Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 127 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 148 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenja u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da) Reč ima Enis Imamović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, svoje današnje pitanje počeću tako što ću citirati član 40. Ustava Republike Srbije, koji kaže – stan je nepovrediv. Niko ne može bez odluke suda ući u stan ili druge prostorije protiv volje njihovog držaoca niti u njima vršiti pretres. Šesnaestog januara 2009. godine, kasno uveče, grupa naoružanih razbojnika neovlašćeno je upala u službene prostorije centrale SDA Sandžaka i protiv-pravno ih zaposela. Sedamnaestog januara 2009. godine, ta grupa razbojnika je u nekoliko navrata pokušala ubistvo predsednika SDA Sandžaka, doktora Sulejmana Ugljanina i članova rukovodstva koji su pokušali da uđu u svoje službene prostorije. Ti, do zuba naoružani, razbojnici najpre su sa balkona na glave bacali teške predmete, kada su i pogodili pratioce predsednika, da bi kasnije sa više hitaca iz više komada oružja pucali u pravcu predsednika Ugljanina pokušavajući njegovo ubistvo i ubistvo više drugih lica. Svedok ovog događaja bio je zamenik načelnika novopazarske policije. Želim da napomenem da je dr Ugljanin u to vreme bio aktuelni ministar u Vladi Republike Srbije i pitam šta je ta ili neka druga vlada nakon toga uradila tim povodom? Od tog događaja do danas prošlo je više od pet godina. Još uvek nema odgovora na ovaj teroristički akt usmeren protiv bošnjačkog političkog rukovodstva. Kakvu poruku država šalje Bošnjacima kada od njihovih legitimnih političkih predstavnika pravi glinene golubove na koje može svaki bandit da puca i da prođe nekažnjeno, a često i da bude nagrađen za to? Kada ćemo dobiti odgovor ko su ti ljudi koji su upali u službene prostorije SDA Sandžaka, ko i koliko njih je pucalo u dr Sulejmana Ugljanina i rukovodstvo stranke i, najvažnije, po čijem nalogu su oni to učinili? Pitam šta treba da se desi? Jel čovek treba da bude ubijen pa da bi državni organi posle objedinili istragu po ova oba slučaja? Upozoravam na činjenicu da je ovo po ko zna koji pokušaj da dođemo do odgovora na ovo pitanje, najpre pokušaj dr Sulejmana Ugljanina u Vladi, na sednicama Vlade da dođe do ovog odgovora, a potom i pokušaj narodnih poslanika da poslaničkim pitanjima, eventualno, pokušamo da dođemo do ovog odgovora, ali do danas to je bilo neuspešno. Odgovora i dalje nema. Optuženih i osuđenih i dalje nema, a znamo da su neki od njih čak i nagrađeni za to. Ovo je vrlo opasna i štetna poruka, naročito u vreme kada je oblast vladavine prava u Srbiji označena onom jarkom crvenom bojom od strane EU. Dakle, ja želim ipak da se vratim i na ovaj Ustav i na član koji sam citirao na početku. Ovde ne samo da se radi o kršenju prava nepovredivosti stana i drugih prostorija, ovde je vršena premetačina. Prostorije centrale SDA Sandžaka su potpuno demolirane i naposletku pokušano je ubistvo tada aktuelnog ministra u Vladi, dr Sulejmana Ugljanina, predsednika jedne parlamentarne manjinske stranke, a država pet godina ćuti. Ja se pitam da li bi to isto tako bilo i da je bio neki drugi ministar u pitanju? Zato pitam ministra pravde i ministra policije – ko su ti ljudi koji su nasilno 16. i 17. januara 2009. godine upali u službene prostorije SDA Sandžaka, ko je sve pucao na dr Sulejmana Ugljanina i rukovodstvo stranke i ko je nalogodavac tim ljudima? Mislim da je krajnje vreme da se na ova pitanja odgovori. Već pet godina nemamo ni jedan jedini deo odgovora na ova pitanja. Hvala.
Reč ima mr Zlata Đerić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, poštovani građani Srbije, imam nekoliko pitanja za današnju sednicu. Pre svega pitanje gospodinu ministru Srđanu Verbiću u ime prosvetnih radnika Srbije. Naime, gospodin Verbić je najavio vrlo ozbiljno i vrlo pohvalno da će jedan od njegovih koraka koje preduzima u reformi obrazovanja svakako biti povlačenje udžbenika sa materijalnim greškama iz opticaja. Pošto svi koji rade u nastavi, koji se svakodnevno služe upravo tim udžbenicima znaju koliki je to problem u živoj nastavi i obrazovanju, nestrpljivo čekaju da vide koji su koraci do sada preduzeti. Obzirom da od današnjeg dana do početka školske godine imamo samo dva meseca, zanima nas šta je ministarstvo do sada preduzelo, na koji način planira da sprovede takav ozbiljan iskorak i da li se zaista od 1. septembra mogu očekivati ispravni udžbenici u nastavi. Drugo pitanje, odnosno molbu upućujem gospođi Jovanki Tabaković, guverneru NBS. Ovo je molba građana Republike Srbije, s obzirom da su na sajtu NBS osvanule izmene i dopune Zakona o korisnicima finansijskih usluga, koje se planiraju u nekom doglednom vremenu. Interesuje nas samo da li postoji mogućnost da se i član 34. izmeni? Gospođa Tabaković, koja je zaista osvedočeni borac za interese građana Srbije, razumeće o čemu govorim.Dakle, i član 34. da se izmeni tako da građani mogu lakše, bolje i po sebe korisnije da reše svoje probleme sa kreditima koje su svojevremeno uzeli. Znamo svi kolika je zaduženost građana Srbije i koliko je teško servisirati kredite u ovako teškom ekonomskom trenutku. Treće pitanje upućujem i Ministarstvu finansija i Ministarstvu za rad i socijalna pitanja. Ovo je samo dobronamerna sugestija i odgovor da li je moguće izmeniti Zakon o finansijskoj podršci porodica sa decom u članu 13. Naime, mi ćemo uputiti jedan predlog kao poslanička grupa NS, jedan predlog izmene toga zakona, ali očekujemo da oba ova ministarstva vrlo brzo odreaguju i da pokažu spremnost da samo operativnije reše problem u zakonu koji se tiče pomoći porodicama sa decom. Naime, predlažemo da se član 13. izmeni tako da glasi: „Obračun i isplatu naknade zarade korisnicima prava iz člana 10. stav 1. ovog zakona vrši uprava jedinice lokalne samouprave i sredstava obezbeđenih u budžetu Republike. Poslodavac je dužan da upravi jedinice lokalne samouprave dostavi dokaz o visini osnovne zarade zaposlenog za 12 meseci koji prethode mesecu od počinjanja odsustva u roku od osam dana od dana otpočinjanja porodiljskog odsustva. Upravo jedinica lokalne samouprave vrši prenos sredstava jednom mesečno zaposlenom iz stava 1. ovog člana iz sredstava obezbeđenih u budžetu Republike na osnovu rešenja o priznanju prava na naknadu zarade koja se izdaje u roku od 15 dana od dana dostavljenih dokaza stava 2. ovog člana od strane poslodavca. Ministar nadležan za finansije i ministar nadležan za socijalna pitanja sporazumno propisuju način i postupak prenosa sredstava za isplatu naknade zarade zaposlenima za vreme porodiljskog odsustva, odsustva sa rada radi nege deteta i odsustva sa rada radi posebne nege deteta. Dakle, ništa se u troškovima u budžetu ne bi menjalo, ali bi se administrativni put bitno skratio i operacionalizovala bi se cela ova procedura tako da bi pored porodice sa decom lakše i brže, sa manje administrativnih zapreka, dolazile do ostvarenja svojih prava. Hvala vam lepo.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić. Izvolite.
Uvažena predsednice, imao bih pitanje za ministarsku saobraćaja, takođe i za ministra finansija, a tiče se putne infrastrukture u Vojvodini. Po Zakonu o javnoj svojini, putevi drugog i trećeg reda preneti na AP Vojvodinu, samo je prenebregnuta jedna činjenica, da finansiranje za ovakve izdatke nije predviđeno sadašnjom zakonskom regulativom. Dolazim iz lokalne samouprave Sremska Mitrovica. Prošle godine sam postavio pitanje vezano za regionalni put R-103, koji prolazi kroz mesto Laćarak, da li će ikada ući u program Vlade, odnosno „Puteva Srbije“, da se taj putni pravac završi? Nakon ovih poplava situacija na ovom putnom pravcu je još kritičnija, ali sada smo došli do situacije da i Republika nije nadležna za puteve na teritoriji AP Vojvodine, iako se većina budžeta „Puteva Srbije“ puni upravo sa putnih pravaca koji prolaze kroz AP Vojvodinu. Takođe bih uputio pitanje i ministru finansija, a tiče se Zakona o finansiranju AP Vojvodine, koji je više puta najavljivan, jer mislim da gro nadležnosti nije moguće sprovoditi ukoliko se ne donese zakon o finansiranju AP Vojvodine. Infrastruktura na teritoriji pokrajine je u katastrofalnom stanju. Imali smo velika obećanja vezana i za tunel kroz Frušku Goru i banatsku magistralu itd, ali mislim da je to daleko od realizacije s obzirom da apsolutno ni na vidiku nisu sredstva kojima bi se takva stvar mogla izgraditi. Zajedničko svim vladama u Republici Srbiji je da, prvo, imaju isti odnos prema Vojvodini, a drugo je da žele da izgrade što grandiozniji i što veći projekat, ali samo isključivo u Beogradu. Imali smo „Most preko Ade“. Sada ćemo imati i „Beograd na vodi“. To su sve divni projekti koji koštaju stotine miliona dolara i milijarde. Oni koji su na vlasti u Beogradu moraju shvatiti da postoje ljudi koji žive i van Beograda i koji moraju negde i da putuju, a ne kada negde krenu im otpadaju točkovi, da im plombe iz zuba ispadaju od razno-raznih udarnih rupa. Stvarno je sramota u kakvoj se situaciji nalazi putna mreža na teritoriji AP Vojvodine, a i ostatka Srbije. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik dr Ljiljana Kosorić. Izvolite.
Pitanje upućujem Sektoru za unutrašnje poslove MUP, Sektoru za vanredne situacije, a pitanje je – u čijoj je nadležnosti nabavka protivgradnih raketa i ko snosi odgovornost zbog neadekvatne pripreme za sezonu odbrane od grada. Naime, sezona odbrane od grada počinje 15. aprila i traje do 15. oktobra, a još u martu mesecu je ukazano na postojanje dva ključna problema – problem angažovanja strelaca i problem nabavke protivgradnih raketa. Republički hidrometeorološki zavod je još u martu mesecu kao jednu od karika istakao da sistem odbrane od grada je takav da radarima ne može da promakne ni jedan sumnjiv oblak ili pojava, ali definitivno nedostatak raketa može da veže ruke.Po proceni, za sezonu zaštite od grada je dovoljno oko 25 hiljada projektila, to je u novčanoj vrednosti oko sedam miliona evra, a na početku sezone se raspolagalo samo sa jednom trećinom projektila, negde oko osam hiljada. Sama ta cifra koja bi zadovoljila potrebe za čitavu Srbiju od sedam miliona evra otprilike je šteta koja je u toku prošle godine naneta samo jednoj opštini. Krajem decembra meseca 2013. godine na stalnoj konferenciji gradova i opština data je preporuka lokalnim samoupravama da izdvoje više sredstava u budžetu za nabavku protivgradnih raketa. Sada postoje nedoumice, a ujedno i pitanja na svim nivoima – da li je nadležnost Sektora za vanredne situacije MUP Republike Srbije da obezbede potrebne rakete ili je isključiva nadležnost lokalne samouprave. Ako je nadležnost lokalne samouprave, kamen spoticanja je zakonska procedura o javnim nabavkama pre svega što su neke opštine na početku ili u toku sezone kupile malu količinu raketa, a onda se postavlja problem kako opština može da ima dva puta istu nabavku. Ako bi se i čekalo na redovnu zakonsku proceduru, trebalo bi da prođe jedan do dva meseca. Treća nedoumica, lokalne samouprave nemaju dovoljno novca za protivgradnu zaštitu, pa u budžetima predviđaju, na osnovu preporuka, minimalne iznose, simbolične ili, kao što je slučaj sa mojom opštinom Kosjerić, budžet za 2014. godinu je usvojen tek u junu mesecu i nabavka raketa kada bi krenula odmah, trebalo bi makar da se ispoštuje i da stigne do avgusta meseca, a štete od poplava, klizišta i gradonosnih oblaka su neprocenjive. Zato postavljam pitanje – u čijoj je nadležnosti nabavka protivgradnih raketa i ko snosi odgovornost zbog neadekvatne pripreme za sezonu odbrane od grada? Hvala.
Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, hteo bih da postavim pitanje u ime poslaničke grupe Boris Tadić – NDS – ZZS – ZS, a tiče se izmena i dopuna Zakona o radu. Možda bi mi odgovor na ovo pitanje mogao dati i ovde prisutni ministar – kada će zakon o izmenama i dopunama Zakona o radu stići u skupštinsku proceduru? Danas čujemo najave da će se tek razgovarati sa sindikatima 12. jula, za Petrovdan. Da li će ovaj zakon, pitam nadležnog ministra i predsednika Vlade, stići u Skupštinu tada kada radnici, ono što ih je ostalo sa poslom, budu na odmoru? Ne bih rekao da budu na moru zato što je malo njih koji će moći da sebi priušte more. Kako stvari idu, zakon će biti tamo negde krajem jula, početkom avgusta. Međutim, u najavama koje smo do sada dobijali i od predsednika Vlade, bilo je govora da će to biti ranije. Tako je predsednik Vlade, gospodin Vučić 20. juna izjavio da će zakon u skupštinskoj proceduri biti u roku od sedam dana, dakle, još u junu. Ni ovog puta obećanje premijera nije ostvareno. Taj 27. jun je prošao. Premijer Vučić je tom prilikom rekao da će narednih mesec dana… Podsećam samo vladajuću većinu na obećanje koje je dao njihov premijer. Tom prilikom je obećao da će u narednih mesec dana, tada kada je to obećao, biti završeni Zakon o privatizaciji, Zakon o stečaju, kao i Zakon o planiranju i izgradnji. Dakle, ni Zakona o radu, a ni ovih zakona još uvek nema u skupštinskoj proceduri. Podsetiću vas šta je nadležni ministar u Vladi, socijalista po opredeljenju, predsednik Pokreta socijalista, a to je važno, jer se radi o Zakonu o radu, on je rekao 30. maja da će novi zakon biti do kraja juna pred poslanicima. Dakle, i on je obmanuo ne samo poslanike, nego i građane Srbije, ali i radnike. Tom prilikom je rekao da nije tačno da je ovaj zakon koji se priprema antiradnički i da će on podjednako štititi interese poslodavaca, ali i radnika. Nismo imali prilike da vidimo kako taj zakon izgleda, pa ne možemo da se uverimo u ta obećanja ministra Vulina. Inače, ministar Vulin je pre tri dana izjavio, posle svega ovoga, da bi on najviše voleo da on piše ovaj zakon ispočetka. Kaže – uzeo bih prazan papir i pisao zakon o radu. U međuvremenu se setio da ne bi menjao zakon, nego da bi pisao novi zakon. Šta kažu predstavnici najveće stranke u vlasti? Gospodin Zoran Babić, šef poslaničkog kluba SNS, rekao je pre neki dan da nema potrebe da o Zakonu o radu postoji javna rasprava, jer već dve godine se o tom zakonu priča. Priča se o nečemu, ali niko taj zakon nije video. Zbog toga pitam – da li će uopšte biti javne rasprave? Da li će radnici moći da vide taj zakon? Govorim o radnicima, a ne o njihovim liderima, zato što nam je to gospodin Vučić obećao u svom ekspozeu. On je rekao u svom ekspozeu, citiraću: „Omogućićemo privredi, civilnom društvu i drugim zainteresovanim stranama da učestvuju u svim fazama pravnih akata od koncepta zakona do predloga, uključujući i pripremu podzakonskih akata.“ Ovde je posebno apostrofirao Zakon o radu. Dakle, ovo obećanje iz ekspozea nije ispunjeno. Moguće je da će biti ispunjeno, ali će ono biti u suprotnosti sa ovim što kaže gospodin Babić. Pitam da li će biti javne rasprave o Zakonu o radu? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Hvala. Poštovane kolege narodni poslanici, 10. juna ove godine postavio sam poslaničko pitanje ministru energetike, menadžmentu EPS, kao i Ministarstvu privrede. To pitanje se vezivalo za status preduzeća „24. septembar“ u restrukturiranju, društva sa ograničenim odgovornostima iz Užica. U međuvremenu, obzirom da nije stigao odgovor na postavljeno pitanje, problemi tog istog preduzeća, kako statusno, funkcionalno, organizaciono, a naročito finansijski su se multiplicirali. Radi se o tome da nakon desetogodišnjeg postupka restrukturiranja, neuspešne prodaje ovog preduzeća, zaposleni, kojih ima negde više od 125, još uvek nisu primili zarade. Preduzeće nema poslova, niti je moguće obezbediti poslove od kojih bi se ostvario prihod za isplatu zarada zaposlenih. Ono što je posebno opterećujuće za ovo preduzeće jeste činjenica da nakon donošenja odluke Vlade Republike Srbije, koja je više nego vredna poštovanja, da se preduzeća kao što je „24. septembar“ mogu angažovati na područjima koja su bila ugrožena poplavama, može angažovati i bez obzira na postojanje odredaba Zakona o javnim nabavkama. Još uvek to preduzeće nije dobilo nijedan jedini posao. Zahtevi zaposlenih kod tog preduzeća, koji se i danas nisu promenili, su isti. Prvo i osnovno da se postupak integracije „24. septembra“ u sistem EPS-a što brže ostvari ili bar, s obzirom da još uvek nije ni započeo, zaposleni u ovom preduzeću obezbede na drugi način, a taj način podrazumeva radno angažovanje u sistemu EPS. Zašto? Zbog toga što već u poslovnoj jedinici, koja je inače ispostava preduzeća EPS DOO iz Kraljeva rade pojedinci i po ugovoru o privremenim i povremenim poslovima. Njih je preko 80. Apsurd je da toliki broj ljudi radi po privremenim i povremenim poslovima, a da 125 trenutno neangažovanih radnika preduzeća „24. septembar“ nemaju mogućnost da ostvare svoj radno-pravni status i radno angažovanje. Drugi zahtev je ono što je već istaknuto, a to je da se obezbede poslovi ovom preduzeću, kako bi se stekli prihodi, kako bi se omogućilo da se registrovana delatnost obavlja na servisiranju elektroenergetskih postrojenja. Obzirom da odgovor nije stigao, isto pitanje se mora ponovo postaviti i na isto pitanje zaposleni traže hitno rešenje. Drugo pitanje postavljam ministru prosvete, gospodinu Verbiću, i to pitanje se vezuje za osnivanje univerziteta, ranije smo govorili integrisanog univerziteta u Užicu, imajući u vidu da taj postupak univerziteta u Užicu traje već nekoliko godina. Naročito podsećam da je i prethodna lokalna vlast u Užicu snažno podržala taj koncept, a sada ga još snažnije podržava aktuelna lokalna vlast u gradu Užicu. Ono što je naročito važno istaći, procedura osnivanja integrisanog univerziteta je već davno poodmakla. Konačno, i Nacionalni savet za visoko obrazovanje je prihvatio da se studija opravdanosti ili izvodljivosti osnivanja integrisanog univerziteta prihvati i da se odluka koju Vlada treba da donese stavi na dnevni red Vlade Republike Srbije. Zaista očekujem u ime svih građana, ne samo grada Užica, građana zlatiborskog okruga, građana cele zapadne Srbije, kojima je ova visokoobrazovna ustanova i te kako potrebna radi revitalizacije, ako ničeg drugog, onda kvalitetnog života na teritoriji ovog dela Srbije. Onda je to nešto što podrazumeva imperativ, nešto što zaista zavređuje posebnu pažnju, jer vraćanje visokoobrazovne ustanove državnog ranga u Užice podrazumeva vraćanje onoga što je Užice nekada imalo, pa izgubilo, a to su tri fakulteta u sklopu Beogradskog univerziteta. Sada je prilika da se univerzitet konačno osnuje i da se visoko školstvo afirmiše na toj teritoriji. Zahvaljujem.
Nevenka Milošević ima reč.
Uvažena predsednice Narodne skupštine RS, uvaženi ministre finansija, poštovane kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, imam izuzetnu odgovornost, ali i obavezu, da upravo sve vas informišem i na kraju postavim pitanja predstavnicima Vlade, resornim ministarstvima u vezi aktuelne situacije u proizvodnji malina i otkupu malina. Predstavnik sam Opštine Ivanjica, opštine koja je najveća regija u proizvodnji malina. Problem o kome pričam je vezan i za susedne opštine, kao što su opština Arilje, Bajina bašta, Požega, Lučani. Pre nego što postavim pitanje, napraviću jedan kraći uvod. Ove godine naši poljoprivredni proizvođači, malinari, obradili su svoje malinjake, pa rekla bih – kao nikada do sada, puno uložili. Moram da kažem da posle kraha privrede u Ivanjici, ali ne samo u Ivanjici, nego i širom Srbije, trenutno 80-90% ljudi, stanovnika naše opštine živi od malina. U malinjacima su danas intelektualci, pravnici, ekonomisti, doktori i mnogi drugi. To je jedna velika fabrika pod vedrim nebom, a to nebo nije imalo milosti. Priroda nije imala milosti, prošle godine suša, a ove godine sneg kad mu vreme nije, oluja, grad, poplave. Mislili su malinari da je tu kraj problemima. Međutim, sada kada su oni uveliko u berbi malina, kada moraju da naplate svoj rad, nastupa najveći problem. To nije priroda. To je ljudski faktor. Događa se da imamo na delu da uticaj na cene malina u našoj opštini i susednim opštinama imaju monopol i lobi hladnjačara. Svi znamo da po Ustavu Republika Srbija ima jedinstveno tržište, gde treba da postoje jedinstvena pravila. Ne smemo biti zaboravljeni. Danas u Ivanjici, Arilju otkupna cena malina je 150 dinara, a ista firma, isti otkupljivač u drugim mestima otkupljuje istu malinu, ni malo kvalitetniju i bolju, za 230, 250 dinara. Ogromno je nezadovoljstvo malinara. Oni su ogorčeni, jer ne mogu sami rešiti ovaj problem. Stoga traže pomoć od države, od ministarstva, a pre svega najveću nadu i poverenje imaju u premijera Vlade, jer znaju da je on taj koji se odlučno usudio da se bori protiv kriminala, korupcije i monopola svake vrste. Stoga ću postaviti poslaničko pitanje predstavnicima Vlade, resornim ministarstvima, Ministarstvu poljoprivrede, trgovine, ali mislim da tu ima i posla i za Ministarstvo pravde. Naše pitanje i molba glasi – da li možete sada, jer pitanje je veoma hitno i aktuelno, da nam pomognete da cena maline u ovim opštinama bude jedinstvena kao i u drugim mestima Srbije? Lokalne samouprave iz ovih mesta su spremne i otvorene na saradnju. Tražimo jedan sastanak, ako je moguće što pre, da bismo razgovarali o ovom problemu i na kraju ga rešili. To je prvo pitanje koje smatram da hitno treba rešiti, ali pošto mi se vreme bliži kraju, ostala pitanja ću trenutno odložiti. Osvrnula bih se i rekla bih da podržavamo hrabrost Republike Srbije da zakon o radu koji nam sledi i o kome se najviše govori…
Zahvaljujem, koleginice. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Gospođo predsednice, uvaženi ministre, poštovane kolege, imam nekoliko pitanja. Prvo pitanje postavljam ministru unutrašnjih poslova, ministru pravde i ministarki za lokalnu samoupravu, a odnosi se na dešavanja u Opštini Dimitrovgrad. Dobili smo dopis predsednika Opštine Dimitrovgrad u kojoj čovek, koliko vidim, apeluje na sve poslaničke grupe u Skupštini Srbije da postave pitanje kako i na koji način zaustaviti loša dešavanja, vrlo loša dešavanja koja se dešavaju u Dimitrovgradu. Naime, na osnovu ovog dopisa i razgovora sa predsednikom Opštine gospodinom Ivanovim, shvatio sam da određeni ljudi iz SNS idu i pokušavaju noću da otmu odbornike u Dimitrovgradu kako bi promenili skupšitnsku većinu. Zanima me šta će MUP i ostali da preduzmu oko ovakvih neželjenih dešavanja, s obzirom na to, sudeći po onome što kaže predsednik Opštine, da ljudi žive u strahu u toj opštini i traže da se razotkriju dešavanja, a naročito u noći 10. juna ove godine u kojojsu navodno involvirane i naše kolege iz Skupštine Srbije, a to su kolega Vladica Dimitrov iz SNS i kolega Dragan Todorović iz Pokreta socijalista. Smatram da bi bilo dobro da Vlada odgovori da li je ovo tačno i ako jeste, šta će preduzeti dase ovakve stvari dešavaju, jer je Dimitrovgrad granična opština u kojoj većinu čini bugarska nacionalna manjina. Voleo bih da se ovakve stvari ne potvrde na bilo koji način. Drugo pitanje se odnosi takođe na ministra unutrašnjih poslova, kao i na ministra privrede, a vezano je za dešavanja kojima smo bili svedoci juče u Žitištu kada su u pogon „Agroživa“ uvedeni na silu, uz pomoć velikog broja policajaca ili žandarmerije, nisam siguran, stečajni upravnik i još neki ljudi, iako su imali dogovor sa radnicima koji su štrajkovali da se to ne radi. Moje pitanje – ko je naredio da tamo dođe ogroman broj policajaca u punoj opremi, da se sukobe sa radnicima u Žitištu? Zašto je to bilo potrebno? Zašto je bilo neophodno upotrebljavati silu da bi se ušlo u jednu fabriku u kojoj radnici već mesecima ne dobijaju svoje plate, pa smo mi mogli, građani koji su mogli da vide taj snimak, pošto nije bio u režimskim medijima, da čujemo strašne poruke od samih gladnih radnika, tipa – za vas smo glasali, a ovo nam radite. Mislim da to nije korektno i da takve stvari nikako ne treba raditi. Zanimam me zašto je to uopšte urađeno? Poslednje pitanje je upućeno ministru energetike. Drugi put pitam – kada će se ispuniti obećanje ministarke Mihajlović dato u predizbornoj kampanji da seradnici „Kostolac usluga“ vrate pod okrilje EPS-a? Nekoliko je puta ponovljeno, ali nikada ispunjeno. Na dugom spisku vaših neispunjenih obećanja to je samo jedna stavka, doduše vrlo značajna za građane Kostolca. Na kraju, pitanje za ministra privrede i predsednika Vlade – kada će drugi gradovi u Srbiji, osim bilborda na kojima piše „Slavimo Beograd“ i maketu koja je napravljena, moći da dobiju svoje makete, pa da građani mogu organizovano da ih obilaze, a ne da ovako u Nišu, Leskovcu, Novom Sadu, Vranju i na drugim mestima piše „Slavimo Beograd na vodi“, a oni ljudi nemaju nikakav infrastrukturni kapitalni objekat koji ste u stanju da napravite. Napravite im barem maketu da mogu da je gledaju. Hvala.
Hvala. Dobićete odgovor u pismenom obliku u roku od 15 dana. Ubeđena sam. Kako nema više od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa prijavljenih za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni sednici da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Vladimir Pavićević, Meho Omerović, Riza Halimi, Šaip Kamberi, Olena Papuga, dr Dijana Vukomanović i Stefana Miladinović. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz dnevnog reda, koji je određen u zahtevu 206 narodnih poslanika za održavanje vanrednog zasedanja. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača Lazara Krstića, ministra finansija, pozvala da sednici prisustvuju Nikola Ćorsović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Marjan Blešić, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija, Branko Drčelić, direktor Uprave za javni dug, Irina Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija, mr Dejan Dabetić, viši savetnik u Ministarstvu finansija i Draganu Dejanović, savetnika Uprave za javni dug. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv 5. Vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini, koje je sazvano na zahtev 206 narodnih poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije, članom 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje 5. Vanrednog zasedanja u 2014. godini, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za 5. Vanredno zasedanje Narodne skupštine u 2014. godini, određen je sledeći D n e v n ir e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji; 2. Predlog zakona o potvrđivanju ugovora o izmenama i dopunama Finansijskog ugovora unapređenja objekata pravosudnih organa između Republike Srbije i Evropske investicione banke; 3. Predlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Jermenije, o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu; 4. Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata, o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih specijalnih pasoša; 5. Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Italije, o saradnji u oblasti odbrane; 6. Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Poljske, o saradnji u oblasti odbrane; 7. Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije, o vojnoj saradnji; 8. Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije, o saradnji u oblasti odbrane; 9. Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Azerbejdžan, o saradnji u oblasti odbrane; 10. Predlog zakona o potvrđivanju memoranduma o razumevanju između Vlade Republike Srbije i Ujedinjenih nacija, koji obezbeđuje resurse prelaznim snagama Ujedinjenih nacija u Libanu; 11. Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu i izvršenje krivičnih sankcija, koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu Narodne skupštine; 12. Predlog odluke o prestanku funkcije javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Leskovcu; 13. Predlog odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama; 14. Predlog odluke o dopuni Odluke o imenovanju šefova stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Narodni poslanik Aleksandar Jugović, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2. i čl. 170, 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi - zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora o izmenama i dopunama Finansijskog ugovora unapređenja objekata pravosudnih organa između Republike Srbije i Evropske investicione banke i Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Jermenije, o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu; - zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata, o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih specijalnih pasoša, Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Italije, o saradnji u oblasti odbrane, Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Poljske, o saradnji u oblasti odbrane, Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije, o vojnoj saradnji, Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije, o saradnji u oblasti odbrane, Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Azerbejdžan, o saradnji u oblasti odbrane i Predlogu zakona o potvrđivanju memoranduma o razumevanju između Vlade Republike Srbije i Ujedinjenih nacija, koji obezbeđuje resurse prelaznim snagama Ujedinjenih nacija u Libanu; - zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o izboru članova Komisije za kontrolu i izvršenje krivičnih sankcija, koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu Narodne skupštine, Predlogu odluke o prestanku funkcije javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Leskovcu, koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, Predlogu odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podneo predsednik Narodne skupštine i Predlogu odluke o dopuni Odluke o imenovanju šefova stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podneo predsednik Skupštine. Da li narodni poslanik Aleksandar Jugović želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 139, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo 46, od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda, pod tačkama 1, 2. i 3. a pre otvaranja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika po članu 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora o izmenama i dopunama Finansijskog ugovora unapređenja objekata pravosudnih organa između Republike Srbije i Evropske investicione banke i Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Jermenije, o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu. Da li predstavnik predlagača Lazar Krstić, ministar finansija želi reč? (Da) Reč ima ministar Krstić.
Hvala puno. Imali smo prilike da raspravljamo o nekoliko različitih zakona iz oblasti finansija u poslednjih desetak meseci. Rekao bih da većina stvari sa kojima Ministarstvo finansija dolazi u parlament u ovakvoj situaciji nisu politički popularne stvari i nisu pozitivne stvari. Uglavnom govore o sveukupnoj situaciji u finansijama koja je izazvana, nepostojanjem adekvatnih struktura i uglavnom neadekvatnom primenom pre, nego nepostojanjem odgovarajućih propisa. Izmene i dopune Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji su različit primer. To je jedan sistemski zakon koji definiše poreski postupak i poresku administraciju. Kao takav njegove izmene su prvi korak u jednoj sveobuhvatnijoj reformi poreskog sistema uopšte, odnosno u borbi protiv sive ekonomije kao takve. Mislim da je po svojoj prirodi zakon koji bi svi koji misle dobro javnim finansijama trebalo da podrže. Dakle, govoriću sada detaljno o tome koje su izmene ovog zakona. Međutim, da se ne zavaravamo time što to nije novi zakon, ovo jesu najobuhvatnije izmene ovog zakona verujem u poslednjih desetak godina. Dakle, izmenama koje unosimo u ovaj zakon se stvaraju pretpostavke za, sa jedne strane, otpočinjanja neselektivne i dosledne borbe protiv sive ekonomije, utaje poreza i onog što je fundamentalni problem, a to je niska stopa naplate, a sa druge strane, stvaramo osnov, odnosno institucionalno pravni okvir za funkcionisanje Poreske uprave koji će omogućiti da na adekvatan način odgovorimo svim organizacionim izazovima, koji su nastali u poslednjih desetak godina od kada je ona uspostavljena u ovom obliku. Među izmenama koje imamo, konkretno imamo dve značajne promene u pogledu sankcionisanja i nepoštovanja poreskih propisa i to u pogledu utvrđivanja kazni i u pogledu naplate poreskih potraživanja i jednu bitnu promenu u cilju povećanja efikasnosti kontrole poreske uprave kao takve. Sve vreme pričamo o tome da imamo veliku sivu ekonomiju, da se ne bavimo njome i ne borimo protiv nje onoliko energično koliko smo mogli. Delimično ako dijagnostifikujemo koji su razlozi za to – sa jedne strane, imamo to što smo sami sebi velikim delom vezali noge i ruke propisima koji nam to nisu dozvoljavali, ovo su upravo izmene koje se odnose na to, a sa druge strane, imamo organizacionu strukturu Poreske uprave koja opet delimično, da li namerno ili iz neznanja, dovedena je u to stanje i delimično je posledica nekih propisa, koje takođe menjamo u okviru ovog zakona. Kao druga velika izmena koju donosi ovaj zakon jeste mnogo sitnih stvari o kojima vrlo često imamo otprilike da slušamo i na televiziji i čitamo u novinama oko toga da je Poreska uprava vrlo rigidna, da je proces vrlo rigidan i da nema nikakve fleksibilnosti i naravno, fleksibilnost treba ograničavati kada se radi o javnim prihodima, ali da ima puno nejasnoća, da na više mesta se pominje u zakonskoj regulativi koje su kazne, kako se određuju i kako funkcionišu. Dakle, mi ovde imamo veliki broj promena procesno-tehničkog karaktera, upravo sa ciljem da se otklone nejasnoće, nedoumice i ono što smo kroz izradu ovih izmena, a to je bio jedan sveobuhvatan inkluzivan proces, uočili kao nedostatke u postojećem sistemu administriranja poreza. Vezano za to i način na koji možemo da merimo učinkovitost ovog zakona u nekom budućem periodu, pored naravno sive ekonomije, što ne zavisi samo od zakona, već prevashodno od implementacije, jeste činjenica da smo mi na 161. mestu od 189 zemalja po troškovima administriranja poreza. Dakle, u smislu vremena i novca koji je za to potreban od strane poreskih obveznika, koja se na to troše. Dakle 161. od 189 zemalja. Ove izmene, upravo na ovim rang listama konkurentnosti će učiniti da svoj položaj poboljšamo. Što se tiče promena u domenu sankcionisanja nepoštovanja poreskih propisa i unapređenja efikasnosti i kontrole Poreske uprave, što je jedna velika oblast izmena koje unosimo. Kao prvu stvar imamo redefinisanje kaznene politike. Dakle, posle mnogo analiza, nismo mi radili sve te analize, neke od njih su rađene i u nevladinom sektoru i mnogo pre nego što sam došao na čelo Ministarstva finansija, identifikovani su problemi. Prvi je preklapanje propisa u ovom domenu. Na više mesta imamo odredbe, odnosno norme koje definišu različite nivoe kazni, što dovodi u nedoumicu različite poreske inspektore i druge poreske službenike kada visinu tih kazni određuju, što onda dovodi do žalbenih postupaka, različitih odluka na drugostepenom nivou i uopšte nekonzistentne primene propisa. Drugi su relativno niske kazne. Dakle, ponekad se više isplatilo da kršite propis, čak i da budete uhvaćeni nego da poštujete propise. Često se dešavalo da kada dođe do suda postupak, on rezultira opomenom, a ne izricanjem kazne, a naročito ne izricanjem kazne koja bi u budućnosti učinila da se slični prestupi ne ponavljaju. Treća stvar jeste to što u velikom broju kazne su izricanje na neadekvatan način u poreskoj politici, odnosno kaznenoj poreskoj politici. Najviše smisla ima da kazne izričete u smislu procenta nenaplaćenih poreskih potraživanja, odnosno neplaćenog poreza koji ste zbog prekršaja imali za najteže prekršaje. Kod nas to često nije bio slučaj. Oni koji su najviše profitirali od toga što su izbegavali da plaćaju porez, često su plaćali nominalne kazne koje u proporciji sa onim sa čime su se okoristili bilo mizerno i samo ih je okuražilo da nastave da se na takav način ponašaju. Ovim izmenama videćete da smo otklonili preklapanje propisa. Čitava kaznena politika je definisana sada isključivo Zakonom o poreskom postupku i poreskoj administraciji. One su samo tu objedinjeno definisane. Uklanja se nedoumica i mogućnost za nekonzistentno primenjivanje propisa. Promenili smo takođe način iskazivanja kazni gde god je to moguće. U skladu sa ovim što sam rekao definišu se relativno u odnosu na štetu koja je načinjena prekršajem. Konačno, povećali smo kazne jer smatramo da je to neophodno i jedino odgovorno u situaciji kada, uzev u obzir situaciju u javnim finansijama i visinu troškova koje imamo u odnosu na visinu prihoda koje ostvarujemo i nužnost da na strani rashoda preduzimamo svakako nepopularne stvari, mi smatramo za veliku obavezu da možda čak i iz prva pokušamo da na prihodnoj strani ostvarimo bolje rezultate primenom zakona koji bi svi morali da poštuju. Ako je prva stvar redefinisanje kaznene politike u ovom domenu, druga je uspostavljanje pravila koja obeshrabruju obezbeđivanje poslovne likvidnosti neplaćanjem poreza. Vrlo često se dešavalo da se privredni subjekti koji imaju problema sa likvidnošću odluče da ne plaćaju porez i taj novac koriste da održe poslovanje. To praktično znači da mi kao država, odnosno svi poreski obveznici kreditiramo one kojima posao ne ide dobro. Tu smo takođe preduzeli, odnosno doneli neka nova rešenja, da svima bude jasno i da ne postoji ni na koji način ekonomski podsticaj za privredne subjekte da idu na kreditiranje od strane države. Prva od tri stvari koje smo tu menjali jeste da kamata za neblagovremeno plaćanje poreza će biti 10 procentnih poena veća od referentne kamatne stope. To trenutno iznosi i 18,5%, te nikome ne bi trebalo da bude ekonomski isplatljivo da se finansira time što ne plaća porez. Drugo je izmena redosleda izmirenja poreskog duga, tako da ono što ima smisla i što nisam video dok nisam ušao u detaljnu analizu ovog zakona jeste da se osnovni dug namiruje poslednji, a da se prvo plaća kamata. Sve ostalo su neka ad hok rešenja i neke olakšice koje u sistemskom zakonu ne bi smele da imaju prostora. Treća stvar je promena odredbi koje uređuju pravila pod kojima se može odložiti plaćanje poreskog duga ili odobriti njegovo plaćanje u ratama. Dakle, tu smo prosto precizirali neke podatke koji bi omogućili da u ovoj situaciji kada imamo problema sa nelikvidnošću u privredi i kada reprogram poreskih dugova jeste jedan od legitimnih mehanizama da se ta nelikvidnost ponekad u slučaju gde postoji zdrav operativni biznis prevaziđe. Prosto smo želeli da budemo vrlo precizni oko toga koji je neki raspon diskrecionih odluka koje poreska uprava može da ima. Treća podoblast u ovom domenu je stvaranje okvira za povećanje efikasnosti kontrole od strane poreske uprave. Ukoliko gledate kada neko se ponaša u skladu sa zakonom to je onda kada je velika verovatnoća da bude otkriven ako krši zakon. Dakle, nisu ključne visine kazni, iako jesu značajne, odnosno značajne od najvećih kazni kao što sam govorio one budu srazmerne, bitno je da li poreski obveznici misle da mi kao država smo ozbiljni i da imamo metode, način i volju da ih otkrijemo i onda sankcionišemo. Pre ovih izmena i nekih drugih organizacionih izmena o kojima ću govoriti, a koje se dešavaju upravo u poreskoj upravi, ta verovatnoća u Srbiji nije na zadovoljavajućem nivou. Prosto postojalo je diskreciono odlučivanje oko toga gde ćete da pošaljete u vanred, tzv. vanredne kontrole pa bi se onda to slalo, bilo po političkim linijama, bilo po tome gde je nečija sujeta bila ugrožena, to ćemo ukinuti, ali ćemo takođe uvođenjem elektronskog poslovanja u veliki deo poreske uprave osloboditi još 400 do 500 ljudi koji će moći da se bavi inspektorskim poslovima. Izmena u ZPP, dakle u ovom zakonu jeste da ćemo na najočigledniji vidovima sive ekonomije, kao što je neizdavanje fiskalnih računa sada moći da računamo i na druge službenike u poreskoj upravi koje nisu nužno poreski inspektori i ne moraju nužno da imaju fakultet da bi mogli da zaključe da neko nije izdao fiskalni račun. Ovim izmenama omogućavamo da na terenu imamo dovoljno ljudi, kako bismo sve poreske obveznike koji izdaju fiskalne račune mogli da obiđemo sa dovoljnom frekventnošću da oni mogu da počnu da misle da ćemo otkriti ukoliko ne izdaju fiskalne račune. Po nekim proračunima to bi moglo da bude čak i do dva puta mesečno sa brojem ljudi koje oslobađamo uvođenjem elektronskog poslovanja u onome što se zove bek ofis poreske uprave. Dakle, ova mera je samo na neki način uvod u ono što će nakon, ukoliko naravno ovaj zakon bude, odnosno ove izmene i dopune budu usvojene u parlamentu poreska uprava preuzeti, a to je da obavesti, odnosno podseti svakog poreskog obveznika pojedinačno da je nužan da dostavlja svoje i sve informacije vezane za naplatu PDV-a preko GPRS sistema. Mi znamo ko to ne radi. Nećemo ih odmah kažnjavati, prvo ćemo ih upozoriti i informisati o tome koje su nove kazne, ali onda ćemo nakon toga ići vrlo rigorozno sa mnogo drastičnijim kaznama, jer prosto mi sebi ne možemo da dozvolimo luksuz da neki ne poštuju zakon, dok sa druge strane govorim o potencijalnom smanjivanju broja zaposlenih, smanjivanju zarade i drugim stvarima koje su bolne za sve. Drugi princip koji smo pratili u izmenama ovog zakona jesu procesno-tehničke promene. To je ono što život znači mnogima, jer to je način na koji se plaća porez, a poreska uprava prevashodno treba da bude servis građana, jer je to taj šalter koji ni jedan privredni subjekat, a de fakto ni jedan građanin ove zemlje ne može da zaobiđe. S jedne strane imamo i dalje informatičko osavremenjavanje usluga poreskim obveznicima. Dakle, šta nam je cilj? Mi uvodimo sa jedne strane elektronsko podnošenje prijava, već je to urađeno sa objedinjenom naplatom koja je počela da funkcioniše i odlično funkcioniše od 1. marta ove godine. To je otprilike 80% obuhvata u smislu prihoda, mase prihoda. Do 1. oktobra 2015. godine će to biti urađeno i za sve ostale vidove poreskih prihoda, te će se tako stvoriti prostor da se ukinu mnoga diskreciona, to je nešto o čemu sam imao prilike da razgovaram u poslednjih nekoliko nedelja i sa paušalnim obveznicima, odnosno onima koji plaćaju porez paušalno, da se ukinu različiti diskrecioni faktori koje individualni poreski inspektor, odnosno poreski službenik može da određuje na samom lokalu, odnosno na terenu, jer to samo po sebi smanjuje predvidivost poreskih obaveza što je loše za poslovanje. Takođe uvodimo mogućnost dostavljanja poreskih akata elektronskim putem, što do sada nije bio slučaj. Ukoliko nešto niste dobili crno na belo, na papiru, nije se ni desilo. To prosto ne može tako da funkcioniše i ne treba tako da funkcioniše u 21. veku. Još neke sitnije izmene koja definišu pravila razmene podataka elektronskim putem, pošto smo sada uveli i nastavićemo da uvodimo podnošenje prijava na taj način. Konačno nešto što mislim da će nam takođe pomoći oko predvidivosti primene propisa, a to su usaglašavanja Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji sa nekim drugim relevantnim zakonima, kao što su Krivični zakon i Zakon o deviznom poslovanju. Dakle, to je što se tiče samih izmena i dopuna Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Suština ovoga jeste da je taj zakon početak agresivnije borbe sa jedne strane protiv sive ekonomije, a sa druge strane nastavka olakšavanja poslovanja svim privrednim subjektima u Srbiji u smislu samog administriranja naplate poreza, ali i primene jedinstvene prakse pri primeni poreskih propisa, što je vrlo često ogroman problem bio do sada. To je što se tiče tog zakona. Što se tiče druga dva zakona, ne bih se na njima previše zadržavao. Kod Zakona o zajmu za unapređenje objekata pravosudnih organa usled promene mreže sudova radi se o promeni objekata, odnosno samog projekta na koji se zajam odnosi, te se radi o smanjenju troškova koji će za to biti potrebni, sa 45 miliona na 41 milion evra, kako bi to najbolje odgovorilo potrebama pravosudnog sistema, a usled promene koje su nastale u toj oblasti. Naposletku, treći zakon koji se odnosi na dvostruko oporezivanje sa Jermenijom je jedan iz paketa zakona slične prirode koji već od 2001. godine, dakle sistematski sa svim zemljama koje su na to spremne usvajamo kako bismo olakšali poslovanje, odnosno eliminisali potrebu za administracijom i dodatnim troškovima. Hvala vam.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima Zoltan Pek.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, dame i gospodo, izneću mišljenja SVM o Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Ovo je jedan sistemski zakon koji se tako reći fundamentalno menja ili imamo fundamentalne promene u njemu. Kao što je gospodin ministar rekao da poreska disciplina je jedno usko grlo u našoj ekonomiji pored sive ekonomije. Kao što znamo, jako nam je niska stopa naplate poreza i to moramo nekako da poboljšamo. Znači, krajnje je vreme da se uvede red i disciplina u naš poreski sistem. Sa ovim zakonom ćemo početi, odnosno ovo će biti prvi korak u domenu rešenja ovog problema. Poslanička grupa SVM će glasati za ovaj zakon. Sa ovim zakonom vršimo usaglašavanje Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji sa Zakonom o prekršajima. Kao što smo čitali, sama kaznena politika je redefinisana. Sa ovim zakonom ćemo otkloniti nedoumice u tome koji propis treba da se primeni kod odmeravanja visine prekršajne kazne. Obezbeđena je ista sankcija za isti prekršaj. Naravno da imamo dosta prekršaja i u praksi to moramo nekako da sankcionišemo. Prekršajna politika, odnosno raspon propisanih kazni je prilagođen sa težinom prekršaja i visina sa poreskim obveznicima, sa veličinom poreskog obveznika. Najveća kazna će sada biti izrečena onom poreskom obvezniku koji nije prijavio, nije ni obračunao, a nije ni platio porez. Znači, kaznene odredbe su veoma važne i značajne da bi uveli red i disciplinu u naš poreski sistem, ali s tim ćemo i povećavati, naravno, prihodovnu stranu budžeta. Mislim da je isto toliko važno što ćemo napraviti jedan pravni okvir za dalji informatički razvoj usluga poreskim obveznicima i samog rada poreske uprave. U ovom zakonu je precizirano kada i kako se treba podneti poreska prijava. Kao što je gospodin ministar rekao, ovo su neke tehničke promene, promene tehničke prirode, ali mislim da su dosta značajne za poreske obveznike, da znaju kako oni treba to da odrade i u kojem roku. Ovde je propisana dinamika podnošenja poreskih prijava, i to isključivo u elektronskom obliku. To je isto važno za sistem poreske uprave, jer, kao što znate, pre 10 ili možda malo više godina smo ukinuli jedan sistem koji je naš poreski sistem držao pod kontrolom, a to je bio tzv. SDK sistem koji je stvarno radio i imao dobre rezultate. Nažalost, to smo prekinuli i došli smo do toga da nakon desetak, petnaestak godina ponovo moramo uvesti red i disciplinu u naš poreski sistem, kao što je bilo i pre. Ovde je naznačeno u ovom zakonu i precizirano da i poreski organ ima obavezu da kod dostavljanja poreskog akta poreskom obvezniku, jer smo u praksi imali dosta čestih primedbi i dosta čestih problema kod dostavljanja ovog akta, kada je to dostavljeno, kako je primljeno, a u ovom zakonu je to precizno napisano. Dobro je da poreska uprava do 5. u mesecu, za prethodni mesec, na internet stranici poreskom obvezniku stavlja do znanja da je on primio ili da su mu poslali poreski akt. Kao što je gospodin ministar rekao, jedna od važnih promena u ovom zakonu jeste i kako se namiruje poreski dug. Kao što smo čuli, do sada je bila praksa da je prvo bila namirena glavnica duga, pa onda kamata itd, a sada je ovo sasvim promenjeno. Prvo se naplaćuju troškovi, pa posle kamata i poreski dug ili osnovica na kraju. Ovo je zbog toga što se obračun kamate ne vrši na komforan način, nego na prosti način, prosti interesni račun od sto. Znači, uopšte poreski obveznici neće plaćati kamatu na kamatu, kao što je do sada bilo. Nažalost, do sada se kamata dodavala glavnom dugu i ponovo se obračunavala kamata na ovu kamatu. Sam obračun kamate će se vršiti nakon poslednjeg dana u mesecu. Nadam se da će poreski obveznici plaćati svoje poreze redovno, kao što je ovde napisano, na blagajni poreske uprave, ali mogu i plaćati sa prenosom naloga. Mislim da je to jedna pozitivna stvar. U ovom zakonu smo čitali da će poreski obveznici imati prilike da odlažu plaćanje poreza, što znači da se može porez plaćati sa odloženim plaćanjem i može se plaćati u ratama. Najveća rata je do 24 meseca, tako je pisano u zakonu. Ali, ovde je isto naznačeno kod plaćanja na odloženo ili u ratama koju vrstu sredstava treba dati za obezbeđenje. Poreska uprava će odlučiti koja sredstva će prihvatiti, ali ima obavezu da javi poreskom obvezniku za koja sredstva se on odlučio, da bi poreski obveznik imao vremena da pribavi ta sredstva pre nego što potpiše ugovor ili sporazum o odloženom plaćanju ili o plaćanju u ratama. Predloženo je i povećanje najvećeg iznosa duga do kojeg se može odložiti plaćanje bez sredstava za obezbeđenje. Jako je bitno u praksi, pošto sam bio predsednik opštine, znam da je bilo puno problema u radu i povezanosti poreskih uprava sa drugim državnim organima, kao što su lokalne samouprave ili u lokalnim samoupravama u onim organima koji vode određene evidencije. Nikad se nije mogao dati taj podatak, ono što je traženo. Znači, nije bio usaglašen ovaj ceo postupak rada između dva državna organa. Ovde u ovom zakonu je naznačeno, mogli bi to da kažemo, po službenoj dužnosti kako treba da se usaglase izveštaji ili rad samih državnih organa. Ovde je naznačeno da oni organi koji vode evidenciju u mestu prebivališta, odnosno boravišta fizičkog lica, ili organi koji vode evidenciju o rođenju ili smrti fizičkog lica, izveštaje o promenama nakon pet dana predaju poreskoj upravi. Takođe je naznačeno da organi koji vode određene registre lica koja obavljaju određenu delatnost isto moraju predati svoje izveštaje ili uopšte ne mogu da brišu te privrednike iz ovog registra, kao što ni Agencija za privredne registre ne može da briše privredno lice iz registra pre nego što nije izvršena poreska kontrola od strane poreske uprave. Još je značajno da je u ovom zakonu predviđeno da lokalne samouprave pet dana nakon isteka kalendarske godine moraju dostaviti poreskoj upravi u elektronskom obliku, a ovo je isto važno, u elektronskom obliku one promene koje su nastale u vezi poreza na imovinu. Znači, treba da predaju imena i prezimena, jedinstvene matične brojeve onih lica koje promene su imali i kakva je naplata ovog poreza. Kao što smo čuli i videli da donošenjem ovog zakona doći ćemo do smanjenja administrativnih troškova i povećavanje kontrole na terenu. Ovde je gospodin ministar rekao da jedan od problema poreskih uprave je da imaju, ako gledamo strukturu radnika poreskih uprava, imaju više radnika koji rade administrativne poslove, a na žalost imaju manje radnika koji se bave poreskim kontrolama. Ako će ova baza podataka, ova računarska baza podataka proraditi onda mogu se prekvalifikovati radnici, oni tzv. administrativni radnici u poreske kontrolore. Ovde se postavlja pitanje da li će oni biti dosta dobro osposobljeni ili stručni da odrade ovaj posao, ali to će sama poreska uprava da odradi ovaj posao. Važno je da će ovaj zakon dati zakonsku osnovu za ove promene. Kao što je naznačeno sa ovim zakonom ćemo unaprediti efikasnost kontrole i same naplate. Ovde vidim ponovo značajnu ulogu razvoja računarske opreme ili računarskog sistema ili baze podataka celog poreskog sistema. Sa ovom bazom ako se dobro barata onda će moći da se izvede automatsko praćenje naplate poreza, što se tiče da li je uopšte podneta poreska prijava, da li je blagovremeno plaćena. Znači, ovu bazu podataka bi trebalo poreske uprave dobro da odrade, jer sam sistem naplate će biti na težištu na njima. Ako gledamo sve ove pozitivne stvari koje donosi ovaj zakon, na osnovu ovih pozitivnihpromena, SVM će glasati za ovaj zakon. Mislimo da je krajnje vreme da se uvede red i disciplina u poreski sistem naše zemlje. Ovo je značajan i rekao bih prvi korak, značajan korak donošenje ovo zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsednice. Poštovani ministre, gospodo iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, kao što ste rekli malo pre u svom izlaganju, gospodine ministre rekli ste da svako ko misli dobro javnim finansijama bi trebao da podrži ovaj zakon. Mi takođe mislimo dobro javnim finansijama, ali kritički ćemo se odnositi prema ovom vašem predlogu iz više razloga. Kada kažemo da mislimo dobro javnim finansijama, mislim da treba umesto prihodne strane da pogledamo rashodnu stranu i to je ono na čemu mi iz LSV insistiramo već godinama. Uvek kažemo da nije problem siva ekonomija, nego su problem neke druge boje ekonomije, ne bih sada da ih navodim. Ali, milijardu eura gubitaka javnih preduzeća, skoro mislim da je to daleko veći problem od onoga što nazivamo siva ekonomija. Siva ekonomija ne postoji iz razloga što ljudi vole da budu van poreskog sistema nego zato što ne mogu da izdrže namete koje im država nameće, odnosno porezi, doprinosi i ostali parafiskalni nameti, ako želite da se bavite bilo kojim poslom u Srbiji, jednostavno teško možete da ih platite i pri tom nešto i zaradite. Ne bi navodim sva javna preduzeća koja su u velikim gubicima, ali mislim da ako spomenemo samo „Železnice“, „Srbijagas“, JAT takođe i ostale propale političke projekte, gde su ili deljene subvencije ili su ulagane stotine miliona evra su nešto na čega bi trebalo da se fokusiramo, umesto to da teret ponovo podnose najsiromašniji građani, odnosno onih 100.000 preduzetnika i 200.000 pravnih lica koji imaju samo nekoliko zaposlenih. Danas na jednog zaposlenog u privatnom sektoru imate jednog zaposlenog u javnom sektoru i dva penzionera. Mislim da ne postoji ni jedna država koja može to da iznese i da ne postoji ni jedan sistem javnih finansija koji može takve odnose da izdrži. Govorio sam ranije, a i ponoviću, važno je da građani u Srbiji shvate razliku između harača i poreza. Mislim da se kod nas i dalje porez doživljava kao harač, a postoji osnovna razlika, a to je da ako harač ne platite doći će neko da vas kažnjava. Plaćate samo zato što to od vas zahteva država putem sile i prinude. Porez je sasvim nešto drugo. Na zapadu kada kažete da ste poreski obveznik, vi plaćate neke usluge, neku infrastrukturu itd i za pare koje plaćate želite da znate gde su one potrošene i šta ste vi za ta sredstva dobili. Mislim da kod nas ta razlika ne postoji, a jedan od razloga koji je ključan zašto građani ne vide zbog čega bi trebali da plaćaju određene namete jeste taj što je sistem javnih finansija izuzetno centralizovan. Ranije je postojala opštinska poreska uprave, odnosno opštinska uprava prihoda. Svi porezi su se skupljali prvo na nivou opštine, zatim su se plaćali izdaci pokrajine, Republike i saveznih organa i taj sistem je dosta dobro funkcionisao do kraja 80-tih godina. Mislimo da bismo mogli da se ugledamo na neka rešenja iz nekih ranijih vremena. Na taj način su opštine, danas lokalne samouprave bile u mogućnosti da budu motivisane, da skupe što više poreza zato što je sav višak ostajao na nivou opština tako da su građani znali tačno za čega ta sredstva odlaze i iz tih sredstava je građena kompletna infrastruktura na nivou opština, barem je tako bilo u Vojvodini. Rekli ste da likvidnost ne plaćanjem poreskih prihoda je metod kako se neka pravna lica finansiraju, ali mislim da je država upravo ta koja se koristi takvom metodom. Pogledajmo samo ukupne obaveze javnih preduzećaprema privatnom sektoru i videćete kako se u stvari država koristi upravo tom metodom da ne plaćajući obaveze finansira, odnosno dolazi do likvidnosti. U Srbiji vi iako niste naplatili, recimo, fakturu morate da platite PDV, iako nemate možda ni dinara ostvarenog prihoda morate da platite porez na dobit. Imate sistem da što više zarađujete, manja je poreska stopa. Slažem se da je prihodna strana nešto što je problem, ali mislim da ne treba da se fokusiramo samo na male privrednike i da ne treba samo oni da podnose sav taj teret. Hajde da pogledamo kako, recimo, multinacionalne kompanije iskazuju dobit u Republici Srbiji. Kako finansijski sektor iskazuje dobit u Republici Srbiji, pa ćemo onda verovatno shvatiti da gro, te dobiti, odlazi na Britanska Devičanska Ostrva i na razne of šor, lokacije putem transfernih cena ili putem pozajmljenih sredstava i nepostojećih usluga, a da se vrlo mali deo tih sredstava, ostaje da bude predmet oporezivanja od strane naše poreske uprave i te velike sisteme, a mislim da u većini slučajeva naša poreska uprava ne sme ni da pipne. Kada sa druge strane, dođu kod nekog malog privrednika, oni će mu uvek reći – znate kako, mi moramo nešto da napišemo, jer su nam tako rekli, jer imamo kvotu koliko kazni treba da naplatimo. Mislim da je važno da spomenemo, takođe generalni ambijent u kome radi naša privrede. Javna potrošnja je tolika da sada imamo deficit od 7% GDP, ali ono što po meni je mnogo veći problem je što mi nemamo nikakav privredni rast. Imali smo prvo recesiju, sada imamo stagnaciju i da je drugačije, ne bi imali industrijsku proizvodnju koja je na 50% industrijske proizvodnje iz 1989. godine. Onaj privredni rast koji smo imali u toku 2005/06 godine, bio je isključivo na bazi zaduživanja i kreditne ekspanzije i nije ovo nikakva kriza, ovo je naša realnost. Mislim da novi nameti koji se predlažu ovim zakonom neće ništa doprineti osim toga što će dodatno ubiti potrošnju i naterati veliki broj privrednih društava da odu i sivu i u crnu zonu poslovanja. Imaće upravo kontra efekat od željenog. Dalja centralizacija poreskog sistema, nije nešto što mi pozdravljamo. Ovde se uvode neke mere koje podsećaju na nekadašnji SDK. Da sada banke treba da šalju poreskoj upravi sve platne naloge i šifre plaćanja…
Molim poslanike da ne dobacuju službama. Samo sprovode Poslovnik.
…takođe, uvodi se rešenje da ne možete da dobijete PIB, ukoliko je preduzeće u kome ste, takođe u bilo kom procentu vlasnik, a ono nije platilo poreze, ne možete da dobijete PIB novoj firmi što, takođe je vrlo čudno rešenje jer to je kao kada bi imali pet akcija neke firme na berzi, recimo „Energoprojekt“ ili bilo koje druge veće korporacije i sad zato što, iako imate manjinski udeo, daleko manjinski udeo, vi morate da odgovarate solidarno za njihove obaveze, odnosno ne možete da ostvarite svoje pravo na rad i zaradu. Ja razumem to rešenje ukoliko ste većinski vlasnik u toj novootvorenoj firmi onda da, ali ukoliko ste manjinski, stvarno ne vidim kako će to rešenjedoprineti bilo čemu. Treća stvar, način na koji se uručuju poreska rešenja, jer ako niste primili vi poresko rešenje, nego ga neko uruči vašem članu porodice to se smatra kao potpuno validnim i mislim da to nije u skladu sa drugim zakonima. O tome ćemo kada dođemo na raspravu u pojedinostima. Ne bi bilo dobro da Poreska uprava bude država u državi. Mislim da treba da dođe do kadrovskog osposobljavanja i da se tehnički, materijalno, na mnoge druge načine ljudi prvo plate, opreme itd. da bi izvršavali ono što se od njih očekuje, a davati ima nadležnosti bez ovog prvog, mislim da će dovesti do vrlo negativnih efekata i plašim se da neće dovesti do fiskalne konsolidacije. Mi mislimo da treba da se sprovede strukturna reforma javnih finansija i insistirali smo prošle godine da se decentralizuje Poreska uprava, odnosno da Vojvodina dobije svoju Poresku upravu, da opštine ubiraju prihode, a zatim ih prosleđuje na više nivoe vlasti. Mislim da takva rešenja postoje u drugim zemljama i nisu problem. Razumem bojazan, možda iz vaše perspektive, s obzirom na visoki nivo duga koji naša zemlja ima, pa ono što isključivo zanima strane kreditore, kako ćemo vratiti kredite koje smo uzeli, ništa drugo ih ne interesuje i razumem da vi morate na neki način da odgovorite tim izazovima. LSV neće glasati za ovaj predlog zakona, iz razloga koje sam naveo. Ponoviću, teret ove krize treba da ponesu najbogatiji i mislim da možemo da povećamo rudnu rentu, a ne da niko ne sme ni da pita rusku stranu da plati više. Mislim da možemo da oporezujemo of šor vlasništvo nad firmama. Mislim da možemo da pogledamo Britanska Devičanska Ostrva, Lugano, Kipar i neke slične destinacije, u smislu toga gde bi mogla da se nalaze sredstva koja su godinama iznošena iz naše zemlje. Mislim da bi mogla da Poreska uprava uradi unakrsno referencu imovine i prihoda, te da se oporezuje ono što ne može da se dokaže kao legalno stečeno vlasništvo.Još jednom, bogati su oni koji bi trebalo da podnesu teret ove krize, a ne da dodatno opterećujemo i ono malo privatnog sektora koji još uvek radi, jer sam siguran, ljudi su se snalazili u mnogo gorim vremenima, snaći će se ponovo i nikakav efekat ovakvih mera neće doneti pozitivne rezultate, osim toga da će se povećati obim sive ekonomije. LSV je predložila nekoliko amandmana i nadamo se da ćete ih razmotriti, ali u ovom izdanju u kojem je sada ovaj zakon, za njega nećemo glasati.
Reč ima Dragan Jovanović.
Uvaženi ministre, gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, ispred nas je izmena zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, a sami ste ministre rekli da je ovo sistemski zakon. Ono što bih ja lično, a i poslanička grupa NS kojoj pripadam, voleo da vidim, kada govorimo o sistemskom zakonu, o poreskoj naplati, bilo bi dobro da odmah iza njega u ovu skupštinsku raspravu dođu zakon o stečaju i zakon o planiranju i izgradnji, odnosno legalizaciji. Zašto govorimo o ovome? Vi ste govorili malopre o naplati, ali ja bih vas upozorio, uvaženi ministre da mi prema nekim podacima imamo oko milion nelegalizovanih objekata i onda se postavlja pitanje na koji način će lokalne poreske uprave moći da naplate od takvih vlasnika objekata, bilo kakav porez, a da ne govorimo o stotinama hektara i hiljade hektara samoobradivog zemljišta, koje se nalazi u nekakvim zemljoradničkim zadrugama, koje su u stečaju. Ti stečaji traju u nedogled. Ako se hitno ovde ne promeni zakon o stečaju, mi ćemo džaba govoriti o poboljšanoj naplati poreza. Ono što bih vas još zamolio, gospodine ministre, kada sam video izmene zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, iskreno sam se nadao da ćemo u ovim izmenama videti i da se PDV za humanitarnu pomoć, a tiče se za domaća pravna lica i fizička lica, ukida. Videli smo da je ukinut za strance i ne vidim zašto do sada nije ukinut za domaća fizička i pravna lica, jer smo svedoci svih ovih nesreća koje su se dešavale od poplava, pa olujnih vetrova, a kako meteorolozi najavljuju, toga će još biti u toku ovog leta. Bilo bi dobro da što pre i to se nađe ovde ispred nas, narodnih poslanika. Ono što se tiče samoga zakona, moje kolege koje su govorile pre mene, naravno uvek vole da govore o rashodnoj strani. Pre svega bih voleo da govorim o prihodnoj strani. Ono što je dobro, to je da su izbačeni troškovi prvostepenog postupka, jer je to sada otišlo u sudove, tako da se poreska uprava time više neće baviti i samim tim troškovi su manji. Ono što bih posebno napomenuo jeste u članu 3, uvaženi ministre ja vas molim za malo pažnje, jeste jedna praksa koja se u Srbiji pojavljuje u zadnjih godinu dana, a koja je dala određene rezultate, jeste da se na sajtu poreske uprave objavljuju spiskovi najvećih dužnika, kako pravnih tako i fizičkih lica. Tim postupkom republičke poreske uprave povele su se i lokalne poreske uprave koje su na svojim sajtovima počele da objavljuju spiskove najvećih dužnika, i vi ste u članu 3. stav 7. odredili da poreska uprava kvartalno sa presekom stanja na poslednji dan u poslednjem mesecu kvartala objavljuje na svojoj internet strani naziv, odnosno ime i prezime PIB, iznos poreskog duga, poreskog dužnika, i to pravnih lica sa poreskim dugom u iznosu od 20 miliona dinara i više, i preduzetnika sa poreskim dugom u iznosu od pet miliona dinara i više, čime obaveza čuvanja službene tajne nije povređena. Slažem se da treba da se čuva obaveza službene tajne, uvaženi ministre, ali ja bih vas podsetio da mi imamo više od 60 manjih opština u Srbiji koje nemaju narodne poslanike u ovom parlamentu, a koje na svojoj teritoriji nemaju ni jedno veliko tzv. „pravno lice“. Sada ako nemaju ni jedno veliko pravno lice, znate li koliko treba da prođe obaveza da bi se nekome nagomilalo 20 miliona duga u nekoj od manjih opština u Srbiji? Zbog toga sam sa mojim kolegama poslanicima NS produžio amandman da se ova suma za pravna lica u članu 3. smanji sa 20 na pet miliona dinara, kao donja granica, a za preduzetnike sa pet miliona na 500 hiljada dinara, jer smatramo da će na ovaj način pravičnije moći da se upozore, te da kažem, neredovne platiše, naročito u manjim sredinama, gde prosto se ljudi poznaju između sebe i gde suu stvari javno objavljivanje ovakvih podataka, dalo najbolje rezultate i gde se to oseća u naplati kod lokalne poreske administracije. Moram da podsetim, kada govorim o lokalnoj poreskoj administraciji, da je nekih evo više od pet godina prošlo kako se, na primer, naplata poreza na imovinu vratila u lokalne samouprave koje preko svojih lokalnih poreskih uprava naplaćuju ovaj porez koji je i osnovni prihod opštinskih budžeta. Ono što su takođe moji prethodnici napomenuli, pa da ne gubim vreme oko toga, to je da bi porez na imovinu mogao više da se naplati u lokanim jedinicama, potrebno je naravno da imate vi bolju evidenciju samih objekata, tu je pre svega potrebna saradnja sa lokalnim katastrom koja nažalost, u praksi često izostaje. Ono što bih pohvalio u vezi predloga ovog zakona, uvaženi ministre, jeste u članu 9. član 26. stav 2, a to je kod dodele PIB-a. Mi smo imali do sada jednu stvarno zloupotrebu, da ljudi koji su vlasnici firmi zaduže firmu, dovedu je, da kažem, do prosjačkog štapa i onda je ugase ili je stave u status mirovanja, otvore novu firmu i onda naravno sa novom firmom rade, ponovo zadužuju i tako se to u nedogled vrti. Ljudi to, naročito kažem u manjim sredinama, vide, ali nisu mogli tome da stanu na put. Zbog toga, posebno napominjem kao dobar način da jednostavno lice, da li je u pitanju fizičko lice ili pravno lice, ako naprave određene dugove, dok to ne izmiri ne može da otvara nove firme, odnosno ne može da dobije nov PIB, i to posebno naglašavam da je potrebno i pohvaliti. Takođe, ono što je dobro, a to su takođe moje kolege navele, to je kod uručivanja rešenja, mi smo i sada imali takođe određene zloupotrebe da ljudi izbegavaju da dobiju poresko rešenje, pa se tu dovijaju na različite načine. To je sada potpuno jasno, kolege su već rekle – ako ne možete da uručite, stavite na internet stranu do petog u mesecu i smatraće se da je rešenje uručeno. Ono što je vrlo bitno, a što bih posebno naglasio, jeste da član 21, takođe su kolege govorile, možda ste i vi to napomenuli, a to je u članu 21. izmena, a u starom zakonu u članu 70. stav 1, reč „dospelih“ zamenjuje se rečju „dugovanog“ i stav 2. menja se i glasi, odnosno da prevedemo građanima koji gledaju ovaj TV prenos, ako imate prinudnu naplatu, do sada se naravno najpre naplaćivalo u starom zakonu glavnica. Jasno mi je i meni i većini ovde narodnih poslanika da je odlukom Ustavnog suda obračun, takozvana „konforna metoda“ ili obračun kamate na kamatu, proglašen neustavnim, ali ja ne vidim zašto je to problem, uvaženi gospodine ministre, i voleo bih da mi to pojasnite, da ostane staro rešenje, a da se samo kazna izbaci, a da se najpre vrši naplata glavnice. Pazite, mi smo ovde narodni poslanici, predstavljamo građane Srbije, trebamo da se vratimo u opštine iz kojih dolazimo. Ako sam ja sada poreski obveznik u svojoj opštini koji duguje 100 hiljada dinara i odem u lokalnu poresku upravu i hoću da namirim svoj poreski dug, zamislite sada odem tamo, a oni mi kažu – najpre, gospodine Jovanoviću, vi morate da platite prinudno rešenje, odnosno prinudnu naplatu, a to vam košta 10 hiljada dinara, zatim kamatu, a kamata vam je, gospodine 12 hiljada dinara i onda od onog novca koji ste vi poneli, vama za glavnicu neće ostati ni 75 hiljada dinara. Smatramo, gospodine ministre da bi bilo ispravnije da ostane staro rešenje, da se izbaci samo kazna, a da se najpre naplaćuje glavnica, jer svima je u interesu da se poreski dug naplati, a nije nikome u interesu da se prosto građani maltretiraju. Zbog toga ,smo u vezi ovoga podneli amandman i smatram da će i drugi narodni poslanici, naročito na Odboru za finansije kada budu amandmani razmatrani, uzeti u obzir da bi staro zakonsko rešenje bilo mnogo ispravnije nego što je to sada predloženo. Takođe, gospodine ministre, ja bih se osvrnuo i na član 22. ovih izmena, a to je, samo zbog gledalaca da pročitam – odluka iz stava 3. ovog člana može se odobriti jednokratno odlaganje ili plaćanje dugovanog poreza na rate, ali najduže do 24 meseca uz mogućnost korišćenja odloženog plaćanja za prvih 12 meseci, pri čemu iznos najmanje rate ne može biti manji od 50% iznosa najveće rate. To uopšte nije nikakav problem, sama definicija je solidna, ali bih vas ja upitao - ovde nigde niste u tekstu napomenuli ni u obrazloženju šta se dešava sa kamatom, da li kamata miruje, ne miruje, nema je, ima je? Znači, kada imamo odloženo plaćanje, šta se dešava sa kamatom? Takođe, ono što je važno i što treba pohvaliti u ovom tekstu, a to je da se rok za izjašnjavanje, naravno, ovde je reč o strankama koje su nezadovoljne ili imaju određene primedbe na zapisnik poreskog inspektora, povećavaju sa tri na pet dana, to smatramo da je vrlo korisno i da u praksi to može doneti koristi. Takođe, jedna novina koju bih još pohvalio, to je ako poreski obveznik ne podnese poresku prijavu po nalogu iz rešenja iz stava 5. ovog člana, poreska uprava podnosi poresku prijavu umesto poreskog obveznika.To smo do sada u praksi, naročito mi koji smo bili u lokalnim sredinama koji smo radili različite naplate poreza, imali sa time problema i ovo je sada jedno od boljih rešenja. Pomenuli ste ovde kaznenu politiku. Mnogi od mojih kolega će govoriti da je uvek kaznena politika nepopularna, ali ja bihipak pohvalio. Smatram da je predloženo rešenje mnogo bolje od onoga što je bilo u starom rešenju, a to je član 177, koji kaže: „Poreski obveznik, odnosno pravno lice ili preduzetnik koji ne podnese poresku prijavu, ne obračuna i ne plati porez, kazniće se za prekršaj novčanom kaznom u visini od 30% do 100% iznosa dugovanog poreza utvrđenog u postupku poreske kontrole, a ne manje od 500.000 dinara za pravno lice, odnosno 100.000 dinara za preduzetnika“. Do sada je to bilo između 15 i 20%, tako da ovo povećanje smatramo opravdanim. U članu 178: „Ako je iznos poreza utvrđen u poreskoj prijavi manji od iznosa koji je trebalo utvrditi, u skladu sa zakonom, poreski obveznik, pravno lice ili preduzetnik kazniće se za prekršaj novčanom kaznom u visini od 30% razlike u ova dva iznosa“. Ranije je to bio samo 1% i verujte mi da je ovde bilo najviše zloupotreba. Imali smo praksu da ljudi namerno, kada popunjavaju svoju poresku prijavu, umanje iznose. Uvaženi gospodine ministre, poslanička grupa NS u načelu će podržati ovaj zakon. Iskreno se nadamo da ćete obratiti pažnju na naše amandmane. Još nešto sam hteo da vam kažem – preko je potrebno, a to je velika muka svih ljudi na lokalu, da uvedemo efikasniji i pravedniji rad republičke poreske uprave. Dobro je što je došlo do samih kadrovskih promena. Morao bih da napomenem još jednu stvar, a to je da u regionalnim filijalama republičke poreske uprave sede ljudi koji su se zbog svih ovih nesreća i ratnih vihora koji su nas zadesili tu našli, a ima puno ljudi sa KiM, naročito u centralnom delu Srbije, koji su manje-više svi poreski inspektori ili manje-više u filijalama poreske uprave. Pošto je sada u štampi i u sredstvima javnih informisanja popularno pričati o diplomama, bilo bi dobro da se malo i u poreskoj upravi pročešljaju te pre svega regionalne filijale, da se vidi ko radi u tim poreskim upravama, kada, gde i na kojim fakultetima je stekao te diplome i kako ti ljudi rade u praksi. Mogu vam sada govoriti i o konkretnim primerima, ali, mislim da nije ni vreme ni mesto za to. Mogu vam govoriti kako se ponašaju kada dođu u terensku kontrolu u pojedine firme i na koji način. Pazite, vlasnici tih firmi koji rade, ne moraju biti fakultetski obrazovani, ali ako dođete sa namerom da nekoga kažnjavate i da nekoga kinjite, to nije dobro. Dolazim iz Topole i tamo postoji jedna firma „Stara varoš“, gde vlasnik plaća oko milion evra godišnje poreskih obaveza. Desilo se u praksi da dođe poreska policija, odnosno poreska uprava sa svojom kontrolom, napiše rešenje, to rešenje padne na upravnom sudu, čoveku se blokira imovina godinu dana i on iako mu je na upravnom sudu dokazano da nije učinio nepravilnost, poreski organ uopšte ne razmatra već ponovo radi isto rešenje i čoveku blokira imovinu još godinu dana. To su nelogičnosti za koje jedino možemo da smatramo da se ciljano rade. Zbog toga vas molim da obratite pažnju na kadrovsku strukturu republičke poreske uprave, da se tu stvari poboljšaju, jer će onda svima nama biti mnogo lakše. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić. Izvolite.
Uvažena predsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su danas u objedinjenoj raspravi tri zakona – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o izmenama i dopunama Finansijskog ugovora između Republike Srbije i Evropske investicione banke i Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Jermenije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja. Na početku bih rekao da će poslanička grupa JS podržati sva tri zakona. Gospodine ministre, nema naroda koji voli da plaća porez i nema države koja bez istog tog poreza može da funkcioniše. Ambijent u kome danas radi naša privreda i poreski obveznici godinama je turbulentan. U ovakvom okruženju se dešavalo vrlo često da firme i preduzeća odlaze u stečaj zato što im neke druge firme iz raznoraznih razloga kao dobavljačima ne izmiruju svoje obaveze i onda treba da napravimo razliku upravo između te dve vrste privrednika, preduzetnika, kako god. One preduzetnike koji su svesno izbegavali porez i koji su na takav način izbegavanjem poreza dolazili do jeftinih obrtnih sredstava na mestu gde im nije mesto, znači, nisu ih povlačili sa tržišta kapitala nego su izbegavanjem poreza imali neka obrtna sredstva koja su, za razliku od drugih, vrteli, pravili su jedan ambijent gde nije bilo poštenog poslovanja. Kada su u pitanju takva preduzeća, svakako treba primeniti sve zakonske mere da se kazne, ali treba voditi računa i o onim drugim preduzećima koji je, nažalost, stečaj u nekom trenutku bio jedini izlaz iz trenutnog problema. Ali, takvi ljudi su uglavnom opstajali u svom poslu, zadržavali su radnike i nastavljali su da rade, nažalost, sa nekim novim preduzećem i sa nekim novim PIB-om. Nisam siguran koliko sada možemo da izađemo u susret svim tim ljudima. Ja sam čak i na Odboru, u razgovoru sa predstavnicima ministarstva, dao jedan predlog da pokušamo da nađemo neki način kako će poreske kontrole, bar oni koji su ranije radili taj posao, ne mislim na ovih novih 500 ljudi koji će da budu preraspoređeni na mesto poreskih inspektora, svojim iskustvom uspeti da naprave razliku između tih firmi. Kada bude usvojen ovaj zakon, to će biti jedanaesti put da se u ovoj Skupštini raspravlja o njegovim izmenama i dopunama ZPP od njegove primene, a to je bio 01. januar 2003. godine. Čak smo pet puta u zadnjih 30 meseci imali sličan posao. To dokazuje da stvarno na tržištu nije lako napraviti neki mehanizam kojim možemo da držimo pod kontrolom, a da se ne nalazi mogućnost za njegovu zloupotrebu ili da nismo sposobni da ga pravilno primenjujemo. Ovog puta se radi o ne malom broju izmena i dopuna, jer ovaj zakon ovog puta tretira 86 članova. Na odboru smo dobili informaciju da smo od 189 zemalja na 161. mestu po administrativnim troškovima, tj. poreskom opterećenju. To je još jedan od razloga zbog koga će poslanička grupa Jedinstvene Srbije podržati ovakav zakon. Ja ću ukratko da se osvrnem na najvažnije predložene izmene i dopune ZPP, zato što je moj kolega Zoltan Pek u jednom trenutku vrlo detaljno, a i vi u vašem izlaganju objasnili skoro sve. Najvažnije je da je napravljena sada nova dinamika podnošenja poreskih prijava, isključivo elektronskim putem, to važi za sve poreske obveznike, osim za velike; preciznije se definiše pojam sporednih poreskih davanja; preciziraju se ovlašćenja Poreske uprave, kao i izdavanje prekršajnog naloga; proširuje se krug lica koja mogu da izmire poresku obavezu; proširuje se broj slučajeva u kojima se ne može dodeliti PIB; nove obaveze banaka u pogledu dostavljanja podataka Poreskoj upravi; nova pravila u pogledu dostavljanja poreskih akata; preciziranje pravila kod plaćanja poreza putem preknjižavanja; novi redosled namirenja dugova poreske obavez; izmene u pogledu odlaganja plaćanja poreskog duga, zastoj zastarelosti. Imamo novi pravni institut, u Poresku upravu se uvodi posao poreskog kontrolora, novi rokovi za podnošenje primedbi na zapisnik. Ono što možda i nije dobro, ali verovatno je mehanizam koji ste iz prakse uočili, drastično se pooštravaju kazne, kao i uvođenje novih vrsta poreskih prekršaja. Predložena rešenja imaće uticaj na sve subjekte, kako na Poresku upravu, tako i na ljude koji se nalaze u poslovnom okruženju na koje se ovaj zakon i odnosi. Borba protiv sive ekonomije svakako ostaje dominantna i sa sadašnjih 30%, dobili smo informaciju na Odboru za finansije, ideja je i plan da se u narednom periodu ovo svede na nekih 20%, štoje slično sa zemljama u okruženju. Veći broj poreskih inspektora treba da dovede do zdrave konkurencije. Ja to bar tako vidim. Treba uticati na sve poreske inspektore da i preventivno i edukativno deluju u svojim terenskim kontrolama, a da ne izlaze samo po svaku cenu da bi nekog kaznili. U ovoj situacijiu kojoj se nalazimo mislim da je i upozorenje nekom velika pomoć od automatske kazne, kakvo je stanje sada trenutno na terenu. Nikada se narod ne protivi plaćanju poreza, jer je to osnov za funkcionisanje države, ali svakog boli ako se taj zakon ne primenjuje isto za sve i ne koriste se isti aršini, pa bih vas zamolio, ukoliko budete u prilici, da skrenete pažnju i poreskim inspektorima da nanose gnev naroda na državu tako što će nekoga da preskoče, a nekoga će da kazne možda i na silu, samo da bi ispunili svoju normu. Posao i naplata su, nažalost, opali u svim segmentima privrede, pre svega, mislim tu na finansijske tokove. Mi iz Jedinstvene Srbije ćemo se boriti da se ta klima promeni bar na onaj način koji je za sada nama dostupan i to ćemo raditi onako kako to radi Dragan Marković Palma, dovođenjem novih investitora. Ono što je možda malo poražavajuće, ali u razgovoru sa svim ljudima na terenu, kada ih pitamo kako je, uglavnom sada kažu – slušajte, teško je, došla nam je voda do guše, kao skoro onim ljudima u Obrenovcu. Ali, da se vratim na temu. Ključni efekti ovog zakona bi bili: smanjenje administrativnih troškova, unapređenje efikasnosti i kontrole naplate i jačanje pravne sigurnosti. To i jeste razlog zašto će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena predsednice, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pomno sam slušao govor ministra, i ono što moram da napomenem je da ne mogu da se složim samo sa jednom rečenicom koju je ministar pomenuo, da su ovo nepopularne mere. U situaciji u kojoj je naša zemlja rangirana kao 161. od 189 zemalja, kada je u pitanju opterećenost privrede i preduzetnika poreskom administracijom, kada je siva ekonomija 30%, kada je u susednoj Makedoniji naplata poreza na dodatu vrednost 95%, a kod nas 72, smatram da su ovo i te kako nepopularne, nego jedine moguće mere koje će doneti i, ja se nadam, dovesti do veće i konkretnije fiskalne discipline u našoj zemlji. Ono što je najbitniji efekat koji ovaj zakon treba da donese, a to je ono što faktički mogu slobodno da kažem, ubija konkurentnost naših privrednika koji plaćaju poreze i koji se odgovorno ponašaju prema svojoj državi i prema svojim građanima. Oni koji će trpeti u ovom domenu su oni koji izbegavaju porez i koji predstavljaju nelojalnu konkurenciju našoj zemlji. Sve to ima veoma negativne efekte i zato smo i rangirani na tako lošem mestu kada je u pitanju naša konkurentnost po pitanju poreske administracije. Ono što je veoma pozitivno, to je da će iz same poreske administracije biti izvedeno 400 ljudi koji će biti poreski kontrolori i koji će doneti takav nov kapacitet poreskoj upravi da će svako pravno lice moći da bude kontrolisano negde oko dva puta tokom jednog meseca, što je veoma važno, tako da niko u ovoj zemlji, nijedno pravno lice, da li bio preduzetnik,da li je to veliko, malo, srednje ili mikro preduzeće, neće biti izuzet iz ove stroge kontrole i ono što je isto tako važno je da će se ova kontrola vršiti i posle radnog vremena i da će se ova kontrola vršiti i vikendom, što do danas nije bio slučaj. Onda smo imali situaciju kada su faktički privrednici, ljudi koji su radili to, koji su radili na evaziji, koji su izbegavali porez, radili to naravno posle radnog vremena i tokom dana vikenda. Pomenuću da je ovaj efekat, kolega Vojislav Vujić je to pominjao, na sivu ekonomiju, on je jako bitan da uđemo u taj neki prosek koji je limitiran u razvijenim zemljama, u zemljama EU kojima težimo sa nekih 30 na 20%. Nije to samo procentualno pitanje, nije to samo pitanje uštede i priliva novca u naš budžet, nego je to i pitanje jedne jasne discipline, jačanja institucija, onoga što će dovesti do većeg rangiranja naše zemlje, boljeg rangiranja, koje će dovesti do privlačenja što većeg broja stranih, ali i podsticanja domaćih investicija. Ono što je najvažnije i o čemu su svi govornici delimično pričali, to je reforma i reogranizacija poreske uprave. Po prvi put, i mislim da je to jedna dobra i kvalitetna praksa koju ste najavili, koju je državni sekretar na samom Odboru za finansije najavio, je da će se uvesti ta funkcija ili sektor za upravljanje ljudskim resursima u poreskoj upravi. Do sada smo imali situaciju da nemamo dovoljno ljudi na ključnim pozicijama, na onim pozicijama koje su potrebne da bi se kontrola što bolje i što kvalitetnije vršila. Imamo situaciju danas u poreskoj upravi da će u narednih pet godina negde od 10 do 15% zaposlenih ići u penziju. Moramo već sada razmišljati o tome ko su ti ljudi koji će na jedan kvalitetan, dobar način, u punom kapacitetu zameniti te ljude. Nadam se da će ljudi koji će voditi taj sektor za ljudske resurse voditi računa i o planiranju ljudskih resursa i o dizajniranju posla i o regrutovanju i selekciji, jer to je taj jedini model koji će učiniti poresku upravu efikasnijom i ono što je najbitnije, učiniti da kontrola poreske uprave bude što bolja, što konkretnija i da u tom nekom domenu dostignemo razvijene zemlje kada je u pitanju naplata poreza, a složićete se da je to samo jedna faza u tom menadžment procesu, ali faza koja nam jako fali, a to je faza kontrole. Završiću sa tim da smatram i SDPS smatra da će osnov za bolju naplatu poreza, za veću fiskalnu disciplinu biti povećanje kapaciteta koji se tiču informatike i informacionih tehnologija i u tom domenu da i ovaj zajednički obračun naplate koji imamo u poslednjih nekoliko meseci, kada su u pitanju porezi i doprinosi, već donose rezultate, da će to biti ključ naplate poreza i bolje kontrole, ali isto tako, to treba da primenjujemo i u drugim segmentima našeg poslovanja. Mislim da će i u Zakonu o planiranju i izgradnji, kako je to u SAD, Nemačkoj, Italiji, na kraju krajeva i u Makedoniji, koju sam malopre pominjao, aplikacije za građevinske dozvole će ići elektronskim putem, tako da ćemo preko Kancelarije za brze odgovore izbeći mogućnost bilo kakvih koruptivnih aranžmana. Nadam se da će ti zakoni i zakon o ulaganjima biti već ovog meseca na dnevnom redu Narodne skupštine. Naglašavam da će SDPS podržati ove predloge zakona i da sve ovo što smo videli u ovim zakonima, sva ova rešenja će dovesti do veće fiskalne discipline, naravno, u korist naših građana i u korist naše države, što je u ključnom interesu naše stranke, ove Vlade i skupštinske većine. Hvala.
Nemamo nikog prijavljenog u sistemu. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Gospodine ministre, imamo izmenu Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji suštinski uvodi nekoliko novina u naš poreski sistem. Moram da kažem da postoje neke pozitivne stvari koje ste ovde predložili i koje će unaprediti efikasnost rada poreske uprave. Kada to kažem, naročito mislim na odredbe koje predviđaju obaveznu elektronsku poresku prijavu. Mislim da je to jako dobra stvar za privrednike u Srbiji, za naš fiskalni sistem i njegovu naplatu, jasniji, transparentniji i efikasniji poreski sistem. Naravno, ostaje nejasno zašto elektronske poreske prijave nisu uvedene ranije, zašto se ponovo odlaže njihova puna primena i već dve godine postoje uslovi za sprovođenje ove odredbe. Nekako, još uvek nikako da dođemo na taj nivo osposobljenosti naše poreske uprave i poreske administracije. Ovaj zakon je samo u poslednjoj godini, gospodine ministre, dva puta promenjen, a poslednji put u decembru 2013. godine nakon pompeznih najava beskompromisne borbe sa sivom ekonomijom i obećanih ušteda javnih rashoda. U međuvremenu, imamo porast, nažalost, sive ekonomije u Srbiji. Povećali ste poreske namete u ovoj zemlji i ostvarili deficit rekordan u Evropi. Sve do sada što ste uradili u domenu reforme poreske uprave, poreskog sistema, poreskih zakona, obezbeđivanja budžetskih prihoda je palo u vodu zato što vas brojke demantuju i vidimo da je situacija zaista alarmantna. Zato su ove izmene još jedan pokazatelj vašeg dvogodišnjeg lutanja, mislim na Vladu, koja je čak četiri poreske reforme sprovela. Spremate peti budžet i stalno menjate uslove poslovanja, a znate koliko je neizvesnost pogubna i velika prepreka investicijama i zapošljavanju. Mislimo da su rezultati ove Vlade poražavajući. Mislimo da su poražavajući iz nekoliko razloga. Nakon povećanja, kao što sam rekao, praktično svih poreskih nameta, uključujući i PDV na osnovne životne namirnice i solidarni porez, poreski prihodi u 2014. godini su realno niži nego prethodne godine. Pričali smo o tome i ranije, ministre, imamo rupa u budžetu iliti deficit. U prvih pet meseci je već preko milijardu evra, nažalost, što je 63% ukupno planiranog deficita za ovu godinu i čak 200 miliona evra više nego prošle godine. To je nešto što sam pitao i prošli put, niste mi odgovorili, tj. nikako ne razumem kako to ocenjujete kao napredak i dobru situaciju? Znate da je Fiskalni savet nekoliko puta upozorio da čak i ako smanjite plate i penzije, kao što planirate, za 10%, deficit će ove godine biti preko 8% do čak 9% bruto društvenog proizvoda, što je ubedljivo najviši u Evropi i najlošiji rezultat, poštovani građani, javnih finansija Srbije od hiperinflacije 1993. godine. To je ta tužna slika vaše vlasti i vaše fiskalne politike. Javni dug je povećan za šest milijardi evra u prethodne dve godine, a da nije izgrađen nijedan infrastrukturni objekat u Srbiji, nijedna fabrika, nijedna škola. To vam već treći put pričam i vi treći put mi ne odgovarate na to. Prvi put u istoriji imamo više penzionera nego radnika, a plate i penzije su značajno niže nego pre dve godine, realno. Javni sektor pravi gubitke na svim nivoima zato što ga vode partijski nesposobnjakovići, koje ste pustili u ta preduzeća. Zato imamo tolike gubitke u javnom sektoru. Uprkos ovim alarmantnim podacima, vaša vlada i Ministarstvo finansija, na čijem ste čelu, još uvek niste pripremili rebalans budžeta, iako ste ga najavili za jun, čini mi se, a najavili ste još u februaru da će biti do kraja juna. Od toga nema ništa. Znam, vadićete se na poplave, ali mislim da to nije nikakvo opravdanje. Upravo zbog svega navedenog postoji opravdan strah da primena ovog zakona koji danas hoćete da usvojimo, kao i svih prethodnih, neće dovesti do povećanja privredne aktivnosti, zapošljavanja i ozdravljenja srpskih javnih finansija. Osnovni problem je što država uporno pokušava da štedi na građanima kroz smanjenje primanja i povećanje poreskih nameta, dok troškovi administracije konstantno rastu zbog nekontrolisanog partijskog zapošljavanja u ovoj zemlji, pa su nam zato budžetski rashodi, gospodine ministre, u 2014. godini za 300 miliona evra veći nego prošle godine u tom smislu. Strane direktne investicije za koje Vlada tvrdi da su jedino rešenje su najniže od demokratskih promena u Srbiji u oktobru 2000. godine. Nema najave novih i zbog toga i nema uslova za dugoročno planiranje i zapošljavanje. Ono na čemu DS konstanto insistira jeste da se pokrene privredna aktivnost, gde država mora da ima presudnu ulogu, jer niko drugi neće očigledno uložiti u otvaranje novih radnih mesta ili će to ulaganje biti toliko skupo za građane Srbije da ćemo to, ako mogu tako da se izrazim, debelo da iskijamo kasnije u generacijama koje dolaze i vlastima posle vaše nesposobne vlasti. Ono što je očigledno da u nedostatku ideja kako da se pokrene srpska privreda, Vlada stalno odlaže neophodne reforme i ubrzano priprema prodaju najvrednijih državnih resursa, što ste i vi potvrdili, kao što su EPS i „Telekom“, po čini nam se uvredljivo niskim cenama. Sećam se koliko ste nas napadali za cene koje su višestruko više od onih koje ćete vi dobiti. A, ko se toga još seća u Srbiji? Zato vam još jednom poručujemo da pokušate da se okrenete građanima i njihovim potrebama, da razumete da je najveća potreba u Srbiji zapošljavanje, ali ne partijsko i povećanje primanja, a ne maketa kula i gradova, koje predstavljate po Srbiji. Mi mislimo da u ovom predlogu zakona ima nekoliko stvari koje su vrlo konkretne i koje u tom smislu mogu da spomenem, a mi ćemo kroz amandmanski proces to pokušati da promenimo iako, naravno, nemamo iluzije da ćete vi to prihvatiti. Neke kolege su govorile o tome kome se ne može dodeliti PIB. Mi smo to takođe predvideli. Podnećemo amandman koji će suštinski menjati član 26. stav 2. i koji će predvideti da PIB ne može dobiti pravno lice čiji je osnivač fizičko lice, kome je bračni drug ili član porodičnog domaćinstva osnivač drugog privrednog subjekta, koje ima ne izmirenih obaveza po osnovu javnih prihoda u vezi sa obavljanjem delatnosti. To je jedna od najvažnijih stvari koja mora da se promeni u ovom predlogu zakona. To je nešto što je široko rašireno po Srbiji. Čest je slučaj da se ovo dešava i da se te stvari pojavljuju. Smatramo da treba da se briše član 13, recimo, zato što je suvišan i predstavlja opterećenje za banke. Nije nam jasno zašto ovo uopšte uvodite, jer je članom 15. Predloga zakona predviđeno da se poreske prijave podnose isključivo u elektronskom obliku. Zašto uvlačite banke u ceo sistem? Imamo situaciju da poreska uprava podnosi poresku prijavu umesto poreskog obveznika. Imamo apsurdnu situaciju da poreski obveznik ne podnese prijavu po nalogu poreske uprave da otkloni određene nepravilnosti, ako je poreska prijava osnov za evidentiranje iznosa utvrđenog iz člana 62, onda ona podnosi prijavu umesto poreskog obveznika, a ne znamo na osnovu kojih podataka će poreska uprava podneti tu prijavu. Ima tu jako puno nelogičnih stvari, loših stvari. Ono što je najznačajnije, ono što sam ostavio za kraj, jeste zaista, zaista visoko podizanje kazni za preduzetnike koje će morati da plati u slučaju prekršaja. Mislim da je to nešto što pokazuje da vaša Vlada, vaša vlast suočena sa deficitom i nemogućnosti punjenja državnog budžeta poseže za daljim gušenjem preduzetnika u Srbiji, gušenjem privrede u Srbiji podizanjem ovakvih iznosa za višestruko puta, ne znam kako to da definišem. Kazna je bila do 20 hiljada dinara, a vi sada kažete – najmanja kazna je do 100 hiljada dinara, pa do 500 hiljada dinara, pa do dva miliona dinara itd, itd. Pokušaćemo to amandmanima da izmenimo. Nadam se da će kolege iz većine razumeti da će ova situacija da pogodi lokalne samouprave. Imamo problem sa porezom na imovinu, koji na ovaj način… Republika se ponovo meša u lokalnu samoupravu, dodatno komplikuje, predviđa izuzetno visoke kazne. Ljudi će prosto bežati u sivu ekonomiju. To je naše mišljenje. Ne vidimo kako ćete ovakvim kaznama, bez jasne rasprostranjenosti poreske službe na terenu, bez inspekcijskih službi, bez podsticaja, naterati ljude kad i ovako ne plaćaju poreze. Nemate odakle više da punite kasu. O tome šta se dešava i šta će biti u lokalnoj samoupravi, u gradu Beogradu, može kolega Jovičić nešto da kaže. Čovek je angažovan u gradskoj skupštini i valjda zna šta će ovo da znači za građane Beograda i za druge lokalne samouprave, a ne samo da se oni bilbordi stavljaju po Srbiji, da se slavi Beograd, bez da se slavi drugi grad. Vi kao Vlada stojite iza tog projekta. Gde vam je ugovor? Gde vam je tender za to? Gde vam je ta firma iz Emirata…
Prihvatamo kritiku, ali samo se vratite na zakon. Ne vodimo debatu o radu Vlade.
Izvinjavam se, gospođo predsednice. Uvek uživam kad je ministar prisutan, pa mogu da ga pitam.
Zadovoljstvo je obostrano. Izvolite.
Znam da nije nadležan. Mislim da morate preventivno i edukativno da delujete na poreske obveznike, a ne da ih gušite. Mislim da ove cifre i ovo što menjate u čl. 178a, na primer, 67, 66 su stvari koje će, po meni, dodatno zakomplikovati i onako vrlo tužnu situaciju u našim finansijama. Voleo bih da me demantujete, ali ne samo na način da uvodimo red. Drakonske mere nisu red. One su očaj nesposobne Vlade koja je gurnula ruku u džep koji je prazan i probušen. Sada ne znam šta da radi, pa daj da dignemo, ako se neko usudi da slučajno neki papir ne podnese na vreme. Nekoliko stotina hiljada dinara ima da im navalimo na vrat. Ja namerno pričamo široko, zato što neću da pričam o pojedinostima, ima vremena kada ćemo o tome da pričamo. Razumete. Samo nemojte da mi kažete da to nije predmet ovog zakona i da vi niste nadležni. Ne znam ko je onda nadležan u ovoj državi, ako nije ministar finansija. Hvala, za sada.
Ministar Lazar Krstić. Izvolite.
Hvala puno. Ako smo i gurnuli ruku u džep koji je prazan i probušen, to je zato što ga neko drugi probušio i ispraznio. Izmene ovog zakona su upravo suprotno od onoga što ste govorili. Zato ste i sami primetili da nećete o pojedinostima, nego ćete koristiti opšta mesta da pričate o tome. Dakle, ovaj zakon ne definiše poreske stope, ne definiše poresko opterećenje. On definiše poreski postupak i poresku administraciju, što proizilazi iz njegovog imena. Njime se ne guše preduzetnici koji bi, kako ste rekli zbog toga bežali u sivu ekonomiju. Ovo je zakon koji postavlja preduslove da bismo suzbili sivu ekonomiju. Kazne koje se uvode i koje se definišu ovim zakonom su kazne za one koji operišu u sivoj i po prvi put u crnoj zoni. Izmene koje se vezuju za to šta mogu da rade određeni poreski službenici, odnosno službenici poreske uprave se odnose na to da kontrola može da se obavlja na način, a ne da sami definišemo zakone kako ne bismo sprovodili kontrolu. Sve ovo jesu mere koje sprečavaju to, a uključuju i mere kao što su pojednostavljenje određenih procedura kako bismo izbegli situacije kada fali papir, kada se kasni dan, kada je uplaćeno na pogrešni račun i kada dolazi do blokade koja traje beskonačno dugo, već omogućavamo u okvirima zakona i u okvirima mogućnosti kada govorimo o javnim prihodima, razumno ponašanje Poreske uprave kako bi poslovanje bilo jednostavnije i predvidljivo. Tome služi elektronska prijava i ona je uvedena za 80% poreskih nameta. Uvedena je i funkcioniše prvi put od 1. marta. Zašto nije uvedena ranije, na to ne mogu da odgovorim, ali imamo realan plan koji je definisan po poreskom obliku do 1. oktobra 2015. godine, koje će smanjiti diskreciono odlučivanje kako da se uvede za druge poreske oblike. Što se tiče rebalansa budžeta, deficita javnog duga i svega ostalog to nisu teme za današnju raspravu, ali izmene ovog zakona upravo treba da nam pomognu u borbi protiv sive ekonomije kako bismo na prihodnoj strani ostvarili više bez daljeg podizanja poreskih stopa, kako ne bismo morali da smanjujemo na rashodnoj strani, gde je kao što odlično znate nažalost nakon fiskalnih konsolidacija, pošto ovo nije prva, tu mislim od 2009. godine na ovamo, prosto smo izbili sve ono što može da funkcioniše, te su nam troškovi za robe i usluge koji se takođe odnose i pokreću privredu na neki način ubrizgavaju likvidnost na 30% onoga što su bili 2008. godine. Što se tiče zapošljavanja kao takvog, po prvi put registrujemo smanjenje broja zaposlenih u javnoj administraciji i po prvi put govorimo o tome na taj način. To nije nikakva tajna. Ne shvatam šta tu ne valja i šta mi činimo kada smo upravo rekli da je 15% zaposlenih u državnoj administraciji, ne mislim samo na užu nego i u javnim službama, preduzećima više nego što uporedive zemlje imaju. Što se tiče ostalih tema, sistem poreske uprave – nisam verovao da može da bude toliko urušen koliko je bio, i biće dok se ponovo ne izgradi. Direktor Poreske uprave raportira preko 70 ljudi. Zamislite da vam odgovara 70 ljudi. Samo da se sastajete sa tim ljudima, ne možete dve nedelje da se sastanete. To je namerno promenjeno, rekao bih, sa kojim motivima ne znam. Samim tim se izgubio svaki vid kontrole. Nije slučajno što smo kao što smo i najavili pored direktora Poreske uprave u isto vreme postavili nekoga ko će voditi HR Poreske uprave, menadžment odnosno upravljanje ljudskim resursima. Na ta mesta su dovedeni profesionalci, za razliku od ranije i sa tom namerom da se u narednom periodu izgradi sistem koji će i poreske inspektore i poreske službenike nagrađivati, ne po tome koliko će nekoga da kazne, jer njihova funkcija nije da nekoga kazne, već će ih nagrađivati po tome koliko usluga mogu da pruže poreskim obveznicima, odnosno da osiguraju da se poslovanje vrši na adekvatan način. Mislim da je Nikola Ćorsović pomenuo na Odboru da postoje određeni gradovi koji imaju više poreskih inspektora nego Beograd. To nije slučajno, nego zato što je u Poreskoj upravi kao i u ogromnom drugom delu državne administracije se tražilo uhlebljenje, a kada tako krenete da se odnosite prema institucijama, onda nije čudo da imate povećanje sive ekonomije i pad prihoda. U tom smislu ovaj zakon ne ide sam, ide paralelno sa planom suzbijanja sive ekonomije što je vrlo operativan posao u Poreskoj upravi i u ostalim organima, ali takođe i sa procesom izgradnje institucija Poreske uprave. Dakle, sistem upravljanja ljudskim resursima, zanavljanje ljudskih resursa, starosna struktura u Poreskoj upravi je takva da to zahteva, kao i obrazovanja poreskih inspektora, odnosno formiranje poreskih inspektora, jer taj profil ne može da se nađe na tržištu rada, već mora da se izgradi unutar institucije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, povreda Poslovnika.
Uvaženi predsedavajući, reklamiram povredu člana 107. i to u oba njegova stava, pre svega vezano za neposredno obraćanje poslaniku koje smo imali prilike da malopre čujemo, a i za vređanje dostojanstva Skupštine. Takvo obraćanje, a i vređanje dostojanstva Skupštine imamo od strane jednog poslanika koji pripada poslaničkoj grupi, odnosno stranci koja je imala direktora Poreske uprave u čije vreme su se najveći poreski dužnici i stvorili ovde, zato što su očigledno neki ljudi bili povlašćeni, mogli su da budu tajkuni i uopšte da ne plaćaju porez. Danas od takvih i tih ljudi dobijamo neverovatne kritike kakvo je ekonomsko stanje u zemlji. Zaista, takvo vređanje svih poslanika i uopšte Skupštine je nedopustivo i ovo nema nikakvog smisla. Hvala.
Da li želite da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Poštovani narodni poslanici verujem da smo mogli ovu današnju raspravu da uvedemo u neke normalne tokove i da se govori o tački dnevnog reda, a da ne dolazi do malicioznih zamena teza, kao što je to uradio prethodni ovlašćeni kolega narodni poslanik. Kada kažem zamena teza, izrečene su neke stvari koje su opasne i koje svakog normalnog građanina ove zemlje mogu da uplaše. Rečeno je - prvi put više penzionera od zaposlenih i to dolazi od onog čoveka, one političke opcije koja je za samo četiri godine vladavine od 2008. do 2012. godine za duplo povećala broj nezaposlenih, a samim tim za 400 hiljada ljudi ostavila bez posla. Dakle, 400 hiljada ljudi manje u Srbiji radi samo za vreme jedne Vlade i na taj način približila tu granicu između broja zaposlenih i broja penzionera, a sada smetaju penzioneri. Zaposlene smo ostavili bez posla, sada penzioneri treba da se proteraju. To su opasne stvari. To su opasne zamene teza da neko u ovoj državi smeta, a smetaju i zaposleni, a smetaju i penzioneri Demokratskoj stranci. Takođe, rečeno je da je u javnom sektoru rade partijski nesposobnjakovići. Ovo mogu da prihvatim, ali bolje da smo nesposobni, nego da smo kao Milutin Džajić koji je danas procesuiran za milijardu dinara štete koja je nanesena budžetu Grada Beograda. Pa, bolje i nesposoban, nego nepošten. Vidim da ovde smetaju makete, smetaju…
Vreme, gospodine Babiću.
…planovi, smetaju snovi koje ćemo ostvariti. Eh, kamo sreće da su nam iza vas ostali planovi, da su ostale makete. Ali, ovaj put u stvari ne smetaju makete, smeta želja koju ćemo ispuniti Beogradu i Beograđanima, a to je nova geografija Beograda i „Beograda na vodi“… … ma koliko vam to bio prst u oko.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, replika na direktno pominjanje imena. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, narodni poslanici, gospodine Stefanoviću, nema potrebe da se brinete za…
Gospodine Jovičiću, molim vas da se obraćate meni kao predsedavajućem.
… dobro. Gospodine predsedavajući ni vi nemate razloga da se brinete za situaciju u Gradu Beogradu, jer je Grad Beograd danas grad koji će izaći iz teške ekonomske situacije pre svega zahvaljujući jednoj odgovornoj finansijskoj politici i ekonomskoj politici ljudi koji žele sa uštedama i sa onim stvarima koje su nepotrebne za funkcionere i grad samim krajcovanjem tih troškova da dovedu budžet na jednu pozitivnu nulu da možemo krenuti dalje, s obzirom da znamo da je bivši predsednik DS razorio budžet Grada Beograda. Ono što je takođe važno, čuli smo i od novog predsednika DS, koji kaže da evropska Srbija ima alternativu i da treba uspostaviti srpsku Srbiju. Gospodine narodni poslaničke, objasnite nam kako ste uništili srpsku privredu pre nego što želite da uspostavite srpsku Srbiju. Sa druge strane, vi kao stranka imate veoma velikih poteškoća da platite određene dugove i određene poreze. S obzirom da to ne možete da ispoštujete, savetujem vam neku dokapitalizaciju ili eventualno privatizaciju, a videli smo neuspešne privatizacije određenih tajkuna koji su hteli da sprovedu nad DS, a očigledno su vas i oni pustili u stečaj jer vide da sa vama ne mogu ništa da naprave i ne mogu više nikakvu korist da ostvare. Mi se borimo i protiv tih tajkuna i protiv takve DS i hvala vam što brinete za Grad Beograd, ali Grad Beograd će zaista biti grad u kome ćemo zaposliti ljude i grad u kome će „Beograd na vodi“ biti realnost, a ne, kao što vi kažete, neka maketa ili marketing. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu da kažem da sadašnjem ministru finansija nije lako. Nije lako kada se pišu ovakvi zakoni. Nije lako kada je razorena privreda. Nije lako kada je neko od 2008. godine do 2012. godine potrošio 7,5 milijardi evra na javnu potrošnju i kupovinu glasova. Nije lako kada je samo Grad Beograd izgradnjom mosta na Adi, kupovinom čuvenog „Španca“ potrošio onoliko para koliko košta termoelektrana u Kostolcu, koja se sada pravi, koja će da zaposli između 300 i 450 ljudi i čija svrha neće biti da neko za života sebi diže spomenik nego da zaposli ljudi i da se stvara novi proizvod. Nije lako sadašnjem ministru zato što je čovek koji je pomislio da je u jednom trenutku Srbija njegova privatna prćija, pretio premijeru i ministru finansija Cvetkoviću da će da zatvori svoju čuvenu „Deltu“ ukoliko mu se ne odloži plaćanje PDV-a. Nije lako kada je tadašnji premijer išao kod privatnika Srbije Miškovića na noge da ga moli da to ne uradi. Čime su se to bavili oni? Šta su proizvodili? Da bi mogli da otvaraju nove trgovinske lance po Bugarskoj odakle su ispumpavali pare iz Srbije iz našeg PDV-a? Po Sloveniji takođe. Nije lako sadašnjem ministru da piše ove zakone kada smo 2012. godine sa 14% nezaposlenih dospeli na 26% nezaposlenih i tada je značajno veći broj penzionera bio nego ljudi koji su bili u radnom odnosu. Nije lako ministru da piše ovakve zakone.
Vreme.
Molim? Naučite Poslovnik gospodine predsedavajući. Upravo ste mi dali reč kao ovlašćenom predstavniku poslaničkog kluba.
Da, ali sam vam dao po replici. Trebali ste da kažete da koristite vreme ovlašćenog predstavnika. Izvolite. Jasno sam rekao da imate pravo na repliku.
Razjasnite mi, da li imam pravo na repliku ili da se obratim poslanicima kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe?
Kada sam vam dao reč po replici vi ste trebali da kažete da koriste vreme ovlašćenog predstavnika.
Ne, gospodine predsedavajući. Ne bih sada hteo da reklamiram povredu Poslovnika, ali predsedavajući kada vidi da je upaljeno treba da naznači po kom osnovu. Nisam tražio pravo na repliku i moja prijava je bila mnogo pre nego što je uopšte došlo do bilo kakvog osnova za repliku.
Nastavite gospodine Arsiću.
Nije lako sadašnjem ministru kada je zatekao jedan poreski sistem i Poresku upravu koja je devastirana i koja nije služila svojoj svrsi. Nije lako sadašnjem ministru prilikom izrade ovakvih zakona, kako da jedno loše običajno pravo nastalo za vreme vlasti DS vrati u one zakonske okvire. Ne kažem da je DS donosila isključivo loše zakone, ali čini mi se da je mnogo veći problem od loših zakona to što su određeni ljudi sprovodili te zakone. To je najveći problem koji smo imali. Kada zateknete jednu državnu upravu, a Poreska uprava jeste deo državne uprave, potpuno razorenu, onda imate odliv u sivu ekonomiju, onda imate sivu zonu, onda imate problema. Šta je svrha donošenja zakona? Neko reče – visoke kazne da bi se uništilo preduzetništvo. Hajde da pogledamo čemu služi kazna. Da li kazna služi samo da bi neko bio kažnjen ili visoka kazna služi preventivno da neko ne bi napravio prekršaj? Mislim da je mnogo važnije da bude preventivno nego da nastupi okolnost kada kazna mora da se izrekne. Šta je to uopšte poreska utaja? Da li neko uopšte razmišlja o tome šta država gubi kada se izvrši poreska utaja. Gubi po dva osnova. Jedan koji je, čini mi se, često pripadnicima bivšeg režima mnogo važniji, a to je kako se puni budžet RS, a o tome nisu vodili računa dok su bili na vlasti. Po meni je mnogo važniji onaj da dobrom poreskom politikom, dobrom poreskom administracijom štitimo onaj deo privrede, onaj deo preduzetništva koji posluje u skladu sa zakonom i propisima ove zemlje od lopova kojima je izgovor loša ekonomska situacija da ne izvršavaju svoje poreske obaveze i uništavaju onaj realan sektor koji se pridržava zakona. Sada prozivam one koji kritikuju ovaj zakon da se izjasne da li su za privredu i preduzetnike koji rade u skladu sa zakonom i pune budžet i obezbeđuju radna mesta ili za one koji vrše poresku utaju? Izvinite, ako neko ukrade od nekog fizičkog lica nešto onda je on lopov, a kada neko ukrade nešto od države onda nije ništa. E pa, lopov je i onda. Neka se izjasne da li štite one poštene preduzetnike, poštene privrednike ili lopove koji zakidaju od države na svakom mestu i uništavaju nam realan sektor. Ovim zakonom cilj je da se sve uvede u legalne tokove, apsolutno sve. Znam da će to naići na otpor, znam da će to da bude možda i nepopularna mera, ali jedina moguća koja garantuje ne samo punjenje budžeta, već isključivo da oni koji rade u skladu sa zakonom imaju potpunu zaštitu države, jer zato i plaćaju porez. Svaki građanin ima pravo na zaštitu od države. Kako se vršila kontrola fiskalizacije u Srbiji? Radila se često po političkoj osnovi i po političkoj podobnosti ili nepodobnosti. Zamislite vi sada objekat koji ima 350.000 dinara registrovanog prometa u fiskalnoj kasi i višak od 450 dinara bude zatvoren 30 dana da bi njegova konkurencija koja je mila toj vlasti mogla da radi. Ko je na gubitku? Država, 10 ili 12 radnika iz tog preduzeća otišlo je na neplaćeno. Zašto? Da bi neki mangup mogao da radi ili da bi možda poreski inspektor popunio kvotu. Tako je to bilo do 2012. godine. Zašto nije svima rađena ta poreska kontrola? Zašto nije svima rađena kontrola fiksalizacije? Zato što je to tako odgovaralo onima koji su vodili tada državu. Onda imamo jedan običaj da loš izuzetak postaje loše pravilo, a onda kada hoćemo da eliminišemo loše pravilo, neko kaže – e ne može. Može, hoćemo da uredimo državu, hoćemo da naš poreski sistem bude potpuno u funkciji, ne samo države, nego građana. Zašto kažem građana? Da li hoćemo normalnu zdravstvenu zaštitu, da li hoćemo dobrim putevima da se voze automobili, da li hoćemo da imamo savremenu vojsku, savremenu policiju, dobru nauku? Od čega se to plaća? Od poreza. Nemojte da doživljavate nešto na pogrešan način ili da predstavljate taj doživljaj na pogrešan način. Ovim poreskim izmenama uređuje se jedna oblast. Zašto da ne javno objavljivanje preduzetnika i pravnih lica na sajtu poreske uprave da su poreski dužnici? Da li ima neko nešto protiv toga? Do sada ste, čak i Vlada Mirka Cvetkovića objavljivala 100 najvećih poreskih dužnika. Da li je to bilo dovoljno? Nije, to su uglavnom bila pravna lica koja su bila pod stečajem i nikome taj podatak nije bio od važnosti, osim da se nešto piše po novinama kako država preduzima da reši pitanje budžetskog deficita, ali ne može jer eto, već je zakasnila. Šta mislite, da li to znači kolegama preduzetnicima i osnivačima privrednih društava? Znači. Kažite mi molim vas ko će da sarađuje, ko će da radi sa poreskim dužnikom? Ako ne plaća obaveze državi neće ni kolegi sa kojim posluje. Na taj način ih prisiljavamo da rade u okviru zakona, a ne da sada imamo na stotine preduzeća koja su u blokadi, pa se kaže da je posledica te blokade ekonomska kriza u Srbiji. Da li je samo ekonomska kriza u Srbiji, da li postoji i to da se neko zadužio za robu, prodao za gotov novac, stavio ga u džep i ostavio i državu na cedilu i onoga od koga je uzeo robu? Jeste, dešava se u 90% slučajeva. Još može da osnuje i drugo pravno lice, može da osnuje drugu pravnu delatnost i da nastavi po starom. Da li je to problem sa ovim zakonom što to više neće moći, što ćemo moći da kažemo – jeste, ovo su koji kradu od države, krašće i od vas? Izgleda mi da ovde dolazi do jedne klasične zamene teza. Tačno je da imamo višak zaposlenih u državnoj upravi. Hajde da sa onim zakonom o budžetskom sistemu vidimo šta ćemo sa tim viškom, jer očigledno postoji problema i u poreskoj upravi na nivou Republike da nema dovoljno kadrova koji mogu efikasno da vrše nadzor i kontrolu naplate poreza sa jedne strane, a sa druge strane imamo u poreskoj upravi, zaposlene u drugim organima državne uprave koji jednostavno ništa ne rade, sede i čekaju da prime platu, a neki čak i ne dolaze na posao. Ako bismo krenuli da ih otpuštamo neko bi rekao da otpuštamo nepodobne. Izvolite gospodo, moći će da prelaze i iz drugih državnih organa i u poresku upravu i da se vrši preraspodela u samim organizacijama poreske uprave. Bila je još jedna loša praksa u poreskoj upravi do 2012. godine, a to je da ne postoji kvalitetna sistematizacija radnih mesta, da ne postoji analiza svrsishodnosti i opravdanosti za veliki broj zaposlenih u nekim poreskim upravama. Čak je bilo i to da su zapošljavani u poresku upravu, recimo navešću primer, pošto sam iz Požarevca, ako se ukaže slobodno mesto po sistematizaciji u Poreskoj upravi u Požarevcu neki miljenik DS npr. iz Vranja dobiće rešenje da je zaposlen u Poreskoj upravi u Požarevcu samo da bi dobio posao, iako tu poresku upravu nikada u životu nije video. Tako se radilo do 2012. godine. Sada nemojte da se čudite zbog sive zone, zbog sive ekonomije. Neko je proizveo, neko je stvorio. Nije za to kriva poreska politika nego to što smo od izuzetaka, i to loših, pravili pravila, i to loša, koja jednostavno moraju da prestanu. Jedini način jeste da se usvoji i ovaj i još niz zakona da loša praksa, loša pravila prestanu i da na taj način Srbija počne konkretne reforme državne uprave, što je obećano i u izlaganju mandatara Aleksandra Vučića prilikom izbora Vlade Republike Srbije. Ovaj zakon je samo prvi korak ka uređivanju državne uprave i zato će poslanička grupa SNS u Danu za glasanje da glasa za ovaj zakon.
Zahvaljujem se gospodine Arsiću. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika na izlaganje gospodina Jovičića. Izvinjavam se, trebao sam vam dati reč pre gospodina Arsića, ali mislio sam da se gospodin Arsić takođe javio po replici, pošto ovlašćeni predstavnik najjače i najveće poslaničke grupe govori na kraju. Izvolite gospodine Borislave Stefanoviću.
Gospodine predsedavajuću, odgovaram ministru Krstiću. Dozvolili ste da pet poslanika SNS, znam da ste navikli pet na jednog, i sada je njih pet govorilo 20 i nešto minuta, a ja trebam u dva minuta da odgovorim. Kome i odakle da počnem u ovoj bujici besmislica koje smo čuli?
Gospodine Stefanoviću, vi trošite vaše vreme. Vas je direktno pomenuo gospodin Jovičić i imate pravo na repliku na njegovo izlaganje. Izvolite.
Ne samo da je mene pomenuo gospodin Jovičić, već su i druga dva govornika pomenula DS nakon toga, između ostalog. Zaboravili ste da se pre toga ministar meni obraćao i imam pravo da odgovorim ako nisam zadovoljan sa onim što sam mu postavio kao pitanje. Dakle, zaboravljate dva ključna osnova i molim vas da mi vratite vreme.
Izvolite, vaše vreme teče.
Hvala. Dakle, gospodine ministre, te kazne koje spominjete, one nisu za neregistrovana pravna lica, već za registrovana pravna lica u zakonu. Niste bili precizni u tom smislu. Znate da vam u članu 178a piše da će se kazniti pravno lice do dva miliona dinara ako nema neki papir. Da li vi mislite da je to normalno? Da li vi mislite da može tako da funkcioniše naša inače rasturena privreda? Ono što sam zapamtio je da je jedan govornik pokušao, naravno, tradicionalno da zloupotrebi govor DS, bilo koga, da smo mi protiv penzionera. Mi nismo protiv penzionera. Mi samo tvrdimo da, osim što ste uništili privredu, imamo nažalost više penzionera nego zaposlenih ovog momenta. Ne daj bože da neko hoće da ukine penzionere, ne bi imao ko da hrani Srbiju. Od vaše vlasti ljudi čekaju da dobiju penzioneri prinadležnosti da bi mogli da kupe hleb. To je slika vaše Srbije danas. Nemojte vi o rupama, ministre, molim vas. Vi kažete kakvu ste vi rupu zatekli od prethodnika iz vaše vlade, gospodina Dinkića. Zamislite vi to, vi koji imate rupu tradicionalnu skoro dve milijarde evra u budžetu, vi nama pričate. Pa za vas je Mirko Cvetković bio Kisindžer, mada se on nije bavio ekonomijom. Ali, hoću da kažem, nemam jači izraz, jer vaši neoliberalni i ekonomski idoli nemaju toliko snažna imena. Ono što sam primetio, moram da vam kažem da bih voleo…
Vreme.
… da poreska uprava nešto uradi oko velikih poreskih dužnika i tajkuna bliskih režimu i da nam kažete šta ćete tu konkretno da uradite oko ljudi koji su ogromne sume dužni da plate poreza ovoj državi i šta ćete sa njima … [[Isključen mikrofon]]
Vreme. Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, šef poslaničke grupe SNS, replika.
Gospodine predsedavajući, evo, biću vam advokat, iako mislim da nema potreba da vam budem advokat. Svi govornici SNS su pravo da govore dobili po Poslovniku o radu Narodne skupštine, i gospodin Đukanović koji se javio po Poslovniku, i gospodin Jovičići zbog direktnog obraćanja i direktnog pominjanja, i ja zbog pominjanja Vlade, odnosno SNS, a gospodin Arsić kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS. Tako da, to inputiranje siledžijstva dolazi obično od onoga ko se siledžijstva lati. Što se tiče onog tradicionalnog pet na jedan, i tu je napravljena greška. Nije pet na jedan, osam na jedan. To je razlika između 6 i 49%. Osam na jedan, to je ono što smeta prethodnom govorniku. Nažalost, ponovo zamena teza, ponovo nešto što nije izrečeno, ponovo se kriju uzroci zbog čega je broj penzionera u Srbiji veći od broja zaposlenih i zbog toga zaista niko nije srećan, ali je taj broj takav zbog povećanja broja nezaposlenih ljudi u Srbiji za vreme Vlade Kisindžera Cvetkovića. Ako je gospodin Cvetković Kisindžer zbog toga što je ljude ostavljao bez posla, evo, priznajem, Kisindžer je. Međutim, ovde se izriču neke još opasnije stvari. Plaćanje poreza je svetinja u svakoj državi, uređenoj ili neuređenoj. Plaćanje poreza je svetinja i obaveza svakog pojedinca. Onda je opasna tvrdnja kada neko kaže – gušenje preduzetnika ili zavlačenje ruke u džep. Ne zavlači se ruka u džep, dame i gospodo narodni poslanici i poštovani građani Srbije. Na ovaj način i ovim zakonom se kažnjavaju oni koji zavlače ruku u džep građanima Srbije ne plaćanjem poreza. Zbog tog problema koji stoji i ove godine i prošle godine i 2010. godine, evo, bio sam dovoljno vredan …
Vreme, gospodine Babiću.
… pa da kažemo – evo ga tekst iz 2010. godine. I u 2010. godini vam je smetalo što je utajen porez u iznosu za dva mosta preko Beške. I tad vam je smetalo, a sada pozivate ljude da ne plaćaju porez. Šta je to nego krivično delo?
Reč ima po replici narodni poslanik Borislav Stefanović, a posle njega narodni poslanik Aleksandar Jovičić i time zatvaramo krug replika.
Molim vas, rekli ste i da smo siledžije i rekli ste da smo lopovi i svašta ste rekli, samo niste rekli … (Zoran Babić, s mesta: Ko je rekao?) Jeste, rekli ste. Pazite, idete po tankoj liniji uvreda već. Samo nam niste rekli kako su žute, zle demokrate napravile ovoliki deficit? Kako su demokrate napravile zaduženja od šest milijardi evra? Kako su zle demokrate napravile povećanje, sve govorim u odnosu na Cvetkovića, broja nezaposlenih za preko 50.000? Kako su napravile ovolike gubitke? To nikako da nam odgovorite. Koji ste vi to kokošinjac u Srbiji napravili? Za sve te pare ništa, ni jedan. To morate na kraju da nam kažete. Vrlo je jednostavno pitanje. Pošto vidim da će se gospodin Jovičić javiti, dakle, pitao sam da li ste svesni da se ovim zakonom ukidaju prerogativi ovlašćenja lokalnih samouprava, koje su jedine po Ustavu i zakonu ovlašćene da vrše nadzor, kontrolu poreza na imovinu? To sam vas pitao, a ne da nam pričate o Đilasovom budžetu. Pa vi ste kroz izveštaj dokazali da je Đilas zadužio Beograd 400 miliona i da je imao suficit četiri milijarde dinara u budžetu. Budite precizni kada već ustajete. (Vladimir Đukanović, s mesta: Nije tačno.)
Molim vas, gospodine Đukanoviću, dopustite poslaniku da završi izlaganje.
Dakle, nije korektno. Rekao sam ime jednog velikog državnika, uz moje neznanje da navedem nekog iz ekonomske oblasti, jer su vaši heroji meni neprihvatljivi. Ali, postoji jedan novi, zove se Mendelson, koji je sada unajmljen, citiram – jer je Bler mnogo skup, pa dobijamo čoveka, ovo građani moraju da znaju, koji je rekorder po broju afera u evropskoj politici i koji će kao i Štros Kan, kao i Guzenbauer, raditi za džabe.
Vreme.
Ako je Cvetković Kisindžer, onda ste vi svi Mendelsoni.
Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. Repliku ima Aleksandar Jovičić, po direktnom pominjanju imena. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Pre svega, niste u pravu kada govorite o Beogradu. Gospodin Đilas je možda zadužio Beograd 500 miliona, a možda i 700, ali je svoje bogatstvo uvećao deset puta zahvaljujući građanima Beograda, jer je znao kako da zavuče svoju ruku u njihov džep. Međutim, takođe je važno, gospodine predsedavajući, naglasiti da SNS pre svega želi da uspostavi sistem u ovoj zemlji. Konačno želimo ovim zakonom da damo šansu da na jednoj strani imamo one koji plaćaju porez ovoj državi potpuno legitimno, jer osnova države jeste da se finansira iz poreza da bi mogla da se izdržava i podiže, a s druge strane oni koji su pametniji taj porez ne plaćaju, a mi znamo da i vaša stranka ima te probleme. Mi želimo sistem u ovom zemlji i ovo jeste nastavak onog Zakona o porezu na dohodak građana, gde smo uspostavili jedan sistem koji će dati olakšice privrednicima. Ovo svakako jeste nastavak te borbe i Zakon o radu, stečaju i privatizaciji će samo biti kruna toga, da konačno u narednih godinu-dve dana uspostavimo ono što vi niste mogli za 12 godina. Zaista ne bih komentarisao izjavu da je gospodin Cvetković bio Kisindžer. Nama nije potreban Kisindžer u Srbiji, nama je potreban Lazar Paču iz vremena Pašića…
Gospodine Stefanoviću, nemojte da dobacujete govorniku.
… koji je bio zaista jedan od najboljih ministara finansija i ekonomije, kada je preporod Srbije bio na najvećem mogućem nivou. Smatram da ova Vlada može da se poredi sa tom Vladom i da će se izboriti sa svim teškoćama koje ste vi napravili ovoj zemlji, jer 400.000 ljudi je ostalo bez posla zahvaljujući Demokratskoj stranci. Dajte nešto konstruktivno, dajte predlog kako da zajednički ovu zemlju podignemo, osim da punih džepova samo danas govorite šta je to što nije moglo da se uradi za tri meseca.
Zahvaljujem gospodine Jovičiću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Naravno, gospodine predsedavajući ja ću opet da se pozovem na član 107. i to oba stava, direktno obraćanje poslaniku i naravno vređanje dostojanstva ovog parlamenta. Zaista bih vas molio da obratite pažnju ubuduće, jer zaista nema smisla da oni koji su na ta mesta dolazili na mesto ministra finansija samo zahvaljujući što su bili članovi jedne lobističke grupe, kao što je bio „Ces Mekon“ ili neko slični njima, a čiji je inače predstavnik, odnosno direktor te grupe u zatvoru, odnosno zato što se između ostalog vodi postupak protiv njega, a koji su služili ovde da isključivo kreiraju privatizaciju, a svi su bili članovi Demokratske stranke. Zaista nema nikakvog smisla da takvi ljudi danas ovde nešto rade. (Borislav Stefanović, s mesta: Sram te bilo, pa prvi ćeš….)
Gospodine Stefanoviću, molim vas dopustite da poslanik završi izlaganje. Nemojte da dobacujete iz klupe, to je nekulturno i ne možete to da radite. (Zoran Babić, s mesta: S kojim pravom. Molim vas, gospodine predsedavajući, s kojim pravom?) Molim vas, gospodine Đukanović nastavite, a gospodine Stefanoviću sledeći put dobićete opomenu iako nisam spreman da to radim, ali sigurno ste zaslužili na današnjoj sednici.
U svakom slučaju i ovim se i dalje krši Poslovnik ovim dobacivanjem, ali ako je neko nervozan zbog argumenata, šta mu ja mogu, zato je na 6%. Hvala.
Zahvaljujem. Za reč se javio po Poslovniku narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, član 108. o redu na sednici Skupštine stara se predsednik, odnosno predsedavajući. Molim vas da vodite računa o onome šta se izriče sa ove govornice. Pretnje – ti ćeš biti sledeći uhapšen, su bile deo vokabulara Demokratske stranke do 2012. godine i pisali su optužnice i sudili, i hapsili, i ugnjetavali, i tiranisali, i političke neistomišljenike i građane Republike Srbije. Ovo je Narodna skupština Republike Srbije. Nije ovo sudnica, nije ovo miting. Da li je ovo demokratsko ophođenje ili nemoć? Nemoć, zato što nemaju s čime da se pohvale. Šta da kažu? Šta su uradili, osim što su 400 hiljada ljudi ostavili bez posla. Razorene finansije, razorenu privredu. S čime da se pohvale, a sada još i prete sa mesta narodnog poslanika ko će biti sledeći uhapšen. I vi to dozvoljavate. Nema sledećeg puta. Ako hoćemo ozbiljnu političku scenu, svaka greška apsolutno mora da bude adekvatno nagrađena, odnosno kažnjena. Ali, da politika i da narodni poslanik preti drugom narodnom poslaniku, uvaženom kolegi Đukanoviću da će on biti sledeći uhapšeni, šta je ovo ako nije povreda Poslovnika? Šta je ako nije za sankcionisanje? Da li ćemo trpeti tu tiraniju? Ne, mislim da ne smemo da trpimo tiraniju.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Narodni poslanik Aleksandar Marković se javio za reč. Po kom osnovu? (Po povredi Poslovnika.)
Gospodine predsedavajući, direktno je prekršen član 109. Poslovnika koji kaže da se opomena izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole predsednika Narodne skupštine; koji govori pre nego što je zatražio i dobio reč, a imali smo priliku to da vidimo; koji i pored upozorenja predsednika Narodne skupštine govori o pitanju koje nije na dnevnom redu; ako prekida govornika u izlaganju ili dobacuje, što smo imali prilike da vidimo iz ponašanja gospodina Stefanovića; koji se neposredno obraća drugom narodnom poslaniku, takođe smo imali prilike to da vidimo; ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze. Dakle, gospodin Stefanović je ovde, odnosno postoji osnov da se sankcioniše gospodin Stefanović po nekoliko stavki člana 109. Poslovnika, važećeg. Razumem nervozu gospodina Stefanovića, imam svo moguće razumevanje za situaciju u kojoj se nalazi njegova stranka, stranka koja se osipa, stranka koja bukvalno nestaje, ali dom Narodne skupštine nije i ne može biti, niti će ikada biti mesto gde možete na taj način da se ponašate gospodine Stefanoviću.
Zahvaljujem se. Gospodine Markoviću ali ste i vi upravo sada prekršili Poslovnik, jer ste se direktno obraćali drugom narodnom poslaniku. Reč ima narodni poslanik Stefanović, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući povređeni su članovi 106. i 107. Zašto? Vi ste opomenuli mene u ovom slučaju i to je uredu, ali ste istovremeno dozvolili da nekoliko govornika pre mene izrekne tako gnusne stvari bez ikakve reakcije, uključujući spominjanje nekih ljudi koji su u zatvoru i dovođeni u vezu sa DS, sa kojom nemaju nikakvu direktnu vezu, niti članstvo, niti bilo šta. Ko su ti poslanici da oni tumače ko je u zatvoru, zašto i po kom osnovu, uz najgnusnije optužbe. Onda misle da ovde svi treba da budu mirni kao bubice i da ćute, a ja sam se samo pozivao na ne selektivnu borbu protiv korupcije koju je gospodin Vučić najavio. Zašto se plašite onoga što je premijer Srbije najavio? Citiram premijera Vučića, a vi tražite opomenu za mene, pa kako to može? Dakle, molim vas, bilo je jako puno uvredljivih stvari, jako puno pretnji, jako puno teških kvalifikacija za celu političku grupaciju i dovođenje u veze sa direktno ljudima koji su u zatvoru. To nije ni korektno, ni civilizovano, ni ljudski. Ako je neko viknuo, ja u ovom slučaju jesam i znam zašto sam to uradio. Ne zato što sam nervozan, nego zato što smatram da treba da ta borba bude ne selektivna, pa kada to napomenem onda se vi ljutite još više. Mislim da je nepotrebno i mislim da su poslanici reagovali suviše emotivno na nešto što je u krajnjem slučaju politika vaše stranke. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice i pre nego što počnemo o Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji, baš je lepo što ste došli pošto niste bili u sali, ja moram da vas pitam – četiri poslanika iz SNS su reklamirala povredu Poslovnika…
Dobili ste reč kao ovlašćeni pa izvolite i govorite o Predlogu zakona, samo kao ovlašćeni. Izvolite.
Da li zaista ljudi koji vode ovu sednicu su adekvatni…
Dobili ste reč kao ovlašćeni predstavnik, to sam vam jasno rekla. Da li želite da govorite o zakonu?
Da, naravno.
Možete kasnije da se javite po Poslovniku, sada se niste javili. Izvolite, govorite o zakonu. Poslovnik ima smisla jedinu ako ga poštujemo, ako ga ne poštujemo, onda bolje da ga ukinemo.
Uredu. Dakle, poslanička grupa NDS neće podržati predlog ovog zakona, jer se ovim zakonom omogućava vršenje represije nad poreskim obveznicima, a da poresku upravu apsolutno niko ne kontroliše. Po nama postoji mogućnost da se uz ovakav rad poreske uprave desi da više neće imati od koga da se naplati porez. Takođe, postavljamo i pitanje – zašto se uz ovaj zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji ne donese i zakon o kontroli trošenja budžetskih sredstava i zašto budžetska inspekcija ne radi svoj posao? Dakle, zašto se bolje i jače ne kontrolišu lokalne samouprave i ministarstva, javna preduzeća, jer je očigledno da je ogroman deficit ove godine i da je za 21 milijardu dinara veći budžetski deficit u prvih pet meseci ove godine nego prošle godine. Imamo primer kontrole poreske uprave od strane Zaštitnika građana gde je on 8. januara ove godine, dakle, nije bio prethodni ministar finansija već gospodin Lazar Krstić, gde Zaštitnik građana kaže da poreska uprava pri Ministarstvu finansija nije postupila po preporuci Zaštitnika građana da građanima kojima je mesecima zaračunavala kamatu na kamatu, a pošto je Ustavni sud takav obračun ocenio kao neustavan, vrati novac. To je konstatacija zaštitnika građana koji ima stav da se državni budžet ne sme puniti naplaćivanjem zelenaških kamata od građana suprotno odredbama Ustava. Dakle, poresku upravu apsolutno niko ne kontroliše, čak se oglušavaju i o preporuke Zaštitnika građana. Samim tim, ovim što usvajamo danas ovaj zakon meni izgleda kao da dajemo vatreno oružje nekom detetu koje ne zna tim vatrenim oružjem da rukuje. Takođe, javlja se i veliki problem lošeg i neadekvatnog odnosa poreznika koji su u kontaktu sa poreskim obveznicima kroz neljubaznost, nekorektnost u ophođenju, osionost, birokratski manir i nespremnost da se neki problem razume. Samim tim sve što se radi sada, u poreskoj upravi utiče na to da se sve više ljudi opredeljuje ili ima nameru da prelazi u sivu ili crnu zonu i na taj način će naš budžet ostati i bez trenutnih prihoda. Ministar kaže da je poreska uprava bila rigidna i nefleksibilna. Ja bih pre rekao, neljubazna i nestručna. Postoji niz, što namernih, što nenamernih slučajeva gde je poreska uprava prekršila zakon i protivno zakonu, donela rešenje o naplati javnih prihoda, koji realno ne postoje. Dalje, ministar kaže da se nekada više isplatilo da se krši propis nego da se plaća poreska obaveza. Uz donošenje ovog zakona će se više isplatiti da se ugasi preduzeće ili radnja, da se pređe u sivu ili crnu zonu, i samim tim, da se još manje plaća porez. Takođe me interesuje, kako uz pomoć ovog zakona, gospodin ministar, ili poreska uprava namerava da kontroliše crnu zonu. Dakle, kako će se kontrolisati neko ko nema registrovanu delatnost? Takođe, interesuje me i stav ministra o tome da li građani neće, ili nemaju mogućnost da plaćaju. Dakle, da li se utaja poreza vrši zbog toga što neko ne želi to da plati ili, jednostavno nije u mogućnosti da plati svoje doprinose. Video sam i konstataciju da je intencija ovog zakona, da se likvidnost ne obezbeđuje neuplaćivanjem poreske obaveze, već na finansijskom tržištu. Kako neko, ko je već nelikvidan može da obezbedi likvidnost na finansijskom tržištu? Dakle, slažem se da je nedopustivo da država kreditira gubitaše, ali s druge strane je potpuno nelogično da neko ko je nelikvidan može da obezbedi likvidnost na finansijskom tržištu. Naša poslanička grupa je podnela 10 amandmana, od kojih su dva ključna. Šta se dešava kada rešenje pošaljete poreskom obvezniku običnom poštom, a posle 15 dana od prijema tog rešenja u pošti, dakle, od trenutka slanja, ne od trenutka prijema rešenja, se smatra rešenje pravosnažno. Da li znate da u određenim selima pošta stiže samo jednom nedeljno? Ako se recimo, tog dana poštar razboli, poreski obveznik iz tog sela neće dobiti rešenje na koje će moći da uloži žalbu, jer će samim tim sledeće nedelje postati pravosnažno. Takođe, predvideli smo i amandmanima da poreska uprava ima obavezu da šalje opomene u roku od 30 dana od dana kada se utvrdi da postoji poreski dug. Iz iskustva je zaključeno da poreska uprava ne reaguje u svim situacijama i samim tim dolazi do nagomilavanja poreskog duga, tj. kamate, a onda kamata ponekad pređe i glavni dug, i jednostavno poreski obveznik nije u mogućnosti da ga isplati. Još jednom da ponovim, poslanička grupa NDS, ZZZS i Zeleni Srbije neće glasati za ovaj zakon jer smatra da se njime omogućava poreskoj upravi da vrši represiju nad poreskim obveznicima, a sa druge strane ne uvodi nikakva kontrola nad radom poreske uprave. Hvala.
Reč ima ministar Lazar Krstić.
Hvala puno. Samo ću kratko odgovoriti. Mi ćemo razmotriti sve amandmane. Ali, ono što provejava kroz čitavu ovu diskusiju jeste ta neka ideja da je porez neka volonterna kategorija. Nije porez volonterna kategorija. Nije porez kategorija koja može da se pregovara ni u političkim kampanjama ni u kom slučaju. Možemo da razgovaramo o tome šta je ispravan model, šta je ispravan poreski sistem, kolike treba da budu kamatne stope, da li treba da se smanje, povećaju, kolike treba da bude poresko opterećenje, jel ako hoćemo da imamo veći ili manji deficit u situacijama kada to budemo mogli da biramo, što će nadam se, doći u nekom trenutku. Ali, oko toga da neko nije u mogućnosti da plati porez i šta onda? To je definisano nekim drugim postupcima, kao što je, naravno uz određenu dozu logičnosti i razumnosti koja je i uvedena u ovaj zakon, vezano za reprogram i neke druge stvari. Ali ako neko nije u mogućnosti da servisira svoje obaveze, možda treba da se bavi nekim drugim biznisom. Porez je prva i osnovna obaveza, a ne poslednja. To i jeste čitava ideja. Što se tiče ovoga, ako se poštar razboli, pa ne donese pismo na vreme, 15 dana, a trenutno je po zakonu regulisano tako da trenutkom slanja postaje pravosnažno. Mi smo zapravo izmenama i dopunama sada učinili da je 15 dana kasnije, mi ćemo uzeti u obzir i vaš amandman, da vidimo da li ima smisla ili ne. Razlog za to je bio zato što poreski obveznici prosto izbegavaju da prime, pa smo onda uveli da poreska uprava može da podnese poresku prijavu, ako je to ispravno. Ne možete vi da nadigrate, ili ne bi trebalo da možete da nadigrate državu, i ne radi se o tome da li smo mi meka srca ili tvrda srca. Kada se primenjuje zakon, mi prosto dugujemo onim poreskim obveznicima koji plaćaju redovno da osiguramo da i ostali to rade, odnosno da posluju pod istim tržišnim uslovima, da se ne kreditiraju od strane države, te ako nisu uspešni, neko drugi ko je uspešniji će ih kupiti i to je zakon ekonomije po Kisindžeru. To je namera čitavog zakona. Ne radi se tu o tome da li smo mi, to je jedino razumno jer prosto porez ne može da bude kategorija za trgovinu, ne može da bude metod represije, jer ja nisam nikada i to ljudi profesionalci koji su u poreskoj upravi, koji su poreski službenici već godinama kažu da je po prvi put sada situacija takvada niko ne sugeriše gde da se ide u kontrolu, ko da se kontroliše pojedinačno, ko da se maltretira, ko da se pusti, kome da se skine blokada ili takve stvari. Mi nismo to radili, nismo radili diskrecione odluke ni jedne vrste. Mi ovim zakonom ukidamo vanrednu kontrolu. Sada se, verovali ili ne, ide jedino u vanrednu kontrolu, ne postoji redovan kontrola. Dakle,mi ovim zakonom hoćemo da eliminišemo diskreciono pravo ministra ili bilo koga drugog, da uperi prstom zato što se neko zamerio ili zato što je politički podobno u datom trenutku, možda u određenoj lokalnoj samoupravi, ili gde već bilo i da kaže, hajde sada kontroliši njih, maltretiraj njih. Naravno da u našoj šumi propisa može da se nađe materijalan razlog da se izrekne i kazna. Namera je upravo ta. Takođe, ono što smo uveli, a to ste pitali i eksplicitno jeste da i neregistrovane delatnosti mogu da se kontrolišu, tako da je to crna zona, a sugeriše mi kolega da ste i vi podneli amandman, naravno da ćemo podneti amandmane, razmotriti ako imaju smisla, uzeti u obzir. Hvala.
Zahvaljujem ministre. Rad nismo produžili posle 18.00 časova, tako da još koleginica Spasojević, eventualno ako se drži vremena. Izvolite. Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, koleginice i kolege poslanici, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji još jedan je u nizu reformskih zakona čije usvajanje će doprineti stvaranju povoljnije ekonomske klime za nove investicije u Srbiji. Osim toga, usvajanjem Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji omogućiće se državi da uđe u energičniju borbu sa sivom ekonomijom višegodišnjeg problema u Srbiji i srpskoj privredi koja je nažalost u prošloj godini bila u porastu. Srbija gubi više od 30% BDP zbog sive ekonomije, a to je najveći procenat u Evropi, čak oko 6% viši procenat nego u regionu. Razlozi za to sigurno leže u lošem zakonskom rešenju, u ekonomskoj krizi koja je dovela do slabijeg poslovanja poreskih obveznika i time stvorila nemogućnost da izmire svoja poreska dugovanja, ali i u niskom stepenu svesti o poreskom moralu, visokom stepenu nezaposlenosti i lošem institucijalnom kapacitetu da kontrolišemo i borimo se protiv sive ekonomije. Zbog toga i jesu danas pred nama ovi predlozi zakona koji imaju za cilj da se unaprede uslovi rada poreske uprave i da se u jednači i pooštri prekršajna politika i kontrola poreskih obveznika u cilju veće naplate potraživanja poreskih obveznika, efikasnijeg otkrivanja poreskih malverzacija i utaja. Predloženim zakonom, pooštrena je poreska kaznena politika i to poslanička grupa SPS podržava, a izmenama postojeće odredbe zakona o opštim poreskim prekršajima pravnih lica i preduzetnika su proširene i razvrstane u četiri grupe, a time su razvrstane i predviđene kazne, zavisno od stepena učinjenog prekršaja, pa u odnosu na dosadašnju prekršajnu politiku, najniži relativni iznos je udvostručen, a najviši upetostručen. Izmene i dopune Zakona predviđaju i pravila o uslovima i situacijama u kojima se može, ako se kontrolom utvrdi ozbiljan prekršajni poreski prekršaj, zabraniti obavljanje delatnosti. Pretpostavka je da će se strožijim kaznama uticati na veću poresku disciplinu u smislu povećanja naplate poreza, tačnije i redovnije prijave podataka i činjenica potrebnih za oporezivanje i da će se time uticati na suzbijanje sive ekonomije. Predlogom zakona, tačnije članom 36, uređuje se dostavljanje poreskog aktom poreskom obvezniku i to je nešto što smatram da ovim predlogom zakona nije baš najbolje rešeno. Naime, predviđeno je da se poreski akt u pisanom obliku dostavlja poreskom obvezniku, preko pošte slanjem preporučene ili obične pošiljke ili preko službenog lica poreskog organa na adresu sedišta poreskog obveznika koje je navedeno u APR ili na nekoj posebnoj adresi za prijem pošte koja je takođe navedena u privrednom registru ili na adresu prebivališta ili boravišta fizičkog lica. Ako se dostavljanje vrši slanjem preporučene pošiljke, poreski akt se smatra dostavljenim danom uručenja. Ako uručenje nije bilo moguće, poreski akt se smatra dostavljanjem 15 dana od dana predaje poreskog akta pošti koja i nije stranka u ovom odnosu i smatram da tu mogu da nastanu izvesni problemi, jer tu se obaveza dostavljanja poreskog akta poreske uprave poreskom obvezniku završava. Poreska uprava je oslobođena dokazivanja da je poreski akt i zaista dostavljen poreskom obvezniku, a pošta nije u obavezi da dostavi dokaz poreskoj upravi da je akt i uručila poreskom obvezniku. Na ovaj način stvaraju se uslovi da budu povređena prava poreskih obveznika, jer postavlja se pitanje – šta se dešava ako poreski akt zaista ne bude dostavljen poreskom obvezniku i na taj način poreski obveznik ne može da se upozna sa sadržinom akta i ne može da reaguje bilo pozitivno, bilo da uloži žalbu na poreski akt koja je kao pravni lek i predviđena članom 180. Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Podnošenje žalbe predviđeno je u roku od 15 dana od dana dostavljanja, odnosno prijema akta od strane obveznika. Ako se akt ne dostavi, poreski obveznik neće moći da podnese žalbu u zakonom propisanom roku i na taj način će mu biti uskraćeno pravo na pravni lek koje je inače zagarantovano i Ustavom. Dostavljanje pismena u poreskom postupku veoma bitna radnja, jer osim navedenih povreda nakon nekih osnovnih prava poreskih obveznika, ovakvim načinom dostavljanja akata i nikakve odgovornosti niti poreske uprave, niti pošte da je akt zaista i uručen poreskom obvezniku, mogu biti urušena još neka prava poreskih obveznika – pravo na pokretanje upravnog postupka, pravo na prigovor i sl. Smatram da u cilju efikasnijeg i odgovornijeg rada poreske uprave i odgovornijeg rada pošte ali i odgovornijeg odnosa poreskog obveznika prema poreskim aktima, ovaj član treba dopuniti obavezom ili pošte ili poreske uprave da moraju da dokažu da je poreski akt zaista uručen poreskom obvezniku. Poslanička grupa SPS uložila je amandman na ovaj član. Takođe, nacrt zakona predviđa i strožiju poresku kontrolu poreskih obveznika koja je potrebna upravo zbog poreske nediscipline koja je prisutna u Srbiji. Zakon mora da bude jednak za sve. Vi ste, gospodine ministre, rekli da porez mora da se plaća i da je to ono prvo što mora da se uradi i svi oni koji su poreski obveznici moraju da imaju svest o tome da se porez mora plaćati, ali moraju da imaju i svest o tome da više neće biti povlašćenih i onih koji ne plaćaju u odnosu na one koji poreske obaveze redovno izmiruju. Sa druge strane, doprinos tome mora da da i država i poreska uprava i njeni inspekcijski organi, pa da kada kontrolišu poreske obveznike, ne kontrolišu samo one koji redovno plaćaju porez ili uglavnom njih nadajući se da će pronađu još nešto zbog će moći da ih kazne, pa ako plaćaju porez, onda će platiti i to, već mora ta kontrola da se uspostavi ravnopravno, da budu kontrolisani, sada prvenstveno oni koji neredovno plaćaju porez ili ga uopšte ne plaćaju. Takođe, više kontrolisati velike firme jer su po pravilu oni i velike neplatiše, a ove manje ostaviti za kasnije. Takođe, zakon predviđa i strožiju kontrolu menjačnog i deviznog poslovanja igara na sreću. Poreski obveznici su dužni da u rokovima koje odredi poreska uprava, pruže sve informacije koje su neophodne za utvrđivanje činjenica koje su značajne za oporezivanje, kao i za činjenice koje su značajne za utvrđivanje stanja u kontroli menjačnog i deviznog poslovanja igara na sreću. Ovim zakonom predviđeno je i elektronsko podnošenje prijava u svim oblicima, što će doprineti smanjenju diskrecionih prava poreskih službenika da menjaju iznose na nekim poreskim prijavama. Predlogom izmena i dopuna Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji je danas pred nama, predviđene su izmene i dopune člana 29. Članom 29. predviđa se da organ, organizacija ili drugo lice nadležno za upis u propisani registar lica koja obavljaju delatnost ne može brisati lice iz propisanog registra bez dokaza o prestanku poreskih obaveza, odnosno brisanju iz evidencije propisane poreskim zakonom, koji izdaje nadležni poreski organ ne starijeg od pet dana u momentu podnošenja zahteva za brisanje iz propisanog registra. Mislim da ćemo se i vi i ja i svi ovde složiti koliko su ažurni službenici i u republičkoj i u lokalnim poreskim upravama. Pet dana je veoma kratak rok i to znaju svi oni koji su bili u prilici da podnose zahtev za brisanje iz registra. Na ovaj način mi ćemo i dalje imati problem brisanja preduzetnika, bez obzira da li oni duguju ili ne duguju porez, jer za pet dana dobiti potvrdu od poreske uprave, s obzirom na sve prethodno potrebne potvrde koje treba da se dostave da bi se ova potvrda dobila, je zaista mali rok. Poslanička grupa SPS podnela je amandman kojim predlaže da se ovaj rok sa pet produži makar na 15 dana. Mislim da bi to odgovaralo i poreskoj upravi. Inače, može se postaviti i pitanje da li je preduzetnik radi brisanja iz registra potrebno da dostavi potvrdu o tome da je izmirio poreske obaveze, jer po članu 85. Zakona o privrednim društvima preduzetnik za sve obaveze odgovara celokupnom svojom imovinom, s jedne strane, a s druge strane, poreska uprava ima razvijene instrumente prinudne naplate neplaćenog poreza. Nisam sigurna da li je potrebno i da li je suvišno pored već predviđenih instrumenata naplate poreza uvoditi i još jedan dodati uslov. Ovo je jedanaesta izmena i dopuna ovog zakona koji je donet još 2003. godine. Od donošenja zakona bitnija je njegova primena u praksi. Mi moramo da budemo svesni da nam je neefikasna državna administracija, da imamo nedovoljan broj poreskih inspektora i da nam je potrebna korenita promena poreskih zakona, korenita poreska reforma, novi poreski zakoni, da moramo da stvaramo povoljnije uslove za biznis, povoljniju poslovnu klimu koja daje sigurnost privrednim subjektima o postojanosti i primeni zakona, jer samo tako možemo da uđemo u trku za privlačenje novih investicija i investitora. Poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržaće predloge ovih zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Živković. Izvolite.
Hvala lepo. Ponovo imamo zakon koji je po hitnom postupku spojen sa zakonima koji nemaju veze sa ovom materijom i meni i dalje nije jasno zašto se i dalje sprovodi ovaj loš manir da se spaja nespojivo i da se možda čak i neki dobar zakon pokušava da progura ispod žita ili preko noći kroz ovaj parlament. Uspeo sam jednom da pročitam ovaj tekst. Ima dosta dobrih stvari u ovom zakonu, ali ću glasati protiv zato što postupak po kojem je taj zakon došao u parlament i način kako se pokušava da se na brzinu usvoji je nešto što nije primereno ni parlamentu, ni Vladi Srbije, ni stanju u kome se nalazimo. Sigurno da podržavam pooštravanje kaznene i prekršajne politike, što se tiče poreske discipline. To, naravno, treba da se pooštri. Da bude više inspektora, naravno, da bude više redovnih kontrola, a manje vanrednih, naravno. Sve su to dobre stvari. To su stvari koje su inače već pominjane u raznim vremenima. Imali smo malopre repliku jedne i druge strane pre jedno pola sata. Mogu da vam kažem da ću citiram Pašića, to retko radim, ali i jedna i druga strana su bile u pravu, i jedni i drugi su pravili dosta loših stvari koje su uticale na stanje naše ekonomije i stanje u našem budžetu. Nulta tolerancija je bila vrlo interesantna tema pre godinu dana po pitanju poreskih obaveza. Nakon toga se, koliko ja pratim ono što piše u medijima, odgovornost poreskih obveznika se još više smanjila. Imamo skoro 35% BDP u sivoj ekonomiji. Sve su to stvari koje nam govore da ovde nema nekog velikog napretka, da nema nikakvih reformi, da je ovo zakon koji treba da pooštriporesku odgovornost poreskih platiša, odnosno obveznika u Srbiji. To je jedan dobar zakon, verovatno, ali način na koji se on predstavlja parlamentu, pored tog nedostatka, drugog seta zakona koji je neophodan da bi se stanje u srpskoj privredi promenilo, bez svega toga zajedno ne možemo da očekujemo neki veliki napredak. Imamo vašu najavu, ministre, da će rebalans budžeta biti tek u septembru mesecu. Pa, to je vreme za novi budžet, to je vreme kada se piše budžet za 2015. godinu. Koji su efekti rebalansa ako se on usvoji u septembru mesecu? Šta se dešava sa onima prema kojima budžet ima obaveze u vremenu do septembra meseca ove godine? Mislim da je jako važno da u ovom Zakonu o poreskoj administraciji i poreskom postupku da se poveća nivo izbegavanja selektivnosti u primeni propisa koja postoji. Moguće je da sada nema sa vaše strane preporuka ili naredbi ko treba da bude maltretiran, a ko ne, kod koga treba da se ode na 15 dana, a ko treba da se obiđe u širokom luku, ali to ne znači da neki drugi partnerski moćnici to ne radi, da neko drugi iz Vlade nekim kanalima ne koriste i Poresku upravu kao sredstvo političke borbe. Tačno je da je to bilo i u ranijem periodu. Ja sam od osamdeset i neke godine pa na ovamo više puta bio žrtva takvog ponašanja, ali to nije važno. Važno je da na takav načinne može da se reši stanje u ekonomiji jedne države i važno je da takvim pristupom imamo stanje koje je danas, a stanje koje imamo danas je, to ste i sami rekli, po bilo kojoj skali konkurentnosti, Srbija je na poslednjem mestu u Evropi. Ne postoji država koja je ispod nas. Čak i samozvana ili nesamozvana država Kosovo je na nekim mestima bolja od nas. To je katastrofalno stanje. Ovakvim palijativnim merama, čak i kada su one dobre, ne može se bitno promeniti stanje u ovoj zemlji. Mislim da je zaključak koji je ekonomska i stručna javnost već donela, a to je da je očigledno ova aktuelnaVlada, koja je danas 60 i neki dan, odustala od reformi i da se bavi samo ovim ili onim načinom da se održi na položaju vlasti za šta ima ogroman broj poslanika, veliku većinu u parlamentu. Sve je to zasluženo…
Narodni poslaniče, vreme, pet minuta i dve sekunde. Zahvaljujem. Nastavićete sutra. Ovim se današnji rad završava. Sutra nastavljamo u 10.00 sati. Prvi govornik je Novica Tončev. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 93 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 124 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Vladimir Pavićević, Meho Omerović, dr Dijana Vukomanović i Stefana Miladinović. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača Lazara Krstića, ministra finansija, pozvala da sednici prisustvuju i: Nikola Ćorsović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Branko Drčelić, direktor Uprave za javni dug, Irina Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija, dr Dejan Dabetić, viši savetnik u Ministarstvu finansija, Marjan Blešić, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija i Dragana Dejanović, savetnik u Upravi za javni dug. Nastavljamo rad po redosledu prijavljenih govornika u zajedničkom načelnom jedinstvenom pretresu o predlozima zakona iz tačaka 1. 2. i 3. dnevnog reda. Kao što sam rekla, prvi govornikje narodni poslanik Novica Tončev.