Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 25. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Violeta Tomić, gospa Marinka Levičar, mag. Alenka Bratušek, gospod Matjaž Hanžek, gospod Roberto Battelli, mag. Anže Logar, dr. Bojan Dobovšek, dr. Matej T. Vatovec, gospod Jožef Horvat, gospod Luka Mesec in gospod Kamal Izidor Shaker. Na sejo sem vabil predstavnika Državnega sveta in predstavnike Vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 25. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda seje ste prejeli v ponedeljek, 30. novembra 2015, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 25. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2016 IN 2017. Državni svet je na 18. izredni seji 25. novembra 2015 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2016 in 2017. Za obrazložitev zahteve dajem besedo predstavniku Državnega sveta, gospodu Milanu Ozimiču.
Gospod predsednik, hvala za dano besedo. Lep pozdrav, spoštovani poslanke in poslanci Državnega zbora! Predlog za vaše ponovno odločanje ste dobili obrazložen v pisni obliki, zato jaz te obrazložitve ne bi posebej bral, ker verjamem, da ste seznanjeni z bistvom problema, ki ga izpostavlja ta veto. Čeprav so v tej obrazložitvi pravzaprav izpostavljeni kot problematični štirje členi Zakona o izvrševanju proračunov za leti 2016 in 2017, v bistvu pa gre pri tej problematiki za več od tega operativnega zakona. Bistvo in nestrinjanje Državnega sveta in [[…]]Kot nesprejemljivo ravnanje v povezavi z položajem občin oziroma z njihovim financiranjem je to, da ta Zakon o izvrševanju proračunov bistveno posega v sistemski Zakon o financiranju občin in s tem poslabšuje do te mere financiranje občin, da je njihovo delovanje resno ogroženo. Resno ogroženo, in seveda s takšnim nadaljevanjem se bo slej ko prej postavilo vprašanje obstoja teh občin oziroma izvrševanje njihove ustavne funkcije. Torej, problem ni samo veto in to ponovno odločanje in ta zakon, ampak kam takšen način in takšna pot vodi. To je bistvo problema, ki ga izpostavlja Državni svet. Državni svet je po svoji sestavi tudi zastopstvo različnih interesov, ampak da je to, kar je tukaj, izpostavljeno kot problematično, je od celotne sestave oziroma od 34 prisotnih svetnikov spoznalo 32. Samo dva sta bila proti. Državni svet se seveda ne opredeljuje po nekih formalnih koalicijah ali kakorkoli – poziciji in opoziciji, ampak po bistvu problema. In to je tudi ta pokazatelj, ki tu izpostavlja še kako upravičen premislek, da se ta problem v svoji osnovi zazna, ne samo v nekem trenutnem odločanju o spornosti nekih določil zakona, ki je zelo kratkotrajne narave, dve leti, potem pa tako rekoč ugasne. Pa še vprašanje, če ne bo vmes doživel kakšne spremembe. Da je te argumente nekako tudi še dodatno treba razumeti, dokazuje tudi poročilo o reviziji Računskega sodišča, ki je ravno te argumente upošteval na sicer primeru manjših občin, ki so seveda tudi s tem ZIPRS ali pa s proračuni, odloki o proračunih za ti dve leti, ki jih obravnavamo, najbolj prizadete. Zaradi tega, ker je že sam Zakon o financiranju občin na nek način neustrezen in teh specifik socialnega stanja in ekonomskega položaja občin že v svojem bistvu ne zajema. In kakorkoli boste danes odločili ta problem ne bo eliminiran. Ta problem ne bo eliminiran in se bo tako Vlada kot verjetno posledično Državni zbor še z njim soočal, čim prej tem boljše, ker dalj ko bo ta situacija trajala, večji bo problem. Vodi pa k temu, kot občine in Združenje občin opozarjajo, vodi v kolaps, izpad, nezmožnost opravljanja zakonsko določenih, ustavno določenih obvez, ki jih občine imajo. Tudi če današnji premislek ne bo uspešen s tega vidika, kar seveda realno pričakujemo, da ne bo uspešen, pa vsaj razmislite, tako Vlada, minister, ki je za to odgovoren, in pa seveda poslanci, o čim prejšnji rešitvi tega problema. Hvala za besedo in to možnost.
Zahtevo je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice! Odbor za finance in monetarno politiko je na 39. nujni seji kot matično delovno telo obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada in ga je Državni zbor sprejel 18. 11. 2015 na 13. seji. Odboru je bila posredovana zahteva Državnega sveta ter mnenje Zakonodajno-pravne službe. Na seji odbora so sodelovali predstavnik Državnega sveta, predstavniki Ministrstva za finance in predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Uvodoma je poročevalec Državnega sveta v imenu predlagatelja obrazložil zahtevo Državnega sveta za ponovno odločanje o zakonu ter podrobno predstavil ključne argumente Državnega sveta. Poudaril je, da do dogovora med Vlado in občinami ni prišlo, zato je Vlada določila povprečnino v višini 522 evrov. Ocenil je, da je to velik razkorak glede na znesek, ki naj bi občinam omogočal nemoteno izvajanje njihovih z zakonom določenih nalog. Poudaril je, da je problematično tudi zmanjšanje sredstev za sofinanciranje investicij, kar ureja 55. člen predlaganega zakona. Opozoril pa je, da bodo v prihodnje na tem področju potrebne sistemske rešitve. V nadaljevanju je minister za finance predstavil razloge, zaradi katerih Vlada meni, da je zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za obe leti ustrezen, ter poudaril potrebo po sprejetju omenjenega zakona zaradi nemotenega izvrševanja proračunov v letih 2016 in 2017. V svoji predstavitvi je ovrgel očitke, ki izvirajo iz mnenja Državnega sveta. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe v dopolnilni obrazložitvi mnenja pojasnila, da se navedbe Državnega sveta v zahtevi za ponovno odločanje nanašajo na vprašanja, ki so povezana s presojo vsebinske primernosti ureditve, do katerih se služba ne more opredeliti, saj presegajo okvir nalog, ki jih službi nalaga Poslovnik Državnega zbora. V razpravi so bila mnenja članic in članov odbora glede ustreznosti zakona različna. Nekatere članice in člani odbora so izrazili nezadovoljstvo nad dejstvom, da Vlada ni dosegla dogovora z občinami, saj gre za ustavno kategorijo in imajo občine z zakonom določene naloge, ki jih izvajajo. Postavljeno je bilo tudi vprašanje različnih izračunov glede potrebne povprečnine, tako s strani Vlade kot s strani občin. Opozorili so, da je struktura porabe zaradi različnosti občin drugačna in da bo treba ta vprašanja sistemsko urediti. Izpostavili so vlogo občin kot socialnega blažilca in izrazili potrebo po večjem posluhu za potrebe lokalnih skupnosti. Nasprotno pa so nekateri člani izrazili podporo zakonu, ki je obvezna podlaga za izvajanje in izvrševanje obeh sprejetih proračunov in za katerega razpis referenduma ni dovoljen. Menili so, da je višina povprečnine vedno stvar dogovora, ki pa mora biti uravnotežen tudi s preostalimi kategorijami v proračunu. Jasno je, da Slovenija sledi javnofinančnim ciljem v duhu sprejetega fiskalnega pravila. Po opravljeni razpravi je odbor z večino vseh članov, 12 glasov za in 2 proti, sprejel mnenje, da je Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017 ustrezen. Hvala.
Za obrazložitev mnenja dajem predstavniku Vlade kot predlagateljice zakona, ministru za finance dr. Dušanu Mramorju.
Spoštovani! Pred vami je ponovno odločanje o Zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017, na katerega je Državni svet 25. novembra izglasoval veto. Razlogi za veto so določbe zakona o višini povprečnine, financiranju vseh občin samo do obsega primerne porabe, in sredstvih za sofinanciranje občinskih investicij iz državnega proračuna. Vlada se z mnenjem, s katerim je Državni svet utemeljil veto, ne strinja. Vlada je letos v sodelovanju z občinami vložila izjemne napore v zniževanje izdatkov občinskih proračunov. Pri tem je v največji možni meri sledila predlogom občin, ni pa mogla sprejeti zahtev, s katerimi bi povečali izdatke državnega proračuna. S tem bi kršili ustavo in Zakon o fiskalnem pravilu, s katerima so omejeni izdatki vseh institucionalnih enot sektorja država, ne le državnega proračuna. Povprečnina 536 evrov na prebivalca, kot jo zahtevajo občine, bi tudi pomenila zanikanje vloženih naporov in rezultatov uveljavljenih ukrepov, pa tudi doseženega dogovora o letošnji povprečnini. Upoštevanje zahtev občin bi terjalo 37 milijonov evrov dodatnih sredstev za finančno izravnavo in 22 milijonov evrov dodatnega investicijskega transferja iz A bilance, skupaj torej 59 milijonov evrov dodatnih sredstev. Ta sredstva bi lahko zagotovili le s krčenjem pravic porabe drugih proračunskih uporabnikov in s posegi v druge ustavno varovane pravice, ki jih zagotavlja država, ali pa s kršitvijo 148. člena Ustave, zakona, ki ureja fiskalno pravilo in mednarodno sprejetih obveznosti. Kljub temu, da so občinska združenja zavrnila podpis dogovora, so v napadenem ZIPRS ohranjene vse z občinami dogovorjene posebne rešitve v obliki pravnih podlag za: izdajo novih odlokov o odmeri NUSZ, pridobitev povratnih investicijskih sredstev po ugodnih pogojih in izven kvote dopustnega zadolževanja, za širšo uporabo investicijskih sredstev in povečano kvoto dopustnega zadolževanja za evropsko sofinancirane investicije, kot je bila določena za leto 2015. ZIPRS1617 s povprečnino 522 evrov, enako povprečni letošnji povprečnini, po mnenju Vlade občinam v letu 2016 zagotavlja vsaj enak obseg primerne porabe, kot ga imajo letos. Predlog je namreč utemeljen z izračunanimi vplivi na izdatke občin s povečanjem in zmanjšanjem obveznosti v letu 2016. Konkretno, na eni strani je upoštevana z občinami v večini usklajena ocena učinkov do konca leta 2015 uveljavljenih sprememb predpisov, ki bodo v letu 2016 okrog 2,3 milijona evrov. Na drugi strani so upoštevane povečane obveznosti občin zaradi povečanja plač v javnih zavodih in občinskih upravah po sporazumu s sindikati za 13,5 milijona evrov. V zvezi s 55. členom zakona, po katerem občinam z največ dohodnine ta pripada samo do višine primerne porabe, želim opozoriti, da priznavanje presežkov nad primerno porabo te občine v primerjavi z drugimi, ki se financirajo le do primerne porabe, postavlja v boljši položaj. Presežki dohodnine, priznani ekonomsko najmočnejšim občinam, bi v letu 2016 iz državnega proračuna terjali dodatnih 11 milijonov evrov. Kar zadeva investicijski transfer po 21 . členu Zakona o financiranju občin, je treba upoštevati, da je to le del sredstev, ki gredo občinam za investicije iz državnega proračuna. Iz državnega proračuna bo šlo v letu 2016 za investicije občinam 150 milijonov evrov. Vlada meni, da ZIPRS 2016–2017 v danih javnofinančnih okvirih, ne da bi ogrozil javnofinančni sistem v državi, občinam zagotavlja vzdržno financiranje vseh njihovih zakonskih oziroma obveznih nalog v predpisanih okvirih in ob gospodarnem izvajanju. Ker ne more biti dvoma, da so ob koriščenju sprejetih ukrepov in potrebni racionalizaciji poslovanja občinam zagotovljena sredstva za izvajanje nalog v potrebnem obsegu, in ker v državnem proračunu dodatnih sredstev ni mogoče zagotoviti brez znatnega posega v pravice porabe drugih proračunskih uporabnikov, Državnemu zboru predlagam, da Zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2016 in 2017 v ponovnem glasovanju ponovno potrdi. Hvala.
Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Franc Trček.
Hvala za besedo predsedujoči. Spoštovani minister, spoštovani zbor! Državni zbor drugič manj kot v pol leta odloča o vetu Državnega sveta glede povprečnin. O dilemi, ali za izvajanje zakonske obveznosti občin zadostuje 522 evrov, kot predlaga Vlada, ali 536 evrov, kot zahtevajo združenja občin. Vlada trdi, da 522 evrov zadostuje za izvajanje obveznosti na enaki ravni kot letos. Državni svet pa ugotavlja, da so občine z vladnimi ukrepi privarčevale le 7 in ne napovedanih 20 milijonov. Občine bodo imele v naslednjih dveh letih manj sredstev za vrtce, socialne transferje, društva itn. Da se je reforma lokalne samouprave sfižila, opozarjamo vsi, ki se ukvarjamo z lokalnim in regionalnim razvojem že 15 let, a očitno sedanje stanje odgovarja številnim, le občankam in občanom ne. Vlada pa ne želi reševati tega razvojnega izziva. V Državnem zboru sprejemamo zakone, ki se v več kot dveh tretjinah primerov izvajajo na lokalni, občinski ravni. Občine naj bi vsem nam zagotavljale bistvene socialne pravice in del upravnih funkcij. Slabo delujoča lokalna samouprava prizadene vse nas. Velik del občin ne izpolnjuje zakonskih kriterijev za ustanovitev, čeprav so bili številni prvotni funkcionalno-infrastrukturni kriteriji odpravljeni. Državni zbor bi moral razpravljati o tem, katere funkcije je smiselno izvajati na ravni občin, katere pa bi bilo treba izvajati na regionalni ali nacionalni ravni. Treba je odpreti tudi razpravo o smiselnosti ali nesmiselnosti dvotirnega sistema občin in upravnih enot. Namesto nujne razprave bo danes koalicijska večina sprejela zakon, s katerim bo za naslednji dve leti ohranila trenutne razmere, saj Vlada v odgovoru na veto zapiše, citiram: "Vlada meni, da povprečnina zagotavlja občinam vsaj enak položaj, kot ga imajo letos." Vprašajmo se, kakšen položaj imajo občine danes? Kako ta položaj občutimo občanke in občani? Odgovor: V Sloveniji je več kategorij občank in občanov. Vsi poznamo prevelike razlike med občinami pri cenah vrtcev in komunalnih storitev. Proračunsko revnejše občine ne zmorejo vlaganja v zdravstvo, imamo območja, na primer v Poljanski dolini, brez pediatrične službe. Lahko bi seveda našteval naprej, a bistvo je jasno; stanje je slabo. Potrebna sta premislek in izboljšave, namesto tega pa Vlada fiksira naraščajoče razlike za nadaljnji dve leti. Vlada sugerira občinam omejevanje zaposlovanja in odpuščanje zaposlenih. To ni odgovor na krizo lokalne samouprave, saj so številne, zlasti manjše občine kadrovsko podhranjene in posledično ne zmorejo uspešno kandidirati za razvojne projekte. Rešitev je poglobljena razprava o naboru obveznih nalog občin in premislek o reformi lokalne samouprave, ki so jo uspešno izvedli na primer na Danskem, in kot se sedaj izvaja v avstrijski deželi Štajerski. Čas je za razmislek o različno visokih povprečninah glede na bodoče različne obsege obveznih nalog, čas je za uvedbo participatornih proračunov ter ponovno opolnomočenje mestnih četrti in krajevnih skupnosti. Namesto tega pa s predlagano povprečnino Vlada ne zagotavlja enakega položaja občin, kot ga imamo sedaj. Prepričani smo, da je obstoječe stanje v številnih občinah že sedaj nesprejemljivo. Problema ni mogoče rešiti samo s finančnimi ukrepi, dejstvo pa je, da s tem zakonom naštete težave le zaostrujemo. Zato v Združeni levici pričakujemo poglobljeno razpravo o reformi lokalne samouprave in reformo lokalne samouprave. Za konec lahko rečem tudi, da v tej sestavi Državnega zbora tvorimo večino poslanske skupine, ki nismo v primežu županskih elit, in če je kdaj čas, je zdaj čas, da se po 20 letih lotimo resne reforme lokalne samouprave. Hvala za besedo.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo mag. Matej Tonin.
Dragi poslanke in poslanci! Kar ni uspelo ministru Virantu s formalno proceduro, bo očitno uspelo tej vladi s financami, to je ukinitev majhnih občin. Lokalna samouprava je v našem pravnem sistemu ustavna kategorija, saj jo Ustava izrecno zagotavlja v 9. členu. Na podlagi ustavnih določil je primarni namen lokalne samouprave urejanje lokalnih zadev, ki jih občine urejajo samostojno in zadevajo predvsem prebivalce. Kot drugo delovno področje občin pa ustava določa tudi izvajanje nalog, ki jih država z zakonom prenese na lokalno skupnost, vendar pod pogojem, da država za te namene zagotavlja tudi potrebna sredstva. Za namen izvajanja prenesenih nalog torej mora država zagotoviti sredstva, v sorazmerju z vrsto in obsegom prenesenih nalog. Tako namreč določa tudi Zakon o financiranju občin. Vendar pa je to le mrtva črka na papirju, saj praksa kaže vse drugo, to je, da država ne zagotavlja potrebnih sredstev za delovanje občin. Občinam pa hkrati vsako leto nalaga več in več nalog, medtem ko sredstva za izvajanje teh nalog, ki so zagotovljene iz povprečnin, iz leta v leto znižuje. In kakšne so posledice? Prenizko določena povprečnina sili številne občine v težko finančno situacijo. Občine porabljajo lastna sredstva za izvajanje nalog, ki jih delajo za državo. Srečujejo pa se tudi z likvidnostnimi težavami in s podaljševanjem plačilnih rokov, predvsem pa zmanjševanjem investicij v infrastrukturo, ki bistveno zmanjšujejo regionalne razlike po Sloveniji. Ne smemo pozabiti, da se bodo občine v letu 2016 srečevale še z dodatnimi izdatki, povezanimi s sprostitvijo napredovanj javnih uslužbencev in z drugimi povečanji stroškov dela. Že v letu 2015 so občine prejele 120 milijonov evrov premalo sredstev za izvrševanje njihovih zakonsko določenih nalog. Glede na povprečnino, kot je določena v ZIPRS1617, in glede na dodatno povečanje finančnih obveznosti, bo primanjkljaj in težave občin v prihodnjih dveh letih toliko večji. Če pa k vsemu temu prištejemo še znižanje sredstev za finančno izravnavo v letu 2016 oziroma kar ukinitev tega transferja v letu 2017, pa pridemo do sklepa, da dejansko lokalno samoupravo in majhne občine ukinjamo; to, kar je bila moja oziroma naša trditev že na samem začetku tega stališča. V taki situaciji torej sprašujemo Vlado, kako bo sploh zagotavljala enakomeren regionalni razvoj? Pred leti je bilo to eno izmed pomembnih vsebinskih, političnih izhodišč, da se vsaka vlada trudi zagotavljati enakomeren regionalni razvoj. V tej vladi te politike ni čutiti. Sprašujemo tudi, ali bo Vlada in posamezna ministrstva naredila domačo nalogo in vendarle pregledala naloge posameznih resorjev, ki po nepotrebnem birokratsko obremenjujejo občine in jim tako še dodatno povzročajo stroške. Prek administrativno določene povprečnine je Vlada račun za neopravljeno domačo nalogo izstavila predvsem občinam. Odložilni veto Državnega sveta na sprejeti Zakon o izvrševanju proračunov za leti 2016 in 2017 je tako še kako utemeljen. In priložnost za nov premislek koalicije o tem, ali bomo lokalno samoupravo v ustavno zagotovljenih okvirjih sploh še imeli. In predvsem tudi razmislek o tem, ali bomo spoštovali zakonodajo, ki je sprejeta v tej hiši. Po izračunih, ki jih je naredilo več različnih združenj občin, bi občine potrebovale 671 evrov. Smo pa krepko pod to mejo. Zaradi javnofinančne situacije in glede na izražena stališča reprezentativnih združenj občin je po prepričanju Nove Slovenije treba višino povprečnine ohraniti vsaj na nivoju iz preteklih let. Ker se to ne bo zgodilo, poslanke in poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov tako napovedujemo, da bomo pri novem glasovanju o Zakonu o izvrševanju proračunov za leti 2016 in 2017 glasovali proti.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Danes se ponovno potrjuje, da je reforma financiranja lokalne samouprave nujna. Na eni strani imamo namreč z Ustavo Republike Slovenije zagotovljeno avtonomijo lokalne samouprave, na drugi pa samovoljo Vlade Republike Slovenije, ko je govora o financiranju. Poleg tega imamo na eni strani formulo, ki razdeli prihodke, pobrane iz naslova dohodnine, in na drugi strani malo ali skoraj nikogar, ki bi to formulo razumel in jo znal uporabljati. Povrh vsega pa imamo še Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017, kjer mimo sistemskega zakona urejamo financiranje občin. Seveda je sporno, da se financiranje občin ureja z zakonom, ki naj bi bil zgolj tehnične narave in naj bi omogočal izvrševanje proračuna. In seveda je sporno, da so vsebine, ki posegajo v financiranje občin, dogovorjene zgolj na Vladi in znotraj njenih koalicijskih strank. Si zna sploh kdo predstavljati, kaj točno bi pomenilo, če Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017 ne dobi zadostne podpore? V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo že pred obravnavo na matičnem delovnem telesu vložili amandmaje k 53. in 54. členu takrat še predloga zakona oziroma k sedanjima 54. in 55. členu zakona. Tudi glede višine povprečnine smo predlagali, da naj ta tudi za leti 2016 in 2017 ostane na ravni prve polovice leta 2015. Izhajali smo iz dogovora, ki so ga takrat sklenili Vlada in reprezentativna združenja občin. Predvidevali smo, da je znesek 525 evrov še zadosten, da občine ob izvrševanju zakonskih nalog ne zapadejo v likvidnostne težave. Predlog ni bil sprejet, ne na matičnem delovnem telesu, ne na sami seji zbora, pa čeprav je to bil po poročanju medijev tudi zadnji predlog Vlade. Za nas pa je bil problematičen tudi 55. člen zakona, ki občinam v nasprotju z določili Zakona o financiranju občin jemlje sredstva iz naslova pripadajoče dohodnine. Člen tako občinam, pri katerih primerni obseg sredstev presega primerno porabo, odvzame razliko sredstev. Predlagali smo črtanje člena, ki bo prizadel predvsem mestne občine. Seveda tudi ta amandma ni bil sprejet. Še več, na seji zbora smo lahko slišali koalicijskega poslanca, ki je izrazil nestrinjanje s tem, da se večje občine kaznuje in jim odvzame ta sredstva, ki, kot že rečeno, jim po Zakonu o financiranju občin pripadajo. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev zakona tudi tokrat ne bomo podprli. Tudi sami se strinjamo z razlogi, ki jih je ob zahtevi za ponovno odločanje navedel Državni svet. Prepričani smo, da enostranski poseg v financiranje ustavno določene lokalne samouprave ni primeren, verjetno pa tudi ustavno sporen. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi, spoštovani minister, predstavnik Državnega sveta! V Poslanski skupini Stranke modernega centra kot vodilni vladni koalicijski stranki nosimo polno odgovornost, da v danih okoliščinah še vedno ranljivih javnofinančnih razmer v državi zagotovimo takšno proračunsko podlago, ki bo 2 tisoč 806 neposrednim in posrednim proračunskim uporabnikom zagotovila finančno oporo za njihovo delovanje za in v imenu države. Pri tem se zavedamo tudi naše temeljne predvolilne zaveze, da moramo s financami države ravnati skrajno gospodarno, vzdržno in v mejah pravno sprejetih fiskalnih pravil in zavez Pakta stabilnosti in rasti. Na takšnih podlagah, ki jih v zadnjih pol leta skorajda na tedenski ravni spreminjajo še nepredvidljive zunanje okoliščine, povezane s soočanjem z begunskimi oziroma migrantskimi tokovi, je bil pripravljen predlog Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017. Predlog, ki smo ga na seji Državnega zbora dne 18. 11. 2015 koalicijsko skupaj s poslancema narodnih manjšin in Janijem Möderndorferjem potrdili s 55 glasovi, je bil v takšnih razmerah rezultat ne zgolj konstruktivnega soglasja znotraj Vlade, ampak tudi parlamentarne večine ter socialnih partnerjev javnega sektorja. Bil pa je tudi in predvsem državotvorno razumevanje okoliščin, omejitev in končno tudi odrekanja od idealnih želja. Tega razumevanja in napora v omenjenem procesu žal ni bilo možno doseči z reprezentativnimi predstavniki lokalnih skupnosti in zato na nek način pričakovano tudi ne z Državnim svetom Republike Slovenije, v katerem 55 % vseh svetniških glasov pripada prav predstavnikom lokalnih interesov. Danes lahko zgolj obžalujemo, da so ti isti predstavniki lokalnih skupnosti po večmesečnih pogajanjih z Vlado zavrnili zadnji predlog povprečnine z argumenti, da ta ne pokriva povprečnih stroškov za financiranje zakonskih nalog, ki jih država nalaga občinam. Vladni izračuni in vpogled v finančne račune občin tega ne potrjujejo, o čemer je z navajanjem strokovnih argumentov in izračunov pravkar govoril že minister za finance, zato jih na tem mestu ne bomo ponavljali. Dovolite pa mi, da ob tej priložnosti v imenu Poslanske skupine SMC izpostavim nekaj drugih dejstev in številk. Zakon o lokalni samoupravi določa, da mora vsaka občina poleg ostalih zakonskih pogojev izpolnjevati tudi kriterij, da v njej živi najmanj 5 tisoč prebivalcev, v nobenem primeru pa, tudi če se upošteva posebne razloge, ne manj kot 2 tisoč prebivalcev. Danes je v Republiki Sloveniji 192 občin. V 110 občinah, to je v 52 % vseh občin živi manj kot 5 tisoč prebivalcev. V 26 občinah oziroma 13 % vseh občin živi manj kot 2 tisoč prebivalcev. V omenjenih 110 občinah skupaj živi zgolj 15 % slovenskega prebivalstva, v najmanjših dveh občinah manj kot 400 prebivalcev. Izračuni primerne porabe za opravljanje nalog države na posameznega prebivalca po občinah od leta 2013 do danes tako logično kažejo, da je ta v tistih občinah, v katerih živi manj prebivalcev kot je to zakonsko predpisano, občutno višja kot v občinah, ki to mejo dosegajo, oziroma jo tudi bistveno presegajo. In tukaj se začnejo odpirati nizi finančnih dejstev. Kako je možno, da neka občina za svoje delovanje na prebivalca porabi tisoč 276 evrov, druge – največji dve mestni občini –pa za isto delovanje 441 evrov? Kako je možno, da je cena institucionalnega varstva odraslih v eni občini 6 evrov na prebivalca, v drugi je ta ista storitev 55 evrov? Da prevoz za učenca eno občino stane 12 evrov na prebivalca, drugo pa ista storitev 82 evrov? Danes ni ne primeren čas ne prostor, da bi iskali odgovore za takšno stanje, ki je nastajalo desetletja, a verjamemo, da jih je treba v ustreznem forumu začeti nemudoma naslavljati. Za začetek že z vladno Strategijo razvoja lokalne samouprave, ki je od 27. 11. dalje tudi v javni razpravi. Pri vsem navedenem ne gre za vprašanje sprememb v nekaj evrih, več ali manj povprečnine, ampak za to, da dosedanja praksa takšnih neenakomernih in težko preglednih finančnih porab med občinami kliče najprej k vrnitvi po spoštovanju zakonskih kriterijev za vzpostavitev občin. Ti kriteriji niso bili postavljeni arbitrarno, ampak so zasledovali med drugim predvsem načelo optimizacije delovanja nalog države na lokalni ravni. Ker mi zmanjkuje časa, bom zaključila samo še s tem, da bomo seveda v Poslanski skupini Stranke modernega centra na ponovnem odločanju o Zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za 2016 in 2017 ponovno enotno glasovali za omenjeni zakon. Hvala lepa.
Postopkovno, dr. Franc Trček.
Žal bom zlorabil postopkovno, občin je 20 več, kot jih je kolegica omenjala in upam, da jih vmes niste 20 ukinili, da ne bo kdo kaj narobe sklepal. Hvala za besedo.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovani minister, kolegi in kolegice! Proračun za leti 2016 in 2017 ni usklajen. Ni usklajen zaradi tega, ker zakon o izvrševanju proračuna ni usklajen z enim od najpomembnejših dejavnikov v tej državi, to je lokalna samouprava, to so občine. To je ustavna kategorija. In v teh občinah dejansko ljudje, občani in občanke najbolj neposredno uresničujejo svoje interese in seveda tudi koristijo storitve. Občine so danes stvarnost in tukaj so, kakršne so. In če komu ni všeč, potem mora pač spremeniti ali ustavo ali spremeniti zakonodajo, na podlagi katere imamo danes občine. In kot kaže tudi stališče največje koalicijske stranke, je temeljni namen tega, da se občinam ne da dovolj denarja za to, da bi pokrivale temeljne potrebe, to, da se ukine občine v tej državi, da se ukine lokalno samoupravo in da na koncu imamo lahko samo eno, dve, tri ali štiri občine v tej državi. V Slovenski demokratski stranki ostro nasprotujemo takemu stališču. Ostro nasprotujemo tudi temu, da se prek Zakona o izvrševanju proračunov začne urejati tudi vprašanje števila občin in tudi vprašanje cene v posameznih občinah. Te so različne, ker imamo tudi različno stanje, različno blagostanje v različnih občinah. To je naša stvarnost. In spoštovana Stranka modernega centra, če želite ukiniti občine v državi, povejte to naravnost. Ni treba, da delate to na način, da jim enostavno ukinjate denar, da državljanom in državljankam zmanjšujete denar, in sicer tako, da so tudi vsi izračuni, o katerih govorite in o katerih govori minister za finance, dejansko nevzdržni. Poglejte si zadnji izračun Računskega sodišča, ki pravi, da so se odhodki kot celota povečali za okoli 32 %, medtem ko se je povečala povprečnina za 11 % od leta 2007 do leta 2014. Takrat je znašala 469 evrov, potem se je dvignila na okoli 550 in sedaj se znižuje na 522 evrov. Kar z drugimi besedami pomeni, da enostavno vaši izračuni ne držijo. In druga zadeva, pustimo 522 evrov sedaj. Tako ali tako je to številka, ki ni v skladu z Zakonom o financiranju občin. V skladu z Zakonom o financiranju občin bi morale občine dobiti 652 evrov in 60 centov. In tukaj vi, ki prisegate na legalnost, ki prisegate na legitimnost, enostavno kršite vsebinsko zakon. In zaradi tega jaz mislim, da je tu še eno vprašanje, da se prek financiranja občin želi urejati popolnoma druge stvari. Predvsem to, da se želi ukiniti občine brez kakršnekoli razprave, ker takšne občine se bodo dejansko same morale ukiniti. In v Slovenski demokratski stranki zato ostro nasprotujemo takšnemu načinu. Ostro nasprotujemo tudi temu, da občinam ne zagotovite dovolj denarja, tistega za katerega pravi že Računsko sodišče, da bi ga morale dobiti. In še nekaj, ostro nasprotujemo načinu, na podlagi katerega sprejemate proračun za leti 2016 in 2017. To je brez dogovora. Brez dogovora. To je, če želite, vsi tisti, ki poznate veliko bolj politološke znanosti kot jaz, to je skregano z demokracijo. Demokracija danes pomeni, da se je treba dogovoriti in da velja dogovor. Vi iz dneva v dan dokazujete, da tega niste zmožni. In zaradi tega jaz mislim, da bi se in v občinah in seveda tudi celotna javnost morala nad tem še kako zamisliti. Še enkrat, v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli Zakona o izvrševanju proračunov.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Franc Jurša.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav ministru s sodelavko kakor tudi vam, spoštovane kolegice in kolegi! Moje stališče poslanske skupine ne bo polemična razprava s stališčem druge poslanske skupine, bi pa vseeno hotel spomniti na eno zadevo, da bo v kratkem javna predstavitev stališč, mnenj, razprava na Ministrstvu za javno upravo o strategiji razvoja lokalne samouprave v slovenskem prostoru, in upam, da se nas bo v čim večjem številu tudi poslancev udeležilo te razprave. Po vetu s strani Državnega sveta imamo pred seboj ponovno predlog zakona, čigar cilj je uzakoniti rešitve, ki bodo omogočile izvrševanje proračunov za leto 2016 in leto 2017. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev bomo predlog zakona še enkrat tudi soglasno podprli. To stališče, ki ga berem sedaj, bi lahko bilo tisto stališče, ki smo ga pred kratkim tudi povedali, bistveno ga mi ne spreminjamo. Naj spomnim, da smo v letošnjem letu tudi s sprejetjem fiskalnega pravila se zavezali k omejevanju javnofinančnih odhodkov. Kot kaže, ima ta poteza pričakovane pozitivne učinke na boniteto državo in na obrestno mero, po kateri se država zadolžuje. Vem, da so javne finance še vedno potrebne nadaljnje konsolidacije in stabilizacije, kar pa odločno vpliva tudi na sredstva, ki bodo namenjena občinam. V Poslanski skupini DeSUS nam je seveda žal, da predstavniki Vlade in občin po večkratnih razpravah in večkratnih tekih okrog stadiona v cilj niso prispeli skupaj. Iskreno smo namreč želeli, da pogajanja glede višine povprečnine zadovoljijo tako občine kakor tudi državo oziroma Vlado. V Desusu se še kako zavedamo pomembne vloge lokalne samouprave, a treba je razumeti, da so javnofinančna sredstva še vedno zelo omejena. Vladna stran se je s svojimi predlogi občinam sicer poskušala približati, saj je bil končni predlog povprečnine višji od prvotnega, a na koncu občine s predlogom niso bile zadovoljne. Želele so bistveno več kot je bila zmožnost s strani Vlade. Predlog zakona bomo podprli iz več razlogov. V zadnjem času se med drugim soočamo z reševanjem begunske problematike, ki zahteva veliko resursov, zato podpiramo rešitve, da bo Vlada za ta namen lahko med letom opravila nove postavke, če bi to bilo nujno potrebno. Sredstva za ta namen se bodo zagotovila s prerazporeditvijo pravic porabe. Ker obsega teh sredstev ni mogoče načrtovati, smo dopustili tudi možnost, da se za ta namen država dodatno zadolži. V Poslanski skupini DeSUS smo tudi zadovoljni, da bo v prihajajočem januarju končno prišlo do izredne uskladitve pokojnin; kljub zapisu v koalicijski pogodbi so trda pogajanja glede uskladitve potekala kar dobršen del leta. Sprejem zakona bo prav tako omogočil, da se za naslednji dve leti ohrani letni dodatek za upokojence. Ob tem bi želel še enkrat izpostaviti, da je skrajni čas za ustanovitev demografskega sklada rezervnega, saj projekcija demografske slike v prihajajočem obdobju kaže zaskrbljujočo podobo. Njegova ustanovitev bo razbremenila proračun in dolgoročno zagotovila sredstva za pokojninsko blagajno. Zato pričakujemo, da se bo formiral takšen neodvisen demografski sklad, ki bo upravičil svoje poslanstvo, ne pa zgolj, da bo odvisen TOZD znotraj SDH. Naj ob tem omenim, da bo s sprejetjem obravnavnega zakona ustanovljen podračun za del kupnine od prodaje kapitalskih naložb v lasti Republike Slovenije. Ta kupnina bo šla za rezervni demografski sklad ob njegovi ustanovitvi, ki pa mora biti čimprejšnja, saj nam voda že teče v grlo. Rok po Zakonu o SDH se izteče do konca leta, v koalicijski pogodbi pa je bilo zapisano, da moramo to narediti že bistveno prej. Naj zaključim z mislijo, da sicer pri usklajevanju pokojnin in pri izplačevanju letnega dodatka ne gre za kakšna večja sredstva, ampak bodo na vsak način pomagala tistim, ki so na socialnem robu. Zato bomo v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev podprli ponovno Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo in lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Pri ponovnem odločanju o Zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017 bomo glasovali za zakon, saj gre za izvrševanje proračuna in pravzaprav je ta zakon nekako tehnični zakon, ki je tudi neposredni pogoj za uveljavitev proračuna in predstavlja tudi pravno podlago za njegovo izvrševanje. Brez sprejetja Zakona o izvrševanju proračunov pravzaprav ni veljaven niti proračun, ki smo ga v Državnem zboru že sprejeli. Seveda pa moramo vendarle tudi opozoriti na dejstvo, da je zahteva Državnega sveta za ponovno odločanje o Zakonu o izvrševanju proračuna za prihodnji dve leti utemeljena, saj pravzaprav ureditev financiranja občin v letih 2016 in 2017 odstopa od Zakona o financiranju občin in tudi od metodologije, ki določa izračun povprečnine, ki naj bi po tej metodologiji znašala 652 evrov na prebivalca. Seveda moramo tukaj poudariti, da je očitno bil tudi interes na strani občin, da se poskušajo uskladiti, saj so bile pripravljene, če lahko tako rečem, popustiti s 652 evrov na prebivalca na 536 evrov. Dejansko pa je ta zakon sprejet v višini 522 evrov na prebivalca, kar pomeni, da najbrž še niso bile izčrpane prav vse možnosti, ki bi lahko pripeljale do tega, da se dejansko dobi sinergija in pravzaprav prisluhne razlogom, zakaj takšna odstopanja. Na eni strani ugotavljamo, da je vendarle pri občinah bilo zaznano povečanje stroškov pri zaposlovanju v tem obdobju gospodarske in finančne krize, in tudi porast materialnih stroškov. Po drugi strani je pa vendarle treba tudi povedati, da pa je v Državnem zboru bil sprejet Zakon o fiskalnem pravilu, ki pa zagotovo prinaša zelo pomembne omejitve prav pri javni porabi. In ko se pogovarjamo o javni porabi, bo treba ravno tem dejstvom prilagoditi očitno nekatere sistemske zakone – ne samo Zakon o financiranju občin, tudi Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, Zakon o vojnih veteranih, Zakon o Slovenskem državnem holdingu –, v vse te zakone pravzaprav Zakon o izvrševanju proračunov posega na način, na katerega ne bi smel posegati. In to je dodaten razlog, da se vendarle pristopi zelo poglobljeno k usklajevanju javne porabe in da ne gremo v poenostavljen pristop zmanjševanja javne porabe samo na način stiskanja ljudi in krčenja javne porabe, pač pa tudi moramo iti v smer iskanja gospodarske rasti, moramo iti v smer večjega števila zaposlovanja, večje dodane vrednosti. Vse to v Sloveniji dejansko je mogoče doseči, če se v večji meri vključijo v razvoj banke, ki so bile predokapitalizirane, pa vendarle se ne vključujejo v dovolj velikem obsegu v kreditiranja gospodarstva in s tem tudi financiranje razvoja. Poleg tega tudi izjemno zaostajamo pri zelo pomembnih investicijah, ki so pomembne za doseganje gospodarske rasti in spodbujanje razvoja gospodarstva. Gre seveda za infrastrukturo; drugi tir in železniška infrastruktura v celoti sta zagotovo del tiste infrastrukture, ki je po izgradnji avtocest ključna za nadaljnji uspešen gospodarski razvoj Slovenije, in ker je Luka Koper najpomembnejša vstopna točka za zagotavljanje tovora na tej infrastrukturi, je tudi to ena od priložnosti, ki v Sloveniji še ni izkoriščena. Torej, samo s skupnim pristopom in celovitim pogledom na to, kaj je treba v Sloveniji narediti, bo treba slediti tako potrebam občin kot seveda pokojninske blagajne, kot seveda tudi vojnim veteranom in drugim, ki so pravzaprav v tem obdobju krčenja javne porabe bili prizadeti. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na ponovno odločanje o Zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina vseh poslancev zbora, to je 46 ali več. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC, dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa predsednik. V naši poslanski skupini bomo podprli oziroma ponovno enotno glasovali za omenjeni zakon. Naj pa ob tem povem še nekaj, kar mi prej ni uspelo. Naša država je ena sama. Sestavljajo jo številni aparati na nacionalni in lokalnih ravneh. Vsebina zahteve Državnega sveta za ponovno odločanje o Zakonu o izvrševanju proračunov za leti 2016 in 2017 pa tej naši državi sporoča, da je dozorel čas za potrebo po celovitem premisleku, ne o višini povprečnin, ampak o nadaljnji strategiji razvoja lokalne samouprave in v tej povezavi zakonitega, transparentnega in odgovornega zasledovanja temeljnih kriterijev, načel in nalog vzpostavitve, delovanja in s tem tudi financiranja občin kot temeljnih organov lokalne samouprave v državi. Verjamemo, da bo s takšnim pristopom medsebojno zavezanega zasledovanja pravnih načel možno uporabiti tako formulo za izračun povprečnin kot se izogniti potrebam po vsakokratnih pogajanjih in uporabljanju bolj ali manj pravno ter političnokulturno sprejemljivih načinov medsebojnega komuniciranja med različnimi predstavniki iste skupne družine, države Republike Slovenije. Verjamemo, da pod takšnimi pogoji tudi potreba po vlaganju zahtev za oceno ustavnosti temeljne zakonodaje o financiranju lokalne samouprave ne bo več obstajala, ker se bodo dogovorjene pravne zaveze spet začele spoštovati. Hvala lepa.
Torej glasujemo, ponovno glasujemo o Zakonu o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2016 in 2017. Glasujemo. Mir v dvorani, prosim. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti pa 23. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 25. izredno sejo Državnega zbora.