreminjate pogoje obstoječih lizingov, blagovnih ali finančnih lizingov, imate situacijo, ko nihče v Republiki Sloveniji ne more vedeti, za koliko se bodo v letu 2006 povečala zadolževanja slovenskih občin. Zakaj to govorim? Ko smo se osamosvojili, smo imeli leto ali dve nekontrolirano zadolževanje slovenskih občin. Slovenske občine so izdajale celo obveznice. Če se spomnite, so nekatere slovenske občine takrat prišle v resno finančno krizo. Zato je bil najprej seveda uveden prvi zakon in potem drugi zakon o financiranju občin, ki je slovenske občine, tako kot slovenski državni proračun skupaj s pokojninsko in zdravstveno blagajno, umestil v celoten sklop slovenskih javnih financ. Sedaj pa s tem zakonom o financiranju občin občinam omogočamo zadolževanje, ne dajemo jim pa dodatnih virov. In imeli bomo situacijo, v kateri bo v naslednjih letih, že v letu 2006 neposredno pred lokalnimi volitvami, pa potem v letu 2007, 2008 in tako naprej, prišlo do neobvladljivega zadolževanja slovenskih občin. Jaz seveda pričakujem, da bo služba za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, tako kot je napovedala že pred lokalnimi volitvami predlagala celovit zakon o financiranju občin, kjer bodo predstavljene celovite rešitve, ki bodo zagotovile finančno stabilnost slovenskih občin, ki bodo verjetno govorile o nekem drugem razmerju virov, davčnih virov in njihove razdelitve med državni proračun in slovenske občine - verjetno bodo tu potem še neke druge spremembe -, vendar tega zaenkrat ni. Tega zaenkrat ni, ampak s tem zakonom, z 2. členom, z amandmaji k 2. členu samo omogočamo povečano zadolževanje. In seveda še povezava z evropskimi sredstvi. Osnovna intenca javnih financarjev v slovenskem prostoru do tega zakona je bila, da se skuša med odhodki posameznega proračuna ustvariti prostor za sofinanciranje evropskih programov. To je bila osnovna intenca. In to je seveda glavna zgodba, zakaj predpostavljam, se vlada še vedno ni uskladila v proračunu za leto 2006 in zakaj so muke z usklajevanjem proračuna za leto 2007. Ker je potrebno ustvariti prostor! Ker če hočemo pridobiti tistih 80 plus milijard virov iz EU in jih sofinancirati, moraš nekaj med odhodki zmanjšati pri danih virih, da bi lahko črpali evropska sredstva. Zakon pa seveda tukaj daje občinam drugo možnost. To je lahko tudi rešitev. Seveda jaz ne dvomim, da ta rešitev ne bo sprejeta. Jaz moram samo kot predsednik komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ opozoriti, da to seveda ni v duhu tega, kar počne dober gospodar. Ker reči, da bodo občine v večji meri sofinancirale evropske programe, tako da se bodo za njih zadolževale, gre pa za programe, pri katerih ni nujno, v narekovaju, "nekega povratnega denarnega toka" - ni nujno - lahko iz tega nastane problem. Sedaj, res je, da k sreči je trenutno večina projektov na nek način državnih projektov. Recimo, to so pač razni - ne vem, ministra Vizjaka slišim, da bodo to neki projekti turistične infrastrukture, kar pomeni, da je odnos med državo in med neko gospodarsko družbo. Seveda, v kolikor pa bo prišlo do spremembe tega in bodo nastajali neki, v narekovaju, "občinski projekti", za katere pa občine ne bodo ustvarile prostora med dohodki svojega proračuna, ampak se bodo za to zadolževale, je ponovno vprašanje, kakšen bo obseg zadolževanja občin ob koncu leta 2006, ob koncu leta 2007. In samo pravim, mi bomo danes v državnem zboru - v to ne dvomim, ker ste to z glasovanjem 43 proti že pravkar potrdili oziroma potrdili ob 14.25 - bomo nedvomno to potrdili. In bomo odprli vrata, v narekovaju, "obsegu zadolževanja", za katerega nobeden v teh dvorani ne ve, niti v slovenski javnosti, glede na to, kako je zakon napisa, koliko bo znašal. In razumem, ponovno ponavljam, ministra za finance, da je izsilil to dikcijo na seji vlade - ali kdorkoli jo je izsilil. In seveda tudi razumem župane v tem parlamentu, da so to dikcijo hoteli izločiti iz 1. člena in da je ta dikcija padla iz 1. člena. Župane in županje, se opravičujem. Nisem uporabil obeh spolov. Sedaj, lahko bi se z drugačno dikcijo 1. člena, ker me je gospod zmotil, to seveda tudi rešilo. Ampak sedaj ni nobene dikcije. Nobene dikcije ni, ki bi v 1. oziroma v 2. členu kakorkoli omejevala ta obseg zadolževanja, ampak pravzaprav ne vemo, kakšen bo obseg zadolževanja. In da bi sklenil. Komisija za državni zbor je na tisti seji sprejela dva sklepa. Prvega ste že izglasovali proti, tako da ga nima smisla ponavljati, ker očitno ni želje v vladajoči koaliciji transparentno obravnavati teh zadev. Drugega pa ga imate še vedno možnost vsaj mogoče matično delovno telo, uresničiti. Drugi sklep se je glasil, da naj bi po sprejemu tega zakona že za stanje 31.12.2005 vlada Republike Slovenije posredovala pristojnim delovnim telesom podatke o zadolžitvi občin za leto 2005 na podlagi sprejetega zakona. Seveda, če bo zakon sprejet, bo tudi zelo jasno opredelil, da morajo občine to poročati, ker so blagovni in finančni krediti pa tako naprej jasno opredeljeni. In sam bom z veseljem 2. januarja vprašal vlado Republike Slovenije, kje je to poročilo. Ker vlada Republike Slovenije ima dolžnost, da državni zbor obvešča o stanju v, če hočete, slovenskih javnih financah - v tem primeru na področju izgrajevanja občin - ne pa, da vlada Republike Slovenije pravi, da je situacija nujna, da je treba ta zakon sprejeti po skrajšanem postopku, če se ne motim, potem pa ne posreduje v državni zbor niti tistih podatkov, za katere so, mogoče samo slučajno, tudi predstavniki vladajoče koalicije na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ sklenili, da bi te podatke bilo dobro dobiti, da bi danes tukaj sprejemali informirane odločitve. Mi bomo danes sprejeli odločitev o tem, da bomo povečali zadolžitev občin na 20%, povprečna zadolžitev slovenskih občin je okoli med 12% in 13%, 59 jih ni zadolženo in imamo občine, ki so krepko zadolžene. Zanimiva bi bila strankarska struktura teh županov ali koalicij, zelo zanimiva bi bila, ampak vlada tega podatka ni želela posredovati v državni zbor in predstavniki vladajoče koalicije ste pri tem, ko tega predloga niste sprejeli, stali ob strani. To kaže na pomanjkanje želje, da bi v državnem zboru transparentno obravnavali tako pomembno vprašanje, kot je povečanje obsega financiranja slovenskih občin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Med tem časom se je večkrat k besedi prijavil minister dr. Žagar, zato vam dajem besedo, potem pa nadaljujem z razpravo.
Hvala za besedo. Jaz bi vseeno nekatere stvari prej pojasnil ob koncu razprave, ker drugače pri toliko pripombah se nam bo zgodilo, da bomo katero izpustili. Zdaj prva stvar je vezana na tisti del, ki je bil amandmiran pravzaprav na odboru, in sicer na predlog ravno poslanca opozicije, ki ga je zdaj oporekal gospod poslanec, s tem da je bilo tudi sprejeto pojasnilo, da bodo te stvari se reševale skozi sprejetje ZIPR-a, se pravi proračuna. In tudi sicer smo danes že slišali tudi iz opozicijskih strani, da tako rešitev na nek način podpirajo. Zdaj druga stvar je, kar zadeva seveda samega tega zakona oziroma sprememb zakona o financiranju občin. Mi smo že večkrat pojasnili, da ni namen tega zakona reševati problemov financiranja občin, da je vlada seveda v zatečenem stanju, ki se je pač nakopičilo skozi vsa ta leta - ko se je na tem področju pravzaprav v pozitivni smeri ni storilo nič, ampak kvečjemu v negativni smeri, in veliko tega, kar ste, recimo, omenili, bilo možno že seveda postoriti v preteklem obdobju, pa se ni -, se je vlada tega problema resno lotila in seveda rešuje problematiko financiranja občin na več načinov. Zagotavljanje dodatnih virov tudi z dvigom primerne porabe za deset procentov, ko je primer že v sklopu rebalansa proračuna v letošnjem letu. Pripravljajo se tudi nekatere zakonske rešitve, ki bodo razbremenjevale odhodkovno stran proračunov posameznih občin in bodo seveda v tem paketu vse občine. Namen tega zakona pa je seveda, pospešiti realizacijo nekaterih projektov, za katere pač občine v tem trenutku nimajo možnosti in seveda, kar zadeva na splošno reševanje projektov, podobno kot seveda, tudi v gospodarstvu, se pač projekti velikokrat oziroma finančna konstrukcija projektov velikokrat oziroma v večini primerov zaključujejo z obsegi kreditiranja. In se točno ve, za kaj se potem posamezne institucije tudi zadolžijo. Drugi del zgodbe, ki jo danes poslušamo, je seveda ta, da se poskuša razložiti, da se poskuša legalizirati nezakonito zadolževanje. Oprostite, jaz tega nezakonitega zadolževanja občin ne poznam, tudi ne po neuradnih podatkih finančnega ministrstva. Mislim pa, da jih ima seveda tudi poslanec, ki je o tem govoril. Namreč, tudi prejšnji zakon je že dopuščal izjeme. Seveda, v masi je bila možna zadolžitev 10% na posamezno občino za posamezne projekte pa izjeme in vse te zadolžitve, ki so bile, so bile seveda narejene tudi s soglasjem finančnega ministrstva in ne nazadnje finančno ministrstvo še bo vedno tudi zdaj v fazi zadolževanja imelo zadnjo besedo. In nekatera razmišljanja, ki govorijo o nezakonitosti in se iščejo vse možne oblike nezakonitosti, ki bi lahko sledile iz tega zakona, so meni pravzaprav popolnoma tuje. Jaz na takšen način pravzaprav sploh ne znam razmišljati. In seveda tega zakona niti približno ne razumem, kot generatorja nekega nezakonitega poslovanja, ampak ravno obratno. Je pa dejstvo, da z rešitvami tudi v tem zakonu urejamo nekatere zadeve, ki v preteklosti niso bile urejene, pa bi v končni fazi lahko tudi že bile urejene, je bilo možno te stvari že tudi v preteklosti dejansko predlagati. Tako lahko v tem smislu jemljejo tudi ta zakon na tem področju v pozitivni smeri. Pojavila so se seveda nekatera konkretna vprašanja v zvezi s tem zakonom, zakaj nekatere izjeme da, nekatere ne. Povečal se je obseg zadolževanja, se pravi v tisti skupni masi, tako da je možno nekatere projekte - oziroma vsaj večino projektov bi naj bil namen, da se finančne konstrukcije pokrivajo iz tega dela. Kar zadeva pa seveda izjeme s temi zadnjimi razširitvami, ki so bile narejene tudi na matičnem odboru, pa pomeni, da smo samo k obstoječim izjemam, ki so bile v obstoječem zakonu, dodali pač še dve. In to sta na področju šolske izgradnje, kjer so predvsem težave, lahko, pri manjših občinah oziroma na velikost in obseg investicij in bi seveda dejansko takšen obseg investicij prekoračil zmožnost teh manjših občin tudi če bi se zadolžile v tem delu. So pa to investicije, ki so na dolgi rok. In ne nazadnje se z zakonom tudi omejuje obseg zadolževanja, predvsem s tem predlaganim amandmajem. Drugi del je povezan s koriščenjem evropskih sredstev. Kar zadeva programov iz področja koriščenja evropskih sredstev, je treba zelo jasno povedati, da so tudi vsi ti programi po vsebini tudi že bili zapisani v preteklem obdobju, v lanskem oziroma predlanskem letu, ko je bil sprejet enotni programski dokument, in je seveda tudi na tem področju ostalo relativno zelo malo manevrskega prostora, žal, ker bi sicer lahko nekateri projekti s področja infrastrukture, o katerih se velikokrat tudi tu pogovarjamo, na primer ceste so bile omenjene, tudi bili financirani s tega področja, pa jih žal ni v enotnem programskem dokumentu. To ni možno, seveda, izpeljati. Je pa seveda res, da imajo občine v tisti projektih - tu so pravzaprav mišljene predvsem cone - velike težave, na to sem bil večkrat tudi že opozorjen, velike težave pri zaključevanju te finančne konstrukcije ravno iz tega naslova. Zato je to sprejetje tega zakona v tem delu nujno. Odločno zavračam, da bomo s tem zakonom generirali oziroma ne samo to, da bomo generirali, pojavljale so se teze, da bo ta zakon popolnoma porušil oziroma onemogočal vstop Slovenije v monetarno unijo. Mislim, to je že skoraj rahlo absurdna situacija oziroma na nek način smešne izjave, če vemo, da po podatkih, ki so dostopni in so mislim bili tudi javno objavljeni, zadolžitev občin predstavlja v celotni masi javnega dolga ne samo, ampak manj kot 1% in še znotraj tega zadolžitve so garancije, ki so bile dane za stanovanjske gradnje, na primer. In je potem te stvari razlagati pravzaprav skoraj nemogoče, če vemo, da so razmerja, kar zadeva zadolžitve, v primerjavi z evropskimi državami popolnoma drugačne. In tudi v novem zakonu o financiranju občin, katerega smo že večkrat omenili, pripravljamo sistemski zakon, tega ni mogoče narediti čez noč. Nekatere rešitve so pa nujne, da steče proces v finančne sanacije občin, bo moral tudi v navezavi, recimo, z javnofinančnim dolgom seveda opredeliti, kolikšen del seveda obsega zadolževanja naj gre na lokalno samoupravo in kolikšen del naj ostane seveda na državnem nivoju. Ne nazadnje finančni minister daje na vsako zadolžitev seveda še vedno soglasje. Tako da je pregled iz tega naslova popolnoma jasen, evidenten in tukaj nekih vprašanj ne more biti. Če pa so kršitve, če so že do sedaj bile kršitve, če se ve, potem pa bi bilo potrebno te kršitve že do sedaj tudi ustrezno sankcionirati. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Rupar, imate repliko? Ja ali ne? Prosim.
Ja seveda, repliciram kolegu Cviklu. Jaz zelo dvomim, da se je zmotil v svojem govoru, prej bi rekel, da je zavestno lagal. Že v samem delu današnje njegove proceduralne zahteve smo lahko ugotovili da, ali ne pozna poslovnika ali pa namerno zavaja parlament in javnost. Odbor za lokalno samoupravo ni sklepal o predlogu sklepa, ki ga je menda izglasoval odbor za nadzor proračuna in javnih financ. Če gospod Cvikl ne pozna 45. člena poslovnika, ki govori, kaj je matično telo, kaj je njegov odbor in kaj ima iz tega naslova pravico izglasovati in dobiti, jaz ne morem pomagati, ampak lahko to ocenim za namerno napako ali pa za popolno nepoznavanje nekoga, ki se je celo v svoji zgodovini bavil z državnimi financami. Kjer pa je laž? Gospod Cvikl, huda laž na računa Pavla Ruparja je bila, da se je blagovno zadolževal. Pavel Rupar se nikdar v življenju ni blagovno zadolžil, nikdar. Če ste imeli namen oziroma v mislih občino Tržič, pa naj vam povem, da je bila ta blagovna zadolžitev na podlagi ukaza tedanjega ministra za šolstvo, ki je občinam ukazal datum, do kdaj morajo zgraditi nove šole oziroma šole, ki bodo izpolnjevale pogoje za devetletko. To ni bilo ne pred volitvami niti v času teh volitev, ampak leto kasneje, kar seveda pomeni, da je obveznosti, ki so jih prevzele druge firme na ta račun, nemogoče upoštevati oziroma reči, da je to, razen obveznost in zakonska določba, karkoli drugega. In kje še lažete? Računsko sodišče ni izdalo občini Tržič negativnega mnenja zaradi blagovne zadolžitve. Citiram: "Ugotovili smo, da so se za poplačilo zapadlih in neporavnanih obveznosti občin zadolžili izvajalci investicij. Z najetimi krediti so izvajalci investicij poplačali svoje zapadlosti..." in tako dalje, "občina je obveznosti do izvajalcev prenesla na banke in jih poplačala šele v naslednjem proračunskem letu." Pozor: "Ravnanja občine nismo ocenili kot napako v izkazovanju zadolžitve občine za leto 2003, vendar nanjo opozarjamo, ker vpliva na izkazovanje izdatkov proračuna v naslednjih letih." Torej, spoštovani gospod kolega, vem, da ste veliko pameti absorbirali, to je dejstvo, ampak vse [[...]]
Čas se je iztekel, na voljo imate samo tri minute za repliko, prosim lepo.
Ne, jaz imam skupni čas.
Ne, za repliko imate samo tri minute časa, vas lepo prosim.
Potem mi pa "naštelajte" tri minute.
Prosim lepo, če prekinete, imate samo tri minute.
Samo še dokončam misel. Vse pa tudi niste. In definitivno računsko sodišče ni ugotovilo nepravilnega zadolževanja in definitivno ni dalo negativnega mnenja na revizijsko poročilo zaradi tega. Negativno mnenje je nastalo in postalo samo zaradi ene zadeve, in to je bila [[...]]
Vas lepo prosim, da prekinete, ker s tem spoštujemo tisto, kar je predsednik tega parlamenta [[...]]
[[...]]napaka računskega sodišča. Prav, gospod predsednik, se opravičujem.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, replike na repliko ni. Lahko sodelujete v razpravi, če se javite za razpravo, boste prišli na vrsto. Gospod Mikolič, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa. Pravzaprav nimam nobenega razloga, da bi obžaloval, tako kot nekateri, zaradi tega, ker nismo dobili podatkov glede zadolženosti občin. Ne vem kolikokrat je že bilo danes rečeno, tudi s strani ministra, da konvergenčni program ni ogrožen. Pa mogoče me malo bolj skrbi, ker polovica slovenskih občin nima nič kreditov in bo pravzaprav mogoče celo držalo, da tudi ne temu primernih projektov za izvajanje oziroma realizacijo določenih investicij. In je mogoče to večje vprašanje, kot pa kolega poslanec Cvikl razlaga glede tega dodatnega zadolževanja občin, kaj bo to pomenilo za tiste, ki so že, pod narekovaji, "preveč zadolžene". Če grem konkretno k amandmaju k 2. členu, mislim, da je oziroma trdim, da je ta drugi odstavek tukaj jasno napisan in prav gotovo tudi gospa Pečanova, tako kot je rekla, da si ga najbrž tolmačimo enako. Če je pa kdo res to drugače pojasnjeval, potem pa meni tudi to ni jasno. Ampak vsekakor to pomeni v tem kontekstu, da je to tistih dodatnih 3%, in moram povedati tu, da se mi zdi zelo bistveno pri tem amandmaju, da je pravzaprav definirana tudi dolžina oziroma časovno obdobje odplačevanja kreditov. Glede amandmaja poslanske skupine Socialnih demokratov oziroma tako že večkrat sedaj omenjene te javne komunalne ali pa javne infrastrukture smatram, da je to le preširok pojem. Vsekakor so zelo upravičene vse tiste investicije, ki imajo pravzaprav tudi vir za vračanje kredita, in ravno zaradi tega smo na odboru uvrstili zraven stanovanjsko problematiko oziroma stanovanjsko infrastrukturo, ker sem tudi sam presenečen, da v prvi fazi tega ni bilo. Vse tisto, kar pa nekako gre izven tega konteksta, predvsem kar je bilo omenjeno, ceste, se mi zdi oziroma sem trdno prepričan, da so pa to investicije, katere bi lokalne skupnosti z veseljem zagrabile glede kreditov, ampak se bojim, da predvsem na tistih, še ne razvitih ali pa, bi rekel, bolj demografsko ogroženih območjih še marsikatera cesta manjka, marsikje bi se pa mogoče celo gradilo tisto, kar bi bilo neracionalno. Glede četrtega amandmaja poslanskega kluba LDS bi rad omenil samo to, da se ne bi pri sprejetju takega amandmaja zgodilo, kar se je v preteklosti zgodilo - je primer Gruškovje. Veste, kljub temu da imaš sklep oziroma tudi v prihodnje bodo občine dobile sklep o sofinanciranju s strani, če govorim zdaj o kohezijskem strukturnem skladu, na koncu se tudi lahko zgodi, da se kaj zalomi. In da bi potem tu dvakrat - ali pa bi s tem bila povečana kvota še za kredite, bi to pa res pomenilo kar velike težave za določene lokalne skupnosti. In da zaključim, sam zakon, vse spremembe so umestne, so dobre in v tem prehodnem obdobju kar ogromno pomenijo za lokalne skupnosti. Hvala.
Hvala lepa. Magister Štebe, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. [[...]] [[Medsebojno pogovarjanje.]] [[...]]
Gospod Štebe, imate besedo. Oprostite, ne morem dati replike.
Nekaj besed o samih amandmajih oziroma o tem delu zakona. Jaz sicer ne vem, zakaj problem nekateri kolegi delajo iz tega, ker zakon navaja namenskosti, ki naj bi se iz zadolževanja financirale, ko pa občinam ostaja najmanj, še vedno 90 % proračuna za tisto, kar ni navedeno kot prednostno, in naj bi se financiralo iz denarja kreditov. Drugo je, da smatram ta zakon še vedno kot prehodni zakon, popravek do tistega pravega zakona, za katerega menim, da bi moral slediti evropski praksi. In sicer, da se financirajo oziroma sofinancirajo ali omogočajo zadolžitve za točno določene namene, in da tudi, če je občina kreditno spodobna in vredna zaupanja kreditodajalca, da se omejitve ne izvajajo, morda pa, da bi pogojevali samo to - čeprav sem proti vsakemu bistvenemu pogojevanju in bi prepustil odgovornost in odločitev občinam in njihovim občinskim svetom -, da pa se lahko občine zadolžujejo za tiste vrste projektov, ki so zadeva več občin, se pravi, za sistemske projekte, za sistemske investicije. V Sloveniji je problem v tem, da nikakor ni prave motivacije občin, da bi sodelovale na medobčinskih projektih, večjih projektih. Tukaj je naloga samega ministra in vlade, da pri primerni porabi in pri financiranju občin nekako doseže in sprejme evropske standarde. Se pravi, dobite subvencijo ko je investicija končana; da subvencije oziroma do sofinanciranja ste pa upravičeni, če financirate projekt, ki zadeva več občin in rešuje širši problem. Na ta način tudi ne bi bil problem imeti v Sloveniji več oziroma manjših občin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Veršnik, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcem, spoštovane kolegice in kolegi! Po demagoškem in zavajajočem nastopu spoštovanega gospoda predsednika komisije za nadzor proračuna in javnih financ me je minister Žagar povsem pomiril. Ne vem, v čem je problem in zakaj delamo problem s tem, ko želi vlada pripraviti del ukrepov, ki bodo pomagale pri poslovanju občin. Jasno je bilo rečeno že na samem začetku tudi na naši komisiji, da to ni sistemski predlog, da vlada sistemski predlog še izdeluje in da nam bo poslan v obravnavo. Ne vidim razloga tudi zato, zakaj pravzaprav mi govorimo, da ni dobro, da uredimo zadolževanje občin in da omogočimo občinam, da slabe kredite zamenjajo z boljšimi, da se ne bo dogajalo, da plačujejo še danes, ko vemo, kakšna je situacija na področju kreditov - oderuške obresti. Jaz mislim, da temu ne moremo oporekati. Da so bili najemani blagovni in lizinški krediti, smo že slišali, ampak jasno je, da od tega zakona dalje vemo, da so tudi lizinški krediti in tudi blagovni krediti enostavno krediti in gredo v tisto kvoto in gredo v tiste postopke in tukaj ne vidim nobenega posebnega problema. Da je ta predlog zakona namenjen boljšemu črpanju evropskih sredstev, je povsem v redu in prav, vemo pa, tudi spoštovani gospod predsednik komisije, da je treba projekt, evropski projekt, najprej v celoti sfinancirati, potem pa lahko črpamo ta sredstva. In jasno je, da ni občine, ki bi vnaprej lahko sfinancirala vse to, če ima pač projekt, ne da bi se pri tem zadolžila. Naj končam, da amandma predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin in celotni zakon gre in je narejen pravi korak v pravo smer, zato sem prepričan, da ga je treba podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika gospod Cvikl.
Replika, ker seveda predpostavljam, da ni drugega predsednika komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ v tej sobi, torej se me je omenilo. Repliciral bi v bistvu na to, kar je bilo rečeno, da gre za demagoško zavajanje. Ne, jaz sem samo povedal stanja, kot so v zakonu, stanja kot so v poročilih računskega sodišča. Računsko sodišče ugotavlja, da kadar občina z ascignacijskimi pogodbami določi plačilo leto kasneje, ne pa v letu proračuna, ali kadar občina v nekem drugem primeru pravzaprav naredi podobno in prenese obveznost, tako da najprej prosi dobavitelja, da naredi, ta pa ji da neke vrste ali, "v narekovaju", dobropis [[...]]ali pa pravi, da bo pač plačano ko bo, to preprosto ni del porabe, ki bi morala biti vključena v proračun. In takrat navadno računsko sodišče da negativno mnenje. In zato seveda je sedaj korektno, da 2. člen zakona pravi, da se v dovoljeni obseg zadolževanja štejejo lizingi, blagovni krediti in vsakršna druga oblika pogodbenega razmerja, ki pomeni dejansko zadolžitev in katere posledica je odplačevanje obveznosti iz občinskega proračuna. Gre preprosto za to, da bodo v posameznih občinah, na podlagi tega, kar bo zakon omogočil, izvedene investicije. Izvedene bodo investicije, te se bodo videle, vendar pa se ne bodo videli dolgovi. To je situacija, ki jo je računsko sodišče neštetokrat uporabilo za podlago, da je izrazilo negativno mnenje. O tem lahko pogledate na spletni strani in tukaj je seveda kratek odgovor samo poslanskemu kolegu Ruparju. Jaz nisem zavajal, mogoče vi niste preprosto povedali. In zato seveda oporekam temu, kar je rekel kolega Veršnik, da sem demagoško zavajal. Jaz sem navajal samo dejstva. Jaz se opravičujem, če dejstva niso prijetna, dejstva niso prijetna in zato ker niso prijetna, jih pred dvema urama s sklepom niste želeli, da ta dejstva pridejo v državni zbor. Saj, če bi, veste, bilo vse normalno pa bi v občinah, ki jih obvladujete, na nek način bila situacija dobra, potem bi se strinjali, da obravnavamo tudi hkrati z zakonom o povečanju zadolževanja občin [[...]]
Čas se vam izteka za repliko, gospod Cvikl.
[[...]]tako da, gospod Veršnik, nisem demagoško zavajal. Hvala.
Izvolite, prosim kot replika.
Jaz bom samo to rekel: zakon lahko tolmačimo tako ali drugače, ali zlonamerno ali blagohotno ga sprejemamo; in tolmačenje vaše, gospod spoštovani predsednik komisije, je bilo zlonamerno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz bi vas lepo prosil, da v svoji razpravi ostanete pri razpravi, kajti ta način razprave nas ne vodi nikamor. Vem, da je lahko polemika kar živahna, vendar dajte se zadržati, da ne bo osebna, lepo prosim, kajti drugače ne bomo prišli naprej in nas spravljate v težko situacijo. Besedo ima gospa Pečanova. Je ni. Gospod Cvikl se je javil za razpravo po redosledu. Prosim. Se odpovedujete. Hvala lepa. Gospod Rupar, vi ste na vrsti za razpravo.
Hvala lepa. Sem vedel, da ne bom dolgo čakal. Najprej bi seveda gospod predsedujoči opozoril, da se je malo pred tem gospod Cvikl prijavil na repliko kolegu Veršniku, govoril je pa o meni in je zlorabil poslovnik v celoti. In, ko ga je že zlorabil, spet ni govoril resnice in po njegovem običaju zopet zapušča prizorišče takrat, ko zadevo sprovocira, ker se enostavno resnice boji. Ja, za to je Cvikl, to ste ugotovili čudovito, se zahvaljujem gospa [[...]]
Gospod Rupar, prosim, vi ste prijavil za razpravo in prosim, da nadaljujete s svojo razpravo.
Ja, pa je še vseeno treba nekaj stvari pojasniti. Še zmeraj govorim, da laže. Odprite si stran računskega sodišča www.rs-rs.si in na strani 9 preberite!
Gospod Rupar, ali vas lahko opozorim na nekaj?
Lahko.
Javili ste se k razpravi o 2. členu, o katerem razpravljamo. Prosim, da se držite tematike te razprave.
Prav z veseljem, gospod predsedujoči, ampak s temi opozorili ste nekoliko prepozni. Ko je bila razprava o nekem Pavlu Ruparju, niste vzeli besede gospodu Cviklu. In zdaj so pojasnila avtomatična, in morajo biti, zaradi resnice. Saj ne gre za - mene osebno Cvikl čisto popolnoma nič ne briga in LDS še manj. Ampak zaradi sebe pa moram te zadeve pojasniti. Dovolite mi samo še en stavek; upam, da ne zlorabljam preveč, vem pa, da nekoliko. [[Smeh v dvorani.]] Na strani 9 poročila - to je resnica, govorim resnico, ker sem pač poslanec državnega zbora -, na strani 9 imate točno napisano "ravnanja občine nismo ocenili kot napako". In, gospod Cvikl - me veseli, da si se upal vrniti -, ne zavajaj in ne laži, da je to posledica za negativno mnenje. Negativno mnenje je občina Tržič dobila zaradi neke napake računskega sodišča, ki je opisana v porevizijskem poročilu. To pa drži. Upam, da ga ne izzivam spet, ker potem ne bom mogel imeti replike in laži, ki jo že zdaj pripravlja gospod Cvikl, ne bom mogel replicirati. Zdaj pa še na amandmaje, da se vrnem k točno določenim zadevam, ki jih predvideva poslovnik. Poglejte, mi lahko v tem sklopu amandmajev razširimo zadolževanje občin na nič koliko področij in segmentov, s čimer bi se jaz načeloma tudi strinjal. Ampak potem v isti sapi predlagatelji teh razširitev ne morete oporekati ali pa očitati vladi, da sili občine v dodatne zadolžitve, da se občine prezadolžujejo, da bodo občine ne vem kako zakreditirane in tako naprej, v drugi sapi, poglejte, razširjate ta območja. To, kar je rekel kolega, ne vem kateri že, na začetku razprave, da je naš poslanec Pojbič dopolnjeval svoj predlog amandmaja na seji odbora, seveda drži. Jaz vsaj upam, da je ta odbor nekoliko bolj odprt kot pa katerikoli drugi tudi za dopolnila in možnosti, da se lahko razvije debata - seveda v okviru poslovnika, da se razumemo. In smo tudi takrat iskali možnost, da se vendar ta zadeva še razširi za voljo in za blagor tistih občin, ki smo jih še videli, da lahko padejo v ta amandma, ki je bil sprejet, ampak samo do neke mere. Da bi šli pa preko tega, pa obstaja resna bojazen, da seveda občine ne bi dejansko iz vajeti izpustili v financah in da bi se zadolževale do nekih prekomejnih razumnih finančnih tokov oziroma vsot, ker bi seveda s tem pa že bilo možno, da se ogrozi kakšen drug načrt te države. In še čisto na koncu. Govorimo o 5 milijardah in nič kolikokrat sem danes slišal, da glede na to, da bo vlada sama sprejela kriterij in da bo minister lahko skupaj s financami sodelovali ali pa soodločal, do katere mere in kje gredo občine lahko v zadolžitve, da bodo ti kriteriji kasneje sprejeti. Odločno zanikam in zaupam tako tej vladi kot posameznim ministrstvom, da teh razlik, ki jih že sedaj očitate vnaprej, ne bodo počeli, kar seveda pomeni, da bi imeli, oprostite, neumne predstavnike v vladi, če bi si to dovolili. V preteklosti je to bilo, to je resnica, ampak jaz vsaj toliko upam, da pa smo vendarle naredili v razvoju v Sloveniji toliko naprej, da pa ta bojazen ne obstaja. Zakaj? Izhajam iz občine, ki je bila v preteklosti žrtev takšnih odločitev. V primerjavi z drugimi, kjer so bile tako državne investicije kot možnosti dodatnih sredstev praktično neskončne, je ta razlika bila, veste, lahko bi rekel, kar 1 proti 100. To je resnica. Jaz želim in sem prepričan, da to ta vlada ne bo počela, ker dela škodo. Zakaj dela škodo? Ja, kdorkoli in kadarkoli ji bo lahko očital, da je neenakopravna, da je pristranska, da je politično prenapeta in opredeljena in seveda to pomeni za to vlado in za ta ministrstva oziroma ministre, ki bi to počeli, samomor ali pa harakiri ali kaj imajo že Japonci, nekaj takšnega. To, kar si je naredila prejšnja vlada, ravno zaradi te, so bili glavni očitki. In jaz sem prepričan in tudi lahko bi rekel: vem, da so garancije, da ta bojazen lahko ta trenutek izplahti iz še bolj drugače misleče glave. V glavnem teh amandmajev, kolikor jih je, so delno za upoštevati, vsi pa prav gotovo ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, želite repliko?
Jaz sem se odpovedal razpravi, ampak moram replicirati, ker poslanski kolega, spoštovani gospod Rupar, tudi župan občine Tržič, govori nepravilnosti. Citiram: "Računsko sodišče. Pri revidiranju pravilnosti poslovanja leto 2004 je računsko sodišče ugotovilo, da je občina Tržič v letu 2003 ravnala v pomembnem neskladju s pravili, zato ji izreka negativno mnenje. Občina ni ravnala v skladu s predpisi v naslednjih primerih ...", in potem se našteva 25 primerov [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Dva bom pa dodal. Ni sprejela ustreznih ukrepov za uravnoteženje proračuna, temveč je z asignacijskimi pogodbami določila plačilo investicijskih odhodkov v višini 348 milijonov tolarjev v daljšem roku, kot je predpisano. Župan ni v skladu z zakonom o javnih financah omejil porabe, da bi plačal račune, ampak je prenesel obveznosti dalje. Za to negativno mnenje. In še ena zanimiva. Prevzela je za 48 milijonov obveznosti za rekonstrukcijo objekta osnovne šole Kovor, ne da bi bil namen predviden v proračunu - se pravi, mimo proračuna, mimo pooblastila občinskega sveta -, pri postopku oddaje del pa se je z delitvijo naročila izognila javnemu razpisu. Dve od 25-ih kršitev, ki so eklatantne kršitve ne samo zakonodaje javnih naročil pa zakonodaje javnih financ, ampak osnovnega načela, ki ga mora župan kot dober gospodar uvajati, da se omeji v dana sredstva. In gospod spoštovani kolega Rupar, problem tega zakona je ravno v tem, da sedaj bo ta vaš blagovni kredit v višini skupaj 396 milijonov, kar je skoraj 400 milijonov, jaz sem govoril prej o 400 milijonov, postal sestavni del zadolževanja občine, ki bo dobil s tem zakonsko pokritje. Jaz s tem nimam problema, ker je boljše, da se to vidi kot da se ne vidi. Problem imajo vaši občani in občanke, ki ne vedo, da je bil do mnenja računskega sodišča vaš občinski proračun tako visoko zadolžen. In 400 milijonov pri dveh milijardah pa še nekaj vašega proračuna je visok obseg sredstev. No, in zato repliciram gospodu Ruparju, ker zavaja tukaj slovenski državni zbor in slovensko javnost. Na žalost je računsko sodišče upravičeno izdalo negativno mnenje, ker ste za več kot 400 milijonov porabili, ne da bi za to imeli pooblastila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replike na repliko ni. Besedo dajem gospodu predstavniku vlade. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Glejte, jaz mislim, da so te navedbe spoštovanega predsednika komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ zelo dvolične. Namreč, zakon v 17. členu sprememb zakona o financiranju občin izrecno govori, da se v dovoljeni obseg zadolževanja štejejo blagovni krediti, lizingi in vsakršna druga pogodbena finančna obveznost občin. Sedaj pa jaz dejansko tukaj ne razumem več, v čem je problem. Ali je problem v tem, ko država enkrat dejansko vsako možnost zadolževanja vključi in jo opiše, da je seveda vsakršno prevzemanje občine, ki ima finančne posledice v naslednjem proračunskem obdobju, predmet zadolževanja, ali je problem v tem, da se tudi za nazaj tiste obveznosti, ki jih država ni z ustrezno pravno dikcijo reševala v zakonodaji ali finančno ministrstvo s svojimi navodili itd. v prejšnjih mandatih? Skrb za naprej je pa verjetno popolnoma odveč, sedaj bo moral župan za vsakršno finančno obveznost občine pred občinski svet. Občinski svet seveda dela na svojih javnih sejah in tukaj govoriti, da bodo občine in župani v predvolilnem letu poskušali na podlagi te zakonske dikcije dodatno zadolževati občine, je milo rečeno deplasirano. Namreč v volilnem letu, ko so župani tako ali tako izpostavljeni, bodo šli pred volivce, da želijo za naslednji mandat zadolžit občino! Jaz mislim, da to ne bo prišlo v poštev. Te rešitve a bodo v zakonu omogočile občinam predvsem v razvojnem smislu, da se bodo lahko zadolžile takrat, kar je iz razvojnega vidika, tako kot za pridobitev dodatnih investicijskih sredstev iz državnega proračuna kakor tudi iz evropskih strukturnih sredstev, dobrodošlo za posamezno lokalno skupnost. To je osnovni namen tega zakonskega predloga in predvsem bo potrebno iskati v prihodnjem programskem obdobju 2007-2013 možnost rešitev, da bo čim večji obseg verjetno pa v glavnem večina, infrastrukturnih projektov se moralo vključevati v tako imenovano evropsko zgodbo, če bomo želeli biti tudi uspešni. Sedaj mogoče samo še eno pojasnilo. Nadzor nad zadolževanjem - ga ni. To absolutno ni res! Nadzor nad zadolževanjem je, prvič, na občinskem svetu, drugič, na ministrstvu za finance in tretjič, z amandmajem poslanskih skupin SDS-a, Nove Slovenije, SLS-a in DeSUS-a tudi v tako imenovani življenjski dobi posamezne investicije. Najmanj trikratni nadzor nad višino obsega zadolževanja, pri izjemah, ki pa morajo biti naprej v 5% kvoti letnega odplačila glavnice in obresti in seveda za dodaten obseg v 3%. Sedaj pa mogoče še zadnjo pojasnilo glede pripomb računskega sodišča. Novela zakona in dopolnitev zakonskega teksta v celoti upošteva vsa priporočila računskega sodišča, ki je imelo do sedaj probleme pri revidiranju občin glede na obstoječo zakonodajo. Rešuje problem, kaj je obseg zadolževanja, rešuje problem, kaj so dejansko tisti fiksni stroški, ki jih občina opredeljuje in ki smo jih z zakonom o lokalni samoupravi tudi opredelili, kakšen naj bo tudi postopek, ki ga bo treba s podzakonskim aktom še razdelati, za nadzorno funkcijo nadzornega odbora občine. Toliko na kratko. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sušnik, izvolite, prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Jaz podpiram amandma k 2. členu, to mislim, da bi bilo treba takoj povedati. Vsekakor pa sem se k tej razpravi prijavil zato, ker mislim, da bi v nasprotnem najbrž ne mogel prav dobro spati. Ko sem poslušal razprave spoštovane gospe Zalokarjeve, gospoda Cvikla in gospoda Kontiča, enostavno nisem mogel verjeti, ali gre za razsvetljenje ali gre pa za popolno pozabo oziroma za popolno amnezijo vsega, kar se je na področju lokalne samouprave dogajalo v preteklem obdobju. Poglejte, gospodje, prihajate iz tistih poslanskih skupin, ki ste sestavljali vlado in ki ste krojili lokalno samoupravo, najmanj kar je, zadnje štiri leta brez kakršnihkoli bistvenih izboljšanj finančnega položaja lokalnih skupnosti. To si upam trditi vsaj za zadnja štiri leta vladavine prejšnje vlade. Še več. V tem času je bilo sprejetih kup zakonov, pri katerih je vlada ekzaktno kršila načelo istočasne zagotovitve finančnih sredstev - in to enostavno pozabljate. Pozabljate, ali pa, bom rekel, veselo je pa to, da ste najbrž spoznali, da je temu tako. Vaše razprave so šle v to smer. Kako si lahko drugače razlagamo dejstvo, da je po zakonu o financiranju občin kar več kot 160, 165 občin takšnih, ki se niso v stanju samofinancirati in ki so izjeme. To kaže na to, na politiko, na vaš odnos do lokalne samouprave, ki se je ne nazadnje odražal tudi v tem, da niste soglašali z imenovanjem niti posebnega odbora za lokalno samoupravo pri tem državnem zboru, kaj šele kaj več. Takšen, spoštovane gospe in gospodje, je bil odnos do lokalne samouprave. In zdaj, ko je ta vlada prej kot v enem letu naredila dva koraka - jaz štejem ta zakon kot drug pomemben korak k izboljšanju finančnega položaja občin - je vse narobe. Je vse narobe! Prvi korak k izboljšanju finančnega položaja občin se je zgodil z rebalansom proračuna, ko smo prvič v zadnjih petih letih pomembneje korigirali finančno izravnavo. Drugi pomembnejši korak je ta. Verjamem, da bolijo tudi napovedi proračuna za leto 2006 in 2007, kjer se obeta oziroma nakazuje izboljšan, neprimerno boljši finančni položaj občin. Glejte, rekel sem, da se bom oglasil zato, ker vas moram spomniti tudi na to, da se vam je nekaj zgodilo. Ste mladi, vitalni ljudje, ne verjamem, da ste kompletno pozabili, in ker ne verjamem, da ste kompletno pozabili, kakšno je dejansko stanje, ne morem drugače zaključiti kot to, da zavajate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem zelo vesela, da sem na vrsti neposredno za kolegom Sušnikom, ki je razpravljal. In se z marsičem, resnično z marsičem, kar je povedal, strinjam, vendar to ni bila ost, ki smo jo danes želeli ob obravnavi te spremembe zakona uperiti v slabe plati teh rešitev, ki so tukaj. Res je, marsikaj, kar ste povedali je res, vendar to nima nič s tem, da ste sicer vi govorili o finančnem stanju občin, ki je slabo, jaz pa sem govorila o tem, da so se nekatere občine pravil iger in zakona držale, nekatere pa ne. O tem niste spregovorili nič in še vedno imam občutek, da takšno stanje obstoječa koalicija tolerira, pa mislim, da so med tistimi, ki so kršili pravila igre ali zakonodajo, župani oziroma občine takšne in drugačne barve. Jaz govorim o splošnem pojavu, ki ni dober, in govorim o tem, da toleriranje nezakonitega ravnanja lahko privede tudi pri tem zakonu - in nikjer ne piše, da se to ne bo zgodilo, kajti ustreznih varovalk tudi ta zakon še vedno nima. Jaz mislim, da je večina občin ravnala zakonito. Prej sem omenila, da po tistem, kar sem jaz videla, naj bi jih bilo 40 zadolženih več kot bi dovoljeval zakon, kar pomeni, da jih je 150 ravnalo v redu. In jaz zagovarjam teh 150 občin. Tistih 150 občin je v preteklih letih delalo pravo turturo, ko so se podajale na ministrstvo za finance po soglasje k posamezni zadolžitvi oziroma k investiciji. Meseci in meseci so trajali in tudi verjamem, da so nekateri pri tem obupali, vendar ni izgovora za nezakonito ravnanje. Izgovora za nezakonito ravnanje ni! In tu vidim predvsem v tonu razprav, ki jih danes tu imamo. In tudi v določenih zadevah, ki jih ta zakon prinaša, kjer se bo to na nek način skušalo pokriti in pozabiti. Tisto, kar bi želela še poudariti, pa je vendarle to, kar je skrito tudi v zakonu, to je vprašanje načina delitve več kot 5 milijard sredstev, ki so. Jaz sem to tudi v mnenju poslanske skupine podala. To so hvalevredna sredstva. V občinah smo jih veseli, namenjeni so razvojnim projektom, vendar verjamem v dobre namene ministra Žagarja. Jaz vem, da je to častivreden mož in je vse v redu, vendar tako lahko vedno razpravljamo, da smo vsi taki, pravil igre pa vendarle ni. Ta sredstva se bodo delila po kriterijih in za namene, ki jih bo določal nek kasnejši pravilnik, ki bo šele sestavljen. Tudi glede na to meni ni všeč, pa če še tako veliko zaupanje vlada med komurkoli, mi ni všeč, da se te stvari ne dogajajo transparentno, da se ne sprejemajo kriteriji, merila, namen in podobne stvari v državnem zboru, kajti gre za [[....]] [[Nemir v dvorani.]] Zelo težko je razpravljati. Gre za 5 milijard sredstev, ki so visoka sredstva in še enkrat poudarjam: ne vem, če še kdo drug od ministrov ima za 5 milijard kar tako pooblastilo, sicer to bo postavka, ki bo ena največjih in ki bo v popolni danosti dana in v popolni realizaciji dana samo eni osebi, ki bo s temi sredstvi razpolagala. Mislim, da to ni dobro, pa če je gospod Žagar še tako korekten, še tako pošten ali karkoli, to vzbuja vedno pomisleke. Če so pravila igre jasna, če jih poznajo vse občine vnaprej, vem, da to bodo, pravilnik bo to napisano, vendar mislim, da je prav, da bi o njih spregovorili tudi v državnem zboru. Na tak način se mi zdi, da se vendarle takšnih transparentnosti izmikamo in odmikamo od nje.
Hvala lepa. K razpravi se je prijavil gospod Rupar Pavel. Prosim.
Hvala, gospod predsedujoči. Čisto malo bom kršil poslovnik. Povem vnaprej, ker če si ga brez napovedi dovoli gospod Cvikl, jaz bom vsaj korekten. Odgovarjam pa na njegove očitke in laži.
Jaz vas lepo prosim, kot predsedujoči ne morem tudi malo vam dovoliti, da bi kršili poslovnik, zato vas prosim, bodite strpni in razpravljajte o tem, o čemer razpravljamo. Hvala.
Samo dvoje pojasnil. Torej, obe postavki, ki jih je kot opozorilo navedel kolega Cvikl, sta navezani na osnovno šolo. Jaz vem, da si LDS tudi v Tržiču - je prav vseeno za otroke in bi pustili, da so v hlevu učenci, ampak župan in koalicija pa tega ni dovolila, zato je šla morda tu v blagovno zadolževanje. Pa tudi ne bi bilo potrebno, če bi svetnik Liberalne demokracije Tržič in direktor stanovanjske zadruge občini ne ukradel 200 milijonov tolarjev, kar je po sodišču po sklepu izgubil, poravnal pa je to nedavno tega stanovanjski sklad Republike Slovenije in bi občina ne mogla oziroma ne bi mogla [[...]]
Gospod Rupar, vas lepo prosim. Vam bi predlagal, če se gresta rajši ven pa se pomenita, kot da moramo vsi tukaj poslušati to.
Zdaj ste malo prepozni, to bi morali narediti, ko je očital in z lažjo napadel mene.
Bi prosil še enkrat, bodite strpni [[...]]
Naredimo samo še epilog. Porevizijsko poročilo o popravljenih ukrepih govori: Pregledali smo odzivno poročilo, ki ga je na podlagi zahteve iz revizijskega poročila o poslovanju za leto 2003 in v delnem obsegu za 2004 izdelala občina. Ocenili smo, da je odzivno poročilo, ki ga je s podpisom in pečatom potrdil župan občine Tržič, verodostojno. Ocenjujemo, da odzivno poročilo vsebuje zadovoljive ukrepe za odpravljanje nepravilnosti, navedene v revizijskem poročilu. Vaš Igor Šoltes." Hvala, gospod podpredsednik.
Hvala lepa, gospod Rupar. Mislim, da ste s tem povedali vse, in, prosim, o tem več ni debate niti ne replike. Prosil bi gospo Pečanovo. [[Oglašanje iz ozadja.]] Prosim vas, gospod Cvikl, lepo prosim! Če vas je omenil, vam dam besedo za kratko repliko, vendar prosim vas, ne polemike o tej temi.
Hvala lepa. Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Osnovno vprašanje, o katerem želim govoriti, je blagovni kredit. Blagovni kredit se pojavi navadno takrat, kadar ni mogoče zapreti obveznosti leta. In blagovni kredit je opredeljen v 2. členu tega zakona.
Hvala lepa za to pojasnilo.
Če dovolite samo, da končam stavek. To, kar je bilo povedano s strani župana, gospoda Ruparja, je samo to, da je naredil blagovni kredit, nič drugega, in zato je dobil negativno mnenje.
Hvala lepa za pojasnilo. Prosim! Prekinil bom to debato. Mislim, da to ne vodi nikamor. Gospa Pečanova, prijavili ste se k razpravi, imate besedo.
Nimam namena nikomur replicirati. Kolege bi samo prosila, ne glede na to, iz katere skupine so, če so toliko prijazni in pustijo, da razpravljamo o amandmajih, o zakonu, o novostih, ki so, ne pa, da med sabo tu obračunavajo. Moram reči, da je to postalo že neokusno - velja za obe strani. Rada bi ponovno pojasnila, zakaj bi bilo pomembno, da je v tem amandmaju k 2. členu zagotovljeno, da je možno najemati kredite, bom rekla, izredne kredite za izgradnjo tudi drugih infrastrukturnih objektov. Moram reči, da že v osnovnem, se pravi, niti ne v osnovnem zakonu, ampak v spremembah zakona iz leta 1998, ko je bila dana možnost občinam za razširitev zadolževanja prek 10% za najemanje kreditov za vlaganja v izgradnjo vodovodov in kanalizacije ter stanovanj, da je že takrat pravzaprav bilo zelo ozko razumljeno, da bodo občine šle prek svojih možnosti. Meni ni jasno, kako lahko nekdo, ne glede na to, pač zakonodajalec, v tem primeru seveda državni zbor, 1998. leta in sedaj ponovno razume občine kot neke odgovorne otroke, ki jim moraš predpisati katere in samo katere investicije smejo financirati s krediti. Sedaj v tem primeru štiri. Seveda je res: v teh 20% - ja, preko 20% pa ne. Ja no, lepo prosim! Tukaj mislim, da je dovolj jasno povedano, da kar je preko 20%, je samo za točno določene namene dovoljeno, in vse, kar je izven teh štirih ozko začrtanih namenov, to pa je občinam prepovedano s preko [[...]]Ali bi lahko, gospod Bajec, se lepo prosim prijavil k besedi, pa razpravljal potem, če je treba? Če meniš, da ti razumeš zakon drugače kot jaz, pojasni, kaj razumeš drugače kot jaz, ampak takrat, ko boš imel besedo! Sedaj pa dovoli meni, da povem do konca in ne vpadaj v besedo in ne kriči vmes. Jaz ne kričim vmes, ko ti govoriš. In zato bi prosila, da še enkrat poslušaš, bom še enkrat povedala. V amandmaju je zapisano, da je dovoljeno preko 20% zadolževanje - zanimivo, da ni omejeno -, za na področju osnovnega šolstva, stanovanjske gradnje, oskrbe z vodo in javne infrastrukture za ravnanje z odpadno vodo. Kaj? Ja kaj pa če občina ima premajhno možnost, če ima premajhne investicije, da bi lahko kandidirala za sredstva EU, ali pa, če ni izbrana za sofinanciranje s strani EU, kaj pa potem? In zagotovo ne za elektriko, ne za telefon, ne za ceste nikoli ne bo dobila sredstev EU, ker niso temu namenjene. Za regionalni, za regionalno ravnanje z odpadki pa bo - recimo, se je zgodilo ravno pri postojnski občini, da sploh ne bo dobila sredstev iz EU zaradi tega, ker je sedaj referendum pokazal, da pač še naslednjih nekaj let ne bo možno določiti deponije na tem območju. In zaradi tega se bo verjetno morala zadolževati zato, da bo lahko deponijo tudi prej ali slej uredila. Zaradi tega menim, da bi bilo prav, da bi besede "ravnanje z odpadno vodo in oskrbo z vodo" lahko zamenjali s komunalno javno infrastrukturo, ker bi zajelo vse. Vsaka občina bo pa sama zase ugotovila, kaj ji je bolj pomembno: ali gradnja vodovoda, ali urejanje pogojev za ravnanje z odpadki, ali ceste ali karkoli drugega. Zagotovo se nobena občina ne bo šla zadolžit tako, da bo naslednje leto ali pa naslednje dve tri leti "gagali", po domače povedano. Se pravi, bodimo realno, razmišljajmo o tem, da v občinah so vendarle ali pa smo, da ne bom rekla, odgovorni ljudje in da se bomo zadolževali za tiste stvari, za katere bomo skupaj presodili, da so najbolj pomembne. Če je najbolj pomembno ravnanje z odpadki ali pa najbolj pomembna neka cesta, ji seveda ta zakon tega ne omogoča. Še nekaj bi rekla samo tako mimogrede. Govoriti o tem, da je odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj zelo odprt - ja, je odprt, kadar gre za amandmaje, ki jih vlagajo kolegi iz vladne koalicije. Kadar gre pa za amandmaje, ki jih vlaga opozicija, konkretno Socialni demokrati, pa lahko povem, da je to zelo zaprt odbor, to lahko povem pri primeru amandmaja kolege Bojana Kontiča k 1. členu, ki je s popolnoma enakim besedilo predlagal črtanje odstavka, ki je govoril o presoji ministra za finance, da lahko ukine najemanje kreditov s strani občin, če to ogroža vstop v evro območje oziroma - da ne bom naštevala. Ko je bilo glasovanje o teh dveh amandmajih, ki sta bila dobesedno enaka, je odbor, ki je zelo odprt za vse ideje in sugestije, zavrnil amandma kolege Kontiča in potrdil amandma, ki je bil enakega besedila, pa ga je predlagala seveda vlada, kot da bi bil to odbor. Se pravi, o tem odboru kot o odprtem odboru ne moremo govoriti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod minister, dr. Žagar.
Hvala za besedo. Jaz razumem gospo poslanko v njenem izvajanju, ker je tudi županja in pozna to problematiko. In upam, da vas je poslušal tudi poslanec iz nasprotne klopi, ker ste povedali marsikaj tega, kar mi že ves čas razlagamo, o odgovornem ravnanju in tako dalje, kar je tudi sestavni del vodenja občin. Kar zadeva ta del financiranja v obsegu državnega proračuna, bi poskušal pojasniti. Namen zadolževanja ni, da bi se s tem reševal problem rednega financiranja, se pravi, rednih dejavnosti. Redne dejavnosti ne morejo biti pokrite s sistemskimi viri, in mislim, da v tem trenutku v veliki meri so tudi z dvigom primerne porabe, ker so pač tiste občine najbolj na udaru, kar se tega tiče - v povezavi s prenosom nalog, ki so bile opravljene v preteklem obdobju. Tako je obseg zadolževanja predvsem namenjen investicijam. Kar zadeva investicije, smo najprej za različne vrste investicij povečali obseg zadolževanja z 10 na 20%. Tako je tudi tistih 20% prvenstveno namenjenih investicijam. Predvsem je pa pomembno to, da se je povečal možni obseg letne zadolžitve, ker prej je bilo drugače. Prej je bilo 5 ali 3, zdaj je pa 5 plus 3, se pravi, 8%, in to je ta limit. Kar zadeva izjeme, smo pa povečali izjeme s prejšnjih izjem, kot ste sami navedli, z dvema, to je, z investicijami v šole, ki se v tem trenutku praktično ne sofinancirajo iz evropskih sredstev in so veliki zalogaji za najmanjše občine, ker pač imajo, recimo, eno šolo in to pomeni, če hočete, milijardno investicijo za nadaljnjih 25 let najmanj, verjetno pa še nekaj dlje časa. In smo povečali izjeme, za tako imenovane evropske investicije, se pravi, za tiste investicije, ki so sofinancirane oziroma ki bodo sofinancirane iz evropskih virov. Znotraj teh investicij v tem trenutku nekaterih projektov ni možno uvrstiti, recimo, v infrastrukturo, kar ste omenili, zato ker pač - razen na kohezijskem skladu -, ampak, recimo, v strukturnih skladih tega ni možno v tem trenutku uvrstiti, ker je v programskem dokumentu ta vsebina izpadla, ko se je ta dokument pripravljal. Mi pa načrtujemo za naslednjo finančno perspektivo, da bomo tudi tovrstne investicije uvrstili. Ne nazadnje smo v razgovorih s komisijo prišli pravzaprav do skupnega zaključka; to je tudi na nek način sugestija same evropske komisije. Tako da bodo v prihodnje tudi z ozirom na večji obseg tovrstnih sredstev praktično vse razvojne investicije morale biti delno sofinancirane v bistvu iz evropskih sredstev, kar pomeni, da se bo ta nabor investicij bistveno, bistveno povečal. Če bi seveda sprejeli ta vaš amandma, pomeni, da bi praktično obseg zadolževanja popolnoma odprli. To pa je tisto, čemur se pa tudi nasprotuje iz nasprotne klopi. Tukaj je naše razmišljanje in za to, kar je zdaj v tem trenutku, mi menimo, da to pravzaprav zadostuje. Kar pa na splošno zadeva sploh investicije v problematiko odlaganja odpadkov, te investicije, kolikor je meni poznano, drugačne kot regionalne ne bodo mogle biti, kar pomeni, da se bodo občine morale dogovoriti in bodo in mislim, da so že v tem trenutku praktično tudi vsi tovrstni projekti v smislu investicije sofinancirani iz evropskih sredstev in so v tem smislu tudi potem lahko participirani [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]Manjše investicije iz tega naslova, po mojem, kolikor je meni poznano, z ozirom na okoljevarstvene omejitve, ne bodo možne.
Hvala lepa. Prosim.
Rada bi samo najprej za javnost in za vse kolege in kolegice povedala, da niti sanjalo se mi ni, da bi sploh pomislila na to, da bi to zadolževanje lahko bilo namenjeno za tekoče potrebe, absolutno nikoli in nikdar. Tako, da prosim, gospod minister, dobro poslušajte, kadar kaj rečem, nikoli nisem razmišljala na ta način, ker mislim, da je sploh zadolževanje občine za financiranje tekočih potreb najbolj nedopustna stvar, ki se je lahko sploh spomnimo.
Hvala za pojasnilo.
Drugo kar bi rekla - samo še nekaj -, drugo kar bi rekla, ko govorimo o vrstah investicij, o namenu sredstev za investicije, je to za mene paternalizem, če vlada hoče komandirati skozi zakon, v kaj bodo občine vlagale sredstva, ki jih bodo najele za kredite, ko govorimo o komunalni infrastrukturi. In zaradi tega, lepo prosim, dajmo razumeti, da ne potrebujemo, resnično ne potrebujemo pretiranega nadzora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Pečanova pojasnilo je bilo, polemiko [[...]]
Dve minuti imam časa. In še nekaj bi rada rekla, da [[...]]
Tri minute.
A tri celo!
Samo ne iti v polemiko prosim vas.
Saj ne polemiziram, samo pojasnila sem.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Če smem samo kratko pojasnilo. Kar zadeva obsega 20% zadolževanja, ni nikakršnih omejitev s strani vlade, kaj je možno iz tega naslova v bistvu financirati. Ni! Znotraj tistega so možne vse investicije.
Hvala lepa. K razpravi se je prijavil gospod Ficko. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Zdaj, ko smo temeljito predelali občino Tržič, je gospo Pečanovo spet prijelo, da nam ponovno razlaga neke stvari, tako da vmes res ne vem, ali govorimo o kakšni konkretni občini ali o zakonu, ki je predmet razprave. Vsaj vsak drugi, bi dobro bilo, da kaj pove o samem zakonu. Pričakoval bi tudi, da je tistih 45 minut bilo zadosti, da bi se kolegi iz Liberalne demokracije seznanili z osnovno vsebino in z osnovnim razlogom predloga zakona, da ne bi potem sedaj na razpravi, ko govorimo o zelo konkretni zadevi, govorili o vseh težavah, ki jih imajo občine. To tudi mi vemo, da so občine podfinancirane in da bo potrebno pripraviti sistemski zakon. To je bilo tudi rečeno, to tudi v razlagi piše k temu zakonu. Je pa osnovni razlog povečati absorpcijsko sposobnost kreditov, predvsem iz evropskih skladov, občin. To je osnovno, kar je bilo že večkrat poudarjeno in o tem se pogovarjamo. To, koliko so občine nekatere zadolžene preveč, celo nad tem področjem, ki ga sedaj omejujemo na 20%. To bi moral sistem, v katerem ste vi vladali, nadzorovati in ne dovoljevati, tako kot vi pravite temu, nezakonita zadolževanja. Nič ne bo to spremenilo sedaj pri teh občinah, seveda se ne bodo mogle več zadolžiti, ker je nek nadzor predviden nad tem. Se bodo pa zadolževala tiste občine, ki bodo želele črpati sredstva, pa do sedaj niso mogle. Seveda tiste, ki so do sedaj se zakretirale, predvidevam, da so se pametno zakreditirale - razen če ni kje kateri župan sebi kakšne spomenike postavljal - tam pa bodo res občani sedaj lahko prikrajšani. Jaz namreč predvidevam, da bo omejitev navzgor spoštovana za vse občine naprej. In še o amandmajih. Ne vem kolikokrat je bilo rečeno o amandmaju, ki govori o odlaganju odpadkov, o odlagališčih. Kolikokrat je že bilo rečeno na matičnem delovnem telesu, pa danes tu, da so to projekti regijskega pomena; da bodo vsi financirani tudi iz skladov EU, ki jih razpisujejo tam. Tako, da to je v zakonu zajeto in ne vem kolikokrat bo treba verjetno še pojasnjevati, da bo to nekomu dojeto kot dejstvo. Seveda sam sem na matičnem delovnem telesu kot tudi danes bom podprl tisti predlog, ki daje možnost zadolževanja tudi za stanovanjsko izgradnjo in za izgradnjo na področju vodooskrbe. V nekaterih občinah imate to zelo dobro urejeno, celo Prekmurje ima težave z vodooskrbo. In ker mora vsaka občina dodati tudi svoja sredstva, nekatere žal nimajo v lastnih proračunih, se bodo morale zadolževati. Evropski sklad bo namreč sofinanciral samo primarne vode. Z veseljem sem podprl takrat predlog gospoda Mariniča in ga bom tudi danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Hvauc, ste se bi javili prej k besedi? Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Jaz obljubim, da v moji razpravi ne bom omenjal spoštovana kolega Cvikla in Ruparja, zato da ne bi zopet odprli že prekinjeno debato.
Ste ju že omenili.
Vem. Torej, osredotočil bi se na ta zakon, ki je predmet razprave. Najprej bi povedal, da je moje mnenje in tudi splošno mnenje tukaj, kot je bilo zaznati, da je obstoječi zakon slab. To se kaže v slabem finančnem stanju občin, v malo razvojnih projektih, v tem, da občine niso sposobne črpati sredstva iz evropskih skladov. Jasno je, da to, kar danes obravnavamo, ni neka sistemska rešitev. To vemo. Če hočemo to področje sistemsko rešiti, potem bo treba najprej tudi določiti pristojnosti občin, te, ki so pač nastajale tekom prejšnje oblasti in za katere ni bilo predvidenih dodatnih virov financiranja in zagotoviti, predpostavljam tudi, večja sredstva za financiranje teh obveznosti. To pa seveda ni tako enostavna naloga, ker enostavno sredstva so v Sloveniji omejena in če jih bomo občinam namenili več, bo potrebno povedati, komu bomo pa tisto, kar hočemo, na drugi strani vzeli. S tega vidika pač ta zakon jemljem kot nek gasilski zakon, ki pač rešuje, kot je omenil že kolega Sušnik, drugi korak pri reševanju zelo pereče problematike občin in je pač tak gasilski ukrep, dober namen, da rešimo ta težek položaj. Ker so mnogi kolegi polemizirali, zakaj zadolževanje, zakaj se povečuje zadolževanje in tako naprej. Če hočemo izvajati neke dolgoročne projekte, potem je tudi na drugih področjih jasno: tako, ne vem, skozi državni proračun kot navsezadnje tudi v privatnem življenju, da je to zelo težko finansirati iz tekočih prihodkov, zato imamo v svetu pač različne druge načine poleg zadolževanja, ki pa pri nas žal niso dovolj razviti. Govorim o koncesijah, govorim o skupnem, javnem, zasebnem partnerstvu in še več je verjetno takih možnih načinov. Ker pri nas ti načini enostavno niso razviti, ostane kot edina možnost pač zadolževanje. Prihajam iz ene, mislim, da ne tako majhne občine, kjer je bilo za potrebe devetletke potrebno zgraditi ali pa dograditi šolo. Projekt je bil težak približno enoletni proračun te občine in jasno je, da iz tekočih prihodkov, letnih, tega ni bilo mogoče storiti, nekaj let je občina še poskušala na tak način, potem pa ne ostane nič drugega kot zadolževanje. Z bančnim kreditom - govorim. To seveda pomeni, da je ostalo še manj sredstev za druge razvojne projekte in za tekoče naloge in dejansko bo ta rešitev, ki se predlaga s tem zakonom, omogočila nekoliko lažje delovanje te občine. Bi pa povedal še primer sosednje občine, kjer so ubrali nekoliko drugačno pot, tam so pa šolo posodobili in dogradili telovadnico s pomočjo lizinga - 20 let - pa se ni nobeden spraševal, ali je to pomenilo dodatno javno zadolževanje, kako bomo to odplačevali, v kakšnem roku, kaj to pomeni za občino itd. 20 let! In glej ga, mesec dni pred državnozborskimi volitvami pride na otvoritev te strašne pridobitve sam predsednik države s šolskim ministrom in kandidatom za državnozborskega poslanca. Ali to ni nabiranje predvolilnih točk, kar nam v bistvu očitate, da počnemo s tem zakonom? To je bilo lani, pred dobrim letom dni! Še eno stvar bi omenil. Večkrat je bilo danes navedeno, da je bilo v Sloveniji 40 občin prezadolženih. Jaz se sprašujem, ja, v kakšni državi pa smo živeli, da je bilo to mogoče, da tega ni nihče preprečil, sankcioniral, da je sistem to dopuščal. Kršimo zakone ali kršili so se zakoni, pa se ni nič zgodilo. Jaz sem prepričan, da ta nova rešitev, ki je, in dosledno izvajanje tega zakona pač tega več ne bo dopuščala in upam, da bo na tem področju tudi zavladal nek red. Hvala lepa.
Hvala lepa. K razpravi se prijavlja gospod Cvikl. Še kdo mogoče? Oprostite, gospod Cvikl, res nisem videl. Imate repliko? Se opravičujem, nisem videl.
Nič hudega. Hotela sem povedati, da mene nič "ne prime", gospod Ficko, in lahko se tudi malo zadržujete, kadar svoje neprimerne in pripombe, ki niso na mestu, dajete na račun tega, da nekdo, ki ima, upam, še vedno ali vsaj še nekaj časa svobodo govora in besede, lahko stvari, ki so mu pri srcu, pove tudi večkrat v tem državnem zboru. In zato vas prosim, da si drugič ne dovolite več takih neokusnih pripomb. In še enkrat bom povedala: govoriti o tem, da kako je prav, kar je razširjeno na dovoljeno prekomerno zadolževanje, prek tiste meje, osnovne meje zadolževanja, za gradnjo stanovanj, vodovoda in kanalizacije, lepo vas prosim, pojdite pogledat člen, ki ga spreminjamo. To je člen, ki že je 1998. leta točno te tri stvari imel notri, potem je sprememba zakona črtala stanovanjsko izgradnjo in dodala šole. Tako, da vas lepo prosim, dajmo pogledat, kaj se je dogajalo v preteklosti in kaj je danes. Ko govorite o tem, kako zelo neumni so drugi, poglejte najprej v ogledalo. Prav?
Hvala lepa. Opozoril bi, da sem res dal repliko, čeprav je bila to polemika in verjetno po poslovniku, točno po poslovniku, to, kar je govoril gospod Ficko, ni bilo za repliko, ampak za polemiko. Hvala lepa. Toliko o tem. Gospod Bajc, izvolite. Želite? Prosim? Hvala lepa. Gospod Cvikl ima besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Težak dan je danes popoldan, ne vem, mogoče je kaj z vremenom zunaj. Dovolite, da vendar pojasnim sam s številkami, ker jih nihče s strani predstavnikov vlade noče, v čem je moj problem kot predsednika komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Z vsem dolžnim spoštovanjem do analiz preteklosti je eno nedvoumno: da smo v preteklosti uspevali obseg primanjkljaja enot lokalne ravni države omejevati. Leta 2001 0% bruto domačega proizvoda ali 1,5 milijarde, leta 2002 9,7, leta 2003 4 milijarde, leta 2004 3,6 milijarde. To so primanjkljaji. S tem zakonom pa je nevarnost naslednja. Najprej se povečuje v drugem amandmaju - in samo o tem bom govoril - po 1. členu z 10 na 20% možnost zadolževanja. 10% prihodkov občin je približno 0,5% GDP ali 30 milijard. Se pravi, se potem v prvem odstavku 2. člena lahko to poveča za dodatnih 30 milijard. To so dejstva, mislim, da to poznamo - 30 milijard. Potem pa imamo drugi odstavek, ki pa da omejitev ne na obseg prihodkov, ampak da omejitev na 3%, ne pove pa, za koliko časa se lahko zadolžiš. In, poglejte, danes je v slovenskih bankah pri dejstvu, da imamo garancijo države ali je to celo sprejeto na podlagi zakona države, zelo enostavno dobiti 30 - ali pa 33 - letni kredit. Zelo enostavno! In 3% prihodkov na 33 let je 100% odhodkov slovenskih občin. Slovenske občine pa imajo vseh odhodkov za približno 5% bruto domačega proizvoda ali 300 milijard. In v letu 2005 in 2006 je možno povečanje odhodkov občin na podlagi tega zakona - dodatnih 300 milijard. Dodatnih 300 milijard! To seveda pomeni [[...]]Gospod Rokavec, to so številke. Povzetek podatkov za izračun maastrichtskega kriterija za dolg in primanjkljaj sektorja države pa jasno pove, da bomo na podlagi samo primanjkljaja enot centralne ravni države, potem ko smo v tem državnem zboru sprejeli dolg od ZPIZ, imeli v letu 2005 9,4% BDP primanjkljaja. Torej, imamo do maastrichtskega kriterija 3% samo še 0,6%. To so dejstva, gospod Rokavec! Tako se številke berejo in analizirajo. Problem, ki je, da ta zakon daje možnost, nihče je pa ne omejuje, še posebej, ko je predsedujoči odbora z veseljem skupaj tudi z drugimi vrgel ven drugi odstavek prvega člena. In zato jaz pravim, da je ta zakon nesistemski zakon, ta zakon je sistemska napaka. Sistemska napaka je pa zato, ker je seveda predlagatelj tisti, ki ima samo en interes in jaz ga razumem. Gospod Rokavec, gospod Žagar, gospodje poslanci, še posebej tisti, ki ste poslanci, jaz vas razumem! Treba je ustvariti prostor za povečano zadolževanje. Vendar potrebno bi bilo omejiti zadevo. Zadeva pa ni omejena zato, ker ni omejen rok, v katerem se občine lahko zadolžujejo. Če bi vi tukaj napisali 3%, vendar lahko imajo občine najdaljši rok zadolževanja pet let, dve leti ali deset let, bi bilo znano. Ker pa tega roka ni, nasprotno, v prvem odstavku, v tistem spremenjenem 1. členu celo dovolite, da se zadeva refinancira, ste odprli vrata in jaz vam povem, ga ni župana, ki ne bo pripravljen refinancirati obveznosti, ker mu bo finančni direktor oziroma direktor finančne službe rekel tam na občini: "Glejte, če mi refinanciramo banko, smo to pripravljeni narediti, zakaj pa ne, bomo preprosto v naslednjem letu imeli več prostora za financiranje projektov. In zato smo mi kot komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ rekli, kot minimalno potrebno bi bilo, da dobimo podatke za leto 2004, da dobimo podatke za leto 2005. In kot državni zbor bi morali zelo natančno spremljati, kaj se bo dogajalo. Mi bomo pa sedaj seveda imeli situacijo, za katero mislim, da bo postala neobvladljiva. Še posebej pred lokalnimi volitvami leta 2006. In še zadnja misel, da boste razumeli tisti, ne vem nekateri ste o tem govorili okrog tega odnosa z EU. Danes se je sestal gospod predsednik vlade s člani odbora za reforme. Člani odbora za reforme imajo nalogo, da pripravijo predlog, kako implementirati strategijo razvoja Slovenije. In eno od ključnih določb strategije razvoja Slovenije, dokument, ki ga ja vaša vlada gospod Žagar, sprejela 14. ali 15. julija, pravi v točki dva: Prilagoditev slovenskih javnih financ za črpanje evropskih sredstev. In tam notri piše, da bomo slovenske javne finance prilagodili za približno 2% BDP ali 120 milijard, da bi ustvarili prostor. Slovenske javne finance se pa prilagaja tako, kot bi moral narediti moj spoštovani kolega Rupar, ne da vzame blagovni kredit po tem ali onem zakonu pa mimo zakona, ampak da zmanjša neko drugo porabo. In to je ta sistemska napaka v tem zakonu! Jaz razumem Slovensko ljudsko stranko, Slovensko demokratsko stranko, Novo Slovenijo, da je to pomemben, če hočete predvolilen projekt. Jaz to popolnoma razumem. Seveda pa obžalujem, da bo posledica tega, da bomo imeli v slovenskih občinah ob koncu leta 2006, ko bomo delali bilance, veliko povečanje zadolževanja občin in da bo to, bojim se, v letu 2006 zelo pomembno negativno vplivalo na sposobnost Slovenije, da prevzame evro. To so dejstva. Če to ni res, gospod Rokavec, naj vlada predlaga amandma v drugem odstavku 2. člena in reče, 3% realiziranih prihodkov zmožnost vzdrževanja največ za tri leta. Napišite to v amandma, če si upate. Tega si ne upate, tako kot si niste upali prinesti podatkov o občinah in zato pravim, da je zakon sistemska napaka in seveda ni sistemski zakon. Tako to je, takšna je situacija in zato kot predsednik komisije in kot poslanec Liberalne demokracije na njo moram opozarjati. Verjamem, da bo to danes sprejeto, ampak opozarjam vas, da ste odprli velik javnofinančni problem in obžalujem, da tukaj niti v mislih ni prisotnega ministra za finance, ampak ta tako ali tako očitno več ne obvladuje niti svojih osnovnih nalog, kaj šele to, kar mu drugi ministri pošiljajo v državni zbor mimo vlade, ali pa v državnem zboru spreminjajo s pomočjo poslancev koalicije. To, da ste ministru za finance vzeli pooblastilo, ki ga je imel v drugem odstavku 1. člena, jaz bi se zelo resno zamislil, če bi seveda še hotel on peljati to svojo funkcijo. Hvala lepa, gospod predsedujoči.
Hvala lepa. Nadaljujemo razpravo o 2. členu, toliko da vas spomnim, in dajem besedo predstavniku vlade, gospodu Rokavcu.
Hvala za besedo. Na to natolcevanje in nekorektno primerjanje dejstev je seveda potrebno odgovoriti. Prvo kar je, je potrebno povedati, da obseg zadolžitve, ki je sedaj predviden, ki se povečuje iz 10 na 20% oziroma tudi obseg, ki je nad 20% je seveda po rešitvi zakona očiščen tistih trenutnih prihodkov, investicijskih in tudi ostalih transferjev. Kdor dobro pozna občinske proračune, lahko ugotovi, da je teh prihodkov okrog 20 ali pa tudi več, do 30%. Ti prihodki se po spremembi zakona ne bodo več šteli kot prihodki za okvir zadolževanja. Se pravi, tu že zožujemo manevrski prostor zadolževanja. In drugič, manevrski prostor zadolževanja slovenskih občin zožujemo, ko vsakršno možno finančno obveznost občine opredeljujemo kot obseg zadolževanja občin. In ko seštejemo eno in drugo, smo na istem, približno na istem. Edino, kar širimo, širimo okvir izven obsega 20%, to je pa za namen evropskih sredstev, kjer želi ta država, želi ta vlada, da bi bila Slovenija bolje pripravljena za črpanje sredstev v naslednji finančni perspektivi, kot je bila v sedanji, z naborom projektov, tako iz celotne lokalne infrastrukture, ki bi v novem programskem obdobju 2007-2013 bil sestavni del tako imenovane infrastrukture, investicijske pomoči na infrastrukturnih sredstvih. Proračun za leto 2007 bo verjetno prav na postavki SVLR-ja jasen odraz tega, kar ste, spoštovani gospod poslanec, že govorili, namreč, celotno vkomponiranje regionalnih sredstev v evropska sredstva. To je naš namen in bo bistvena sprememba od načrtovanja proračuna v letu 2005 oziroma 2006. To bo mogoče v tednih naprej, ko bo vlada posredovala ta predlog tudi v državni zbor. Tako ne gre za odpiranje škarij pri zadolževanju, gre predvsem za jasno, transparentno opredelitev, kaj je okvir zadolževanja, ter za možnost večje fleksibilnosti občinam, kjer je to nujno potrebno za razvojne projekte. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Rad bi dodal nekaj kamenčkov v ta mozaik razprave o 2. členu. Jaz razumem in se s tem strinjam, da je bilo financiranje občin potrebno določenih sprememb. In ena od tistih zadev, ki veljajo kot vodilo v življenju, je na vsak način ta, da če ni pri denarju reda, potem ga ni nikjer. Mene pa skrbi, da s tem zakonom, ko govorimo na eni strani samo o zadolževanju, nič pa nismo danes slišali v nekajurni razpravi, kako bo pa v nadzoru te stvari. Kajti v praksi so zadeve marsikdaj zelo, zelo drugačne in če rečem še neko drugo staro reklo, da denar dela denar, dolg pa dolg. S tem zakonom, ki bo danes, sem prepričan, sprejet, delamo občinam medvedjo uslugo in pa problem samo prelagamo za nekaj let naprej. Prej ste omenili, da seveda so kot ena od varovalk občinski sveti. Jaz moram reči, da so v številnih občinah z absolutistično oblastjo občinski sveti samo neka kulisa v demokraciji, da večina solidno in pa dobro funkcionira. Na eni strani plačujemo kar štiri podžupane, na ta drugi strani pa nimamo za popravilo nujnih zadev v šolah in vrtcih in pa nimamo za cestarje, ki bi nam popravili stare in pa razdrapane makadamske ceste. V zvezi s tem danes ni bilo slišati niti ene besede o nadzornih odborih. Marsikje imamo tisti star sistem, da oblast nadzira samo sebe in tudi ta zadeva ni v redu. Seveda to, kar se sedaj dela, mislim, da dolgoročno gre na škodo Slovenije, lokalnim oblastnikom bo pa to pred volitvami nedvomno v korist. O občinski proračuni so marsikje postali talci županskih in pa poslanskih karier. Prihajam iz občine, kjer smo v lanskem letu pred volitvami cel mesec iz dneva v dan samo odpirali in pa odpirali, v letošnjem letu plačujemo dolgove, nismo pa naredili še in pa odprli niti metra asfalta. Rekli ste, da je kontrola občinskih svetov. Iz občine, v kateri prihajam, imamo 2 milijona 300 prihodkov v proračunu in šele ko smo dobili poročilo računskega sodišča, smo zgroženi svetniki opazili, da imamo pri dveh milijardah tristo prihodkov kar 890 milijonov neporavnanih obveznosti. O nobenih zadolževanjih, o nobenih teh zadevah ni bilo na redkih sejah občinskega sveta nikdar in nikoli nobenega govora, nobene debate. In to so tiste malenkosti, ki bodo ta zakon in to zadevo ter te amandmaje še poslabšale. Vrag je zmeraj v podrobnostih. Jaz vam to tako, bom rekel, ne politično, ampak dobronamerno rečem, zmeraj je treba predvideti in tisti pozitiven, optimističen scenarij, ki ga imate vi, sem prepričan, dobronamerno pred svojimi očmi, vendar je takrat, ko delamo zakon, treba preveriti tudi tisti najbolj črn, najbolj skrajen scenarij, kam nas pa te zadeve, če ni prave mere, če ni kontrole, lahko privedejo. Ko bomo te zadeve vrgli na mizo, potem bomo videli, da je resnica nekje vmes in da pri denarju ni šale. Bom pa še nadaljeval. Pred leti sem prebral eno zanimivo misel, zelo mi je bila všeč, današnjega predsednika vlade gospoda Janeza Janše, in sicer je imel govor ob velikem šmarnu. Takrat je dejal, da je pred vsako setvijo treba najprej populiti plevel. In vi s tem zakonom za čiščenje njive pred novo setvijo nič ne prispevamo, za zadolževanje občin bomo korenine plevela pustili, mogoče jih bomo z nekaj centimetri zemlje samo prekrili, vendar spomladi, ko bo vegetacija bujna, takrat bo pa ta plevel še močneje in še bolj košato zrasel in to bo naša težava za bodoče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bajc. Izvolite prosim.
Hvala lepa. Najprej bi kolegici Bredi rekel, da sem si danes umil roke, tako da niso več umazane, tako kot smo bili okarakterizirani včeraj, da imamo umazane roke z neko drugo točko dnevnega reda. Drugič. Tudi v ogledalo sem se pogledal, tako da me ni treba napotiti ponovno, da se grem v ogledalo pogledati, tako kot kolegi kot ste prej v razpravi. Opravičujem pa se, da sem padel v besedo, ampak prav iz teh dveh razlogov, ogledala in umazanih rok. Prešel bi k amandmaju k 2. členu zakona, ki ga obravnavamo iz enega preprostega razloga. Pričakoval sem, da če smo že tisti, ki imamo umazane roke in ki ne znamo brati, pa se moramo gledati v ogledalo, da nismo prebrali zakona, bi pričakoval človek, da je opozicija prebrala zakon in da se je uskladila in da vsaj približno enako nastopa. Danes ko poslušam ves ta del dopoldneva in celo popoldne, vidim, da so si diametralno nasprotni, eni bi širili možnosti zadolževanja, eni bi povečevali to zadolževanje, eni pa pravijo, da smo že itak bivši, sedanji ali, ne vem, kateri župani pa že itak vse "zafurali". To je eno. Drugo. Jaz bi še enkrat ponovil, da ta zakon sicer obravnavamo sedaj 2. člen in amandmaje k drugim členom, ampak zakon ima še nekaj več členov in ta 2. člen ima prvi odstavek, spreminja se drugi odstavek, mislim da sta minister in državni sekretar obrazložila vsebino prvega odstavka, ki govori o 20% zadolževanju, pri čemer naj letno zadolževanje ne bi presegalo 3% in tukaj ni nikakršnih omejitev, se pravi, da se lahko zadolžuje za vse tisto, kar bodo sprejeli s sprejemom proračuna na občinah občinski sveti na predlog župana. Amandma, ki ga predlaga koalicija, in tukaj sem kolegici Bredi skočil v besedo, da prebere do konca, govori pa o nekem, o dodatnih 3% in o neki zoženi možnosti zadolževanja, pri čemer reče, mislim, da tudi kolegica Breda in še drugi razpravljavci ste pa danes govorili, da nimamo programov, ker imamo premajhne občine, ker se ne moremo dogovoriti za regionalne projekte. Se pravi, če se bomo hoteli dejansko za te 3% še dodatno zadolževati, bomo morali imeti neke regionalne programe in takrat verjetno bomo financirali tudi kaj drugega ne samo tisto omejeno. Ocenjujem nekoliko več sredstev in možnosti občin nam je na tem razvojnem delu in tukaj se strinjam tudi s kolegico Bredo in tudi ministrom, ko so rekli, da mi moramo tudi sam sistemski zakon in tako imenovano primerno porabo moramo verjetno s časom in jaz upam, da v mandatu te vlade bomo uspeli, da bo ta lapsus, ki v tem trenutku od 165 ali 166 občin prejema finančno izravnavo, tu je ena napaka po moje v sistemu, da 28 ali 30 občin je, ki so samozadostne s tako imenovano primerno porabo. Delno rešujemo to s tem zakonom, pričakujem pa, da bomo v najkrajšem možnem času dejansko dobili sistemski zakon, ki bo uredil, da bodo izjeme tiste, ki bodo imele finančno izravnavo, in da bo pravilo, da bodo občine samozadostne z lastnimi sredstvi. Delno se zadeva popravlja z letošnjim rebalansom proračuna, ko so se dodatna sredstva finančne izravnave povečale za 10%. Nekaj malega, mislim, da bo uspelo tudi s proračunom za leto 2006, upam pa, da v najkrajšem možnem času bomo zadeve, kot sem rekel, uredili in bodo sedanje izjeme postale pravilo in ne obratno.
Hvala lepa. Gospod Sok, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz se opravičujem. Nisem si mislil, da bom tako hitro prišel na vrsto. Se strinjam tudi s tem, da je to nepristojno, kar sem naredil, da sem telefoniral, vendar gospodje, spomnite se, da tudi sami velikokrat telefonirate oziroma sprejmete kakšen krajši klic. Kolega Anderlič, vi ste včasih vedeli tudi telefonirati, pa ko smo glasovali, oditi iz te dvorane [[...]]
[[...]]gospod Sok, imate besedo.
[[...]]ker mu dovolite, da me provocira tukaj iz klopi. Hvala lepa. Rad bi se tudi sam dotaknil tega amandmaja, vidim pa, da se na splošno govori o zakonu v celoti, tako sem vsaj razumel, kolega Sajovica. Če bi tukaj vsak razlagal svojo situacijo v občini, iz katere prihaja, potem bi slišali zelo čudne zgodbe. Jaz o tem Tržiču vedno počasi poslušam, nimam volje, da bi razlagal, kako je v Ormožu. Tam vaš kolega zraven sedi, ki je župan, lahko vam prinesem eno kaseto, pa si doma to ogledate. Boste videli, kako zanimivo situacijo imamo, ki je podobna, kot jo vi opisujete. Kar se tiče tega zakona v zvezi z možnostjo, da se občinam zagotavljajo dodatni viri, jaz ne vidim razloga, da tukaj z nekimi proceduralnimi poskusi in tako naprej poskušamo zavlačevati ali pa onemogočiti sprejetje tega zakona. Osebno sem prepričan in tudi na lastne oči se lahko vsi, ki hočemo videti, to vidimo, kako neverjetno hitro so te manjše občine, ki so nastale bodisi pred štirimi leti bodisi pred osmimi leti, v razvojnem smislu napredovale. Če omogočimo možnost, da bodo z večjim virom iz naslova kreditov, lahko pripravili projekte ter kandidirali za sredstva evropskih kohezivnih in pa strukturnih skladov, potem je to seveda en velik pospešek in pa prispevek k nadaljnjemu razvoju. Res pa je, da smo v preteklosti bili priča, da so stranke vladajoče koalicije poskušale vse narediti, da so pravzaprav razvoj teh malih in perspektivnih občin zavirale. Tako se jim je nalagalo nove in nove obveznosti, nove in nove naloge, niso pa se jim istočasno omogočali ustrezni finančni viri. In sedaj je potrebno to na nek način popraviti. Ti popravki gredo v več smeri. Ena od teh smeri je, da se poskušajo nekatere zadeve normalizirati, se pravi, da država prevzame nekatere naloge, ki jih je občinam naložila. Eden takšnih so recimo ti gospodinjski pomočniki, to smo razpravljali že na tej seji. Eden od ukrepov je, da se preko proračuna, in to se je zgodilo že z rebalansom in tudi za leto 2005 in s proračunom 2006-2007 se bo zagotavljalo, da se občinam zagotavlja večja primerna poraba in pa tudi večja sredstva za investiranje. Eden od predlogov je pa ta zakon, ki ga imamo danes pred seboj in ki bo omogočil, da se bodo lahko občine dodatno zadolžile, če bodo imele projekte in če bodo s temi projekti kandidirale za evropska sredstva. Ne drži trditev, da finančno ministrstvo ne pozna stanja zadolženosti v tem trenutku. Finančno ministrstvo podatke, ki so ga občine poslale, ima. In to so podatki o tem koliko so se občine zadolžile na področju monetarne politike. Seveda pa ne more imeti finančno ministrstvo podatkov o tem, koliko, ne vem, so nekatere občine zadolžene prek blagovnih kreditov ali prek neplačane realizacije že opravljenih storitev. Če bodo občine pripravljene in bodo te podatke posredovale, potem bo finančno ministrstvo razpolagalo tudi s temi podatki. Jaz sem z zanimanjem poslušal gospo Zalokar Oražem, ko je govorila o tem, da so občine veliko bolj zadolžene, kot pa ima finančno ministrstvo podatkov. Ona je govorila iz prve roke, kot županja. Tukaj je več županj in županov, ki lahko na takšen način govorijo. Mi poslanci seveda tega ne vemo. Velikokrat verjetno tudi občinski svetniki tega ne vedo. Zelo čutno je, da tega ne vedo nadzorni odbori po občinah. Verjamem, da bo potrebno narediti eno spremembo v zakonodaji in omogočiti, da bodo svetniki, občinski in nadzorni odbori vedeli, koliko takšnih kreditov ali pa lizingov ali nekaj podobnega je nek župan v imenu neke občine tudi prevzel in pa podpisal. Ta izkušnja in to, kar govorijo župani, bo seveda potrebno, da v vladi resno proučijo in da potem dejansko poskušajo priti do točnih podatkov. Vendar v tem trenutku, kot sem že rekel, obstajajo pač podatki o najetih kreditih, o finančni zadolženosti, ne obstajajo pa popolni podatki o celotni zadolženosti. Kar se tiče tega zakona. Če bi danes tega zakona ne sprejeli in bi, tako kot želi opozicija, sprejemanje tega zakona preložili na neko kasnejše obdobje, s tem občinam ne bi naredili nobene usluge. V ničemer bi se s tem ne približali k temu, kar zahtevate, naj finančno ministrstvo predloži popolno sliko finančne zadolženosti, ker tega enostavno, kot tudi samo priznava, v tem trenutku nima. Dosegli bi le to, da bi se to, kar občine želijo - to pa je, pridobiti čim več evropskega denarja za lasten razvoj -, nekako odložilo in bi se s tem dejansko odpovedali v letu 2005 sredstvom, ki jih eventualno še lahko po tej poti tudi dejansko, če temu tako rečem, izplenimo. Iz tega razloga je potrebno, da ta zakon čim prej sprejmemo, da bo zakon čim prej objavljen v Uradnem listu in da bodo občine čim prej vedele, s kakšnimi finančnimi sredstvi lahko računajo. Da zaključim. Prepričan sem, da je to velik prispevek k napredku, predvsem v tistih delih Slovenije, ki so kapitalsko v veliko slabšem položaju, predvsem tistih občin, ki želijo oziroma ki morajo ustvariti hitrejši razvoj na demografsko ogroženih območjih. In če jim bo k temu pomagal - in ni razloga, da ne bi - še zakon o skladnem regionalnem razvoju, ki ga bomo sprejeli še na tej seji [[mislim, da je na dnevnem redu v torek]] , potem je ta vladajoča koalicija naredila velik korak k pomoči na področju lokalne samouprave. Težko razumem nasprotovanja nekaterih kolegov iz opozicije, ki poskušajo s takšnimi in drugačnimi amandmaji, s takšnimi in drugačnimi proceduralnimi zapleti ovirati ta postopek. Koalicija se je odločila, da bo ta zakon sprejela, in v Novi Sloveniji bomo seveda storili vse, kar je v naši moči, da ta zakon tudi dejansko čim prej stopi v veljavo, tako kot smo se koalicijsko dogovorili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mikolič. Prosim.
Hvala lepa. Spet sem se javil k razpravi, ker želim demantirati nastop pred tem kolega poslanca, gospoda Cvikla, ker je zavajal javnost oziroma ker je razlagal, da ministrstvo za finance oziroma minister za finance ne sodeluje pri tem zakonu oziroma ne pozna zadeve, kar je pravzaprav absurd glede teh izjav. Moram povedati, da najbrž veste, tudi na odboru je celo bil predlog, da bi naj ta dodatna zadolžitev se povečala iz 3 na 4%. In tudi to je pravzaprav obravnavalo ministrstvo za finance, ki se s tem ni strinjalo. Me zelo čudi oziroma moram povedati, da poslanec gospod Cvikl si najbrž res ni izračunal, kaj pomenijo te spremembe, ki jih resorno ministrstvo predlaga. Po vseh teh njegovih razpravah sem trdno prepričan, da to, kar je že prej gospod Bajc razlagal, da nekateri zadeve pač niste analizirali in govoriti kar tako na pamet, mislim, da je zelo nekorektno. Tako, kot je bilo že prej povedano, s strani ministra in s strani državnega sekretarja, glede na to, da sedaj niso več zajeti transferji oziroma ostali prihodki izven primerne porabe, to pa res ne pomeni tistga, kar so pravzaprav nekateri tudi po tihem upali oziroma pričakovali. Tako še enkrat moram poudariti, da tako poslušanje tukaj v državnem zboru razprave, ne da ima kdo argumente oziroma podlago, da nekaj trdi, se mi zdi govorjenje na pamet. Moram sicer povedati oziroma želim povedati, da kolega poslanca gospoda Cvikla zadnje čase oziroma nekaj časa res ne jemljem resno, pa naj gre za razlage glede Mercatorja, glede teh zadev, kar je prav tako bilo govorjenje na pamet. Mislim, da take razprave bolj spadajo, ne vem, kaj naj rečem, na ljubljansko tržnico.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, vi imate repliko oziroma razpravo. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Gospodu poslancu, spoštovanemu kolegu bi rad povedal, da sem vse to pri prejšnjem izračunu upošteval, ker je 5% bruto domačega proizvoda pač 300 milijard in ker je ta tako imenovana izločena primerna poraba oziroma izločeni transferji približno 30 milijard. Tako da na žalost občine se bodo lahko, če ne bo omejitve v tem drugem odstavku, zadolževale do 100% svojih proračunov, kar je okoli 5% bruto domačega proizvoda. To so dejstva. Če pa bi vlada ali če bi vi celo, če bi res želeli, tu napisali, 3% dodatno realiziranih prihodkov, s tem da ne sme biti doba zadolževanja daljša kot 3, 5, 10 let, potem bi imeli vsaj znano številko. Zato sem kot predsednik komisije to moral pojasniti. Imamo pač situacijo, ko bomo s to sistemsko napako preprosto prišli v situacijo, da bo financiranje občin drugačno, kot je trenutno predvideno v tako imenovanem načrtu zadolževanja širšega sektorja države, vključno z enotami lokalne ravni države. Ministrstvo za finance tega preprosto ni upoštevalo. Ministrstvo za finance je tudi na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ še vztrajalo pri tem, da ima minister pooblastilo, da glede na določbe pakta stabilnosti ustavi, ve pa, da ste se poslanci predvsem vladajoče koalicije zavzemali za to, da se ta določba črta, in se je tudi črtala na matičnem delovnem telesu. Tako minister za finance, ki ga v državni zbor na to temo še ni bilo, preprosto ne ve, ali pa še ne ve, da se mu je ta določba črtala, zato ne bo mogel izpolnjevati svojih po zakonu o javnih financah opredeljenih zavez ministra za finance. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Krivec, imate besedo.
Hvala za besedo. Najprej glede amandmaja. Jaz amandma podpiram, ker odpira širše možnosti za določeno izgradnjo infrastrukture za občine. Oglasil sem se pa iz enega drugega razloga. Ves čas je bilo poudarjano, kako se bo zakon izigraval, kje so možnosti, da se to dogaja, kje so varovalke napisane in podobno. Treba je poudariti, da tudi v dosedanjem zakonu so bila zadolževanja možna in v bistvu je bil nadzor izveden tako prek občinskih svetov, ki jih nekateri zdaj smatrajo, da so to nek privesek županov, kot tudi skozi nadzorne odbore. Po drugi strani pa je treba vse razvojne projekte in zadolževanje skozi razvojne projekte prijaviti tudi na finančno ministrstvo, ki odobrava projekte. In enako velja tudi zdaj. Tudi tista demagogija, da lahko župan zavaja občinski svet, ne drži. Vsak občinski svetnik lahko kadarkoli gre in si vse občinske dokumente, tako finančne kot vse druge sklepe lahko pogleda v občinski upravi, in nobena stvar ne more biti skrita, samo v primeru, da je želja svetnikov, da si določene stvari razčistijo. Mislim, da župan nikakor ne more nobenih stvari skriti pred občinskim svetom in pred nadzornim svetom, ki ima enake pristojnosti. Govoriti o tem, da lahko župani po svoje izvajajo tako svoj proračun kot nekatere zadolžitve, je nesprejemljivo. Samo to sem hotel poudariti.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o 2. členu. Prehajamo na 5. člen. V razpravo dajem 5. člen in amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Kdo želi besedo? Gospa Pečanova, prosim.
Hvala lepa. Jaz bi samo na kratko obrazložila, zakaj in v čem je bistvo tega amandmaja. Gre za to, da je v vsaki občini, tudi v vseh tistih, ki se celo same financirajo, potreba po sodelovanju oziroma sofinanciranju investicij, ki so pomembne za občino pa pogosto tudi za uresničevanje programa ali pa bom rekla vizije, ki jo ima vlada naše države pri razvoju na posameznih področjih pomembno in koristno, da bi sredstva, ki jih država namenja za sofinanciranje teh investicij bila bolj pravično razdeljena. Sedaj je namreč razmerje med sredstvi, ki jih namenja država za sofinanciranje pomembnih investicij, zelo oddaljeno: od 10% pri občinah, ki presegajo določeni odstotek primerne porabe oziroma niti ne primerne porabe, ampak dohodnine glede na povprečje v državi, pa do 70% pri občinah, ki so daleč pod tem povprečjem. Razumljivo in prav je, da so občine, ki imajo nižje prihodke iz naslova dohodnine, da imajo večji delež države pri sofinanciranju teh investicij, vendar pa je dejstvo, da nekatere občine enostavno ne pridejo do realizacije svojih načrtov, ki so za posamezno občino vendarle življenjskega pomena, ker niso deležne ne samo 10%, ampak pogosto niti 10% posamezne investicije. Zakaj niti ne 10%? Zaradi tega, ker posamezna resorna ministrstva v proračunu dobijo dodeljenih samo omejen obseg sredstev in ministrstvo potem glede na svoje zmožnosti razporedi ta sredstva tako, da po svoji lastni presoji določi, kateri občini bo dodelila posamezna sredstva. Največkrat se seveda zgodi, da tiste občine, ki so imele po dosedanjem zakonu visok delež dohodnine na prebivalca glede, na povprečje v Sloveniji, niso dobile niti teh 10%. Lahko povem kar nekaj primerov, kako se je to dogajalo. Za najbolj eklatanten primer, torej ne eksakten primer, bi rekla kolegu, ki je uporabil napačen izraz v zvezi s tem pojmom, najbolj eklatanten primer je bil primer občine Vrhnika pred precej leti, ko je zgorel vrtec pri njih, pa niso bili deležni niti tolarja sredstev iz državnega proračuna, ko je bilo treba vrtec na novo pozidati. Menim, da če že nimamo bolj pravičnega načina določanja nujnosti posamezne investicije v posamezni občini, po mojem mnenju bi bilo bolj pravično, če bi resorno ministrstvo pregledalo vse prijavljene investicije, ocenilo kakšna je situacija na področju, v katerega se investira, vseh občin, ki se prijavljajo na razpis posameznega ministrstva, in ga potem rangirati. Tako se je recimo dogajalo ministrstvu za zdravje in je, tak primer, ne zamerite, ker pravite, da ni prav, da se konkretne primer našteva. V občini Izola smo pred leti gradili zdravstveni dom, ki je bil kot star zdravstveni dom uvrščen v sam vrh potrebnosti nadomestne gradnje v celi državi. Pa vendarle smo pri investiciji, ki je tehtala 625 milijonov, dobili iz državnega proračuna reci in piši 23 milijonov tolarjev deleža države. Se pravi, daleč pod 10%, ki so takrat občini Izola pripadali. Ampak ministrstvo za zdravje je s svojo komisijo, ki je obiskala popolnoma vse objekte, ki so bili potrebni dozidave, ali nadomestne gradnje, ali kakorkoli že, ocenila, da je stari zdravstveni dom v Izoli najbolj potreben za nadomestitev v celotni državi. Kljub temu smo seveda bili, kot rečeno, deležni takšnega zneska. Nekaj podobnega se dogaja z našo reševalno postajo, ki je ravno tako potrebna nadomestne gradnje, pa bomo dobili od investicije, ki je težka približno 260 milijonov, tokrat zelo veliko, ker sedaj pa spadamo v razred 20%, ker se je naša dohodnina na prebivalca znižala v primerjavi s povprečjem v Sloveniji, zato bomo dobili nekaj manj kot 20 pripadajočih odstotkov, okrog 41 milijonov tolarjev. V vsakem primeru na teh konkretnih dveh primerih, lahko gremo še naprej, in na tistem najbolj drastičnem iz Vrhnike pred leti, lahko rečemo, da današnji način dodeljevanja državnih sredstev za izvedbo posamezne investicije ni korekten, Ker ne upošteva tega, kakšna je potrebnost posamezne investicije, ker ne ugotavlja, da recimo v neki občini, ki nujno potrebuje šolo zaradi tega, da lahko tudi v prostorskem smislu izvede devetletno osnovno šolo, da bi se reklo, tukaj so najbolj daleč, imajo najslabše pogoje za šolanje. Zato je prav, da ta občina, ne samo, da prva dobi ta sredstva, ampak da jih tudi dobi v največjem možnem obsegu. Zaradi tega predlagamo tak amandma, h katerim kot merilo za rangiranje sofinanciranja s strani države določamo nov sistem, ne več dohodnino, ampak primerno porabo in pa da so dodatna sredstva določena v manjši razliki, in sicer od 30 do 50%. Tak način delitve sredstev seveda ne povzroča tega, da bi v državi sredstev za sofinanciranje zmanjkalo, ker se je obseg sofinanciranja v celoti zmanjšal. Istočasno pa, to pa je seveda stvar, ki se v ta zakon ne more spraviti, bi bilo verjetno prav, da bi vlada dala resornim ministrstvom za posamezno področje, zdravje, šolstvo, okolje in prostor in tako naprej, navodila, na kakšen način odločati o tem, kateri občini sofinanciranje zagotoviti, in kateri ne. Na ta način bi po mojem skromnem mnenju prišlo tudi do tega, da bi marsikatera investicija, na katero občine sedaj čakajo in nikakor ne morejo priti do uresničitve, bila že zdavnaj uresničena. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ficko imate besedo.
Hvala lepa. Sedaj bom malo razočaral na začetku gospo Pečanovo, ker ta čas nisem imel časa, da bi se šel pogledat v ogledalo. Sicer se nimam za manekena, ampak težav z ogledalom pa res še nimam. O neumnosti oziroma neumnih predlogih pa predlagam, da si pogledate magnetogram. Jaz o neumnih predlogih nisem govoril, sicer pa neumnosti tudi z ogledalom ne morete preveriti, razen vi mogoče, ne vem. O amandmaju pa toliko. Jaz bi ga celo podprl, ko sem bral prvi odstavek in drugi odstavek. Način ugotavljanja kriterijev za sofinanciranje bi mogoče bilo potrebno spremeniti in vzeti kot izhodišče doseganja lastnih prihodkov, ne pa dohodnina, ki ni edini vir lastnih prihodkov občine. Ta drugi del pa je popoln absurd in ne vem, pred dnevi nam je bilo govorjeno, če si nekaj upamo. Jaz ne vem, kako si je kdo upal tak predlog amandmaja podpisati. Kaj konkretno pomeni predlog: jemlje revnim in daje bogatim. Tisti, ki so do sedaj bili deležni sofinanciranja s strani države 70%, bodo dobili 20% manj, tisti, ki 60, 10% manj, tisti, ki so bili do sedaj deležni sofinanciranja 20%, bodo dobili 10% zraven, to so tisti, ki dosegajo nad 130% povprečja, ko govorimo o dohodnini v tej tabeli. Dobesedno je to, ne vem, norčevanje, ko v isti sapi govorimo o skladnem regionalnem razvoju pomagati revnim občinam, da ujamejo povprečno razvite, pa pride tak predlog v državni zbor. Tega je potrebno postaviti pred ogledalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali danes v okviru glasovanj čez pol ure, to je ob 18.35. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali, kot sem rekel, ob 18.35 uri. Hvala lepa.
Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - z drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gasilstvu. Prehajamo na odločanje o vloženima amandmajema, najprej o amandmaju k 4. členu. Glasujemo o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 4. členu. Glasujemo. Od 74 navzočih poslank in poslancev je za glasovalo 30, proti 44. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 31. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 43. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker k predlogu zakona ni bil sprejet noben amandma, bo zbor v skladu s 139. členom poslovnika glasovanje o predlogu zakona opravil v četrtek, 29. septembra 2005, po končani zadnji točki dnevnega reda te seje. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembah zakona o poslancih, skrajšani postopek. Prehajamo na trejo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo o zakonu. Od navzočih 81 poslank in poslancev je za glasovalo vseh 81. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah zakona o detektivski dejavnosti po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Prisotnih je 80 poslank in poslancev. Za je glasovalo 76, proti 1. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o dopolnitvah zakona o javnih zbiranjih, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo o zakonu. Ugotavljam, da je od 82 poslank in poslancev za glasovalo 63, proti 19. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Uradnem listu Republike Slovenije, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Od navzočih 81 poslank in poslancev jih je glasovalo le 80, vsi za. [[Za je glasovalo 80.]] [[Nihče proti.]] Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin - skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Glasujemo o 2. členu o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 2. členu. Obrazložitev glasu, gospod Barovič.
Hvala lepa. Že v začetku smo povedali, da zakon zaradi vsebini v Slovenski nacionalni stranki podpiramo. Kar pa se 2. člena tiče, pa smo vmes tudi povprašali, kaj pomeni, kakšne so razlike med tem, da natančno navajamo posamezne elemente, ki so v vsebini upravičeni kot vsebina do razloga za kreditiranje, in po drugi strani smo natančno proučili, kaj bi pomenilo, da se to posamično naštevanje imenuje tudi tako, kot je v nadaljevanju: javna komunalna infrastruktura. Glede na to, da vsebina določa, vsaj po našem dogovoru, da je najemanje kreditov seveda za vsako občino breme in da nobena občina, ki pošteno dela, ne želi najemati kreditov samo in zgolj zaradi, ne vem, razlogov, ki niso upravičeni, ocenjujemo v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke, da bi bil izraz javna komunalna infrastruktura primeren, zato se bomo v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranki odločili in potrdili tiste amandmaje, ki ta izraz vsebinsko potrjujejo. Pri ostalih se bomo odločili po svoji volji. Bistveno pa je, da ta zakon podpiramo.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu gospa Zalokar Oražem, izvolite.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine želim povedati, da amandmaja po številko ena mi ne bomo podprli, kajti še vedno nimamo odgovora, zakaj so v teh dodatnih investicijah možne samo investicije, ki so takstativno naštete. Absolutno se nam zdi, da je boljši predlog, ki bi vseboval tudi javno komunalno infrastrukturo. Javna komunalna infrastruktura kot investicije s tega področja vedno prinašajo na koncu tudi finančna sredstva. In v tem smislu se nam zdi diskriminatorno, da bi z zakonom določevali, katere so prioritete, ki jih ima posamezna občina. Te razlike so med občinami velike. Jaz sem že prej poudarila, da ima vsaka občina svojo specifiko, svoj največji problem, ki je nekje oskrba s pitno vodo, drugje so to odpadki, nekje so čistilne naprave, drugje stanovanjska gradnja. Ta specifika je velika in zdi se nam brez pomena in brez smisla, da se pravzaprav ta avtonomija občinam na ta način jemlje. Prav gotovo sta tako drugi kot tretji amandma bistveno boljša, ki pa bi s sprejemom tega amandmaja postala brezpredmetna. Še enkrat poudarjam, da ta rešitev ni dobra, odgovorov nismo prejeli, zakaj se izločajo samo nekatera področja. Razprava pa je potekala na način kjer se je licitiralo na posamezne obraze, posamezne primere in posamezne občine. To nima nikakršnega smisla, zato menimo, da takšnega amandmaja v Liberalni demokraciji samo zato ne bomo podprli, da bi z drugima dvema odprli širšo možnost, s katerimi bi občine lahko same določale, katera so področja, ki so pri njih najbolj urgentna, ki jih želijo razreševati in seveda te stvari so širom Slovenije zelo zelo različne. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mikolič.
V imenu poslanske skupine Nove Slovenije bomo mi amandma k 2. členu, ta prvi amandma, podprli. Rad bi omenil eno zadevo. Glede na razpravo moje predhodnice, da [[...]]
Samo obrazložitev glasu, brez razprave oziroma brez polemike s predhodnikom, če ni vzroka za repliko.
Hvala. Glede na tiste investicije, ki so tu zajete, smatramo, da so prave. Glede na to, da so določene investicije, ki jih pelje občina ali pa javna podjetja oziroma javne gospodarske službe, tudi z vidika kreditov oziroma tisto, kar je bilo prej večkrat omenjeno, da so pa zadaj zagotovljena finančna sredstva za vračilo teh kreditov, bi rad opozoril na eno dejstvo, kar še danes pravzaprav ni nihče omenil - da te obveznosti pravzaprav potem preidejo na občane. Verjetno marsikdo tukaj ve, da so razlike v plačevanju glede vode, smeti in ostalih komunalnih storitev v Sloveniji v posameznih lokalnih skupnostih ogromne. In bi rad poudaril, da je pravzaprav prešlo glede obveznosti lokalnih skupnosti ali pa javnih komunalnih podjetij glede najemanja kreditov na porabnike teh komunalnih storitev v zadnjem obdobju enormno. In zdaj ta argument ne vzdrži, ker bi to pomenilo, glede na to, da saj bomo te anuitete odplačevali z virom, ki ga pravzaprav občani plačujejo, še dodatno obremenili občane. Vemo pa, kakšno je socialno stanje v nekaterih občinah oziroma glede občanov. Da je ta amandma zelo umesten, smatramo tudi zaradi tega, ker omejujemo odplačevanje kredita glede na amortizacijsko dobo posamezne investicije. In to je tudi vneseno v ta amandma. Zato bomo prvi amandma poslanske skupine v Novi Sloveniji podprli. Hvala.
Hvala lepa. Preden preidemo na glasovanje, bi vas rad opomnil, da če bo amandma sprejet, postaneta amandmaja pod številko 2 in 3 brezpredmetna. Glasujemo. Od 82 navzočih je za glasovalo 50, proti 32. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 32.]] [[Nemir v dvorani.]] Lepo prosim, nekaj bi vam rad povedal. Hvala lepa. Prosim za mir v dvorani. Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju poslanske skupine LDS k 2. členu. Opozarjam ob tem tudi, da amandma tehnično neprimerno označuje odstavke člena, zato ga bo v primeru sprejetja potrebno redakcijsko popraviti. Obrazložitev glasu. Gospod Petek izvolite.
V imenu Liberalne demokracije naj napovem, da bomo ta amandma podprli. Ker vas mnogih pri razpravi ni bilo v dvorani, bom glavne elemente tega amandmaja skušal še enkrat pojasniti in vas prepričati, da bi bilo za vse nas, posebej tiste, ki ste župani, zelo primerno, da ta amandma sprejmete. Gre za to, da ko občine izvajajo investicije financiranja iz evropskih skladov, pridejo v položaj, da enostavno likvidnostno s svojimi sredstvi, torej rednimi proračunskim sredstvi, ne morejo zagotoviti plačil do izvajalcev, ki te investicije izvajajo, ker se ta sredstva poravnajo pravzaprav po poteku investicij. Zaradi gospoda Pojbiča bom skušal še enkrat pojasniti, ker vem, da gre težje. Torej, v primeru, ko občine izvajajo investicije financiranja iz evropskih skladov, pridejo marsikatere občine v položaj, da ne morejo zagotavljati rednih plačil izvajalcem. O tem smo govorili nekaj, ko smo govorili o zakonu v celoti. S tem amandmajem bi enostavno omogočili takšnim občinam, da do takrat, dokler sredstva iz evropskih skladov niso operativna, najamejo kredit, torej neke vrste premostitveni kratkoročni kredit. S tem bi razbremenili tekoče likvidnostno poslovanje in ne bi pravzaprav na daljši rok dodatno obremenjevali proračuna takšne občine, ampak bi ostali v okviru tistih rednih proračunskih finančnih sredstev. Ko pride denar iz Evropske unije, je ta denar operativen in se poplača ta začasno vzeti vir za te namene. Zato se nam zdi, da tu ne pogrešimo popolnoma nič, se nam zdi, da tisti župani, ki imate te operativne izkušnje, in mislim, da vas je mnogo med koalicijskim župani, ki to že doživljate te težave, da bi ga zaradi tega morali podpreti, pa čeprav ga je vložila opozicijska politična stranka, čeprav ga je vložil ne župan, ampak ga je vložil sam poslanec. Zaradi tega še enkrat moj apel, apel v imenu celotne Liberalne demokracije, da vsaj ta amandma, če drugače ne, na simboličnem nivoju potrditve enega amandmaja opozicijskih poslancev sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Od 84 navzočih je za glasovalo 36, proti 44 poslancev. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 5. členu. Glasujemo. Glasovalo je 84 poslank in poslancev, za 29, proti 47. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 2. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma. Ugotavljam, da ne. Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Obrazložitev glasu gospa Cvetka Zalokar Oražem. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo. V poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo spremembe zakona o financiranju občin podprli, kljub temu da imamo velike pomisleke, ki smo jih danes v dolgi razpravi tudi izražali. Menimo, da iskanje rešitev težke finančne situacije v občinah ni primerno in ni zadostno izključno z zadolževanjem. To je kratkoročna rešitev, to je rešitev, ki bo sicer omogočila občinam samo v kratkem obdobju morda pariranje in zadolževanje, da bi lahko sofinancirali projekte evropskih strukturnih in kohezijskih skladov, toda žal so te spremembe takšne, da problema ne razrešujejo v celoti. Ob tem pa smo razočarani tudi nad dejstvom, da pravzaprav v trenutku, ko sprejemamo tako pomembno odločitev, s katero se bodo občine pravzaprav še enkrat več lahko zadolževale, nismo prejeli s strani ministrstva za finance odgovorov in nismo prejeli bilance. Očitno je, da v tem trenutku nihče v Sloveniji ne ve, koliko so občine v resnici zadolžene, pri čemer pa jim na ta način danes ponovno dajemo to možnost v bistveno višji obliki. Prav gotovo bi bilo dobro, da bi takšno bilanco Slovenija naredila. Ne nazadnje zato, ker bomo v tem državnem zboru tudi pokrile določene stvari, ki so se odvijale v vmesnem obdobju, ko so se občine, tiste, ki so imele več korajže, tudi nezakonito zadolževale. Sporočilo, ki ga mora dajati državni zbor, je, da nezakonito ravnanje v tej državi nima legitimitete. V tem smislu menimo, da ni dobro, da nimamo v tem trenutku bilance, da ne vemo, koliko je ta zadolženost. Računsko sodišče in drugi organi nadzora pa so nam večkrat sporočili, da je stanje v nekaterih okoljih zelo zaskrbljujoče. Res je, da kar več kot 50 občin sploh ni zadolženih, res pa je tudi, da po informacijah, s katerimi razpolagamo mi, pa je v 40 občinah zadolžitev prekomerna, preko zakona, v nekaterih tako visoka, da jih tudi spremembe zakona ne bodo pokrile. Prav tako tudi ne soglašamo, da bo minister brez v naprej določenih kriterijev in meril razpolagal s 5 milijardami sredstev, za katere danes ne vemo, na kakšen način bodo razdeljena slovenskim občinam, čeprav se s tem, da ta sredstva bodo dodeljena, pa strinjamo. Zato bomo zakon vseeno podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rupar.
Gospod predsedujoči, gospod minister, kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki bomo zakon podprli. Podprli ga bomo zato, da damo občinam možnost, da sodelujejo pri pridobivanju denarja iz EU, kar je nujno potreben ukrep. Bi se pa ob tem nekoliko dotaknil še področja financiranja občin iz drugih naslovov. Vsa zahvala in pohvala gospodu ministru in vladi Republike Slovenije! Prvič v samostojni Sloveniji smo bili priče enkratnemu 10% povečanju glavarine na račun občin. To smo sprejeli v tem mandatu. Prva polovica tega denarja je na občinske proračune prišla pretekli teden. Kako enkratna, perfektna zadeva je to za občine, lahko poveste župani. In tu kritike ali kakršnekoli druge špekulacije enostavno niso dopustne. In še, v veliko veselje, kdor pač v proračunu za leto 2006 še ni bistveno sodeloval ali posegel, v naslednjem letu pričakujemo še 17% povečanje glavarine občinam. Zdaj se pa, gospodje, pardon, gospe županje in gospodje župani v tem zboru, vprašajmo, če to ni nekaj, kar smo pravzaprav lahko samo sanjali. Jaz vem, da vsaj v vlogi še ene funkcije do tega trenutka nisem niti sanjal o takih denarjih, na katere lahko sedaj računamo in prihajajo v občinske proračune. In če bo ta pot vsaj zadržana, če ne še pospešena in še nadaljevana, potem bo razvoj slovenskih občin v naslednjih letih prava eksplozija. Do zdaj smo se trudili vsi, županje in župani, po svojih močeh, ta pot bo zdaj mnogo, mnogo lažja, zavoljo dobrobiti prav tistih, ki jim tudi rečemo včasih državljani, ampak tisti, ki imamo še eno funkcijo, jih bomo pa najprej s spoštovanjem imenovali občanke in občani. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Ruparju. Besedo ima za obrazložitev glasu gospod Barovič. Ali želite v imenu poslanske skupine?
V imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Spoštovane kolegice in kolegi! Ta zakon bomo podprli. Prvič zato, ker ga bomo uskladili - spoštujmo vendarle enkrat pravila igre! - z 9. členom evropske listine. Drugič, ker bomo s tem rešili, pa če se sliši lepo ali grdo, to državo, ki ne zna izkoristiti kar nekaj milijard evropskih sredstev. Upam, da jih zdaj bomo. Tretjič, povezano s točko 2, ker bomo s tem omogočili sofinanciranje razvojnih projektov Evropske unije, vsaj tiste občine, ki niso ravno zelo, zelo bogate. Četrtič pa - na to pa opozarjam in na to sem opozoril že v uvodu v imenu Slovenske nacionalne stranke - z absolutnim prepričanjem, da te spremembe ne prinašajo - prosim, to je res, to je pa zelo res! -, ne prinašajo, da bomo mi občine, s tem ko se lahko več zadolžimo, mi vsi, mi vsi smo tudi občani nekih občin, da bomo mi kreditirali državo. To pa opozarjam. Podprli bomo ta zakon v veliki želji in upanju, da bomo izčrpali čim več evropskih sredstev iz obeh skladov in predvsem tudi zato, ker upamo in želimo, da bo poslovanje občin končno enkrat, upam, govorim, pregledno. Želim in upam v imenu Slovenske nacionalne stranke, da na naslednjih pogovorih ne bomo več govorili, kdo je v občini delal zakonito ali nezakonito, kajti enega stavka danes nisem slišal, nobena občina se ne bo samo zaradi sebe kar tako brez zveze zadolžila nezakonito. Pri tem vztrajam in upam, da smo vsi toliko državljani te države, da želimo vsak svojemu okolju vse najboljše.
Hvala, gospodu Baroviču. Gospod Janc, ali želite v imenu poslanske? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, spoštovani minister, sodelavci, kolegice, kolegi! Slovenska ljudska stranka bo z veseljem podprla to spremembo zakona o financiranju občin, preprosto z enega temeljnega razloga. Kot župan občine Sevnice ugotavljam več let, da je bilo financiranje občin izjemno slabo, netransparentno, predvsem pa nalaganje novih in novih obveznosti lokalnim skupnostim brez dodatnega vira. Mnoge slovenske občine so se znašle na robu bankrota in sanacija slovenskih občin je nujno potrebna. Res je, da smo z rebalansom 2005 naredili precejšen korak in ta denar je prišel in bo še prišel v te prazne proračune in deloma ublažil finančni primanjkljaj. Res pa je tudi, da z družinskimi pomočniki, o čemer je tudi danes tekla debata v državnem zboru, je zopet dobi nove in nove obveznosti ta proračun, da ne govorim o vrtcih in drugih zgodbah. Po moje bo to še tema prihodnjih usklajevanj tako koalicijskih kot tudi same vlade. Jaz sem prepričan, da teh 10% bodo občine smotrno in dobro uporabile za razvojne potrebe. Bojim se pa in tudi opažam, da je preveč nezaupanja vlade, države do lokalnih skupnostih, kot da to nismo partnerji, kot da ta denar uporabljamo za ne vem koga. Ne nazadnje vsaka občina ima občinski svet takšen ali drugačen, ima nadzorni odbor, ki skrbi, ima revizije in podobne stvari in verjemite mi, da denar dobro in odlično nalagamo v svoje razvojne potrebe. Zagotovo to trdim z vso odgovornostjo, verjetno je država včasih dosti slabši gospodar svojih sredstev, ki jih porablja direktno za takšne in drugačne razvoje. Jaz sem prepričan, da bo vlada jutri na seji naredila korak še naprej v smislu financiranja slovenskih občin, da ne bo spet dovolila samo tekoče inflacije, ampak tiste obljube, ki smo jih tudi dali vsi skupaj, da bomo nekako poskušali postopoma vsako leto šest, sedem, osem dobesedno priti nazaj na zeleno vejo tudi glede financiranja slovenskih občin. Jaz upam, da se bo to zgodilo in da bo ta denar tudi prišel v prepotrebne blagajne in da se bo dobro naložil v te lokalne skupnosti, koliko bo, bomo to videli jutri na seji vlade in verjetno kasneje tudi v državnem zboru, ko bomo obravnavali prihodnje proračune. Prvi koraki so spodbudni. Dobro, da imamo ministrstvo, dobro, da imamo spodbudne rezultate in verjamem, da se bodo tudi boljši časi godili slovenskim lokalnim skupnostim. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Jancu. Gospod Kontič želite v imenu poslanske skupine?
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Socialnih demokratov. Že v uvodu smo opozorili, da to ni zakon, in to tudi predlagatelj sam navaja v obrazložitvi, da to ni zakon, ki bo sistemsko uredil financiranje občin in da tega še pričakujemo, morda že v letošnjem letu. Tudi nisem prepričan, da je zadolževanje prava rešitev na dolgi rok in je nujno treba dejansko sistemsko urediti te zadeve. Prepričan pa sem, da je bojazen, da bi občine z najemanjem posojil v obsegu, ki je bil danes določen, lahko ogrozile vstop Slovenije v evro območje. To se da regulirati tudi na druge načine, tudi s samoomejevanjem države kot celote in ne lokalnih skupnosti kot posameznih segmentov. Smo pa tudi v uvodu navedli, da to področje, ki ga danes urejamo, da je to področje potrebno urediti in da je ta zakon dobrodošla rešitev na tem področju in tem segmentu, zato bomo v poslanski skupini Socialnih demokratov kljub posameznim nestrinjanjem ta zakon podprli. Tudi ocenjujemo, da je bil zakon skozi obravnavo deležen določenih izboljšav, ki nas nekako prepričujejo in usmerjajo v to našo odločitev, ki smo jo sprejeli. Še enkrat pa poudarjam, da s tem ne rešujemo financiranja lokalnih skupnosti, da smo še daleč od tega, da bi bilo to financiranje urejeno tako, kot si želimo, in tako, kot bi bilo potrebno, zato upravičeno pričakujemo spremembe na tem področju in upravičeno pričakujemo sistemsko rešitev. In še nekaj je, v tem državnem zboru bi morali tudi med državljankami in državljani ali pa občankami in občani graditi zaupanje v lokalno samoupravo. Včasih z našimi nastopi tudi v tem parlamentu dajemo vtis, kot da je na lokalnem nivoju vse narobe, pa še zdaleč ni tako. Občine so v zadnjih letih dosegle pomemben napredek in lokalna samouprava je protiutež centralizaciji države. Ko bomo uspeli to urediti še na drugem nivoju, na nivoju pokrajin, bomo vsekakor tudi z uspešnim financiranjem lokalnih skupnosti dosegli naš skupni cilj. Poslanska skupina bo kljub nekaterim pomislekom podprla predlagani zakon.
Hvala, gospodu Kontiču. Gospod Mikolič, želite v imenu poslanske skupine?
Poslanska skupina Nove Slovenije - krščansko ljudske stranke, bo spremembe in dopolnitve zakona o financiranju občine podprla. Kako bodo občine oziroma lokalne skupnosti finančno dihale v prihodnje, je prav gotovo odvisno od dveh ministrstev, in sicer ministrstva za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in ministrstva za finance in prav gotovo tudi od vseh nas, ki smo tukaj, poslancev in poslank v državnem zboru. Vsekakor obstoječi zakon ni najbolj posrečen. Vsekakor ga bo potrebno prevetriti, če tako rečem. Prav gotovo pa v poslanski skupini Nova Slovenija veliko pričakujemo, tako kot sem že prej omenil [[...]]
Samo gospod Mikolič ima besedo, prosim.
od novega sistemskega zakona, ki ga vlada za v prihodnje pripravlja. Prav gotovo bo ta nov zakon dal enakovredno možnost uveljavljanja vseh občin v Sloveniji v smislu vsesplošnega razvoja predvsem na območju nerazvitega območja v Republiki Sloveniji. Pričakujemo, da bo s tem zakonom dana ta možnost tudi vsem lokalnim skupnostim, pa naj bo teh 193, ki danes delujejo, pa tudi želim enako popotnico oziroma napoved dati za tiste, ki bodo morda nastale v prihodnjem obdobju. Vsekakor poslanska skupina Nova Slovenija bo spremembe in dopolnitve zakona podprla.
Hvala, gospodu Mikoliču. Gospod Cvikl, izvolite. V svojem imenu?
V svojem imenu bom povedal, da zakona ne morem podpreti. Zakona ne morem podpreti zato, ker je po mojem zakon sistemska napaka. Sistemska napaka je zato, ker je predlagatelj služba vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in logično predlaga zakon, kot je pred nami. In jaz, gospe poslanke in poslanci, verjamem, da še posebej poslanci in poslanke, ki ste župani in županje, ne morete zavrniti tega zakona. Ampak vendarle naj vas opozorim. Ta zakon odpira prevelike in nekontrolirane možnosti zadolževanja slovenskih občin v času pred lokalnimi volitvami, zato je logično, da je napisan tako, kot je napisan, in logično je, da vladajoča koalicije štiri, pet ur nazaj ni želela, da bi v državni zbor prišli podatki o stanju dolga. Povečujete limite zadolževanja, ne da bi poznali stanje dolga v posameznih občinah. Veste, jaz bi tudi rekel, da sanjam, če bi mi nekdo rekel, da mi bo "tretjino mojega dolga", pod narekovaji, pokril. Seveda, in to je logično. Ampak sistemsko pa to ni. In problem, ki se bo pojavil s tem zakonom o financiranju občin, bo zelo velik problem - bo predvsem problem vladajoče koalicije, ki bo morala v naslednjih mesecih in letih zelo natančno pojasnjevati, kaj je z gibanjem javnofinančnega primanjkljaja in zadolževanjem države. In podobno kot boste pri državnem proračunu za leto 2006 zmanjšali program avtocest, da se bo Dars moral zadolžiti za 60 let, ne za naslednjih 20 let, tako to delate pri tem zakonu. V opoziciji, sam kot predsednik komisije bom to zelo pozorno spremljal in opozarjal na napake, ki jih delate, ker zadolžujete slovenske davkoplačevalce in davkoplačevalke. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Cviklu. Besedo ima gospa Pečanova. V svojem imenu? Izvolite.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. [[Nemir v dvorani.]]
Oprostite, gospa Pečanova. Prosim, dovolite gospe Pečanovi, da obrazloži svoj glas!
Zakon bom podprla, ker je to vsaj po mojem mnenju prvi korak k temu, da bomo občine lažje usmerjale svoj lastni razvoj. Vendar sem prepričana, da je nujno potrebno, da je nadaljevanje, se pravi, sprememba samega zakona o financiranju občin, ki bo zagotovil bolj samostojen status občin, neodvisnost od izravnav iz državnega proračuna, da ne bo samo 19 občin tistih, ki bodo živele iz lastnih prihodkov, ampak da jih bo ravno obratno, morda 19 ali 25 tistih, ki bodo dobivale izravnavo, vse ostale pa bodo iz lastnih prihodkov lahko tudi načrtovale svoj razvoj in svoje življenje bolj avtonomno in bolj neodvisno od države. Rada bi povedala še to, da je bil dejansko velik preskok pri osamosvajanju občin z lastnim financiranjem storjen leta 1998, ko je bila dohodnina povečana za 5 odstotnih točk od nekdanjih 30, ki so bile določene leta 1994, na 35. Takrat se je število občin, ki se samofinancirajo, bistveno povečalo, bistveno v tem smislu, da je šlo z nekdanjih 15 na 25. Da je pa sedanja sprememba primerne porabe, se pravi, povečanje primerne porabe, pravzaprav povzročila to, da je samostojnih občin manj pri financiranju, ker se je število občin, ki ne dobivajo izravnave, zmanjšalo, ne pa povečalo. Zato o kvalitetnem revolucionarnem preskoku ne moremo govoriti. Hvala.
Hvala gospe Pečanovi. Ker ni več prijavljenih, prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 74, proti 2. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. In prehajamo na 41. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval predlog predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidatke za mesto članice stalnega arbitražnega sodišča v Haagu, šest predlogov sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo, pet predlogov sklepov o izvolitvi sodnikov porotnikov delovnih in socialnih sodišč in predlog sklepa o razrešitvi namestnika člana in imenovanju namestnice člana republiške volilne komisije. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Najprej predlog predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidatke za mesto članice stalnega arbitražnega sodišča v Haagu. Predsednik republike je na podlagi 6. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč državnemu zboru predlagal, da se za mesto članice stalnega arbitražnega sodišča v Haagu izvoli profesorico doktor Mirjam Škrk. Želi predstavnik urada predsednika republike dodatno obrazložiti predlog? Izvolite, doktor Nahtigal.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je predlog predsednika republike. Iz predloženega gradiva izhaja celotno izpeljana zahtevna in zelo rigorozna procedura z vsemi pridobljenimi strokovnimi mnenji. Menimo, da gre za utemeljen predlog in da gre za takšno imenovanje oziroma funkcijo, ki krepi vlogo slovenske pravne stroke v mednarodnih institucijah in hkrati tudi omogoča povečan in okrepljen pretok strokovnega in drugega mednarodnopravnega znanja s tega področja in seveda predlagamo imenovanje v potrditev. Hvala lepa.
Hvala, generalnemu sekretarju urada predsednika Republike Slovenije. Predlog je obravnavala tudi mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Želi poročevalec komisije besede? [[Ne.]] Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima predstavnik poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, magister Borut Sajovic. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo! Predstavniki vlade in pa sodnega sveta ter seveda kolegice in kolegi! V državnem zboru danes pri glasovanju o kandidatki za članico stalnega arbitražnega sodišča v Haagu opravljamo nepotreben popravni izpit tako iz demokracije kot tudi iz pravne države. Ponoven in očitno dober predlog predsednika države podpirata tako vlada kot tudi Sodni svet Republike Slovenije in mu s tem daje veliko težo. Prof. dr. Mirjam Škrk, redno profesorico mednarodnega prava na pravni fakulteti univerze v Ljubljani [[...]]
Gospod Sajovic, trenutek. Prosim, je kot v čebelnjaku, potrpite še malo. Dajte nekoliko miru, da bomo zaključili sejo, tako kot se spodobi. Izvolite, gospod.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za posredovanje. Prof. dr. Mirjam Škrk redno profesorico mednarodnega prava na pravni fakulteti univerze v Ljubljani in sodnico ter podpredsednico ustavnega sodišča slovenska in mednarodna strokovna javnost dobro pozna in ji za strokovno delo izreka vsa priznanja. Nekateri ji kot slabost očitajo to, da je sodila po ustavi in zakonu. Mi ji to štejemo v dobro, zato opozarjamo, da napake iz preteklosti ne smemo ponoviti, saj je bil v preteklem glasovanju o tej kandidatki parlament zlorabljen za posreden napad in pritisk na neodvisnost sodne veje oblasti in pravno državo. Ustavni sodniki so pri svojem delu vezani zgolj na ustavo in zakon, ne pa na politična navodila. 134. člen ustave, ki govori o imuniteti sodnikov, jasno in nedvoumno določa, da nikogar, ki sodeluje pri sojenju ni mogoče klicati na odgovornost za mnenje, ki ga je dal pri odločanju na sodišču. Državni zbor ne more biti pri svojih odločitvah razsodnik, ki ocenjuje delo ustavnih in ostalih sodnikov. Sprašujem se, kako bodo sodniki sodili v bodoče, če bodo pod tihim pritiskom politične oblasti in kdo bo sploh lahko še kandidiral za mesta sodnikov mednarodnih sodišč. Praksa današnje oblasti, ki večkrat kritizira delo in odločitve ustavnega sodišča, ali pa, kar je še huje, jih ne upošteva, ni dobra, saj ne pripomore k varstvu ustavnosti in zakonitosti, ter spoštovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Današnja odločitev je pomembna in prelomna. Kdor napak iz preteklosti ne priznava in ne popravlja, je pač obsojen na to, da jih ponavlja. Prepričani pa smo, da bomo v dobro slovenske demokracije popravni izpit nocoj uspešno opravili.
Hvala, gospodu Sajovicu. S tem zaključujem razpravo in prehajamo na izvedbo glasovanja. Ni bilo najavljene nobene druge poslanske skupine. Prehajamo na izvedbo glasovanja. V skladu s prvim odstavkom 7. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč o izvolitvi državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena poslovnika vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: Franc Jazbec, mag. Borut Sajovic, Aurelio Juri in Ciril Testen. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Ali kdo temu predlogu nasprotuje? Če ne, prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija o predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 72. člena poslovnika državnega zbora bo poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena poslovnika državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna, neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s prvim odstavkom 7. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč bo predlagana kandidatka izvoljena, če bo za njo glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasijo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 19.40 ter bo trajalo do 19.55, po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se zberejo v sobi 217. S sejo bomo nadaljevali ob 20.10 uri.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo sejo. Nadaljujemo s prekinjeno obravnavo 41.a točke, to je predloga predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidatke za mesto članice stalnega arbitražnega sodišča v Haagu. Glasovanje je bilo v prostorih državnega zbora Republike Slovenije 28. septembra 2005. Razdeljenih je bilo 81 glasovnic, oddanih je bilo 81 glasovnic, neveljavna je bila 1 glasovnica, veljavnih je bilo 80 glasovnic. Za je glasovalo 60 poslank in poslancev, proti je glasovalo 20 poslank in poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bila z večino glasov vseh poslancev izvoljena kandidatka za članico stalnega arbitražnega sodišča v Haagu dr. Mirjam Škrk. [[Aplavz.]] Izvoljeni kandidatki čestitam! Prehajamo na predloge sklepov o izvolitvi v sodniško funkcijo. Sodni svet je državnemu zboru predložil šest predlogov o izvolitvi v sodniško funkcijo na sodniška mesta okrajnih sodnic na okrajnem sodišču v Grosupljem, Kranju, Škofji Loki in Ljubljani. Predloge je obravnavala mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo ter zboru predložila predloge sklepov. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o posameznih predlogih sklepov. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo mag. Sonje Ilovar Gradišar na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Grosupljem. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 1. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Marjane Grašič na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Kranju. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 65 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Na glasovanje dajem predlog sklepov o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Alenke Erzar Žepič na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Kranju. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Barbare Zakeljšek Humar na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Kranju. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Vande Polajnar na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Škofji Loki. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo gospe Damjane Stele Ostrc na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Glasovanje teče. Ugotavljam, da je navzočih 67 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem smo zaključili glasovanje o sodnikih in obenem se zahvaljujem sekretarju sodnega sveta gospodu Brezniku za prisotnost. Hvala lepa. Prehajamo na predloge sklepov o izvolitvi sodnikov porotnikov delovnih in socialnih sodišč. Mandatno-volilna komisija je v obravnavo zboru predložila predloge sklepov o izvolitvi sodnikov porotnikov delovnih in socialnih sodišč v Celju, Kopru, Ljubljani in Mariboru, in sicer za dobo 5-ih let. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o posameznih predlogih sklepov. Na glasovanje dajem predlog sklepov o izvolitvi sodnikov porotnikov delovnega sodišča v Celju. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepov o izvolitvi sodnikov porotnikov delovnega sodišča v Kopru. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepov o izvolitvi sodnikov porotnikov delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani za odločanje v delovnih sporih. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepov o izvolitvi sodnikov porotnikov delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani za odločanje v socialnih sporih. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi sodnikov porotnikov delovnega sodišča v Mariboru. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na predlog sklepov o razširitvi namestnika člana in imenovanje namestnice člana republiške volilne komisije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila mandatno-volilna komisija, in sicer se gospoda Tomaža Glažarja razreši dolžnosti namestnika člana ter gospo Ano Bilbijan se imenuje za namestnico člana Republiške volilne komisije. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o razrešitvi namestnika člana in imenovanju namestnice člana Republiške volilne komisije. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 1. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o državni upravi. Državni zbor včeraj o predlogu zakona ni glasoval, ker je poslanec mag. Milan M. Cvikl izrazil pomislek, da je zakon neusklajen in da bi bilo treba izpeljati uskladitveni postopek. Po proučitvi zadeve ugotavljam, da morebitna neusklajenost predloga zakona, o kateri je govoril poslanec, ni nastala zaradi sprejetega amandmaja, zato v takem primeru uskladitvenega postopka ni mogoče izvesti. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. [[Oglašanje iz ozadja.]] Obrazložitev glasu ali proceduralni predlog? Želi gospod Cvikl podati proceduralni predlog? [[Ne.]] Gospod Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Včeraj smo točko prekinili v trenutku oziroma jo je predsedujoči prekinil v trenutku, ko smo ugotovili, da je predlagani zakon po mnenju zakonodajno-pravne službe v neskladju z 235. členom poslovnika državnega zbora. Kot proceduralno smo včeraj zahtevali, da zakonodajno-pravna služba, glede na to, da predsedujočega ni obvestila o neskladju, obvesti poslance, ali zdaj ta zakon je v neskladju ali ni v neskladju. Glede na mnenje, ki ga imamo pred sabo, z dne 25.8.2005, je predlagani zakon v neskladju s poslovnikom državnega zbora. Hvala.
Naj omenim, da po posvetu z zakonodajno-pravno službo ne gre za nobeno neskladje, ki bi ga morali v tem trenutku odpravljati z uskladitvenim amandmajem, kajti gre za dve popolnoma ločeni stvari, za zakon in za poslovnik. Gospod Potrč, izvolite, proceduralni predlog? Obrazložitev v imenu poslanske skupine? Izvolite.
Hvala lepa. Gospod predsednik, imam dovoljenje, kljub ugovorom?
Imate, izvolite.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov predloga zakona ne bomo podprli. Zakon vsebuje dobre rešitve glede uporabe jezika manjšin, glede upravne inšpekcije in tudi glede elektronskega poslovanja. Te dobre rešitve smo pripravljeni kdajkoli sprejeti, toda hkrati vsebuje rešitve, ki so nesprejemljive. To je rešitev v 2. členu, da se lahko v primeru odsotnosti ali zadržanosti ministra in državnega sekretarja pooblasti direktorja, da zastopa vlado v državnem zboru. Ta rešitev je v nasprotju s poslovnikom državnega zbora. Ta rešitev grobo posega v zakonodajno pristojnost državnega zbora, ker se s poslovnikom urejajo ta vprašanja. Ta rešitev pomeni tudi resno načenjanje načel pravne države v pogledu odnosov med vlado in državnim zborom. Jaz sem prepričan, in to smo povedali tudi na matičnem delovnem telesu, da smo pripravljeni o konkretnih vprašanjih in problemih reševanja položaja vlade ob dejstvu, da obstaja ta v enem ministrstvu minister in en državni sekretar reševati, vendar ne na način, kakor to predlaga vlada. Po tej logiki, po kateri državni zbor poslovnik sprejema z dvotretjinsko večino navzočih poslancev, zakon pa z navadno večino, lahko pridemo do tega, da bo vse poslovniške določbe postopoma vlada s predlogi različnih zakonov razveljavila in bo s tem posegla v avtonomijo, ki jo ima državni zbor tudi glede določanja pravil svojega ravnanja vizavi vlade. Jaz, kolegice in kolegi, prosim in predlagam, da še enkrat razmislite o takšnih rešitvah, da se zavedate, da grobo posegate v ustavni način odločanja državnega zbora, ker se o poslovniku odloča z dvotretjinsko večino, ki je ni mogoče nadomestiti s kakršnimkoli zakonom, in da skupaj soglasno ta predlog vlade zavrnemo, da bi dali možnost iskanja sporazumnih rešitev, kar poslovnik z dvotretjinsko večino zahteva, da ne bi sprejemali rešitev, ki nam lahko vsem še povzročajo glavobol. Hvala lepa.
Hvala gospodu Potrču. Gospod Gantar ali želite v imenu poslanske? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bom kratek. Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o državni upravi v poslanski skupini LDS ne bomo podprli. Včeraj sem obširno razložil, zakaj so nekateri členi dobri, jih pozdravljamo, cela vrsto rešitev gre v pravo smer, razen ene, ki dejansko degradira in podreja državni zbor izvršni oblasti, in to na način, ki je za državni zbor kot celoto lahko celo poniževalen, ker poskuša z zakonom razveljaviti ali delogirati nek dokument, za katerega smo se mi oziroma naši predhodniki dogovorili z dvotretjinsko večino v tem državnem zboru. Tega kratko malo ne moremo sprejeti. Menimo, da to ni dobro, ne za ta državni zbor ne za katerokoli drugo sestavo, in zato bomo zakonu nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Gantarju. Gospod Zagorac. V imenu poslanske skupine?
Hvala za besedo. Tudi v Slovenski nacionalni stranki ne bomo podprli predloga zakona, ki je po našem prepričanju še vedno v nasprotju s poslovnikom. Za koalicijske poslance bi bilo mogoče dobro, če vzamete mnenje zakonodajno-pravne službe in si preberete mnenje k 2. členu, kjer zakonodajno-pravna služba lepo pravi, da je ta člen v neskladju z ureditvijo 235. člena poslovnika državnega zbora in bi bilo potrebno razmisliti predvsem o spremembi poslovnika, ne pa o spremembi zakona o državni upravi. Sprejemati zakon, ki je v neskladju z aktom, ki ga ta državni zbor sprejema z dvotretjinsko večino, je absurdno. In ne nazadnje ni to edini razlog, zakaj bomo glasovali proti. Tudi določba, da v primeru odsotnosti ali zadržanosti ministra oziroma državnega sekretarja lahko generalni direktor nadomešča njihovo odsotnost na sejah državnega zbora, je za ta zbor vsekakor podcenjujoča. In če ne drugače danes, glasujete za to, ali si boste dovolili, da vam bo mogoče še v teku tega mandata, kot sem že včeraj dejal, zakone tukaj razlagal vratar iz enega ministrstva, potem je to vaša odločitev. Zato vas naprošam, razmislite, če ne drugače, dajte razmisliti o svoji časti in o časti tega zbora.
Hvala gospodu Zagorcu. Gospod Kontič, izvolite.
Hvala lepa. V zaščito poslovniških določil je vsekakor prav, da povem, da bom glasoval proti temu zakonu. Mislim, da je mogoče v spremembah poslovnika, ki jih načrtujemo za obravnavo na naslednji seji komisije za poslovnik, doreči tudi te zadeve v izogib neskladju, ki ga bomo danes storili. Državni zbor deluje po nekih v naprej določenih pravilih. In ta pravila so zapisana v poslovniku. Poslovnik ureja tudi odnose v parlamentarni proceduri med vlado, kot izvršilno vejo, in parlamentom, kot zakonodajnim telesom. Zelo nerodno, lahko bi uporabil še kakšen drug izraz, je, da državni zbor pri tem, ko uporablja poslovnik državnega zbora, sprejme zakon s katerim krši svoj poslovnik, svoja pravila, ki smo jih dosegli tu v tem parlamentu z dvotretjinsko večino prisotnih poslancev. Predlagam, da v izogib nevšečnostim, ki se bodo dogajale v prihodnje, to storimo s spremembo poslovnika. Možnost nam je dana, pogoj za to pa vsekakor je, da zavrnemo danes ta zakon, ki posega na področje, ki se sprejema z drugo večino, kot sprejemamo sedaj, to je z navadno večino ta zakon.
Hvala, gospodu Kontiču. Gospod Cvikl.
Jaz bom seveda ta zakon zavrnil, in to zato, ker ta zakon ima pravzaprav dolgo brado. V januarju letošnjega leta smo v obravnavi zaključnega računa striktno spoštovali poslovnik državnega zbora, na podlagi česa je naš predsednik predlagal poslovniški komisiji spremembo prakse, ki jo določa poslovnik, kar seveda ni bilo na poslovniški komisiji sprejeto, ker bi to pomenilo, da degradiramo državni zbor. Potem pa se je zgodilo tisto, kar je bilo napovedovano, če pa ne s spremembo tolmačenja poslovnik, pa z zakonom. Državni zbor je prišel z zakonom. Zakon, ki je pravzaprav prinesel veliko dobrih rešitev, vendar je v tej ključni zgodbi zakon, ki po mojem osebnem prepričanju mi v vladi, ki ga je predlagala tako kot je seveda bilo neustrezno iskati tolmačenje na poslovniški komisiji, ko je poslovnik popolnoma jasen. Jaz moram seveda povedati, da predsedniki matičnih delovnih teles bomo v izredno težki situaciji, ko bomo imeli na eni strani poslovnik državnega zbora, na drugi strani pa zakon o državni upravi, ki sta kontradiktorna. Zato menim, da je danes kot minimalno potrebno ta zakon zavrniti, iskati ustrezno rešitev, če je za to volja v tem državnem zboru, drugače bo pa pač potrebno uporabiti druga sredstva. Hvala.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod Žnidaršič.
Lepa hvala gospod predsednik. Jaz moram povedati, da ima koalicija sicer večino v državnem zboru, vendar je v tem primeru ta večina nepomembna, če gre za to, ali bomo podprli eno rešitev, za katero naj bi bila dovolj navadna večina prisotnih na odboru in potem navadna večina v državnem zboru, ob tem, da je za določbe poslovnika, ki nam diktira način dela, potrebno 60 poslancev. Nobena večina v tem državnem zboru ne more preseči odločitve in pravil, ki jih sprejema 60 poslancev, zaradi tega mislim, da je napaka, da to poskušamo storiti in mi bomo pač morali glasovati proti, ker zaradi tega dejstva samega, da lahko sprejmemo nekaj, kar ni dobro, pač te stvari ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Hvala gospodu Žnidaršiču. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Glede na vse dvome, ki so bili izraženi, verjamem, da bi marsikdo rad še karkoli povedal. Spoštovane kolegice, kolegi! Z nami je spoštovana gospa Tina Bitenc iz službe, o kateri pravzaprav govorimo, obnašamo pa se tako, kot da je ni. Ali ne bi bilo pametno, da gospa Tina Bitenc iz zakonodajno-pravne službe pove, ali drži naša trditev z dne 25.9. ali ne drži? S tem se bomo izognili debatam še uro, dve ali tri. Z vsem spoštovanjem do vseh nas, ampak poslovnik moramo spoštovati, in tudi zakonodajno-službo in njeno mnenje moramo spoštovati, zato naj gospa prosim, če lahko potrdi ali zanika tisto, kar je srž problema. To je proceduralni predlog, če ga lahko tako vzamete.
Tako je. Smo v fazi obrazložitve glasu zato, je to nemogoče, bom pa to dal kot proceduralni predlog na glasovanje, da damo zakonodajno pravni službi možnost, da obrazloži to stanje. Dajem torej na glasovanje predlog, da se oglasi zakonodajno pravna služba in ji damo v tem primeru možnost, izjemoma možnost, da obrazloži zadevo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 51, proti 13. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je proceduralni predlog sprejet in prosim gospo Bitenc, da obrazloži situacijo. Izvolite.
Vsekakor so zadeve pravzaprav precej jasne. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju obrazložila problem, ki ga prinaša predlagani 2. člen predloga zakona, o katerem boste sedaj odločali. Na matičnem odboru se je ta problem skušal sanirati z amandmajem za črtanje tega člena, ki pa ni bil sprejet. Vsebinski problem ostaja. Mi bomo, če bo ta zakon sprejet tako, kot je sedaj predlagano v odločanje, v pravni sistem vnesli z dvema aktoma, ki nista popolnoma enakovredna v smislu tipa akta, dve različni pravni ureditvi. Ni jasno, kako se bosta izvajali. To vsekakor ne prispeva k pravni državi. Po drugi strani je pa tudi res, da je treba vedeti, da parlament svoje poslovanje ureja avtonomno in da je to, kdo bo lahko govoril v parlamentu, gotovo pravica, ki jo parlament ureja sam. S tega vidika to vprašanje na tej točki zakonodajnega postopka, na kateri se zdaj nahajamo, ni več vprašanje, ki bi se ga dalo konstruktivno razreševati v tem smislu, da bi se dalo še kaj spreminjati. Zato mi tudi nismo mogli več poročati o neusklajenosti, kajti na tej točki zakonodajnega postopka zakonodajno-pravna služba ali vlada obvešča državni zbor o neusklajenosti med posameznimi določbami akta ali določbami z drugimi zakoni, ki so nastale zaradi sprejetih amandmajev, kar pa ni vsebina nastale situacije. Upam, da sem bila dovolj jasna. Vsebinski problem je, ampak na tej točki ga pravzaprav ni več mogoče konstruktivno obravnavati, zato ker je pravzaprav preostalo samo še glasovanje o predlogu zakona v celoti. Hvala lepa.
Hvala gospe Bitenčevi. K obrazložitvi glasu se je javil gospod Petan.
Hvala za besedo. Sklicujemo se na poslovnik, ampak mislim, da tudi to, kar smo zdaj naredili, ni bilo v skladu s poslovnikom. Mi je prav žal. Nimam nič proti, ampak tako je. Bodimo vedno dosledni. Ja, saj se strinjam, ampak ni bilo v skladu s poslovnikom. Večina je pač odločila drugače, kot je po poslovniku. Okej. Saj o tem se pa tudi v prejšnjem primeru pogovarjamo. Dejal bi to, da bom podprl ta predlog zakona v celoti, ki je pred glasovanjem, in sicer iz naslednjega razloga. Ne drži, da degradiramo državni zbor in to iz preprostega razloga. Po prejšnji ureditvi vlade je lahko vlado v državnem zboru zastopalo približno 120 do 140 ljudi. Glede na to, da se je vlada odločila za racionalnost, da je poleg ministra samo en državni sekretar, se je drastično znižalo število državnih sekretarjev, in sicer s 54 na 15. To pomeni, da bo manj ljudi sedaj, ki bo lahko zastopalo vlado v državnem zboru, to se pravi, da ne more biti degradacija državnega zbora, kvečjemu je bila prej degradacija državnega zbora, sedaj mogoče državni zbor dobi večjo veljavo, ker manj ljudi lahko nastopa proti državnemu zboru. To je eno. Drugo. Morali se bomo odločiti, ali naj imamo vlade, ki se racionalno obnašajo, pa znižujejo število državnih sekretarjev, ali pa, ne vem zaradi česa, zaradi degradacije državnega zbora, v narekovaju, seveda, imamo potratne vlade, ki bi mogoče imenovale še 40 državnih sekretarjev, da bi bil ekvivalent s prejšnjo ureditvijo. Jaz sem za to varianto, da imamo racionalno vlado in zato bom podprl tisti predlog. Hvala lepa.
Hvala gospodu Petanu. Besedo ima gospod Sok. Ali v imenu poslanske skupine?
Hvala lepa. Jaz bom podal gospod predsednik proceduralni predlog in bom predlagal, da pred odločanjem odločite 5 ali pa 10 minut odmora, da se pogovorimo. Vse to namreč, kar je bilo sedaj povedano, je res, in to je okoliščina, da je število državnih sekretarjev izredno zmanjšano in da je zaradi tega nastala na eni strani racionalizacija, na drugi strani pa so nastale težave pri delu vlade in državnega zbora. Je pa res tudi, da po tem poslovniku lahko na sejah državnega zbora predstavljajo vlado minister ali pa predstojnik vladne službe, ki ga določi vlada ali celo njegov namestnik, ne piše pa v poslovniku, da je lahko to tudi direktor vladne službe. Ne vem, če je to možno tolmačiti v tem smislu. Iz zakonodajno-pravne službe je bilo rečeno, da ne. Lahko pa bi morebiti tudi bilo tolmačenje v tej smeri, ne vem, če lahko predstojnik ali pa namestnik vladne službe, ne more pa direktor določenega organa v ministrstvu. To je sedaj zahtevno vprašanje. Jaz bom predlagal 5 minut odmora, da se dogovorimo.
Hvala. Dokončali bomo obrazložitve glasu, nato bo odmor, kot je zahtevan. Gospod Juri.
Hvala predsednik. Kolegi, nismo pred sumom neusklajenosti, smo pred dejstvom neusklajenosti. Če se boste odločili za to, da sprejmete in glasujete, da tak zakon, o katerem smo opozorjeni pisno in ustno, da je neusklajen s poslovnikom, zavestno kršite poslovnik, prevzemate vso odgovornost za vse posledice, ki sledijo. Ob takih dokazih in argumentih ne bi niti smel obstajati dvom o tem, da je žal ta akt seveda nesprejemljiv. Glasoval bom proti.
Hvala gospodu Juriju. Gospod Školč.
Tudi jaz bom glasoval proti in bom poskušal argumentirati tudi s tem, kar je novost na tej seji. Državni zbor se, gospod predsednik, tudi po vaši zaslugi, dovolite mi, da rečem, robotizira v svojem načinu poslovanja. Kaj to pomeni? Če boste hoteli vse določbe poslovnika prevesti v to, da o njih ne bo mogoče razpravljati, boste morali nekako [[...]]
Gospod Školč obrazložitev glasu je.
Seveda, govorim o tem, kaj se bo zgodilo, če boste poslovnik želeli robotizirati tudi v tej točki, kdo gre lahko skozi ta vrata in zagovarja stališča predlagateljev in kdo ne. Takrat se boste znali v situaciji, da boste morali upoštevati poslovnik. Določba zakona, ki bi jo danes sprejeli, bo postala mrtva črka na papirju. Mi ta zakon lahko sprejmemo, ampak ga v tej določbi ne moremo izvajati, če hočemo spoštovati poslovnik. To je preprosta situacija, ki terja, bom rekel, zdravo razumsko odločitev, ki pomeni narediti korak nazaj, zavrniti zakon, da se te stvari lahko uredijo na razumen način. Hvala lepa.
Hvala gospodu Školču. Besedo ima gospod Brenčič. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom zakon podprl, ker izhajam iz preprostega dejstva, da smo se v tem mandatu oprijeli na neko kapricarstvo. Če vsebinsko gledamo, je poslovnik povsem korekten s tem zakonom. Ko smo prej imeli v ministrstvu za delo ministra in štiri državne sekretarje, imamo sedaj ministra in direktorje direktoratov. Vsebinsko opravlja funkcijo direktor direktorata isto, kot ga je prej opravljala državna sekretarka za zaposlovanje, državna sekretarka za socialo. Mene zanima, kot predsednika delovnega telesa, kako bom jaz kvalitetno vodil sejo, da bomo sprejemali najbolj kvalitetne rešitve. Meni ni v interesu, da pride tolmačiti zakon državni sekretar, če ne obvlada področja tako, kot ga eksplicitno obvlada ta, ki strokovno vsebinsko to področje pokriva, kot ga je prej, recimo, gospa Belopavlovičeva, kot ga je prej za področje vojne zakonodaje pokrival kolega mag. Žnidaršič in tako naprej in smo lahko kvalitetno razpravo vodili in opravljali popravke v smislu kvalitete zakona. Mi se pa zdaj gremo kapricarstvo in obstoječi poslovnik ima samo v nazivu drugače, v vsebini pa nič. In je škoda, da bomo mi na tem kapricarstvu sprejemali slabe odločitve, manj kvalitetne zakone, ki jih bomo prej ko slej vsi opravljali, ampak zakoni niso namenjeni poziciji ali opoziciji, ampak so namenjeni državljankam in državljanom in nam vsem.
Hvala, gospodu Brenčiču. Besedo ima gospod Kovačič.
Hvala lepa za besedo. Tudi sam sem prepričan, da ne gre za nikakršno neusklajenost med poslovnikom in zakonom. Dejstvo je, da je poslovnik v tem določilu, ki govori o zastopanju predstavnikov vlade v državnem zboru, prilagojen zakonski situaciji, ki je veljala v prejšnjem mandatu. V tem mandatu se je pravna situacija z zakonom o državni upravi spremenila, tako da nimamo več množice državnih sekretarjev, ampak imamo enega sekretarja, direktorji direktoratov pa pokrivajo vsebinsko enako področje, kot so jo prej pokrivali drugi državni sekretarji. Gre zgolj za terminološko spremembo in tej terminološki spremembi je potrebno prilagoditi poslovnik. Tudi v preteklosti, ko smo imeli Skupščino Republike Slovenije in je takrat veljal poslovnik, je potem prišlo do spremembe skupščine v državni zbor, in je še vedno nekaj časa veljal poslovnik, ki je bil sprejet v času skupščine, dokler se ni potem tudi ta poslovnik spremenil in prilagodil situaciji, ko smo imeli državni zbor. Popolnoma enako je tudi tukaj, tako da ne gre za nikakršno neusklajenost, zaradi tega ni potrebno nikakršne dileme in bojazni imeti pred tem, da ta zakon ne bi bil kakorkoli pravno usklajen. Hvala. Zato seveda bom ta zakon podprl.
Hvala gospodu Kovačiču. Gospod Potrč.
Hvala lepa. Mi smo to razpravo na tak način približno opravljali tudi na delovnem telesu. Ne bom razlagal, povedal bi pa le naslednje. To, da ste v tem mandatu, gospe in gospodje, racionalizirali vlado, ni res. Zakon je bil v prejšnjem mandatu sprejet in dolžni ste ga bili upoštevati in spoštovati, da ima vsak minister enega državnega sekretarja. Prav je, da je tako, samo ne se hvaliti s tujim perjem. Drugič, če govorimo o pravu kot o kapricarstvu, potem je konec pravne države. To je mogoče. Jaz vem, da je to vaš način razmišljanja in dela, vendar opozarjam, da to ni dobro. To enostavno ni dobro in na ta način ni mogoče razmišljati. In tretjič, ne gre za terminološke, ampak za vsebinske spremembe, lahko so manj ali bolj pomembne za koga, samo v prejšnjem mandatu smo sporazumno ugotovili, da želimo neodvisno, visoko strokovno, samostojno državno upravo, na čelu katere so tudi generalni direktorji direktoratov, ki niso več politični funkcionarji, ampak najodgovornejši samostojni strokovnjaki v upravi. Zaradi tega imajo drugačen položaj in ne gre samo za terminološko spremembo. Za mnoge so lahko to malenkosti, to pa v sistemu niso malenkosti. Dajte razmišljati o tem in se vsaj ne slepiti, da delate nekaj pravno nesprejemljivega. Imate pa večino, gospodje, in na koncu boste sprejeli zakon, po katerem se v parlamentu več ne odloča o zakonu, ampak ga sprejme kar vlada namesto parlamenta. Hvala.
Hvala gospodu Potrču. Gospod Veber.
Hvala za besedo. Pri tem problemu bi rad opozoril, da je pomembno, da ostanemo predvsem parlament. In zagotovo, če bo ta zakon sprejet, bo prihajalo do tega, da bomo v parlamentu pri proceduri, pri obravnavi zakonov, kjer bodo prisotni direktorji v imenu vlade, imeli težave, ali bomo sploh začeli vsebinsko razpravo. Ne glede na to, da sem v opoziciji, mi je vseeno veliko do tega, da poskušamo delovati konstruktivno oziroma sprejemati odločitve, ki jih v Sloveniji nujno potrebujemo. Če bomo izgubljali čas za to, da bomo ugotavljali, ali se lahko direktor prijavlja kot predstavnik vlade ali ne, seveda to ni konstruktivna razprava, je izgubljanje časa in je predvsem in bo ohranjanje pravne države. Opozicija bo zagotovo opozarjala na ta problem ves čas, ko se bomo s tem srečevali. Zato bi rad še enkrat poudaril, da je predvsem za demokracijo pomembna procedura. Zato tudi parlament je, zato tudi imamo svojo proceduro, ki je zapisana v poslovniku in mimo tega se pač ne da. Še posebej ne pri tako ključnih vprašanjih, kot je pač ta, o katerem govorimo danes. Če si zaželimo kar tako povprek nekih rešitev, seveda je to daleč od demokracije, je daleč od pravne države. Mislim, da celo ne moremo govoriti o tem, da gre za diktaturo. Gre za anarhijo. Anarhija pa zagotovo ni dobrodošla za Slovenijo, zato bom glasoval proti temu zakonu.
Hvala, gospodu Vebru. Gospod Barovič.
Hvala. Sedajle res ne vem, saj je naporno, saj vsi smo utrujeni. Ampak ljudje božji, vsi smo izrazili, da vsebina, o kateri govorimo, ni slaba, ampak je protizakonita! Pa hudiča, iz tega spet delamo nazaj politiko. Ustava je temeljni akt. Poslovnik je bistvo našega dela, mi pa v bistvu pišemo zakone. Pa menda ja ne bomo mi sami sebi nasprotovali?! Menda ja ne bomo mi kršili svoja pravila dela?! Gospa Bitenčeva nam je jasno in glasno povedala, vsem nam, kar nas je še tu. Bodimo pametni vendarle, pa nehajmo, vsaj v tem trenutku spoštujmo sebe, poslovnik, ki smo ga sprejeli, in se po njem ravnajmo. Kar pa se vsebine tiče, spoštovani gospe in gospodje, in kapricarstva, ne bom omenjal, oseb, vsi, ki delate v delovnih telesih, vsi, ki jih obiskujete ali pa večina, veste, da je najbolj važen in pomemben problem in največkrat izrečeni stavek: zakaj ni na seji delovnega telesa tega in tega predstavnika vlade, zakaj ni na seji odbora za evropske zadeve predstavnikov vlade, zakaj na seji ni predstavnikov vlade, zakaj ni predstavnikov vlade. Poslušajte, vlada si zakonodajno vejo oblasti pač ne more vzeti kot svojo in jo pomesti in reči, saj meni ni treba, vi boste delali tako kot mi. Ne, obratno bo. Vlada bo delala tako, kot bo zakonodajna veja oblasti rekla, dokler bo Slovenska nacionalna stranka v tem parlamentu.
Hvala, gospodu Baroviču. Gospa Lavtižar Bebler, izvolite.
Hvala za besedo gospod predsednik. Sama želim obrazložiti svoj glas, ki bo seveda glas proti temu zakonu. Sprašujem se, ali v tej državi še velja ustava Republike Slovenije, ki smo jo sprejeli leta 1991. In če velja, potem je notri tudi določeno, da si državni zbor določa način svojega delovanja s poslovnikom, ki ga sprejme po posebej zahtevni proceduri in ob posebej predpisani večini. Torej, recimo, denimo, da je državni zbor še vedno najvišja zakonodajna oblast. Tukaj danes smo slišali, da je ta predlog zakona v nasprotju s poslovnikom. Če nam to ni dovolj za to, da se vendarle zavemo tudi svoje odgovornosti in tudi svoje integritete kot članov tega parlamenta, potem nam bog pomagaj. Vsakomur, razen morda nekaterim, ki govorijo, da se gremo kapricarstvo, je jasno, da je procedura kraljica parlamentarizma in tudi demokracije. Če bomo sprejeli ta zakon, ne moremo več govoriti samo o degradaciji tega parlamenta, ampak na nek način tudi že o demontaži tega parlamenta. Danes denimo ni tukaj predstavnika, tudi danes ta hip, ko se je minister zavedal, da bomo tako tehtno govorili o tem perečem problemu, ga tukaj ni. Kdo ga tukaj danes predstavlja? Državni sekretar z ministrstva za pravosodje? Zanimivo! Ali boste prisilili opozicijo, da bo spet morala vlagati kakšna sredstva, pravna sredstva na ustavno sodišče, kjer je ta isti minister že dobil poduk. Vsekakor bomo glasovali proti, ker ne želimo sodelovati pri tej sramoti. Hvala.
Hvala, gospe Beblerjevi. Gospod Kokalj.
Glede na to, da sem bil pač na matičnem odboru, ki je obravnaval ta zakon, sem sam zagovarjal in podpiral predlog s sledečo argumentacijo. Kot predsednik odbora se srečujem redno z očitki predvsem opozicije, da ni ustreznih predstavnikov vlade, pri čemer pa seveda vemo, da mnogokrat pridejo tudi direktorji, ki vsebinsko bolje poznajo določeno problematiko in jo tudi znajo obrazložiti. Ker sem razumel, da je bilo nasprotovanje opozicije predvsem namenjeno temu, češ, da direktorji direktoratov ne morejo pokrivati oziroma odgovarjati na vprašanja, ki zadevajo politiko vodenja ministrstva, moram povedati, da se s tem v ozkem pomenu besede, kaj je politika ministrstva, ne morem strinjati. Direktor direktorata po navodilu ministra in sekretarja vsekakor mora poznati in mora odgovarjati za politiko v strokovnem smislu dela ministrstva, in to je tisto, kar nas zanima pravzaprav. Res je, da formalno je problem med formulacijo v poslovniku in formulacijo tega predloga zakona. Vendar če želimo čim bolj pozitivno pristopiti in poskušati najti neko rešitev, ker je očitno sprememba poslovnika bistveno težja pot, da bi našli neko rešitev za boljšo komunikacijo med vlado in državnim zborom, sem menil, da se lahko smatra direktorje direktoratov na nek način tudi kot nekdanje sekretarje in da se tak zakon podpre. Pri čemer se pa zavedam, da bom kot predsednik delovnega telesa še vedno zavezan poslovniku. In mislim, da sam sprejem zakona ne prejudicira tega, da se kot predsednik delovnega telesa pač ne bom posluževal določil poslovnika, po svoji presoji seveda. Zato mislim, da ni sporno, če zakon podpremo.
Hvala, gospodu Kokalju. Gospod Gulič, izvolite.
Cenjeni predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Več razlogov je, zaradi katerih bom glasoval proti. Naj naštejem tri. Eden je ta, da bi tu z navadno večino preglasovali poslovnik, ki je bil izglasovan z dvetretjinsko večino. Se pravi, da delamo proti poslovniku. Drugi razlog, ki se mi zdi pomemben in ki ga večkrat srečujem v teh predlogih zakonov, je ta, da je znotraj sicer dobrih rešitev podtaknjeno še eno kukavičje jajce. Se pravi, da če se hočemo odločiti za nekaj dobrega, moramo zraven vzeti še slabo, zlo. In tretji razlog, ki se mi zdi pa čisto pragmatičen, pa je ta. Tako kot se vlada, predstavniki vlade doslej niso udeleževali mnogih sej, se jih tudi zdaj ne bodo. Saj je čisto vseeno, koga ni, če ga ni, kajne?
Hvala, gospodu Guliču. Gospa Potrata.
Hvala za besedo. Ko sem kot predstavnica oziroma podpredsednica odbora za notranjo politiko v prejšnjem mandatu zastopala naš državni zbor pri poročanju o napredku pri sprejemanju pravnega reda, je bilo eno temeljnih vprašanj, kaj smo storili s kariernim sistemom v vpeljavi uradniškega sistema. Takrat je bila to, bi rekla, neka začetna faza, ki se je končala s sprejemom zakona, o katerem je govoril vodja naše poslanske skupine, po kateri so pomembne funkcije v državni upravi namenjene najvišje usposobljenim uradnikom in strokovnjakom, politične funkcije pa samo enemu državnemu sekretarju in enemu ministru. To tudi pomeni, da mora ob spremembi državni sekretar ponuditi odstop. To je tudi bistvena razlika med direktorjem in državnim sekretarjem, če že govorimo o nadrobnostih. Tisto, kar me pa preseneča in zaradi česar bom glasovala proti, čeprav je odgovor na to vprašanje, kakšen bo rezultat, že skoraj znan, pa je to. Na poslanska vprašanja je bilo odgovorjeno, da si vlada prizadeva dobiti koncentrirano odgovornost. Bojim se, da si vlada prizadeva dobiti koncentrirano odgovornost tudi na račun državnega zbora. To, kar zdaj delamo, je degradacija, to je podrejanje državnega zbora nekim pravilom, za katera je že v naprej slutiti, da se bodo morala potem spremeniti tudi v državnem zboru. Kot izvoljena poslanka v državnem zboru na tak način ne pristajam, zato bom glasovala proti.
Hvala gospe Potrati. Še kdo? Gospod Zagorac.
Hvala za besedo še enkrat. Eden od predhodnikov je dejal, da lahko generalne direktorje smatramo za neke vrste državne sekretarje. Dajte mi razložiti, kje se je potem racionalizacija vlade zgodila? Ali mi lahko to razložite? To je še dodaten razlog, zakaj bom glasoval proti. Sami sebi se zapletate, sami sebi ste začeli lagati.
Hvala. Kot vidim, ni več prijavljenih za obrazložitev glasu. Gospod Potrč, vi ste že obrazložili svoj glas. Odrejam pavzo, in sicer prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali pet minut čez deveto, 21.05.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prosim, da zasedete svoja mesta. Prosim predlagatelja pavze, če želi obrazložiti, kaj so se zmenili.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice poslanke in poslanci! Želja predlagatelja je seveda jasna. Hotel je na nek način državnemu zboru pomagati. Mi smo se znašli v situaciji, ko imamo enega ministra, enega sekretarja, imamo pa generalnega direktorja in pač po našem mnenju in pa po poslovniku, kot je zapisano, naj generalni direktorji ne bi smeli sodelovati na sejah državnega zbora in pa sejah delovnih teles. Jaz predlagam, da ne bo neke dileme, da vladajoča koalicija krši poslovnik, da si vzamemo še nekaj časa, da o tej zadevi razmislimo, zato predlagam, da odločanje še enkrat prestavimo, in sicer predlagam, da se odločanje o tem prestavi do torka. Hvala lepa.
Slišali ste proceduralni predlog. O tem ni razprave. Dajem proceduralni predlog na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 58, proti 5. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v torek po končanem glasovanju. Prekinjam tudi 9. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri.