Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, lepo pozdravljeni! Začenjam 3. redno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi drugega odstavka 57. člena Poslovnika. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanki in naslednji poslanci: Tamara Vonta, mag. Truda Pepelnik, gospod Jakob Presečnik, gospod Janez Vasle in dr. Göncz László. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrico in ministre in generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda in predstavnike Vlade k vsem ostalim točkam dnevnega reda.Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 3. redne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste dobili 7. maja 2012 s sklicem seje. O predlogu bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke dnevnega reda nisem dobil, prav tako nisem dobil predlogov za širitev. Tako bomo glasovali o dnevnem redu, kot ste ga prejeli s sklicem. Preden glasujemo vas prosim, če preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasovali bomo o dnevnem redu 3. seje. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti 1. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red določen. Na tej točki prekinjam sejo, ki jo bomo nadaljevali s poslanskimi vprašanji predsedniku Vlade ob 15. uri točno.
Spoštovane kolegice in kolegi, nadaljujemo prekinjeno sejo. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. Pozdravljam predsednika Vlade, ministrico, ministre. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel prijave 32 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora vodij poslanskih skupin in v skladu z 244. členom ter drugim odstavkom 245. člena Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima na voljo tri minute za postavitev vprašanja. Predsednik vlade, ministrica, ministri imajo na voljo pet minut za odgovor. Na poslansko vprašanje, če je vprašanje postavljeno več ministrom, dvema ali več, imata oba oziroma vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postavljati dodatnih vprašanj. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec obrazloži v dveh minutah, predsednik Vlade oziroma ministrica, minister ima na voljo tri minute za dopolnitev odgovora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji Državnega zbora opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade oziroma ministra, o čemer odloči Državni zbor brez razprave. O tem bomo odločali jutri v okviru glasovanj. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu mora predsednik Vlade ali minister v tridesetih dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. Na klop ste prejeli tudi pregled poslanskih vprašanj, na katera ni bilo odgovorjeno. V zvezi s to točko dnevnega reda so se za danes zaradi mednarodnih obveznosti opravičili naslednji ministri: dr. Janez Šušteršič, minister za finance, gospod Karl Erjavec, minister za zunanje zadeve, dr. Žiga Turk, minister za izobraževanje, znanost, kulturo in šport, gospod Franc Bogovič, minister za kmetijstvo in okolje, in gospod Aleš Hojs, minister za obrambo. Gospod minister Hojs od 17.20 do 18.30. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade gospod Janez Janša. Poslanska vprašanja pa mu bodo postavili gospod Matevž Frangež, Socialni demokrati, gospod Jani Möderndorfer, Pozitivna Slovenija, gospod Roman Jakič, Pozitivna Slovenija in gospod Rihard Braniselj, Državljanska lista. Prvi je za postavitev poslanskega vprašanja na vrsti gospod Matevž Frangež. Izvolite.
Spoštovane in spoštovani, Spoštovani gospod premier! Vsi se strinjamo s potrebo po javnofinančni konsolidaciji. Vaša vlada in vladna večina ste se odločili, da boste izvedli hitro konsolidacijo javnih financ z znižanjem strukturnega primanjkljaja za dve odstotni točki v letu 2012. Izkušnje nekaterih drugih držav pa mnoga opozorila ekonomistov, med njimi tudi nekaj Nobelovih nagrajencev, kažejo na to, da je tovrstna pot nevarna in da predstavlja ob potrebi po varčevanju tudi nevarnost za dolgoročnejšo stagnacijo in nazadovanje gospodarstva, povečanje nezaposlenosti in nadaljnje propadanje gospodarstva.V tem pogledu je primerjava s Španijo kot na dlani. Špansko gospodarstvo ima sorodne težave kot slovensko. Visoka je prezadolženost tako gospodarstva kot gospodinjstev, prav tako pa je izjemno ranljiv tudi njihov finančni sektor. Španija je v letu 2011 izvedla enako obsežno javnofinančno konsolidacijo, torej varčevanje v enakem obsegu, kot ga Slovenija načrtuje v letu 2012. V Španiji so že soočeni s podatki, ki kažejo na padanje gospodarske aktivnosti in nevarnost, da je Španija že v tako imenovani varčevalno-dolžniški spirali. Kako boste, gospod premier, preprečili, da Slovenija zaradi ukrepov, ki jih je sprejela vaša vlada, pade v varčevalno-dolžniško spiralo, to pa pomeni, da bomo zaradi izvedenih ukrepov zmanjševali gospodarsko rast, ocena Evropske komisije je, da samo v letošnjem letu pomeni padec gospodarske aktivnosti za 1,4 % BDP, in zaradi zmanjšanja gospodarske aktivnosti nadaljnje zmanjševanje javnofinančnih prihodkov in s tem zelo verjetno v perspektivi ponovno soočenje z radikalno potrebo po zmanjševanju javnih izdatkov? To je še posebej zaskrbljujoče zato, ker smo soočeni z zmanjševanjem vseh tistih elementov, ki povzročajo generiranje rasti našega bruto domačega proizvoda, torej predvsem domače potrošnje in investicij. Hvala za odgovor.
Besedo ima predsednik Vlade gospod Janez Janša.
Hvala lepa za vprašanje. Vprašanje je sicer tehnično korektno in razumljivo, ni pa razumljiva logika, ki je za tem vprašanjem. Kajti popolnoma jasno je, da prej, ko začneš zmanjševati svoje dolgove, prej se začenjaš izogibati nevarnosti, da boš zašel v dolžniško spiralo. Bolj si zadolžen takrat, ko skušaš to stanje presekati, bolj radikalne ukrepe moraš sprejemati. Kadarkoli v prejšnjih letih bi postavili to vprašanje, bi bil lahko odgovor lažji. In tudi to, da smo se te naloge lotili zelo na hitro, je relativna trditev. Po mojem mnenju smo se te naloge lotili zelo pozno in tudi zaradi tega jo moramo narediti bolj na hitro. Mislim, da ni gospodinje, ki mora spraviti skupaj začetek in konec meseca v tej državi, ki te logike ne bi razumela. Tudi ni gospodarstvenika v tej državi, obrtnika, podjetnika, ki te logike ne bi razumel. Bilo bi zelo dobro, da bi to logiko počasi začenjali razumevati tudi tisti, ki odločamo ali pa odločate o zelo pomembnih stvareh in o bistveno bolj usodnih vprašanjih, kot je proračun gospodinjstva ali pa nekega podjetja. Državni zbor ter poslanke in poslanci Državnega zbora ste v tej vlogi. S temi ukrepi, ki so jih vaši kolegi, ki so glasovali za zakon o uravnoteženju javnih financ, sprejeli prejšnji petek, smo problem za približno polovico zmanjšali. Še vedno pa se bomo morali zadolževati zaradi tega, ker ga ni možno rešiti čez noč. Bo pa za približno polovico manjši in, hvala bogu, da je bilo toliko razuma in koalicija toliko trdna, da smo to sprejeli. Drugače bi pa zagotovo bili v roku pol leta ali pa v roku enega leta v španski situaciji, kjer je veliko vprašanje pri posamičnih ukrepih, ali bodo še pravočasno prijeli ali ne. Za naše upamo, da smo jih sprejeli še pravočasno. Ni pa nikogar, ki bi lahko stoodstotno trdil, da je to avtomatska rešitev za vse tisto, kar si želimo. Tudi ne drži, da gre samo za tako imenovano varčevanje. Tudi sicer bi bilo dobro, da se poslovimo od te besede, ker ne varčujemo. Varčujemo lahko takrat, kadar nekaj imamo in tega ne potrošimo, mi pa tega denarja nimamo. In ne varčujemo, samo nekoliko manj oziroma se za polovico manj zadolžujemo kot v prejšnjih letih. Tudi to ne drži, da ni bilo nič narejenega v tem času za povečanje prihodkov in za povečanje gospodarske rasti. Zdaj tu med sabo razpravljamo politiki, tri dni nazaj ste lahko slišali direktorja oziroma predsednika uprave enega od najuspešnejših podjetij v tem delu Evrope, direktorja Krke, ki je dejal, da je slovensko okolje zaradi ukrepov, ki jih je sprejel Državni zbor v aprilu, za investicije najugodnejše doslej.To je izjava gospoda Colariča ob priliki začetka neke večje investicije v Novem mestu. In tem ocenam je na nek način treba prisluhniti. Ukrepe, ki smo jih sprejeli za izboljšanje predvsem davčnega okolja, za vlaganje v Slovenijo in za investiranje, smo sprejeli prej, preden smo sprejeli varčevalni paket. Žal je v tej dvorani približno polovica prisotnih to skoraj prezrla, niso pa tega prezrli tisti, ki imajo koristi od tega v prvi fazi in ki lahko zdaj investirajo in računamo, da bo to dalo določene rezultate in da se bodo zaradi tega povečali tudi prihodki v državni proračun. V prihodnjih mesecih bo vlada predlagala tudi dodatne ukrepe s tem v zvezi, pa tudi v tem zakonu o uravnoteženju javnih financ je bila približno tretjino ukrepov za povečanje prihodkov, se pravi za okrepitev prihodkovne strani. Pa se je tudi to v razpravi več ali manj izpustilo. Je pa to šele začetek poti in bo treba vložiti še veliko naporov za to, da izidemo iz krize.
Hvala. Zahteva za dopolnitev odgovora. Gospod Matevž Frangež, izvolite.
Spoštovani gospod premier, želim, da razumete, da si vsi skupaj želimo, da vaši vladi na tej poti uspe. Ukrepi, ki jih omenjate, so javnofinančno sliko pravzaprav poslabšali. Davčne olajšave bodo povzročile zmanjšanje prihodkov za 148 milijonov evrov. In staviti zgolj na te ukrepe, misleč, da bodo rešili probleme slovenskega gospodarstva in da bodo povečali zaradi tega gospodarsko aktivnost, to je utvara. Pri tem ignorirate ključen problem slovenskega gospodarstva, in to je njegova prezadolženost. Kakšne ukrepe lahko slovensko gospodarstvo in slovenska javnost pričakuje od vaše vlade v tem segmentu, kako se torej soočiti z visoko prezadolženostjo slovenskega gospodarstva, ki je eno najvišjih v evrskem območju? To je posledica visoke rasti bruto zunanjega dolga, ki je bil povzročen v obdobju 2005 – 2008, zato verjamem, da so vam ti podatki zelo dobro znani. Primer države, ki že dolgo varčuje, pa ji zaradi tega ne gre prav nič dobro, je Portugalska. Portugalska skuša na dolgi poti javnofinančne konsolidacije dosegati podobne učinke, vendar ne uspeva. Nezaposlenost raste, bruto domači proizvod se zmanjšuje, konkurenčnost gospodarstva pada. Vse to kaže, da izbrani modeli, ki jih je izbrala slovenska vlada, ne vodijo nujno k uspehu. Sklicujete se na enega od cenjenih predstavnikov slovenskega gospodarstva. Dobro bi bilo, da prisluhnete tudi Nobelovim nagrajencem za ekonomijo, ki pravijo, da še nobene države zmanjševanje socialnih transferjev, zmanjševanje investicij, zmanjševanje plač ni potegnilo iz krize. To je pomemben nauk, ki bi ga bilo treba upoštevati tudi v slovenski gospodarski in javnofinančni realnosti. Kaj boste resnično storili za to, da zagotovite tudi rast in razvoj in nova delovna mesta v Sloveniji?
Predsednik Vlade, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, Portugalska je primer države, ki je začela varčevati prepozno. In še nekaj takšnih držav je v Evropski uniji. Jaz upam, da Slovenija ni med njimi in da smo s temi ukrepi, ki so bili sprejeti prejšnji petek, pravočasno stopili na drugo stran ali pa vsaj naredili korak v tej smeri. Zato so te primerjave prepoceni. Kar se tiče zadolženosti gospodarstva, je to problem. Absolutno. Ne gre tukaj samo za vprašanje kreditnega krča, ki škodi tistim podjetjem, ki lahko najemajo kredite, pa tega ne morejo, zato ker bančni sektor ne deluje tako, kot bi moral. To je en del problema, ki ga bomo odpravljali v naslednjih mesecih tudi z zamudo, tudi to je treba reči. Tisti del gospodarstva, ki pa ne more najeti novih kreditov, ker je že prezadolžen, to bo pa drug problem. Tukaj so potrebna prestrukturiranja. Del tega je naredila kriza, bistveno večji del, kot bi si želeli, in posledica tega so stečaji, prisilne poravnave in vse to, kar smo spremljali zadnja tri leta in ponekod še vedno spremljamo. Vendar tukaj je oživljanje gospodarstva in izboljševanje pogojev za normalno poslovanje, za kar se pač trudimo in sprejemamo ukrepe, nekaj, kar lahko ta problem bistveno omili in olajša. Če vam gredo toliko v nos investicijske olajšave, to je približno tako kot pri kmetu, ki ima spomladi recimo tisoč kilogramov pšenice in se sedaj odloči, da ne bo vso poslal v mlin, dobil moko in to potem pojedel, ampak bo recimo 100 kilogram od tega posejal, da bo čez eno leto pač zraslo novo žito. Te investicijske olajšave so nekaj takega. Mi želimo, da gospodarstvo investira, mi smo jih spodbudili s tem olajšavami k nadaljnjim investicijam in računamo, da bo iz tega nekaj zraslo in običajno je nekaj zraslo. To so pač ukrepi, ki so delovali velikokrat in so delovali v državah, kjer so začeli pravočasno varčevati. Dva taka primera sta v naši bližini, to sta Avstrija in Nemčija. Tam so začeli pravočasno varčevati, niso čakali tako kot na Portugalskem ali v Sloveniji, in danes imajo dobre rezultate.
Proceduralni predlog. Gospod Frangež, izvolite.
Spoštovani gospod premier, strinjam se, da smo z uresničevanjem politike javnofinančne konsolidacije pozni. Tukaj vam kažem graf o gibanju pribitkov na slovenske državne obveznice. Tukaj je začetek leta 2011. Zaradi referendumske blokade strukturnih reform na čelu s pokojninsko reformo so pribitki radikalno zrasli, med drugim tudi zaradi politične krize, ki jo je pomagala soustvariti vaša stranka. Po oblikovanju vaše vlade se je zaupanje trgu kratkoročno povrnilo, vendar kot kaže, zaupanje ni dovolj, in pribitki ponovno naraščajo prav zaradi nevarnosti, ki so jo povzročili varčevalni paketi vaše vlade. In tudi trgi ocenjujejo, da to pač ne bo dovolj. Soglašam tudi s tem, da potrubujemo seme za to, da bomo želi tudi prihodnje leto. Toliko bolje za Socialne demokrate je nerazumljivo dejstvo, da je vaša vlada v sklopu varčevalnih paketov radikalno znižal sredstva za raziskave in razvoj. To so tista semena, iz katerih bo raslo žito za prihodnje generacije slovenskega razvoja. Spoštovane in spoštovani! V skladu z drugim odstavkom 246. člena Poslovnika prosim, da Državni zbor opravi razpravo o odgovoru premiera. Že prejšnji teden je zelo jasno pokazal, da med nami obstajajo konceptualne razlike o reševanju trenutne slovenske gospodarske in finančne krize, še bolj pa o tem, kakšno Slovenijo pravzaprav želimo in s kakšnimi ukrepi si želimo utreti pot do željene Slovenije. Slovenije višje gospodarske rasti, visoke stopnje zaposleni in propulzivnega razvoja in visoke konkurenčnosti v gospodarstvu. Hvala.
Kolega Frangež, o vašem predlogu bomo odločali jutri v okviru glasovanj. Naslednje vprašanje opozicije bo predsedniku Vlade postavil gospod Jani Möderndorfer. Prosim.
Spoštovani zbor, predsednik Državnega zbora, predsednik Vlade, vsi ostali prisotni! Za nami je kar nekaj zanimivih dni in vprašanje, ki ga namenjam vam, predsednik Vlade, je namenjeno predvsem tistemu delu, katerega pravzaprav vodite vi. To je kabinet, kjer je v primerjavi s prejšnjim predsednikom Vlade in vami nastala velika razlika pri masi plač. Zakaj je to vprašanje pomembno? Pomembno je predvsem z vidika zaposlovanja v javni upravi, glede na to, da smo slišali, da je za nami dogovor s sindikati in da je dogovorjeno, da za 8 % zaposlenim v javni upravi znižame plače. In če primerjam, v Kabinetu predsednika Vlade, prejšnjega kabineta, je bilo zaposlenih 28, danes pa je po podatkih, ki jih je dal Urad za informiranje na vprašanje novinarjev, 18 zaposlenih, ki pa zavzemajo bistveno večjo maso plač kot jih v povprečju zajema 28. Še posebej, če izvzamem dva zaposlena državna sekretarja, ki dobivata nadomestilo. Če to izločim, je v tem primeru, če govorimo o številkah, 63 % povečanje mase plač. Da pa ne bom govoril na pamet, naj omenim številke. Po podatkih Kabineta predsednika Vlade s 3. 2., ko je bilo 70 tisoč 546 evrov, so povišali na 115 tisoč 025 evrov, kar je izplačilo aprilske plače, se pravi v mesecu maju, 4. 5. In tukaj je ta razlika. Če odštejem ta dva državna sekretarja, je točno 50 % povišanje. Glede na to, da bomo v javni upravi zmanjševali, ker bo treba upokojevati, to so bile vaše izjave v medijih, na Info TV, in temu primerno urediti tudi druge ukrepe, me zanima: Ali se vam ne zdi, da bi prav v Kabinetu predsednika Vlade morali biti za zgled? To je vprašanje. Hvala za odgovor.
Besedo ima predsednik Vlade.
V skladu s politiko reorganizacije, katere cilj je racionalizacija, smo na začetku mandata ukinili določene službe, prerazporedili nekatere funkcije, stvari in funkcioniranje izvršilne oblasti na vrhu poenostavili. S tega vidika se bodo tudi v prihodnje krepile določene funkcije tudi v mojem kabinetu in ukinjale še naprej nekatere vladne in ostale službe, ker se stvari podvajajo. Če boste gledali samo indekse mase plač ali pa število zaposlenih v mojem kabinetu, iz teh številk ne boste mogli narediti nobenih sklepov glede racionalizacije. Glejte maso plač v celotnem sektorju, v celotni državni upravi in v zaključenih segmentih in na podlagi tega boste lahko konec leta delali pravilne zaključke v zvezi z resnostjo varčevanja.
Zahteva za dopolnitev? Izvolite.
Da ne bo izgledalo, da se nismo dobro razumeli. Meni je jasno, da je vsaka vlada tista, ki si sama z Zakonom o vladi določa, kako bo organizirala svojo vlado, še posebej pa kabinet predsednika vlade, je spet zelo jasno, da si bo predsednik sam sebi organiziral delo tako, kot sam misli, da je najbolje in bo temu primerno tudi to uredil. Pa vendar, v javni upravi imamo delovna mesta zelo jasna in tudi, kakšne so plače. Zato mi je nerazumno, če gremo zdaj pa malo bolj natančno, predstavlja povečanje mase plač 45 tisoč evrov dodatnih stroškov mesečno, kar znese približno 540 tisoč evrov na leto, v celem mandatu to znese 2 milijona 160 tisoč evrov. Tukaj se mi zdi, da v času krize, ne glede na to, kako reorganiziramo delo, je na koncu koncev delovno mesto ovrednoteno glede na izobrazbo in je kvalificirano z nekim določenim indeksom. Ne glede na to, kako mi organiziramo delo v državni upravi, je v kabinetu še vedno toliko in toliko zaposlenih. V kadrovskem načrtu je vaša služba zelo jasno napovedala, da imate namen izkoristiti polno zasedenost, se pravi do 28. In če to skupaj seštejem, bo to bistveno več, kot je dejansko porabila prejšnja vlada. In iz tega izhajam, da bi kazalo z zgledom pokazati, da se to zmanjšuje. Hvala.
Gospod Janša, izvolite.
Jaz vidim, da se res ne razumeva. Natančno to delamo. Če presodimo, da lahko en človek na nekem drugem mestu ali pa neki drugi instituciji, v tem primeru mojem kabinetu, naredi tisto, kar so doslej delali trije v različnih vladnih službah in sekretariatu in tako naprej, potem bomo to mesto naredili in druge ukinili. Slišali smo pripombe ravno na to na začetku, ko smo ukinili nekatere vladne službe, v juniju sledi druga faza reorganizacije na tem nivoju in bo še veliko teh institucij zbrisanih s seznamov in bo prišlo do nadaljnje faze racionalizacije. Nekatere funkcije, kjer je stvari možno nadoknaditi, krepimo, ker samo na ta način delo lahko normalno naprej poteka. In še to. Zaposlitve v kabinetih so za določen čas, kot sami veste, za čas mandata, in to ne predstavlja nobenih problemov potem naslednji vladi, kvečjemu olajšavo, da se vsak potem sam odloči, kako bo delo organiziral.Tukaj iščete nek problem, kjer ga ni, resnica je ravno obratna. Na koncu tega mandata bo, upajmo, če bomo uresničili naše načrte, Slovenija ponovno imela neko relativno vitko izvršilno oblast, ki bo normalno funkcionirala. Zdaj se je deset, dvajset let samo kopičilo institucije na institucije, veliko nalog se je opravljalo na različnih koncih in smo imeli organe, ki so eden drugemu delali delo. Samo s tem segmentom, o katerem zdaj govorimo, zadeve ne bomo rešili, je pa to vsekakor tisto, kar je treba narediti na začetku, ker brez resnega vodenja se takšnih stvari ne da narediti.
Hvala. Še tretje vprašanje s strani opozicije. Gospod Roman Jakič, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik Vlade! Najbrž ste pričakovali, da vas bom danes spraševal, kako da ste sredi finančne krize in usodnih pogajanj s sindikati odpotovali na podaljšane prvomajske počitnice, pa seveda ne bom. Tudi glede stroškov povratka z zasebnim letalom ne, glede na to pa, da ste v celo zgodbo sami umešali otroka, je na vas in na vaši vesti, da pojasnjujete razloge, zakaj edino, kar v resnici srčno upam, je, da je z vašim otrokom vse v redu. Ni pa vse v redu z otroki s posebnimi potrebami, na primer, ki po vašem rebalansu in famoznem in spornem zakonu o uravnoteženju javnih financ ne bodo imeli več ustrezno izbire medicinskih pripomočkov in izvajalcev za svoje zdravljenje in vključevanje v življenje. Dr. Bogomir Kovač pravi, citiram: "Ostra fiskalna konsolidacija maje temelje povojne socialne države." Tudi številne študije mednarodno priznanih ekonomskih inštitutov iz Francije, Nemčije in Avstrije dokazujejo, da zmanjšanje javne porabe ni spodbudilo porabnikov k večjim izdatkom in večji gospodarski rasti. Res je torej ravno nasprotno. Zmanjševanje javne porabe gospodarsko recesijo ali pa celo depresijo le poglobi. Upam, da ste vi in vaši sodelavci, ki jih je toliko v kabinetu, prebrali na primer poslovni portal Bloomberga, ki v nedavnem prispevku o Sloveniji ugotavlja, da je Slovenija podobno kot Španija – in tu gre s tistim, kaj je kolega Frangež vprašal – ujeta v past varčevalnih ukrepov, ki dušijo gospodarsko rast, s tem pa otežujejo stabilizacijo dolžniškega bremena. Tudi evropski komisar Olli Rehn govori o oblikovanju evropskega investicijskega pakta, ki je na nek način priznanje Bruslja, da je bilo zgolj varčevanje napaka. Zato sprašujem, predsednik: Kakšen je bil v resnici namen vašega uradnega obiska v Nemčiji tik pred našo razpravo o varčevalni zakonodaji in takoj po drugem krogu volitev v Franciji, kjer je iztiril nemško-francoski vlak? In drugo vprašanje: Kako pojasnjujete skupno izjavo za medije, da imata Nemčija in Slovenija podobna stališča glede ključnih problemov, povezanih s finančno krizo, glede na to, da je večini v Evropi pa seveda tudi širše jasno, da dosedanji nemško-francoski model ostre fiskalne konsolidacije in obrambe evra po dveh letih ne daje niti ekonomskih, niti političnih rezultatov – razen porasta levih in desnih ekstremizmov? Hvala za odgovor.
Besedo dajem predsedniku Vlade, gospodu Janši.
Hvala za vprašanje. Mislim, da je povsem normalno, da predsednik neke vlade, ki je začela mandat, najprej obišče ključno zunanjetrgovinsko ali pa gospodarsko partnerico, kar Nemčija je. Če bi bila neka druga vlada, bi verjetno bil prvi takšen obisk na Antarktiko. Ampak glede na to, da smo mi pač resna vlada, se želimo obnašati v skladu z realno situacijo. Nemčija je naš najpomembnejši gospodarski partner, 20 % našega izvoza gre v Nemčijo. Poleg tega je Nemčija v tem trenutku tudi motor evropskega gospodarstva. In zdaj te, bom rekel, zelo poenostavljene in pavšalne primerjave in trditve in norčevanje iz nemško-francoskega vlaka, so že daleč za časom. Mogoče je bilo to aktualno kakšni dve leti nazaj. Nemčija in Francija nista v istem gospodarskem položaju. Medtem ko je Nemčija pravočasno izvedla nekatere prilagoditve, ne samo v mandatu sedanje koalicije, ampak tudi že prej, je Francija tega naredila bolj malo. In francosko-nemški vlak ali ta naveza je bolj pojem, ki opredeljuje eventualno pogled ali podoben pogled na prihodnost Evropske unije, evroobmočja in strukturnih sprememb, ki jih je tukaj treba narediti, bistveno manj pa je to pojem, ki bi izenačeval gospodarski in siceršnji položaj obeh držav. Nemčija in Francija sta v zelo različnem gospodarskem položaju. Medtem ko je Nemčija nedvomno zdravo gospodarstvo, ki napreduje tudi v času krize in na ta način blaži celoten vpliv krize v celotni Evropski uniji in v evroobmočju, je Francija nekje v ne tako slabi, ampak deloma pa vseeno podobni situaciji kot Slovenija, s tem da je bolj zadolžena po eni strani, po drugi strani pa ima boljšo demografsko sliko, kar ne predstavlja takšnega pritiska na pokojninske izdatke. Je pa pred Francijo večina teh ukrepov, ki jih tudi Slovenija izvaja. S tega vidika lahko bolj govorimo o slovensko-francoskem vlaku, kot o nemško-francoskem vlaku. To je glavni problem za stanje, kakršno je v Franciji, ali stanje, kakršno je Sloveniji. To je glavni problem tako za nas, za slovenski parlament in za slovensko vlado, kot tudi za bodočega predsednika Francije in francosko vlado. In ker gre za drugo največje gospodarstvo v Evropi, je posredno tudi problem celotne Evropske unije. Iluzije o tem, da je možno z nekimi bolj ohlapnimi pravili zadolževanja pomagati k hitrejši rasti in trajnostnemu razvoju, veste, te iluzije lahko gojijo predvsem tam, kjer so manj zadolženi. Saj tam, kjer so manj zadolženi, se lahko zadolžijo, da bodo pospešeno vlagali, investirali in potem tudi povečevali prihodke na ta račun. Tam, kjer so preko 60 % ali tam, kjer so tik pred mejo, kot smo mi, pa tega luksuza nimajo ali nimamo. S tega vidika so raznorazne teoretične razprave in prepiri o tem, kam bo šla Evropa, kakšne bodo prihodnje paradigme v smislu financiranja razvoja, zelo sholastična debata. Različne države v Evropi so pač v različnem položaju, nekatere se zadolžujejo po trikrat nižji obrestni meri kot druge. Imajo takšne in drugačne strukturne probleme in Slovenija mora natančno vedeti, kje je, in se tudi zavedati svoje teže. S tega vidika se mi zdi, da to govorjenje o nemško-francoskem vlaku ali kakršnihkoli drugih vlakih zgolj odvrača pozornost od ključnih problemov. Naš problem so slovenski vlaki.
Izvolite, gospod Jakič.
Hvala za besedo. Naj najprej izrazim protest zoper tako neprimerno obnašanje predsednika Vlade. Najbrž je to posledica tega – govorili ste o Antarktiki –, da ste danes spet v časopisu prebrali, da ste v resnici drugi in da na teh volitvahtukaj v tej državi niste zmagali in da bi namesto vas na tistem mestu moral sedeti tisti, ki je te volitve dobil, to je gospod Janković. In zato upam, da se boste opravičili za neprimeren odgovor o tem. Jaz sem bil zelo spoštljiv do vas z vprašanji, ki sem jih imel. Če lahko, samo še enkrat vprašam. Gospod Janša vse zreducira na nemško-francoski vlak, ampak če bi malo pogledal po Evropi, bi ugotovil, da so temu varčevanju, ki ga zagovarjate vi, pa predvsem EPP, se pravi konservativci v Evropi, da je temu varčevanju ne rekla Nizozemska, da je temu rekla seveda tudi Grčija in ne nazadnje, če sem prav zasledil, je zoper to varčevanje govorila seveda tudi tehnična vlada italijanskega premierja Montija. In jaz ne razumem, zakaj vi ne razumete, da je Slovenija ena redkih, ki obljublja zvestobo nemški kanclerki pri togem vztrajanju na izključno politiki strogega varčevanja. Večina ostalih pa že počasi spoznava, po včerajšnjih lokalnih volitvah v Nemčiji tudi Nemci sami, da je ta politika napačna in poziva k spodbujanju gospodarske rasti. Ne razumem, zakaj se vi kot predsednik vlade in vlada ne naslonite na predloge stroke in pa Pozitivne Slovenije, ki pravi, da je treba imeti drug model, model investicij, odprava primanjkljaja na srednji rok, nova delovna mesta. Se pravi obrat k rasti in zaposlenosti.
Besedo ima predsednik Vlade.
Zdaj vidim, da se v ta državni zbor spet vrača neka folklora izpred 20 let, ko smo razpravljali o tem, ali se slovenska osamosvojitev splača ali ne, ko je bil polkovnik JLA istega mnenja kot gospod Jakič, ko smo se precej zabavali nad tem, čeprav so bili časi resni. Poglejte, če delate mednarodne primerjave, potem je treba poznati podatke. Nizozemska ni zavrnila varčevalnih ukrepov. Res je varčevalne ukrepe zavrnila ena od koalicijskih strank nizozemske vlade in je zato koalicija razpadla. Ampak že po tem, ko je bila vladi izglasovana nezaupnica, je glavna vladna stranka s pomočjo opozicijskih strank izglasovala varčevalni paket, ker ima Nizozemska normalno opozicijo, ki se zaveda, kaj je dobro za državo in za njeno prihodnost. Kar se tiče varčevalnih ukrepov. Na Portugalskem in v Španiji sta prva paketa, približno takšne teže, kot smo jih mi sprejeli prejšnji teden, sprejeli v socialistični vladi in socialistični večini. To nima nobene zveze s kakšno politično delitvijo v Evropi. Socialistični vladi in socialistični večini v Španiji in na Portugalskem sta sprejeli prve varčevalne ukrepe. Zlato pravilo je v špansko ustavo ob pomoči takrat še konservativne opozicije vpisala socialistična vlada že pred leti. Tukaj ne gre za nobene politične delitve v Evropi, gre enostavno za to, ali so tisti, ki imajo škarje in platno v rokah, in ko gre za ustavne odločitve, je tukaj vloga opozicije in njena odgovornost enaka, kot je vloga in odgovornost vladnih opozicij, dovolj razuma, da pravočasno reagirajo. Za to enostavno gre. Kar se tiče Nemčije, še to, nemški BDP je 3 tisoč 500 milijard evrov, gospod Jakič, naš 35 milijard. Že tri leta stagnira. Se pravi, da smo približno 1 % tega BDP. Nemško podjetje, s katerim smo se pogovarjali za vlaganje v Sloveniji, ima letne prihodke, ki so večji od našega BDP. Gospodarska rast je tam normalna, ker so pravočasno izvedli te ukrepe, tudi varčevalne ukrepe. Torej ne gre za to, da je dober tisti, ki ni varčeval, dober v Evropi je v tem primeru tisti, ki je pravočasno varčeval.
Gospod Jakič, proceduralno.
Hvala za besedo. Preden dam proceduralni predlog. Diskreditacija, diskvalifikacija je že dvajset let ista, ki vas vodi. Tako kot niste zaupali ljudem v Demosu, da bi šli na referendum, tudi zdaj oporekate referendumskim pobudam, jaz osebno pa sem glasoval za osamosvojitev in slikico lahko pogledate pred sobo SDS – je taka lepa, kjer glasujem za. Ampak gremo nazaj. Slovenski ekonomist dr. Mencinger je rekel da so javnofinančni primanjkljaji normalna sestavina tržnega gospodarstva. Tako kot sta to inflacija in brezposelnost. Nastajajo zaradi nihanja v gospodarski aktivnosti. Ko se gospodarstvo krči, se krčijo tudi javni prihodki, potrebe po socialnih transferih pa se povečujejo. Ko gospodarstvo cveti, je obratno. Zdajšnji veliki primanjkljaj in javni dolgovi tudi niso povzročili krize, so njena posledica. Z rastjo primanjkljajev in javnega dolga so države reševale predvsem banke in preprečile gospodarsko in socialno katastrofo. Jaz imam sicer občutek, da s tem zategovanjem pasu v Sloveniji rešujemo tudi mi malo nemške banke. Zato v skladu z drugim odstavkom 246. člena Poslovnika predlagam, da se opravi splošna razprav glede odgovora predsednika Vlade.
O tem predlogu bomo odločali jutri. In še vprašanje predsedniku Vlade iz vrst vladajoče koalicije. Postavil ga bo gospod Rihard Braniselj iz Državljanske liste.
Spoštovani premier, predsednik kolegice, kolegi, ministrski zbor! Minuli meseci so minili v znamenju dolgotrajnih pogajanj Vlade Republike Slovenije s sindikati. Rezultat je podpisani sporazum o razrešitvi stavkovnih zahtev ter sprejetje Zakona o uravnoteženju javnih financ, s katerim bomo letos privarčevali 500 milijonov evrov in prihodnje leto 700 petdeset milijonov evrov. Zavedamo se, da gre za prvi pomemben korak pri izhodu iz krize, vendar pa ni zadosten korak, da bi Slovenija iz krize tudi izšla. S sprejetim zakonom smo v določeni meri omejili odlive iz proračuna, Vlada je sicer celo vrsto ukrepov za prihodkovno stran proračuna že vključila v sam Zakon o uravnoteženju javnih financ, a na prihodkovni strani bo treba storiti še marsikaj več. Spoštovani predsednik! Državljani in državljani Republike Slovenije od nas pričakujejo ukrepe in reforme tudi na drugih področjih, ki bi Slovenijo rešili iz trenutne finančne krize in jo popeljali na pot napredka. Sprašujem vas: Kateri so ti ukrepi in reforme, ki jih bo Vlada Republike Slovenije še predlagala? Hvala lepa za odgovor.
Besedo ima predsednik Vlade.
Hvala lepa za vprašanje. Sprašujete v bistvu o tem, kar si je vlada zadala pod nalogo uskladitve novega socialnega sporazuma. Hkrati, ko sta se pripravljala ta zakon o uravnoteženju javnih financ in rebalans proračuna, smo v okviru Ekonomsko-socialnega sveta uspeli uskladiti s socialnimi partnerji tudi izhodišča za nov socialni sporazum. Ta izhodišča smo v obliki partnerstva za razvojni izhod iz krize ponudili tudi opoziciji. Žal je opozicija sodelovanje v tem projektu zavrnila. Glede na zahtevnost korakov, ki nas čakajo, želimo tako kot smo to naredili s tem paketom okoli rebalansa proračuna, s socialnimi partnerji doseči čim višjo stopnjo soglasja, predvsem ko bo šlo za določene strukturne prilagoditve, ki jih Slovenija potrebuje za to, da bo bolj konkurenčno gospodarstvo, da bomo dosegali večjo gospodarsko rast na tej podlagi, večjo zaposlenost in s tem tudi večje prihodke, ko gre za proračun, kar mnoge izrecno zanima. V teh izhodiščih za nov socialni sporazum je vlada ponudila konkretne korake, na podlagi katerih bi izboljšali poslovno okolje, odpravili kreditni krč in spremenili naš trg dela v smeri po eni strani večje prožnosti in po drugi strani v smeri večje varnosti. Naredili bi nekatere nujne korake pri boljši organizaciji zdravstvenega sistema in tudi prilagodili naš pokojninski sistem srednjeročni, če se da, tudi dolgoročni demografski sliki. Tu je na nekaterih področjih socialni dialog že doslej postregel, če že ne z nekaterimi približki kompromisov, pa vsaj s čisto sliko, zato računamo, da bomo prišli do, recimo, parlamentarnih počitnic, naš cilj je bil sicer tam do 20. junija, do podpisa tega socialnega sporazuma. Tehnični rok je, kot sem rekel, 20. junij, pa tudi če se vse skupaj potegne tja do časa, ko bo šel parlament na parlamentarne počitnice, bo to še vedno znotraj tega roka realnega časa. Tu za razliko od mnogih razprav o tako imenovani pokojninski reformi v zadnjih letih, pa tudi v zadnjih tednih, smatramo, da je težišče predvsem na tistih ukrepih, ki izboljšujejo konkurenčne pogoje slovenskega gospodarstva. In znotraj tega je najbrž ključna reforma trga dela. To je danes neka ločnica med konkurenčnimi in nekonkurenčnimi gospodarskimi okolji v Evropi. Španija, recimo, ko se že toliko omenja v Državnem zboru danes, ima takšne probleme predvsem zaradi te točke. In danes imate primere, ko španska tovarna Seat, ki zaposluje na 10 tisoče ljudi, enostavno seli proizvodne obrate na Češko, ker je tam pač bolj fleksibilen trg dela. Španski pa, ker še ni doživel reforme, pač ni. Tudi Nemčija se je, recimo, soočala s tem problemom in pred temi Schroederjevimi reformami trga dela je bila brezposelnost tam rekordna. Danes, po izvedenih reformah, je kljub krizi brezposelnost v Nemčiji rekordno nizka. In to je glavna ločnica. Računamo, da bo v ta del pogajanj vloženih največ naporov in tu bo seveda potrebna fleksibilnost vseh socialnih partnerjev. Prej bomo tu prišli do dogovora, do sporazuma, prej bo Slovenija začela postajati bolj konkurenčno okolje, prej bomo privabili tudi več tujih investicij, prej bodo tudi slovenski podjetniki več investirali. Več se bo investiralo in več bo novih delovnih mest, več bo novih delovnih mest, več bo zaposlenih, več bo zaposlenih, večji bodo prilivi v vse državne blagajne.
Zaključili smo s poslanskimi vprašanji predsedniku Vlade. Gospodu Janši se zahvaljujem za odgovore. Prehajamo na vprašanj poslank in poslancev ministrici in ministrom. Najprej bo poslansko vprašanje postavil gospod Gašpar Gašpar Mišič, in sicer ministru za finance dr. Janezu Šušteršiču, ki se je sicer za današnjo sejo opravičil. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospodje ministri, predsednik Vlade! Četudi gospoda ministra za finance danes ni med nami, bom postavil poslansko vprašanje in upam, da bom dobil do konca tedna odgovor v pisni obliki, da ne bodo čakali do zadnjega dneva, 30 dni. Moje vprašanje je zelo pomembno za razvoj države, še posebej sedaj v času svetovne gospodarske in finančne krize, ki je našo državo še posebej prizadela, in še posebej sedaj, ko govorimo o uravnoteženju javnih financ in spregledamo besedo "uravnoteženo", kar pomeni, da moramo tako na odhodkovni strani kot na prihodkovni strani delati, predvsem pa na prihodkovni strani, če hočemo, da se bo stanje v naši državi izboljšalo. Državni zbor je dne 3. 5. 2010 sprejel Zakon o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, ki je bil objavljen 14. maja 2010 tudi v Uradnem listu in smo ga vsi državljani in državljanke lahko sprejeli, vendar zgodilo se je nekaj v nadaljevanju oziroma zgodilo se ni nič, kar bi se moralo zgoditi v skladu s tem sprejetim zakonom. Zakon določa, da se kapitalske naložbe države upravljajo na podlagi strategije upravljanja kapitalskih naložb, ki opredeljuje razvojne usmeritve Republike Slovenije kot delničarja in družbenika družb ter strateške cilje Republike Slovenije kot lastnice kapitalskih družb oziroma naložb, načine doseganja ciljev, opredeljenih v sektorskih politikah, ter določitev strateških naložb in deleža Republike Slovenije v posamezni družbi, ki je potreben za varovanje strateških ciljev Republike Slovenije. Strategijo sprejme Državni zbor na predlog Vlade, predlog strategije pa pripravi Agencija za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije na podlagi sektorskih politik in ga po uskladitvi z ministrstvi, pristojnimi za pripravo sektorskih politik, predloži Vladi. V praksi izvajanja zakona so se pokazale določene težave predvsem pri sprejemanju strateških dokumentov, na podlagi katerih deluje, in sicer strategije upravljanja s kapitalskimi naložbami. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije z dne 4. 3. 2011 je podaljšal rok za pripravo in sprejetje. Tako so bila pristojna ministrstva dolžna Agenciji posredovati sektorske politike do 30. aprila 2011 z namenom priprave predloga strategije na podlagi prejetih sektorskih politik in posredovanja v sprejetje Vladi. Slednja naj bi predlog strategije Državnemu zboru predložila najkasneje do 30. junija 2011. Priprava strategije je presegla omenjeni zakonski rok 30 dni, to se pravi do 30. junija ni bila pripravljena. Vlada se je le seznanila z delovno različico strategije upravljanja [[...]] [[izklop mikrofona]]
Čas se je iztekel. Hvala. Dobili boste pisni odgovor, glede na to, da je minister danes odsoten oziroma opravičen. Naslednje poslansko vprašanje bo postavil gospod Mirko Brulc, in sicer ministru za zunanje zadeve gospodu Erjavcu. Prosim.
Spoštovani prisotni! Ministru za zunanje zadeve postavljam naslednje vprašanje: Zakaj se je Vlada odločila imenovati dr. Dimitrija Rupla na položaj generalnega konzula ob dejstvu, da je dr. Rupel pred kratkim dopolnil 66 let in bo generalni konzulat lahko vodil le slabi dve leti, saj Zakon o zunanjih zadevah v 27. členu določa, da vodja diplomatskega predstavništva ali konzulata lahko opravlja delo v tujini do dopolnjenega 68. leta starost,običajno pa mandat traja 4 leta? Kako lahko pojasnite dejstvo, da je bil na položaj imenovan nekdo, ki najbrž izpolnjuje vsaj minimalne pogoje za upokojitev, Vlada pa ima v okviru varčevalnih ukrepov željo po takojšnjem upokojevanju tistih, ki izpolnjujejo te minimalne pogoje? Javna izjava ministra, citiram, "da predčasni odpoklic generalne konzulke v Trstu naj ne bi bil politične narave", me seveda ne prepriča z ozirom na več kot 200 zamenjanih kadrov ob prihodu nove vlade prav zaradi političnih razlogov. Prosim ministra za ustni odgovor. Hvala lepa.
Dobro. Torej bom vprašanje uvrstil na naslednjo sejo Državnega zbora, če želite ustni odgovor. Naslednje vprašanje bo postavil gospod Tomaž Lisec, in sicer ministru za notranje zadeve dr. Vinku Gorenaku.
Hvala. Spoštovani predstavniki Vlade! Vprašanje za ministra za notranje zadeve. Spoštovani minister, v javnosti ter tudi med stroko se je v zadnjih letih predvsem pa verjetno v zadnjih mesecih še bolj intenzivno postavilo vprašanje, kako zagotoviti uspešen pregon kriminala v vseh oblikah. Pomembno vlogo pri tem pregonu kriminala ima vsekakor tožilstvo, ki je že v ustavi Republike Slovenije opredeljeno kot samostojen subjekt države, njegova natančna ureditev pa je zapisana v Zakonu o državnem tožilstvu. Od 1. aprila letošnjega leta spada Državno tožilstvo v skladu s spremembami Zakona o vladi in Zakona o državni upravi pod okrilje Ministrstva za notranje zadeve, torej pod vaše resorno ministrstvo. Sam se strinjam s tistimi, ki pravijo, da gre za spremembe, s katerimi želite verjetno izboljšati sistem, vendar pa vsi verjamemo, da samo zaradi prenosa pristojnosti te izboljšave niso samoumevne. Vsi se strinjamo, da je treba nekaj spremeniti, verjetno pa pomembno vlogo igra način dela in tudi notranja organizacija dela tožilstva. Očitno je, kar se kaže v praksi, da dosedanje sodelovanje policije, tožilstva in sodišč ni prinašalo najboljših rezultatov dela. Zato je bilo znotraj vašega ministrstva ustanovljen tudi poseben direktorat, ki bo skrbel za področje tožilstva. Spoštovani minister! V zvezi s prenosom pristojnosti glede državnotožilske uprave z Ministrstva za pravosodje in javno upravo na vaše ministrstvo se v javnosti pojavljajo velika ugibanja o delovanje tega direktorata. Zato vas v tej priložnosti sprašujem: Katere so naloge tega direktorata za državno tožilstvo? Kakšna je kadrovska zasedba tega direktorata? Najlepša hvala.
Minister Gorenak, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Zdi se mi tudi pomembno iz razloga, da širši javnosti povemo nekatere stvari, ki so se dogajale od 1. februarja do danes na to temo. In zato bom izkoristil to priliko. Vi veste, da je bilo v samem začetku veliko govora o tem, kakšne težave to bodo, da je to unikat v Evropi in tako dalje. Imamo, mislim, tudi ustavno pobudo za presojo ustavnosti tega zakona. Ampak vendarle končni rezultat je tak, kakršnega bom v nadaljevanju predstavil. V vmesnem obdobju je bilo kar nekaj težav. Mislim, da so se pojavljale precej zlonamerno s strani določenih krogov, ki so v medijih prikazovali, kako bo tožilstvo prešlo pod okrilje policije. Temu seveda ni tako in temu ne more biti tako. To vedo vsi tisti, ki poznajo zakonodajo s področja tožilstva, kot tisti, ki poznajo zakonodajo s področja policije in tožilstva. Še nekaj je bilo značilno. Kar veliko je bilo pisanja v medijih, kako bo ta direktorat vodil nekdo, ki je namestnik generalnega direktorja policije in tako dalje, s čimer so, jaz bom rekel, zlobni jeziki, drugače težko temu rečemo, hoteli prikazati, da imajo prav že od samega februarja. Realno stanje je pa naslednje. Nam je uspelo sestaviti direktorat za tožilstvo. Jaz sem posebej vztrajal pri tem, da je to direktorat iz temeljnega razloga, da lahko zadevo tudi na zunaj, bom rekel, izenačimo s policijo. V ministrstvu obstaja poseben direktorat, ki se ukvarja z vprašanji nadzora in usmerjanja policije. Zato se mi je zdelo pomembno, da nastane enakovredna služba, da enakovredno težo damo službi, ki se bo ukvarjala s tožilstvom, in nastal je direktorat za tožilstvo. Ta direktorat ima dva sektorja. Mi smo imeli kar veliko ponudb oziroma veliko želja, prošenj, če želite, ljudi, ki bi želeli delati v tem direktoratu. Nekateri so bili zunanji, nekateri so bili z Ministrstva za pravosodja in javno upravo. Kar nekaj prošenj je bilo tudi iz Policije. Realnost je danes naslednja. V Direktoratu za tožilstvo je sistemiziranih 12 delovnih mest. V tem trenutku imamo popolnjenih sedem delovnih mest. Ta poteza je bila z moje strani narejena namenoma, da skušamo popolniti direktorat v skladu z nalogami. Nihče nima danes prave predstave, kakšna je količina nalog, ker na prejšnjem ministrstvu, to je pravosodnem, so to opravljali različni ljudje, ki so se ukvarjali tudi s sodišči. Kadrovska sestava je pa naslednja: 6 je uradnikov z univerzitetno izobrazbo, diplomiranih pravnikov s pravosodnimi izpiti. Vsi ti ljudje so delali na nekdanjem Ministrstvu za pravosodje in vsi ti ljudje so že imeli opravka z nalogami Ministrstva za pravosodje do tožilske organizacije. Tako da gre samo za njihov prenos. Ena je seveda poslovna sekretarka. Tudi direktor direktorata oziroma vršilec dolžnosti direktorja direktorata v tem trenutku prihaja z Ministrstva za pravosodje. Sčasoma bo očitno prihajalo do tega, da se bo količina nalog večala. Računamo tudi na kakšnega dodeljenega tožilca v času, ki prihaja. Ampak kot sem rekel, postopoma. Kaj so torej glavne naloge tega direktorata? V glavnem se direktorat ukvarja s pripravo oziroma sodeluje pri pripravi predpisov s področja organizacije in poslovanja državnih tožilstev, položajem pristojnosti državnih tožilstev, položajem pravic in obveznosti državnih tožilcev ter seveda opravlja posredne in neposredne nadzore nad upravljanjem zadev državnotožilske uprave. Obravnava tudi nadzorstvene pritožbe nad delom državnega tožilstva v zvezi z varstvom pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja in še vrsto drugih nalog, ki bi jih lahko naštel, vendar časa mi zmanjkuje. Rekel bom pa tako, opravlja vse tiste naloge, ki jih je opravljalo Ministrstvo za pravosodje v preteklem mandatu oziroma do sedaj, ampak so jih opravljale različne službe znotraj tega ministrstva in tam je bila situacija takšna, da so delali tako za sodišča kot za tožilstvo, danes delajo samo za tožilstvo in opravljajo v zvezi s tem vse druge naloge, ki so predpisane v Zakonu o državnem tožilstvu. Hvala.
Gospod Lisec, prosim.
Hvala, minister, za izčrpen odgovor, vendar pa mi dovolite, da vam zastavim dopolnilno vprašanje s tega področja, za katerega menim, da bi imel odgovor pomembne posledice tako za učinkovito delo tožilstva, direktorata in pa verjamem tudi za delo sodišča in pa policije. Glede na to, da bi moral generalni državni tožilec že januarja pripraviti predlog politike pregona, pa to ni storjeno, vas sprašujem: Ali lahko in kako lahko ta zakasnitev vpliva na delo vas kot ministra oziroma ministrstva in tudi na delo državnih tožilcev? Za odgovor se vam zahvaljujem.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za priložnost, da še te naloge naštejem in odgovorim tudi na vaše dopolnilno vprašanje. Direktorat se ukvarja tudi z vso razpisno dokumentacijo, kar je potrebno za imenovanja tožilcev, njihovimi štipendijami in štipendijsko politiko, priznanja, stalnega izobraževanja, vezano na državnotožilski svet, opravlja tudi še nekatere druge naloge, vezane na poravnalce in pa izdajo recimo službenih izkaznic. Bistvo vašega dopolnilnega vprašanja je v državnotožilski politiki. O državnotožilski politiki, ki jo danes sprejme generalni državni tožilec, smo v tej dvorani lansko leto kar veliko govorili. Vi veste, da je bilo veliko nasprotovanja tudi iz strokovnih krogov, naj opozorim na stališče dr. Beleta, ki je izjemno nasprotoval temu. Ampak realno stanje je danes naslednje: politiko pregona je dolžan pripraviti generalni državni tožilec. Zakon pravi, da mora to storiti en mesec po imenovanju, po konstituiranju Državnotožilskega sveta. Ta je bil konstituiran 13. 12. 2012. To se pravi, da bi v času, ko sem jaz prihajal na Ministrstvo za notranje zadeve oziroma v času, ko je prihajal ta tožilski del k nam, ta politika morala že biti sprejeta. Jaz sem 8. 5. tožilca prosil, da pojasni, kako daleč je ta dokument, kje je, kdaj lahko pričakujemo njegov nastanek. Odgovor je nekako takšen, da je v nastajanju in v nekem osnutku. Zdi se mi, da je to kar precej časa, torej zamujamo pravzaprav že pol leta, ampak pustimo ta čas tudi generalnemu državnemu tožilcu, da svoje opravi. Jaz računam da bo to čim prej opravljeno, ker na ta dokument je vezano še marsikaj tistega, kar se bo v bodoče dogajalo. Naj pa izkoristim še to minuto časa, da rečem še nekaj besed. Vi boste dobili spremembo oziroma novelo zakona o Generalnem državnem tožilstvu na mizo, mislim, da že v naslednje mesecu. Gre samo za tehnični popravek,, tako da smo besede "Ministrstvo za pravosodje" nadomestili z besedami "Ministrstvo za notranje zadeve", torej gre samo za prenos pristojnosti. Čedalje bolj pa me prepričuje situacija na terenu, zlasti pa pogovori s tožilci, tudi danes sem imel možnost se pogovarjati z njimi, in to lahko kar javno napovem, da bomo morali poseči v državnotožilski zakon jeseni malo globlje. Že danes pa lahko zagotovim, da ne bo šlo za tisto, kar bodo mediji pisali ali pa kar bo opozicija govorila, za poskus razrešitve gospoda Fišerja ali pa kaj takšnega. Ne, šlo bo za krepitev vloge, ki jo tožilska organizacija in generalni državni tožilec mora imeti. Hvala.
Hvala. Gospa Alenka Pavlič bo postavila poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Zvonetu Černaču.
Hvala lepa. Ministra za infrastrukturo in prostor sprašujem. V preteklih letih smo bili priča pritiskom s strani Avstrije, ki je od nas zahtevala, da prepovemo tovorni promet skozi Karavanški predor. Zaradi omejenega režima so nastajali nepopisni zastoji, ki so vplivali tako na tovorni promet kot na migracijo prebivalcev, še posebej dnevno, to je zaposlenih, ki delajo v Avstriji in se dnevno prevažajo skozi tunel. Vemo tudi, da je turistična sezona pred vrati, Karavanški tunel pa je okno v svet oziroma najkrajša pot med Evropo in Balkanom, za vse logiste in prevoznike pa najbližja in najcenejša. Glede na to, da se nahajamo v hudih časih, ko se gorivo draži na mesečni ravni in ko znižujemo in racionaliziramo porabo na vseh področjih, bi zaprtje ali omejitev pomenila hud udarec za naša logistična in druga podjetja. Avstrija tudi za letos v poletnem času napoveduje ukrepe, in sicer delno ali popolno omejevanje tovornega prometa skozi Karavanke v turistični sezoni za težka vozila. Ker karavanški plato sodi v sklop predora, me tudi zanima: Kakšne načrte imate z razvojem tega območja, ki po izselitvi carinskega dela postaja območje duhov in ali ga nameravate prenesti na občino Jesenice? In še to. V današnjem dnevnem časopisju sem prebrala, da boste za 170 tisoč evrov prenavljali cestninske hišice na platoju Karavanke. Zato me zanima: Zakaj boste pravzaprav to počeli, saj sploh še niso dotrajane? Ali ima mogoče izbrano podjetje iz Brežic, ki bo opravljalo dela, kakršnokoli povezavo z ministrom za delo gospodom Vizjakom? Hvala.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa za vprašanje. Glede tega slednjega oziroma zadnjega, to ni ravno vprašanje za ministra za infrastrukturo in prostor. Dars je naslovnik in tisti, ki naj odgovori na to, zakaj se odloča v zadnjem času za izjemno neracionalne in nerazumne poteze. Ena izmed njih je tudi ta, ki je bila omenjena, glede prenove teh hišic za 170 tisoč evrov, kot sem bil, tako kot vi, seznanjen iz medijev. Karavanški predor je gotovo eden izmed pomembnih objektov na tem desetem evropskem pomembnem koridorju. Pomembnosti tega prehoda se zavedata tako Republika Slovenija kot Republika Avstrija. Vse rešitve v povezavi s prometno pretočnostjo in varnostjo prometa v tem predoru, ki je bil zgrajen leta 1991, poskušamo reševati dogovorno. Je pa ena izmed točk, kjer tega dogovora doslej ni bilo mogoče doseči, tudi ga ni bilo mogoče doseči, kot ste sami pravilno ugotovili, v preteklih letih. Gre za interes po zapiranju prometa za tovorna vozila, težja od sedem ton in pol ob sobotah med peto uro zjutraj in dvanajsto uro dopoldan, v obdobju med 23. junijem in 1. septembrom. O vseh ostalih rešitvah, ki zadevajo varnost na tem območju in ob tej povečani varnosti zagotavljajo tudi normalno pretočnost, so se posamezniki, ki delujejo v okviru meddržavne skupine, marca meseca letos dogovorili in uskladili. Ostala je pa odprta točka, ki je najbolj pomembna za interese slovenskega gospodarstva in slovenskega prevozništva, in to je točka, ki govori o tem, da naj bi se promet za tovorna vozila, poudarjam za tovorna vozila, težja od sedem ton in pol, ob sobotah med peto uro zjutraj in dvanajsto popolnoma zapiral. Na naši strani se s tem seveda ne moremo strinjati. Jaz sem v zvezi s tem kolegici, ki je zadolžena za promet Republike Avstrije, v aprilu tudi posredoval naš predlog, konkreten predlog, ki bi po našem mnenju na ustrezen način uredil to vprašanje in ne bi ogrozil varnosti ljudi v predoru. Na ta odziv še čakamo. Upam, da se bomo v smislu tega predloga tudi dogovorili, ker bi na eni strani omogočil zadovoljevanje interesov našega gospodarstva, predvsem prevoznikov, ki jim ta vrata pomenijo pomembno krajšo pot v tem obdobju v našo državo, na drugi strani pa, če bi bilo sprejeto stališče oziroma predlog, ki smo ga predlagali, varnost vozil oziroma potnikov v predoru ne bi bila ogrožena. Na nek način se vsi skupaj zavedamo pomembnosti tega vprašanja, tudi tega, da je to vprašanje v veliki meri povezano z nekaterimi dogodki, ki so se dogajali v predorih, predvsem v Avstriji in v Švici v preteklih letih, in tudi iz tega verjetno potem bojazen, da se kaj podobnega ne bi zgodilo na tem območju. Prepričani smo, da režim, ki smo ga predlagali in za katerega upamo, da bo tudi uveljavljen, omogoča na eni strani varnost potnikov in na drugi strani normalno pretočnost tovornih vozil nad sedem ton in pol; tudi v obdobju med 23. junijem in 1. septembrom letos, med peto uro zjutraj in dvanajsto uro dopoldne. Dolgoročno je infrastruktura oziroma predor Karavanke predviden za nadgradnjo oziroma posodobitev s še eno predorsko cevjo. Načrti v tej smeri se pripravljajo, na tej točki državi sodelujeta. Gre za izjemno zahteven in velik projekt, ki naj bi se odvijal na ta način, da bi bil zaključen nekje v letu 2019 oziroma 2020. Po našem mnenju gre tudi za enega izmed projektov, ki bo pomembno vplival na pretočnost na tem izjemno pomembnem 10. koridorju, in računam, da bo tudi pritisk na te omejitve, ko bo projekt konkretneje dogovorjen, manjši. Glede ostalega mislim, da vsa tista območja, ne samo v tem konkretnem primeru, tudi v drugih primerih, ki so izgubila namen in vsebino in dejavnosti, ki so jih imela v preteklosti, je pametno izkoristiti za takšno ali drugačno logistično platformo. Če se bo ta interes izkazal in če bo ta interes konkreten, potem lahko razmišljamo tudi v tej smeri, ki je bila v vašem vprašanju izpostavljena. Hvala lepa.
Gospa Alenka Pavlič, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Pozorno sem vas poslušala, pa bi vseeno želela še vaš bolj konkreten odgovor, kako mislite ravnati, če do predlaganega ukrepa pride. Se pravi, vi ste dejali, da ste kolegicam naročili, da pogledajo. Zanima me: Kaj konkretno, v kateri smeri razmišljate, kako boste ravnali, kako lahko pomagate tem našim prevoznikom in ali lahko naši prevozniki računajo na povrnitev stroškov, ki bi jih imeli v primeru daljše poti zaradi napovedanih ukrepov? Pa še vprašanje, glede na to, da ste omenili gradnjo druge cevi, me zanima: Kdaj nameravate začeti z gradnjo? Vi ste povedali, da nameravate zaključiti, mene pa zanima, kdaj se bodo začela dela. Hvala.
Hvala. Minister.
Hvala lepa tudi za to dodatno vprašanje. Prepričan sem, da bomo v teh pogovorih uspeli in da do te popolne zapore ne bo prišlo. Mi smo predlagali kolegom z avstrijske strani, da se ta varnost zagotovi na takšen način, da v primeru, ko prihaja do povečanega prometa, v tistem obdobju občasno spuščamo skozi tunel tovorna vozila, težja od sedih ton in pol. Mislim, da bi to zagotovilo na eni strani varnost in na drugi strani omogočilo normalno pretočnost. Za Republiko Slovenijo in za njene gospodarske interese ni sprejemljiva nobena obvozna pot preko ravni avstrijske države, menimo, da za to ni nobene potrebe. Konkretizacija projekta karavanški predor pa trenutno še ni narejena, tako da vam bom lahko odgovor na to vprašanje lahko posredoval nekje do sredine letošnjega leta, ko bo, računam, zaključen nacionalni program razvoja prometne infrastrukture na območju Republike Slovenije.
Ja, izvolite gospa Pavlič, predlog za razpravo.
Želela bi in prosim, glede na to, da se mi zdi, da je problem logistike pomemben za celotno Slovenijo, ravno tako za razvoj turizma in gospodarstva, da se v skladu z drugim odstavkom 246. člena o tem opravi razprava, in sicer splošna razprava o ukrepih v zvezi z zapiranjem karavanškega tunela v času poletne turistične sezone. Hvala.
Dobro. O vašem predlogu bomo odločali jutri. Naslednje vprašanje bo zastavila gospa Renata Brunskole, in sicer ministru za kmetijstvo in okolje gospodu Francu Bogoviču. Prosim.
Hvala lepa. Postavljam naslednje ustno vprašanje in želim tudi na naslednji seji ustni odgovor. Ministra za kmetijstvo in okolje gospoda Franca Bogoviča sprašujem v zvezi s potekom projekta izgradnje mreže regionalnih centrov za ravnanje z odpadki v Sloveniji: Koliko regionalnih centrov za ravnanje z odpadki v Sloveniji načrtuje pristojno Ministrstvo za kmetijstvo in okolje, da jih bo izvedlo? Varstvo okolja, varstvo narave in upoštevanje evropskih okoljevarstvenih standardov ter normativov so tudi za Republiko Slovenijo ene izmed najpomembnejših smernic delovanja in razvoja. Torej, tudi na področju gospodarstva je izkazana večja pozornost proizvodnjam in dejavnostim, ki so v koraku z ekološkimi, okoljevarstvenimi smernicami. Poleg vprašanja o številu predvidenih centrov v Sloveniji in predvsem tudi v povezavi z možnostjo koriščenja evropskih kohezijskih sredstev me še posebej zanima terminski plan izvedbe tovrstnega projekta na območju jugovzhodne Slovenije, to je CEROD 2. faza, Center za ravnanje z odpadki Dolenjske, Bele krajine in Posavja. Obstajata namreč dva problema. Na eni strani odlagališče Leskovec ni pridobilo okoljevarstvenega dovoljenja, zato je okoljski inšpektor 23. aprila 2012 z odločbo prepovedal obratovanje odlagališča za nenevarne odpadke. Sedaj je CEROD prejel začasno dovoljenje za odlaganje odpadkov. Treba je postaviti čistilno napravo na odlagališču, ki je sedaj v postopku izgradnje, izcedne vode pa se sedaj vozijo v Novo mesto. Problem pa je podpis aneksa številka 4 k pogodbi o sofinanciranju izgradnje projekta. Namreč, posavske občine Krško, Brežice in Sevnica imajo pripombe na projekt CEROD in način sofinanciranja in zahtevajo preverbo tehničnih rešitev in finančno upravičenost projekta. Obstaja bojazen, da bi projekt, in sklep iz lanskega leta padel. V drugi polovici leta je bil že izdan sklep o možnosti koriščenja odobrenih evropskih sredstev in bi na ta način, ker se posavske občine ne strinjajo in bi poskrbele zase, morebiti potem odvažale odpadke kam drugam, morda proti Štajerski, Celju ali kam drugam, težave Bele krajine in Dolenjske pa bodo ostale. Naj tudi povem, da je že v februarju 2012 razpisna dokumentacija na bivšem ministrstvu za okolje in prostor za izbor izvajalca NBO in je še vedno v pregledu. Prosim za ustni odgovor ministra Bogoviča na naslednji seji.
Ja, bom uvrstil vprašanje na naslednjo sejo. Naslednje vprašanje bo postavila mag. Katarina Hočevar, in sicer ministru za zdravje gospodu Tomažu Gantarju.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Moje poslansko vprašanje je namenjeno ministru za zdravje, gospodu Gantarju, in sicer v zvezi s projektom e-zdravje. V Državljanski listi smo zagovorniki enostavne in vitke javne uprave, kamor sodijo tudi informacijske rešitve in uveljavljanje načela, da naj javne institucije od državljanov ne zahtevajo ničesar, kar že vedo oziroma kar lahko storijo same. V zvezi s tem je bil eden večjih projektov informatizacije javnih storitev projekt e-zdravje začet v letu 2008. Zanima me, spoštovani gospod minister: Kako kaže s projektom, kakšna je časovnica, ali bo zaključen v letu 2015, kot je bilo sprva predvideno? In sicer predvsem zato, ker zadnje poročilo o statusu in napredku projekta lahko zasledimo na internetu in je staro že leto dni. V zvezi s tem pa bi se konkretneje dotaknila zdravstvene storitve naročanja na specialistične preglede. Nedopustno se mi namreč zdi, da v tej dobi informacijske tehnologije naše državljane pošiljamo od vrat do vrat. Zato nas zanima: Kdaj bo uveljavljen postopek, ki bo prijazen do državljanov in jim bodo informacijske rešitve omogočale, da se pri zdravniku izdana napotnica za specialistični pregled neposredno uvrsti na čakalno listo pri specialistih? Najlepša hvala za odgovor.
Gospod minister, izvolite.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! Hvala za vprašanje. Projekt e-zdravje je eden pomembnejših projektov in predvsem zdaj je toliko bolj pomemben, glede na to, da so iz znanih razlogov omejene na nek način druge investicije in da ta projekt sodi pa v financiranje s strani Evropske skupnosti. V lanskem letu je bil ustanovljen sektor za e-zdravje. Rezultat je že tudi zdaj nekaj javnih razpisov, ki so bili v tem času objavljeni. Ta, ki sodi v neko podskupino e-naročanje, je predviden za objavo v tem mesecu. To bi pomenilo, da bi bilo po planu pričakovati izbiro za izvajalce za implementacijo te storitve v avgustu in potem v letu 2013, seveda v upanju, da bo to v resnici tudi steklo. Je pa to samo eden od projektov neke velike celote, kjer je še dejansko veliko dela. Kar nekaj je bilo zamujenega, glede na to, da se je več delalo na strojni opremi kot na vsebini. Se pravi, manjka kar nekaj šifrantov in tako naprej z različnih področij. S tem da upam, da bosta e-naročanje in tudi e-recept v drugem letu, se pravi v prvi polovici ali pa vsaj v drugem letu, tudi v resnici stekla. Hvala.
Naslednje poslansko vprašanje, mag. Majda Potrata, in sicer bo kolegica Potrata zastavila poslansko vprašanje ministru za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žigi Turku.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospodje ministri, poslanke in poslanci! V skladu z 247. členom Poslovnika pričakujem, da mi bo pristojni minister ogovoril ustno na naslednji seji. Moje poslansko vprašanje pa izvira iz debate o rebalansu proračuna, o rezanju sredstev na mega ministrstvu, kjer je bilo opaziti, da je šport ostal v popolni senci vseh drugih rezanj. Minister je govoril o tem, da bo eno tretjino sredstev odvzel kulturi, ve se, koliko sredstev znanosti, visokemu šolstvu in izobraževanju. Pri tem pa je zamolčal, da bo tudi šport tisti, ki mu bo odrezal kar tretjino sredstev. Namreč, rebalans leta 2011 je športu namenil 33,3 milijone sredstev, proračun 2012 jih je namenjal 34,6 milijonov, rebalans leta 2012 pa 20,7 milijonov sredstev. Ampak to ni edina stvar, ki vznemirja športno javnost v zadnjih časih. Komaj se je pomirila zgodba z umaknjenimi pogodbami za trenerje, se je oglasila zgodba v zvezi z razrešitvijo posameznih funkcionarjev bodisi strokovnega sveta za šport ali pa kakšnih drugih dogodkov v zvezi s tem. Zadnja stvar, ki je pred nami, je pa Predlog zakona o spremembah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Če strnem vse to, kar je bilo mogoče tudi prebrati v sredstvih javnega obveščanja, kjer je bilo veliko podtikanj in laži in demantijev, potem seveda moram vprašati ministra: S katerimi ukrepi namerava Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport uresničiti zavezo iz koalicijskega sporazuma o povečanju vpliva civilne športne javnosti pri upravljanju v športu? Namreč, kar v rokah ene osebe bo za dobršen čas odločanje o finančnih sredstvih. Direktor direktorata za šport, brez pripisa v. d., je tudi direktor Fundacije za šport. Če pogledate, kako je rešeno vprašanje postavljanja članov Fundacije za šport, potem vidite, kam se pravzaprav seli interes. V resnici me zanima, ali je mogoče po vseh predvidenih ukrepih res trditi, da ne gre za [[...]] [[izklop mikrofona]]
Dobro. Vaše vprašanje bomo uvrstili na naslednjo sejo Državnega zbora, da boste dobili ustni odgovor. Naslednje vprašanje pa bo zastavila kolegica mag. Barbara Žgajner Tavš, in sicer ministru za obrambo gospodu Alešu Hojsu.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Spoštovani minister! Začela bom s koalicijsko pogodbo, kjer je Vlada med drugim zapisala, da si bo prizadevala za decentralizacijo države, za kakovostno, učinkovito in pošteno upravljanje z državo po načelu, da država in vse institucije javnega sektorja služijo kot servis državljanom in gospodarstvu ter jim ne predstavljajo ovire. Ne nazadnje je v koalicijski pogodbi tudi zapisano, da se standard posameznih regij ne bo zniževal. Zakaj sem začela s koalicijsko pogodbo? Zato ker je po meni dostopnih informacijah Vlada Republike Slovenije pred nekaj meseci sprejela sklep, da morajo posamezna ministrstva in njihove službe v sestavi do 30. junija 2012 pripraviti predlog reorganizacije znotraj posameznih ministrstev v smislu racionalizacije državnih organov. O tem je danes govoril tudi predsednik Vlade v odgovorih na poslanska vprašanja in sicer je z zelo ciničnim pridihom dejal, da bo veliko institucij izbrisanih iz seznama do konca junija letos. Bojim se, da bodo na ta način izgubile predvsem posamezne regije in ljudje, ki živijo v oddaljenih regijah, na račun zaposlovanja v kabinetu predsednika Vlade. Ampak, ker ga ni, mi je žal. Verjetno bi bilo to vprašanje bolj na mestu postaviti njemu. Da gremo na konkretno področje. Nadaljevala bom s to vladno reorganizacijo, ki ima konkretno v zasavski regiji že prve učinke. Praktično čez noč so bili delavci Uprave za javna plačila obveščeni o tem, da njihove izpostave ne bo več. Praktično čez noč. Podobna zgodba naj bi se odvijala v okviru centrov za socialno delo. En del pristojnosti naj bi se priključil upravnim enotam, drugi del pristojnosti naj bi se odvzel posameznim, trboveljskemu, zagorskemu in hrastniškemu, in priključil Centru za socialno delo Domžale. Med drugim je selitev iz Zasavja doletela tudi požarno inšpekcijo. In zdaj k tistemu, kar se dotika konkretno vas, spoštovani minister za obrambo. Naslednja služba na vladnem odstrelu naj bi bila zasavska izpostava Uprave za zaščito in reševanje oziroma konkretno Regijski center za obveščanje Trbovlje na številki 112. Verjamem, da tako vi kot jaz in vsi poslanke in poslanci v Državnem zboru vemo, kaj pomeni ukinitev regijskih postaj Uprave za zaščito in reševanje oziroma t. i. centrov za obveščanje, posebej v takšnih regijah, ki so izjemno specifične zaradi različnih dejavnikov, pa o tem morda kasneje. Skratka, sprašujem vas in želim konkreten odgovor: Ali razmišljate o ukinitvi regijskega centra za obveščanje s sedežem v Trbovljah?
Gospod minister Hojc.
Spoštovana poslanka, spoštovani poslanci! Tudi jaz bom začel s koalicijsko pogodbo. V drugem delu koalicijske pogodbe se je koalicija nedvomno zavezala, da bo v želji po varčevanju in v želji po tem, da naredi državno upravo bolj vitko, reorganizirala tudi funkcioniranje oziroma delovanje regijskih centrov za obveščanje. To je napisala v duhu, želji po tem, da se vsi ti centri, ki danes v državi delujejo, tako na področju policije, obrambe, Darsa, železnice in še mnogo drugih centrov je, naredila to organizacijo bolj vitko in stroškovno učinkovito. Postregel bi z nekaj podatki. Kot veste, je Ministrstvo za obrambo v letih od 2008 do danes izgubilo več kot 240 milijonov evrov. Seveda vsa ta izguba ne more iti na račun Slovenske vojske, ampak gre tudi na račun Uprave za zaščito in reševanje. V letošnjem letu je bilo to znižanje veliko 103 milijone evrov in je jasno, da je treba tudi na področju Uprave za zaščito in reševanje varčevati. To varčevanje v največji meri ne bo šlo na račun usposobljenosti oziroma tistih aktivnosti, ki so potrebne za vzdrževanje centrov in s tem posledično pomoči ljudem v primeru naravnih in drugih nesreč, bo pa to varčevanje gotovo šlo: prvič, na račun tistih infrastrukturnih projektov, ki se bodo prolongirali oziroma v naslednjih letih ne bodo izvedeni, in v samem pregledu o tem, koliko in kje je kakšen od centrov obremenjen. Kot veste, je v Sloveniji 13 teh centrov za obveščanje s področja Uprave za zaščito in reševanje. Naj jih na hitro naštejem: Brežice, Celje, Koper, Kranj, Ljubljana, Maribor, Murska Sobota, Novo mesto, Nova Gorica, Postojna, Ptuj, Slovenj Gradec in Trbovlje. Osebno sem naročil, da se za vse te centre pripravi analiza, ki bo pokazala, kako in koliko je kateri od teh centrov obremenjen. Moram povedati, da se že danes na podlagi prvih osnutkov analize kaže, da so ti centri obremenjeni v razmerju 1 : 5. Žal moram povedati, da je ravno center v Trbovljah eden tistih, ki so najmanj obremenjeni. Ob tem moram povedati, da sem vesel, da koalicija ni sprejela amandmajev opozicije oziroma se moram popraviti, ne opozicije, da ni sprejela amandmajev Pozitivne Slovenije, ki je zneske ministrstvu znižala s predlaganimi amandmaji še za dodatnih 140 milijonov evrov. V tem primeru se najbrž ne bi pogovarjali samo o redukciji teh centrov oziroma na splošno vseh centrov v Sloveniji, ampak tudi o tem, da ne bi bilo mogoče zagotavljati niti plač, pa ne samo na upravi, tudi v vojski ne. Trenutno poteka analiza, o kateri sem govoril. Vse dejavnosti centra so v tem trenutku neokrnjene, se pravi, tako samega centra za obveščanje kot vseh drugih postrojenj na tem centru in šele na podlagi opravljene analize bom lahko odgovoril na vaše vprašanje o tem, ali se bo center v Trbovljah zaprl ali ne. Če bo to eden od centrov, ki so najmanj obremenjeni, in če bo to eden od centrov, s katerimi bomo lahko na podlagi zaprtja zadeve prenesli na ostale centre, bo to gotovo prizadelo tudi ta center v Trbovljah. Hvala.
Mag. Barbara Žgajner Tavš bo zahtevala dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Minister, najprej bom rekla, da se ne šaliti. Omenili ste amandmaje Pozitivne Slovenije k rebalansu proračuna. Na seji matičnega delovnega telesa vas ni bilo, vsaj jaz vas nisem videla. Je pa dejstvo, da smo opozicijski poslanci morali pripraviti edini v tej državi amandmaje tako, kot se šika – če smo hoteli nekam dati, smo morali nekje vzeti. In, mimogrede, nismo jemali regijskim centrom za obveščanje. Ko ste omenili analizo, ki je bila opravljena, in dejstvo, da naj bi bila zasavska izpostava med najmanj obremenjenimi, vas istočasno sprašujem: Ali se zavedate morebitnih posledic, če bi zasavsko izpostavo preselili v Ljubljano ali Celje? Oba kraja sta od Trbovelj, če vzamem center Zasavja, oddaljena približno 60 kilometrov, ob izjemno slabih avtocestnih povezavah, minister. Še eno dejstvo: če bi se, na primer, center združil z ljubljanskim oziroma preselil v Ljubljano – poplave leta 2010 v Trbovljah in Ljubljani. Konkreten primer: v Trbovljah je bilo v nekaj urah več kot 600 klicev, v Ljubljani več kot tisoč. Pa mi povejte, kako bi lahko uspešno in učinkovito odreagirala služba, ki bi bila združena v eno, ob dejstvu, ki sem ga omenila prej, da je treba v Zasavju upoštevati določene specifike, in dejstvo, da je Zasavje med najgosteje poseljenimi regijami! Še enkrat vas prosim, glede na to, da verjamem, da se v tej vladi odločitve sprejemajo čez noč in da bo 30. junij zelo hitro tukaj, verjamem, da prve analize imate in tudi usmeritve: Ali bo Regijski center za obveščanje Trbovlje doletela podobna usoda, kot je doletela pred nekaj dnevi Upravo za javna plačila?
Gospod minister.
Spoštovana poslanka, še enkrat naj bom jasen. Nisem govoril o tem, da ste vi predlagali, da se vzame Upravi za zaščito in reševanje, ampak predlagali ste, da se na področju Generalštaba, se pravi Slovenske vojske, vzame dodatnih 140 milijonov evrov v proračunu. Če bi bili ti amandmaji sprejeti, ne bi bilo drugega izhoda, kot da se vzame tudi Upravi za zaščito in reševanje. Kar se tiče vašega vprašanja, naj ponovno poudarim, da regijski center ne zajema samo centre za obveščanje. Regijski centri zajemajo tako centre za obveščanje, vso logistično podporo, reševalce, ki so tam, opremo in vse ostalo. Najbrž se boste strinjali, da v sodobni komunikacijski družbi pravzaprav ni pomembno, kje nekdo sedi in dviguje telefon. Najbrž lahko telefon dvigne nekdo tudi v Ljubljani ali v Celju, če imamo same reševalce oziroma logistično podporo še vedno na lokaciji Trbovelj. In še enkrat vam odgovarjam, da v tem trenutku končna analiza stanja obremenjenosti posameznih regijskih centrov ni končana. Povedal sem, da je regijski center v Trbovljah glede na preliminarne rezultate eden manj obremenjenih v državi, in lahko vam povem samo to, da bo končna odločitev o zaprtju tega, drugega ali katerega koli sprejeta v skladu s strokovno odločitvijo. In ne verjamem, da bo ta odločitev sprejeta pred 30. 6. Hvala lepa.
Mag. Barbara Žgajner Tavš, proceduralni predlog.
Tudi sama bom prosila, da se o odgovoru ministra opravi širša razprava na prihodnji seji Državnega zbora. Minister, ne morem se strinjati, da je o tako pomembnih zadevah čisto vseeno, kje kdo dvigne telefon. Gre za specifiko določenega okolja, minister. Verjamem, da operater v Ljubljani ne ve, kje je Terezija v Trbovljah. V primeru, ko pride do nesreče, je še kako pomembno, da operater na klicnem centru ve, kam mora poslati nujno pomoč. In tu štejejo minute. Bojim se, da s preveliko lahkotnostjo celotna vlada sprejema tako pomembne ukrepe – vi jih imenujete racionalizacija – na področju tako pomembnih služb. Ja, res je, Regijski center za obveščanje v Trbovljah ima tradicijo. In zelo dobro organizirano mrežo pomoči s številnimi službami, od prostovoljnih enot, gasilskega društva do zdravstvene oskrbe. Gre za zelo dobro vkomponiran sistem delovanja. Verjamem, da se tukaj strinjate, da je zasavski regijski center eden tistih, ki ima največ pohval o svojem delovanju. Mimogrede, v lanskem letu ni bilo niti ene bolniške. In ko tako zelo radi omenjate varčevanje tudi pri teh službah, naj vem povem, da naj bi po nekaterih ocenah selitev centra v Ljubljano z vso opremo stala 180 tisoč evrov. Prihrankov na kratek rok ni, ob dejstvu, minister, da Zasavje izgublja še eno pomembno državno institucijo. Sprašujem: Ali se bo na vzhodni in zahodni strani zgradil zid in dolina zalila z vodo, naredilo umetno jezero, ljudi pa izselilo? Bojim se, da s temi varčevalnimi ukrepi, s temi reorganizacijami drugega pravzaprav ne bo ostalo. Še enkrat želim spomniti na cinično pripomb predsednika Vlade na seji danes: "Veliko institucij bo izbrisanih s seznama." Tu, minister, ne gre zgolj za številke. Za temi institucijami so ljudje! Mislim, da je o tem smiselno, da opravimo razpravo, in o dejstvu, ki bi ga bilo dobro slišati, da nam Vlada predstavi, kakšen je njen načrt reorganizacije državnih služb v posameznih regijah.
O vašem predlogu bomo odločali jutri. Zdaj je na vrsti gospod Matjaž Zanoškar, ki bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo in okolju gospodu Francu Bogoviču.
Hvala, spoštovani predsednik. Spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Moje vprašanje, ki ga postavljam ministru za kmetijstvo in okolje, gospodu Francu Bogoviču, se nanaša na degradacijo okolja v zgornji Mežiški dolini. Približno 350 let je stara tradicija izkoriščanja svinčene rude v Mežiški dolini. V tem času so se menjali lastniki, tako domači kot tuji. Vsak od lastnikov je eksploatiral to žlahtno rudo, jo obdeloval v teh krajih in potem s svojim zaslužkom odšel. V Mežiški dolini pa ostala velika ekološka rana, ki se kaže v naravi, v naravnem okolju in seveda posredno tudi na zdravju ljudi in pogojih za življenje v tem okolju. Dobro se nam zdi na Koroškem, da je vlada v letu 2007 prepoznala zgornjo Mežiško dolino kot prostor, ki mu je treba pomagati s saniranjem tega degradiranega okolja. Takrat je bil sprejet odlok o pomoči in sanaciji zgornje Mežiške doline, vendar se potem ta odlok nekako ni izvajal. Saj vemo, da za vlado odlok ni najbolj obvezujoč, je nek dogovor, zato je potem bil tudi predlagan zakon o sprejemu ukrepov za saniranje zgornje Mežiške doline. Do tega sprejema zakona ni prišlo. Danes pa vemo to, da se po odloku ta dinamika financiranja zelo zelo slabo odvija. Približno v treh letih prejšnje vlade je prišlo do izpada sredstev za 50 %. Zavod za zdravstveno varstvo Ravne na Koroškem, ki opravlja monitoring nad okoljem in tudi nad zdravjem ljudi, predvsem na tej najbolj občutljivi populaciji, kot so otroci do 7. leta, opozarja na to, da so ukrepi bili dobri, da so pokazali dobre rezultate. Vendar od tega trenutka naprej, ko smo nekje na sredini poti, se ukrepi ne izboljšujejo, ker pač gre za pomanjkanje sredstev. Gospodu ministru bi rekel to, pa tudi vsem vam, da dodatna sredstva oziroma sredstva za sanacijo zgornje Mežiške doline ne prestavljajo nek višji standard, nadstandard, pač pa predstavljajo normalne pogoje za življenje teh ljudi v tem okolju. Zato na gospoda ministra naslavljam naslednja vprašanja. Pri izvajanju programa prihaja do zamika pri zagotavljanju sredstev. Tako se bodo v letu 2012 skoraj prepolovila. Zanima me: Kdaj in kako bo Ministrstvo za kmetijstvo in okolje zagotovilo ta sredstva? Kot drugo me zanima: Kakšne projekte v okviru Ministrstva za kmetijstvo in okolje s temi sredstvi načrtuje in kdaj bo po mnenju ministrstva in ministra degradacija tal v Mežiški dolini končana? To so vprašanja, na katere želim ustni odgovor gospoda ministra. Hvala.
Bomo tudi vaše vprašanje uvrstili na naslednjo sejo, da boste dobili ustni odgovor. Naslednje vprašanje bo postavil gospod Jerko Čehovin, in sicer odsotnemu ministru za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žigi Turku.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav tudi ministru za zdravje! Žal mojega ministra, na katerega naslavljam vprašanje, ni tukaj, vendar prosim, da mi v skladu s poslovniškimi določili omogočite, da mi bo na eni od naslednjih sej odgovoril ustno. Danes sem, tako kot verjetno tudi večina vas, dobil neko vabilo v poštnem nabiralniku. To vabilo se nanaša na praznovanje 432-letnice Kobilarne Lipica; častitljiva zgodovina, zgodovina, polna vzponov in padcev. Nekaj teh padcev smo doživeli tudi v samostojni Sloveniji. Pred leti smo bili tudi zadovoljni, vsaj sodeč po sklepu Vlade, da bo ustanovila javni zavod Lipica, da se bodo zadeve urejale. Žal iz poročila Računskega sodišča ne izhaja, da so zadeve takšne, kot bi morale biti. Namreč, Računsko sodišče je v reviziji izreklo mnenje o učinkovitosti ravnanja Kobilarne Lipica in Vlade pri ustanovitvi družbe Lipica Turizem, o nadzoru nad porabo sredstev iz proračuna Republike Slovenije za izvajanje javne službe in o učinkovitosti ravnanja Kobilarne Lipica pri razmejevanju prihodkov in odhodkov med Kobilarno Lipica in Lipico Turizem. Ugotovili so, da je bilo ravnanje Kobilarne Lipica in Vlade pri ustanovitvi družbe Lipica Turizem neučinkovito. Kobilarna Lipica je s soglasjem Vlade leta 2007 na podlagi leto prej sprejete novele zakona ustanovila družbo za opravljanje gospodarske dejavnosti Lipica Turizem, ne da bi pripravila strateški načrt družbe ter primerne ekonomske in pravne analize. Kobilarna Lipica na družbo Lipica Turizem ni prenesla obveznosti do dobaviteljev in terjatev do kupcev, ki so nastale v Kobilarni Lipica iz izvajanja gospodarske dejavnosti, kljub temu da je bilo v pogodbi o prenosu dejavnosti to določeno. Sporno je tudi neustrezno reševanje vprašanje nadzora in vodenja v Kobilarni Lipica v družbi Lipica turizem, saj dejstvo, da je vodja direktor, ki je hkrati direktor javnega zavoda, njen nadzorni organ pa je Svet Javnega zavoda Kobilarna Lipica, pomeni konflikt interesov in po mnenju Računskega sodišča predstavlja veliko tveganja za neupravičeno in nenamensko rabo sredstev Kobilarne Lipica v korist družbe Lipica Turizem. Direktorju Kobilarne Lipica pa Računsko sodišče očita, da je z delitvijo prihodkov in odhodkov med Kobilarno Lipica in družbo Lipica Turizem od prireditev dopustil, da je družba Lipica Turizem neupravičeno prejela sponzorska sredstva. Spoštovani minister: Kakšni so vaši načrti v zvezi s spoštovanjem popravljalnih ukrepov, ki jih je naložilo Računsko sodišče? V kakšnem roku načrtujete urediti sporna vprašanja? Kako nameravate ločiti funkcijo skrbnika pogodbe od članstva v svetu Kobilarne Lipica? Ali nameravate z ustrezno spremembo Zakona o Kobilarni Lipica začeti [[...]] [[izklop mikrofona]]
Ustni odgovor. Se pravi, bo tudi to na naslednji seji. Hvala lepa. Naslednje vprašanje postavlja gospod Franc Jurša, in sicer ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Zvonetu Črnaču.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik, lep pozdrav ministrom, ki so prisotni na današnji seji. V prejšnjem mandatu sem takrat še ministru za promet na sejah državnega zbora večkrat postavil vprašanje o problematiki povečanja tovornega prometa na relaciji Vučja vas–Ljutomer–Ormož ter v obratno smer. Gre predvsem za tovornjake, ki so v tranzitu preko države Slovenije, ki se nekako s to vožnjo izogibajo cestninski postaji Dragotinci in s tem tudi plačila cestnine ter se potem preko Ptuja, preko Maribora zopet vključujejo v promet na avtocesto. S tem spravljajo v še slabše stanje regionalne ceste, povečuje se hrup ter ob prometnici je kakovost zraka bistveno slabša, kot bi lahko bila, kakovost bivalnega okolja pa je temu primerno bistveno manjša. Še posebej je ta problematika značilna za področje na omenjeni relaciji Vučja vas–Ljutomer–Ormož. Ker se dejansko tovornjaki vključujejo v promet po cestninski postaji, na nek način s tem Dars tudi izgublja sredstva, ki bi jih pokasiral od tovornjakov. Življenje na omenjeni relaciji je za tamkajšnje prebivalce res zelo oteženo in nevarno, ljudem pa počasti postaja dovolj tega, da njihovim opozorilom nihče ne prisluhne oziroma da so deležni zgolj praznih obljub. Organizirali so se tudi v civilno iniciativo. Če se ne bo nekaj spremenilo, bodo vse možne ukrepe, ki jih lahko kot civilna družba uporabijo, to tudi uporabili. Tako so mi rekli danes na sestanku v moji poslanski pisarni. Takratni minister mi je namreč večkrat, bom rekel trikrat, kar je za mene tudi večkrat, odgovarjal, da bo po sprejetju Zakona o javnih cestah sprejel tudi pravilnik. Seveda so se ti roki vedno podaljševali, zadnji rok je bil do meseca marca tega leta in na osnovi tega bi potem tudi omejili promet na tej regionalni cesti za tovornjake, ki so v tranzitu. Ker iz teh obljub ni bilo nič in tega pravilnika še vedno nimamo, vas, spoštovani gospod minister za infrastrukturo in prostor, sprašujem: Kdaj se bo to zgodilo?
Gospod minister.
Hvala lepa za to vprašanje. To kronologijo sem si tudi pogledal in res je, kot pravite, vprašanje ste postavili večkrat, nazadnje lani 19. septembra. Zakon o cestah določa, da minister, pristojen za promet, lahko na posameznih državnih cestah, ki potekajo skozi ali mimo naselja in vzporedno s katerimi potekajo državne ceste enakih ali boljših prometno-tehničnih lastnosti, odredi prepovedi in omejitve uporabe državne ceste za tovorna vozila, katerih največja dovoljena masa presega sedem ton in pol, razen za prevoze teh vozil v lokalnem prometu, če je to potrebno zaradi povečanja pretočnosti prometa ali varstva naravnega in bivalnega okolja. Ti ukrepi so uvedeni na številnih odsekih v naši državi. Tam, kjer gre za vzporedno povezavo s sodobnim avtocestnim omrežjem, ni kakšnih večjih težav. Tam, kjer pomeni taka nadomestna rešitev nek odmik in poveča kilometražo, pa prihaja na eni strani do konflikta med interesi lokalnega okolja, varnosti na teh odsekih, varstva pred hrupom, onesnaženjem in ostalim, in med interesi lokalnega gospodarstva, predvsem prevozniškega gospodarstva. Na tem konkretnem odseku Vučja vas–Ljutomer–Ormož je analiza, ki je bila narejena v lanskem letu, pokazala, da od vseh težkih tovornih vozil, torej tistih, ki presegajo to težo 7 ton in pol, je približno dve tretjini takih, ki predstavljajo vozila nekako v lokalnem prometu, in ena tretjih tistih, ki predstavljajo tranzit. In pri tej eni tretjini, ki predstavljajo tranzit, je približno polovica takih, ki niso na tak ali drugačen način povezana z lokalnim okoljem. To pomeni pri tej odločitvi določen poseg v interese posameznih prevozniških podjetij in tudi lokalnega gospodarstva, vendar je pri tem posegu na drugi strani treba tehtati tudi med drugim interesom, ki je bil omenjen, in to je med interesom na eni strani ohranitve infrastrukture, ki na tistem delu ni primerna za težka tovorna vozila, in na drugi strani med interesi lokalnega prebivalstva, za katerega je taka ureditev, kot je trenutno obstoječa, moteča. Torej, ne gre za vprašanje nekega pravilnika, ki bi ga bilo treba na novo napisati ali kreirati, v tem primeru gre dejansko za vprašanje tehtanja med temi interesi in sprejemanja odločitve. Odločil sem se, da bom, ne glede na to, da to ni edini odsek, na katerem prihaja do podobnih problemov, v prihodnjem obdobju poskušal uvesti neko poskusno obdobje. V njem se bo testiralo, ali rešitev, ki omejuje tovorne prevoze na tem območju, dejansko pomeni tako veliko motnjo za lokalno gospodarstvo kot zdaj izhaja iz teh številk, ki izhajajo iz teh študij, ali so dejanske rešitve oziroma ali je dejanska situacija v tem okolju drugačna. V skladu z Zakonom o cestah in podzakonskimi akti, ki mi to omogočajo, bom na tem delu poskusno omejil možnost prevoza tovornih vozil, težjih od 7 ton in pol. To pomeni, da bo na drugi strani verjetno prišlo do določenega nesoglasja in nerazumevanja, vendar sem prepričan, da bomo poskušali te stvari urediti na tak način, da bodo zadovoljeni tudi interesi lokalnega gospodarstva, predvsem prevoznikov, ki poslujejo na tem območju.
Gospod Jurša zahteva dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za besedo. Vseeno bi prosil, gospod minister, da mi odgovorite: Kdaj se bo to zgodilo?
Hvala lepa. To se bo zgodilo v prvi polovici letošnjega leta.
Gospod Samo Bevk bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje gospodu Tomažu Gantarju.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Bolnišnične okužbe predstavljajo najpogostejši zaplet pri zdravljenju v bolnišnicah. Prav zaradi tega je delež bolnišničnih okužb eden od najpomembnejših kazalcev za kakovost posamezne bolnišnice. Bolnišnične okužbe v Evropi prizadenejo okrog 4,1 milijona bolnikov na leto. Ocenjuje se, da so bolnišnične okužbe tudi zaradi nekritične uporabe antibiotikov v Evropi vsako leto odgovorne za 175 tisoč smrti. Da so bolnišnične okužbe z bakterijo MRSA velik problem, sem v Državnem zboru s poslanskim vprašanjem opozoril že leta 2001. Čez dve leti sem v podobnem vprašanju navedel podatek, da zaradi bolnišničnih okužb v Sloveniji na letni ravni umre od 400 do 600 pacientov. Tej navedbi takratni minister za zdravje dr. Dušan Keber ni oporekal. Oktobra 2001 je bila v 19 slovenskih bolnišnicah izvedena prva ter doslej edina nacionalna raziskava bolnišničnih okužb, v katero je bilo vključenih preko 6 tisoč bolnikov. Raziskava je pokazala 61,8-odstotno prevalenco MRSA na intenzivnih enotah, ter okoli 30- do 40-odstotni delež v bolnišnicah na splošno. Ti podatki so nas uvrščali v krog problematičnih držav v Evropi. Od doslej edine izvedene nacionalne raziskave je minilo že dobrih 10 let, zato bi jo bilo nujno ponoviti. Poleg bolnišnic pa bi morala taka raziskava prvič vključiti tudi domove za upokojence, ki vse bolj postajajo negovalne bolnišnice. Ministra za zdravje Tomaža Gantarja sprašujem: Kakšno je stanje na področju obvladovanja bolnišničnih okužb v slovenskih bolnišnicah in domovih za upokojence? Kdaj bo izvedena druga nacionalna prevalenčna raziskava bolnišničnih okužb? Ministru, gospodu Gantarju, se že vnaprej zahvaljujem za njegov odgovor. Hvala lepa.
Izvolite, minister.
Hvala tudi za to vprašanje. Obvladovanje bolnišničnih okužb je urejeno sistemsko na podlagi v letu 1995 sprejetega Zakona o nalezljivih boleznih. V lanskem letu sta bila sprejeta tu še dva pravilnika, ki to področje urejata. Osnovo za spremljanje in obvladovanje teh okužb spremljajo programi, ki jih morajo v zdravstvu pripraviti vse fizične in tudi pravne osebe, ki opravljajo zdravstveno dejavnost. Ti programi pa morajo biti sestavljeni na neki enotni metodologiji. To metodologijo pa določajo skupina Ministrstva za zdravje in Nacionalne komisije za obvladovanje bolnišničnih okužb na osnovi evropskih standardov in vseh teh kriterijev, ki morajo biti. S predpisi je tudi opredeljeno, kdo konkretno je tisti, ki je v bolnišnicah tudi zadolžen. In sicer mora imeti po teh podzakonskih aktih vsaka bolnišnica osebo, ki je z imenom in priimkom odgovorna za to področje, in pa tudi komisijo za obvladovanje bolnišničnih okužb. To poteka. In tu se spremljajo številni parametri. Recimo, omenili ste MRSA, to je okužba z methicillin rezistentnim zlatim stafilokokom. In po teh podatkih, po spremljanju teh podatkov, je Slovenija kar visoko v okviru Evropske skupnosti. Ne upam si reči natančno mesta, ampak so podatki dobri. Nazadnje je bila narejena pred kratkim preiskava krvi bolnikov v slovenskih bolnišnicah v okviru evropske mreže in je bil rezultat seveda dober. Poleg tega ja bila omenjena prevalenčna preiskava, opravljena prvič v letu 2001 in zadnjič v lanskem letu, konec lanskega leta. Vseh rezultatov še nimamo na voljo. Gre pa približno za oceno, da naj bi okoli 4,6 % bolnikov v slovenskih bolnišnicah utrpelo bolnišnično okužbo, kar je številka, s katero bi morali biti relativno zadovoljni, da ni med slabimi podatki in pokazatelji. Bomo pa počakali mogoče še kakšen mesec, dva, da dobimo dokončne podatke pa tudi vidimo, ali so še nadaljnji ukrepi, navodila potrebni za to področje. Hvala.
Zahteva za dopolnitev, gospod Bevk.
Hvala lepa za odgovor gospodu ministru. Ob tem bi rad poudaril, da se v več kot 90 % primerov MRSA prenaša preko rok zdravstvenega osebja. Zato so ukrepi za preprečevanje okužb razmeroma enostavni in poceni, vendar morajo biti dosledni. Gre za dosledno razkuževanje rok zdravnikov in osebja bolnišnic in domov za upokojence. Zato moramo biti tudi sami kot potencialni pacienti aktivni in na naše zdravnike in osebje nasloviti prijazno prošnjo v tem smislu: "Oprostite, ne bi rad dobil bakterije MRSA, zato prosim, da si razkužite roke, preden se dotaknete moje rane." Torej se bo treba za lastno življenje tudi postaviti zase. Ne glede na vsesplošno varčevanje so torej ukrepi za preprečevanje bolnišničnih okužb, kot rečeno, zelo enostavni in tudi poceni. Vesel sem, da je bila opravljena ta druga raziskava, žal v medijih nikjer nisem zasledil, da je bilo to izvedeno. Bom počakal še nekaj mesecev, da se preštudirajo vsi ti podatki, potem pa bom izkoristil priložnost za pisno poslansko vprašanje, da bi lahko na ta način predstavili to raziskavo ali pa, če boste to sami storili preko kakšne novinarske konference. Me pa tudi zanima, ker sem prej izpostavil vprašanje domov za upokojence. Vem, da to ni vaš resor, ampak gre za področje zdravja tudi teh ljudi. Zato sprašujem: Ali v okviru zdravstvene politike načrtujete tudi podobno raziskavo v domovih za upokojence? Hvala lepa.
Prosim, minister.
Glede podobnih raziskav v domovih upokojencev se bom pozanimal, ker ne vem. Je pa Nacionalna komisija za obvladovanje bolnišničnih okužb tista, ki sodeluje tudi pri pripravi programov za preprečevanje bolnišničnih okužb v domovih za starejše občane. Mogoče še toliko. Po zaslugi mojih predhodnih kolegov ministrov in verjetno še marsikoga drugega je bila Slovenija v Evropi, takoj za Švico, druga država, ki je uvedla to razkuževanje rok. Tudi zato so rezultati na področju okužbe s tem na methicillin rezistentnim stafilokokom dejansko primerjalno zelo dobri. Je pa seveda to eno od izhodišč, ki mora biti še vedno prisotno.
Gospod Jožef Kavtičnik bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo in okolje gospodu Francu Bogoviču.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Zadnja novela Zakona o kmetijskih zemljiščih ki jo je Državni zbor sprejel 24. 5. 2011, je postavila nove okvire za varovanje kmetijskih zemljišč. Omenjeni zakon je v slovenski pravni red ponovno vpeljal odškodnino zaradi spremembe namembnosti, ki je bila ukinjena z Zakonom o graditvi. Namen ponovne vzpostavitve sistema plačevanja odškodnine zaradi spremembe namembnosti je bil pridobivanje sredstev za usposobitev novih zemljišč za kmetijsko pridelavo zaradi pozidave kmetijskih zemljišč, pa tudi racionalno in premišljeno umeščanje prostorskih ureditev v prostor, tako na občinski kot državni ravni. Vendar je implementacija omenjenega zakona potem v praksi doživela, da je zaradi omenjenega zakona odškodnina, recimo, za tisoč metrov veliko parcelo lahko znesla dodatnih 10 tisoč in več evrov. Najbolj prizadete so pri tem mlade družine in prebivalci na demografsko ogroženih območjih. Ti se v negotovih gospodarskih in socialnih razmerah že tako težko odločajo za življenje na podeželju. Omenjeni zakon je, recimo, prispeval k temu, da odškodnina obremenjuje novograditelje, ki se zaradi teže tega ne odločajo za omenjeno gradnjo. Stanovanjski problemi se kopičijo, namesto da bi se razreševali. Investicije se ne dogajajo, zato ni priliva ne v državne ne v gospodarske subjekte. Gradbeni sektor je ponovno prizadet, morala ljudem zaradi tega upada, podeželje se ne naseljuje, ravno obratno, ljudje se s podeželja, mladi ljudje, selijo v mesta. Zato sprašujem ministra: Ali in kako bo pristopil k odpravi omenjene anomalije in kdaj? Samo, da podkrepim. Te anomalije nismo opazili ali spoznali samo mi, na to je opozoril današnji minister mag. Vizjak, ki je dejal: "To je unikatna rešitev v Evropi. Nihče nima takšne odškodnine, zato v SDS predlagamo odpravo teh odškodnin." Ravno tako je tudi to prepoznal gospod Jakob Presečnik, ki je dejal: "Ker se je v praksi pokazalo, da je višina nadomestil zelo negativno vplivala na investicije in si tega v trenutni gospodarski situaciji ne moremo privoščiti, je potrebno to odpraviti." Prepričan sem, da imate sedaj vse možnosti, da se to uredi. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji bo vprašanje zastavil mag. Matej Tonin ministru za kmetijstvo in okolje gospodu Francu Bogoviču.
Spoštovana podpredsednica, drage kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Moje vprašanje se bo na nek način nadaljevalo tam, kjer je kolega končal. Vsi vemo, da je prostorsko načrtovanje eno izmed bistvenih osnov vsakršnega razvoja. Za občino to predstavlja sprejem občinskega prostorskega načrta. Ta prostorski načrt na nek način opredeli, kje bo občina izvajala kakšne dejavnosti. Če se tega načrta ne da hitro sprejeti oziroma ga sprejeti v relativno hitrem času, stoji razvoj v posamezni občini. To se danes dogaja širom Slovenije, ker imajo praktično le maloštevilne občine sprejet občinski prostorski načrt, številne ostale se pa utapljajo v najrazličnejših postopkih in procedurah in projekti ter nova delovna mesta – vse nam plava zaradi takšnih dolgotrajnih postopkov. Sprejemanje občinskih prostorskih načrtov je v številnih občinah praktično ustavljeno in kot največji problem pri vsej tej proceduri se kaže prav Arso. Mislim, da kdor koli dela s kakršnimi koli gradbenimi stvarmi in drugimi zadevami, zelo zelo dobro pozna to agencijo. Tudi ta vladna koalicija je v svoji koalicijski pogodbi in tudi na splošno veliko govorila o debirokratizaciji, o poenostavitvi postopkov in podobno. Najbrž se vsi skupaj strinjamo, da je o teh stvareh zelo lahko govoriti, da pa pride čas, ko je pa treba te stvari tudi uresničiti. Prepričan sem, da bo za razvoj Slovenije in tudi za napredek Slovenije izjemno pomembno, če bo ta vladna koalicija v Arso vzpostavila red in pospešila postopke, ki jih pelje Arso. Zato ministra Bogoviča sprašujem: Kaj konkretno njegovo ministrstvo načrtuje, da bi se procedura dela na Arsu izboljšala in da bi postopki na tej agenciji tekli hitreje? Ker ministra danes ni, bi si želel, da mi na prihodnji seji odgovori ustno.
Hvala lepa, odgovor boste dobili na naslednji seji. Naslednji pa je mag. Borut Ambrožič, ki bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo in okolje gospodu Francu Bogoviču.
Hvala za besedo, predsedujoča. Izkoriščam poslovniško možnost, da ministru zastavim vprašanje kljub neprisotnosti ministra in prosim tudi že vnaprej za ustni odgovor na eni od naslednjih sej. Dovolite, da preberem, kar sem si pripravil v zvezi s tem vprašanjem. Leta 2010 so Združeni narodi razglasili to leto za mednarodno leto biotske raznovrstnosti, le-ta pa opisuje raznolikost živih organizmov. Pomembna je zato, ker človeštvu zagotavlja čist zrak, hrano, obnavlja rodovitnost prsti, ohranja genske vire, ohranja ravnotežje pri podnebnih vplivih in razmerah in še bi lahko našteval. Številne študije pa žal opozarjajo, da je biotska raznolikost ogrožena, saj po nekaterih podatkih v sto letih izgubimo en odstotek vseh vrst živali in rastlin, nič od tega pa ni izvzeto tudi za območje Slovenije. Glavni razlog za to je predvsem izguba ali pa sprememba habitatov. Ministrstvo za okolje in prostor, katerega delovno področje oziroma okolje ste prevzeli v skladu z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o Vladi Republike Slovenije je bilo naročnik projekta Popisi gnezdilk in spremljanje preleta ujed spomladi 2010, izvajalec projekta pa Društvo za opazovanje in proučevanje ptic Slovenije. Poročilo o monitoringu o populaciji izbranih vrst ptic je izvajalec naročniku posredoval 30. 9. 2010. V poročilu je omenjeno društvo identificiralo šest ključnih groženj za ptice na mednarodno pomembnih območjih za ptice v Sloveniji, in sicer lov, elektro udarec, nabiranje na gnezdiščih, intenzifikacija kmetijstva, neprimeren vodni režim na gnezdišču in uničenje gnezdišča. Kot je zapisano v poročilu, so predvsem za veliko uharico, ki je rdeča nit tega vprašanja, s simpatičnim latinskim imenom Bubo bubo ugotovili zaskrbljujoče nizko gnezditveno uspešnost zlasti na južnem robu Trnovskega gozda in Nanosu. Sicer pa je društvo tudi identificiralo gnezdišča, kot so na Krasu, Vipavska dolina, obrobje Celjske doline in Zasavja. Po letu 2000 je bilo mrtvih najdenih vsaj petdeset primerkov te čudovite ptice, ne najdenih pa mnogo več. Zaradi tega postavljam vprašanje ministru, ker je od poziva minilo eno leto in pol: Ali so bili storjeni kakšni ukrepi za zaščito velike uharice in posledično tudi bele štorklje v primeru elektro udara? In podvprašanje: Ali ministrstvo razmišlja o ukrepih, ki bi podjetjem, ki pozitivno pristopajo k reševanju ogroženih ptic, omogočila davčno olajšavo pri investiranju v zavarovanja nevarnih daljnovodov oziroma kabliranju nevarnih odsekov, saj po pridobljenih podatkih znaša cena [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]0,2 investicije. Hvala lepa in prosim za ustni odgovor.
Hvala lepa, boste dobili ustni odgovor na naslednji seji. Naslednja pa bo vprašanje zastavila mag. Lejla Hercegovac ministru za zdravje Tomažu Gantarju.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Obžalujem, da trenutno ministra ni, verjela bom, da ni odšel zaradi vprašanja. Moje vprašanje je za ministra Gantarja, in sicer glede projekta referenčnih ambulant. Referenčne ambulante so projekt doc. dr. Tonke Poplas Susič in prejšnjega ministra za zdravje iz leta 2011. Ta projekt je nadgradilo Ministrstvo za zdravje, saj je Zdravstveni svet sprejel sklep, da se referenčna ambulantne uvajajo na področju osnovnega zdravstva, in sicer od 1. aprila lanskega leta. Do septembra 2011 jih je delovalo 60, do konca leta pa še 47. V letu 2012 naj bi se še pridružilo 164 referenčnih ambulant, in sicer v štirih sklopih. 19. 4. tega leta je objavljeno v novicah, da je upravni odbor Zavoda za zdravstveno zavarovanje predlagal ukrepe in med njimi preklic širitve referenčnih ambulant, ki so bile predvidene s splošnim dogovorom 2012. Vprašanje za ministra gospoda Gantarja: Ali se prekinja projekt uvajanja referenčnih ambulant ali se začasno zaustavlja, in če se, zakaj? Vemo, da referenčne ambulante predstavljajo napredek v timski obravnavi pacienta, da so najcenejše obravnave v Evropi, da obravnavajo kronične bolnike, da imamo večjo dostopnost do varne zdravstvene oskrbe in skrajšanje čakalnih dob. Vnaprej hvala za odgovor.
Hvala. Minister, izvolite.
Hvala za vprašanje. Podobno tudi jaz ocenjujem pomen referenčnih ambulant, se pravi, gre za dober projekt, kjer je bilo narejenih nekaj korakov. Zato sem tudi prevzel predsedovanje Projektnemu svetu za referenčne ambulante in tudi vodja samega projekta dr. Poplas Susič dela naprej in za sredo je prvič ta projektni svet predviden. Res je, upravni odbor je to predlagal, mislim, da partnerji v dogovarjanju s predlogom niso soglašali, na koncu bo verjetno odločala Vlada. Se pravi, sam zavod tega ukrepa ne bo mogel sprejeti. Je pa res, da moramo po v prejšnjem tednu sprejetem zakonu videti, kakšen je dejansko učinek sprejetih ukrepov za sanacijo, ali kakor koli že rečemo, zdravstvene blagajne v letošnjem letu. Verjamem, da bi se morala ta sredstva – govorimo o višini, mislim, da okoli milijona in pol evrov – za letošnje leto zagotoviti, kar bomo tudi na vsak način poskušali. V letošnjem letu je bilo predvidenih okoli 150 novih referenčnih ambulant. Mislim, da je naslednja skupina v juniju in potem septembra in decembra. Jaz zagovarjam projekt in če bo le mogoče, bomo tudi s tem projektom v letošnjem letu nadaljevali.
Dopolnilno vprašanje.
Se zahvaljujem ministru. Zelo sem vesela, da projektu referenčnih ambulant stojite ob strani, da se nadaljuje. V vladnem planu in programu so tudi referenčne ambulante in vsi vemo, da so najcenejše. Res je, da je nekaj dodatnega denarja, ampak to je zelo malo, če gledamo, koliko dobimo s takšnim načinom dela. Že pri prvih ambulantah je bilo rečeno, da se bo v štirih sklopih nadaljevalo s 164 ambulant v tem letu. 1. junija bi morala biti sredstva izplačana in s terena poročajo, da so sredstva odpoklicana, torej da ne bodo plačana. Pristopili so k reorganizacijami ambulant in je veliko slabe volje. Razumemo varčevalne ukrepe in tudi če bo šlo nekaj počasneje, bi bilo zelo lepo, da se nadaljuje. Hvala.
Hvala. Želite dodati dopolnilni odgovor?
Sami veste, da je bilo ukrepov v smislu sanacije zdravstvene blagajne veliko tudi na strani Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Mi smo pač predlagali, kar smo predlagali v tem zakonu, tu ne bi ničesar jemal za suho zlato. Treba je res preveriti učinke, videti, kje je možnost za ta program in na kakšen način ga peljati. Kot sem rekel, ga zagovarjam in ga bomo skušali, da bi letos – če drugega ne, da se ne bi zaustavil. Mogoče se bo kakšno število zmanjševalo ali pa še to mogoče ne. Ampak težko sedaj na pamet rečem, koliko. Dejstvo je, da tudi sam zavod, še enkrat, ne more teh ukrepov sprejemati, ampak morajo iti preko Vlade in tam bomo pač na podlagi drugih dejstev odločali.
Hvala lepa. Naslednja bo gospa Alenka Jeraj zastavila vprašanje ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Zvonku Černaču.
Hvala za besedo. Lep pozdrav ministrom, ki so še tu. Zanima me neka stara ali dolgoletna zgodba, in sicer obvoznica na Škofljici. Občani ponovno napovedujejo zapore ceste oziroma obveščajo javnost, po medijih lahko beremo, kaj vse se dogaja ob tej res zelo prometni cestni, ko se ves promet iz Kočevja in Ribnice izteka proti Ljubljani in vsako jutro lahko poslušamo o zastojih. Zanima me: Kako napredujejo dela? Vemo, da se del ceste nad Pijavo Gorico obnavlja oziroma da se širi. Ali ne bo to samo povzročilo, da se bo sedaj zamašek naredil v manjšem naselju na Pijavi Gorici oziroma na kakšen način bomo rešili promet čez te vasi, tako Pijavo Gorico kot Velike Lašče? Ali se predvideva obvoznica oziroma kdaj lahko pričakujemo obvoznico Škofljica?
Hvala. Minister, prosim za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Obvoznica Škofljica je tudi eden izmed tistih projektov, kjer se je umeščanje v prostor začelo že zelo dolgo nazaj, leta 2005 se je to zgodilo s pobudo za državni prostorski načrt. V letu 2012, žal, nismo nič bistveno dlje od tiste začetne stopnje pred 7 leti. Vlada je pred kratkim obravnavala nekatere izmed državnih prostorskih načrtov. V tem mesecu naj bi na podlagi celovite informacije na tem področju tudi sprejela ustrezne ukrepe z določitvijo prioritetnih državnih prostorskih načrtov in z določitvijo časovnic zanje, kakor tudi z določitvijo časovnic za pričetek gradnje na posameznih odsekih infrastrukturnega pomena, ki so prioritetni na območju Republike Slovenije, tako na področju prometne kot tudi energetske infrastrukture. Nekako je ocena, da bi lahko bil ta časovni okvir trajanja posameznega državnega prostorskega načrta nekje maksimalno dve do tri leta. Vse, kar je več, je nenormalno, ne omogoča normalnega izvajanja aktivnosti na infrastrukturnem področju in v skladu s tem naj bi se tudi odvijale aktivnosti v prihodnje. Konkretno glede obvoznice Škofljica. Veste, da smo ponovno pred nekimi zahtevami, ki izhajajo iz zavarovanja posameznih habitatov, ki so nenormalne oziroma neživljenjske. Najbolj optimalna varianta, ki tudi najmanj obremenjuje okolje in poteka po robu Barja, ki je dolga manj kot 4 kilometre, ki bi v relativno kratkem času rešila ta prometni problem na tem območju, je pogojena z zagotovitvijo preko 300 hektarjev nadomestnih habitatnih zemljišč, kar je nemogoče, gre pa za površino manj kot 28 hektarjev. Skratka, to je neka omejitev, ki si jo država postavlja v nek okvir, ki je nerealen, neracionalen in oddaljuje umestitev nujno potrebne obvoznice v prostor. Zaradi tega so bili že v preteklih mesecih poskusi, da se najde neka začasna rešitev, ki bi lahko sprostila promet na tem območju, med tem križiščem na Škofljici in Lavrico oziroma priključkom na avtocesto, ki bi obstoječo dvopasovnico spremenila v tripasovnico s spreminjajočim se režimom 2 + 1, ki bi bil v jutranjih in dopoldanskih urah 2 iz kočevske smeri oziroma grosupeljske, škofeljske proti Ljubljani, in v popoldanskih v nasprotni smeri; nek režim, ki ga poznajo v nekaterih tujih državah. Istočasno se proučuje tudi možnost uvedbe štiripasovnice, vendar po mojem osebnem mnenju to niso trajne, so začasne rešitve in pomenijo samo to, da bo promet na tem območju stekel v relativno kratkem času. Ta relativno kratek čas pa pomeni slabo leto dni hitreje in da ne bo več teh prometnih zamaškov, ne omogoča pa trajne rešitve. Trajna rešitev je gotovo obvoznica Škofljica, in to na način, kot je bila zasnovana v zadnjem obdobju, po robu Barja, z morebitnimi manjšimi odstopanji, za kar osebno ocenjujem, da bi jo bilo mogoče relativno hitro umestiti v prostor, ob odpravi te omejitve, ki se ji reče zagotovitev nadomestnih habitatov v površini preko 300 hektarjev, veste pa, da celotno Barje obsega nekaj čez 300 hektarjev. Skratka, če bo do te rešitve prišlo, potem je mogoče ta državni prostorski načrt zaključiti v letošnjem letu in v relativno kratkem času, v roku leta dni, začeti z izvedbo te investicije, kar bi bilo najbolj optimalno in racionalno. Če do tega ne bo prišlo, potem je treba sprejeti do sredine letošnjega leta odločitev glede uvedbe tega prometnega režima na tem odseku, o katerem sem prej govoril, gre za približno 4 kilometre in pol dolgo traso. Ne glede na vse pa smo se odločili, da bomo v okviru te sprostitve prometa poskušali urediti krožišče na tej vstopni točki pred Škofljico, kjer se zgodi to stičišče s cesto v smeri Grosuplja, in križišče Kamnikarjeva, kar naj bi na nek način sprostilo vsaj del tega prometnega režima. Ta prometna ureditev na Pijavi Gorici proti Turjaku teče v skladu z načrti – do jeseni naj bi bila zaključena – in bo pomenila neko prometno razbremenitev, vendar brez vsega ostalega, o čemer sem govoril prej, seveda ne. Vzporedno pa tečejo tudi priprave za obvozno cesto Velikih Lašč, Ribnice in Kočevja.
Hvala lepa. Še dopolnitev odgovora.
Mogoče samo še to: Kaj to pomeni za Pijavo Gorico, se tam ne predvideva obvoznica? Če bomo z obvoznico rešili tudi Ribnico in Velike Lašče, Pijave Gorice pa ne, ker gre ravno tako čez sredino vasi in tam se kaj prav veliko ne da širiti. To je eno vprašanje. Mislim, da ko bo obvoznica Škofljica po Barju, zna biti problem tudi arheologija. Ne vem, sicer razumem, da je lahko to tudi priložnost, da neke stvari mogoče odpremo, ampak če bi to pomenilo, da investicijo spet podaljša za ne vem koliko časa, ko se bo to dogajalo, je pa vprašanje, če je to najbolj optimalno. Glede na to, da je ta del zdaj tudi na Unescovi svetovni dediščini kolišč, mislim, da znamo naleteti tudi na take ostanke in najbrž bi bil problem. Dobro bi bilo, da se vse te predvidi, torej tudi te nadomestne habitate, če bo ta pogoj spremenjen, kar bi bilo v redu, je potem treba vedeti tudi to, kaj se bo z arheologijo dogajalo. Mogoče še odgovor na to.
Hvala. Minister, še za dopolnitev.
Hvala lepa. Zaenkrat na Pijavi Gorici ni predvidena neka obvozna cesta, predvidena je rekonstrukcija križišča z ureditvijo avtobusnih postajališč in z ustreznimi otoki, ki naj bi na nek način umirili promet na temu območju. Glede umestitve obvoznice Škofljica pa lahko povem, da verjetno Slovenija ni edina država, ki gradi infrastrukturo tudi na območjih, ki se nahajajo pod takšno ali drugačno zaščito. Na podlagi podatkov, ki jih imamo, pa se mi zdi, da smo res skoraj edina država, ki za to, da te stvari na ustrezen način uredimo, potrebujemo nenormalno dolgo časa. Tudi kar se arheologije tiče, vemo, da tam, kjer gre za območja, kjer se poseže na arheologijo, je treba v skladu s strokovnimi dognanji te stvari pogledati, odkopati, izčistiti; tisto, kar je vrednega, odpeljati in vse ostalo evidentirati, poslikati in tako naprej. Tako ta umestitev ne bo nič posebnega v povezavi s številnimi drugimi umestitvami, ki so se že dogajale in kjer je prišlo do takšnih ali drugačnih varstvenih režimov. Je pa treba povedati, da gre za potek trase, ki gre na eni strani po robu tega barja, po robu zaščitenega območja. Gre za potek trase, ki nekako že sledi obstoječi infrastrukturi, ki na temu delu že obstaja, tudi železniški infrastrukturi, in da gre v primer umeščanja te obvoznice, ki je relativno majhnega obsega, niti štiri kilometre ni dolga, za nenormalne zahteve glede na velikost posega. Take nenormalne zahteve na eni strani ni mogoče izpolniti, ker nimamo neomejeno zemljišč, da bi jih lahko na temu območju zagotavljali, pa tudi bi bilo nepotrebno, ker se verjetno bodo posamezne habitatne vrste razvijale tam, kjer jim to ustreza in se v tistem okolju dobro počutijo, ne pa tam, kjer jim bo nek birokrat odredil, da bi se morale razvijati. Na drugi strani tudi dražijo, bistveno dražijo takšne posege oziroma takšne investicije, ki postanejo nenormalno drage in je neracionalno in nerazumljivo pričakovati, da bi jih v temu kritičnem obdobju, ko gledamo, da z optimalnimi sredstvi, ki jih imamo na voljo, čim več naredimo, tudi na takšen način umeščali v prostor. Skratka, če skrajšam, do sredine letošnjega leta mora biti znana odločitev: ali bo obvoznica Škofljica v letošnjem letu z uredbo sprejeta na Vladi v okviru državnega prostorskega načrta in če bo ugotovljeno, da zaradi takšnih ali drugačnih razlogov to ne bo mogoče storiti, potem bomo pospešili začasno rešitev, ki sem jo omenil prej, ki bo omogočala večjo propustnost obstoječe cestne povezave med Škofljico in Lavrico.
Hvala lepa. Naslednja bo na vrsti gospa Saša Kos, ki bo postavila vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve mag. Andreju Vizjaku.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica, lep pozdrav vsem ostalim! Z rebalansom proračuna za leto 2012 se v vladajoči koaliciji kljub opozorilom nevladnih organizacij sredstva za socialne programe nevladnih organizacij zmanjšali za kar 34 %. Številne nevladne organizacije, ki delujejo v Sloveniji, s svojimi socialnovarstvenimi programi projekti pomagajo več stotisočim, ki so se znašli v hudi stiski. Torej s tem rezom bo manj brezplačnih kosil za ljudi, ki si kosil sami več ne morejo privoščiti, manj bo paketov pomoči za ljudi, ki živijo v revščini, manj postelj za brezdomce, manj pomoči za ljudi v duševnih stiskah, torej telefonsko svetovanje otrokom, skupine za samopomoč, manj prostorov za varstvo in delo duševno in telesno prizadetih, manj zbranih donacij za najbolj prizadete, manj zatočišč za žrtve nasilja, manj počitnic za otroke revnih. Seznam je predolg že, če se ozremo na posledice tretjinskih rezov sredstev za socialno varstvene programe, ki še zdaleč niso edini prispevek nevladnih organizacij k pravičnejši in trajnostno naravnani družbi. Kot vemo, je v nevladnih organizacijah zaposlenih okoli 8 tisoč ljudi. Vendar pa številka 200 tisoč prostovoljcev, ki pomagajo tem ljudem, ki so na robu družbe, pove marsikaj. In ta rez, ki ste ga pač napravili, še zdaleč ni naravnan k temu, da bi spodbujali oziroma da bi se prostovoljci širili v tem segmentu. Gospod minister: Kako nameravate v prihodnosti zagotoviti nemoteno delovanje nevladnega sektorja, katerega naloga oziroma poslanstvo je ravno v zapolnjevanju vrzeli v storitvah javnega sektorja? In seveda še eno vprašanje bi vam postavila. Ob pripravi proračuna za leto 2013, upam, da se ta satira ne bo ponovila in da boste v proračunu zagotovili dovolj sredstev za pomoč ljudem, ki jih država in ekonomija na vseh ravneh odrivata. Hvala lepa za odgovor.
Hvala za vprašanje. Minister, izvolite.
Spoštovana, hvala lepa za vprašanje. Hvala lepa za priložnost, da tudi nekoliko bolj s številkam ponazorim, kaj se je dogajalo s financiranjem nevladnega sektorja. Leta 2001 je bilo za te namene porabljenih dobrih 3 milijone evrov. Leta 2002 3 milijone 800, leta 2003 4 milijone 100, leta 2004 5 milijonov 300, 2005 - 5 milijonov 700, leta 2006 5 milijonov 700, leta 2007 6 milijonov 900, leta 2008 7 milijonov 700, leta 2009 9 milijonov 100, leta 2011 12 milijonov 900. Torej v 10 letih so se sredstva za delovanje tega početverila – štirikrat več sredstev. Sedaj namenjamo po rebalansu za te program 10 milijonov 700. Torej se vračamo približno – težko je reči, kajti to je druga največja številka v zgodovini. In vi pravite, da bo manj kosil, manj postelj, manj tega, manj onega. Ne bo manj! Tudi ta sektor se bo moral nekoliko racionalizirati in se vrniti vsaj malo, kar se tiče števila zaposlenih, nazaj. Nikakor ne želimo, da bi bili okrnjeni programi in vsebina, želimo pa, da se morebiten kakšen nepotreben strošek več v tem sektorju ne pojavi. Deležen sem bil tudi očitkov, da so se preko tega nevladnega sektorja financirale razne referendumske kampanje, tudi glede družinskega zakonika, in podobno. Spoštovana! Zatrjujem vam, da bomo storili vse, da skozi redukcijo sredstev za nevladne organizacije ne bodo prizadete tiste osebe, ki so seveda pomoči potrebne in so nujne. Soglašam z vami, da je to zelo pomemben komplement tistim institucijam, ki jih država izvaja preko svojih formalnih vzvodov, in da so potrebne, nujne in da je prav, da se razvijajo. Vendar je tudi prav, da se ob teh trendih, ki sem jih vam tudi nazorno ilustriral, nekoliko racionalizirajo, saj se morajo vsaj delno – govorim o načinu funkcioniranja tega, ne o vsebinah, ki jih pokrivajo – tudi oni delno prilagoditi razmeram.
Hvala lepa. Želite dopolnitev? [[Da.]]
Gospod minister, običajno je tako, če nekomu nekaj vzameš, se običajno zelo težko povrnejo ta sredstva v višini, kot so se odvzela. S tem se verjetno strinjate. Da te institucije ne bodo potrebovale višjih sredstev, ampak manjše – s tem se z vami nikakor ne morem strinjati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mislite, da je potrebno dopolnilo? [[Da.]] Izvolite, za dopolnilni odgovor.
Hvala lepa. Seveda je res, da smo v letošnjem letu v to mrežo vključili kar 83 večletnih programov, ki pokrivajo področje nasilja, da so to tudi enoletni programi in da je vrsta ukrepov države in aktivnosti tega nevladnega sektorja, ki raste iz leta v leto. Normalno je, da se temu namenjajo tudi sredstva. Vendar pa je tudi normalno, da se financer – to sta Vlada in Državni zbor, ki je sprejel te okvirje – zavzema za kar se da učinkovito in racionalno trošenje; torej, da gre denar tudi do tistega, ki mu je namenjen. Spomnimo lahko na številne afere, ki so se zgodile pod krinko dobrodelnosti in pod krinko raznih dobrodelnih institucij. Ne nazadnje tudi naše slovenske institucije in mednarodne so bile podvržene tudi tem očitkom, pa čeprav se skrivajo pod izredno pozitivnim poslanstvom. Želim samo poudariti, da bomo poskrbeli, da se ne okrnijo programi, temveč da se predvsem racionalizirajo. Mislim, da je tu prostor, da so tu rezerve in tudi v prihodnjih dneh bom sprejel predstavnike nevladnih organizacij, ki so že javno izrazili protest, in skupaj bomo našli tudi pot, kako rešiti te probleme, ki jih izpostavljajo.
Hvala lepa. Gospod Darko Jazbec bo zastavil vprašanje ministru za zdravje gospodu Tomažu Gantarju.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica in lep pozdrav vsem prisotnim! Čas bo pokazal, kaj je bilo sprejeto prejšnji teden, s tem ko je bil sprejet zakon za uravnoteženje javnih financ. Namreč, na področju zdravstvenega zavarovanja vidim, da lahko pride do kar nekaj problemov. Kakor vemo, se tem zakonu prenese del plačila iz obveznega zdravstvenega zavarovanja na dopolnilno zdravstveno zavarovanje – 5 odstotkov piše v tem zakonu. To dopolnilno zdravstveno zavarovanje je neka anomalija, že vsa leta spoznana, in je ne moremo odpraviti. Zdaj smo jo s tem zakonom sicer še povečali. Tudi v Evropski uniji smo pri vrhu po deležu privatnih sredstev, potrebnih za financiranje zdravstva, v razmerju 70 : 30. Zdaj smo tudi to še povečali. Kje je problem? Problem vidim v tem, da ni točno definirano, kdaj je sploh dopolnilno zdravstveno zavarovanje potrebno. Govorim iz prakse, kaj se na terenu dogaja. Vemo, da v Zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju 23. člen določa, je napisano, kdaj bi bilo to treba. Vendar, če beremo te člene, tega ne moreš v praksi uporabiti. Zdaj se bo to doplačilo, če nimaš dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja, še povečalo. Tukaj tudi piše, recimo, da nad 75 let ne bi bilo treba, pa kolikor vem, se v praksi vedno računa dodatno, če nimaš dopolnilnega zavarovanja. Je pa uvedena, tu je kaos, je uvedena uporaba pojma "nujnost". Torej, kadar je nujno, naj ne bi bilo potrebno dopolnilno zdravstveno zavarovanje. Kaj je nujno, je spet ena takšna definicija; vi kot zdravnik tudi dobro veste: nujno je vse, kar z odlašanjem privede do poslabšanja stanja. Torej, zelo široka definicija. Mene zanima: Ali je na tem področju v pripravi kakšna ožja, nova redefinicija, kdaj je dopolnilno zdravstveno zavarovanje potrebno, ali ni? Kako se bo to nadziralo oziroma da bi v praksi sploh vedeli? Po novem doplačilo ne bo tako majhno za nekoga, ki, recimo, nima dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Hvala lepa.
Hvala. Minister, izvolite, dogovor.
Hvala. Torej, načeloma to, kar smo sprejeli v prejšnjem tednu, v načinu obračunavanja ne spremeni absolutno ničesar. Kot že tudi večkrat rečeno, seveda ukrepi, ki so bili sprejeti – in to je bil eden izmed njih –, pomenijo, kar se mene tiče, začasno rešitev, dokler ne sprejmemo nove sistemske zakonodaje, ki je na tem področju potrebna. Zdaj, ali je šlo nekaj odstotkov navzgor ali navzdol, dejansko pri načinu obračunavanja ne spremeni nič. Odprli ste kar nekaj vprašan. Eno je vprašanje terminologije nujnih pregledov. Jih bomo opredelili, sicer ne s tem namenom glede nadzorov in načina plačevanja, ampak čisto zaradi izrabe napotitev na nujne preglede, izkoriščanja teh napotitev na eni strani, pa dodatne opredelitve prvih pregledov na drugi strani. Ampak to ni bilo vprašanje. Kar se tiče pa seveda samega nadzora Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Kot prvo je Zavod za zdravstveno zavarovanje v tem avtonomen in te nadzore mora delati v skladu z zakonom, k temu ga obvezuje Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju in tudi Zakon o zdravstveni dejavnosti ga zavezuje, da nadzira plačila zdravstvenih storitev. In nadzira jih na ta način, da preglede za dotično osebo zdravstveno dokumentacijo in tudi obračunske liste, in na podlagi tega ugotoviti tudi upravičenost do izstavljenega računa zdravstveni blagajni. Jasno je, to pa odstotek opredeljuje, če je ta storitev opravljena v skladu z zapisanim, potem gre pač delež, kot je določen v skladu z vsemi temi zakoni, določen delež na obvezno zavarovanje in preostali delež na dopolnilno zdravstveno zavarovanje. In tu ne vidim večje težave glede na sprejete ukrepe. Vem pa, da prihaja do različnih tolmačenj s strani na eni strani izvajalcev in na drugi strani nadzornikov, kaj je upravičena storitev oziroma kako je evidentirana, ali je bila v resnici opravljena, prikazana, obračunana na pravilen način. Tu pa so razhajanja med nadzorniki, ki so usposobljeni zdravniki ali farmacevti, in izvajalci na drugi strani. Tu bo verjetno treba v sklopu reformne zakonodaje verjetno tudi te nadzore dodatno opredeliti, ampak v tem trenutku ni v zvezi s sprejetim absolutno nobene spremembe. Tako da ne vem, če sem vam ravno odgovoril na to, kar ste želeli slišati. Samo mislim, da dejansko to, kar je bilo prejšnji teden sprejeto, v ničemer ne vpliva na same nadzore, kot se izvajajo. Da pa so določeni problemi pri nadzorih, to pa vem. Samo tu pa ministrstvo direktno ne more posegati, ker je to že v skladu z zakonom pravica zavoda. In tudi pravilnik, ki so ga oni sprejeli, je pač na osnovi tega narejen.
Hvala lepa. Vidim, da želite dopolnitev.
Jaz želim poudariti, da je pač na terenu kaos na tem področju. Bom s primeri razložil, ker je to včasih lažje. V praksi vidimo, da se dosti pacientov odreče hospitalizaciji, podpišejo, da na lastno odgovornost ne gredo v bolnico. To so nujna opazovanja ali stanja, ko pač po strokovni plati zahtevamo, da ostanejo. V resnici je pa ozadje to, da nimajo dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja in se bojijo doplačila. S tem novim zakonom se res ne spremeni način obračunavanja, ampak višina vsote, torej dražje bo, 5 % je včasih lahko kar nekaj nominalno. Pacienti se ne odločajo, da bi ostali v bolnišnici, ker nimajo denarja in ne vedo, ali morajo doplačati ali ne. Moram povedati, da ljudje, kjer se pojavlja revščina, to neradi priznajo in je to skriti učinek. Potem imamo primere, ko smo jih operirali in niso prišli na kontrole. Vse se je zagnojilo, potem smo morali šive po enem mesecu ven pobrati, zato ker je moral na kontroli doplačati, na prvi operaciji, ki je bila nujna, pa ne. Recimo, če ima nekdo bolečine v trebuhu, mu ni treba plačati, pride na pregled, mu damo napotnico za ultrazvok, pride nazaj z izvidom, mora plačati ali imeti dopolnilno, ker je to že kontrola, ni več kot nujno. Takih primerov bi lahko naštel še in še. Težko je tudi opredeliti kriterij, ali bo v osnovi nekaj zapisano ali bo tisti, kar reče zdravnik na samem mestu, ker administratorki je treba dati navodilo, kako naj obračuna. Hvala.
Izvolite.
Zdaj malo bolj razumem, ampak to ni vprašanje nadzora, kar ste vi zdaj govorili, ampak je čisto vprašanje obračunavanja cen storitev v zdravstvu. In tudi zdaj je veljalo, da se je morala vsaka storitev, kdor ni imel dopolnilnega zavarovanja, v različnem odstotku doplačati. To je bilo tudi zdaj. In res je, da se zdaj ta odstotek pri nekaterih zdravljenjih povečuje. Na drugi strani pa imam naslednji teden predvideno srečanje s temi zavarovalnicami, vsemi tremi, za dopolnilna zavarovanja, pri čemer, kot je bilo že večkrat rečeno, pričakujem, da ne bodo pomembno zviševali cen. Predvsem je pa pomembno pri tem, da moramo že v letošnjem letu sistemsko zakonodajo spremeniti, namreč, odpraviti ta dualizem v plačevanju s strani obeh naslovov, ker tu smo res država, ki največ praktično iz žepov ljudi doplačuje za obvezno zdravstveno zavarovanje, kar je pa že tudi prej bilo, da se razumemo. In to bomo s sistemsko zakonodajo odpravili. Ampak v tem trenutku zdaj v najslabšem primeru, kar lahko v letošnjem letu pričakujemo, glede na to, da gre za učinek zadnjih praktično 6 mesecev, je mogoče dvig premije, govorim to, kar nekateri tudi sami priznavajo, vrednosti okrog 3 evrov. Mislim, da to spet ni za obdobje pol leta takšna številka, da bi morala zelo skrbeti, s tem da se zavedam seveda, da je za tiste, ki imajo minimalno plačo, tudi ta vsota pretirana. Še enkrat, ni šlo za reformne ukrepe, šlo je za gašenje zdravstvene blagajne, niti ne za reševanje primanjkljaja, ampak definitivno za to, da ne bo prišlo ob koncu leta do tega, da nihče ne bo imel plačanih storitev. In tu je bila izbrana pač možnost, da ne bi definirali vnaprej, katere pravice bi lahko ukinjali. Ker ob reformnem delu pa se bo postavilo vprašanje, katere pravice pa so tiste, ki bodo samo iz obveznega zavarovanja, in kaj je tisto, kar bo morda dopustno kot dopolnilno ali dodatno zavarovanje. Sicer se pa v svojem načinu zdaj nič ne spremeni.
Hvala lepa. Gospa Irena Tavčar bo postavila vprašanje ministru za notranje zadeve dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani prisotni! Uvodoma naj pozdravim uspešno zaključene aktivnosti, ki so jih pretekli teden izvedli kriminalisti in policisti v obsežni mednarodni kriminalistični preiskavi kaznivih dejanj organizirane kriminalitete. Z vidika načela zakonitosti, enega najpomembnejših načel, je pomembno, da so policijske naloge in vsa splošna policijska pooblastila, vključno s prisilnimi sredstvi, urejena sistematično in celovito. Trenutno so urejena v zakonu o policiji in več podzakonskih aktih. V preteklem mandatu je Državni zbor sicer obravnaval tudi zakon o nalogah in pooblastilih policije, vendar je bil zaradi prenehanja mandata prejšnje sestave Državnega zbora zaključen zakonodajni postopek. Ob obravnavi poslanske novele zakona o policiji je bilo v mnenju Vlade Republike Slovenije, ki je temu zakonu nasprotovala, navedeno, da je priprava zakona o nalogah in pooblastilih policije v zaključni fazi. Nesporno je, da so učinkovitost, strokovnost in zakonitost policijskega dela povezane z ustreznim materialnim in moralnim vrednotenjem policijskega dela, kakovostjo opreme in delovnih sredstev, tudi z ustreznim vodenjem, z medsebojnimi človeškimi odnosi in notranjim občutkom pripadnosti policiji, vendar pa obenem tudi zahteva od njih dosledno spoštovanje zakonitosti in človekovih pravic. Zaradi pravne varnosti morajo biti policijska pooblastila oziroma pristojnosti policistov določno opredeljena. Sprašujem ministra Gorenaka: Kako je s pripravo zakonov, ki bodo urejali izvajanje nalog in pooblastil policije? Hvala.
Hvala. Minister dr. Gorenak.
Hvala lepa. Hvala tudi za čestitke policiji. Konec koncev moram priznati, da sem sam to javno povedal tudi v petek ob tej akciji, ki je bila resnično ne samo slovenskega, ampak kar evropskega pomena. In mislim, da morajo policisti tudi iz teh klopi slišati kako čestitko za spodbudo, če jih že plačati ne moremo tako, kot bi morda včasih želeli. Res je, kaj se dogaja z zakonom o policiji. Zakon o policiji, ki je bil sprejet leta 1998 – mimogrede moram povedati, da je bila Slovenija ena zadnjih evropskih držav, ki so po osamosvojitvi sploh sprejele policijski zakon. To se je zgodilo leta 1998, takrat je bil opredeljen tudi organ v sestavi kot takšen, torej policija kot organ v sestavi. Zakon je bil popravljen zelo velikokrat, praktično vsakih nekaj let smo ga pripravljali na področju pritožb, zlasti na področju razmerij med ministrom in policijo in tako dalje. Tisto, kar pa zdaj pripravljamo, je pa naslednje. Moram povedati, da je že moja predhodnica pravzaprav sprejela neko odločitev, da bo iz enega zakona naredila dva; eden bi naj bil zakon o organizaciji in delu policije, drugi pa zakon o policijskih pooblastilih. Jaz sem že lansko leto, ko smo obravnavali ta zakon tukaj v Državnem zboru, pa žal potem lansko leto zaradi zaključka dela Državnega zbora zakon sploh ni bil sprejet v Državnemu zboru in je nekako zastal na sredi poti, jaz sem takrat že zelo jasno povedal, da, kar se tiče zakona o policijskih pooblastilih, mu kot opozicijski poslanec lansko leto nisem v ničemer nasprotoval, zato bo pred vas enak zakon, kot je bil spisan v prejšnje mandatu, prišel na vaše klopi v zelo doglednem času. Ta zakon bo imel tudi dve novi policijski pooblastili. Upam, da s strani opozicije ne bom deležen kritik, da uvajamo kakšno policijsko državo z novimi policijskimi pooblastili, namreč ta dva člena bosta enaka, kot sta bila spisana s strani nekdanje koalicije. Gre pa za, prvič, prepoved vstopa na športne prireditve osebam, ki so že bile kaznovane ali obravnavane za nasilje na športnih prireditvah, kakršno vidimo, smo ga videli v Ljubljani, videli smo ga pred dnevi tudi v Mariboru. Drugo novo policijsko pooblastilo pa bo prepoved potovanja na tovrstne prireditve. To pomeni, da bo policija lahko že v Mariboru nekoga ustavila in mu rekla, "domov in ne v Ljubljano na tekmo". Tudi to pooblastilo je bilo že lansko leto vpisano in ga bom predlagal, upajoč, da ne bom napaden, da uvajamo nova policijska pooblastila. Hkrati moram povedati, da tisto, kar ste obravnavali tudi pred nekaj dnevi v okviru intervencijskega zakona tako imenovani hibridni gospoda Vilfan zakon, tisti ni bil nov zakon, tisto je bil copy-paste zakona, ki ga pripravljamo, ampak je bil vložen, ampak nič hudega. Drugi zakon, to pa je zakon o organizaciji in delovanju policije – lahko si boste vzeli magnetogram –, ne bo odstopal nič od tistega, kar sem govoril tudi kot opozicijski poslanec. To pa pomeni, da bo precej spremenjen od tistega, kar je lansko leto prišlo na klop v tem parlamentu. Dve najpomembnejši spremembi, mogoče bom imel še čas tudi v nadaljevanju, pa sta naslednji: prvič, postopek in načn imenovanja generalnega direktorja Policije. Postopek, kakršnega je uvedla gospa Kresalova, ki si je zamislila, da bo verjetno trajalvečno, bomo spremenili in ga spravili v takšne okvire, v katerih je že bil, in tako kot velja za vse druge organe v sestavi v tej državi, ne bomo imeli nobenih izjem in nobenih posebnosti. In druga zadeva, ki bo bistveno spremenjena, to pa je položaj Nacionalnega preiskovalnega urada. V koalicijski pogodbi smo jasno zapisali, da bomo vlogo in pomen nacionalnega preiskovalnega urada okrepili, in to tudi delamo in bomo delali tudi naprej, in da ga bomo umestili v sistem. In nič drugega. Javno lahko povem to, da ga bomo postavili na vrh kriminalistične stroke. To pomeni, da bodo sestavni del kriminalistične policije in ne bodo lebdeli v zraku z vsemi možnostmi, tudi političnega vplivanja, če želite, kot je bilo narejeno v prejšnjem mandatu. Se pravi [[...]]Upam, da me boste še kaj vprašali, da lahko nadaljujem. Prosim. Hvala.
Hvala. Dopolnitev, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Sicer sem hotela v dopolnitvi povprašati po pooblastilih, s katerimi bi policija zagotavljala varnost in red na športnih prireditvah. Vendar bi prosila za podrobnejšo obrazložitev zakona o organizaciji in delu policije. Hvala lepa.
Izvolite, dopolnitev.
Hvala lepa. Če lahko nadaljujem tam, kjer mi je zmanjkalo časa. Ja, druga sprememba bo predvsem ta, da bomo umestili Nacionalni preiskovalni urad kot špico, kot najvišji strokovni del, če smem temu reči, na vrh kriminalistične policije, tja kamor tudi sodi, ker preiskuje najtežja kazniva dejanja in bo predstojnik tudi odgovoren šefu Policije oziroma šefu kriminalistične policije in ne bo takšna ureditev, ki sem jo kritiziral kot opozicijski poslanec, ki je bila v bistvu politična odločitev prejšnje ministrice. Moram pa reči tudi to, da sem lansko leto v tem zakonu nasprotoval reelekciji oziroma imenovanju komandirjev in direktorjev policijskih uprav za določeno obdobje petih letih z možnostjo enkratne ponovitve. Takšna je bila lanskoletna odločitev oziroma tak je bil lanskoletni predlog. Jaz sem mu takrat nasprotoval. Moram pa reči, da so me tako policijski sindikati, zlasti sindikati prepričali, da takšno rešitev zadržimo in jo bomo tudi zadržali. Sicer pa lahko povem, da v novem zakonu o organizaciji in delu policije ne bomo burili duhov s separatnimi rešitvami in napadanjem zakona o sistemu plač v javnem sektorju, razen v nekih dveh zelo malih delih, ki se nanašata, recimo, na demonstracije pred parlamentom. V takšnem času menim, da moramo zagotoviti nekatere ugodnejše rešitve za pripadnike policije. Toliko o tem. Torej, prihajamo z dvema zakonoma in računam, da bi ta dva zakona lahko bila v naslednjem mesecu tukaj v Državnem zboru, verjetno pa v vašem postopku, po moji oceni, meseca septembra. Hvala lepa.
Hvala. Naslednja je na vrsti mag. Jana Jenko, ki bo zastavila vprašanje ministru za kmetijstvo in okolje gospodu Francu Bogoviču.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Ministri, spoštovani poslanci in poslanke! Moje vprašanje je namenjeno gospodu Francu Bogoviču, ministru za kmetijstvo in okolje, in sicer na podlagi Zakona o vzpostavitvi agrarnih skupnosti ter vrnitvi njihovega premoženja in pravic so agrarne skupnosti med drugim ponovno pridobile tudi pastirske stanovske objekte, ki so jih v preteklosti pastirji uporabljali za stanovanjske in kmetijske namene. V večini primerov so ti objekti zdaj v zelo slabem stanju in jih je treba obnoviti oziroma povsem nadomestiti z novimi. Volja in denarna sredstva so, problemi pa nastanejo pri pridobivanju gradbenega dovoljenja. Agrarne skupnosti za svoje nemoteno delovanje nujno potrebujejo obstoj kmetijskih in gozdnih objektov, kot so hlevi, pastirske koče oziroma stanovi, sirarne, odprti nadstreški, vodna zajetja, poti do objektov, fiksne ograje, regulacije hudournikov, greznice in gnojne jame in gozdne vlake. Navedeni posli presegajo okvir rednega upravljanja in so v javnem interesu in zagotavljajo normalno gospodarjenje s pašniki in gozdovi ter s tem ohranjanje zemljišč v Naturi 2000. V 11. členu omenjenega zakona so taksativno našteti posli, ki jih člani agrarne skupnosti sprejmejo s soglasjem več kot treh četrtin članov skupnosti glede na njihove solastniške deleže. V teh poslih pastirski stanovi in ostali objekti niso zajeti, prav tako le-ti niso opredeljeni v Uredbi o klasifikaciji vrst objektov in objektov državnega pomena iz leta 2011, zato pri izdaji potrebnega gradbenega dovoljenja za obnovo ali nadomestno gradnjo prihaja do velikih težav in izdaja dovoljenj s strani pristojnega upravnega organa sploh ni mogoča. Sedanjim lastnikom zemljišč, članom agrarnih skupnosti, so bila zemljišča vrnjena v denacionalizacijskih postopkih. Mnogo denacionalizacijskih upravičencev je žal že pokojnih, zato vsled tega na sodiščih potekajo postopki dedovanja. Žal so ti postopki zapleteni in nedokončani, zato je nemogoče pridobiti soglasja vseh lastnikov zemljišč oziroma bodočih lastnikov zemljišč. Zato je ključno vprašanje, kam naj bi se navedene objekte umestilo, saj bi v primeru, da posli, nanašajoč se na navedene objekte, ne bi zapadli v področje predpisa, ki ureja agrarne skupnosti, to pomenilo, da bi zanje moralo veljati pridobitev soglasja vseh, in ne tri četrtine lastnikov. V zvezi z opisano problematiko me zanima: Ali nameravate odpraviti naštete pomanjkljivosti v zakonu oziroma v uredbi? Kdaj naj bi se zgodilo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Ivan Hršak, na vprašanje pa bo odgovarjal minister za delo, družino in socialne zadeve gospod Andrej Vizjak.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana ministra, spoštovane kolegice in kolegi. Moje poslansko vprašanje je namenjeno mag. Andreju Vizjaku, ministru za delo, družino in socialne zadeve. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve naj bi na podlagi 6. člena Zakona o socialnem varstvu do konca meseca aprila 2012 vzpostavilo register kapacitet izvajalcev na področju institucionalnega varstva za starejše in institucionalnega varstva odraslih s posebnimi potrebami. Mimogrede me zanima, ali je register že vzpostavljen. Ministrstvo je podatke o trenutnem obsegu kapacitet, ki so izhodiščne za vzpostavitev registra ter predloge za usklajevanje bivalnega standarda pripravilo v sodelovanju s Skupnostjo socialnih zavodov Slovenije na podlagi podatkov, ki so jih pripravili javni zavodi. Poleg cilja vzpostavitve omenjenega registra na spletni strani ministrstva, je namen tudi opredeliti dinamiko približevanja veljavnemu bivalnemu standardu pri izvajalcih, ki od predpisanega odstopajo s postavitvijo določenih rokov, ki so naslednji: do 1. septembra 2012 do 4 % vpliva na kapacitete izvajalca, do 31. decembra 2012 do 8 % vpliva na kapacitete izvajalca, v daljšem časovnem obdobju pa v primerih nad 8 % vpliva na kapacitete izvajalca. Dejstvo je, da imajo mnogi domovi starejših probleme s prilagoditvijo pravilniku. Še zlasti pa tisti, ki dejavnost institucionalnega varstva opravljajo v objektih, ki so bili po prvotnem namenu zgrajeni za druge potrebe, pa so bili nato gradbeno preurejeni za potrebe bivanja starejših občanov. Takšen slučaj je tudi primer doma starejših v Hrastniku, ki je bil prvotno zgrajen za potrebe dijaškega doma. Ti domovi imajo ogromne težave s prilagajanjem glede na obstoječe gradbene rešitve na zahteve iz pravilnika. Preprosto ne morejo, na primer, štiriposteljne sobe ustrezno preurediti v triposteljne, v dvoposteljne ali celo v enoposteljne. Tako bodo prisiljeni temu ustrezno zmanjšati kapacitete, ki pa bodo takoj privedle v nerentabilnost posameznega doma in posledično bo prišlo do zaprtja nekaterih domov starejših, kar pa sem prepričan, da ni cilj ministrstva. V zvezi z opisanim me zanima: Kako gleda na to problematiko samo ministrstvo? Ali so in kakšni so predvideni ukrepi ministrstva v letošnjem letu na področju gradnje domov za starejše? Kakšna je dolgoročna strategija ministrstva na področju gradnje domov za starejše? Hvala lepa za odgovore.
Minister Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Ne bom izgubljal z uvodom preveč, ker ste ga zelo korektno povzeli. Mislim, da ste zelo dobro orisali pravne okvire in tudi potrebo po prilagoditvi pravilniku, ki določa minimalne tehnične zahteve za izvajalce socialnovarstvenih storitev, kar morajo vsi obstoječi izvajalci, ki imajo koncesijo, narediti v 15 letih. Register kapacitet za izvajalce v javnih zavodih je narejen v obliki predloga, kar pomeni, da je to že zadostna osnova za definiranje vseh prihodnjih investicij na tem področju. Omenil ste problem, s kateri se soočamo, namreč normativi in standardi so po novem drugačni kot tisti, po katerih so se nekateri zavodi gradili in imajo obstoječe koncesije, zato bo treba to v določenem času, pravilnik govori o 15-letnem obdobju, prilagoditi. Vrsta takih domov je po tej Sloveniji in navidezno je problem takšen, da javnih sredstev za to ni. Zato pa imamo institut javnozasebnega partnerstva in jaz vidim kot en zelo perspektiven program vključevanja zasebnega kapitala tudi v nadomestitev in gradnjo teh neustreznih kapacitet z boljšimi. Poglejte, to je izvedljivo in vsled tega bomo na podlagi tega registra vzpostavili tudi neko dinamiko, kako vključevati in katere bodo investicije, v katerem vrstnem redu. Za to si bomo prizadevali dobiti zasebne partnerje. To gre, danes zjutraj sem imel ob 10. uri postavitev temeljnega kamna za nov dom starejših občanov v Brežicah, naključje, in sicer na podlagi že nekajletnih prizadevanj zasebnega investitorja, da v okviru javnega zavoda zgradi nov dom starejših občanov. Torej, ne gre za zasebni dom, gre za javni dom, kjer bo zasebni kapital zgradil te prepotrebne kapacitete. Tak model želimo porabiti vsepovsod. To bo imelo določene posledice, kajti v tej konstrukciji cene, ki se izračunava po metodologiji, bo po novem vključena tudi cena investicije, kar po starem, ko so bila investicijska sredstva zagotovljena iz proračuna, ni bilo. Vendar bomo s tem dobili uskladitve standardov in normativov z zahtevami pravilnika, nameščenci v domove bodo dobili boljši standard, ne bodo več trije, štirje v sobah, temveč eden do največ dva. In tudi druge izboljšave predvidevamo, kot je energetska sanacija, kot so ustreznejši skupni prostori in tako naprej. S tem želim poudariti, da bo taka nova investicija pomenila tudi nove standarde. In verjetno je logično vsem, da bo ob pomanjkanju javnih sredstev to pomenilo tudi določen pribitek pri ceni, ki pa ne bo ne vem kakšen in se bodo s tem cene v javnih zavodih zgolj približale cenam, ki že veljajo v zasebnih zavodih. Kakšna je dolgoročna strategija, sprašujete. Ministrstvo na podlagi analize pokritosti kapacitet ugotavlja, da je le-to zadovoljivo, in omogoča 5 % vključenost vseh starejših oseb do 65 let v institucionalno varstvo. Mi se bomo v nadaljevanju predvsem posvetili dograditvi ponudbe za starejše. Predvsem bomo poskušali to institucionalno varstvo, domove za starejše, vključiti v določene programe za starejše na domu. To se pravi ne tako, da moraš iti v dom, temveč da se lahko ponudijo za starejše občane nove, boljše storitve na domu. V okviru slehernih domov bomo vzpostavili tudi dnevne centre, kamor lahko starejši prihajajo čez dan, na določene aktivnosti, vključujejo se lahko v določene programe. Skratka, z novimi ponudbami želimo predvsem širiti paleto teh ponudb, omogočiti starejšim, da se vključujejo glede na njihove potrebe, ne pa da je to le dom ali sedaj pomoč na domu, kot jo predvidevajo nekateri ukrepi. Tudi situacija, gospodarska kriza, slabši dohodkovni položaj, povzroča, da je manjši pritisk na domove in nas na neč način s tem tudi razbremenjuje te asimetrije glede ponudbe. Namreč, v nekaterih okoljih imamo zelo izpopolnjeno ponudbo, v nekaterih, žal, ne. In še en problem je tu, financiranje domov za starejše s strani Zavoda za zdravstveno zavarovanje, o tem pa verjetno v nadaljevanju, ko bo sigurno kakšno dopolnilno vprašanje.
Hvala. Bo dopolnilno vprašanje? Ne bo. Potem gremo naprej. Zaključili smo s prvim krogom. Prehajamo na drugi krog Vprašanj poslank in poslancev. Prva v drugem krogu je mag. Majda Potrata, ki ima vprašanje za dva ministra, za ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žigo Turka, ki ga ni tukaj, in ministra za delo, družino in socialne zadeve mag. Andreja Vizjaka.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana ministra! Povedano je bilo, da moje vprašanje meri na dve ministrstvi oziroma na dva ministra, in naj povem, za kakšno vprašanje gre. Katere aktivnosti sta ministrstvi izvedli, da bi tujim študentom, ki jim je s 1. januarjem 2012 prenehala pravica do prejemanja državnih štipendij, zagotovili čim večjo dostopnost visokošolskega izobraževanja pri nas? Kako ukrep sledi cilju o internacionalizaciji visokega šolstva, ki v resoluciji o nacionalnem programu visokega šolstva 2011/2020 predvideva, da bo Slovenija privlačna destinacija za visokošolski študij ter za pedagoško, raziskovalno in strokovno delo tujih študentov in strokovnjakov ter bo primer dobre prakse na področju regijske mobilnosti, zlasti gre za Zahodni Balkan. Menim, da je problem sprožilo kar nekaj neusklajenosti ali prepričanj, da bo kakšen zakon sprejet, pa je potem referendum kaj zaustavil. Seveda mislim na zakon o malem delu, ki bi tudi iz koncesijskih dejavnosti omogočal financiranje mobilnosti tujih študentov. Ampak kakor koli že, študentje, ki so se znašli brez državnih štipendij in so iz tujine, so lahko računali na obljubljeno pomoč ljubljanske univerze, ki je v poseben sklad sicer nabrala nekaj denarja, ampak bistveno manj kot je pričakovala, primorska še manj, mariborska pa računa zlasti na pomoč države, torej teh sredstev ni dovolj. Tudi pobuda za ustanovitev posebnega sklada za internacionalizacijo univerz je propadla, ker Vlada meni, da je leta 2006 ustanovljen Javni sklad Republike Slovenije za razvoj kadrov in štipendije dovoljšnja institucionalna organizacija za štipendije. Ni pa sredstev, torej problem ostaja, starim prosilcem ali upravičencem se bo z novim študijskim letom pravica iztekla, novi pa štipendij sploh niso dobili. Ampak zanimivo pri tem je, da smo v resolucijo zapisali, da bo do leta 2020 kar 10 % vseh študentov na slovenskih univerzah ravno teh iz drugih držav, kajti vključevanje tujih študentov naj bi bilo tudi dodaten znak velike kakovosti slovenskih študijskih programov. Tudi če bi gledali, kaj je v ciljih zapisano, bi pričakovali, da bo napisana nacionalna strategija za internacionalizacijo slovenskega visokega šolstva najpozneje do leta 2013. Upam, da bom po odgovoru ministra Vizjaka dobila še možnost za dodatno vprašanje. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lepa. Verjetno se res v pretežnem delu to vprašanje nanaša tudi na ministra, pristojnega za visoko šolstvo dr. Turka, vendar tudi name kot ministra, ki imam v pristojnostni Sklad Republike Slovenije za razvoj kadrov in štipendiranje, ki omogoča tujim študentom sredstva iz razpisov tako imenovane Ad future, in sicer nameravamo imeti v letošnjem letu preko tega kar 15 razpisov v A, B in C sklopih, in sicer gre za razpise za štipendiranje, sofinanciranje, izobraževanje znanstvenega sodelovanja slovenski državljanov v tujini. Ker gre za sodelovanje, je tu jasno, da obstaja nek nivo vzajemnosti. Gre potem za program Fulbrihgt za obe leti in za izobraževanje in znanstveno sodelovanje tujih državljanov v Republiki Sloveniji, predvsem v državah Zahodnega Balkana pa tudi drugih, tudi za Afganistan, na primer. Tako da imamo na to temo kar nekaj sredstev, konkretno 2 milijona 200 v načrtu porabe za leto 2012 od vseh vrednosti programa, ki znaša preko 8,5 milijona evrov. Skratka, ti programi so in se bodo razvijali tudi v letošnjem letu, ko govorimo o Javnem skladu za razvoj kadrov in štipendiranje. Moram pa omeniti na tem mestu tudi nekatere druge pravice, ki jih imajo tuji študentje. Čeprav je Slovenija z začetkom uporabe zakona o uveljavljanj pravic iz javnih sredstev s 1. 1. 2012 ukinila dostop tujih državljanov do državnih štipendij, pa so tuji študentje pod določenimi pogoji upravičeni do subvencioniranja študentske prehrane, subvencioniranega prevoza in dela preko študentskih servisov, poleg tega tudi pravic, recimo, da so državljani Republike Hrvaške, ki študirajo v Republiki Sloveniji, deležni še oprostitve plačila šolnin. Želim skratka povedati, da je na voljo kar nekaj ukrepov, ki jim bo gotovo še kaj dodal moj kolega minister Turk.
Predvidevam, da imate dopolnilno vprašanje? Izvolite.
Hvala za ta del odgovora. Tudi v nadaljevanju bom povezovala obe pristojni ministrstvi. 28. ukrep, nacionalna strategija za internacionalizacijo slovenskega visokega šolstva, bi moral nastati do leta 2013, torej časa ni več veliko. Tudi priprava mednarodne institucionalne strategije z lastnimi prednostnimi usmeritvami nima več veliko časa. Tu je še posebno vprašanje, kako bo svojo funkcijo NAKVIS opravljal, glede na to, da bo ta vlada spreminjala pristojnosti NAKVIS. 30. ukrep pa je tak, ki po moje najbolj zadeva Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, ker naj bi bili do leta 2013 na vzajemni pogladi uvedeni enaki pogoji študija za državljane držav Zahodnega Balkana glede plačevanja šolnin in vseh drugih pristojnosti. Ampak tu se mi zdi posebej pomembno to, da je v pojasnilu zapisano tudi to, da bodo uvedene posebne štipendijske sheme oziroma ciljno financiranje iz obstoječih virov, pri tem pa bodo še posebej spodbujeni doktorski in podoktorski kandidati. Gre torej tudi za nove, za najboljše študente, ki prihajajo iz tujine, da bo smiselno treba zagotoviti dodatna sredstva. Zajemanje je bilo predvideno iz koncesije za malo delo, ampak kot vemo, je bil ta zakon zrušen. Gre preprosto za ukrepe, bi naj bi privabili v naš visokošolski prostor čim več tujih študentov, vi pa ste mi, gospod minister, govorili tudi o tistih sredstvih, ki so namenjena za mobilnost naših študentov. Mene v tem primeru zanimajo tuji študenti, zaradi tega, ker so tudi oni potem najboljši ambasadorji povezovanj s slovenskim gospodarstvom in slovensko državo. Hvala tudi za ta del odgovora.
Dopolnilni odgovor, prosim.
Ja, spoštovana poslanka, mene zanimajo predvsem naši študentje, res je. In mislim, da nas zanimajo predvsem zaradi tega, ker je na voljo omejena količina denarja, in to ste tudi vi prepoznali, ko ste v prejšnji vladi sprejemali zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev in rešitve, da se tujim državljanom ukinejo te tako imenovane državne štipendije. In jaz mislim, da je prav, da so le-te v glavnem namenjene oziroma da so namenjene slovenskim dijakom in študentom. Naj vas pa spomnim, da ste v petek v tem parlamentu sprejeli zakon o uravnoteženju javnih financ, ki predvideva tudi dvig koncesijske dajatve študentskemu delu, in to pomemben dvig, ki bo namenski vir Javnemu skladu za štipendiranje in razvoj kadrov. Torej s tem ukrepom ste bistveno, na ravni celega leta tudi nekaj 10 milijonov povečali sredstva za štipendiranje, kajti ta povečana koncesijska dajatev iz študentskega dela bo namenski vir tega sklada. Mi smo tu precej odtehtali tisto, kar ste vi želeli doseči v zakonu o malem delu. In tudi tu vam naj bo, tistim nasprotnikom zakona o uravnoteženju javnih financ, jasno, da smo preko tega zakona in preko koncesijske dajatve za študentsko delo precej precej povečali denar za štipendije, tudi tujim državljanom, preko teh specialnih razpisov Ad future in podobno. Želim reči, da se ni bati, da bi bilo tega denarja manj, in z veseljem bom prisluhnil tudi idejam, kako sokreirati politiko na tem področju, tistim, ki so v preteklosti pri tem sodelovali oziroma imeli kakšen konstruktiven predlog.
Hvala. Prosim.
Nisem nameravala predlagati zahteve za razpravo o odgovoru ministra na zastavljeno poslansko vprašanje, zaradi tega, ker so takšne pobude govorjenje v prazno, ker jih koalicija zruši. Ampak, odgovor, ki mi ga je dal minister v tem času, je tak, da terja zahtevo po razpravi. Če se spoštovani gospod minister sklicuje na to, da ga zanimajo predvsem domači študenti, potem moram reči, da je kot prejšnji poslanec zelo slabo sodeloval v razpravi o nacionalnem programu visokega šolstva, ki govori o internacionalizaciji slovenskega visokega šolstva in o mobilnosti študentov in učiteljev. Cilji so visoko zastavljeni in če hočemo te cilje doseči, to je 10 % prag tujih študentov, 20 % prag naših študentov v mednarodnih menjavah, popolna izenačitev tujih in domačih študentov, potem mora biti pristop resnejši, bi rekla. Glede na to, kako je odrezano v programu za uravnoteženje javnih financ področje visokega šolstva in znanosti, je pa govoriti o tem, da bi morala kot opozicijska poslanka razumeti nekatere stvari, pa res odveč. 24 dodatnih milijonov, ki so jih iztržili in zlicitirali po prvotnih 19 milijonih še za 5 milijonov, pri tem pa tisti, ki opravljajo visokošolsko dejavnost, povejo, da bi ob dodatnih 20 milijonih, brez 30 milijonov, ki so jih odrezali, zanemarjam in zaokrožujem, brez teh dodatnih 50 milijonov bo nemogoče izpeljati programe. In tu bodo tuji študentje in domači študentje na istem, ker se ne bodo mogli vpisati v študijske programe, ki jih ne bo mogoče uresničevati zaradi pomanjkanja sredstev. In mislim, da je o teh stvareh vredno razpravljati, posebej, ker ima Slovenija tudi nekatere mednarodne zaveze in tudi recipročnost zahteva nekatere izpolnjene pogoje. Tuji študentje so zaenkrat brez sredstev. Kdaj se bo to zgodilo z novimi razpisi, je drugo vprašanje. Vsekakor menim, da je vprašanje oblikovanja slovenskega visokošolskega prostora v danih okoliščinah resno vprašanje in si zasluži odgovor ministra Vizjaka, upam pa, da tudi ministra, pristojnega za visoko šolstvo, o teh stvareh. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo odločili jutri v okviru glasovanj. Zdaj je na vrsti gospod Gašpar Gašpar Mišič in vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovanu Žerjavu.
Hvala lepa, podpredsednica. Gospod minister Radovan Žerjav. Ko sem se prejšnji teden odločal, komu postaviti poslansko vprašanje in kaj, sem izbral ravno vas in, kot kaže, sva midva, gospod minister, telepatsko povezana, kajti vi ste danes že imeli novinarsko konferenco in ste predstavili, dejansko ste pojasnili, lahko rečem, da ste tudi podali odgovor na moje poslansko vprašanje. Vendar ste tudi sami javnosti zastavili nekaj vprašanj oziroma sami sebi ste dali nekaj nalog glede črpanja evropskih sredstev. In sicer, izteka se finančna perspektiva 2007–2013. Torej, zapravili smo že tri četrtine časa, kot ste tudi sami ugotovili, ostala nam je samo še ena četrtina tega časa za počrpati dve tretjini sredstev, počrpanih je pa komajda slaba tretjina, se pravi, 1,3 milijarde od skupnih 4 milijard. In bojim se, da nam bo zmanjkalo časa. In ker ste v svojem nagovoru na novinarski konferenci tudi sami sebi dali nalogo, da boste uvedli tedensko medresorsko koordinacijo ministrov in državnih sekretarjev, kar je tudi pravilno, in da boste nekako identificirali oziroma težili k identifikaciji težav oziroma zakaj prihaja do teh problemov. Moram reči, da je to v redu. Glede na to, da ste tako hitro odreagirali in prehiteli dobesedno moje uradno vprašanje, mi je v čast kot opozicijskemu poslancu, kar je seveda dobra praksa, kajti večkrat ste v svoji politični karieri izjavili, dejanja in ne besede, kot bi rekli Italijani: Fatti, non parole. Se pravi, če boste tako nadaljevali v praksi, ker sedaj je krmilo v vaši rokah, smer izbirate vi, in ker imate resnično premalo časa za uresničitev vseh projektov, ki so bili zastavljeni, se bojim, da vam to ne bo uspelo, pa ne po vaši krivdi, zato ker vaši predhodniki niso dobro delali. Jaz vam bom samo nakazal, kako se morate lotiti tudi kot minister reševanja problemov. Slabo medresorsko sodelovanje, to ste že pogruntali, to je bil ključni problem. In še nekaj se je dogajalo – medresorsko nagajanje. Namesto sodelovanje je bilo v preteklosti medresorsko nagajanje. Sem vesel, da mi odkimavate, ker to sem tudi v svoji praksi ugotovil. Določeni uslužbenci iščejo težave in ne rešitve in se obnašajo, kot sem že večkrat poudaril, kot da so lastniki svojega delovnega mesta. Vsi se morajo zavedati, da so del javnega servisa v službi ljudi in ne, da so sami sebi namen in ne smejo zavirati razvoja te družbe. Zato vas, gospod minister, sprašujem: Kako boste zagotovili večjo uspešnost izvajanja programov in projektov z evropskimi sredstvi v tako kratkem času? Kakšni so vaši dodatni ukrepi, ki jih boste morali sprejeti, da bo ta država dejansko v tem sklicu – kot si vsi želimo, to je naš skupni cilj – uspešna in da bomo počrpali ta evropska sredstva, ki so, kot ugotavljamo, edini vir za investiranje v tej finančni perspektivi, vsaj v letu 2012?
Hvala. Minister, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Hvala tudi za vprašanje. Mislim, da ste prav opredelili problematiko črpanja evropskih sredstev. Mi smo takoj po nastopu mandata, ker se zavedam tudi sam osebno, da je to eden od ključnih prioritet in tudi pravzaprav edini potencial za razvoj, za gospodarsko rast in tako naprej, detajlno pregledali podedovano stanje in ga kot tako ocenili za zelo resno, na nekaterih področjih bi celo rekel, da je kritično. Kritično predvsem zaradi tega, ker do zdaj ni bilo storjenega dovolj. Tukaj mislim predvsem na operativni program, okoljske in prometne infrastrukture, vezano seveda na železniške projekte. In v zvezi s tem bo treba relativno v kratkem času sprejeti tudi dokončne odločitve. Ali se kateri od teh projektov zaradi stanja, v katerem je, oceni kot da ga ni mogoče realizirati v tej finančni perspektivi, predvsem in izključno zaradi tega, ker je v takšnem stanju, kakršnem je, še vedno se pogovarjamo o gradbenih dovoljenih, še vedno se pogovarjamo o dokumentaciji, še vedno se pogovarjamo o nakupu zemljišč in tako naprej, skratka, o tistih osnovnih zadevah, ki bi morale biti že zdavnaj zdavnaj razrešene. To je seveda situacija, ki ni najbolj spodbudna, sicer pa lahko rečem, da smo na osnovi tega podedovanega stanja sprejeli veliko ukrepov, eden od teh in seveda ključen je seveda ukrep tedenske medresorske koordinacije na nivoju ministrov. Menimo namreč, da je to prepomembna zadeva, da bi se to dogajalo tako, kot ste rekli, na nekih nižjih nivojih in bi se iskali bolj problemi kot rešitve. Prilagodili smo navodila in pravilnike, najbrž bo treba prilagoditi tudi zakonodajo, predvsem vezano, ampak to ne samo zaradi tega, ampak tudi zaradi drugih problemov, govorimo o prostorski zakonodaji, o zakonu o graditvi objektov. Najbrž bo treba tudi prerazporediti nekatere sredstva, vezana na te projekte, ki jih omenjam. Zagotavljamo seveda lastno udeležbo, to je bila ključna prioriteta tega proračuna. Žal do zdaj temu ni bilo tako in so mnogi projekti zaradi tega, ker ni bilo zagotovljene lastne udeležbe, tudi stali. Uvedli smo redno pošiljanje zahtevkov za povračilo sredstev v Bruselj in s tem zagotovili tekoče prilive v državni proračun. Opozorjeni smo namreč bili iz Bruslja, da se to ni odvijalo redno, ampak tako parcialno, ko se je nabralo neko število projektov, neka vsota, se je poslalo tudi zahteve, kar je povzročalo probleme tako pri nas kot tudi v Bruslju. To smo odpravili. Potrebno bo povečati kakovost in učinkovitost nadzora nad projekti, da se nam ne bo zgodilo to, kar nam zdaj grozi, vezano na projekt Stožice. Na osnovi vseh teh ukrepov lahko rečem, da smo v tem času potrdili za 237 milijonov javnih razpisov in projektov, da sem v aprilu podpisal 122 aneksov in pogodb za občine v skupni vrednosti okoli 50 milijonov evrov in da je bil ta petek, 11. maja, objavljen javni poziv v okviru razvojne prioritete razvoj regij, torej gre za šesti razpis za obdobje 2012–2014, kjer razpisujemo 145 milijonov evrov nepovratnih sredstev za občine. Največ sredstev v okviru tega poziva je namenjenih za projekte okoljske infrastrukture in javne turistične infrastrukture, nekaj manj pa za urbani razvoj, razvoj mestnih jeder in socialno infrastrukturo. Zadeve se, bom rekel, obračajo na bolje. Seveda bi vedno želeli, da bi bile zadeve hitrejše. Upam, da se bomo na osnovi vseh teh ukrepov, ki smo jih sprejeli, v naslednjih mesecih lahko pogovarjali o bistvenem napredku črpanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno.
Hvala lepa, tokrat bom izkoristil vse do konca, kar mi pripada, hvala lepa, podpredsednica. Gospod minister, omenili ste operativni program. Vsi vemo, in sedaj je to dejstvo, da bo potrebna sprememba operativnega programa okoljske in prometne infrastrukture. Jaz bi vam samo še dodatno, glede na to, da moram reči, da sem zadovoljen z vašim odgovorom, še bolj bom zadovoljen, če se bo v praksi pokazalo, da bodo vaše besede meso postale. Glede na to, da je vlada namerava sprejeti kar nekaj ukrepov, vam moram dati napotek, da je za gospodarsko rast treba predvsem spremeniti oziroma zamenjati miselni vzorec tistih javnih serviserjev, ki jim je zaupano upravljanje te države. Se pravi, čip jim je treba zamenjati. In še nekaj, gospod minister, problem je v resornih lobijih, ki to državo vlečejo vsak na svojo stran in s tem državo trgajo kot srajco. To je velik problem. In nismo mi politiki tisti, ki upravljamo in vodimo to državo, ampak so tisti, ki so že nekje trdno pozicionirani in so dejansko v krempljih določenih strukturnih lobijev. Zanimivo je dejstvo, da katerakoli opcija pride, leva ali desna, eni in isti so stalno na istih mestih. In oni so tisti, ki jih je treba, bom rekel, pretresti ali jih stresti, lahko rečemu tudi, iz hlač, da se lotijo dela za državo in državljane in ne za posamezne žepe, ker veliko je denarja, evropskih sredstev in če to ne gre v javno infrastrukturo, ki je nujna za razvoj te države, razvoj gospodarstva, smo mi kratko malo opleli.
Minister, dopolnilni odgovor.
Hvala lepa. Moram reči, da se v marsičem strinjam, predvsem v tem zadnjem, kar ste dejali. Tudi jaz sem večkrat dejal, da to državo vodita drugi in tretji nivo. Kar se mi zdi pomembno k temu dodati, je, da bomo poskušali brez sprememb operativnih programov. Zakaj? Zato, ker menim, da bi s tem, ko bi spreminjali operativni program, samo izgubljali na času. Torej, mi moramo najti za tiste projekte, za katere bomo ocenili v relativno kratkem času, da jih ni moč realizirati v tej finančni perspektivi, da znotraj posameznega operativnega programa najdemo področja, ki pa so absorpcijsko sposobna. In znotraj operativnega programa okoljske in prometne infrastrukture, ki je v tem trenutku najbolj kritičen ravno zaradi tega infrastrukturnega dela, bomo poskušali najti alternativne rešitve predvsem na tistem okoljskem delu, če hočete tudi energetskem delu. Tako da ne želimo spreminjati. Sprememba operativnega program pomeni, da ne bom rekel, skoraj leto dni. Tega časa si zdaj v tem trenutku, v katerem smo, vizavi črpanja evropskih sredstev ne moremo in ne smemo privoščiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še proceduralno.
Do konca. Ko hodiš, pojdi vedno do konca, je rekel naš pesnik Tone Pavček. In tudi jaz grem do konca. Hvala lepa. Gospod minister, trudili se boste, da ne boste spreminjali operativne programe in da boste drugače izkoristili ta sredstva. Jaz srčno upam, da vam bo tudi uspelo, tako da ne izgubljajmo časa z nepotrebnimi birokratskimi zadevami, gremo naprej. To je zelo v redu. Jaz vam moram samo, gospod minister, glede na to, da ugotavljam, da se konkretno na južnem Primorskem dela ena velika škoda prebivalcem, da že 17., 18. leto v prostor umeščajo vodooskrbo Obale in Krasa, da se več kot 10 let ukvarjajo z ravnanjem z odpadki in še vedno ni rešen problem. Jaz upam, da bomo v sredo to dosegli pri ministru Bogoviču, da bomo končno sprejeli končni sklep, ki bo omogočil črpanje kohezijskih sredstev, ker vemo, da smo tudi tam počrpali komajda 15,6 % od predvidenih sredstev. In iz tega razloga, gospod minister, jaz mislim, da glede na to, da je tema zelo zanimiva in da ste vi edini minister v tej vladi, ki ima po mojih ocenah glede na vaše pretekle izjave en kapital, ki ga morate zdaj unovčiti in izkoristiti, da nam dejansko omogočite, da omogočite tej državi in gospodarstvu, da gre naprej. Vi ste gospodarski minister, vi ste dejansko odgovorni za razvoj, vsi ostali vam morajo slediti. In vi ste tisti, ki jih morate koordinirati, in je prav, da imate medresorsko sodelovanje, ker če jih ne boste držali na vajetih, bo vse tukaj zbežalo, vsak na svojo stran. Iz tega razloga jaz predlagam, da se v Državnem zboru, spoštovana podpredsednica, opravi razprava, da bi morda tudi kolegice in kolegi, ki danes manjkajo, če pogledamo, tukaj nas je mogoče ena peščica prisotnih, vsi so zapustili ta hram demokracije, bog ve, kje so, očitno se imajo nekje lepše kot mi, ampak garamo, vsi skupaj garamo. Zapomnite si, da tudi opozicijske poslanke in poslanci garamo in si želimo skupaj z vami to državo popeljati na boljše. Nikoli in nikdar več na slabše, ker slabše, kot je danes, nam na žalost ali ne srečo ne more biti. In še nekaj, gospod minister, hvala lepa, da ste mi odgovorili na moje vprašanje hitra cesta Jagodje–Lucija. Upam, da boste tam pohiteli, da bomo res rešili, ker tam je veliko ljudi, ki že predolgo čaka, in upam, da bodo dočakali tudi v tem sklicu oziroma v tem letu, da bodo vsaj odkupljene njihove parcele. Gospa podpredsednica, hvala lepa za vaš pisk. Upam, da sem izkoristil svojo situacijo, to poslansko dolžnost, in upam, da mi bodo prisluhnili tudi koalicijski kolegice in kolegi, da bodo potrdili, da bomo imeli razpravo v tem hramu demokracije, o tem tako perečem vprašanju. Brez tega ne bo razvoja te države. Infrastruktura je naša država.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo razpravljali in odločali jutri v okviru glasovanj. Bi vam pa vseeno rada pojasnila, da ti piski, na katere opozarjate, so pa že kar vgrajeni v sistemu, da pazijo, da nismo predolgi. Zdaj pa je na vrsti gospa Renata Brunskole. Minister pa bo, očitno, z nami ostal do konca in odgovarjal na to in tudi na naslednje vprašanje.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! 7. marca 2011 je bil sprejet Zakon o skladnem regionalnem razvoju, ki omogoča dodatne podpore območjem z visoko brezposelnostjo. Že v prejšnjem mandatu – sem prepričana, da se tudi gospod minister spomni sprejetja tega zakona, za Pomurje je bil takrat sprejet poseben zakona o pomoči Pomurju. Po sklepu Vlade Republike Slovenije je bilo 7. aprila 2011 območje Pokolpja, to je Kočevskega in Bele krajine, uvrščeno med demografsko ogrožena območja z visoko brezposelnostjo, stopnja brezposelnosti februarja 2012 je, recimo, v Črnomlju znašala 18 %, v Kočevju 20,9 %, kar je krepko nad povprečjem regije jugovzhodne Slovenije, ki znaša 12,6 %, oziroma Slovenije, kjer znaša 12,4 %. Ogroženo območje ima na osnovi takšnih sklepov vlade in visoke stopnje brezposelnosti omogočeno pridobitev dodatnih sredstev za razvoj. To je bilo tudi potrjeno v programu spodbujanja konkurenčnosti in ukrepov razvojne podpore Pokolpju 2011–2016. Takrat je to spadalo pod resor Službe Vlade za lokalno samoupravo, zdaj je to pod vašim resorjem in istočasno tudi razvojnim institucijam omogoči nemoteno delovanje. Razvojne institucije v okviru tega programa Pokolpja so tako RIC Bela krajina, Razvojni center Novo mesto in Razvojni center Kočevje-Ribnica in že od novembra 2011, torej že od lani, so brez pogodbe z državo oziroma pristojnim ministrstvom. Seveda njihovo in tudi naše mnenje je, da če se je takrat vlada odločila, da program Pokolpje podpira, potem je prav, da se sprejeti sklep tudi izvršuje in torej tudi regionalnim inštitucijam omogoči nemoteno delovanje. Razvojne inštitucije majo težave z zalaganjem sredstev, ker namreč gre za tako dolg čas, že od novembra 2011 do maja 2012, to neprejemanje sredstev in nepodpisana pogodba lahko celo ogrozi njihov obstoj. Seveda so te razvojne inštitucije ključnega pomena za uspešno črpanje sredstev na javnih razpisih Pokolpja. Prej ste tudi omenjali poseben program razvoja regije, kjer gre bolj za občine, zato me zanima: Kdaj bo podpisana pogodba o financiranju dodatnih razvojnih nalog v regiji jugovzhodna Slovenija, če želimo doseči cilje programa Pokolpja, torej tako dodatne zaposlitve kot tudi dodaten razvoj?
Hvala lepa. Izvolite minister za odgovor.
Hvala lepa tudi za to vprašanje. Res je, na podlagi sprejetega zakona, ki ste ga omenili, je vlada v prejšnjem mandatu določila Pokolpju poseben razvojni status problemskega območja z visoko brezposelnostjo. Sprejela je tudi program spodbujanja konkurenčnosti in 7 posebnih ukrepov razvojne podpore Pokolpja ter naložila ministrstvom, da upoštevajo območje Pokoplja kot prednostno območje razvojnih politik. To usmeritev nadaljuje tudi sedanja vlada. Ob rebalansu sedanjega proračuna smo v okviru ministrstva ohranili proračunske postavke za izvajanje posebnih ukrepov na obmejnih problemskih območjih v Posočju, Pomurju in tudi v Pokolpju. V Pokolpju smo na ta način zagotovili, da se bo lahko razvojni program izvajal tako, kot je bil tudi zastavljen, še več, sredstva programa, ki so iz različnih razlogov lani ostala neporabljena, smo deloma nadomestili v letošnjem proračunu. Tako smo uspeli finančno pokriti letos februarja objavljen dodaten javni razpis za manjše investicijske projekte – na katerega se nanaša del zastavljenega poslanskega vprašanja –, javni razpis Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo v vrednosti 700 tisoč evrov poteka brez posebnosti po zastavljeni časovnici. Iz Bele krajine in Kočevskega je prispelo do zdaj 27 vlog. V mesecu maju bodo izdani sklepi in za tem bo sledilo sklepanje pogodb. Tako da zadeve tečejo. V skladu s programom pripravljamo na ministrstvu tudi redni dvoletni javni razpis za večje investicijske projekte, kot je bil izveden v preteklem letu. Za državno pomoč za investicijske projekte v letih 2013 in 2014, vključno turizem, bo razpisanih med 3 in 4 milijone evrov. Predvidoma bo ta javni razpis objavljen v septembru oziroma takoj po pripravi razreza državnih proračunov za leti 2013 in 2014, rok za oddajo vlog bo v začetku prihodnjega leta oziroma kakor hitro se bo zadeva končala. Za del vašega vprašanja, vezano na financiranje razvojnih agencij, inštitucij in tako naprej, moram reči, da tega, glede na to, da ni bilo eksplicitno izpostavljeno, moram reči, da te informacije nimam, da bi kakršen koli problem v tem v zvezi bil. Če ta problem je, ga bomo absolutno na ministrstvu proučili in videli, kaj se da narediti, ker mislim, da ni nobenega razloga, da bi tukaj prihajalo do kakršnih koli zastojev. Skratka, če potegnem pod črto, kar se tiče tega programa, vezanega na Pokolpje, zadeve tečejo. Jaz osebno jih še posebej spodbujam. Tudi sam prihajam iz takšnih okolij in vem, kakšno je stanje. Tudi mimo tega programa se nekatere zadeve odvijajo, vezane na ta gospodarski del, nekatere investicije, izboljšave in tako naprej. Jaz upam, da bomo uspeli ta primer premakniti na bolje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnilno? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod minister, za odgovor. Tudi v povezavi z mojim vprašanjem, ki je bilo vezano na to, kako potekajo aktivnosti, me je ravno zanimalo, ali ste v bistvu seznanjeni, da je problem s to pogodbo, tako da bi vas vljudno prosila, če lahko preverite, zakaj od novembra 2011 te pogodbe ni. Verjamem, da mogoče niti ni bilo še zaznati tega problema, vendar mislim, da je ključ za delovanje teh razvojnih institucij. Ko ste pa omenili, da je bil 3. februarja tudi nov razpis, naj poudarim, da je bila 3. februarja 2012 sprejeta Uredba o spremembah in dopolnitvah uredbe o dodeljevanju regionalnih državnih pomoči. Kaj se je zgodilo pri tej uredbi? Kaj se dogaja na področju davčnih olajšav? Kdaj jih bodo lahko podjetniki s Pokolpja začeli koristiti? Zakaj vas to sprašujem? Namreč, Zavod za zaposlovanje je na spletu objavil obvestilo o povračilu prispevkov za socialno varnost, ki ga bodo lahko uveljavljali delodajalci za pogodbe, ki bodo sklenjene od 21. marca 2012 do 31. decembra 2013. In me zanima: Zakaj ni možno tega povračila uveljavljati že od 3. februarja, ko je bila sprejeta uredba, in ne šele takrat, ko je zavod za zaposlovanje objavil to zadevo na svoji spletni strani? To je vprašanje. Zakaj vas to sprašujem? Tudi danes so me nekateri obvestili iz razvojnih institucij, da imajo to vprašanje, ta dvom, zakaj ne že 3. februarja, pač pa šele takrat, ko je zavod 21. marca to objavil. Sicer pa se vam že vnaprej zahvaljujem tudi za ta odgovor in za urgiranje in ukrepanje v tej smeri. Hvala.
Minister, želite podati dopolnilni odgovor?
Ja, takole bom povedal, karkoli bi zdaj govoril, bi filozofiral, ker nimam vseh informacij. Se bom pozanimal in vam bom to vsekakor posredoval. Zanima pa tudi mene, ker je tako, kot pravite, zadeva nekoliko čudna.
Najlepša hvala.
Tudi vam.
Hvala lepa. Še zadnje poslansko vprašanje, ki ga bo zastavila gospa Alenka Pavlič ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovanu Žerjavu.
Hvala lepa. Pripadla mi je čast, da kot zadnja vprašam resornega ministra gospoda Žerjava o mogoče malo manj ugodni zadevi. Ob robu obiska Janeza Janše v Nemčiji se je premier sestal z Angelo Merkel in predsednikom nemških železnic. Pohvaliti moram napore za krepitev odnosov in morebitnih vlaganj Nemčije v Slovenijo, saj gre za največjo gospodarsko velesilo v Evropi. Moji pomisleki in vprašanja pa se nanašajo predvsem na oživitev logističnega holdinga. Ker iz lastnih izkušenj vem, da investicije v razvoj logistike niso področje vašega premierja, saj je v prvem mandatu dovolil investicijo 130 milijonov evrov od Čehov, ki bo sedaj potopila Intereuropo, me močno skrbi, kaj bo z logističnim holdingom. Zanima me: Kaj pomeni oživitev ideje logističnega holdinga? Ali to pomeni, da nam bodo Nemci pobrali še tisto nekaj, kar imamo, slabo pa pustili? Da vprašam bolj podrobno: Ali bodo Nemci dobili Luko in železnico, Intereuropo pa potopili, ker imajo svojega logista Schenkerja, ki že ima 90 tisoč zaposlenih? Ali nameravajo Nemci prevzeti tudi Intereuropo in vse njene zaposlene? Ker si ne želimo, da se nam zgodi v logističnem holdingu enako, kot se je večini investicij, ki so bile izvedene v mandatu 2004–2008, večina njih je bila tajkunskih in danes nam pred očmi propadajo podjetja kot so: Istrabenz, Pivovarna Laško, Fructal, NLB, Intereuropa. Gospodje, tajkunizacija in rušenje menedžerskega ceha v mandatu 2004–2008 nas je pripeljala v situacijo, ko ljudje dvomijo v vse vodilne direktorje, saj je bil direktor lahko vsak, ki je imel pravilno izkaznico, ne glede na to, ali je sploh vedel, kaj je bilanca in kaj je računovodski konto. Sprašuje vas, kaj pomeni oživitev logističnega holdinga. Kaj to pomeni za naše največje nacionalno strateško podjetje Luko Koper? Ali je v tem paketu tudi kaj za obubožano Intereuropo? Verjetno ne. Upam, da se kot pristojni minister zavedate, da nam pri reševanju države nihče ničesar ne bo dal, razen če bo videl veliko korist. V tem paketu logističnega holdinga je tudi Luka Koper, ki bi se je radi polastili Nemci pod pretvezo, da bodo v zameno reševali naše železnice. Kot nam je iz mandata 2004–2008 poznano, ko je gospod Vizjak prodal Acroni in celotno Slovensko industrijo jekla, so bile takrat tudi obljube, da je cena tako nizka samo zato, ker bodo investitorji v razvoj vložili dodatnih 300 milijonov evrov. Vprašujem vas: Ali gre pri zametkih logističnega holdinga za kakršnokoli poplačilo Angeli Merkel in s tem Nemčiji, ker je na volitvah podprla stranko SDS in s tem vašo vlado?
Minister izvolite, odgovor.
Hvala lepa. Kot prvo. Če se je kdo v preteklem mandatu uprl tajkunom, sem se tajkunom in zgodbam, ki so bile vezane na marsikatero zgodbo, ki ni bila dobra za to državo, uprl jaz kot minister za promet. To vprašanje, ki ste ga meni zastavili, bi bilo bolje, da bi ga zastavili kar predsedniku Vlade. Jaz namreč nimam informacij, o čem in na kakšen način se je pogovarjal predsednik Vlade s kanclerko Merklovo, vezano na morebitni logistični holding. Vem pa nekaj, če bomo v Sloveniji želeli pospešiti izgradnjo drugega tira, bomo morali najti, prvič, drugi model financiranja, in drugič, morali bomo najti strateškega partnerja oziroma nekoga, ki bo skozi novi model, ali bo to javno zasebnopartnerstvo ali kakorkoli, nam pomagal ta drugi tir izgraditi. Jaz namreč ne vidim možnosti, da drugi tir, pa če govorimo o 10 milijardah, če povežemo Koper s Hodošem ali pa tudi kakšno milijardo manj sem ali tja, mislim, da nismo v stanju sfinancirati sami, razen če želimo to povezavo graditi še nadaljnjih 20 ali pa 30 let, česar si najbrž iz časovnega zornega kota ne moremo privoščiti, ampak rabimo to železniško povezavo bistveno bistveno prej. Torej, potrebujemo strateškega partnerja, ki nam bo pomagal to sofinancirati. Zdaj, ali je to model, torej, da se ob tem modelu formira logistični holding, o katerem jaz v tem trenutku nimam nobenih informacij, ponavljam, kaj so se pogovarjali, o kakšni obliki sodelovanja, ničesar ne vem. Vem pa, da tako, kot je, in da tako preprosto ne moremo premakniti zadeve naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje.
To vprašanje se mi zdi izredno pomembno, zato ponavljam, to je izredno pomembno za samo obalo kot tudi za moje bivše podjetje, in sicer ponovno: Kaj ideja o logističnem holdingu pomeni za Luko Koper? Ali bo Slovenija kakorkoli izgubila oblast nad upravljanjem in lastništvom? Tega vam res ne bomo mogli dovoliti, preveč ste nas že izigrali v prvem mandatu premierja Janeza Janše. Razprodaja strateških naložb Luke Koper, Zavarovalnice Triglav, Mercatorja, Petrola, Hita. Pomeni, da bomo ostali v prazni državi brez lastnine in moči. Postali bomo hlapci zahodnim narodom. Si tega res želimo? Mi ne. Da vam nadzorno ponazorim s primerom, da boste lažje razumeli, kaj vas sprašujem. To je tako, kot da smo pred leti imeli stanovanje z luksuzno opremo, danes pa bomo iz stanovanja razprodali še zadnje uporabne kose pohištva, z denarjem pa poplačali dolgove prejšnjega lastnika, s tem mislim na vse prehodne vlade. Povejte mi prosim, kaj bomo počeli v tem stanovanju z golimi stenami in praznimi prostori? Popolnoma nič. Pod nobenim pogojem ne smemo prodati strateških naložb, kar Luka Koper definitivno je. Tujci so dobrodošli, vendar ne na razprodajah ključnih podjetij. Vprašanje se ponovno glasi: Kaj to pomeni za Luko Koper? Ali bomo kakorkoli izgubili vpliv nad upravljanjem in lastništvom? Če je to tema pogovorov, lahko kar takoj prenehate, saj vam prodaje tega dragulja ne bomo dovolili.
Minister, prosim še za dopolnilni odgovor.
S tem očitkom se pa res ne morem strinjati, da sem jaz koga izigral. Kje pa sem jaz sodeloval pri čem? Lepo vas prosim! Če to naslavljate na Vlado, potem ne pavšalizirati, meni zastavljate vprašanje, jaz nisem nikogar izigral pri logističnem holdingu. Ja? Če pa me sprašujete po tem, kar se tiče Luke Koper, kdo pa sploh govori, da bi se ta Luka Koper prodajala? Kje pa je to kdo omenjal? Ali je to kdo kje omenjal? Jaz tega nisem slišal. In tudi jaz sem proti, da se Luka Koper proda, mimogrede, če hočete to slišati, absolutno, zakaj bi jo pa prodajali in čemu? Jaz govorim o tistem, kar je problem. Problem pa je železniška infrastruktura, se strinjava najbrž s tem, da je to problem in da ga je treba rešiti. Zdaj, lahko ga rešujemo 30 let, lahko pa iščemo rešitve, ki bodo dale rešitev za problem v krajšem času. In to je za mene pomembno kot gospodarskega ministra, da najdemo hitro rešitev za izgradnjo drugega tira. Sami, po moji oceni ni šans, da ga zgradimo, ni šans, glede na izkušnje, ki jih imamo pri izgradnji avtocestnega križa, pa se denimo avtocestni križ vendarle tudi financira sam od sebe, v veliki meri. V primeru železnic ta delež samofinanciranja ni tako velik. Torej, potrebujemo nekoga, ki nam bo to pomagal narediti, da bomo to lahko v relativno kratkem času realizirali.
Hvala. Še proceduralni predlog.
Spoštovani gospod minister, odgovora o Intereuropi od vas nisem dobila. Zato se mi zdi ključno, da v skladu z drugim odstavkom 246. člena Poslovnika prosim, da se Državni zbor opredeli oziroma opravi razpravo o reševanju slovenskih logističnih paradnih konjih. Hvala.
Hvala lepa. Tudi o temu predlogu bomo razpravljali in odločali jutri v okviru glasovanj. S tem pa prekinjam tudi to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, v torek, 15. maja 2012, ko bomo odločali v okviru glasovanj o predlaganih sklepih. S tem tudi prekinjam 3. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Nasvidenje.