Zahvaljujem vam poštovani gospodine predsjedniče. Klub zastupnika SDP-a tražio bi stanku dok još može u trajanju od 10 minuta kako bi govorio o pitanju rodne ideologije. Hvala vam lijepa.
Kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, u ime kluba Živog zida i SNAGA-e molim stanku od 10 minuta da bih nakon toga govorio o javnom obećanju HDZ-a koje je dva puta dano i koje se očigledno neće ispuniti.
Kolega Glasnović.
Hvala. Tražim stanku da govorim o zemljišnim knjigama i katastru.
Nisam vas shvatio, o?
Zemljišne knjige.
Zemljišne knjige, dobro. Kolega Žagar.
Hvala predsjedniče, u ime kluba MOST-a tražim stanku vezano uz negativno mišljenje Svjetske banke a vezano uz poslovni plan za Hrvatske autoceste za 2018. godinu.
Dobro. 4 imamo zahtjeva, nastaviti ćemo s radom u 9,45. [[STANKA U 9,35 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Idemo s raspravama, prvi je na redu Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, zadnjih dana se intenzivirala rasprava o ratifikaciji Istanbulske konvencije i poprimila je potpuno neprihvatljive i usudio bi se reći i sulude oblike i možda je vrijeme da se nešto kaže o tome i da se rasprava o tome u hrvatskom društvu usmjeri u Ustavom i zakonima zadane okvire. Protivnici ratifikacije Istanbulske konvencije kao svoju najveću rezervu prema tom dokumentu ističu spominjanje pojma rod. I govore da se radi o uvođenju tzv. rodne ideologije. Nije stoga loše u ovih 5 minuta podsjetiti na neke važeće propise u hrvatskom ustavno-pravnom i zakonodavnom okviru koji spominju rod i rodni identitet. Krenimo redom. 2008. godine u svibnju Vlada RH, treba li podsjetiti da je na čelu te Vlade bio HDZ, poslala je u Hrvatski sabor Konačni prijedlog Zakona o suzbijanju diskriminacije. Ja ću vam pročitati članak 1. tog zakona. „Ovim se zakonom osigurava zaštita i promicanje jednakosti kao najviše vrednote ustavnog poretka RH, stvaraju se pretpostavke za ostvarivanje jednakih mogućnosti i uređuje zaštita o diskriminaciji na osnovi između ostalog i rodnog identiteta.“ Dakle, 2008. članak 1. stavak 1. Vlada HDZ-a uputila je zakon, Hrvatski sabor prihvatio velikom većinom glasova da svak ima pravo na zaštitu i promicanje jednakosti i ostvarivanje jednakih mogućnosti i zaštitu od diskriminacije na osnovi rodnog identiteta. Ali ne samo to, u članku 25. propisali su da tko s ciljem prouzročenja straha drugoga ili stvaranja neprijateljskog ponižavajućeg ili uvredljivog okruženja na temelju razlike u, pa između ostalog i rodnom identitetu, da će se kazniti novčanom kaznom od 5 do 30 000 kuna. Ono što smo čuli ovih dana u hrvatskoj javnosti, napunilo bi hrvatski proračun tim kaznama zbog stvaranja u najblažem smislu rečeno uvredljivog ili ponižavajućeg okruženja po razlici o rodnom identitetu što je propisao hrvatski Ustav. Ovim putem pozivam sve one kojima je zbog istupa javnih osoba koji su stvarali ponižavajuće ili uvredljivo okruženje na temelju rodnog identiteta i time povrijedili njihovo dostojanstvo, pozivam ih da upute prekršajnu prijavu nadležnom Državnom odvjetništvu da se kazne konačno po Zakonu o suzbijanju diskriminacije oni koji promiču uvredljivo ili ponižavajuće ili čak neprijateljsko okruženje protiv osoba zbog drugačijeg rodnog identiteta. Vrijeme je da se takvom načinu komunikacije kaže dosta. Pozivam također udruge, tijela i ustanove koje imaju opravdani interes za zaštitu kolektivnih interesa određene skupine da upute udružnu tužbu za zaštitu od diskriminacije temeljem članka 24. istog zakona, Zakona o suzbijanju diskriminacije koji je predložio HDZ čiji je član tada bio također bivši predsjednik koji kaže da je zaglavni kamen nečega to da se ne ratificira Istanbulska konvencija. Želio bih ipak još u ovu zadnju minutu pročitati i odluku Ustavnog suda u narodno ustavotvornom referendumu o definiciji braka koji kaže „Zaštićena su i prava svih osoba neovisno o spolu i rodu na poštivanje i pravnu zaštitu njihova osobnog i obiteljskog života i njihovog ljudskog dostojanstva.“ Te pravne činjenice danas se smatraju trajnom vrijednošću hrvatske ustavne države. Prema tome priča o rodu, rodnom identitetu u Hrvatskoj je završena i započeta prije 10 godina kad smo pristupali EU-u i pozivam sve one koji imaju problema s time da nas ne vraćaju 10 godina unazad. Pozivam državnog odvjetnika, pozivam sve one kojima je povrijeđeno dostojanstvo da ovu stvar ubuduće rješavamo na sudovima a pohvaljujem predsjednika Vlada što inzistira na ratifikaciji Istanbulske konvencije. Zahvaljujem.
U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, sada je na redu poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege, govorit ću o obećanjima, o jednom bitnom obećanju, javnom obećanju HDZ-a koje nije izvršeno, znači da je to bila jedna najobičnija laž. Krajem 2015. prije izbora HDZ obećala je udruzi Franak na temelju njihovog pitanja da će propisati metodologiju za određivanje fiksne kamatne marže u kreditima u kojima ta marža nije ugovorena. Nakon toga ne događa se ništa. Bila je to Karamarkova era. Za vrijeme ere premijera Plenkovića, u srpnju 2017. godine HDZ ponovo obećava javno udruzi Franak da će riješiti metodologiju za određivanje fiksne kamatne marže. Javno obećanje. Nakon toga, predlažem zakon kojim se to rješava. Taj zakon odbacuje Vlada RH i Sabor. O čemu se radi? Banke su morale na temelju zakona koji je donesen krajem 2013. definirati, zatim uskladiti s dužnicima i konačno ugovoriti parametre za promjenu kamatne stope. Banke to nisu ugovorile, nego su samovoljno definirale. Nakon toga, u kolektivnom sudskom procesu sud donosi pravomoćnu presudu 13. lipnja 2014. godine kojom kaže da kamatne stope koje su definirane samovoljnim odlukama banaka ne vrijede, da su nepoštene i ništetne. Isto tako kaže sud da se banke tako ne smiju, niti tako, niti slično u buduće ponašati. I onda, udruga Franak pokušava konstantno ukazati vlasti o čemu se radi i pokušava putem vlasti institucionalno riješiti taj problem. I svaki put dobije obećanje da će taj problem biti riješen. Ja sam dobio 78 potpisa zastupnica i zastupnika u Hrvatskom saboru da će to biti riješeno, da bi na glasanju dobio nedovoljan broj glasova za takav zakon. Nedavno sam uputio, nedavno, prije 2-3 mjeseca sam uputio zastupničko pitanje premijeru Plenkoviću hoće li i kada će pokrenuti Vlada RH izmjene Zakona o potrošačkom kreditiranju kojima će se konačno riješiti metodologija za određivanje fiksne kamatne marže u kreditima u kojima nije ugovorena i kojima će se onda izmjenama konačno naložiti bankama da moraju nedvojbeno ugovoriti tu maržu sa dužnicima u kreditima u kojima marža nije ugovorena. Odgovor premijera Plenkovića je bio vrlo jednostavan, birokratski. Nemamo u planu ove godine mijenjati Zakon o potrošačkom kreditiranju. Što biste vi, kolegice i kolege iz HDZ-a rekli meni, kada bih ja s vama javno razgovarao pred kamerama i javno rekao da ću podržati nešto što je vama potrebno za podršku i nakon toga to ne bih podržao. Da li bih ja bio lažov? Ili bih bio fin gospodin? Baš me zanima što biste mislili o meni. A što mislite o sebi nakon toga što ste krajem 2015. godine obećali da ćete riješiti taj problem. Što vi mislite gospodine Jandrokoviću? Vi ste potpisali dokument u kojem je u srpnju 2017. godine obećano da će to biti riješeno i što na kraju krajeva mislite vi kolegice i kolege iz HDZ-a sami o sebi nakon tog obećanja koje niste izvršili? I koje niti nećete izvršiti jer sam dobio odgovor od premijera Plenkovića da uopće nije u planu u 2018. godini mijenjati Zakon o potrošačkom kreditiranju. Ja ne znam. Pogledajte se u ogledalo i recite sami sebi tko ste vi. Tko ste vi? Dakle, ponavljam još jednom, krajem 2015. godine za vrijeme Karamarka obećali ste da ćete to riješiti. U srpnju 2017. godine s potpisom glavnog tajnika Jandrokovića obećali ste da ćete to riješiti i konačno dobijem odgovor premijera Plenkovića da to nećete riješiti. Ja ne znam kako građani gledaju na to vaše ponašanje. Ja ne gledam blagonaklono, u svakom slučaju. Hvala.
Hvala. Idemo dalje. U ime Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku, poštovani kolega Željko Glasnović.
Poštovane kolege, evo, danas ću govoriti o jednoj ključnoj temi koja je glavna kočnica za razvoj Hrvatske u modernu državu, a to su zemljišne knjige. Svi planovi, sve o čemu govorimo ovdje, sve pada u vodu, svi gospodarski planovi, ekonomski razvoj pada u vodu ako sve je nemoguće bez evidencije o zemljišnim knjigama i vlasništvu nad njima. Pedeset godina vladavine samoupravne anarhije je dovelo do toga da su te knjige, one su totalno ovaj, uništene. Katastar je u kaosu, a to ne žele čuti neki ovi nasljednici te stranke. I šta imamo danas? Danas zemljišne knjige uopće ne pokazuju istinsku pravnu sliku nekretnina u RH. Što se događa? 2004. godine, 2003. pokrenut je nacionalni program je pokrenut za uređenje zemljišnih knjiga. Fond od Svjetske banke je financirao taj projekt i tu je također ovaj, sudjelovalo naravno, Ministarstvo pravosuđa, Geodetska uprava i sudovi. Ključna riječ je sudovi. Šta su napravili sudovi da se riješi ta anarhija na terenu? 2006. godine trebala se napraviti jedna, počeo je projekat da se napravi baza podataka gdje će na jednom mjestu biti digitalizirane sve ove knjige na jednom mjestu. Tu su angažirali po javnom natječaju Ericsson Nikola Tesla, Centar za pravnu kompetenciju, to je austrijska tvrtka i šta do dan danas imamo? Pilot-projekt za taj GIS, taj jedinstveni informatički sustav su bili Zadar i Požega. Šta imamo u Zadru i Požegi danas? Evo, 2004. bilo je 359500 neriješenih predmeta na sudovima, kad su u pitanju nekretnine i imovinsko-pravni problemi. I sad šta se događa danas? Evo, u normalnim zemljama, ako imate satelitsku snimku, geodetsko uređenje, kupoprodajni ugovor, to dokazuje da je vaše, samo pokazujete papir. A kod nas totalna anarhija. Primjer jedan, evo, pokazati ću vama, iz 2005. g. imate naslov, koji kaže ovo, u gruntovnici se ne mogu spriječiti nezakonite radnje. To znači, imate mafiju u gruntovnicama, koji su iskoristili ovo razdoblje da gule ljude u Hrvatskoj. Treba jedan odjel, tamo ustrojiti, samo za grud USKOK-a da vidi što se tamo radi. Evo, to je 2005.g. 2008., današnje godine vrišti sa prve naslovnice Jutarnjeg lista vrišti ovo, alarmantni zastoj u gruntovnicama, zašto? Sustava nemamo, tamo haraju ovi banditi. Meni dolaze ljudi, npr. čovjek izgradi ušteđevinu u Rijeci, izgradi stambenu zgradu, netko mu se useli unutra u stan, a taj nezakoniti stanar je u sprezi sa sudom i sa gruntom. Neki su našli i klošara na cesti, uzeli mu iskaznicu, otišli u grunt gdje su imali svojeg ortaka i prodali tuđe zemljište, pa ne znam … [[Govornik se ne razumije.]] To je nešto za CSI Miami, samo to je skoro svakodnevna pojava. Ljudi grade na tuđim česticama zgrade, nikom ništa, statiramo na mjestu. Imate tu npr. dobar primjer je tu na toj prvoj strani imate sliku mister Fereščanka iz one stranke kako se zvala, KPH ili HNS, zaboravio sam, gdje je on preprodao zemljište, zaradio 11 milijuna kuna i dobio 6 mjeseci zatvora, ne znam jel to ogulio. Ja mislim da je dobio napredovanje završio u zagrebačkom tamo u skupštini Grada Zagreba i to smo zaboravili. Evo, bez paravnog sustava, bez sinergije između pravosuđa, bez radnje na terenu od te reforme zemljišnih knjiga nema ništa. Ja bi predložio ubrzo da mi u Sabora proglasimo novoga ovoga heroja Hrvatska, ovdje kneza Drpislava i da mu stavimo negdje trg ovdje dole na na, u centru Zagreba, jer taj hara ovdje, rodio se '45. i dan danas hara po Hrvatskoj, a to ne žele čuti neki nasljednici te, lijevo desno krilo partije. To je knez Drpislav, s nama je.
Zadnja rasprava Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege, u jednoj dosta dobroj dokumentarnoj emisiji, vezano za cestovni sektor u Italiji, prikazano je točno vrlo jasno tko je dionicu dijela autoceste ima pojedina mafija, tko održava tu dionicu? I točno su prikazani način na koji oni izvlače novac iz državnog proračuna. Zašto ovo spominjem? Pomalo slična situacija se događa u Hrvatskoj. Kada danas spominjemo hrvatske autoceste, onda prva asocijacija je farbanje tunela, stupići koje imamo lijeve i desne, pa su lijevi skuplji 10 puta od desnih, salvete na kojima su pisale provizije. A zašto to sve govorim? Ukupan dug hrvatskih autocesta, hrvatskih cesta i autoceste Rijeka-Zagreb je 5,2 milijarde eura, milijarde eura. Istina je danas, naši građani, su malo zbunjeni sa ovim ciframa kada im malo govorimo, čak možda nemaju ni osjećaja koliki je to novac. Ovo je doista ogroman novac za državu poput RH, doista veliki novac, to je 11% BDP-a. Samo ove g. će doći na naplatu 2 milijarde kn kamata. Hrvatske autoceste još tamo u travnju 2017. su dobile kredit od zajam u iznosu od 22 milijuna eura i jamstvo od 350 milijuna eura. To je sve bilo namijenjeno projektu modernizacije restrukturiranje cestovnog sektora. Bile su predviđene reforme o upravljanju, restrukturiranju, planiranju i praćenju poslovanja. Godinu dana prije, isto tako 50 milijuna eura, financiranje operativnog poboljšanja, a 200 milijuna eura, za refinanciranje dijela duga HAC-u. Dakle, da ovo slikovito razdvojimo na 2 dijela, jedno je operativno ili poslovno restrukturiranje, gdje se nastoje smanjiti rashodi, a povećati prihodi, da bi uopće poslovanje bilo rentano. I drugo je na temelju toga financijsko restrukturiranje, gdje se traže povoljniji zajmovi, jer kamate, koje su uzimaju, pardon, u vrijeme kada su ceste građene, nisu bile adekvatne. Ministar Marić radi na tome da financijski restrukturira ili da nađe povoljniji zajam. I svjetska banka je dala novac, dakle, da ponovimo u iznosu od 22 milijuna eura prošle godine, da bi se pomoglo u ovom dijelu operativnog restrukturiranja poslovanja i 350 milijuna eura za refinanciranje duga, znači za povoljnije kredite. I nakon što je to Svjetska banka odobrila nakon što su krenuli na taj posao, dolazi šok iz Svjetske banke ili pljuska, kažu, ništa se zapravo nije učinilo. Umjesto da ste za 7% smanjili broj djelatnika, vi ste ih povećali za 15%. Umjesto da ste smanjili troškove, vi ih povećavate. A ne smijemo zaboraviti, da sve dugove, koje Hrvatska autoceste, autocesta Rijeka- Zagreb i hrvatske ceste imaju, svi su ti dugovi pokriveni državnim jamstvima. Dakle, sve te dugove, na kraju će platiti građani RH. A riječ je o ogromnom novcu. Stoga pozivamo ministra Marića, da razgovara ozbiljno sa ministrom Butkovićem. Neka ministar Butković, ako je preuzeo odgovornost za postavljanje čelnih ljudi u hrvatskim autocestama i prilikom spajanju hrvatskih cesta i HAC ONCE, ili odjela za naplatu cestarina, ako nije u stanju, to spajanje napraviti na taj način, da se poslovanje bude efikasnije, umjesto toga, da novom sistematizacijom dođe u situaciju, da radnici dobiju veća prava i sad pazite, on traži da se radnicima oduzimaju prava, to ne ide. To u normalnim, pristojnim državama ne ide. Dakle, neka ministar Marić ozbiljno razgovara sa gospodinom Butkovićem ministrom prometa, neka nađu rješenje. Ovo se mora napravit, jer pazite ovo su razlozi za ostavke ministara u svakoj uređenoj zemlji. Ovo su ogromni novci i sramota ako građani Republike Hrvatske sutra moraju to platiti. Građani su se izjasnili ne damo autoceste. Rekli su ne žele prodati autoceste. Ali ako je tome tako, a ja dolazim iz Slavonije meni do najbliže autoceste treba sto kilometara. Kad govorim meni govorim o građanima koji žive sa mnom. Pa ako mi moramo plaćati za autoceste, onda tražim od onih koji su odgovorni da odgovorno rade svoj posao ili neka danas dadu ostavke bio to ili direktor ili ministar prometa. Najljepša vam hvala.
Hvala vam lijepa. Kolega Žagar, samo jedna informacija. Vidim referirali ste se na tekst koji je i meni jučer izazvao dosta neugodno raspoloženje, ali trebali ste onda ipak kazati da je Svjetska banka dala izjavu nakon toga ne znam da li znadete. Ali zbog interesa javnosti ja ću je pročitati. Svjetska banka zadovoljna je tijekom procesa reforme cestovnog sektora u Hrvatskoj. Financijsko i operativno restrukturiranje nastavlja se na zadovoljavajući način i u skladu sa pismom sektorske politike. U tijeku je stalna suradnja uključujući i rasprave o radnim dokumentima između banke, Ministarstva mora, prometa i infrastrukture, te tri cestarske tvrtke što je uobičajena praksa u svakom projektu. Evo mislim samo zbog interesa javnosti da nije ipak tako situacija zabrinjavajuća, nego da je sve u skladu sa onim što je dogovoreno i ranije. Idemo sada na, znam da je Povreda Poslovnika ali ovdje je iznešena jedna neistina. Ja sam dužan kao predsjednik reagirati i upozoriti da ono što je kolega rekao je samo polovično točno, a da nije intervenirao do kraja sa onim što je stvarna činjenica. Izvolite kolega Petrov.
Predsjedavajući ja bih samo zamolio po kojem članku Poslovnika vi imate pravo komentirati stanku. Hvala.
Imam pravo komentirati ako vidim da je došlo do narušavanja rada i pravila koja u Saboru postoje, a ovdje je iznešeno nešto što ne odgovara istini jednostavno. Dakle, ja sam bio dužan intervenirati zbog interesa javnosti i reći da to što je izgovoreno ima i drugu stranu medalje i upozoriti da je Svjetska banka sama izišla s priopćenjem i rekla da je sve u redu kada je u pitanju restrukturiranje duga našeg cestarskog sektora. Izvolite.
Predsjedavajući upravo ste prekršili članak 238. iz razloga što ste omalovažavali saborske zastupnike jer ste naveli da u Poslovniku Hrvatskog sabora jasno stoji da vi morate upozoriti na neistine. A ja ću vas podsjetiti, vi ste meni rekli da nemam pravo upozoravati na neistinu jer neistina nije kažnjiva Poslovnikom u trenutku kada sam ja radi toga digao povredu Poslovnika. Dakle, to vam nigdje ne stoji u Poslovniku i vi na to niste imali pravo. A ono što ću ja reći sad u obranu gospodina Žagara imao je puno pravo iznijeti sve i niste vi ti koji ste meritorni objašnjavat što je istina, a što ne. Niste sveznajući! Hvala.
Hvala. Nisam ja samo čitam ono što sam dobio kao priopćenje od Svjetske banke. Eto, dobro u redu. Imate pravo na svoje mišljenje. Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Povrijedili ste cijeli Poslovnik, jer je činjenica da vi ne možete, jer vi da ne možete, pa evo i 238. Možemo nabrojiti sve, jer predsjednik Sabora ne može biti glasnogovornik ministra Butkovića, niti njegov PR. I kolega Žagar je rekao apsolutno istinu od bojana tunela do pitara skupih. Apsolutna je istina sve šta je kazao i on je tu u pravu, a vi ne možete predsjedniče, vi ste predsjednik i moj i HDZ-ovih zastupnika i SDP-ovih i vi nemate pravo ovo raditi. Zbog čega niste isto ovo napravili kad je kolega Aleksić govorio o zakonima, o nepoštenim zakonima, protiv zakona koji štite banke. To jest čak ne štite jednostavno, jednostavno im je dozvolila Vlada da to rade šta rade. Niste ga komentirali. Gospodin Žagar je rekao činjenice i on će uputiti u pisanom obliku pitanje ministru Butkoviću koji je dužan odgovoriti. Vi nemate pravo bit glasnogovornik ničiji. Vi ste predsjednik Sabora.
Dobro. U redu. Mislim da sam morao reagirati istine radi, evo samo zato. Idemo dalje na raspravu. Sada prelazimo na - Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u Republici Hrvatskoj za 2016. godinu. Podnositelj izvješća je Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 123. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za obitelj, mlade i sport. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Sa nama je poštovani kolega Tomislav Dulibić, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva. Izvolite.
Predsjedniče, uvaženi saborski zastupnici. Izvješće sadržava objedinjene podatke za 2016. godinu o osobama liječenim zbog zlouporabe droga, podatke o kriminalitetu vezanim za zlouporabu droga, te pregled aktivnosti koje su na području suzbijanja zlouporabe droga, prevencije, liječenja ovisnosti i resocijalizacije provela mjerodavna ministarstva, županije u druge i terapijske zajednice. Prema rezultatima istraživanja zlouporabe sredstava ovisnosti opće populacije Republike Hrvatske 2015. godine neku ilegalnu drogu barem jednom u životu konzumiralo je 20,3% ispitanika. Najčešće korištena ilegalna droga u Hrvatskoj bila ja kanabis. Životna prevalencija uzimanja bilo koje nove droge bila je 2,7%. Hrvatska je iznad europskog prosjeka po konzumiranju ilegalnih droga među mladima, te novih droga. U 2016. godini zabilježeno je ukupno 2838 kaznenih djela zlouporabe droga. U 2015. godini bilo je 2878 ili 5,1% od ukupnog broja prijavljenih kaznenih djela tijekom 2016. godine. Za počinjenje prekršaja iz Zakona o suzbijanju zlouporabe droga u 2016. godini podneseno je 8722 prekršajnih prijava. Tijekom 2016. godine sveukupno je izvršeno rekordnih 11105 zapljena svih vrsta droga što je 24,5% više u odnosu na 2015. godinu. U 2016. godini na području Hrvatske po prvi puta otkriveno je 11 vrsta novih psiho aktivnih tvari. Ukupno su ostvarene 32 pojedinačne zapljene novih psiho aktivnih tvari, uglavnom sintetskih kanabinoida. U 2016. godini ukupno je od predoziranja umrlo 35 osoba, dok je 2015. od predoziranja umrlo 54 osobe. U 2016. godini u zdravstvenom sustavu ukupno je bilo 7106 osoba što je u odnosu na 2015. godinu kad je bilo liječeno 7533 osobe smanjenje za 427 osoba, te se može reći da je nastavljen višegodišnji pad broja osoba liječenih u sustavu zdravstva. Kao i prethodnih godina najveći broj osoba je liječen zbog opijatske ovisnosti 84%, a udio neopijatskih ovisnika je 162%. Od 2008. do 2016. godine radi se o relativno stabilnom trendu ovisnika u tretmanu. Procijenjeni ukupni javni rashodi u 2016. godini iznosili su 841,8 milijuna kuna te su u odnosu na 2015. godinu povećane za 5,5%. ukupno specificirani javni rashodi u području suzbijanja zlouporaba droga u državnim i županijskim proračunima te financijskim planovima javnih tijela i organizacija civilnog društva u 2016. godini iznosili su 125,4 milijuna kuna. Od navedenog je iznosa 47,8 milijuna kuna utrošeno s pozicija ministarstava i ureda 38,1% 7,7 milijuna kuna s proračunskih pozicija županija 6,2% od ukupnog iznosa, 68,9 milijuna HZZO-a 55% te 821.000 od organizacija civilnog društva. Kada navedeni iznos raspodijelimo po programskim aktivnostima možemo zaključiti da je 69,5 milijuna kuna utrošeno na aktivnosti tretmana, 37,3 milijuna kuna na programe prevencije, 7,8 milijuna kuna na programe smanjenja šteta, 6 milijuna kuna na socijalnu reintegraciju, te 4,6 milijuna kuna na kazneno represivni sustav. Iako se prema prikazanoj procjeni čini da se na suzbijanje zlouporabe droga troši velik iznos javnih rashoda, radi se u prosjeku o samo 0,61% ukupnih javnih rashoda ili 0,24% BDP-a. Mjere i aktivnosti iz Nacionalnog programa prevencije ovisnosti aktivno su se provodile tijekom 2016. godine u svim odgojno obrazovnim ustanovama te u sustavima socijalne skrbi, u zaštiti zdravlja djece i mladih te prevencije ovisnosti. Također nastavljeno je s kontinuiranom provedbom projekta resocijalizacije ovisnika. Od 19. travnja 2007. godine kada je usvojen projekt resocijalizacije do 31. prosinca 2016. godine HZZ ukupno je proveo profesionalno usmjeravanje i procjenu radne sposobnosti za 958 ovisnika od toga 272 liječenih ovisnika je bilo uključeno u obrazovne programe, a 653 liječenih ovisnika je ostvarilo zaposlenje u javnom radu i koristilo poticaje za zapošljavanje ili su ostvarili zaposlenje samostalno. Dodatno 775 ovisnika je ostvarilo pravo na školovanje na teret Ministarstva znanosti i obrazovanja, a oko 7300 ovisnika bilo je uključeno u neki oblik pomoći koji im je pružen od strane udruga. Hvala lijepo.
Imamo pet replika, prvi je poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Pozdrav tajniku Dulibiću sa suradnicom. Izvješće je zaista kvalitetno napisano iz njega se može puno toga vidjeti, no postavljam jedno pitanje koje mi izaziva jednu značajnu dilemu, dakle iz ovog što smo čuli od državnog tajnika, iz onog što smo pročitali u materijalima Hrvatska je po svim pokazateljima iznad europskog prosjeka po broju mladih koji puše, koji konzumiraju alkohol, koji konzumiraju druga sredstva ovisnosti. Istovremeno vidimo da smo vrlo uspješni u zaplijeni različitih sredstava ovisnosti, evo i neki dan jedna od rekordnih zapljena 100kg kokaina. Međutim, ako pogledamo broj liječenih ovisnika on se iz godine u godinu smanjuje. Dakle 2016. liječilo se 7106 osoba, a 2015. 7533 što je za 427 osoba manje, a taj trend traje već nekoliko godina, što po meni nije dobar pokazatelj. Dakle neko bi mogao reći to je dobro liječi se manje ovisnika. Ja smatram upravo suprotno da ako vidimo da stalno raste i količina droga koja se zapljenjuje, da smo iznad prosjeka po konzumiranju i pušenju i alkohola i drugim sredstvima ovisnosti, a istovremeno pada broj liječenih ovisnika. Na svakog ovisnika na ulici vezuju se novi ovisnici, to je jedan lanac potrebe ovisnika pa prema tome zanima me zašto taj broj liječenih ovisnika pada jer bi po meni on morao zapravo rasti.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću. Odgovor, državni tajnik Dulibić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Jovanović, radi se o tome da pada broj liječenih ovisnika opijatske ovisnosti, padaju i samim tim pada broj liječenih ovisnika, iz tog razloga.
Zahvaljujem na odgovoru državnom tajniku. Sljedeća replika poštovani kolega Krešo Beljak. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Rekli ste da je Hrvatska daleko iznad prosjeka EU po broju kaznenih djela, a što se tiče korištenja odnosno kaznenih djela u vezi s drogama. Ja mislim da je to zbog toga jer je u dobrom dijelu zemalja EU kanabis kako ste vi rekli nije posve ilegalan kao što je kod nas pa nam onda to znatno kvari statistiku, a mišljenja sam da što se tiče samog korištenja kanabisa da je Hrvatska apsolutno u istoj razini sa velikom većinom zemalja EU. Govorit ću o turizmu u Amsterdamu, mislite li da je turizam u Amsterdamu razvijen zbog toga jer je Amsterdam prekrasan grad? Ne, zbog nečeg drugoga. Jako puno Hrvata odlazi tamo umjesto da Nizozemci dolaze kod nas za to postoje sve predispozicije. No, mene zanima sljedeće pitanje, rekli ste da je određeni broj ljudi umro zbog predoziranja drogama. Znate li koliko ljudi je umrlo zbog predoziranja marihuanom ili kanabisom? A znate li u isto vrijeme koliko je ljudi prošle godine u Hrvatskoj umrlo od predoziranja alkoholom koji je posve legalan, a koliki broj ljudi je na liječenju od alkohola i koliki broj hrvatskih obitelji pati zbog alkoholizma koji je posve legalan koji izaziva u većim dijelu alkoholizirane populacije destrukciju za razliku od kanabisa za kojeg još nisam čuo da izaziva bilo kakva agresivna ponašanja? Ali evo ponavljam pitanje, koliko ljudi u Hrvatskoj je umrlo zbog predoziranja marihuanom?
Zahvaljujem poštovanom kolegi Beljaku. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Ćelić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Apeliram da se govori o Izvješću o provedbi Nacionalne strategije i akcijskog plana, evo ovdje imamo situaciju da kolega Beljak valjda u nedostatku ideja iz HSS-a krade ideje Živog zida koji su autentični vezano za legalizaciju i uzgoj marihuane, reda radi, dakle da ima imalo saznanja. Valjda ćemo tijekom današnje rasprave saznati da je Stjepan Radić pušio marihuanu. Ni jedna zemlja nije legalizirala, dakle, hrvatski zakon spada u liberalnije zakone unutar EU. O mnoštvu psihičkih posljedica koja uzrokuje marihuana mogao bih pričati satima. Kratkoročno gledano, marihuana ima daleko razorniji učinak na mozak mladog čovjeka nego heroin, tako da apeliram da ovdje ne govorimo o legalizaciji marihuane, nego da govorimo o izvješću vezanom za nacionalnu strategiju i akcijski plan. Barem bi trebalo biti toliko minimum korektnosti da se saborski zastupnici pripreme kada govore o određenim točkama dnevnog reda, a ne da idu sa nekakvim kvazi ukradenim prijedlozima od Živog zida.
Zahvaljujem kolega Ćeliću. Ja bih vas lijepo molio i vas sve druge kolegice i kolege, da u svojim izlaganjima, u svojim raspravama, u svojim replikama ne omalovažavate niti jednog saborskog zastupnika niti zastupnicu i da ne ulazite u političku nišu kolega koji imaju pravo izraziti svoj politički stav i molio bih vas da se držite teme. Hvala lijepo. Povreda Poslovnika, kolega Beljak, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče što ste stali u moju zaštitu. Povrijeđen je, naravno, čl. 238. Poslovnika, a ja bih molio isto tako kao što ste vi to napravili, da se raspravlja o izvješću, a da se ne spominje mene, a kolegi Ćeliću bih preporučio da smota jedan joint i bit će mu lakše. Hvala.
Kolega Belalj, dakle ja sam prethodno zamolio kolegu Ćelića da se ponaša u skladu s Poslovnikom, onda molim i vas, da isto tako, ne odgovarate na isti način i ne zloupotrebljavate institut povrede Poslovnika. Hvala vam lijepo. Prelazimo na slijedeću repliku. Poštovani kolega Damir Mateljan. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. U Europi je mislim, 25 zemalja išlo u dekriminalizaciju svih droga. Vodili su se idejom, naime, da je ovisnost nije kriminalna aktivnost nego da je to zapravo stanje, odnosno da je bolest. Recimo, u Portugalu, kada vas uhvate sa određenom količinom narkotika, dolazite pred tročlano vijeće gdje imate psihologa, imate odvjetnika i imate liječnika. Na njima je zapravo da odluče da li će vas kazniti, da li će vam odrediti terapiju ili vam neće učiniti ništa. Pa je stoga i moje pitanje prema vama kao stručnjaku, što zapravo vi mislite o dekriminalizaciji svih droga u RH. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Mateljanu. Slijedeća replika, poštovani kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine državni tajniče, zapravo ponešto na tragu ovoga što je rekao kolega Mateljan, meni je isto interesantan taj primjer Portugala. Od 2001. do 2007. godine mogu se dovesti nove politike suzbijanja zloporabe droga u korelaciju sa nekim podacima, pa tako se u tom periodu liječenje povećalo, odnosno osoba koje su se krenule liječiti povećan za 60% otprilike, redukcija novih HIV dijagnoza vezanih za zloporabu droga je pao za 17%, pad smrti vezanih za zloporabu droga je do 2012. godine pao na 1 na milijun, a europski prosjek je 17,3% na milijun. Općenito, među mladima se smanjila zloporaba droga i vidi se pad stope kriminala vezane za zloporabu droga. Dakle, moje nekakvo pitanje vama bi bilo da li je bilo ikakve usporedbe njihovih politika sa našima, da li bi je bilo ikakvih razmatranja možda da se krene, da se vidi na koji način uspješne prakse iz drugih zemalja članica EU možemo prenijeti u RH. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Glavaševiću. Odgovor? Ništa, hvala. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ivan Ćelić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle, Vlada RH podnosi Hrvatskom saboru izvješće o provedbi nacionalne strategije suzbijanja zloporabe droga na temelju zaključnih odredbi nacionalne strategije suzbijanja zloporabe droga za razdoblje od 2012. do 2017. godine. Ono što je vrlo važno istaknuti, dakle, da za razdoblje od 2018. do 2023. je pred krajem izrade nacionalne strategije suzbijanja ovisnosti. Ovaj put to neće biti samo droge, nego ono što je kolega Beljak govorio, dakle, biti će uključeni i alkohol i duhan kao društveno prihvatljive droge i nove tzv. nesupstancijalne ovisnosti kao što je kocka. Politika suzbijanja zloporabe droga temelji se na strateškim ciljevima smanjenje ponude i potražnje droga i multidisciplinarnom pristupu u provedbi programa kojima je cilj prevencija ovisnosti i suzbijanje zloporabe droga. Za koordinaciju i praćenje provedbe nacionalnih strateških dokumenata zadužen je ured za suzbijanje zloporabe droga. On prati trendove i pojave na godišnjoj osnovi, te ovisno o rezultatima predlaže dodatne mjere i promjene mjera, predviđenih za određeno razdoblje, ako je to potrebno. Dakle, ovdje je vrlo važno istaknuti da postoji i Europska agencija … [[Govornik priča engleski, ne razumije se.]] koja ima sjedište u Lisabonu i RH je prema svim pokazateljima, što se tiče sustava liječenja opijatskih ovisnika u samome vrhu uvijek prema svim statističkim pokazateljima, tako da onda ja volim reći, dakle, da kao što je transplantacijska medicina hrvatski brend, tako je isto i pitanje liječenja opijatskih ovisnika, međutim, vidimo da je broj opijatskih ovisnika u padu, ali raste broj neopijatskih ovisnika i Hrvatska treba iznaći modele za prevenciju i liječenje neopijatskih ovisnosti kao što su kanabis, kao što su psihostimulativne droge. Ovdje treba spomenuti projekt resocijalizacije ovisnika, nastajanja Ministarstva rada i mirovinskog sustava u cilju poticanja zapošljavanja socijalno osjetljivih skupina u koje svakako spadaju i liječeni ovisnici o drogama. Dakle, nastavljanje mjera za poticanje obrazovanja i zapošljavanja liječenih ovisnika o drogama kroz aktivnosti profesionalnog usmjeravanja što u načelu, provodi u velikom dijelu udruge, terapijske zajednica itd. vrlo važna karika su u županijska povjerenstva koja jednom godišnje trebaju dostavljati uredu izvješća o rezultatima provedbe na lokalnoj razini. Mi znamo da u Hrvatskoj nije jednaka prevalencija učestalost konzumacije određenih droga, tako da je aktivnost županijskih povjerenstava ovisna o tome. No ovdje apeliram na Ured za droge da iznađu dodatne mehanizme nadzora kako bi sva županijska povjerenstva jednako vrijedno i jednako kvalitetno radila što nažalost imamo situaciju da u pojedinim županijama ta županijska povjerenstva uopće nisu aktivna odnosno vrlo slabo rade. Ured je nastavio i na razvoju baze novih droga s ograničenim pristupom koja je namijenjena prvenstveno edukaciji svih vrsta profesionalaca kojima se tako omogućuje pristup širokom spektru najnovijih informacija. Nove psiho aktivne tvari također predstavljaju izazov i države zemlje članice EU se suočavaju svaka na svoj način. Recimo Njemačka ima zakon o novim psiho aktivnim tvarima poseban, druge zemlje imaju različitu zakonsku regulativu vezanu za to područje i pripreme novog zakona vezano za zloporabu opojnih droga, isto tako uključuju i taj dio vezan za nove psiho aktivne tvari. O sredstvima se već spominjalo, dakle ukupni specificirani javni rashodi su 125 milijuna i 360 tisuća, a procijenjeni ne specificirani javni rashodi u području suzbijanja zloporabe droga u 2016. godini su 717 milijuna 922 tisuće od čega 92% spada na javni red i sigurnost, na zdravstvo 7,2%, a na obrazovanje i socijalnu zaštitu 0,8%. Programi prevencije koji su najvažniji provode se na razini 21 županije. Ovdje ističem trening životnih vještina koji provodi Nastavni zavod za javno zdravstvo Primorsko-goranske županije koji godišnje obuhvaća 10 tisuća učenika u osnovnim školama. Tu vrijedi isto tako spomenuti i male kreativne socijalizacijske skupine koje se provode u suradnji sustava socijalne skrbi i odgojno-obrazovnih ustanova. Izvješća o drogama pružaju važne dodatne informacije bazi dokaza o problemima droga i predstavljaju koristan alat za donosioce odluka pri osmišljavanju politike i aktivnosti za rješavanje tih problema. Već je spomenuta problematika kanabisa u 28 država članica EU razlikuju se trenutačni pristupi regulaciji kanabisa i upotrebi od restriktivnih modela do tolerancije nekih vrsta osobne upotrebe. Dakle ono što je vrlo važno spomenuti, nijedna nacionalna vlada u Europi nije izrazila potporu legalizaciji kanabisa za osobnu upotrebu. Priča sa Portugalom je vrlo specifična, oni imaju pozitivna iskustva, napravljena su i pozitivna iskustva u cilju kaznenog gonjenja dilera da je u ovome trenutku u Hrvatskoj dekriminalizacija droga da ako je procjena da je za osobnu uporabu tada se više ne ide u zatvor, bila je zatvorska kazna do tri godine nego postoji zakonski zaštitna mjera obveznog liječenja ovisnosti o drogama. Tu je vrlo važno spomenuti osobito izricanje te zaštitne mjere, edukacije, razgovora sa psihologom, ostalim stručnjacima multidisciplinaran pristup osobito za mlade od 18 godina. I tu isto tako sve ustanove koje su vezene za tretman osoba koje zlorabe, koje rekreativno uzimaju određene psiho aktivne supstance i zbog toga imaju probleme u ponašanju važan je angažman svih kako bi se ta situacija da imamo broj liječenih ovisnika bio sve manji i manji. Što se tiče liječenja, ovdje je vrlo važno spomenuti da će samo 10% onih koji konzumiraju drogu postati ovisnici, znači neće svatko tko uzme neku psiho aktivnu tvar postat ovisnik, samo 10% njih, ali to su isto tako ogromne brojke. Ono što su europski trendovi to je slična situacija i u RH dakle osim problematike kanabisa o kojoj se može raspravljati na različite načine, a vrlo je važno to područje zato što oko 1% odraslih u Europi gotovo svakodnevno konzumira marihuanu. Dakle ovo što je kolega BEljak rekao, ja razumijem njegovu inicijativu, ali ja radim na Odjelu za liječenje ovisnika koji osim dijagnoze ovisnosti imaju još neki drugi psihički poremećaj. Neće svatko tko konzumira marihuanu završiti u bolnici, ali gotovo 20% istraživanje iz Švedske govori da gotovo 20% onih koji imaju prvi psihotični poremećaj što je ulazak prema šizofreniji je vezano za konzumaciju kanabisa do pet puta. I zato je važno da govorimo činjenično da ne idemo navijački da se poštuje pitanje struke i zato treba biti tu vrlo oprezan kada donosimo određen sudove bez konzultiranja sa strukom. Važno je područje isto tako psiho stimulativnih droga, dakle nakon pada koji je bio početkom 2000.-ih, zadnji par godina se bilježi veliki porast konzumacije psiho stimulativnih droga koji je opet vezan uz rekreativno uzimanje i intravensko uzimanje psiho stimulativnih droga koje je dovelo u određenim zemljama Zapadne Europe do porasta pojavnosti HIV-a i Hepatitisa C što opet iziskuje nove izazove od strane agencija od strane krovnih ustanova koje se bave ovom problematikom. Dakle konzumacija kokaina je veća u državama Zapadne i Južne Europe, a konzumacija amfetamina i ostalih psiho stimulativnih droga je češća u Sjevernoj i Istočnoj Europi. Ono što je isto tako još veliki problem da se u zadnje vrijeme sve više i više laboratorija otkriva za proizvodnju tih sintetskih droga na području Europe što predstavlja dodatnu poteškoću policiji i ostalim tijelima. Spomenut je i porast predoziranja sa smrtnim ishodom. Taj porast predoziranja sa smrtnim ishodom uglavnom je vezan za opijate i za supstitucijsku terapiju koja je u RH vrlo funkcionalna, međutim kao i u nekim drugim zemljama Danskoj, Irskoj i Francuskoj sve je veći porast predoziranja sa smrtnim ishodom vezan uz korištenje metadona. I na kraju zaključujem dakle sa izjavom predsjednice upravnog vijeća Europske agencije … [[Govornik se ne razumije.]] koje je rekla kako se razvija pojavnost droga tako se mora razvijati i odgovor Europe. Razumijevanje izazova ispred nas prvi je korak ostvarenju toga. Promicanje kulture temeljene na dokazima, u donošenju politike o drogama ključan je doprinos zdravijoj i sigurnijoj Europi. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ćeliću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Krešo Beljak, izvolite.
Poštovani gospodine Ćelić, puno je droga u RH, ja sam postavio državnom tajniku pitanje koliko ljudi je umrlo zbog alkohola koji je posve legalan, posve legalan. I to je jedna ogromna problematika u koju se nitko jednostavno ne želi usuditi, govoriti. Iako je puno droga, ali doista puno droga i puno ovisnosti. Ja smatram da je ipak najveća ovisnost u našoj Domovini ovisnost o vlasti i ovisnost o trošenju državnih novaca koja je posebno vidljiva kod vas članova HDZ-a. Bili ste ovisni o dr. Ivi Sanaderu, svi vi isti ste bili ovisni o gospođi Jadranki Kosor, bili ste ovisni o gospodinu Tomislavu Karamarku, danas ste svi ovisni o gospodinu Andreju Plenkoviću a sutra ćete svi biti ovisni o nekom novom i to je najveći problem kojem nažalost za vas lijeka nema.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Beljaku. Kolega Beljak već sam zamolio i vas i kolegu Ćelića da ne govorite o temama koje nemaju veze sa današnjom raspravom pa vas molim da zaista iskontrolirate te vaše rasprave. Odgovor kolega Ćelić, izvolite.
Pa evo dakle vezano za problematiku konzumacije alkohola i duhana o čemu je kolega Beljak govorio. Kada usporedimo podatke vezano za učenike između SAD-a i zemalja EU, prošlomjesečna konzumacija europskih učenika vezano za alkohol je 49% učenika je prošli mjesec u EU konzumiralo alkohol dok je u SAD-u 22%. Što se tiče prošlomjesečne konzumacije duhana među učenicima SAD-a ona iznosi samo 6% a u EU 23%. S time bih se složio i naravno puno puta kada govorimo o drogama zanemaruje se činjenica da je puno veća pojavnost i puno veći problem vezan za konzumaciju alkohola odnosno konzumaciju duhana kod malodobnih odnosa. Što se tiče ovisnosti o vlasti slažem se da bi možda to mogla biti neka nova dijagnoza u nekim novim dijagnostičkim i statističkim priručnicima. A kolega Beljak je pokazao da je stručnjak za ovisnosti jer sve više i više istaknutih članova HSS-a izlazi jer on je stručnjak za odvikavanje od istinskih tradicionalnih vrijednosti HSS-a pa će možda biti ta nova dijagnoza u nekom novom dijagnostičkom priručniku.
Zahvaljujem kolegi Ćeliću na odgovoru. Budući da ste vi stručnjak za ovisnost onda ste i kompetentni ali vas molim nemojte govoriti van teme. I kolega Beljak nije kod vas u ordinaciji nego ste u Hrvatskom saboru. Sljedeća replika poštovani kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Ćelić ja vam se zahvaljujem na zaista vrlo informativnoj raspravi. I zahvaljujem se zapravo što ste se u toj raspravi osvrnuli i na neka pitanja zapravo koja su ovdje bila postavljena. Složio bih se s vama oko ovoga zadnjega citata dakle da politike moramo donositi na temelju činjenica i zapravo zato sam i postavio pitanje državnom tajniku oko različitih europskih praksi, mislim da je to vrlo važno. I u tom smislu mislim da je ako dobro, pogotovo ovaj aspekt novog pogleda ja bih rekao možda na alkoholizam i na ovisnost o duhanskim proizvodima. Moramo paziti, mislim da živimo u vremenu kada zaista padaju nekakve maske i nekakve mistifikacije iz ranijih vremena kada su i duhanski lobiji i ovi lobiji proizvođača alkoholnih pića donekle imali utjecaja na politike. Moramo u prvi red našega interesa staviti naše građane i koliko god da možda ponekad to bude više ili manje popularno kao što je bio slučaj sa zabranom pušenja na javnim mjestima svojevremeno ipak moramo nekako javno zdravlje staviti u fokus našeg interesa. Meni je samo, evo ako mi može biti dozvoljeno samo bih ovdje želio još dodati jednu stvar. Predstavnici izvršne vlasti dolaze ovdje zapravo odgovarati Hrvatskom saboru. Gospodinu državnom tajniku bi trebalo biti neugodno što nije odgovarao na pitanje iz opozicije, nisu bila uvredljiva, nisu bila napadačka, bila su vrlo konstruktivna. Toliko, a vama gospodine kolega Ćelić, hvala što ste zapravo uzeli na sebe dio odgovornosti koju imaju ljudi koji sjede ispred nas.
Zahvaljujem kolegi Glavaševiću. Kolega Glavašević, Poslovnik je normirao da se može iskoristit pravo na odgovor na repliku ili ne, nadam se da će državni tajnik u svojoj završnoj riječi odgovoriti na vaše replike kao što mi to možemo saborski zastupnici tako mogu i predstavnici predlagatelja. Tako da se nadam da će i ovaj vaš apel državnom tajniku biti kao poticaj da u završnoj riječi odgovori na vaše replike. Prije odgovora, zamolio bih vas da svi zajedno pozdravimo na galeriji učenike, odnosno učenice o.š. Janke Leskovara iz Pregrade, dobro došli. Hvala lijepo. Odgovor, poštovani kolega Ivan Ćelić, izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Glavašević kao što ste i sami rekli, nije ista situacija niti u Hrvatskoj. Dakle najbolji programi i najkvalitetniji programi su Istarska županija, Primorsko-goranska županija, Splitsko-dalmatinska županija, Grad Zagreb. Zašto? Zato što je nažalost tamo najveća pojavnost za razliku recimo od Ličko-senjske županije, Bjelovarko-bilogorske, Požeško-slavonske gdje su te brojke puno, puno manje. Ono što sam spomenuo vezano za SAD, oni imaju puno bolje, kvalitetnije programe i puno veći nadzor odnosno u pojedinim situacijama i određene restrikcije koje su dovele do toga da je smanjena pojavnost konzumacije duhana i alkohola među učenicima. Ali ono što ponovno želim naglasiti, dakle, ono što je bilo aktualno prije 10 godina to danas nije aktualno i treba poštovati struku temeljenu na dokazima i na temelju tih dokaza treba stvarati nacionalne politike, znači politiku EU koju kreira Europska agencija ali isto tako i svaka država ovisno o situaciji koja se nalazi i ovisno o problemima koji se nalaze treba redovito ažurirati i u tom smislu je važno donošenje ove nacionalne strategije za razdoblje od 2018. do 2023. Ja se nadam da će ona biti uskoro na saborskim klupama.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ćeliću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Ćeliću, alkohol i ovisnost o alkoholu je jedan od ključnih i najveći uzrok i nasilja u obitelji. Međutim, evo vidimo gore i osnovnoškolce, kada je sportski događaj na javnoj televiziji čak promotor zna biti i proizvođač alkohola. Znači mi promoviramo na javnoj televiziji, evo npr. sportski događaj, neka nogometna utakmica, svi mladi naši gledaju, naši učenici utakmicu i alkohol je glavni, znači sponzor cijele jedne lige, vrlo bitne u Europi. Je li to znači prevencija protiv ovisnosti, protiv ne nasilja? Ne. Nego preko sporta, preko onoga što bi bilo zdrav život trebalo, oni reklamiraju i zbog toga dižu novac. Kako to zaustaviti? Kako te interese, interesne lobije zaustaviti da ne promoviraju alkohol kao ključni problem? Tako je i kod droga, koje su ovisnosti. Naravno, uhvate čovjeka sa dva jointa ili, ali ovi dileri što su oko škola poznati u lokalnim samoupravama pa ne vidim da je nekakva sinergija između policije pa čak i ovoga drugoga dijela sankcija. Oni što zarađuju novac to su preveliki interesi a poglavito to možemo vidjeti u ovome dijelu gdje glavni promotori, glavni sponzori brojnih nogometnih utakmica, vrlo bitnih sportskih događanja koje javna televizija, pa i komercijalne prenose da su sponzori i novine u medijima, možete vidjeti promoviraju alkohol, alkohol. I drugo je, sankcije za nasilje u obitelji zbog alkohola. Imamo klubove liječenih alkoholičara koji su preuzeli tu obavezu a nitko im nije dužan financirati a oni su dužni brinuti o čovjeku koji je napravio nasilje zbog alkoholizma. Dobivaju tu zadaću od pravosuđa, a nitko nije obavezan da ih financira. Prema tome, veliki su ovdje interesi a ovdje kažnjavaju se vrlo mali a ovi koji imaju novac plaćaju reklame za vrlo bitne događaje.
Zahvaljujem kolega Bulj. Odgovor kolega Ćelić. Izvolite.
Pa evo kolega Bulj, postavili ste jako puno pitanja, nastojati ću biti kratak. Da, činjenica je dakle da imate nacionalne reprezentacije koje su pivska industrija neću sada spominjati niti jedno pivo glavni sponzor. Ali nije samo pitanje konzumacije alkohola koje ima jako puno negativnih posljedica pa pogledajte velike lige europske tko su glavni sponzori, sportske kladionice. Dakle isto tako jedan veliki problem kao što alkohol razara obitelji tako isto i kocka razara obitelji, dovodi do uništenja brojnih obitelji i tu je društvo licemjerno i tu je zakonodavac isto tako licemjeran. Spomenuli ste klubove liječenih alkoholičara, dakle klubovi liječenih alkoholičara su izum Hrvatske, prof. Vladimir Hudolin, dakle istaknuti hrvatski psihijatar koji je svjetskoga glasa je utemeljio klubove liječenih alkoholičara i ta filozofija je prisutna i danas u mnogim europskim zemljama, recimo u Skandinavskim zemljama koje su nam uzor što se tiče određenih usluga zdravstvenih standarda. Opet problem je dakle sa jedinicama lokalne i regionalne samouprave. U Gradu Zagrebu, Grad Zagreb financira putem natječaja sve klubove liječenih alkoholičara. Ali imate recimo situaciju u čitavoj Zadarskoj županiji ima samo jedan klub liječenih alkoholičara. Zašto je to tako? Zato što jedinice lokalne samouprave ne suportiraju te klubove liječenih alkoholičara i oni se nažalost gase.
Zahvaljujem kolega Ćelić na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Ćelić, možda je prilika da ovu raspravu proširimo jednom temom. Ali prije toga složio bih se i sa kolegom Buljom, a nekako, stvarno su te reklame dobre. Ja nekad se uživim u reklamu za pivo pa onda kada dođe film mi bude krivo što je reklama završila. Stvar je tolerancija društva prema određenim ponašanjima. Dakle što je društvo tolerantnije, što je prihvatljivije to ponašanje. Mogu i parafrazirati jednu slavonsku pjesmu, uz alkohol se rodimo, uz alkohol umiremo. Nekako evo alkohol se pije u mnogim prigodama. Međutim ono što što bih vas htio pitati kao stručnjaka, naime, jedna zastupnica u Europskom parlamentu gospođa Biljana Borzan se zalaže da se zabrani maloljetnicima, konzumiranje, kupovina, konzumiranje energetskih napitaka. Evo, jedno britansko istraživanje a drago mi je da ovdje gore su i mladi ljudi, kaže ovako, konzumiranje samo jedne limenke, jednog energetskog pića, neću navesti kojeg, povećava gustoću krvi te time i rizik od krvnih ugrušaka a za moguće posljedice za srce znanstvenici optužuju dva sastojka toga pića koji su izuzetno opasni kada se u organizam unose zajedno, kofein i taurin. Samo jedan sat nakon što su ispitanici popili taj energetski napitak krvotok im više nije bio normalan nego je izgledao ako onaj u pacijenata sa kardiovaskularnim bolestima a povećana gustoća krvi i smanjena sposobnost žila da razbijaju to zgrušavanje vrlo su opasna situacija posebno ako netko ima i druge rizične faktore. I onda tome još moramo dodati uz energetske napitke konzumacija alkohola. S obzirom da sam i roditelj, svjestan sam koliko zapravo mladi konzumiraju te napitke, i oni se reklamiraju, ono u smislu daju ti krila i tako. I što vi mislite kao stručnjak treba li podržati tu inicijativu ili postoji opasnost ako zabranom se još onda poveća konzumacija? Hvala.
Zahvaljujem kolegi Žagaru. Odgovor kolega Ćelić, izvolite.
Pa kolega Žagar na početku ste spomenuli, dakle društveno prihvatljiva droga je alkohol u Hrvatskoj. Nažalost, to je činjenica i ovo što ste vi rekli s alkoholom se rađaš, s alkoholom umireš. U svim prigodama dakle od rođenja pa do smrti uvijek se nazdravlja sa alkoholom. I recimo sustav liječenja u Hrvatskoj gdje je potpuna apstinencija od alkohola kao cilj liječenja se razlikuje recimo od zemalja sjeverne Europe gdje se tamo uči kontrola kako piti, jel', oni nemaju problem sa svakodnevnom konzumacijom alkohola nego sa vikend opijanjima i jedan od razloga je taj što je cijena alkohola vrlo, vrlo visoka, u pojedinim zemljama još malo istočnije Rusija, Bjelorusija, tamo vi ne možete do 17, 18 sati uopće kupiti alkohola pića jer su oni isto tako suočeni sa velikim problemom konzumacije alkoholnih pića. Spomenuli ste pitanje vezano za visokoenergetske napitke i tu cijenim nastojanja hrvatske zastupnice u Europskom parlamentu Biljane Borzan koja je najviše o tome govorila, dakle tu su dva problema. To su visokoenergetski napitci, jedan od problema je visoka koncentracija šećera a drugi problem su psiho stimulansi. Postoje brojna istraživanja koja govore o potencijalnim štetnim posljedicama osobito kod malodobnih osoba. Ono što bi svakako trebalo uvesti, to je isto tako već o tome bilo govora ne samo s moje strane nego i od strane nekih drugih saborskih zastupnika uvesti dodatne trošarine na ta visokoenergetska pića a recimo te trošarine bi mogle ići u fond za posebno skupe lijekove i onda bi se na taj način recimo za djecu oboljelu od spinalne mišićne atrofije mogao pribaviti lijek ukoliko struka kaže da je to medicinski indicirano.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ćeliću na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Davor Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Ćelić, nema dvojbe da će HSS i naš klub podržati ovaj izvještaj i da podržavamo sve napore i agencije, jedinice lokalne i regionalne samouprave kao i svih udruga koje čine puno toga da osvijetle štetnost utjecaja bilokakvih droga, alkohola, klađenja i onog što su pošasti modernog doba a ono sigurno što treba reći i ovdje da se ne slažem s vama kad ste izjavili da želite zdravu Europu. Da, i mi želimo zdravu Europu ali prije svega želimo zdravu Hrvatsku i zdravlje ljudi koji žive u Hrvatskoj i unutar EU-a i mislim da čak nije ni dobra poruka koju ste isporučili s ove govornice da će svega 10% ljudi koji uzmu neku opojnu drogu ili nešto slično tomu, završiti u bolnici. Drugim riječima, ohrabrujete ih da konzumiraju jer neće svi završiti u bolnici. Kad govorimo o tome, trebamo i birati riječi i paziti što govorimo, ok, to su statistike koje vi pratite, vi ste stručnjak u tom području, ali mi moramo poslati mladima poruku da brinemo o njima na način da im osiguramo radna mjesta, da ne iseljavaju i da nemaju ugovor o radu na određeno, da nemaju budućnosti i da zbog toga kad nemaju novca, kad nemaju svojoj obitelji šta ponuditi, nekakvu sigurniju budućnost onda se odlučuju i na droge i na alkohol i na klađenje kako bi pronašli sreću u nekakvom novcu koji će im doći bez rada. Toga nema, mi moramo se uozbiljiti, ovo je dobro potpredsjednik Sabora, ovo nije ničija ordinacija, ovo je Hrvatski sabor gdje mi donosimo zakone koji trebaju poboljšati kvalitetu života u Hrvatskoj a onda će biti i manje zloupotrebe droga a naravno da ne budemo ovisnici o vlasti i da budemo sretni što smo na vlasti a ne činimo puno toga za te mlade ljude o kojima svi ovdje govorimo i dajemo im loše poruke, trebali bi poslati pozitivne poruke kako ne bi odlazili u onaj dio o kojima smo ovdje pričali, puno izvješće je tih loših primjera, želim da svi koji su u tom području budu na tragu da mladi kvalitetnije žive. Hvala vam.
Zahvaljujem kolega Vlaoviću. Odgovor kolega Ćelić, izvolite.
Pa kolega Vlaović, ja ne znam jeste li vi onaj stari ili novi HSS, dakle, ja ovdje ne govorim navijački, ja ovdje govorim na temelju znanstveno utemeljenih činjenica. Ja ne mogu govoriti o tome da će svatko tko konzumira drogu postati ovisnik ako znanstvena istraživanja kažu da će samo 10% onih. Dakle, vi s jedne strane meni govorite kao stručnjaku koji se 15 godina bavi time da ja ne smijem govoriti istinu, druge strane predsjednik vaše stranke se zalaže za legalizaciju marihuane. I kada govorim o tim štetnim posljedicama onda to negirate i to nismo čuli. Ja sam citirao predsjednicu upravnog vijeća Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama i slažem se s vama, dakle nama je primarno u interesu zdrava Hrvatska jer zdravlje Europe bez zdrave Hrvatske neće biti.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Ćeliću. Ja vas opet molim kolega Ćeliću da u svojim odgovorima da ne izlazite iz teme i da na bilokoji način ne insinuirate i ne omalovažavate kolege saborske zastupnike. Imamo jednu povredu Poslovnika, izvolite, gospodin Beljak.
Poštovani potpredsjedniče, smatram da je povrijeđen Poslovnik, članak 238., opet gospodin Ćelić govori o HSS-u, mislim da to nije niti vrijeme niti mjesto da se o tome razgovara tu, ja znam da je želja kolege Ćelića i svih ljudi u HDZ-u da najstarija hrvatska stranka nestane, nećemo nestati, a vi se upitajte koji vam je koalicijski potencijal i upitajte se s kim ćete kad vam neki koji vam sad drže većinu, s kim ćete upravljati. A ja vam kažem s nikim. Vi ste sami sebi dovoljni, okanite se HSS-a jer vi možete učiti od nas a vaš prvi predsjednik se pozivao na Radića pa i vi se pozivajte na Radića a nas u HSS-u pustite na miru, dosta ste nam zla napravili, mi vam kao kršćani sve opraštamo, tko tebe kamenom, ti njega kruhom, mi ćemo vas gađati kruhom a vi i dalje nastavite sa svojim udbaškim metodama uništavati ne samo HSS nego i ostale stranke.
Poštovani kolega Beljak, već sam vam rekao da ne zloupotrebljavate institut povrede Poslovnika i da ne govorite van teme kao što sam to kazao i kolegi Ćeliću. Upozorio sam i kolegu Ćelića i vas i ne činite ono što ne želite da netko vama čini a isto to što je kolega Ćelić rekao, to i vi ponavljate. I s druge strane imamo razglas u Hrvatskom saboru, jako dobro svi čujemo, ne morate povisivati ton tako da slobodno govorite normalnim tonom, ne smatram daje povrijeđen Poslovnik i zahvaljujem se. Idemo na sljedeću repliku, poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Ćelić, s obzirom da pratim on line područje Internet, otvara se jedno novo područje, koje je poprilično dramatično, a to je kupnja ovih psiho somatskih kanabinoida putem interneta. I sad koliko sam ja uspjela vidjeti, a nisam ovdje ekspert, baš nema nekakve kontrole u Hrvatskoj, a osim one tradicionalne kontrole na okupljalištima djece oko škole itd. gdje se razmjenjuju te tabletice koji imaju primamljive nazive, smješko, šećerko, čarobni zmaj, mijau mijau, oni udaraju u glavu za par minuta, raste ovo on line područje. Možda je to i za državnog tajnika pitanje, na koji način tome doskočiti, da li je to problem, koji se treba rješavati između dvaju resornih ministarstava i imamo li uopće nekakav plan na tu temu, s obzirom da prema nekim neslužbenim informacijama da se na mjesečnoj bazi iz Kine uvozi jedna poveča količina tih primamljivih tabletica, sve su to ti sistemski kanabinoida, koji zapravo trajno oštećuju mozak, a djeca već sa 13 g. kreću u on line kupnju, bez ikakve kontrole. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Petrijevčanin Vuksanović, odgovor kolega Ćelić, izvolite.
Kolegice dotaknuli ste 2 područja, prvo područje vezano uz te nove ovisnosti, koji nisu dakle, uzimanje određene psihoaktivne supstance, koji onda djeluje na mozak i modificira na naše ponašanje. Dakle, sve je više tih tzv. on line klađenja itd. i tu je pitanje roditeljskog nadzora i pitanje kako napraviti restrikcije osobito za maloljetne od 18 g. Drugo područje, koje ste dotaknuli to je pitanje tih tzv. novih psihoaktivnih tvari gdje zapravo zemlje i države članica EU traže modalitete kako iznaći situacije i tu je vrlo važan multidisciplinarni pristup. Dakle, tu nije dovoljno samo Ministarstvo zdravstvo, nego je tu isto tako pitanje Ministarstva unutarnjih poslova, pitanje carine i pojedine zemlje. Dakle, ono što je posebno, dakle, nije nama problem sada samo Kina, dakle, Daleki istok, nego je problem što su ti laboratoriji za proizvodnju sintetskih droga nalaze i u zemljama EU, što je jako otežava, dakle, u Belgiji je uništen veliki laboratorij 2013. u Nizozemskoj 2014. i tzv. dark web tržište, dakle to nije onaj obični Internet, nego dark web tržište jako jako komplicira, ali tu je dakle pitanje od strane nadležnih da to kontroliraju i da smanje zlouporabu i tako postoji i u RH, dakle, udruge za sigurniji Internet i tu je isto tako dakle, važno i pitanje odnosno, resor Ministarstva demografije obitelji i mladih i socijalne politike. Dakle, vrlo je važan multidisciplinaran pristup i tu je Ured za suzbijanje zlouporabe droga vrlo kvalitetno radi u RH i koordinira na neki način sa potpredsjednicom Vladom koja je zadužena za taj resor, za društvene aktivnosti, nastoji se smanjiti i na taj način zlouporaba droga.
Zahvaljujem kolega Ćelić na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala predsjedavajući, uvaženi državni tajniče, sa predstavnikom Ureda za suzbijanje zlouporabe droga, kolegice i kolege. Pred nama je izvješće o provedbi nacionalne strategije i akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u 2016. g. izvješće je zaista kvalitetno i poučno, iz njega se može donijeti čitav niz zaključka koji mogu unaprijediti našu borbu protiv daljnjeg širenja droga. Iz izvješća možemo vidjeti, prikaz ključnih područja politike o drogama sa naglaskom na najznačajnije trendove i nove razvoje u području problematike droge i ovisnosti. Slažemo se da politika suzbijanja zlouporabe droga se mora temeljiti na strateškim ciljevima, smanjenja ponude i potražnje droga, kao i multidisciplinarnom pristupu provedbe i programa kojima je cilj prevencija ovisnosti i suzbijanja zlouporabe droga. Ono što iz izvješća možemo vidjeti, da je učinjen značajan iskorak u prihvaćanju strateškog promišljanja i pristupa u kreiranju odgovora na problem ovisnosti, kao i pružanju ciljanih edukacija, za mrežu profesionalaca i stručnjaka. Ono što se navodi provedeno je ili je u tijeku provedbe nekoliko značajnih projekat, a među kojima se posebno ističe prihvaćanje koncepta standarda, kvalitete kao kriterije, financiranje programa i projekata koje provode razne udruge, provedba specifičnih edukacija i treninga sukladno detektiranim potrebama na terenu. Mi za istraživanja i jačanja komunikacija i suradnje sa županijskim provoditeljima politika suzbijanja droge, te poticanje i suradnje između kaznenog represivnog sustava i sustava tretmana. Vidimo da je nastavljen i rad na jačanju nacionalnog informacijskog sustava za droge, te su održane brojne edukacije i aktivnosti koje su usmjerene na daljnji razvoj standardiziranih načina prikupljanja i analize relevantnih podataka. Ono što se procjenjuje da je u Hrvatskoj trenutačno ima 25000 registriranih ovisnika, ali znajući da uz svakog registriranog ide i nekoliko neregistriranih, ta brojka vjerojatno dolazi do 80000 ovisnika. Podaci koji se navode u izvješću, a evo, do sada ih nitko nije isticao, ja ću ih upravo zbog javnosti, koju prati, naglasiti, dakle u 2016. u zdravstvenom sustavu, a to je služba za zaštitu metalnog zdravlja, prevenciju, izvanbolničko liječenje ovisnosti i bolnice, bilo je ukupno 7106 osoba, što je u odnosu, u čemu sam i u replici već govorio, u odnosu na 2015. kada je bilo liječeno 7533 osobe, smanjenje za 427 osoba. Ako pogledamo tu strukturu, od ukupno liječenih u 2016. 83,8% uzimalo je opijate, to je ukupno 5953 osobe. Zbog uzimanja ili ovisnosti o drugim psihoaktivnim tvarima, liječeno je 16,2% 1153 osobe. 741 osoba bila je na liječenju o ovisnosti o kanabisu, što je 10,4% od ukupnih broja liječenih. 249 osoba ili 3,6 na liječenju je kao glavnu dragu navelo stimulanse i kokain što je porast od 0,4% u odnosu na 2015. godinu. Broj novih osoba u sustavu liječenja stagnira i dalje se smanjuje što po meni nešto čemu bi se trebali veseliti, nego bi trebalo vidjeti načina da se taj broj ipak iz godine u godinu povećava. Smatram da je puno bolje imati osobu u sustavu liječenja, nego da bude prepušten sam sebi, tim prije što je poznat podatak da je negdje prosječna prva dob kontakta sa sredstvima ovisnosti također u padu. 2015. bilo je 16,5 godina, 2016. 16,3 godine, a negdje prođe 6 godina prije nego što se osoba uključi u nekakav sustav liječenja. Inače, jedna zanimljivost, u Istarskoj županiji u prošloj godini najmlađi ovisnik imao je 18 godina, a najstariji 84. Ono što smo čuli danas u nekoliko navrata npr. pa da se ja osvrnem na to, tiče se problema novih droga. Dakle, zadnjih dvije godine u RH, prema podacima koje sam vidio, zaplijenjeno je oko 20-ak novih droga, mada je pretpostavka da ih je na ulicama i puno više. Nažalost, njihove promjene, brzina raspačavanja, relativno niske cijene, način dobave onemogućuju praćenje kako policiji, tako i nadležnim institucijama, ali što je vrlo bitno i roditeljima čija djeca konzumiraju takva sredstva. Inače, ovisnička scena se značajno promijenila, ne samo u Hrvatskoj u posljednjih 10-ak godina, pa razni opijati kao što je heroin bilježe stalan pad, a popularnost dobivaju neke nove droge koje se prodaju i u tobacco smart shopovima, a najčešće se radi o vrstama sintetičkih droga miješanih sa kanabinoidima. Kao što je i neposredno prije mene rečeno, poseban problem je taj Internet sustav, posebno tzv. tamni Internet koji je vrlo teško dovesti pod kontrolu i na taj način smanjiti dostupnost ovih novih droga koje mogu zaista biti fatalne već nakon prvih konzumacija. Ono što treba izreći i danas i pohvaliti Ured za suzbijanje zloporabe droga, što su uspjeli se za izboriti da imamo generičku listu takvih sredstava, što onda značajno olakšava borbu sa njima. Kada govorimo o ukupnoj situaciji u RH, u 7 županija broj ovisnika na 100 tisuća stanovnika je viši od prosjeka Hrvatske. To su Istarska županija – 512, Zadarska – 478, Šibensko-kninska – 439, grad Zagreb- 381, Primorsko-goranska – 328, Splitsko-dalmatinska – 282 i Dubrovačko-neretvanska – 250. Ono što nam razna istraživanja pokazuju, možemo vidjeti da, posebno kad je riječ o Europi i svijetu, učenici sve manje piju i puše. U RH nažalost nije tako. Prema tim posljednjim podacima iz istraživanja koja su nam dostupna u RH 38% učenika nikad nije pušilo cigarete, dok je 62% njih imalo ta iskustva i to je više u odnosu na učenike iz drugih zemalja koje su bile uključene u ova europska istraživanja. Ono što je vrlo bitno, a govorilo se danas o reklamama za alkohol, pa tako cigarete nemaju reklame, međutim, znamo da postoji zakonska zabrana prodavanja cigareta maloljetnim osobama, međutim, u svim tim istraživanjima 72% učenika izjavljuje da bez problema može kupiti cigarete. Što se tiče alkohola, prema ESPAD istraživanju u RH 92% učenika pije alkohol, a u zadnjih 30 dana 55% njih je također pilo alkohol, pri čemu je akutno pijanstvo u posljednjih 30 dana iskusilo 16% učenika. Inače, Hrvatska se prema tom istraživanju nalazi na 5. mjestu u prevalenciji pijenja 5 i više pića u jednoj prigodi u posljednjih 30 dana, pri čemu mladići to čine češće od djevojaka, 51% mladići, 42% djevojke. Također, jednako poražavajuće kao što je, ponavljam za 72% učenika lako nabaviti cigarete, tako čak 87% učenika navodi da bez problema mogu doći do alkohola. Što se tiče ostalih sredstava ovisnosti s kojima se mladi danas u RH susreću, imamo podatak da je 22% učenika navelo da je bar jednom u životu probalo neku drogu. U RH 21% učenika uzelo je kanabis bar jednom u životu, dok ih je 8% uzelo kanabis u posljednjih 30 dana. U RH učenici kažu da je vrlo lako moguće nabaviti kanabis, ectasy, a također da nije problem doći ni do kokaina, amfetamina, metafetamina i crack-a. Vidjeli smo po ovom zadnjem podatku da je u Zagrebu porast kokaina u odnosu na prije 5 godina čak 3 puta i na ljestvici od 56 gradova, naime istraživanjem otpadnih voda dolazi se do tih količina, Zagreb se nalazi negdje na sredini te ljestvice. Prema tome, zaključujući ovu našu raspravu u ime Kluba SDP-a, podržavajući izvješće, također se pridružujemo zabrinutosti zbog pojave novih trendova ovisnosti, konzumacije novih psihoaktivnih tvari, kao i sve opasnijoj rastućoj ovisnosti o koci, o internetu, koja također bitno može smanjiti kvalitetu života mladih ljudi, te stoga podupiremo i najavu tih drugačijih načina pripreme strategije suzbijanja ovisnosti 2018.-2023. u kojoj će se uz duhan i alkohol uključiti kocka, klađenje, kao i neki drugi oblici ovisnosti. Klub SDP-a podržava ovo izvješće.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Ivan Ćelić. Izvolite.
Kolega Jovanović, vi ste s pravom podcrtali važnost edukacije i edukativnih programa, preventivnih programa, a isto tako ste dobro naglasili da je bolje da je ovisnik u sustavu liječenja. Dakle, mi danas imamo dvije paradigme kod sustava liječenja. To je smanjenje štete i s druge strane potpuni oporavak. Kod smanjenja štete je izuzetno važno dakle, da RH ima sve, usudim se reći, nadstandarde vezano za izdavanje metadona odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] , ali tu treba određeni informacijski sustav koji nedostaje u ovome trenutku Republici Hrvatskoj i to su rezultati zapravo evaluacije nizozemskog instituta za mentalno zdravlje i ovisnosti Trimbos instituta, koji je upravo naglasio da RH treba napraviti informacijski sustav, na taj način je sustav sljedivosti što bolji i što kvalitetniji, na taj način se ona disperzija, odnosno eventualna zloporaba te supstitucijske terapije smanjuje. Ono što se posljednjih godina, jedan val koji kreće iz Velike Britanije, kao jedne liberalne zemlje, govori o paradigmi potpunog oporavka, dakle da se ipak određenom broju ovisnika koji za to imaju mentalne kapacitete, omogući i jedan terapijski cilj koji neće nužno sa sobom nositi supstitucijsku terapiju i to je opet jedan od izazova za hrvatski cjelokupni sustav, ne samo za zdravstveni sustav nego općenito za multidisciplinarni pristup sustava liječenja ovisnika.
Zahvaljujem, kolega Ćelić. Odgovor kolega Jovanović, izvolite.
Da, slažem se s vama kolega Ćelić, ako netko ima zaista i iskustvo i znanje i kompetencije da govori o ovoj temi, to ste vi i upravo je vrlo bitno taj multidisciplinarni pristup kroz prevenciju, edukaciju, spomenuli ste i program Primorsko-goranske županije koji se dugo provodi trend životnih vještina i naravno terapija. Ono što bi uvijek trebalo poručiti, da su ovisnici bolesnici. Dakle, mnogi prema njima gledaju sa … [[Govornik se ne razumije.]] ali ovisnici su bolesnici i danas moderne pretrage mozga ljudi konzumiraju sredstva ovisnosti jasno pokazuju promjene u mozgu tako da ih treba liječiti kao i sve druge ljude koji su oboljeli i tražiti načina da im se što je moguće bolje pomogne i naravno ono što je i danas nekoliko puta rečeno, da se resocijaliziraju. Bez resocijalizacije uzaludna je i terapija kojoj su podvrgnuti.
Zahvaljujem kolegi Jovanoviću na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Bojan Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Jovanović, ovaj aspekt koji ste spomenuli obrazovni je zaista od velike važnosti. Postoje mnogi oni tzv. push faktori koji su društvene naravi pogotovo u ovim mlađim populacijama, taj aspekt zajedničkog konzumiranja, ritualnog konzumiranja raznoraznih droga ali to još možda više vrijedi za ove neke ovisnosti primjerice o klađenju itd., dakle tu ti push faktori su jako važni i mislim da se na njima, dobro detektirate, da se na njima najbolje može raditi kroz edukaciju. S druge strane mislim da je poprilično dobro inzistirati na ovom drugom što ste rekli, dakle da je puno bolje imati ovisnike na liječenju nego ne i u ovom slučaju Portugala koji je nekoliko puta danas spomenut, zapravo kao pozitivna statistika se navodi to što se povećao broj ljudi koji su se odlučili na liječenje. Dakle, moje pitanje vama bi bilo da li znate za nekakve primjere kako bismo mogli povećati broj ljudi koji se odlučuju na liječenje, pogotovo u ovim mlađim populacijama?
Zahvaljujem kolega Glavašević. Odgovor kolega Jovanović, izvolite.
Hvala. Kolega Glavašević, dakle danas su nekoliko navrata spomenuti klubovi liječenih alkoholičara kao dobar primjer kako se pomagalo ljudima koji imaju problema s alkoholom. Također, vrlo dobar projekt koji je također krenuo iz Zagreba bila je Zagrebačka škola nepušenja, prema tome, to su sve dobri primjeri na temelju kojih bi mi mogli naći neke nove načine kako privući sve oni koji su krenuli na put ovisnost da stanu na tom putu i tu svakako ključne programe igraju udruge koje se bave smanjenjem štete, hard reduction programom, opet u Rijeci imamo čitav niz takvih udruga, Terra, udruga za … [[Govornik se ne razumije.]] psihoterapije, koji upravo na ovaj način pokušavaju mlade povući sa ulice i uključiti u različite programe liječenja. Ono što posebno želim još naglasiti, nisam rekao u raspravi, a o tome smo govorili na Odboru za zdravstvo, to je problem obitelji u kojoj su ovisnici njihove djece. Dakle posebno bi bilo dobre takve obitelji uključiti u nekakve programe kako bi se spriječilo da djeca po negativnom modelu steknu navike, loše navike koje imaju njihovi roditelji, mislim da je to jedan od prioriteta u narednim strateškim dokumentima koji će se donositi po pitaju suzbijana zloporaba ovisnosti.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Glasnović, izvolite.
Poštovani kolege, ja sam slušao jutros ove rasprave ali sam površno slušao, ali ja mislim općenito, to ne govorim vama gospodine Jovanoviću ovdje, općenito. Ovaj gospodin, nisam puno čuo jutros, iz MUP-a jer nisam čuo šta je govorio, jako tiho je govorio. Gospodina Ćelića sam slušao, a mi sebi govorimo ovdje, mi govorimo o prevenciji, to je dobro da govorimo o tim statistikama, imamo statistike da je 65 000 ljudi umrlo u sjevernoj Americi o heroina, 8 000 u Europi, dolaze nove droge od cracka tamo do ove zombi droga, to znamo. Ali kako to približiti onim mladim ljudima? Mi njima sa strateške razine. Šta je sa taktičkom razinom? Ja sam radio u federalnim zatvorima vani, ja znam šta je droga, trebate vi poslati tamo u te školske razrede, bivši ovisnici o heroinu i drugim stvarima, ljudi sam jednom nosnicom, da vide kako izgleda, gdje više neko nema žile da se šprica nego se šprica ispod koljena, ispod jezika. Pokažite im mlade ljude koji su snifali recimo … [[Govornik se ne razumije.]] ljepilo koji imaju moždane vijuge i recite im šta je hepatitis, HIV i ciroza itd. Onda će možda biti nekakva efekta. Drugo, ja ne znam uopće u povijesti ima li toliko ljudi koji voze pijani ovdje, ubije nekoga i vozi 7 puta, to je u Texasu nezamislivo. To se zove i u Kanadi vehicle homocide. Vozilo je sredstvo ubojstva. I kad netko sjedne s pijanom budalom u autom i ubije nekoga, taj koji vozi je kriv za sve. I čeka ga možda do 20 godina zatvora u pravnoj državi koja ima uređeni pravni sustav, drugo za dilere, tamo su dilera vodili na Korčuli policija i iskliznuo im je tamo gore i ljude je još terorizirao, to je nezamislivo. Treba uvesti neke nove stvari u Kazneni zakon da spriječi te kriminalce.
Zahvaljujem kolega Glasnović. Odgovor kolega Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Glasnović i sami ste priznali da ste površno pratili raspravu, kolega državni tajnik nije iz MUP-a, on je iz Ministarstva zdravstva ali javio sam se za repliku samo zbog jednog što ste rekli. Govorili ste o zatvorskom sustavu. Naša slijedeća tema danas upravo je zatvorski sustav gdje vjerujem da ćemo progovoriti i o temi neadekvatne skrbi o ovisnicima u zatvorima i potrebi poboljšanja zdravstvene zaštite i zdravstvene skrbi o zatvorenicima koji su ovisnici i koji na žalost, u ovom trenutku nemaju adekvatnu skrb koja bi im omogućila i resocijalizaciju po povratku iz zatvora.
Zahvaljujem kolega Jovanović na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Predrag Matić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Jovanović, braniteljska populacija je velika populacija u RH, znači preko 500 tisuća ljudi i imamo sigurno velikih problema s onima koji ne rade, koje nismo aktivirali kroz različite programe. Međutim, oni su jako izloženi i drogi i alkoholu i kladioničarstvu i onoliko koliko ja znam, malo me je sram, ali ministarstvo nije nikada radilo, ministarstvo branitelja, istraživanje oko te populacije jer bi to od strane branitelja bilo prepoznato kao grijeh prema njima, ponižavanje, stigmatizacija, pa me interesira da li država prepoznaje tu skupinu posebno i da li je radila nekakve programe kroz strategiju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Matić. Odgovor, kolega Jovanović. Izvolite.
Hvala kolega Matić. Vi ste zaista otvorili jedno izuzetno značajno pitanje u populaciji branitelja gdje znamo da dio njih ima problema sa ovisnostima, sa alkoholom, da se na to nadovezuje ovisnost o kocki, što onda razara njihove živote i živote njihovih obitelji. Mislim da je to ključna poruka za državnog tajnika da u pripremi nacionalne strategije 2018.-2023. ovo bude jedan od dodatnih prioriteta o kojem će se voditi više računa nego što je bilo do sada.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Vi ste kolega s pravom istaknuli važnost edukacije. Ali ja se bojim da mi kao društvo, kao zajednica ne pridajemo dovoljno pažnje edukaciji kad je riječ o borbi protiv ovisnosti. Nikakve zabrane, naime ne mogu biti tako efikasne kao edukacija. Mi bismo morali u novom kurikulumu uvesti obavezan predmet zdravstveni odgoj ili predmet koji bi govorio isključivo o ovisnostima jer nije to samo droga, nije to samo alkohol, nije to samo nikotin, klađenje. Imamo sasvim novih pojava ovisnosti. Ovisnost o internetu, ovisnost o mobitelu, o prisustvu na društvenim mrežama. Zabrinjavajući je podatak da mi imamo porast konzumenata nikotina, dakle pušača u adolescentnoj dobi. To je zabrinjavajući podatak. I kad bismo uveli ovakav jedan predmet od osnovno škole, pa sve do kraja srednjoškolskog obrazovanja, mislim da bismo kao društvo imali puno bolje rezultate nego što imamo sada. Ali to je stvar Vlade, stvar je onih koji rade kurikulum da prepoznaju važnost edukacije i da to naprosto uvedemo u cijelo društvo.
Zahvaljujem kolegi Staziću. Odgovor, kolega Jovanović.
Hvala kolega Staziću. Pa vi znate da smo u mandatu naše Vlade uspjeli barem kao međupredmetnu nastavu uvesti nastavu iz odgoja i obrazovanja za zdravlje gdje je jedan cijeli dio bio kurikuluma posvećen upravo prevenciji ovisnosti. Ali to naravno nije dovoljno. Ja se nadam da će u ovom novom ciklusu napokon zaživjeti kurikularna reforma u kojoj će ne samo kroz predmete zdravstvenog odgoja, nego i kroz predmet građanskog odgoja se stvarati mlade koji će usvajati i znanje i vještine i stavove i kompetencije koji će im osigurati da žive bolje, duže i kvalitetnije, a da sama represija ne daje rezultate, to se slažem. Zato to treba kombinirati, prevenciju i represiju. Ali naravno, i društvo treba pokazivati jednu indignaciju prema npr. ljudima koji postaju TV zvijezde, a zna se da su kokainom plaćali prostitutke, prema tome, takve osobe se ne mogu pozivati na proslave kod predsjednice, na bilo kakve prijemove gdje im se daje pozornost, dapače, treba ih ignorirati.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Jovanoviću. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo. Evo, moja će rasprava pojedinačna biti kratka jer evo i kroz replike sam rekao nekoliko stvari koje sam htio u pojedinačnoj raspravi. Što se tiče ovog problema ovisnosti, ja uvijek i to i na predavanjima studentima i u školama kažem, da je ovisnost poput jednog puta bez povratka. Na početku čovjek uzme drogu, onda droga traži drogu i na kraju droga uzme čovjeka. I upravo u toj rečenici možemo točno vidjeti kako se boriti protiv droge. Dakle, osigurati da čovjek uopće nikada ne uzme drogu. Dakle, to je primarna prevencija, edukacija. Zatim, pokušati da ako je već uzeo drogu, da ga što prije maknemo s ulice i da prestane uzimati drogu. Ako čak ni u tome nismo uspjeli, onda da kroz program smanjenja štete spriječimo da se razvije hepatitis, AIDS i naravno, smrtni ishod. Upravo to i vidimo u našoj nacionalnoj strategiji, akcijskom planu, gdje se kroz ta 3 segmenta pokušava ovaj problem smanjiti. I ono zbog čega sam se javio za ovu pojedinačnu raspravu tiče se jednog pitanja koje je danas postavio kolega Žagar. Dakle, uz te nove ovisnosti koje se javljaju kod mladih ljudi, ovisnosti npr. o Internetu, danas imamo podatak da ne samo u RH, nego u cijelom svijetu mladi, možda i u Hrvatskoj nije slučaj, ali u svijetu manje puše, manje piju zahvaljujući i nekakvim politikama kad je riječ o Europi, EU koja se suprotstavlja konzumaciji alkohola i nikotina, ali generalno u svijetu mladi danas manje konzumiraju sredstva ovisnosti, ali istovremeno manje izlaze iz kuće, manje se druže, teže uspostavljaju poznanstva u realnom svijetu, a lakše ih uspostavljaju u virtualnom svijetu. Dakle, to je jedan ogroman problem koji će kod nas eskalirati u godinama koje su pred nama i zbog toga je potrebno i u toj strategiji 2018./2023. zaista posvetiti dodatnu pažnju kvaliteti života mladih ljudi koji sve više žive u nekom virtualnom svijetu. I u tom virtualnom svijetu su daleko od realnih problema, stvaraju imaginarnu sliku sebe i sigurna budućnost i kvaliteta njihovog života neće biti takva. I uz to dolazi naravno i ovisnost o energetskih pićima. Čuli smo danas ovdje nekoliko rasprava na tu temu, no ono što je ključno, Europska komisija, EU, je na temelju svojih brojnih istraživanja, kao i ESPAD istraživanja pokazala da u Hrvatskoj, 88,6% 16-goidšnjaka redovito konzumira energetska pića, koja su nedvojbeno štetna. I mi smo uputili u saborsku proceduru 2 zakona, kojima smo htjeli regulirati to pitanje i spriječiti da mlađi od 18 g. mogu doći do takvih energetskih pića, na sličan način kao što ne smiju kupiti niti alkohol niti cigarete. No, međutim, potpuno smo iz ignorirani od Vlade RH, a vrhunac je uslijedio jučer, kada sam dobio odgovor od ministra Kujundžića koji je naprosto skandalozan, jer u njemu, između ostalog piše, zašto bi se to zakonsko reguliralo, kada se u Hrvatskoj zakoni ionako ne poštuju. Pa ako je od Kujundžića, previše je.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću na ovoj raspravi, replike poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani zastupniče Jovanović. Evo, čujemo ovih dana i proteklih godina da se provode rigorozne kontrole na droge i na alkohol u pojedinim tvrtkama, npr. INA, Geotehnika, zrakoplovstvo, Hrvatske željeznice, taxi službe i tamo radnicima, ako utvrde samo da su minimalno prekršili dakle, nekakvu granicu, odmah dobivaju otkaz. Mene zanima zašto se isto takve provjere recimo ne provode u menadžmentu uprava koje, dakle, dijele te otkaze, zašto nikad nije niti jedan direktor ili član uprave bio isto tako testiran. I konkretno me zanima, ako se već provodi testiranja u državnim službama, recimo zašto se ne provedu isto takva testiranja u ministarstvima, u Vladi pa i u Hrvatskom saboru, npr. Evo, mi ih još nikada ja nisam čuo da se ovdje bilo kakvo takvo uopće postavilo pitanje, a kamoli da se nekoga testiralo. A npr. vrlo je zanimljivo, znate da prema službenim stručnim analizama, najviše kokaina ima na novčanicama od 500 kn. Znači to je novčanica na kojoj ima najviše kokaina, što znači da upravo ti koji su bogati najviše konzumiraju te droge. I također bi želio pitati, kak komentirate knjigu vaše bivše članice, stranke, gospođe Mirele Holy „Vražica“ se zove knjiga, koja je komentirala da u Vladi postoje dakle, članovi Vlade, koji isto tako konzumiraju drogu. Ona je to javno napisala, pa s obzirom da se vi iz SDP-a nikada niste na to referirali, evo ja bi volio da kažete nešto o tome, kao i da odgovorite na ovo moje prethodno pitanje, znači, podržavate li kontrolu na drogu i na alkohol i u najvišim tijelima državne uprave. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bunjac. Odgovor kolega Jovanović, izvolite.
Pa moj stari profesor farmakologije, kada nas je učio o problemima sa alkoholom rekao i između ostalog da alkohol povećava moć, povećava želju, a zapravo smanjuje moć. Tako da svi koji pod alkoholom pokušavaju donijeti neke ključne odluke, sigurno te odluke u konačnici ne budu dobre. Što se mene tiče, gdje god je potrebno provesti alkotestiranja, ako postoji sumnja da se radi o alkoholiziranoj osobi, zašto ne. Konkretno u Ministarstvu u kojem sam ja bio, to je i učinjeno i takva osoba je odbila sankcije, sve koje su išle sukladno pravilniku o tome. Što se tiče knjige kolegice Holy u njoj ima puno fikcije, tako da propuštam svakom čitatelju, da sam ocjeni, koliko su te priče stvarne i realne.
Zahvaljujem kolega Jovanović na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Bojan Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Jovanović, da tehnologija mijenja društvo, na način na koje je ponekad teško predvidjeti. Implikacije, razvoj interneta, neke njih smo spomenuli danas, od toga kako nabavljaju ljudi drogu, do mislim, ja bih rekao da je to nešto što nam je lako anticipirati, ali postoje promjene, koje nam je jako teško anticipirati. To su one promjene, koje se odnose na obrasce ponašanja, na društvene takse. Dakle, nama iz ove perspektive, teško zaključivati na nečemu novome što će se dogoditi, mi možemo zaključivati samo na temelju nečega što smo već iskusili. I to je posebno problematično, upravo kod mladih ljudi, jer mi imamo dužnost zaštiti ih od potencijalno štetnih posljedica, pa i u ovome aspektu, a vrlo nam je teško ponekad razumjeti i njihove obrasce ponašanja, njihove ritualne i njihove nekakve vrijednosti čak. Međutim, kao što ste rekli, uspješne zemlje, aktivno promišljaju budućnost. I ono što, mislim da je zato jako važno da o tim stvarima razgovaramo ovdje i na ovakav način, jer Hrvatska, nažalost se još uvijek bori za razumijevanje vlastite prošlosti. Nekako nismo imali, nikako da dobijemo tu priliku, da krenemo aktivno promišljati o budućnosti u tom smislu, evo, slažem se s vama u ovome dijelu, u kojem ste se osvrnuli, na ulogu novih tehnologija na to.
Zahvaljujem kolegi Glavaševiu, odgovor, kolega Jovanović, izvolite.
Pa da, kolega Glavašević, mi smo, vjerujem složili ovdje, kada smo imali rasprave i o strategiji obrazovanja znanosti i tehnologije i ostalim dokumentima koje se tiču obrazovanja, da je škola mjesto gdje naravno u konačnici, škole, fakulteti su mjesto gdje dobivamo dobre kuhare, liječnike, inženjere, glumce, ali da je zadatak škole i fakulteta da prije svega postanemo dobri ljudi. A onda ćemo kao dobri ljudi imati i dobro društvo i Hrvatska će biti zemlja u kojoj će ljudi živjeti sretnije i kvalitetnije.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Jovanoviću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Marija Alfirev. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora, uvaženi tajniče. Dakle evo na kraju ove rasprave o ovom izvješću o provedbi Nacionalne strategije i Akcijskog plana suzbijanja zloupotreba droga za 2016. godinu, dakle ono želim isto tako naglasiti da izvješće zaista je detaljno i obuhvatilo je vjerujem sve relevantne programe, projekte, akcije i korake koji su bili zacrtani samom strategijom i samim akcijskim planom. Da i vidi se, zaista dakle cijelo to vrijeme, dakle i ta strategija koja se zapravo odnosi na razdoblje od 2012. do 2017. godine. No želim zaista naglasiti da evo, mi smo sada zaista i u 2018. godini te na neki način očekujem, a možda je to trebalo već napraviti i u prethodnoj godini. Vjerojatno su poduzeti neki koraci, ali nemojmo dozvoliti da nam prođe neko dugo vrijeme da bismo sada razgovarali, raspravljali, donosili strategiju za razdoblje sljedeće osmogodišnje razdoblje. Ono što mi se također čini važno naglasiti da je, dakle da je bitno, dakle točno je, dakle i vidi se da država da se odredila i kvalitetno i odlučno suprotstaviti i boriti i poduzeti sve one korake, dakle kako bi riješila ovaj ogroman problem koji muči prije svega čovjeka. Muči i prije svega obitelji. Zato kažem moramo i u sljedećoj strategiji voditi računa, a to se danas naglasilo kad govorimo o drogama ali i o svim vrstama ovisnosti. Zaista svim vrstama ovisnosti i o onima o kojima nije bilo riječi u prethodnoj strategiji. Jer tržište, dakle mi možda malo i kaskamo, ali tržište dilera, tržište droge, tržište ovisnosti, razvoja ovisnosti je daleko, daleko ispred nas. Daleko su inovativniji i mi zapravo moramo stalno kao odgovorna država odgovarati na sve ove rekla bih i izazove. Zloupotreba droga kao i svaka ovisnost nije samo problem pojedinca, znamo dakle to je prije svega problem, ogroman problem i pogađa cijelu obitelj, sve članove obitelji. narušava odnose u obitelji, a takvi odnosi se zaista prelijevaju dalje. Oni su i u školi, na radnom mjestu, u drugim odnosima. Zato donoseći svaku strategiju i akcijski plan i provodeći sve aktivnosti trebamo se zapitati hoćemo li zaista time postići i cilj koji smo si i zadali, a zamišljeni cilj prije svega je zapravo hajmo reći nekako odsustvo zloupotrebe droge mada to znamo već i u startu da je vrlo, vrlo teško, odnosno nemoguće očekivati. Zato poduzimamo sve ove mjere koje kao odgovorna država i moramo provoditi, jer nam je zapravo stalo do zdravlja ljudi, do zdravih ljudi. Jednako tako, a to je u izvješću dosta i detaljno i opisano, želim reći da ovo nije samo pitanje koliko novaca, koliko je financijskih sredstava već na koji način je taj novac raspoređen i u kojem smjeru taj novac ide. Po mom mišljenju mislim da smo to i spomenuli nekoliko puta u današnjoj raspravi zapravo je prevencija ta u koje bi, u tom smjeru zaista bi trebalo ići najveći dio resursa znači i financijskih i ljudskih u prevenciju. Mi znamo da istraživanja su i svakako pokazala da je daleko veći utjecaj onaj koji možemo postići u procesu odgoja, nego onaj koji možemo postići kasnije u procesu sankcioniranja, odnosno preodgoja, resocijalizacije. Time ne želimo umanjiti vrijednost ili važnost svakog od ovih procesa, ali u ovoj svojoj raspravi želim dati naglasak upravo na prevenciji i to prevencija koja se provodi u redovnom sustavu, redovnim školama. Sami ste rekli ili sami smo ovdje čuli koliko se ta granica eksperimentiranja sa drogama zapravo smanjuje, koliko je ta dob sve niža. I to je zapravo razlog ili to je zapravo zbog čeg govorim da je prevencija u školama bitna. Ali ne samo programima, ovdje želim naglasiti prevenciju koja će biti provedena u onom temeljnom sustavu od strane svih učitelja, dakle redovnih učitelja, razrednika. Dakle, mora biti uklopljena i tu svakako još jednom naglašavam da je važna, važno je provesti stvarno cjelovitu kurikularnu reformu u školama kako bismo zaista dobili taj jedan kvalitetan preventivni sustav. Zašto? Nećemo, dakle već je vidljivo kroz ove programe koji se uspješno provode u nekim županijama, ali to sve trebamo zaista replicirati na sve županije. Jer ulaganje u jedno dijete zapravo je koliko god nam izgledalo, koliko god novaca tražilo ono će biti svakako manje nego ako kasnije budemo morali ulagati u sustav liječenja ili resocijalizacije. Prevencija u školama je zapravo ona koja dolazi iznutra, ne izvana. Dakle, povremeni programi neće biti toliko učinkoviti koliko jedan sustavan rad, svakodnevan rad samog učitelja, samog razrednika. Jer zašto? Radeći na životnim vještinama, radeći na gradnji samopoštovanja, gradnji pozitivne slike o sebi, dakle jednog dobrog samopoimanja, dakle jedino na taj način potičući sami razvoj ćemo dobiti sretno dijete. Sretno dijete je zapravo dijete i zdravo dijete je otporno dijete, dijete koje će se lakše oduprijeti svim izazovima pa i ovima o kojima danas govorimo. Dakle ono će biti sigurno izloženo jer kolikog god radili, ne želim biti pesimistična, ali takva je situacija i dalje će sigurno postojati načini na koji će oni koji žele, koji žele zaraditi na našoj djeci, na nama oni će svakako pronaći put kako doći do djeteta. Ali u tom slučaju ako imamo čovjeka, tog mladog čovjeka, to dijete koje vodi računa o sebi, koje je voljeno, koje je razvilo samopoštovanje i obrambene mehanizme ono će se lakše oduprijeti svim tim izazovima i negativnim izazovima i svemu onome što se stavlja pred njega. Želim još naglasiti jednu situaciju, jednu stvar o čemu želim reći, dakle ulaganje i financijsko i ljudsko. Imamo jedno zanimanje kojem ja pripadam profesija stručni radnici socijalni pedagozi su možda za škole i najpozvaniji oni ti koji bi trebali govoriti ili biti zastupljeni. Nažalost ili imamo u Zagrebu gotovo su sve škole zastupljene sa socijalnim pedagozima, ali ako se maknemo izvan Zagreba već nailazimo na jednu sasvim drugačiju situaciju. I koliko god mi govorili, a ja sam davno završila fakultet, koliko god smo tada govorili da će biti zastupljeni u svim školama to ni dan danas nije slučaj. A ne bismo trebali gledati samo brojke već tamo gdje imamo manju pojavnost moramo raditi na prevenciji da ne bi došlo do povećanja ovih ružnih brojki. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Alfirev. Imamo replike, poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovana kolegice Alfirev. Vi ste ustvrdili da je tržište droga inovativno što potvrđujem jer to nam potvrđuje i ova zadnja racija u Riječkoj luci i koliki je obuhvat europskih i svjetskih službi da bi se suzbio jedan takav lanac trgovine drogom. Ja samo želim tu naglasiti da s obzirom na tu inovativnost tržišta da je potrebno osigurati odnosno da je znanje onih inspektora za droge neizostavno u borbi i suzbijanju trgovine drogom. Mi ih nažalost prerano šaljemo u mirovinu, ali kada bi napravili onu profesionalnu mirovinu onda bi mi mogli i naknadno koristiti njihova znanja i vještine. Strategija provedbe ili akcijskog plana mora imati godišnju valorizaciju ako će biti prava strategija, bez toga ne možemo imati manevarskog prostora da se možemo prilagoditi novonastalim situacijama. Mislim da ste potpuno u pravu da sve škole trebaju imati psihologa i socijalnog pedagoga u smislu jer na ovom polju nije dovoljno samoobrazovanje, ovdje treba i odgoj i obrazovanje i analiza cijele socijalne situacije i djelovanje i možda rad sa obitelji. To nisu jednostavne stvari. Imamo jednu stvar koja mene jako intrigira, kako ćemo se boriti protiv zloporabe droga sa ovako velikim brojem nezaposlenih mladih? Imamo strahovito puno utroška vremena i ja mislim da je zapošljavanje mladih isto tako jedna mjera koja ne bi suzbila, ali bi smanjila zloporabe droga.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrelji. Odgovor, kolegica Alfirev. Izvolite.
Hvala poštovani kolega Hrelja. Dakle tu ste naglasili sada dosta, dosta tih tema i svaka od njih zaista zahtjeva još jednu širu i dodatnu razradu. Slažem se sa vama, dakle spomenuli ste jedan problem, a to inspektori koje šaljemo rano u mirovinu i tu se apsolutno slažem. Ja se nadam da ćemo uskoro jer je bila ta tema, trebala je doći na red, mislim da je prošli četvrtak da je tako trebalo biti pa smo zbog određenih morali smo promijeniti i još uvijek nismo došli do te teme, a zapravo je izuzetno značajna jer mi imamo kvalitetne ljude u koje smo ulagali dosta i koji mladi su morali otići u mirovinu, a nemamo takav sustav i da mogu nastaviti raditi i u onom dijelu koji ne nužno onom što su do tada radili nego upravo biti u koristi evo recimo kao inspektori s jedne strane. Dakle ja se nadam da će nas to i podržati kada budemo imali u raspravi o profesionalnoj mirovini. Da, točno strategiju i svaki akcijski plan bi trebalo redovito valorizirati, evaluirati upravo iz ovih razloga da vidimo u kom smjeru to ide i što bi trebalo dopuniti i čime bi još to trebalo popraviti. A i kažem ono što sam rekla, dakle strategiju, dakle vrlo, vrlo na vrijeme, donositi upravo zbog ovih novorastućih oblika ovisnosti. Nezaposleni u svakom slučaju, dakle to će svakako, dakle sve mjere koje ulažemo u zaposlenost i zapošljavanje mladih ljudi, one će doprinijeti tome da ovisnosti bude manje. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Alfirev na odgovoru. Molim vas malo pripazite na vrijeme samo sljedeći put. Imamo završnu riječ, poštovani kolega, državni tajnik Tomislav Dulibić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine dopredsjedniče, poštovani zastupnici. Zahvaljujem vam se svima na raspravi te također želim zahvaliti za podršku klubova na ovo izvješće. U završnoj riječi pokušati ću sumirati odgovore na neka pitanja da ne ostane visjeti u zraku da nešto nije odgovoreno. Naš sustav u odnosu na europske sustave je izrazito kvalitetan, stručan, te smo lider u regiji po organizaciji sustava. Što se tiče sustava u Portugalu, oni imaju specifičan sustav, imali su visoku heroinsku ovisnost te imaju praksu koja je primjerenija njihovim potrebama a naš sustav je zadovoljavajući samim time što posjedovanje droge za osobnu upotrebu nije kazneno djelo već prekršaj. Što se tiče liječenja opijatskih ovisnosti, opijatska ovisnost opada svugdje u Europi, tako i kod nas i mi nismo izolirani slučaj u tome te zbog toga pada broj liječenih ovisnika, budući da ovisnika o kanabisu i stimulansima se ne mogu obuhvatiti klasičnim liječničkim tretmanom. Što se tiče bilo je nekako pitanje za predoziranje i alkohol, od predoziranja je prošle godine umrlo 35 osoba a koliko osoba umre kao posljedica alkoholizma to nažalost sad tu nemamo. S obzirom da raste uporaba alkohola i duhana te igara na sreću prema maloljetnicima u izradi je nova nacionalna strategija, znači strategija 18 25 na djelovanje na području ovisnosti koja će obuhvatiti sve politike prema ovisnosti i u toj strategiji predviđa se posebni program za žene ovisnice i također će biti obuhvaćeni hrvatski branitelji. Još bih htio istaknuti rekordan broj zapljena u 2016. godini te se želim posebno zahvaliti i ističem vrlo kvalitetan i stručan rad stručnjaka u Uredu za sprječavanje zlouporabe droga. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Dulibiću. Imamo nekoliko replika poštovani kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi državni tajniče. Znači mene zanima kako komentirate činjenicu da sve te nove droge koje dolaze u Hrvatsku nose englesko ime. Kako ni jedna od tih novih droga recimo nema kinesko ime ili indijsko, nego se sve zovu dakle engleski, imamo ne znam tu ice, crack, speed, cloud, nine, galaxy, znači jednostavno sve dolaze sa područja SAD-a? Kako komentirate činjenicu da otkad je vojska NATO-a, odnosno američka vojska u Afganistanu da je proizvodnja opijuma porasla na rekordne razine a da se proizvodnja heroina povećala 40 puta? Kako komentirate činjenicu da one zemlje u Europi koje su pod direktnom zaštitom SAD-a poput recimo Kosova slove kao zemlje koje služe kao glavne u transportu droge u Europi? Mislite li da Hrvatska se doista može zaštiti od droge tako dugo dok ne kritički prihvaća kulturu i politiku SAD-a koja nam se nameće u sve većem obimu kao što možemo pratiti posljednjih godina otkada birokrati NATO-a i Europske unije su postali stvarni vladari Hrvatske. Toliko od mene. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na replici. Sljedeća replika poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani državni tajniče, primio sam jednu informaciju, doduše je neprovjerena da otprilike 100kg vrhunskog kokaina je dnevna potreba Beograda a znamo da kokain je droga za bogate, da li mi imamo te podatke kolika je dnevna potreba Zagreba u tom kontekstu? Mislim da bi to bilo interesantno znati da se vidi opseg korištenja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrelji. Odgovor, državni tajnik Dulibić. Izvolite.
Nemamo egzaktne te podatke za Beograd, imamo podatke po otpadnim vodama da je dnevna potreba u gradu Zagrebu 216 miligrama na 1000 stanovnika.
Zahvaljujem državnom tajniku Dulibiću na ovom odgovoru. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se državnom tajniku Ministarstva zdravstva gospodinu Tomislavu Dulibiću i zamjenici ravnatelja Ureda za suzbijanje zlouporabe droga, gospođi Sanji Mikulić na obrazloženju prijedloga. Glasovati ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. Sada određujem stanku do 12,45 sati kada nastavljamo sa radom plenarne sjednice. STANKA U 12,35 SATI
Izvješće o provedbi Nacionalne strategije i akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u RH za 2016. godinu. Podnositelj izvješća je Vlada RH. U skladu sa Prijedlogom saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o provedbi Nacionalne strategije i akcijskog plana suzbijanja zlouporabe droga u RH za 2016. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 89 za i 1 glas protiv donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,45 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom plenarne sjednice. - Izvješće o provedbi aktivnosti protuminskog djelovanja i utrošenim financijskim sredstvima u 2015. i 2016. godini. Podnositelj izvješća je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 33. Poslovnika Hrvatskog sabora i u svezi s člankom 7. Zakona o protuminskom djelovanju. Raspravu je proveo nadležni Odbor za obranu i nadležni Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Pozivam predlagatelja, državnog tajnika u Ministarstvu unutarnjih poslova gospodina Žarka Katića da nam da dodatno obrazloženje izvješća. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedatelju. Poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici, evo nakon jedne rasprave o vrlo teškoj temi kao što su droge sada slijedi rasprava o Izvješću o protuminskom djelovanju u Republici Hrvatskoj. Naša zemlja zagađena je bila bezbrojnim minsko-eksplozivnim sredstvima tijekom Domovinskoga rata i prema nekim procjenama UNHCR-a oko 13000 km2 što je četvrtina hrvatskog državnog prostora smatralo se da je zagađeno spadalo je u minsko sumnjivi prostor. Revizijom koju su napravili Ministarstvo obrane, MUP a posebice kada je ustanovljen Hrvatski centar za razminiranje brojka do koje se je došlo bila je 1174 … [[Govornik se ne razumije.]] metara kvadratnih. I od toga broja smo, od te površine smo startali da bismo danas došli do 406 kvadratnih kilometara. Dakle, to je otprilike ostala još trećina od minski sumnjivog prostora. Dao bih još nekoliko podataka da se vidi cjelovit problem stanja kapaciteta u poslovima razminiranja kao i završetka ovoga posla. Aktivnosti protuminskog djelovanja utvrđene su Zakonom o protuminskome djelovanju iz 2015. godine, a obavljaju se temeljem postupaka javne nabave koje provodi Hrvatski centar za razminiranje u ime RH kao dakle naručitelj poslova. Poslove razminiranja obavlja 40 ovlaštenih pravnih osoba. Od tih 40 sve imaju odobrenje za obavljanje poslova razminiranja ručnom detekcijom mina, 22 pravne osobe imaju odobrenje za obavljanje poslova strojne pripreme površine sa ukupno 44 certificirana stroja za pripremu površine, a 12 pravnih osoba ima odobrenje za obavljanje pregleda površine i psima za detekciju mina sa ukupno oko 50 pasa za detekciju mina. U prosjeku poslove protuminskog djelovanja obavlja 5 stotina pirotehničara, 120 voditelja radilišta, 80 pomoćnih djelatnika, 33 pirotehničara HCR-a za kontrolu kvalitete i 12 nadzornika Hrvatskog centra za razminiranje za kontrolu kvalitete. Trenutno je još u našoj zemlji minsko-eksplozivnim sredstvima zagađeno 9 županija. To su Splitsko-dalmatinska, Šibensko-kninska, Zadarska, Ličko-senjska koja je i najzagađenija, Karlovačka, Sisačko-moslavačka, Požeško-slavonska, Osječko-baranjska i Brodsko-posavska. Brodsko-posavska je praktično pred samim razminiranjem i vjerujemo da će ove godine biti i ona skinuta sa ovog popisa, a do sada su razminirane Virovitičko-podravska, Dubrovačko-neretvanska, Vukovarsko-srijemska, Bjelovarsko-bilogorska i Zagrebačka županija. Najbolnija i najteža posljedica zagađenosti minama jesu minske žrtve. S radošću mogu reći da je prošla 2017. godina, za koju ćemo podnijeti izvješće vrlo skoro, ovaj tjedan se nalazi na radnim tijelima i na sjednici Vlade RH, dakle, ta prošla godina je bila prva godina bez minski žrtava. Inače, ukupan broj žrtava od mina je 597, od toga su 203 osobe smrtno stradale. Od tog broja ozlijeđeno je 130 pirotehničara, a 38 nažalost, smrtno stradalo. Evo, sad ukratko podaci za 2015. i 2016. godinu za koje podnosimo izvješće. Na dan 1. siječnja 2015. godine ukupna veličina minski sumnjivih područja iznosila je 530 kilometara kvadratnih i obuhvaćala je područje 79 gradova i općina u 10 županija, a bila je obuhvaćena, odnosno obilježena sa 12 tisuća oznaka koje su ukazivale na minsku opasnost i mogući pronalazak minsko-eksplozivnih sredstava i neeksplodiranih ubojnih sredstava. U 2015. godini provedbom svih poslova razminiranja i općeg izvida, planirano je bilo smanjenje minski sumnjivog područja za najmanje 104,5 kilometra kvadratna, a realizirano je smanjenje za 67,8 kilometara kvadratnih, odnosno oko 65% od planom definirane veličine. Poslovima razminiranja i pretraživanja uklonjena je minska opasnost s površine od 40,6 kilometara, što je najveća godišnja realizacija poslova razminiranja od uspostave protuminskog djelovanja, odnosno od osnivanja Hrvatskog centra za razminiranje. Opći i tehnički izvidi koje je provodio Hrvatski centar za razminiranje rezultirala su smanjenjem minski sumnjivog područja za 27,2 kilometra kvadratna. Znatan naglasak u proteklim godinama bio je na edukaciji stanovništva od opasnosti od mina i u 2015. godini održano je 69 edukacija u 11 županija, kojima je bilo obuhvaćeno oko 8,5 tisuća polaznika odnosno osoba. Unatoč tome, na žalost, dogodila su se dva minska incidenta u kojima su stradale 3 osobe, jedna smrtno, a dvije sa teškim tjelesnim ozljedama, sve tri osobe su bile pirotehničari i ti su se incidenti/nesreće dogodile na poslovima razminiranja. U 2015. u cijelosti je uklonjeno minski sumnjivo područje u Vukovarsko-srijemskoj županiji, a ta je županija bila jedna od najzagađenijih, dok je godinu prije, u 2014. to učinjeno i na području Dubrovačko-neretvanske i Virovitičko-podravske. U dijelu plana koji se odnosi na financijsko ostvarenje, posebno se ističe osiguranje financijskih sredstava od 465 milijuna, 505 tisuća kuna, od čega je ugovoreno 405 milijuna kuna, a realizirano poslovima dakle, 328 milijuna, 820 tisuća, 516 kuna, što je povećanje realiziranih financijskih sredstava od 17% u odnosu na 2014. godinu. Po prvi puta su osigurana financijska sredstva veća od planiranih i nacionalnim programom protuminskog djelovanja i godišnjim planom humanitarnog razminiranja. Udio sredstava za razminiranje je osiguran iz EU fondova, u to vrijeme EU predpristupnih fondova. U 2015. godini iznosio je 56% od ukupno osiguranih financijskih sredstava izvora u toj godini. Evo, sada bih ukratko o poslovima razminiranja u 2016. godini. Dakle, na početku te godine ukupna veličina minski sumnjivog prostora je iznosila 467,4 kilometra kvadratna i prostirala se unutar 69 gradova i općina u 9 županija, a bila je obilježena sa ukupno 13 tisuća 274 oznake koje su ukazivale na opasnost ili mogući pronalazak neeksplodiranih ubojnih sredstava. U 2016. godini provedbom svih poslova razminiranja i općeg izvida planirano je smanjenje minski sumnjivih površina za najmanje 86,4 kilometara kvadratnih, odnosno za 19%, a realizirano je smanjenje za 41,5 kilometara kvadratnih, odnosno 48% od planom definirane veličine. Držimo da jedan od razloga zašto nije te godine obavljeno više razminiranja se sastoji u činjenici da kapaciteti Hrvatskog centra za razminiranje nisu bili dostatni, a ti kapaciteti povećani su prošlogodišnjom odlukom Vlade iz prosinca 2017. godine gdje su 28 djelatnika tvrtke Mungos razminiranje d.o.o. prelaze u Hrvatski centar za razminiranje i time će se povećati broj pirotehničara i pirotehničkih nadzornika. I u 2016. godini, na žalost, dogodilo se 5 minskih incidenata u kojima je stradalo 7 osoba, od čega 3 smrtno, a 4 s lakim tjelesnim ozljedama. 6 stradalih su pirotehničari, a jedna osoba je pomoćni djelatnik u razminiranju i ti su se incidenti dogodili dakle, prilikom obavljanja poslova razminiranja. Od osiguranih sredstava prilikom donošenja plana, kao i dodatno osiguranog iznosa u 2016. godini, od ukupnog iznosa od 523 milijuna 198 tisuća 892 kune, ugovoreno je 404 milijuna i 74 tisuće 866 kuna, a realizirano 295 milijuna 560 tisuća 663 kune. Nastavljao se u toj godini trend iz 2015. godine sa rastom sredstava za razminiranje osiguranim iz eu fondova, dakle pretpristupnih fondova i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj tako da su ta sredstva iz europskih fondova u 2016. godini iznosila 65% od ukupno osiguranih financijskih sredstava i izvora. Evo toliko o obavljenim poslovima razminiranja u 2015. i 2016., vjerovatno će vas poštovane zastupnice i zastupnici interesirati i kad RH planira dovršiti ovaj teški i odgovorni posao i kakva je to izlazna strategija. Naime, Nacionalnim programom protuminskog djelovanja koji je donijet za razdoblje od 2009. do 2019. godine iduća godina je planirana kao godina s kojom bi se potpuno uklonila minska opasnost teritorija RH. Uzimajući činjenicu da je ostalo nešto preko 400 kilometara kvadratnih minski sumnjivog prostora, pokrenut je postupak produljenja roka određenog Otavskom konvencijom i nacionalnim programom. RH će do kraja ovog mjeseca podnijeti zahtjev za produljenje roka razminiranja. Početkom lipnja ove godine planirano je da RH prezentira svoj zahtjev pred nadležnim tijelom jedinice za podršku provedbe Otavske konvencije, a u kolovozu će biti donijeta odluka o zahtjevu RH. Ta odluka će biti u studenom ove godine predstavljena i ostalim potpisnicama Otavske konvencije. Rok do kojega RH treba završiti poslove razminiranja može se odrediti temeljem i određuje se temeljem veličine minski sumnjivog prostora, uvjeta na terenu, postojećih kapaciteta, dakle broja trgovačkih društava što sam vam na početku iznio, broja pirotehničara, strojeva, pasa i druge opreme koja se koristi u razminiranju kao i naravno financijskih sredstava koja se mogu osigurati u državnom proračunu ili iz europskih fondova. Ova godina je zadnja godina kad se koriste još pretpristupni fondovi, od slijedeće godine koristit će se sredstva iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj s čime se, kao što sam maloprije rekao, već i započelo. Bilo bi mi veliko zadovoljstvo da i idućih godina možemo prezentirati napredak a posebno izostanak minskih žrtava. U ovoj godini planira se razminirati sve poljoprivredne površine, prethodno su razminirane okućnice, infrastrukturni objekti, svi oni vitalni objekti za život i rad ljudi i boravak stanovništva a pred nama su ostala šumska područja i teže pristupačniji tereni. Ja vam zahvaljujem na vašem strpljenju i ukoliko pitanja, ja i gospodin Modrušan, ravnatelj Hrvatskog centra za razminiranje smo spremni pružiti dodatna objašnjenja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku, gospodinu Žarku Katiću na ovom obrazloženju izvješća za 2015. i 2015. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Nema nikoga. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajniče i ravnatelju Centra za razminiranje. Kao što smo čuli iz uvodnoga izlaganja, situacija sa razminiranje u Hrvatskoj nije dobra. Naime, kako je ustvrdio državni tajnik, rok do kojega Hrvatska mora biti razminirana je ponovno produžen, to nije prvi puta, to je drugi puta. Prvi rok je bio do 2009. godine, drugi rok je bio do 2019. godine i sada je ponovno rok produžen bez da nam je državni tajnik barem okvirno rekao kada bi konačno taj posao mogao biti izvršen. Sama ta činjenica upućuje na zaključak da ova izvješća Sabor ne bi trebao prihvatiti, a probat ću obrazložiti i zbog čega. Htio bih napomenuti da je saborskim zastupnicima, posebno članovima Odbora za unutrašnje poslove i nacionalnu sigurnost, više puta su pisali nadzornici za kontrolu kvalitete samog razminiranja, između ostalog gospodin Ivan Ljukačević koji je naveo da se u tim izvješćima nalazi cijeli niz neistina. Između ostalo je naveo da su određena područja proglašena razminiranima a da na njima nije provedena završna kontrola kvalitete niti je o tome izdana potvrda što znači da ona de facto nisu razminirana. Navodi da je 2015. godine bilo 22 takva projekta koja se nalaze u izvješću a u 2016. čak 49 njih. Štoviše, on tvrdi da su razminiranima proglašene čak i one površine gdje je naloženo ponavljanje razminiranja kao i područja gdje je razminiranje još uvijek bilo u tijeku. Također je naveo da bi prema novom Zakonu o razminiranju trebalo biti doneseno 8 pravilnika, da su donesena samo 2 i to sa zakašnjenjem a da 6 njih još nisu niti prezentirani. Naravno, trebamo li uopće sumnjati u to da je ubrzo nakon ovih prijava gospodinu Ivanu Ljukačeviću zajedno sa njegovom suprugom novom sistematizacijom ukinuto radno mjesto. To je dakle, jedini odgovor koji su mjerodavni poduzeli nakon što je utvrđeno da nisu svoj posao dobro obavili. Također ono što nije dobro u ovom izvješću i na što bih htio napomenuti da je na 14 razminiranih područja tzv. razminiranih, pronađene su eksplozivne naprave što znači da je taj posao obavljen traljavo i loše i s te strane ja bih htio postaviti državnom tajniku pitanje zašto nisu objavljena imena tvrtki koje dakle nisu, koje su dakle proglasile jedno područje razminirano a ono u biti to nije bilo. Također bih htio napomenuti da veliki problem u ovome poslu razminiranja predstavlja tzv. outsourcing odnosno dodjeljivanje poslova privatnim tvrtkama. Tako dugo dok su ove poslove obavljali pirotehničari koji su bili zaposlenici MUP-a razminiranje je teklo relativno brzo i kvalitetno međutim sada više tome nije slučaj jer tvrtke prije svega misle na to kako da ostvaruju profit. Zaposlenici se nalaze u sve težem položaju u smislu da dobivaju poštenu plaću samo onda kada rade, međutim čim ne rade, čim nema poslova bilo zbog vremenskih prilika ili nedostatka narudžbi njih se stavlja na minimalac a isto tako čak sada postoji ideja da bi se posao pirotehničara proglasio sezonskim poslom što znači da bi oni doslovce bili na burzi kada ne bi bilo poslova. Dodjeljivanje poslova privatnim tvrtkama od kojih su neke doista počinile kriminale radnje, znači počevši od toga da su namještali cijene. Ja podsjećam da DORH vodi nekoliko istraga protiv ovog monopoliziranja, odnosno kartela je uostalom i taj što su mnoge te tvrtke ostajale dužne zaposlenicima plaće a neki vlasnici pirotehničkih tvrtki sada već imaju 4.-tu tvrtku u nizu što znači da je on recimo radio po modelu otvori tvrtku, odradi posao, ostani dužan radnicima. Onda nakon toga drugu tvrtku, nakon toga treću tvrtku i nakon toga 4.-tu tvrtku i to naš sustav dopušta. Sada su te tvrtke, privatne tvrtke otkrile novi izvor zarade a taj izvor zarade su EU fondovi koji nude novce za prenamjenu razminiranoga zemljišta. Pa tako evo čujemo da se daju novci za pretvaranje miniranog zemljišta u poljoprivredno itd., međutim problem je u tome što se ti novci uzmu, zemlja se razminira a nakon toga to nije poljoprivredno zemljište nego na njemu i dalje raste živica i potpuno je neiskorišteno pa bi sa korištenjem tih EU fondova moglo doći do ozbiljnih problema da ne velim da bi možda moglo doći i do vraćanja sredstava. Novi model poslovanja, bolje rečeno izvlačenja novca koji imaju privatne tvrtke je taj da one umjesto da čiste minska polja čiste sumnjiva polja. I to ih čiste na način da uopće ne izlaze na teren nego pišu projekte, dakle za sumnjivo područje, praktički iz kancelarije i nakon toga dobivaju poslove pa onda nije ni čudo da je na više od 50% tih pregledanih polja nije pronađen niti jedan metak a kamoli eksplozivna naprava. To je definitivno previše i u tom smislu bi trebalo nešto poduzeti da se takvo stanje normalizira. Problem je time veći što Hrvatska ima preko tisuću područja gdje sasvim sigurno postoje mine, znači gdje su evidentirane mine eksplozivne naprave ali ponavljam umjesto da se ta područja čiste, čiste se sumnjiva područja koja se proizvoljno određuju. I onda imamo jedan paradoks, usudio bih se reći ironiju kada kaže državni tajnik da se broj stradalih smanjuje, pa naravno da se smanjuje jer taman da netko želi stradati ne može stradati budući se dakle čiste polja na kojima nema nikakvih mina niti eksplozivnih naprava. Očito je dakle da te privatne tvrtke žele zaraditi ekstra profite na način da odrađuju poslove koji su nepotrebni, odnosno da razminiranje Hrvatske traje što je duže moguće. Oni su već do sada prema svim stručnim analizama potrošili razminiranje, odnosno uprihodili više od 5 milijardi kuna a namjeravaju uprihoditi još jednako toliko. I to konkretno znači da bi se ovo razminiranje ovakvim tempom ustvari trebalo produžiti još za 10 do 20 godina, 10 do 20 godina što je vrlo loše. Vrlo loše je između ostaloga što se ponovno pogoduje jednoj interesnoj skupini. S druge strane što se hrvatska zemlja, Hrvatska država ne može staviti u svoju punu funkciju bilo da je to gospodarstvo, bilo da je to turizam ili demografska obnova. Sve države u svijetu koje su imale problem razminiranja riješile su ovaj problem puno brže nego Hrvatska. Evo vam recimo primjer Mozambika. U Mozambiku je građanski rat trajao 26 godina, puno duže nego u Hrvatskoj, rat je završio 1992. otprilike tu negdje slično i u Hrvatskoj. Prošle godine je Mozambik proglasio da je potpuno razminirana zemlja. Znači jedna afrička zemlja koja nema na raspolaganju europske fondove, koja nema na raspolaganju sve te mehanizme koje ima Hrvatska je uspjela razminirati svoju zemlju. I znate sa koliko? Sa 220 milijuna dolara. Znači otprilike sa milijardu i pol kuna oni su razminirali cijelu zemlju. Nama nije dovoljna evo kao što vidimo niti 22 godine, nisu nam dovoljne niti 5 milijarde nego planiramo cijeli taj posao udvostručiti i s te strane bi netko konačno treba napraviti reda u ovom sektoru. Također, bih htio napomenuti da osim što je gospodin Lukačević dakle de facto dobio otkaz nakon što je upozorio na nekvalitetu da su i neki drugi kontrolori koji imaju stvarnu namjeru kontrolirati razminiranje došli u podređeni položaj a danas kontrolu provode isključivo oni kontrolori koji su direktno povezani sa tvrtkama što znači da tvrtke imaju ogroman utjecaj na nadzor i one ustvari same sebe nadziru. To definitivno nije dobro i to su sve podaci koje gospodin ravnatelj … [[Govornik se ne razumije.]] dobro zna, dolaze iz samih redova ljudi koji se bave razminiranjem. Znači to ništa nije proizvoljno navedeno, to su sve podaci dakle ljudi od struke i mislim da bi na to trebali obratiti i vi pažnju ali i cjelokupna hrvatska javnost. Također postoji upozorenje da ogromni, da se sve više i više povećava broj pasa koji traže pirotehnička sredstva a dokazano je da psi u stvari ne mogu, dakle precizno utvrditi nalazi li se na nekom području mine ili ne, odnosno nisu posve pouzdani. Te tvrtke koje ubrzano zapošljavaju pse, a vidimo da se njihov broj povećava između ostalog su one tvrtke koje imaju najveću dobit. Pa tako recimo tvrtka koja koristi pse a ne ljude ima 10 ili 20 puta veću dobit od onih tvrtki gdje razminiranje vrše ljudi. Prema tome, Živi zid neće podržati ova dva izvješća jer smatramo da je sramotno da do dan danas Hrvatska nema datum do kojega bi trebala biti razminirana, a između ostaloga smatramo da određene interesne skupine vuku novac iz proračuna, iz europskih fondova kako bi zadovoljile svoje potrebe, a ne potrebe Hrvatske države, te smatramo da se tu mora napraviti više reda. Kada ti konkretni potezi budu napravljeni tada ćemo i podržati ovakva i sljedeća i slična izvješća. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na ovoj raspravi. Prelazimo na replike. Poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvaženi zastupniče Bunjac, osvrnut ću se samo na ovu raspravu. U sabornici je malo ljudi, rasprava kratko traje, još je samo dva govornika. Uistinu ako predsjedavajući stave točke dnevnog reda na raspravu one se rasprave i ide se dalje, što znači da zapravo ne postoji problem sa Poslovnikom i da je 90% rasprava ionako mrtvo bez rasprave. Evo ja sam došao, vama sam replicirao. Nitko vam nije replicirao. Ovdje uopće nema rasprave. I ono malo rasprave što se ponekad pojavi i to žele ukinuti. Ali htio bih se na temu razminiranja osvrnuti. Gledao sam da u nekim zemljama koriste štakore za detekciju vina. Vrhunska metoda, jeftina. Štakori jednostavno imaju njuh za te mine i onda ih nagrade sa nekim voćem itd. i idemo dalje u akciju. A mi koristimo još uvijek ljude da oni detektiraju mine, iako ljudi nemaju takvu sposobnost da tom brzinom i tom učinkovitošću razminiraju tako velika područja za tako malo novaca. Hrvatska zaostaje u tehnološkom smislu, ali evo kao što sam rekao ne radi se tu o nekoj visokoj tehnologiji. Radi se o najobičnijim štakorima i evo preporučam gospodi koja se bave razminiranjem da izguglaju to i da primijene tu tehnologiju jer bi odavno sve već bilo razminirano da smo ju ranije primijenili. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pernaru. Odgovor kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Pernar. Dakle, problem je u tome što država daje stvari koje su od javnog značaja, općeg interesa, dakle strateške stvari u ruke privatnicima. I to se ne bi smjelo dešavati, jer ona iskustva država koje su to dopustile pokazuju da samim time usluge bitno poskupljuju. Jedna malena skupina ljudi ostvaruje ekstra profite, a radnici koji obavljaju te poslove istovremeno dolaze u vrlo teški položaj, smanjuje im se od plaće, smanjuju im se radnička prava i što je najgore od svega smanjuje im se sigurnost na poslu. Sigurno je da ovih 38 poginulih pirotehničara i tko zna koliko još ozlijeđenih ta brojka bi bila manja da je postojao isti onaj nadzor kakav je postojao dok je, dok su pirotehničari bili zaposlenici Ministarstva unutrašnjih poslova. Ali to je općenito trend ove Vlade. Vidjeli smo kad je bio i Zakon o komunalnom gospodarstvu da se prebace ne znam na javne tvrtke u privatni sektor, da ne znam otpad sakupljaju privatnici, da vodu distribuiraju privatnici i neke druge stvari. I tu će opet doći do istih problema i meni je žao što se uporno ide u tome pravcu, dakle da se privatizira ono od čega bi svi hrvatski građani trebali imati jednake koristi. Ja sam siguran čvrsto da je Ministarstvo unutrašnjih poslova zadržalo razminiranje pod svojom direktnom ingerencijom, da bi već danas ne samo znali datum kad će Hrvatska biti razminirana nego da bi vjerojatno 99% već taj posao bio i gotov. Na ovaj način s jednim dakle, hajmo reći blago rečeno nezakonitostima bojim se i uopće se pitam da li ćemo mi doživjeti da Hrvatska bude razminirana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bunjac na odgovoru. Sljedeća replika kolega Davor Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bunjac, svi se slažemo da se treba ubrzati procedura razminiranja, ali to ne ide bez čovjeka, bez ljudi. Zbog toga treba još jednom pohvalit naše razvojačene branitelje koji su iskustvo iz Domovinskog rata dali u svrhu da se razminira Hrvatska. I slažem se sa vama da je bolje bilo to organizirano dok je bilo u okviru Ministarstva unutrašnjih poslova i Hrvatskog centra za razminiranje. Jer ono što se dogodilo kad smo te poslove dali na tržište nije rezultiralo onim što svi želimo da bude Hrvatska bez mina i da nemamo ljudskih žrtava. Jer ta utrka za dobiti se pokazala lošom jer ovo je preozbiljan i preopasan posao da bi bitniji bio kvadratni metar razminiranog od ljudskog života. To se kroz natječaje, kroz davanje tih poslova na tržište pokazalo da su pojedinci osnivali tvrtke preko noći, da nisu isplaćivali radnike. Imali smo nedavno tu i prosvjede na Markovom trgu koje smo i podržali jer je mnoštvo tih ljudi koji se bave poslovima razminiranja nisu im plaćeni ti poslovi. Njihova prava iz radnog odnosa nisu ispoštivana. To se nije smjelo dogoditi, a s druge strane još uvijek imamo nerazminiranu Hrvatsku i imamo žrtava koje su stradale u minskim poljima iako je prostor razminiran, ali nitko nije dao certifikat, da se to može privesti kulturi, odnosno, poljoprivrednoj proizvodnji. I vjerujem da bi mnogi naši ljudi koji žive u blizini tih poljoprivrednih površina, prišli kultiviranju tih površina i vraćanju u poljoprivrednu proizvodnju, da je bolja i kvalitetnija zemljišna politika, jer dok on uloži svoj kapital u krčenje tog zemljišta i dok bude imao prve prihode, ne može biti ekonomski opravdana ta ulaganja. Ne može biti dohodovni i zbog toga je još uvijek dio veliki tih površina nije iskrčen, nije stavljen u funkciju poljoprivredne proizvodnje. Ali, prije svega, treba reći veliko hvala ljudima koji su radili na razminiravanju i moramo zaštiti njihova prava. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Vlaović, odgovor, kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi kolega Vlaović, doista pirotehničarki rade nadljudski posao. Ja vjerujem da svi oni koji su makar 10 minuta gledali kako to izgleda, ne znam, kad recimo hodate u vodi do koljena, da ne znate gdje stajete, kada hodate kroz šikaru koja je 20 g. rasla, praktički predstavlja jednu džunglu koju morate prvo isključiti, da biste uopće došli do tla, gdje bi eventualno mogle biti minske naprave, zna ta taj posao doista graniči sa hororom, da zahtjeva izuzetno veliku psihičku stabilnost i koncentraciju, a da se straha jednostavno, da je strah svakodnevnica tih ljudi. Ono što vidimo, da u Hrvatskoj, da su pirotehničari izuzetno nezadovoljni, da oni moraju praktički raditi, a da se ne smiju nikome žaliti, vidjeli smo od kada je ovaj posao dan u privatnim tvrtkama, da se površina koju jedan pirotehničar mora dnevno pregledati utrostručila. Znači utrostručila, znači njih se tjera, ne znam u nekim drugim razvijenim državama, da pirotehničar pogleda 200 kvadratnih metara dnevno, kod nas mora pregledati 800 kvadratnih metara. I jednostavno na njih se stavljaju neispunjive obaveze i onda nije niti čudo, da se dešavaju nesreće, a nije niti čudo da jedan dio pirotehničara jednostavno odustaje od toga posla jer to doista nije moguće za izdržati. Šteta je da Hrvatska kažem i 23 g. nakon formalnog završetka rata, još uvijek nije razminirana, pitanje je koliko gubi sam državni proračun zbog toga, koliko štetu trpimo zbog toga što nismo stavili zemlju u funkciju, što na toj zemlji nitko ne živi i što ustvari imamo pojedine županije, gdje vlada pravo pustoš.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na odgovoru, prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče, ravnatelju centra za razminiravanje. Pa evo, imamo pred nama 2 izvješća za 2015. i 2016. g. u kojem su jasno podcrtani svi podaci o tome što je činjeno kroz te godine tako u 2015. g. poslovi razminiravanja su realizirani u svim županijama, sukladno planu osim u županijama u kojima je realizacija u najvećem obimu ovisila o razminiravanju poljoprivrednoga zemljišta sredstva Europskog poljoprivrednoga fonda za ruralni razvoj. Razlog je kasnije početak kompletnog razminiravanje poljoprivrednog zemljišta i nerealiziranje 2 projekta razminiravanje poljoprivrednog zemljišta, jedan u Požeškoj slavonskoj, jedan u Osječko baranjskoj županiji. Na dan 31.12.2015. minsko sumnjivih područja u RH iznosila su 467 milijuna … [[Govornik se ne razumije.]] tisuća 335 metara kvadratnih ili 467,4 km kvadratnih. Posao razmahivanja u 2015. g. uklonjena je opasnost od minski eksplozivnih sredstava i nusa se površina od 40 milijuna 604 tisuće i 07 metara kvadratnih, od čega metodom razminiravanja sa 28 milijuna 524 tisuće 39 metara kvadratnih, a metodom pretraživanja s 12 milijuna 79 tisuća 968 metara kvadrata. Za izvršenje poslova razminiravanja pri Hrvatskom centru za razminiravanje početkom 2015. g. bilo je akreditirano 40 ovlaštenih pravnih osoba u kojima je bilo zaposleno 650 pirotehničara, a posjedovali su 55 strojeva za razminiravanje, te 30 pasa za otkrivanje minsko eksplozivnih sredstava te nusa. Krajem prosinca 2015.g. akreditirano je 46 ovlaštenih pravnih osoba za obavljanje poslova pretraživanja i razminiravanja, u kojima je zaposleno 653 pirotehničara a koja posjeduju 55 strojeva za razminiravanje i 42 pasa za otkrivanje … [[Govornik se ne razumije.]] Najveći udio u razminiravanju u 2015. g. imale su tvrtke Mungos, Razminiravanje d.o.o. sa 8,37%, Istraživač d.o.o. sa 6,61%, Doking razminiravanje d.o.o. sa 6,36%. Navedene tvrtke raspolažu ujedano i najvećim kapacitetima za obavljanje poslova razminiranja. 31.12.2015. g. za obavljanje poslova razminiranja bila su akreditirana 46 ovlaštena pravna osoba koja su zapošljavala 653 pirotehničara. Ako taj podatak usporedimo sa podatkom na dan 1.1.2015. g. kada je za obavljanje posla razmahivanja bilo registrirano 40 ovlaštenih pravnih osoba, sa zaposlenih … [[Govornik se ne razumije.]] pirotehničara, možemo zaključiti kako je 2015. g. nije došla do značajnoga porasta kapaciteta u humanitarnom razmazivanju, ali je došlo do osjetnoga porasta broja ovlaštenih pravnih osoba. Analizom kapaciteta svih ovlaštenih pravnih osoba, utvrđeno je da najveći broj ovlaštenih pravnih osoba zapošljava između 10 i 12 pirotehničara. Doneseno je 317 pozitivnih i 11 negativnih rješenja, te je obavljeno 85 uvođenja izvoditelja u posao. Provedeno je 646 stručnih nadzora u tijeku obavljanja poslova pretraživanja i razminiranja, te su u 32 slučajeva utvrđene nepravilna osti i nekvalitetan rad radi čega su naložena ponovljeni poslovi na površini od 84 tisuće 379 metara kvadratnih. zaprimljeno je 19 dojava, pronalazaka … [[Govornik se ne razumije.]] od čega se 14 pronalazaka odnosilo na područja koja su bila predmet obavljanja poslova, a 5 pronalazaka odnose se na pronalaske van minsko sumnjivih područja. Najveća realizacija bila je tijekom ožujka i travnja, te osobito tijekom listopada, studenoga i prosinca, što je razumljivo jer su sredinom rujna započeli poslovi razminiranja poljoprivrednoga zemljišta na kojima su bili uposleni svi kapaciteti, ali takva realizacija je ostvarena najvećim dijelom zbog mogućnosti korištenja strojeva za pripremu površine na gotovo svim poljoprivrednim površinama. Prosječan angažman pirotehničara bio je ujednačen tijekom cijele godine uz odstupanje tijekom veljače i rujna, kada je bio najmanji. Tijekom veljače su uzrok nepovoljni vremenski uvjeti što se odrazilo i na realizaciju poslova razminiranja u tom mjesecu, a tijekom rujna što je većina ugovorenih poslova bila dovršena tijekom kolovoza, a sa razminiranjem poljoprivrednog zemljišta se krenulo tek sredinom rujna kada su ostvareni svi formalni preduvjeti potpisani natječajem koji je raspisala Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju. Prosječni učinci bili su ujednačeni od siječnja do rujna, te da su nešto povećani tijekom listopada, studenoga i prosinca. Značajna je upotreba strojeva za pripremu površine koja u velikoj mjeri olakšavaju rad pirotehničara nakon strojeva, ali i značajno doprinose sigurnosti rada. Krajem 2015. utvrđeno je 12,9% minsko sumnjivih područja u RH kao poljoprivredne površine, 86,8% minsko sumnjivih područja kao šumske površine, te 0,3% minsko sumnjivih područja kao ostale površine, vode i močvare, močvarno zemljište, stijene, klizišta, kamenjari, obale i dr. U 2015. godini izvršeni su svi planirani poslovi i u cijelosti je uklonjeno minski sumnjivo područje Vukovarsko-srijemske županije. Završetkom višegodišnjih poslova razminiranja na području Vukovarsko-srijemske županije, ostvarena su dugotrajna nastojanja u osiguranju sigurnosti stanovništva i povratku poljoprivrednih i šumskih dobara na korištenje zajednici, povećavajući time gospodarski potencijal u toj županiji. … [[Govornik se ne razumije.]] provedbom općega izvida i poslovanja razminiranja u 2015. godini jedna od težišnih aktivnosti Hrvatskog centra za razminiranje bila je provedba i kontrola obilježenosti i prema potrebi, dodatno obilježavanje minski sumnjivih područja i područja zagađenoga minsko-eksplozivnim sredstvima i neeksplodiranim ubojitim sredstvima radi stvaranja jasne granice između sigurne i minski sumnjive površine ili površine zagađene isključivo neeksplodiranim ubojnim sredstvima. U skladu sa planiranim za 2015. godinu obavljene su edukacije o opasnostima o MES-u i NUS-u u 11 županija i gradu Zagrebu. Održano je 69 edukacija u 51 gradu i općini, te je ukupno educirano preko 8,5 tisuća građana. Građani, učenici, planinari, članovi hrvatskog lovačkog saveza, Hrvatske šume, GSS, poljoprivrednici, izviđači, volonteri i drugi. U 2015. godini dogodila su se dva minska incidenta u kojima su stradale 3 osobe, jedna smrtno, dvije sa teškim tjelesnim ozljedama i sve 3 osobe su pirotehničari. Incidenti su se dogodili na poslovima razminiranja. Od završetka domovinskog rata, odnosno od 1.1.1996. godine do 31.12.2015. godine dogodila su se 417 incidenata i nesreća u kojima je ukupno stradalo 585 osoba, smrtno je stradalo 200 osoba, teške tjelesne ozljede dobilo je 269 osoba, dok ih je 115 zadobilo lake tjelesne ozljede. Ukupno je u RH od 1991. godine do 31.12.2015. godine u 1357 minskih incidenata i nesreća stradalo 1982 osobe, od čega 513 osoba smrtno. I sada da nešto kažemo o 2016. godini, s obzirom da imamo još toliko vremena. Izvješće o provedbi plana i za tu godinu, izvršenjem poslova razminiranja u RH u 2016. planirano je i smanjena su minsko sumnjiva područja za 62,4 kilometra kvadratna, u 2016. provedbom svim poslova razminiranja općega i tehničkoga izvida planirano je minsko sumnjivih područja smanjiti za najmanje 86,4 kilometra kvadratna. Na dan 31.12.2016. minsko sumnjiva područja RH iznosila su 446 milijona 561 tisuća 400 metara kvadratnih, odnosno 446,6 kilometara kvadratnih. U 2016. godini poslovi razminiranja su realizirani sukladno planu, osim u dijelu kojem je realizacija ovisila o sredstvima europskih strukturnih fondova. Za izvršenje poslova razminiranja pri Hrvatskom centru za razminiranje početkom 2016. godine bilo je akreditirano 46 ovlaštenih pravnih osoba u kojima je bilo zaposleno 653 pirotehničara, a posjedovali su 55 strojeva za razminiranje, te 42 psa za otkrivanje MES-a i NUS-a. krajem prosinca 2016. godine akreditirano je 41 ovlaštena osoba i obavljali su poslove razminiranja u kojima je zaposleno 600 pirotehničara koje posjeduju 51 stroj za pripremu površine i 60 pasa za detekciju mina. Tijekom provođenja završne kontrole kvalitete, Povjerenstvo za završnu kontrolu kvalitete su u 4 slučaja utvrdila da poslovi nisu obavljeni kvalitetno, te je naloženo ponavljanje poslova na ukupno 15 tisuća 783 metra kvadratna. Tijekom 2016. godine zaprimljeno je 30 dojava o pronalascima minsko-eksplozivnih sredstava i neeksplodiranih ubojitih sredstava od čega se 17 pronalazaka odnosilo na područja koja su bila predmet obavljanja poslova, a 13 pronalazaka odnosilo se na pronalaske van minsko sumnjivih područja. Najveći udio u razminiranju u 2016. godini imale su tvrtke Istraživač d.o.o. sa 7,44%, Doking razminiranje sa 7,28%, Mungos razminiranje d.o.o. sa 6,46%. Prosječan angažman pirotehničara bio je ujednačen tijekom cijele godine uz odstupanje tijekom svibnja i lipnja, tijekom ovih mjeseci uzrok su bili nepovoljni vremenski uvjeti i puno kiše što se odrazilo i na realizaciju poslova razminiranja u tim mjesecima i značajna upotreba strojeva za pripremu površina koji u velikoj mjeri olakšavaju rad pirotehničara, nakon strojeva ali i značajni doprinos sigurnosti rada. Smanjenje minsko sumnjivih područja i tehničkim izvidom od 2016. godine u najvećoj mjeri nije ostvareno radi nedovoljnih kapaciteta za izvršavanje poslova u Hrvatskom centru za razminiranje. U 2015. godini Hrvatski centar za razminiranje je zatražio odobrenje Ministarstva unutarnjih poslova za zapošljavanje 10 pirotehničara za obavljanje poslova izvida. Odobrenje je zaprimljeno u drugom tromjesečju 2016. te je tek u trećem tromjesečju zaposleno 6 pirotehničara koji su zadovoljavali propisane uvjete. U 2016. godini dogodilo se 5 minskih incidenata u kojima je stradalo 7 osoba od kojih 3 smrtno i 4 sa lakim tjelesnim ozljedama. 6 stradalih su pirotehničari a jedna stradala osoba je pomoćni djelatnik u razminiranju. U 2016. godini nije bilo daljnjih minskih nesreća. Od završetka Domovinskog rata, odnosno od 1.1.1996. godine do 31.12.2016. godine, dogodile su se kao što sam rekao i prijašnjem, ogroman broj tih incidenata i nesreća u kojima je ukupno stradalo 595 osoba. Tijekom godine osigurano je 523 198 892 kune od čega je 2016. godine ugovoreno 404 074 866 kuna a realizirano je 295 560 kuna. Ukupno je iz svih izvora financiranja za poslove razminiranja u vrijeme donošenja plana protuminskog djelovanja za 2016. godinu, planirano 509 610 942 kune. Zahvaljujući naporima i razumijevanju svih državnih tijela osigurano je 523 198 892 kune najvećim djelom iz fondova i pomoći EU od čega je ugovoreno 404 074 866 kuna, a realizirano je tek 295 560 kuna. U 2016. godini razminirano je ukupno 38 263 980 metara kvadratnih u vrijednosti od 234 611 750 kuna bez PDV-a naravno, što je prosječna cijena od 6,13 kuna po metru kvadratnom bez PDV-a. Primjetan blag pad prosječne cijene poslova razminiranja u odnosu na prosječnu cijenu ugovorenih poslova u 2015. godini, 6,23 kune po metru kvadratnom, posljedica je kretanja na tržištu koje je u prvim mjesecima 2016. godine donijelo znatne niže cijene ponude od procijenjenih vrijednosti nabava kao i strukture ustupnih površina. Veliki udio poljoprivrednih površina na kojima je moguće najveći dio poslova odraditi uz pomoć strojeva za pripremu površina i poslova za detekciju minsko eksplozivnih i eksplodiranih ubojitih sredstava. Evo ovo su dva izvješća za 2 godine rada i nadam se da su kroz njih jasno prikazani svi pokazatelji i ono što klub HDZ-a može reći, podržat ćemo ova izvješća i prihvatit ćemo ova izvješća iako se vidi da je u ovim godinama ostalo još sredstava koja nisu iskorištena, da se moglo puno više napraviti s obzirom na kapacitete koje posjedujemo u RH tako da rasprava i replike koje su bile upućivane kroz ovu raspravu, apsolutno ne stoje, da su se koristila prekomjerna sredstva, da se je trošilo uzaludno i sve što je bilo evidentirano kao sumnjivo ili nađeno sredstva unutar polja koja su razminirana ili van njih, evidentirana su, naložene su ponovne kontrole. Da, točno je da su postojale neke firme koje su imale učestale greške te su zapravo propale. Hvala lijepo i vama.
Zahvaljujem kolega Đakiću na ovoj raspravi. U ime izvjestitelja, poštovani državni tajnik Žarko Katić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Svim poštovanim zastupnicama i zastupnicima zahvaljujem na iznijetim primjedbama i sugestijama ali bih želio se osvrnuti na neka izlaganja, prvenstveno na izlaganja gospodina Bunjca. Moram vam reći da, spominjali ste outsourcing privatnim tvrtkama, od 1998., dakle preko 20 godina kad se RJ opredijelila za ovaj sustav razminiranja, kada je osnovan Hrvatski centar za razminiranje, sve poslove razminiranja obavljaju privatne tvrtke, sve one koje sam ja uvodno naveo, 40 ovlaštenih pravnih osoba koje imaju ovlaštenje za poslove su privatne a ti poslovi se daju temeljem javne nabave sukladno zakonu i zakonima i podzakonskim propisima. Razminirava se po prioritetima. Dakle, prioriteti su ono što jedinice lokalne samouprave, županije, gradovi i općine istaknu, javne tvrtke, to su prostori kojima se najprije pristupa, koji su najneophodniji za nesmetan život i rad. Rečeno je bilo da se ne nalaze minsko eksplozivna sredstva na razminiranim površinama, to nije točno jer se na preko 90% razminiranih površina i pronađu minsko eksplozivna ili neeksplozivna ubojna sredstva. Prema procjenama HCR-a na ovih preostalih 400 kilometara kvadratnih ima oko 38 000 raznih vrsta mina. Što se tiče kontrole, radi se nekoliko stupnjeva kontrole, najprije interna kontrola same tvrtke, zatim kontrola u tijeku HCR-a i na kraju završna kontrola kvalitete koju obavljaju djelatnici HCR-a i zajedno sa po novom zakonu, zajedno sa inspektorima MUP-a. Što se tiče zemljišta koje se vraća zajednici kako se kaže Hrvatski centar za razminiranje nije ovlašten utvrđivati daljnju namjenu tog zemljišta o njoj odlučuje vlasnik i bilo bi najbolje da se to zemljište privede svrsi nekoj poljoprivrednoj proizvodnji ili slično, ali to nažalost nije uvijek slučaj. Što se tiče osoba koje ste spomenuli da su iznosili primjedbe, ja pozivam sve koji imaju primjedbe ili ukazati na nekakve radnje koje nisu sukladne zakonu i propisima da to kažu i MUP-u i HCR-u i svim ovlaštenim tijelima, ja samo mogu reći da osobe koje ste spomenuli nisu snosile posljedice, one i dalje rade u HCR-u, a supruga od gospodina kojeg ste spomenuli je čak postala načelnica Službe za kontrolu kvalitete. RH HCR, MUP i Vlada RH čini sve da ovome zaista iznimno složenom zahtjevnom problemu i zahtjevnim poslovima, rijetko su koji poslovi tako pogibeljni kako poslovi razminiranja, da im priđe sa dužnom pozornošću, da se striktno poštuju zakoni, podzakonski akti i pravila struke da na tim poslovima rade certificirani pirotehničari, strojevi i da ovaj posao obavimo u što kraćem roku. Ali ta brzina ne smije naravno ići na uštrb kvalitete onda kada se izda potvrda da je neki prostor očišćen od mina, to zaista tako mora biti i da svi oni korisnici tog prostora budu sigurni da im se neće dogoditi nešto loše. Mislim da ovi podaci o izostanku civilnih žrtava, minskih žrtava za njih dvije godina kojima smo podnosili izvješća plus izostanak bilo kakovih žrtava u prošloj 2017. godini da je na najboljem putu da taj problem riješimo u što kraćem roku. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku gospodinu Katiću na završnoj riječi. Replika, poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine Katić. Dakle vi imate svoje stavove, ja imam svoje stavove, vi svoje informacije, ja svoje i jedni i drugi na neki način smo brifirani od onih koji se tim poslom bave. Javnost će procijeniti tko je od nas dvoje upravu, isto tako će procijeniti sami djelatnici u razminiranju. Ono jedino što bih ovdje htio napomenuti je da mi je žao što ni sada u svojoj završnoj riječi niste barem niti približno rekli kada bi Hrvatska konačno trebala biti razminirana. Znači vi prešutno priznajete da će ti poslovi trajati još od 10 do 20 godina onako kako sam ja naveo u svojem izlaganju u ime kluba i to nije dobro. Smatram jednostavno da u ovom vremenu raspoloživih sredstava, u ovom vremenu kada imamo stručne službe, kada imamo dovoljan broj pirotehničara cijeli ovaj posao bi trebao biti ubrzan. Ovo stalno odgađanje po toj Otavskoj konvenciji i stalno traženje nekih novih rokova šalje vrlo lošu poruku općenito o Hrvatskoj državi, a posebno o ovom problemu koji je gorući i koji je već po mom skromnom mišljenju odavno trebao biti riješen. Pa vas prema tome molim da sljedeći puta kada dođete u Sabor, a pretpostavljam da će to biti sljedeće godine, barem okvirno nam kažite … bi mogli biti završeni toliko i toliko, ako ne bude većih problema. Mislim da se neka procjena po tom pitanju može napraviti i da ne bi trebalo te podatke sakrivati od javnosti. Ovako ispada doista da netko želi da se posao radi čim duže, a isključivo zato da bi on osobno od toga imao korist, a ne društvo u cjelini. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor, državni tajnik gospodin Katić. Izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče. Ja sam u svom uvodu rekao da će Vlada RH do konca ovoga mjeseca predložiti Ženevskom centru definiranje roka za konačno razminiranje RH i vjerujte taj prijedlog tog roka bit će daleko barem dvostruko manji od onoga što ste vi istaknuli. Hvala lijepa.
Zahvaljujem na odgovoru državnom tajniku Katiću. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se još jednom državnom tajniku u MUP-u gospodinu Žarku Katiću na obrazloženjima i ravnatelju HCR-a gospodinu Zdravku Mudrušanu. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Izvješće o provedbi aktivnosti protuminskog djelovanja i utrošenim financijskim sredstvima u 2015. i 2016. godini. Podnositelj izvješća je Vlada Republike Hrvatske u skladu s prijedlogom saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o provedbi aktivnosti protuminskog djelovanja i utrošenim financijskim sredstvima u 2015. i 2016. godini. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 90 za i 3 glasa protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2016. godinu. Podnositelj akta je Vlada RH na temelju članka 6. Zakona o izvršenju kazne zatvora. Raspravu je proveo nadležni Odbor za pravosuđe. Pozivam državnog tajnika Ministarstva pravosuđa gospodina Juru Martinovića da nam da dodatno obrazloženje izvješća. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici. Dakle predočit ću vam Godišnje izvješće o stanju rada kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2016. godinu. Ono se nalazi pred vama, sadrži osnovne pokazatelje o brojnom stanju i strukturi zatvorenika, vrsti, opisu poslova vezanih uz postupanje sa zatvorenicima, broju, strukturi službenika kao i financijskom poslovanju Uprave za zatvorski sustav. Radi usporedbe podataka i rezultata iz ranijih godina kao i zbog zakonske obveze u pogledu sadržaja godišnje izvješće u pravilu sadrži iste dijelove kao izvješća u prethodnim razdobljima. Nadležnosti i način rada Uprave za zatvorski sustav kao i prava zatvorenika propisana su Zakonom o izvršenju kazne zatvora, Ustavom RH, nacionalnim zakonima i međunarodnim ugovorima. Prema zakonskim odredbama i u ustrojstvenim jedinicama Uprave za zatvorski sustav u kojima se izvršava kazna zatvora kaznu izdržavaju punoljetne osobe kojima je izrečena kazna zatvora u kaznenom, prekršajnom ili drugom sudskom postupku i kazna zatvora kojom je zamijenjena izrečena novčana kazna te se izvršavaju sigurnosne mjere izrečene uz kaznu zatvora maloljetnici, mlađi punoljetnici kojima je izrečena kazna maloljetničkog zatvora također se izvršava odgojna mjera upućivanja u odgojni zavod izrečena maloljetnim počiniteljima kaznenih djela. Uprava za zatvorski sustav nadležna je za izvršavanje mjere istražnog zatvora, prekršajnog zadržavanja i ekstradicijskog pritvora. Ukupni zakonski kapaciteti u 2016. godini u kaznionicama i zatvorima bio je za smještaj 3900 zatvorenika od čega 2890 u zatvorenim uvjetima, u poluotvorenim 725 mjesta, te u otvorenim uvjetima 285 mjesta. Tijekom 2016. godine kroz zatvorski sustav Republike Hrvatske prošlo je 11173 zatvorenika različitih formalno-pravnih statusa. Obzirom na spol u zatvorskom sustavu dominiraju muški zatvorenici 96%, žene 4%. Ovakav trend obzirom na spol je tijekom godina relativno stabilan. U odnosu na 2015. godinu 11575. Ukupan broj zatvorenika koji je prošao kroz zatvorski sustav RH u 2016. godini je manji za 4%. Tijekom 2016. godine kaznu zatvora izdržavalo je 4595 zatvorenika što predstavlja 41% od ukupnog broja zatvorske populacije koja je u 2016. godini se nalazila u zatvorskom sustavu u odnosu na 2015. godinu tijekom koje je kaznu izdržavalo 5141 zatvorenik bilježimo smanjenje za 11%. Sa izdržavanjem kazne zatvora otpušteno je u tom periodu 1967 zatvorenika. Od ukupnog broja zatvorenika i maloljetnika na izdržavanju kazne zatvora u trajanju dužem od 6 mjeseci i maloljetnika u maloljetničkom zatvoru tijekom 2016. godine 66% je bilo ranije osuđivano, a njih 42% je bilo ranije na izdržavanju kazne zatvora. Prvi puta na izdržavanju zatvorske kazne obzirom na spol na 31.12.2016. godine nalazi se 70% žena i 53% muškaraca. Kazna maloljetničkog zatvora izvršava se u Odjelu tretmana maloljetnika u kaznionici i zatvoru u Požegi, u zatvorenim i polu otvorenim uvjetima, te u otvorenim uvjetima Odjela tretmana maloljetnika u kaznionici u Valturi. Ženske osobe kazna maloljetničkog zatvora izvršava se u Odjelu tretmana maloljetnica u kaznionici i zatvoru u Požegi. Tijekom 2016. godine na izvršavanju kazne maloljetničkog zatvora bilo je 25 maloljetnika, te niti jedna maloljetnica. Na 31.12.2016. godine na izvršavanju kazne maloljetničkog zatvora bila su 4 maloljetnika. Odgojna mjera upućivanja u odgojni zavod izvršava se u odgojnom zavodu Turopolje muškarci i odgojnom zavodu u Požegi žene. Sukladno pravilniku o načinu izvršavanja odgojne mjere upućivanja u odgojni zavod maloljetnici ili maloljetnice se razvrstavaju u odgojne skupine pozitivno poticajnu skupinu u otvorenim uvjetima, odgojnu skupinu u polu otvorenim uvjetima ili odgojna skupina pojačane skrbi i nadzora u zatvorenim uvjetima. Tijekom 2016. godine na izdržavanju odgojne mjere upućivanje u odgojni zavod bilo je 80 maloljetnika i 9 maloljetnica. Na kraju 2016. godine odgojnu mjeru upućivanja u odgojni zavod izvršavalo je 38 maloljetnika i 7 maloljetnica. Tijekom 2016. godine mjeru istražnog zatvora izdržavalo je ukupno 3927 zatvorenika. Od tog broja 262 je žena ili 6,67% zatvorenici kojima je određena mjera istražnog zatvora u odnosu na ukupan broj zatvorenika tijekom 2016. godine čine 35% maloljetnika sa izrečenom mjerom istražnog zatvora tijekom godine bilo je 33, odnosno 0,84%. Na dan 31.12.2016. mjeru istražnog zatvora izdržavalo je ukupno 770 zatvorenika ili 24,7% od ukupnog broja svih kategorija zatvorenika broj je 3108. I na kraju 2016. godine mjeru istražnog zatvora izdržavalo je 2,96% više istražnih zatvorenika u odnosu na 2015. godinu. U odnosu na 31.12.2015. godine ponovno se zamjećuje blagi porast broja istražnih zatvorenika. Termin kažnjenici označava zatvorenike kojima je izrečena kazna zatvora u prekršajnom postupku i zatvorenike kojima je izrečena kazna zatvora kojom je zamijenjena i izrečena novčana kazna izvršavanjem kazne u zatvorima kao i zatvorenici kojima je u prekršajnom postupku određeno zadržavanje. U zatvorima je tijekom 2016. godine boravilo ukupno 2426 osoba u ova tri statusa od kojih 468 zatvorenika kojima je u prekršajnom postupku izrečena kazna zatvora, 1841 zatvorenika kojima je izrečena novčana kazna, izrečena novčana kazna zamijenjena kaznom zatvora, te 117 osoba kojima je u prekršajnom postupku određeno zadržavanje. Tijekom 2016. godine nastavio se trend smanjenja ukupnog broja zatvorenika, te je u odnosu na 2015. godinu došlo do blagog povećanja ukupnog broja službenika pravosudne policije. Sagledavajući kretanje broja zatvorenika napominjemo da je to samo jedan od elemenata koji se uzima u sagledavanju kroz provođenje svih aktivnosti i imaju značajan utjecaj na upravljanje sigurnosnim rizicima. Odnos broja zatvorenika na jednog službenika pravosudne policije povoljnije je u odnosu na niz proteklih godina, a na dan 31. prosinca 2016. godine taj odnos je nešto manji od 2 zatvorenika na jednog službenika pravosudne policije. Broj evidentiranih pokušaja samoubojstava je 9 zatvorenika u 2016. godini. Identičan je podatak iz 2015. godine, odnosno evidentirano je 9 takvih rizičnih oblika ponašanja zatvorenika. Broj smrtnih slučajeva zatvorenika je 11 u 2016. godini. Isti je kao i u godini prije, a nisu evidentirani slučajevi samoubojstva zatvorenika. Ukupna vrijednost evidentiranih pokušaja bijega zatvorenika maloljetnika tijekom 2016. godine veća je u odnosu na 2015. godinu za tri takva incidentna događaja. Tijekom 2016. godine najviše je bjegova evidentirano u kategoriji zlouporabe pogodnosti i nepovratka s prekida kazne. Ukupno te dvije kategorije je bilo 27 bjegova. bjegova. Nisu evidentirani bjegovi zatvorenika tijekom sprovođenja iz otvorenih uvjeta uzimajući u obzir sve elemente koji proizlaze iz praćenja stanja i rada, te njihovom usporedbom s proteklim razdobljem, stanje sigurnosti možemo ocijeniti kao dobro. Popunjenost sistematiziranih radnih mjesta na 31.12.2016. godini u ustrojstvenim jedinicama Uprave za zatvorski sustav predviđena radna mjesta sa sistematiziranim brojem bi bilo 3939 izvršitelja. Bila su popunjena sa 2625 zaposlenika, što je za 14 izvršitelja manje u odnosu na 2015. godinu. U svim odjelima postoje nepopunjena radna mjesta zbog čega se poslovi izvršavanja kazne zatvora tijekom cijelog promatranog razdoblja obavljaju u nešto otežanim uvjetima, čemu dodatno pridonosi i financijsko ograničenje državnog proračuna. Tijekom 2016. godine u ustrojstvenim jedinicama Uprave za zatvorski sustav Ministarstva pravosuđa državna služba prestala je za 127 službenika, od koji 32 žena i 95 muškaraca. Zbrojeni rezultati poslovanja prema izvještaju o prihodima i rashodima za razdoblje siječanj-prosinac 2016. godine iskazuju se u slijedećim osnovnim karakteristikama: dakle, iz proračuna zatvorski sustav je koristio 439 milijuna kuna, prihodi od prodaje proizvoda i usluga zatvorskog sustava su 32 milijuna i nešto više i ostali prihodi i primitci 8 milijuna i 900. Ukupno dakle, prihoda i primitaka 480 milijuna za 2016. godinu rashodi i izdaci ukupno 485 i nešto više, dakle, manjak prihoda za promatrani period je 4 milijuna i 900, manjak u prethodnoj godini, dakle, komparativno 2015. je bio 6 i 300. Poštovane zastupnice i zastupnici to vam je izvješće koje vam prezentiramo i predlažemo da ga nakon rasprava usvojite. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku, gospodinu Martinoviću na obrazloženju. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče Martinović, bilo je već javnih rasprava o stanju naših kaznionica i o kapacitetima i bilo je tada rečeno da nam nedostaje kapaciteta, da zbog poboljšanja uvjeta za zatvorenike se planiraju određene investicije, pa evo, zgodna prilika da kažete hrvatskoj javnosti što se u tom pogledu čini da bi se poboljšali uvjeti za smještaj zatvorenika i da li se planiraju izgradnja novih kaznionica odnosno kapaciteta i drugo, sami ste spomenuli u izvještaju da nedostaje zaposlenika pravosudne policije u većini jedinica, smatramo da to nije dobro, da ne treba na tome i tu štedjeti jer znamo da su to otežani uvjeti rada, rad sa zatvorenicima i uz zatvorenike i da tu osim što treba popuniti ta radna mjesta, treba voditi računa da ti djelatnici imaju i adekvatnu opremu i adekvatnu plaću jer već smo imali prilike čuti da i MUP, pa i carina, upravo zbog toga da bi motivirali i imali bolju kvalitetu rada planiraju i opremiti i povećati plaće u tom sektoru, pa ja vas pitam da li se planira povećati plaća i u pravosudnoj policiji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Vlaoviću. Odgovor, državni tajnik Martinović, izvolite.
Uvaženi zastupniče, dakle, kapaciteti, ako ste vidjeli u izvješću zatvorskog sustava su u ovom trenutku i tada su bili za 2016., značajno iznad broja zatvorenika koje na godišnjoj razini se smještaju u zatvorski sustav. Dakle, današnji kapaciteti, a i tadašnji su bili cirka 3900 ljudi, mi smo tada, a i na današnji dan imamo, kreće se ta brojka negdje od 3000 do 3200. Dakle, nakon one prekapacitiranosti koja je bila prije 7-8 godina, nakon što su vlade prije i ove dakle, učinile određene napore i Ministarstvo pravosuđa, Uprava za zatvorski sustav, dakle, taj problem je riješen. Mi više nemamo tužbi kojima se nekada tužila RH zbog loših uvjeta u zatvorskom sustavu. Dakle, napravljena je jedna nova služba za koju ste vi svi pretpostavljam čuli, a to je probacijska služba koja je znatno rasteretila zatvorski sustav i mi sada više nemamo tih problema prekapacitiranosti, niti RH u ovom trenutku ima planove sa izgradnjom novih zatvorskih kapaciteta s obzirom na tu činjenicu. Što se tiče, u izvješću se spominje nešto pomanjkanja broja službenika primarno pravosudne policije, mi smo kao odgovorno Ministarstvo, kao odgovorna Uprava za zatvorski sustav, dakle, radimo prebacivanja iz kaznenog tijela u kazneno tijelo ako nam je to potrebno, ali sada i bez pretjeranih prekovremenih sati, što je također dovedeno u jedan, rekao bih, potpuno solidan red, zadovoljavamo sve potrebe i kao što vidite po izvješću, kao što možete pratiti kroz medije, zatvorski sustav u RH je dobro uređen i stabilan, dakle, nema nikakvih incidenata, a da li će biti povećanja plaća, to nije primarno stvar Ministarstva pravosuđa i Uprave za zatvorski sustav. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Martinoviću na odgovoru. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ante Bačić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je godišnje izvješće o stanju i radu i kaznionicama, zatvorima i odgojnim zavodima za 2016. godinu koje je temeljem zakona naravno, Ministarstvo nadležno za kaznionice i zatvore izvješćuje Vladu koja poslije upućuje nama jednom godišnje ovdje na raspravu u Hrvatski sabor. Ulaskom u EU povećao je već ranije preuzete obveze osiguratelja zaštite prava zatvorenika tijekom boravka u zatvoru i maloljetnika u odgojnim zavodima posebice vezano za osiguravanje potrebne skrbi, humanog tretmana, sigurnog okruženja, sve u cilju stabilnijega i boljega suživota u takvim jedinicama te boravka u zatvoru i poslije puštanja na slobodu. Ovo godišnje izvješće o samom stanju i dijagnostika za 2016. godinu sadrži osnovne pokazatelje, brojne stanje, strukturu zatvorenika, vrstu i sve je jako dosta opsežno tako da trebamo definitivno izvjestitelja pohvaliti i ministarstvo na ovako iscrpnom izvješću sa puno statističkih podataka i lako se sve pregledava i lako se vidi kratkim uvidom u ovaj izvještaj samo stanje u našem zatvorskom sustavu. U samom izvješću vidimo dašto se tiče maloljetničkog zatvora i kaznenog zatvora, istražni zatvor, oni se sve provode u 8 kaznionica, 12 zatvora, 2 odgojna zavoda i Centar za dijagnostiku u Zagrebu i evo kao što nas državni tajnik izvijestio, valja napomenuti opet da je kroz naš sustav prošlo 11 183 zatvorenika i od toga 96% su muškarci. Što se tiče 31.12.2016. i samog stanja koje se tada zateklo, bilo je 3 108 zatvorenika, valja napomenuti da je od 3 108, 2 208 zatvorenika bilo na izdržavanju kazne zatvora, 770 u istražnim i 85 kažnjenika prekršaj i 45 odgojnih mjera. Znači ukupni zakonski kapacitet kaznionica i zatvora je bio 3 900 i evo kao što je u odgovoru na repliku od kolege, državni tajnik napomenuo da tu dobro stojimo i da kapaciteti zatvora u ovom trenutku nisu prekoračeni što mislim da je od većine institucija posebice koje su pazile na kvalitetu života izdržavanja kazne u zatvorima su imale najveću primjedbu uopće općenito na prekapacitiranost i evo, dobro je da se to u ovom trenutku drži pod kontrolom ali treba naravno napomenuti da u ovom izvještaju definitivno i stoji da bez obzira na trenutnu podkapacitiranost, treba razmotriti i da se postojeća infrastruktura i sustavi poboljšaju a i u konačnici da se sagrade i novi. Zanimljiv je i podataka u ovom izvješću, vezano za kaznena djela i zatvorenike, kakva je struktura samih kaznenih djela. Većina zatvorenika su upravo vezana za kaznena djela protiv imovine, znači 39% i kaznena djela protiv života i tijela. Treba napomenuti i samu sistematizaciju, znači uredbu o unutarnjem ustrojstva MUP-a koja je predvidjela okvir za samu sistematizaciju radnih mjesta gdje vidimo da razlika 2015. i 2016. je u 14 izvršitelja manje u sustavu iako postoji taj omjer koji možda nije ovako na prvi pogled ni loš, a to je dva zatvorenika na jednog službenika pravosudne policije, vidimo da je i ministarstvo predvidjelo u samoj sistematizaciji dovoljan broj radnih mjesta tako da definitivno ima tu prostora za napredak i prostora za zaposliti nove djelatnike koji definitivno u ovom sustavu su potrebni. Što se tiče samih prava naših zatvorenika, znamo tko sve predviđa kontrolu iz samog zatvorskog a i pravosudnog sustava i tko sve vrši kontrolu istoga, tako i neloši podatak i da ove pritužbe sucu izvršenja od strane zatvorenika je bilo 145 žalbi u 2016. godini što je povećanje za nekakvih 14 žalbi ali zatvorenici također imaju pravo podnositi pritužbe i pučkom pravobranitelju, pravobraniteljici i svim pravobraniteljima u sustavu, od pravobranitelja za djecu, za zaštitu osoba sa invaliditetom, ravnopravnost spolova tako da u 2016. godini valja napomenuti da je upravo tim institucijama bilo ukupno priloženo 239 pritužbi. Za ovo izvješće je zanimljivo naglasiti da su se te pritužbe odnosile od uvjeta smještaja, 27 pritužbi, zdravstvena zaštita, 30 pritužbi, postupanje službenika, 122, kršenje ostalih ljudskih prava, 16 pritužbi i odluke sudova, DORH-a i ostalih obavijesti i slično, 44 pritužbe. Sami nadzor nad postupanjima sa zatvorenicima u kaznionicama i zatvorima i maloljetnicima u odgojnim zavodima, vrši Ministarstvo pravosuđa zajedno sa ostalim institucijama, bitno je možda naglasiti da je sami Središnji ured uprave za zatvorski sustav obavio 8 inspekcijskih nadzora i 7 upravnih nadzora. Kao što sam na početku napomenuo, izvješće je opsežno, sadrži stvarno veliki broj statističkih podataka koji su itekako zanimljivi, vidimo po ovom izvješću ministarstva da sustav funkcionira bez obzira na mnoge preinake normalno koje možemo ubaciti u isti, ali normalno u konačnici se vidi da je glavni osnovni problem financiranje i vidimo sami dug i deficit iz godine u godinu od nekakvih 5 milijuna kuna gdje je sada nekakvi manjak prihoda i pokriće za 2017. godinu oko 11 milijuna kuna. Znači što više osiguravamo sredstava u proračunu za ministarstvo i poslije za zatvorski sustav, tako ćemo imati i više djelatnika normalno i bolje uvjete. Uz sve ovo priloženo, klub HDZ-a će podržati ovakvo izvješće. Hvala.
Idemo sada na Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvažene dame i gospodo, zanima nas stanje u zatvorima i zanima nas pogotovo 2 detalja o kojima se u javnosti zapravo ne govori, jedan je, ako nam može reći gospodin iz Ministarstva pravosuđa, Juro Marinović, da li zna koliko ima zatvorenika koji su zaraženi HIV-om u zatvorima i koliki je broj silovanja u zatvorima, iz godinu u godina, kako se kreću u zadnjih 5 g.? Hvala.
Možete odgovoriti sada ili kasnije.
Na ta pitanja konkretno, dakle, u izvješću to, takva stvar nije tretirana, dakle, to bi bili incidentni događaji, da su za promatrani period takvi incidentni događaji se odigrali oni bi bili obuhvaćeni izvješćem, s obzirom da ih nema u izvješću, to bi moralo znači, da, kad govorimo o silovanju, jel. A imali smo u 2016. g. dakle, testiranja na hepatitis, testirano je 278 osoba od zatvorenika, naravno, od kojih je 41,7% bilo pozitivno dakle, to je samo znak da se o tome u zatvorskom sustavu, s obzirom na populaciju kakva tamo je, vodi računa i da se takve osobe, da se takvim osobama pomaže u okviru zatvorskog sustava. Hvala.
Replika, kolega Pernar, izvolite.
Ako sam dobro shvatio znači u izvješću se ne spominje broj silovanja, odnosno, uopće silovanje se ne spominje, što se daje zaključiti da zapravo u zatvoru nije bilo silovanja, ako sam ispravno shvatio? Hvala.
Idemo dalje, sada je na redu poštovani kolega Željko Jovanović, pojedinačna rasprava. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja ću se u svojoj raspravi, kratko osvrnuti, kao nastavak na temu koju smo imali, danas tijekom jutra, a to je problem ovisnosti. Dakle, sigurno da jedan od značajnijih problema, koji im se susreće u zatvorskom sustavu, to su ovisnici, po podacima koje imamo iz ovog izvješća bilo je 1349 ovisnika, 48% njih su bili opijatski ovisnici, tu su 34 maloljetnika, a što se tiče alkohola 925 je bilo alkoholičara, ako možemo reći. Dakle, zašto ovaj problem ističem? Zato što u svim izvješćima koja se tiču zdravstvene skrbi u zatvorskom sustavu, ukazuje se na to da ta zdravstvena zaštita nije adekvatna. Ovdje smo imali i raspravu o psihoterapiji prije nekog vremena, gdje upravo zatvorski sustav, istaknut kao mjesto u kojim zatvorenicima nije omogućen adekvatna psihoterapijska podrška gdje je ona izuzetno značajna. Dakle, osim što izdržavaju kaznu zbog počinjenih nedjela i zlodjela, svi zatvorenici bi kroz različite oblike pomoći, pa tako i kroz zdravstvenu zaštitu, psihoterapijsku, pomoć trebali ostvariti poboljšanje nekakvih svojih životnih funkcija, kako bi po povratka u društvo mogli normalno funkcionirati. Između ostalog da ovi podaci su zabrinjavajući, vidimo i po tome da je 2015. u zatvorskom sustavu bilo 107395 zdravstvenih pregleda a 2016. nevjerojatno 31000 manje. Dakle, 2016. u zatvorskom sustavu je bilo 76294 pregleda. U izvješću se to opravda padom ukupnog broja zatvorenika, međutim, mislim da taj pad nije bio takav da bi ovoliko se smanjio broj zdravstvenih pregleda, nego da je on prije posljedica nedostatka zdravstvenog osoba u zatvorima. Znamo da liječnika fali u cijelom zdravstvenom sustavu, pa je logično da ga u zdravstvenom sustavu je problem dobiti liječnika još veći, ali je zato potrebno naći načina kako osigurati da zdravstvena zaštita bude na većem nivou. To dodatno ističem zbog problema ovisnika, jer u ovom trenutku, ovisnicima se u zatvorima pruža isključivo ili ugl. terapija lijekovima, standarda terapija, kakva je uobičajena metadonom, uprenofinom ili kombinacijom sa novoksonom, međutim, ovaj drugi oblik psihoterapijske podrške je u potpunosti izostao. Također zabrinjavajuće je da je u slučajevima testiranja kod 2005, među 2005 zatvorenika kod 573 su nađena nedozvoljena sredstva, što također onda ukazuje na još jedan dodatni problem neadekvatne skrbi o zatvorenicima. Pa moje pitanje u tom smjeru, što se čini kako bi zdravstvena zaštita svih bolesnih, a posebno ovisnika bila na većem nivou nego što je u ovom trenutku.
Imamo jednu repliku, jel? Kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Jovanović, drago mi je da ste vi kao liječnik otvorili ovo pitanje. Pa i ova obrazloženje da je ukupna količina sredstava potrebna za liječenje smanjena da se smanji broj zatvorenika, ne stoji, jer ako gledamo na str. 124 ovog izvješća u glavi 4 gdje se govori o poslovanju kaznionica, onda vidimo jedan isto zabrinjavajući podatak. U 2012. kada se govori o prosječnom dnevnom trošku po zatvoreniku, za liječenje je izdvojeno 9,26 kn, 2013.-8,49 2014.-6,44 2015.-3,14 2016.-3,25. Dakle, za trećinu manje, a govorimo o prosječnom, dakle, nešto se događa sa liječenjem naših zatvorenika, jer nemoguće da toliko je opao ili su oni postali odjedanput sve zdraviji ili se nešto događa da se na toj stavci štedi. Ja sam čak negdje u izvještaju pročitao, u jednom dijelu, pazite ovo govori zdravstveni tehničar, da oni prepoznaju, ajmo sad ovako uvjetno reći simulante, oni koji bi htjeli samo se izvući … [[Govornik se ne razumije.]] Od kud zdravstveni tehničar ima to pravo i onda to mi se čini u skladu s onim što vi govorite, nema dovoljno liječnika, koji bi prepoznali možda neke simptome, možda bi spasili tim ljudima život.
Odgovor, izvolite kolega Jovanović.
Da kolega Žagar zato sam i postavio ovo pitanje, nadam se da će nam državni tajnik barem djelomično pojasniti ovu dilemu. Ako i ne može pojasniti da će se u narednom periodu pokušati osigurati kvalitetnija zdravstvena zaštita jer je previše kontradiktornih podataka dakle veliki pad u pruženim zdravstvenim uslugama unutar zatvorskog sustava, istovremeno rast konzilijarnih specijalističkih pregleda izvan zdravstvenog sustav, manjak, veliko čekanje na dolazak na isluženje kazne a istovremeno govorimo o padu broja zatvorenika. Tako da tu postoje nejasnoće i zaslužujemo da čujemo odgovore.
Dobro. Idemo sada na završno obraćanje u ime izvjestitelja još jednom poštovani državni tajnik Jure Martinović. Izvolite.
Hvala vam. Uvaženi zastupnice i zastupnici. Evo s obzirom da bih rekao ono što je bilo problematizirano ja sam odgovorio a sada u odnosu na ovo što uvaženi zastupnik Jovanović govori. Dakle, kao prvo ovo izvješće je za 2016. godinu i ja bih mogao reći da je u njemu navedeno ono što je rađeno u 2016. godini. Ova Vlada rekao bih pa i ja kao državni tajnik sam od prošle godine unutra. No, s obzirom da sam brzo upoznao zatvorski sustav a nešto sam ga poznavao i kao odvjetnik od ranije. Dakle mogu vam svima poručiti da upravo zatvorski sustav i Ministarstvo pravosuđa čine ozbiljne napore da se sustav u tom segmentu zdravstvene zaštite zatvorenika popravi. Mogu vam slobodno reći da on u ovom trenutku ni slučajno se ne može okarakterizirati kao loš. Dakle svi, da je to drugačije nama bi pljuštale tužbe. vjerujte mi da su svi zatvorenici educirani, oni imaju odvjetnike i sve ono što im mi ne pružimo u okviru uobičajenog standarda zatvorskog sustava na europskoj razini prema Hrvatskoj idu u tom smislu tužbe. Dakle ove brojke o kojima se vi dobronamjerno, ja sam siguran poigravate, dakle one nisu problematične. Mi u ovom trenutku smanjujemo troškove za liječenje iz razloga što smo učinili napore i činimo ih danas da što više zatvorenika bude osigurano, da što više zatvorenika koristi svoje police osiguranja to je jedno vrijeme bilo problematično jer naši liječnici nisu bili licencirani. Pa naši liječnici iz zatvorskog sustava su morali iskontaktirati njihove liječnike opće prakse da bismo dobili recepte da bi oni podizali lijekove besplatno. Dakle mi, trenutno je u fazi, ja pretpostavljam u saborskoj raspravi Zakon o zdravstvenoj zaštiti. Mi smo učinili napor, … [[Govornik se ne razumije.]] zatvorski sustav, Ministarstvo pravosuđa da u taj zakon ugradimo neke elemente kako bismo snažnije legitimirali naše zdravstvene ustanove primarno bolnicu, zatvorsku bolnicu u Zagrebu ali i ambulante po kaznenim tijelima kako bi tu stvar doveli na još višu i bolju razinu. Dakle ono što vam mogu poručiti a to je da zatvorski sustav ni u jednom svom segmentu pa i u tom zdravstvene zaštite nije problematičan. Budite siguran da se tamo radi dobro, kvalitetno i da se čine napori da ti ljudi koji se tamo nađu protiv svoje volje a zbog toga što su kršili društvene norme ni na koji način ne budu oštećeni a ni slučajno u tom smislu da im se da odgovarajuća zdravstvena skrb. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem državnom tajniku Martinoviću. Ovim smo došli do kraja rasprave. Zaključujem ju. I glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2016. godinu. Podnositelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2016. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 89 za i 2 protiv donijet zaključak kako ga je predložio saborski matični odbor.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Pred nama su tri izvješća za godine 2014., 2015., i 2016. rada Agencije za elektroničke medije. Za uvod rekao bih nekoliko riječi o tom ukupnom periodu a kasnije bih se osvrnuo na svaku od ovih godina zasebno. Nakon provedene digitalizacije 2010. godine hrvatski građani dobili su veći broj televizijskih kanala. Uz te televizijske kanale došlo je i do fragmentacije publika tako da danas gledanosti su raspršene između 13 kanala koji su dostupni na zemaljskoj mreži putem nacionalnih multipleksa. Na televizijske kanale i audiovizualnu proizvodnju u Hrvatskoj utječu također i strani televizijski kanali koji su u Hrvatskoj dostupni putem naplatnih platformi. U promatranom periodu od 3 godine možemo reći da su najviše problema imali lokalni mediji u zemaljskoj distribuciji i to vezano uz financijske probleme. Primjećujemo također sukladno tome i povećanje važnosti našeg fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija u njihovom poslovanju gdje često njihov opstanak ovisi o sredstvima koje naša agencija dijeli ovim lokalnim medijima. Može se reći da jedino tržište koje kontinuirano raste kroz ovaj period gdje je tržište pružatelj elektroničkih publikacija na kojima također primjećujemo jedan veliki problem za naše društvo, govor mržnje koji podriva osnovne vrijednosti svakog demokratskog društva i tu pretpostavljam da će biti najveća borba u regulaciji elektroničkih medija u godinama koje dolaze. Izmjene Zakona o elektroničkim medijima koje su napravljene 2013. godine nisu pomogle regulaciji govora mržnje i danas možemo reći da nakon tih izmjena imamo jedan neuravnotežen pristup kada gledamo sankcioniranje prema vrstama medija. Tada 2013. godine uvedeni su i novi korisnici našeg Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija te su tako po prvi puta sredstva iz fonda povukli neprofitni pružatelji elektroničkih publikacija, neprofitni proizvođači radijskih i neprofitni proizvođači audiovizualnih programa. Agencija u promatranom razdoblju kontinuirano radi vlastite analize programa, one se najviše odnose na informativni, zabavni program, ali također naručuje istraživanja iz drugih agencija koja se nadamo budu se koristila u sljedećim izmjenama Zakona o elektroničkim medijima kao kvalitetna podloga u kombinaciji sa našim iskustvom u provođenju Zakona o elektroničkim medijima. Naša agencija sudjeluje u raspravama na europskom nivou vezano uz izmjene Audiovizualne direktive o medijskim uslugama. Tu svakako će biti novi elementi gdje možemo pričati opet o borbi protiv govora mržnje, ali sada na platformama poput društvenih mreža i platformama za dijeljenje video sadržaja. U kontekstu svakodnevnog posla, mi surađujemo sa regulatorima drugih zemalja što kroz mreže poput EPRA-e gdje 46 regulatora sudjeluje ili kroz Ekspertnu grupu Europske komisije ERGA gdje u biti razmatramo problem implementacije Direktive o audiovizualnim medijskim uslugama u lokalnom kontekstu. Agencija i Vijeće za elektroničke medije veliku važnost pridaju poticanju medijske pismenosti pa smo tako imali nekoliko kampanja gdje smo poticali medijsku pismenost ne samo djece, već i roditelja, radimo puno na edukaciji novinara. Ovaj vikend imali smo u Zagrebu isto tako jednu edukaciju novinara vezano uz govor mržnje, a dovodimo i svjetske stručnjake kako bi predavali o govoru mržnje kao takvom. Zadnje je bilo u ožujku 2016. godine kada smo doveli prof. Wolfganga Benedeka iz Sveučilišta iz Graza koji je važeći stručnjak za govor mržnje. Po godinama 2014. godina zbog financijskih problema odmah bi napomenuo da čak četiri nakladnika radija odustaju od svojih koncesija na lokalnim razinama. Vijeće u svom radu izdaje ukupno 30 upozorenja, 5 opomena, 1 prekršajni nalog i 1 optužni prijedlog. Od pritužba građana gdje u biti po godinama dobivamo između 150 do 190 pritužbi. Ove godine dobili smo 7775 pritužbi i to najviše na Dnevnik HRT-a zbog neprikazivanja govora biskupa Mate Uzanića povodom Dana sjećanja na žrtve Vukovara. Međutim, ovdje moramo također napomenuti da su ove pritužbe bile generirane i pošiljane uz pomoć usluge CitizenGo koja inače služi za peticije građana, tako da se radi o jednom fenomenu koji je bio za tu godinu specifičan. 2015. godine nastavlja se negativan trend odustajanja od koncesija, čak tri koncesionara su odustala, međutim možemo također istaknuti jedan pozitivan trenutak, a to je da smo na tri područja uspjeli dodijeliti tri nove koncesije i to za lokalnu televiziju na području grada Zaprešića. Jedan novi radio imamo u Osijeku i to od strane Elektrotehničkog fakulteta, znači neprofitni radio u Osijeku, te novi lokalni radio u Belišću. 2015. agencija i vijeće proveli su prilagođavanje podzakonskog okvira gdje smo tri pravilnika izmijenili i donijeli jedan novi pravilnik, a on je o obveznom ustupanju neiskorištenih prava. Vijeće je te godine izreklo 34 upozorenja, 12 opomena i 1 prekršajni nalog. 2016. godina, bila je posebno zanimljiva u našem radu. Ovdje smo dodijelili dvije nove lokalne televizije, jedna u digitalnoj regiji D2 koja pokriva Bjelovarsko-bilogorsku, Virovitičko-podravsku, Požeško-slavonsku te dio Brodsko-posavske županije te jednu novu koncesiju na području grada Zagreba za televiziju Laudato TV. U toj godini vijeće je izreklo 31 upozorenje, 6 opomena i 3 prekršajna naloga. U kontekstu regulacije govora mržnje u 2016. godini vijeće je privremeno oduzelo koncesiju na tri dana lokalnoj televiziji u Zagrebu što je dovelo do … prosvjeda. U ožujku te godine, spomenuo sam organizirali smo okrugli stol na ovu temu. I tu bih za sad stao sa svojim izlaganjem, sa zadovoljstvom ću odgovoriti na vaša pitanja i hvala lijepo.
Hvala i vama. Idemo sada na replike. Prvi se javio kolega Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dobar dan opet, mi smo se vidjeli neki dan na Odboru za medije. Uočavam da je vaše izlaganje danas na plenumu ponešto i različito od onoga na odboru, što pozdravljam. Vidim fokusirali ste se između ostalog na neke teme koje smo na odboru iznjedrili i ja bih rekao kao onako bio je stavljen naglasak na njih pa je tako jedna od njih i govor mržnje. Moram priznati da mi je pomalo žao što Benedeka niste spomenuli ranije. Ali dobro, neću se sad njime baviti. Ja sam vas htio samo zamoliti, rekli ste da zakon iz 2013. je proizveo neuravnoteženu regulaciju govora mržnje ovisno o vrsti medija. Pa ako samo možete mrvicu pojasniti što ste time mislili? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Dakle, uvaženi zastupniče moj komentar odnosio se na sankcije članka 12. stavak 2. gdje kod radija i televizije iznimno jedina sankcija je privremeno ili trajno oduzimanje koncesija. Postoji jedna nelogičnost, znači elektroničke publikacije ne možemo na taj način kažnjavati. Imamo i isto tako članak tog zakona istog stavak 1. gdje recimo za ugrožavanje nacionalne sigurnosti i ustavnog poretka imamo predviđene financijske sankcije, dok za govor mržnje danas u biti u Hrvatskoj nemamo poštivanje principa razmjernosti. Znači u biti acquis ulaskom u EU govori o dvije podloge za svaku našu odluku. Jedna je zakonski temelj, a druga je princip razmjernosti. Ako taj princip nemamo tu smo onda ipak u jednom raskoraku gdje je za svaki prekršaj jedina sankcija je oduzimanje koncesije.
Hvala. Idemo na drugu repliku. Poštovana kolegica Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, poštovani predsjedniče agencije gospodine Hajduk, predstavnici Ministarstva kulture. Moje je pitanje vezano za nedavni slučaj u kojem je Vijeće donijelo jednoglasnu odluku, a tiče se pokušaja preuzimanja NOVA tv od strane United grupe odnosno Slovenija broadbanda. I s obzirom da je totalna televizija tada bila kao sporna vezano za one odredbe zakona da netko tko obavlja istovremeno usluge po Zakonu o telekomunikacijama, dakle usluge interneta u nepokretnoj telefonskoj komunikacijskoj mreži ne može obavljati usluge radio difuzija jer jedno isključuje drugo, da je nedavno predstavnik United grupe tako i u medijima rekao da će oni riješiti taj problem u smislu nedopuštene koncentracije, ponovno se javiti vama na natječaj što su vjerojatno i učinili. I sada pretpostavljam slijedi nekakav potez od strane Agencije za elektroničke medije, odnosno Vijeće po Zakonu o elektroničkim medijima dužni sazvat sjednicu i što će dalje bit s obzirom da su sad nove okolnosti, a Zakon o elektroničkim medijima i dalje propisuje ono što je propisivao i prije. Hvala lijepo.
Izvolite, odgovor.
Da naša odluka se očekuje sa nestrpljenjem od većine zainteresiranih. Međutim, koliko ja shvaćam ovaj pravni sustav je da ne bih smio komentirati postupak u tijeku. Na taj način bi se ispričao i ne komentirao ovaj slučaj. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda ćemo ponuditi isto tako priliku da govori poštovanom kolegi Krešimiru Partlu, državnom tajniku u Ministarstvu kulture. Neće ni on govoriti. Pa idemo na rasprave po klubovima. Prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovana Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovani predsjedniče agencije vezano za ovu prethodnu repliku nisam očekivala komentiranje postupka u tijeku, nego samo da kažete vremenski okvir u kojem planirate donijeti odluku. Naravno da ne možemo prejudicirati odluku, niti izlaziti iz okvira zakonskih. Evo prošli tjedan smo imali po istom principu izvješće HINA-e, dakle 2014., petnaesta i šesnaesta s obzirom da ove rasprave nisu polučile nekakav veliki interes kako se kaže u onoj pjesmi nit' tko mari, nit' tko zna tako i sad. Vjerojatno i u ovom smislu ćemo nastavit raspravljati. Nije do nas. Dakle, Sabor kao tijelo nadležno za rad Agencije za elektroničke medije ne bi se osim u iznimnim okolnostima trebao dovesti u ovu situaciju da s ovolikim vremenskim odmakom raspravljamo o radu Agencije za elektroničke medije, pa ni radu HINA-e pa i ostalih tijela i Agencija za koje smo nadležni. Ali evo s obzirom da su bile iznimne okolnosti u prošlom sazivu, onda donekle imamo i opravdanje. Ovo su jedna standardna izvješća o izvršavanju zakonskih odredbi. Dakle, sukladno članku 67. Zakona o elektroničkim medijima, o izvršavanju svih onih odredbi i aktivnosti koje su, koje Agencija i Vijeće za elektroničke medije dužno po Zakonu o elektroničkim medijima. I ono što se meni nameće kao eklatantno i zapravo na temelju svih ovih slučajeva koji su obrađeni kroz ove tri godine od strane Agencije i Vijeća, ali i na temelju svega onoga što je vezano uz posao i ulogu Agencije, ali i generalno na temelju svih onih problema koji danas zapravo se tiču područja elektroničkih medija ili audio vizualnog područja da tako kažemo šire je ono što je evidentno, a to je da hrvatsko medijsko zakonodavstvo i to sam već rekla nekoliko puta doslovce vapi za hitnim zakonskim izmjenama. I to ne nekim sitnim izmjenama. Danas bi trebalo napraviti jednu sveobuhvatnu reviziju zakonodavstva, jer da kažem metaforički možda je tako najbolje se izražavati ovdje. Te cipele su nama postale pretijesne i naše noge doslovce više ne stanu u te cipele. Mi trebamo hitno jedne nove prilagođene cipele, to bi možda bilo najmetaforičkije kako se kaže. Iako su ovo izvješća od prethodnih godina ja bih osobno više o agenciji i njezinim nadležnostima. Naravno da ćemo govoriti o svim relevantnim stvarima, govorila u smislu onoga što treba a treba puno toga mijenjati nego u smislu onog što je bilo od prije tri godine jer to pomalo je stvarno stvar prošlosti. Svaka odluka koju je Agencija donijela u prethodnim razdobljima je donijeta na temelju postojećeg Zakona o elektroničkim medijima. Prema tome, u tom svjetlu treba promatrati sve te odluke koje su donesene na temelju zakona. Ali da sada ne otvaram preširoko bit će prilike. Iako je sve zapravo ovo jedna tema, ono što treba izdvojiti kao pozitivne stvari, a imamo mi naročito puno pozitivnih stvari bez obzira na potrebu izmjene zakonodavstva u nekim drugim segmentima to su podzakonski akti koje je Agencija za elektroničke medije donijela i jako su dobri. Podzakonski akt koji je izdvojio i ravnatelj Agencije je onaj koji se tiče zaštite maloljetnika na internetu i elektroničkim medijima i to je svakako jedan jako pohvalni podzakonski akt i dobar je model. Isto tako ono što je jako dobro, a to je Fond za poticanje pluralizma i raznovrsnosti medija. To je isto jedan kvalitetan podzakonski akt koji je prolazio razno razne dorade dok nije doveden u ovu fazu u kojoj je sad, a sad je u fazi da i neke druge zemlje pitaju za model rada toga fonda zato što se pokazao kao dobar. Pokazao se kao dobar zato što ima da opet metaforički kažem jedan Robin Hudovski element a to je da uzima onima kojima može uzet, a daje onima kojima je nužno. Jer da nema tog fonda koji godišnje otprilike raspolaže sa 32, 33 milijuna kuna. Mnogi mali neprofitni, lokalni mediji, lokalne radio i televizijske postaje, pa i internetski portali, dakle elektroničke publikacije kako se to kaže u zakonu zapravo ne bi praktički imali mogućnost normalnog rada. Od tih 32, 33 milijuna godišnje 3% ide Internet portalima ili tzv. elektroničkim publikacijama, a ostalo se po pola dijeli između radijskih i televizijskih nakladnika. I to je jedan dobar model, jer evo za primjer dakle 14 milijuna kuna je dodijeljeno nakladnicima radijima te neprofitnim pružateljima medijskih usluga radija. To je ono sukladno članku 79. Inače velik dio radiopostaja, radijskih nakladnika danas zapravo osim iznimno u velikim gradovima Zagreb je posebna iznimka doslovce spaja kraj s krajem, odnosno jedva pokriva troškove svog redovnog obavljanja djelatnosti što će reći da danas i u odnosu na prije 10 godina to je velika razlika jer u odnosu na 2008. prema istraživanjima radijskog tržišta danas je dvostruko manji prihod od marketinga, a i slično je i sa lokalnim televizijama. Što se tiče internetskih portala dodijeljeno im je oko 900 tisuća kuna u prosjeku za ove tri godine. Dakle, svake godine oko 900 tisuća kuna, a oni dobivene novce naravno moraju pravdati isto sukladno zakonu i pravilniku. Ti novci se dakle dodjeljuju za sadržaje, to vjerojatno svi znamo. I sad tih 19 lokalnih televizijskih postaja i 153 radijske postaje podnesu, dakle na natječaj Fond za poticanje pluralizma i raznovrsnosti medija svoju ponudu. Ponuda bude po sadržajima recimo ostvarivanje prava građana na javno informiranje, poticanje kulturne raznolikosti, baštine itd. I onda se to vrednuje sukladno kvaliteti tih sadržaja. I sad recimo često kod internetskih portala možemo vidjeti onaj tekst da je financiran sredstvima Agencije za elektroničke medije. I od portala se kao nadzorna mjera očekivalo da dostavljaju linkove, odnosno poveznice na svaki objavljeni tekst i da te tekstove čuvaju. I svi oni tijekom godine također podnose i periodička izvješća o pravdanju tog dobivenog novca. I to je isto jedan dosta dobar model i tu nije ništa sporno. Međutim, otvara se sljedeće pitanje primjerice tekst na nekom portalu je objavljen u kategoriji koja se zove ostvarivanje prava građana na javno informiranje. I sad hipotetski u tom tekstu se iznose neke neobjektivne navijačke ili pristrane činjenice ili da tako kažemo stvari. I što onda bude? Jel' ima sankcije za to? Ima ako je na primjer otvoreno vrijeđanje po nacionalnoj, religijskoj, drugoj osnovi i tad je da tako kažem lepeza po sadašnjem zakonu vrlo jasna iako po mom osobnom mišljenju dosta nespretno napravljena i ograničena. Ali ako se radi o nekom suptilnijem obliku kao što je prikriveno oglašavanje, tako i ovdje može biti suptilnije i prikriveno model podmetanja ili lažiranja vijesti. E tad nema baš nikakve mogućnosti osim privatne tužbe ili nekog dokazivanja na sudu i to po Kaznenom zakonu, odnosno ona tri članka koji se odnose na djela protiv časti i ugleda, odnosno sramoćenja, klevete itd. I tad imamo onaj dodatak u Kaznenom zakonu koji kaže, ako su ta djela počinjena preko računalne mreže ili sustava. I to je sve na tu temu. To je sve na tu temu, zato itekako treba povesti računa da oplemenimo to svoje medijsko zakonodavstvo s današnjim potrebama. I inače kad govorimo o portalima i medijskom zakonodavstvu u smislu nadležnosti Agencije za elektroničke medije i Vijeća onda moramo generalno reći što je isto jedna od činjenica da je situacija potpuno nedefinirana i jako, jako fragmentarna, uređena. A kad govorimo o društvenim mrežama i servisima i ulazi Agencija za elektroničke medije u kontekstu tih relacija onda nema tih relacija. Zapravo oni u Hrvatskoj uopće nisu regulirani. I tu isto vapimo za potrebnim izmjenama, bilo kakvim uređenjem, jer sada zaista nemamo ništa. Inače stručnjaci znaju reći za elektroničke medije, a i za internetsko područje da je to jedno labirintsko područje. I istovremeno je sve povezano, a naizgled nije ništa povezano. I to su brojna police područja i akteri koje je teško razvidno povezati, pa zato je tu posao ovakvih tijela kao što je Agencija za elektroničke medije i nekih drugih tijela, zato je bitna ova suradnja, zato je bitno pohvaliti ovo što je rekao predsjednik Agencije za elektroničke medije gospodin Hajduk, suradnju unutar … [[Govornik se ne razumije.]] i drugog tijela gdje su oni također aktivni u sklopu Europske komisije, jer sami mi tu ne možemo iz regulirati ništa, naročito sa ovakvim zakonom. Možemo sad govoriti još o nekim aspektima, koje međusobno koreliraju, ali to se isto odnosi, na ono što sam rekla, da trebamo nove cipele, jer su ove pretijesne. Da ne bi sada navodila previše u širinu, što je bitno reći, da regulatori u EU, oni imaju mogućnost stupnjevanog novčanog kažnjavanja, a mi i zapravo bi tamo, ovo što se dogodilo u Hrvatskoj, oduzimanje koncesija zbog govora mržnje, bila iznimka, a ne pravilo. Ali, mi djelujemo u okviru postojećih naših mogućnosti. Isto tako još ću samo 2 stvari izdvojiti koje se tiču rada vijeća prethodnih godina, a možda su predmet koji treba posebno naglasiti. Bilo je nekoliko pravomoćnih sudskih presuda protiv odluka Agencije za dodjelu koncesije, za pojedina koncesijska područja. I čuli smo s jedne strane opada interes za koncesije, naročito radijske, s obzirom na loše financijsko stanje, s obzirom, na, inače imamo 153 radijske postaje, više nego Njemačka, a teško ih je održavati. A s druge strane imamo veliku borbu za određena koncesijska područja koja su marketinški zanimljiva, naročito oko velikih urbanih sredina. I sad treba vidjeti na koji način, najbolje izartikulirati te odluke vijeća da se ne dogodi da 3 pravomoćne sudske presude, budu i da onda iza toga to postane nekakav slučaj u medijima pa da agencija sama opet bude u medijima što zaista nema razloga da bude, jer ja vjerujem u njihovu odluku da je ona donesena potpuno profesionalno. Drugo, znamo koja su ograničenja zakona i bez obzira na iste, po mom osobnom mišljenju, također treba vidjeti, one prekršajne odredbe o Zakonu o elektroničkim medijima, kada je vijeće donijelo odluku, koju je moglo donijeti, ali za jednu veliku televiziju, kada vi donesete, morate donijeti 50000 kn je minimalna kazna. Od 50000-500000 po Zakonu o elektroničkim medijima. I sad donesete kaznu od 50000 kn i što bi trebali? Ako bi kazna trebala biti veća onda ona mora ići na prekršajni sud, dakle, vijeće odnosno, Agencija mora uputiti to na prekršajni su. I onda što se dogodi? Na Prekršajnom sudu, to ode u zastaru, to je najčešći slučaj ili čak prekršajni sud, sve stonira, kao, ugl. rješenje nije zadovoljavajuće i po meni bi tu trebalo uskladiti Zakon o elektroničkim medijima, sa ovim prekršajnim zakonskim odredbama i suradnja Ministarstva kulture i Ministarstva pravosuđa. I dakle, još imamo to pitanje nedopušteni koncentracije i koliko je to zapravo regulirano na adekvatan način. Ali, evo, da ne odem u širinu, tu ću stati, zaključak bi svakako bio, da se Sabor treba češće baviti ovim problemima medijskog zakonodavstva i regulative, jer smo mi uostalom i nadležno tijelo, a drugo, onda bi se vjerojatnije ranije shvatile neke činjenice, koliko je bitno ovo područje zapravo i kvalitetna regulativa. Hvala lijepo.
Imamo jednu repliku, poštovani kolega Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Petrijevčanin Vuksanović redovito zapravo dolazimo u ovim našim raspravama do visokog stupnja suglasnosti o ovim temama. Nekoliko točaka u vašoj raspravi je bilo vrlo zanimljivo i ja ću se osvrnuti samo na onu koja se tiče zaštite maloljetnika od različitih tipova promidžbe, propagande itd. Dakle, pravilnik koji ste spomenuli, svakako jeste dobar, dobar je korak naprijed, ali ne smatram da je on, zapravo i u ovome svome obliku neadekvatan. Ako pogledamo samo po razini pojavnosti i on može regulirati i to je zapravo donekle i na tragu i onoga što je gospodin Hajduk govorio, na nekakvim klasičnim medijima, kao što je televizor, tu se još i može regulirati, koliko toliko dobro. Međutim, vi nemate načina, da zaštite maloljetnike, imate kao roditelj, od toga da npr. na YouTube gledaju video, u kojemu jedino što osoba radi, snima se kako otvara različite ambalaže pakiranja proizvoda sa likovima iz crtanih filmova. Djeca to, iz naime, iz meni, doduše potpuno nespoznatljivih razloga, ali gledaju u ogromnim brojkama ne. To je iskustvo mnogih roditelja, ovo sad govorim kao netko tko ima dvoje male djece, pa može to iz prve ruke reći. Ali, zapravo postoji potreba da se zabavimo i ne samo zabavimo, nego ozbiljno bavimo tom temom, jer vidjeli smo kako je zapravo Internet bio glavni medij, glavni alat radikalizacije u pitanjima terorizma, ovo je sad, samo jedna mnogo niža istanca, ne. Ali, zaista jeste potrebno raspravljati, naći nove modalitete regulacije i zaštiti našu djecu, prije svega našu djecu od svih sadržaja koje mogu jako štetiti.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani kolega Glavašević, kao što sam rekla, Agencije za elektroničke medije, nadležna s jedne strane za elektroničke publikacije, odnosno, Internet portale, s druge strane za radijske i televizijske nakladnike. Ali cijeli Zakon o elektroničkim medijima se samo u 4 članka odnosi na elektroničke publikacije. I to je stvarno, lako se zaključi da to nije dovoljno i naravno da nije dostatno. Ali, ono što je interesantno i to sam spomenula, mi zapravo društvene mreže i servise, pa tu možemo reći, da spada Facebook Twitter, YouTube, SnapChat isto tako dalje, pa čak i neki drugi, uopće ne reguliramo. I sada znamo da je od siječnja na snazi u Njemačkoj onaj tzv. jako strogi zakon za kontrolu društvenih mreža i upravo cilj tog zakona kada je donesen je bio, rečen je da on treba stati na kraj govora mržnje. E sad, on je otvorio mnoge polemike koliko je zapravo na taj način adekvatno regulirati jer mislim ako se dobro sjećam da sam pročitala da ako se unutar 24 sata ne prijavi od prijave takvog sadržaja taj sadržaj ne ukloni da se ta fizička ili pravna osoba može kazniti maksimalno do 50 milijuna eura za svaki zasebni slučaj, mislim da sam dobro zapamtila. I to je taj njihov Zakon o nadzoru mreže i oni će nadzirati Facebook, Twitter, YouTube, Snapchat, Google, Instagram čak i rusku verziju Facebooka i sada naravno da je potrebno da mi idemo u izmjenu zakona i naravno da je potrebno da tu budu Agencija za elektroničke medije, ali i Ministarstvo kultura, ali i MUP i potrebno je to područje izregulirati. Ali nikakva regulacija ne može spriječiti djecu da oni gledaju nešto što im je dostupno kod kuće doma. Mislim da tu ipak roditelji moraju pojačati svoj nadzor i osvijestiti djecu. Hvala.
Hvala. Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika Most-a nezavisnih lista, poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ravnatelju agencije sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo dopala me ta zadaća da u ime kluba Most-a iznesem stavove vezano za ova tri izvješća zapravo za tri godine izvješća o radu. Riječ je o vrlo važnim izvješćima ne samo da mediji interpretiraju stvarnost koja se kod nas događa nego oni i kreiraju tu stvarnost. Pa ću s obzirom na važnost ove teme i na ne samo njen značaj nego i na osjetljivost biti dosta sterilan u ovom dijelu pa ću jednostavno iznesti stav kluba Most-a onako kako je pripremljen. Dakle Vijeće za elektroničke medije i Agencija za elektroničke medije podnijeli su Izvješće o radu za 2014., 2015. i 2016. godinu. Opisna izvješća o radu su relativno detaljno i dobro obrazložena te uočavamo napor agencije da izvješća budu razumljiva i jasna. Financijska izvješća bi trebala sadržavati više podataka o plaćama zaposlenika te obrazloženja vezana uz rast rashoda za plaće zaposlenika. Vijeće je izricalo sankcije osobito prema članku 12. Zakona o elektroničkim medijima prema kojima u audio i audio vizualnim medijskim uslugama nije dopušteno poticati, pogodovati poticanju i širiti mržnju ili diskriminaciju na osnovi rase ili etničke pripadnosti ili boje kože, spola, jezika, vjere, političkog ili drugog uvjerenja, nacionalnog ili socijalnog podrijetla ili širiti antisemitizam i ksenofobiju, ideje fašističkih, nacionalističkih, komunističkih i drugih totalitarnih režima. Pozivamo agenciju odnosno vijeće da i dalje dosljedno provodi nadzor nad provedbom članka 12. kako bi svi totalitarizmi bili označeni neprihvatljivim u audio i audio vizualnim medijskim uslugama te predlažemo da sljedeća izvješća detaljnije obuhvate taj članak. Pozdravljamo rad agencije pri izricanju sankcija pri nepravilnom odvajanju reklama i ne označavanja sponzorstava, sponzoriranju informativnih programa i prekoračenju dopuštenog vremena trajanja oglašavanja kao i davanju i praćenju koncesijskih obveza. Iz izvješća je vidljivo kako pojedini pružatelji medicinskih usluga imaju poteškoća pri vlastitoj proizvodnji usluga i nedostatku lokalnih informacija. Smatramo kako bi zakonske izmjene trebale ići u smjeru podrške takvim medijima u manjim lokalnim zajednicama koje imaju objektivne poteškoće pri ispunjavanju postojećih zakonskih obaveza. Pozdravljamo rad agencije pri zaštiti maloljetnika, a predlažemo posebno praćenje svih medija kada su u pitanju prava i interesi djeteta. Članak 12. stavak 3. Zakona o elektroničkim medijima govori kako nije dopušteno objavljivanje informacije kojom se otkriva identitet djeteta do 18. godine života uključenog u slučajeve bilo kojeg oblika nasilja bez obzira jeli svjedok, žrtva ili počinitelj ili je dijete pokušalo ili izvršilo samoubojstvo, a niti iznositi pojedinosti iz djetetovih obiteljskih odnosa i privatnog života. Svjedoci smo gotovo svakodnevnog iznošenja podataka o djeci u medijima, često na senzacionalistički način, a sankcije koje agencije odnosno vijeće izriču očito ne dopiru do pružatelja medijskih usluga. Skrećemo pozornost kako bi rad agencije i vijeća trebao biti usmjere i u suzbijanju lažnih vijesti i internetskog dezinformiranja kao i o dociranju pružatelja medijskih usluga o opasnostima takvih sadržaja za demokratski razvoj Hrvatske. Dio svoga rada agencija i vijeće posvećuju medijskom opismenjavanju što osobito pozdravljamo jer je to najbolji put i prevencija svih oblika društveno neprihvatljiva ponašanja, kao što je govor mržnje u medijima i širenu nedemokratskih, često nasilnih metoda djelovanja. Ističemo i problem odvajanja oglašavanja od uredničkog oblikovanog sadržaja te utjecaja reklama u dječjim programima na što je agencija pokušala utjecati donošenjem posebnih pravila za radijsko oglašavanje, pravila o odvajanju radijskog oglašavanja od uredničkog sadržaja koja je stupila na snagu 1. ožujka 2013. te praćenjem reklama u dječjim emisijama. HRT je izbacio promidžbene sadržaje iz dječjeg programa, a smatramo da bi takav primjer trebale slijediti i ostale nacionalne televizijske kuće. Molimo vas da u sljedećem izvještaju budu analizirani i dosezi Pravilnika o zaštiti maloljetnika u elektroničkim medijima iz 2015. i preporuke za zaštitu maloljetnika i sigurno korištenje elektroničkih medija koje je vijeće donijelo 2016. godine. Agencija i vijeće su napravili izvjestan napor prema poboljšanju rada HRT-a tražili su očitovanja nadzornog odbora kako u financijskom poslovanju tako i u praćenju programskih obveza. Tako su za prvi i drugi program Hrvatskog radija u 20916. godini na temelju provedene po jedne tjedne analize za svaki od dva kanala utvrđena odstupanja pri čemu na Hrvatskom radiju jedan to odstupanje iznosi 17%, a na programu dva 49%. Na oba kanala uočen je manjak sadržaja iz kategorije drugi informativni sadržaji. U pojedinim godinama vidimo manjak programa za djecu i mlade kakav je smjer, a podsjećam kako nemamo plan restrukturiranja HRT-a za 2018. godinu. Člankom 33. Zakona o elektroničkim medijima tijela državne uprave kao i pravne osobe u pretežitom vlasništvu RH dužna su 15% godišnjeg iznosa namijenjenog promidžbi svojih usluga ili aktivnosti utrošiti na oglašavanje u audio vizualnim ili radijskim programima regionalnih i lokalnih nakladnika televizije ili radija. Vidimo iz izvješća da tek ¼ izvršava svoje obveze prema nakladnicima, a stabilni zakonom zajamčeni prihodi jamstvo su njihove neovisnosti od lokalne politike. Izmjene Zakona o elektroničkim medijima bi trebale detaljnije urediti ovo područje kako bi se osiguralo stabilno financiranje lokalnih medija. Izvješće je obuhvatilo i pregled potrošnje iz Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija što pozdravljamo, ali predlažemo detaljnije i zasebno izvješće o potrošnji sredstava iz fonda s rezultatima koja su postignuta u financiranom razdoblju. Na kraju u izvješću se ističe kako je tijekom 2015. suradnja sa Ministarstvom kulture prvenstveno bila usmjerena na sudjelovanje u radu radnih skupina vezanih za izradu medijske politike, za izradu primjedaba i prijedloga na radne materijale za raspravu u medijskoj politici Republike Hrvatske do 2020. godine. Što se zapravo događa sa medijskom politikom u Hrvatskoj? Zašto je to tabu tema? Zašto i dalje čekamo natječaj Ministarstva kulture za neprofitne medije. Kako je moguće da se najavljuje niz novih medijskih zakona, a da nacionalni strateški dokument još nije došao u javno savjetovanje. Istovremeno pružatelji medijskih sadržaja imaju financijske poteškoće što je vidljivo iz izvješća Vijeća, a sredstva za poticanje medijskog pluralizma imamo i trebamo koristiti i nacionalna i europska sredstva za tu namjenu. Najljepša hvala.
Imamo dvije replike. Prvi je ponovo kolega Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Žagar, ja ću se opet samo kratko osvrnuti i dati vam podršku ovome što ste rekli vezano za obvezu drugih televizija da također kontroliraju količinu oglasa u programima namijenjenima djeci. To je pogotovo važno na onim televizijama koje su, odnosno onim programima koji su isključivo namijenjeni djeci. Recimo ima nekoliko takvih RTL kockica recimo i tako u kojima ima, u kojima zapravo postoje vrlo, vrlo dugački blokovi oglasa, iako ovaj pravilnik koji smo nekoliko puta spomenuli vrlo jasno kaže da ti programi ne bi trebali sadržavati ciljane, odnosno sadržaje komercijalne koji ciljaju na djecu ili njihovi roditelji potiču ih da kupe nekakve proizvode. To ovdje zaista jeste slučaj, toga ima jako puno i to jako dugo traje. I iskreno mislim da postoji zaista velika potreba da se na to obrati pažnja. Dakle, a isto tako ako je to mogao napraviti HRT mogu napraviti i drugi. Mislim da je tu u tom slučaju važno razgovarati i sa svim akterima. Dakle, mislim da nije dobro da se to napravi samo tako da se odreže, nego moramo razgovarati sa svim ljudima koji su uključeni u tu priču, dakle i sa onima koji se oglašavaju i sa agencijama. To nije jednostavna stvar. Ali evo, mislim da zaista postoji potreba u interesu nekakvog općeg dobra, tako da evo smatram da smo taj dio u svojoj raspravi vrlo dobro istaknuli.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala predsjedniče. Vrlo kratko. Kolega Glavašević hvala na ovoj primjedbi. Ono što treba naglasiti kad govorimo o reklamama, ovo je sad moje osobno mišljenje, reklame uvijek iskrivljuju stvarnost i to je suština reklame. Znate kad imate reklamu, kad kaže formula gušća od tekućine. Pa to ništa ne znači, ali zgodno zvuči. Ali ako te reklame su usmjerene prema djeci onda je to velika opasnost, jer odrasli mogu i trebali bi neke stvari znati. Međutim, djeca ne mogu znati i onda ako je to iskrivljena reklama ide prema djeci to je izuzetno opasno. Hvala.
Idemo na drugu repliku, poštovana kolegica Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovani kolega Žagar, otvorili ste nekoliko boksova pitanja ali ja ću se samo reflektirati na nešto što je možda spornije. To je dakle kažnjavanje, odnosno sankcioniranje sponzorstva prikrivenog oglašavanja itd. Kao što sam rekla vrlo ograničeno po Zakonu o elektroničkim medijima i rijetko kad se neka televizija koja ima nacionalnu koncesiju našla u brigama zbog tog što su dobili kaznu zato što prvo kad dođe do kažnjavanja tu je onda taj Prekršajni sud koji rekla sam kako to izgleda. A i drugo što za jednu televiziju znači nekoliko desetaka tisuća kuna i što znači opomena, pa opomena itd. Ali ono što je kolega Glavašević polemizirao govor mržnje, kakve su sankcije za neku televiziju ako ona dokaže se, Vijeće dokaže da koristi govor mržnje. Do 2009. je bila jedna situacija po Zakonu o elektroničkim medijima, kad je bila dvojaka mogućnost kazne postojala je mogućnost, dakle novčane kazne od 100 tisuća do milijuna kuna koliko se sjećam i postojala je mogućnost trajnog ili privremenog oduzimanja koncesije. Nakon 2009. odnosno onim izmjenama Zakona od 2013. postoji samo, dakle ukinuta je mogućnost novčane kazne i ostaje isključivo jedan članak zakona koji kaže privremeno ili trajno oduzimanje koncesije, iako je u EU drugačije, odnosno ostaje jedino mogućnost novčanih kazni za radio i za televiziju u slučaju da je recimo narušen ustavni poredak, nacionalna sigurnost ili nešto slično. Tako da smo mi izmjenama zakona iz 2013. sami sebi srezali mogućnosti i doveli se u ovu situaciju u kojoj smo sad.
Odgovor, izvolite.
Dakle vrlo kratko. Uvažena kolegice, vi ste i u svojoj raspravi spomenuli i kasnije u replikama, sa vama se slažem dakle zakonske okvire treba mijenjati tako da imamo više alata. A ono što je po mom mišljenju puno opasnije kad govorimo o elektronskim medijima vi ste i spomenuli to su razne mreže, društvene mreže, Internet, tu imamo strašno, strašno ogromne količine govora mržnje gdje se ljude vrijeđa posebno onim komentarima. Tu zapravo ljudi više nemaju ni mjere. Ne znam da li, evo nisam to pratio postoji li obaveza svakog portala da ima svog administratora koji uklanja ali to se uopće ne radi. To je jednostavno tolika razina mržnje. Ono što zapanjuje kad mlade ljude pitate, oni zapravo kažu oni ne vide tu razinu mržnje. To je ono što je najopasnije kad tolerancija na taj govor mržnje postane prevelika.
Hvala. Idemo sad na iduću raspravu. Klub zastupnika SDP-a, dva zastupnika. Prvi je poštovani kolega Glavašević, a nakon njega kolega Stazić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, kolega Stazić i ja ćemo vrijeme koje imamo za raspravu u ime kluba podijeliti. Nekako na tragu i onoga što je rekla i kolegica Petrijevčanin Vuksanović, o ovome se može raspravljati na 2 načina. S jedne strane možemo razgovarati o ovim nekakvim formalnim stvarima koje kao što su financijska izvješća itd. i a možemo raspravljati i čini mi se da većina rasprava zapravo ide u tom smjeru, o nečemu, o pitanjima koja čitanje tog izvještaja potiče. Ja ću se vrlo kratko pozabaviti ovim prvim aspektom, a onda će kolega Stazić u ime našega kluba zastupnika govoriti o nečemu što mi smatramo da je u ovome slučaju zapravo pitanje stvarnog sadržaja na što se želimo fokusirati. O nekim drugim pitanjima, ja ću svakako govoriti u svojoj pojedinačnoj raspravi, vjerujem da će i kolega Stazić u svojoj se dotaknuti drugih aspekata. I na taj način smatram da ćemo zapravo adekvatno govoriti o ovoj temi danas. Naša, dakle, Klub zastupnika SDP-a Hrvatske, ova će izvješća podržati, uz ograde koje imamo i koje smo iznijeli i u slučaju izvješća HINA-e. Dakle, mi smatramo da nije i to sam iznio taj stavi na Odboru za medije, smatramo da nema potrebe da je krivo fundamentalno primiti na znanje ova starija izvješća ako u njima ne nalazimo ikakve zamjerke. Mi smo o tim stvarima već ovdje razgovarali i neću se dugo zadržavati na njima i isti su argumenti kao i zadnji puta. Dakle, činjenica i kao što je kolegica iz Kluba zastupnika HDZ-a rekla, mi imamo i objektivne nekakve okolnosti, koje možemo okriviti za činjenicu da ta izvješća nisu do sada već raspravljena i usvojena, ali opet ne trebamo dijeliti packu vijeću i agenciji, nego trebamo udijeliti sami sebi, što do to do sada nismo učinili. Mi smatramo da bi sva izvješća trebalo podržati a ne samo primiti na znanje. Evo, sa time, što sam rekao, dakle poslovanje je bilo uredno, smatramo da postoje nekakve sadržajne stvari, ali vezane za budućnost rada i budućnost regulacije, ove materije o kojima treba govoriti, ali, evo, za početak, kolegi Staziću su sada pustiti da otvori tu temu, a onda ćemo nastaviti pojedinačnim raspravama.
Izvolite kolega Stazić.
0Poštovani predsjedniče vijeća i agencije, državni tajniče, predsjedniče Sabor, kolegice i kolege. Dakle, vijeće od kada je osnovano, ono je osnovano sa jednom vrlo jasnom nakanom, da djeluje bez političkih pritisaka, da bude jedno neovisno tijelo koje kontrolira elektroničke medije. I u tom pogledu ono dodjeljuje koncesije, sklapa ugovore, daje dopuštenje za emitiranje na internetu, dijeli sredstva iz fonda na regionalnoj razini i izriče sankcije. U tom smislu, ovo vijeće za elektroničke medije bi zapravo trebalo biti Ustavni sud za sve nakladnike elektroničkih medija, oni su Ustav. I to što vijeće donese, kakvu odluku donese, to je za nakladnike Ustav. Ne doduše Ustav kako ga shvaća naš predsjednik akademije znanosti i umjetnosti, koji tvrdi da je ustaški pozdrav Za dom spremni, protuustavan, osim ako se njime slavi i veliča ustaštvo. U siječnju 2016.g. dakle u izvještajnom razdoblju, vijeće je donijelo jedno sankciju, ono je na 3 dana oduzelo koncesiju jednom televizijskom nakladniku iz Zagreba zbog očigledno govora mržnje. To je bila najblaža sankcija koje je vijeće moglo izaći, na 3 dana je oduzelo koncesiju. Ali, tada se dogodilo možda nešto najsramotnije u hrvatskoj povijesti, dogodio se onaj marš koji je krenuo ispred famoznog šatora, na Vijeće za elektroničke medije i na tadašnju predsjednicu vijeća, gospođu Mirjanu Rakić, koja kao visokoobrazovana žena sa svojom biografijom, zapravo personificira sam vrh profesionalne etike. A ta povorka od 5000 za dom spremni bojovnika, je bila utoljenje zlostavljačke politike prema ženama koja primitivna skupina želi provesti svim sredstvima. Da ne bi bilo nikakve zabune oko toga o kakvoj se tu skupini branitelja radilo, oni su se predstavili. Oni su na tom putu pjevali ustaške pjesme i uzvikivali Za dom spremi, da se točno zna tko su oni. Tamo su bila i 2 intelektualna i moralna gnoma, koji su gospođi Rakić uručili četničku šumaru. Sad ja ne znam, jel su oni nju uzeli iz Jadran filma, koji su u privatizaciji opljačkali i uništili ili su ih dobili, posudili od svojih četničkih kolega, kojima su u ratu prodavali benzin i naftu. Ta grupa je bila zapravo tipično jedna … [[Govornik se ne razumije.]] grupa. I oni, iako su krenuli u podne, oni su proveli tamo svoju kristalnu noć, oni su porazbijali sve izloge zdravog razuma, pameti, morala i poštenja. To je bilo prestrašno za gledati. To je zapravo bilo jedno kolektivno silovanje. Ja ovo sve govorim zašto? Ne zato da bi se podsjetio sve nas na taj mučan događaj, strašan događaj, ponižavajući događaj za ovu zemlju, nego zbog toga da bi se zapravo obratio predsjedniku i članovima vijeća. Poštovani gospodine Hajduk, nemojte se dati zaplašiti, ono je bilo strašno, onako krenuti s 5000 ljudi na jednu apartnu damu, koja će ostati zapamćena kao vrhunac novinarstva u Hrvatskoj, kada svi oni budu zaboravljeni kada nikome od njih više nećemo znati ni imena ni prezimena, ona će ostati kao svjetionik. Nemojte se dati uplašiti nek vam primjer bude djelovanje bivše predsjednice gospođe Rakić. Zaustavite tu bujicu primitivizma, zaustavite tu bujicu mržnje, zaustavite tu bujicu … kako ih se širi u medijima dan danas. Mi smo danas ovdje govorili o zlouporabi droga, o suzbijanju zlouporabe doga, pa gledajte sama činjenica da jedan dokazani diler kokaina vodi nekakvu televizijsku emisiju. Kako to djeluje na mladež našu, na našu djecu? Kakva je to poruka da je uopće moguće da se u javnom prostoru pojavi netko tko je diler kokaina. Ovo ako hoćete shvatite i kao formalnu prijavu, razmotrite to. To bi u jednoj civiliziranoj zemlji bilo apsolutno nedopustivo, sumnjam da bi se tako nešto moglo dogoditi u Njemačkoj, sumnjam. Dakle pokažite hrabrost, pokažite dostojanstvo kako je pokazala i gospođa Mirjana Rakić bez obzira na sve provokacije, bez obzira na sve prijetnje, bez obzira koliko hiljada bojovnika krenulo na vas. Želim vam sreću.
Imamo dvije replike, vidim da se i kolega Glavašević javio, ali do sada nismo imali situaciju gdje izlažete u ime i predlagatelja i onda još replicirate. Ja mislim da ne može, to nismo još imali. Idemo sada poštovana kolegica Irena Peterijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovani kolega Stazić. Ako medijima pristupamo profesionalno bez ideoloških konotacija, a ja tako pristupam, onda osuđujemo taj cilj. Ali inače nije dobro zloupotrijebiti neki događaj u političke svrhe ni u kom smislu. Takve manipulacije se događaju često sa svih strana političkog spektra. I kada je bio bačen suzavac na gay klub pa su tada upirano prstom na sve one koji ne pripadaju eksplicitno lijevom političkom spektru pa su oni potencijalni sumnjivci. A u ovom slučaju vi dobro znate da sam ja itekako reagirala i reagirala bih da se on dogodi i danas zato što smatram da to apsolutno izlazi iz okvira onoga što bi mi kao demokratsko društvo, pluralističko društvo trebali dopustiti. I meni je tada bilo problematično sudjelovanje potpredsjednika Hrvatskog sabora gospodina Tepeša u funkciji potpredsjednika Sabora koji prosvjeduje protiv legitimne odluke Agencije za elektroničke medije kao kada sud donese odluku pa netko odlazi onda sucu i prijeti mu itd. Dakle ako predstavljate instituciju Hrvatskog sabora, a ne poštujete druge institucije onda je to u najmanju ruku diskutabilno jer možete tamo otić kao fizička osoba, ali ako odlazite u ime institucije onda to nije dopušteno. S druge strane ti prosvjednici ja njima ne uzimam ništa za zlo jer ti ljudi naprosto su da tako kažem izmanipulirani jer oni niti su dužni znati Zakon o elektroničkim medijima niti ga znaju, niti znaju da je to članak 86. i da je to moralo biti tako kako je bilo jer drukčije agencija niti nije mogla donijet odluku kao što je donijela, ja se sjećam u prvom sazivu kada sam sjedila Agencija za elektroničke medije, OTV televizija je također im je oduzeta koncesija zbog onog pornografskog filma i niko nikada nije prosvjedovao. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Stazić, izvolite.
Prvo mi je beskrajno drago čuti da netko iz HDZ-a govori ovako kao što vi govorite i da osuđujete taj prosvjed koji se dogodio. Nije to bio prosvjed protiv agencije, to je bio samo nekakav povod, to je bio jedan marš ulicama Zagreba da se pokaže kakvi su oni ljudi, da se javno deklariraju. A gospođa Rakić i agencija im je bila laka meta. Na nekoga malo čvršćega jačega se oni vjerojatno ne bi usudili krenuti. Slažem se da ne treba zloupotrebljavati neki događaj u političke svrhe potpuno s vama i upravo su to oni učinili, jedan događaj dakle jednu legitimnu odluku vijeća oni su zloupotrijebili u političke svrhe. Ono je bio politički marš, ono nije bio prosvjed, opravdani prosvjed protiv nečega koji bi bio razumljiv, građanski prosvjed, ne, ono je bio politički fašistički marš.
Idemo na drugu repliku, poštovani kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Staziću. Ne mogu se više načuditi vašim govorima u Saboru i sabornici po pitanju ustaše, bojovnici i takve neke riječi koje vi izgovarate ovdje za naše branitelje koji su branili ovu državu koji imaju svoje mišljenje o svemu. Ja ne vidim nigdje u Hrvatskoj ustaše samo vidim kada to vi prozivate i slični vama. Ja vam sada postavljam pitanje odavde, gdje vam je nalaz kukastog križa iz Splita pod vašom vlašću, pod vašim ministrom policije, odrađen, snimljen, stavljen na Poljud da bi se osramotila Hrvatska država? Nikad to niste spomenuli i vašeg ministra napali zašto nije to otkrio. To hrvatski narod želi da se otkrije, da vidi tko je to napravio i tko su to ustaše koje vi stalno spominjete u svojim govorima. Neće ova država biti onako kako vi hoćete, kako vi mislite napraviti ovu državu. Za vas su svi branitelji Hrvatske države ustaše koji su stali da brane ovu državu. Naravno ima nekakvih grešaka među tim ljudima. Mirjanu Rakić ja poštujem kao novinarku ja je osobno poštujem, ona je žena zaslužila svakako jedan dobar odnos hrvatske javnosti prema njoj. Ne pitamo gdje je Dujmović, tko je njega sklonio s televizije? To niste nikada spomenuli, što bi trebali isto spomenuti. Zašto? Ali, netko ga spominje. Vi i vaši govori koji govorite u ovom Saboru, mislim da nisu primjereni današnjem vremenu i mislim da je vrijeme da jednom kažete da se jednom kaže da ustaša u Hrvatskoj nema. A „Za dom spremni“ o tom se može razgovarati, to je pozdrav prije nego je bio prvi, drugi svjetski rat. Prema tome i to je, naši povjesničari trebaju ući … [[Govornik se ne razumije.]] a ne ovo što je odradio, mislim da to nije u redu. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Prvo, ja uopće nikada nisam ni pomislio, a kamo li rekao, da su svi branitelji ustaše, to bi bila notorna glupost. A ja gluposti nerado govorim. Vi ne vidite ustaše. A sad gledajte, ako netko nosi ustašku kapu, ako pjeva ustaške pjesme, ako uzvikuje ustaški pozdrav, ako govori kao ustaša, pa valjda je ustaša onda, šta mu ja mogu. Ja ne volim da je tu, a jedna od karakteristika takve grupacije, recimo da ne daju drugim ljudima da govore, pa ovako dobacuje kao i vi. Vjerojatno isto spadate u tu grupaciju.
Dobro. Ajde molim vas da malo smirimo strasti, da se vratimo temi, idemo sada na redu je Klub zastupnika SDSS-a, poštovani kolega Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva kulture, poštovane kolegice i kolege. Nema nas mnogo, ali kao da nas ima, dovoljno nas je za ovu temu koja je važna. Nije važna kao što je važni prvih sat, dva ujutro za pauze, nije važna za prvih 3 sata da potrošimo za replike, ali je važna, kao i najveći dio točaka koje prolaze kroz ovaj Sabor. I sad kada me netko bude pitao što da radim, jer govorim o Poslovniku, reći ću ono što govorim na odboru i što inače govorim, treba ga promijeniti dok se mi ne promijenimo. Što se tiče pitanje čija je Vlada, bez obzira čija vlada bila, lijeva ili desna ili centristička, ona je naša. Nema Stazićeve Vlade, niti ima Pupovćeve Vlade, niti ima Vlade od kolegice Petrijevčanin. To je naša Vlada, Vlada ove države, slagali se mi s njom ili ne slagali. Nakon toliko godina i decenija je valjda zadnje vrijeme da počnemo govoriti o tome a što se tiče pitanje ima li čega ili nema, insigira sa ustaškim imate koliko god hoćete po našem glavnom gradu i nikoga ne smetaju, jer da smetaju, onda bi ih maknuo onaj tko ima moć. Ljudi koji pozdravljaju s tim pozdravom, ima i bilo ih je na tom maršu koji je bio sramota ovoga grada i sramota naše zemlje što nije iznašla adekvatnu reakciju na to. I dalje neću govoriti. I od toga i stvari se moraju početi nazivati svojim imenom, u svemu, pa onda i u tome. Što se tiče izvještaja za 2014., 2015. i 2016. g. šteta je što on dolazi tek sada. Ali s obzirom na to u kakvom je stanju bila agencija, koliko je dugo vremena trebala da se dogode promjene, koliko je dugo trebalo da se normalizira, san je u Saboru i u društvu, da bismo mogli imati ozbiljnu, koliko toliko ozbiljnu raspravu, onda mi ne čudi što nije tako. Slično je i sa izvještajem državnog odvjetništva, slično je sa izvještajima niza drugih ključnih državnih institucijama, kojima se kasni po nekoliko godina. I naša zadaća ovoga saziva jeste da uhvatimo korak i da izvještaje primamo redovito i o njima raspravljamo redovito. Ono što bi htio kazati, jeste da Vijeće za elektroničke medije i Agencija za elektroničke medije su vjerojatno jedna od tolerantnih institucija koje postoje u našoj zemlji, kada su posredi medijske pojave i medijski fenomeni. S obzirom na to kakvo je stanje u našim medijima, posebno elektroničkim medijima, broj sankcija različite vrste trebalo bi biti mnogo veći nego što jest. Broj mjera bi trebao biti mnogo veći nego što jest. I ako bi ja nešto mogao zamjeriti onima koji su vodili vijeće i agenciju u proteklim nekoliko godina, onda bi mogao reći da su bili preblagi. Koliko su prema njima bili pregrubi, toliko su oni bili preblagi prema pojavama grubosti, najveće moguće grubosti u medijskom prostoru, o kojima ću nešto kasnije govoriti. No, i takvu ocjenu, kao i svaku drugu treba do određene mjere argumentirati i ja ću je pokušati argumentirati u 2 smjera. Prvi smjer je, postoji Zakon o elektroničkim medijima i Zakon o javnim informiranjima. I nema nikakve sumnje i da je neophodno, da se vidi, da li medijske prakse i medijske kuće su sasvim u skladu sa zakonom. Najčešće na nizu mjesta i nizu slučajeva nisu. Bujica mržnje koje dolaze sa pojedinih medijskih mjesta, ne iz foruma, nego iz ključnih emisija, koje ne služe ničemu drugome nego sataniziranju i tome da se širi mržnja prema pojedincima, grupama i idejama. Još uvijek se proizvode neprijatelji u ovoj zemlji, tamo gdje ih nema. Još uvijek se stigmatiziraju etničke, vjerske i druge grupe i još uvijek se pojedince nastoji učiniti metama, najrazličitijih grupa, koje jedva čekaju da im netko pokaže prstom tko bi trebala biti verbalna ili neverbalna meta. Da li bi vijeće trebalo više raditi na tome? Trebalo bi. Da li bi ovaj Sabor trebao više govoriti o tome? Trebao bi. Da li bi trebalo pogledati kako izgledaju emisije u pojedinim televizijama ili pojedinim radijima? Pa trebalo bi. Netko će reći, ovdje ima ljudi koji su opsjednuti komunizmom i onda svako malo, svaki dan vide neke komuniste i komunizam. A zašto ne vidite kako izgleda, kako izgledaju emisije u Big Brotheru i koje poniženje naših građana i ljudi koji bi to trebali gledati doživljavaju. Koja je to vrsta ispiranja novca, koja nikakve veze sa slobodom javnog informiranja nemaju. Za to je naravno lako dobiti koncesiju, za to je naravno lako dobiti pozitivnu ocjenu, a za neku vrstu kritičnoga mišljenja, e tu već ne možemo. To je već problematično, tu se svrstavate u kategoriju državnih ili narodnih neprijatelja. Ali, proizvodnju emisija poput Big Brothera, Ljubav je na selu ili ne znam čega drugoga, koliko god, nek narod uživa. Kada je u pitanju Fond za pluralizam medijski, dobar dio tih sredstava odlazi za radijske i televizijske kuće koje imaju tobože manjinske dijelove programa. I mnoge od njih zapravo omogućava da mogu funkcionirati. Da mogu imati kakvu takvu ekonomsku komponentu. A da li stvarno doprinose razvoju manjinske tolerancije i političke kulture i unaprjeđivanja položaja manjina? Nisam siguran. Postoje oni koji to rade, ali postoje i oni koji to ne rade. Ne bi me uopće iznenadilo da oni koje, one televizijske kuće koje imaju proizvodnju Bujica mržnje također imaju sredstva iz Fonda za pluralizam medijski i također pomažu npr. da se unaprijedi bolja percepcija Srba u Hrvatskoj ili Čeha ili Mađara ili Talijana. Zašto Vijeće i Agencija to ne rade? Zašto se Ministarstvo time ne pozabavi ozbiljnije? Zašto se medijski odbor, Odbor za medije i informiranje ne bi time pozabavio ozbiljnije? Moje je pitanje. Zašto bismo trošili novac, za nešto za što on ne bi trebao biti namijenjen? Zašto u krajnjoj liniji, to je moje pitanje, zašto u krajnjoj liniji u Hrvatskoj imamo manje manjinskih programa nego što smo ga imali do '91. g. i teže se održavaju manjinski mediji, nego što su se održavali onda. Sa izuzetom Rijeke i Istre, ako pogledate vidjeti ćete da stvari ne stoje kako valja. Trošiti novac Fonda za pluralizam medija, na takav način, da se to daje medijskim kućama koje je sa manjinskom problematikom imaju samo to što će pustiti tu neku emisiju i opravdati ta sredstava, a istovremeno ne dopustiti da se formiraju manjinski mediji i ne dati prostora da se formiraju manjinski elektronički mediji, to ja ne razumijem i to ne mogu prihvatiti. Nekoliko je pokušaja bilo da se dobije koncesija za radio, manjinski ili barem mješoviti i nije prošlo, ali mi nećemo posustati u tom pogledu i posvetiti ćemo se puno analitičnije stvari nego što smo to činili do sada. Na kraju, kolega Stazić je govorio o govoru mržnje. To jeste naš problem, ozbiljan problem, ozbiljan problem u različitim vidovima, bilo da je riječ o sadržaju emisija, bilo da je riječ o raspravama koji se vode ispod tekstova ili ispod sadržaja emisije. Nema adekvatnoga nadzora nad tim. Mi pozdravljamo činjenicu sa Vijeće 2016. pokrenulo internetski portal „Medijskapismenost.hr“ to je dobro. Jako je dobro što je donijela preporuke za zaštitu maloljetnika i sigurno korištenje elektroničkih medija, također pozdravljam. I također se u suradnji sa UNICEF-om nastavilo medijsku kampanju „Birajmo što gledamo“ ali zar ne postoji zakon u skladu s kojim bi vijeće i agencija trebali djelovati? Ako je riječ o sadržajima koji su neprimjereni, pa ne bi li vijeće i agencija trebalo djelovati u tom pogledu? A ne sve svaliti … [[Govornik se ne razumije.]] djecu i na roditelje. To je jedno pitanje. Drugo je pitanje zašto se ne pozabavimo time kakvo je stanje kad je posrijedi proizvodnja govora mržnje u medijskom prostoru? Zašto mi ne bismo posvetili jednu posebnu tematsku sjednicu Odbora za medije? Zašto ne bismo donijeli poseban zakon ako je neophodno? Ili unaprijedili postojeći zakon? Zbog čega to govorim? Zbog toga što su mnogi ljudi predmet govora mržnje u ovoj zemlji. Da su mnoge grupe predmet govora mržnje u ovoj zemlji. Što su mnoge ideje i pokreti predmet govora mržnje. Kažem govora mržnje, ne govorim o podsmijehu. Ne govorim o kritici, ne govorim o satiriziranju, nego sataniziranju, a to je nešto drugo. ali nas to ne brine, važno je da mi imamo svojih 5 minuta u prvih dva sata zasjedanja Sabora. Važno je da prva četiri sata potrošimo na replike sa jednim klubom i predlagateljem a ostatak dana ćemo raspravljati otprilike ovako kao što danas raspravljamo. Bilo je različitih razdoblja ali ovakvu kulturu rasprave nismo imali. Izgleda da se nešto iz medija prenijelo u ovaj Sabor. A ako se prenese u Sabor, a iz Sabora u opću javnost i opću kulturu komuniciranja, onda se nemojmo čuditi šta nam i stranke i Sabor postaju suvišni.
Hvala kolegi Pupovcu. Imamo tri replike, izvolite kolegice Irena Petrijevčanin.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa ja ću kolega Pupovac morat s vama podijeliti frustraciju koja je potpuno opravdana. S jedne strane se tiče bigbrotherizacije društva i odgajanja novih generacija ljudi bez svog stava, tako bi rekao Musil, a bome smo zaglibili i u onu isušenu kaljužu kako bi rekao Janko Polić Kamov. Ne ide nam dobro jer DORH mora biti govorom mržnje umjesto da se bavi i Odbor za medije i umjesto da se mi češće ovdje bavimo, svi mi ovdje smo odgovorni za produkciju govora mržnje na ovaj ili onaj način. Ja ne smatram vas ni odgovornim ni sebe, ali znamo tko je odgovoran i na koji način ju producira ali danas stvarno smo zaglibili jako, jako duboko u taj govor mržnje i itekako bi se trebalo ozbiljno pozabaviti s njim na nekoliko razina, što bi rekli levela jer to sijanje razdora i mržnje i to generaliziranje i prozivanja bez dokaza je toliko uzelo maha da se više ne razaznaje istina od laži. I cilj je dakle samo nekakva histerija, cilj je stvaranje nove mržnje, cilj je u konačnici stvaranje novog nasilja ali ta agenda ne odgovara odgovornom ni političaru ni čovjeku ni djelatniku ni znanstveniku, generalno ne odgovara normalnom čovjeku jer to je najlukavija agenda, ona zapravo odgovara onima koji su perfidni, koji niti ne žele raditi, koji niti ne žele biti odgovorni, koji ne žele pružiti društvu odgovornost i smisao, koji žele besmisao, žele kaos i onda u tom kaosu najbolje funkcioniraju. Ja mislim ni vi ni ja, no najveći dio zastupnika ne pripadamo tom društvu.
Odgovor, izvolite kolega Pupovac.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja neću reći kao moj poštovani kolega Stazić da mi je drago da čujem da netko sa desne strane govori tako kako vi govorite jer ja znam iz svojeg iskustva, iz svojeg političkog rada da vi niste jedini u klupama HDZ-a, da vi niste jedini u klupama desnoga centa koji imate mišljenje koje je civilizacijsko i istovremeno zabrinuto za procese koje imamo u našoj zemlji. To što mi imamo drugačije svjetonazore, neka je tako, uvijek je bilo i uvijek će biti. Sa ovakvim ili nekim drugim koje će doći u buduće vrijeme. Ono što bi samo htio reći jeste da mi predstavljamo zakonodavca a raspravljamo o izvještaju regulatora. Nema tješnijega spoja i izvještaj regulatora ovakav kakvog smo ga dobili, nažalost još uvijek nije potpun. Ja ću podržati ovaj izvještaj, i jedan i drugi i treći ali on ne pokazuje pravu sliku i pravo stanje stvari. Nije dovoljno analitičan i nije dovoljno kritičan. Jer da je dovoljno analitičan i dovoljno kritičan, onda bi se vidjelo ono o čemu mi ovdje govorimo. Ali to se ne vidi. I iz tog razloga mi imamo odgovornost da regulatorne agencije pozovemo da rade svoj posao u skladu sa zakonom. Ne zato štosu dobro plaćene kao što smo i mi, nego zato što je to moralni imperativ koji nameće potreba današnjih i svake buduće generacije.
Hvala. Slijedeći je kolega Bojan Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora i dobro došli na raspravu. Poštovani kolega Pupovac, referirao bih se na onaj dio vaše rasprave u kojem ste zapravo govorili o tome kako je propušteno mnogo prilika da se djeluje. Mislim da je taj aspekt jedan od ključnih zapravo da bismo razumjeli što se događalo zadnjih par godina. Prvo treba razumjeti da ova eskalacija govora mržnje je zapravo mislim, iako je pozornica postavljena odavno, ali relativno recentan fenomen. Dakle, ona se dogodila sa ekspanzijom društvenih mreža a to počinje 2008. Facebook dolazi 2008. godine. znači od tada do danas u periodu od manje od 10 godina, imamo nevjerojatnu eskalaciju govora mržnje posredovanog upravo društvenim mrežama. Dogodili su se propusti apsolutno, prvi propust leži na akademskoj zajednici koja u Hrvatskoj nije bila, a to nas dvojica dobro znamo kao lingvisti, nije uspjela niti razumjeti fenomene koji se događaju niti ih upratiti, niti ih adekvatno spoznati i obraditi kako bi ona druga instanca a to je politika, mogla nešto učiniti po tom pitanju. Dakle, politika je također propustila priliku kada smo se u mandatu Vlade Zorana Milanovića susretali s tim fenomenima, propustili smo isto tako shvatiti što se zbiva i propustili smo reagirati na to. I u konačnici naravno da je onda i regulator propustio djelovati adekvatno jer isto tako ne možemo očekivati od regulator, od tijela koje treba regulirati da ako su svi oni prije, sve one ranije instance, ako nisu uspjele, ako su propustili djelovati da ta zadnja, iako bi trebala, iako bi trebala biti taj demokratski osigurač, uspije. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Glavašević, internet je suvremeni tehnološki komunikacijski medij koji je neutralan na zlo kao što su i neke druge tehnologije koje smo stekli, razvili neutralni na zlo dok ih mi ne preuzmemo u svoje ruke. Dakle, zlo nije u njima nego u nama. Ono što se dogodilo jeste naravno činjenica da su se javna i privatna sfera počete miješati zahvaljujući tom mediju i toj medijskoj kulturi pa onda možete iz wc-a, iz kuhinje raditi ono što je nekad mogao raditi samo ovlašteni broj ljudi koji su bili za to licencirani, educirani, plaćeni i koji su imali pristup do pisanoga teksta ili do elektronskog medija kao što je bilo radio i kao što je bio televizija. U međuvremenu se to promijenilo. Dakle potrebno je stvarati novu kulturu. Novu kulturu možemo stvarati mi odavde. Novu kulturu stvaraju ljudi koji brinu za opće dobro a to su ljudi u politici, ljudi u obrazovanju, ljudi u znanosti. A regulatori, nema nikakve sumnje su dio obaveze za opću institucionalizaciju naše zemlje. Ona nije posljedica interneta, ona je posljedica slabosti institucionalne naše zemlje svi regulatori ili većina regulatora i onih koji trebaju voditi računa o čuvanju zakonitosti i sankcioniranju nezakonitosti, nažalost ne prepoznaju ono što trebaju prepoznati i to je problem.
Hvala. Kolega Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Pupovac, možda treba naglasiti da ako je igdje aktualna Hemingwayjeva izreka „Kome zvono zvoni“, onda je to kad je u pitaju mržnja. Svi oni koji pribjegavaju tom oružju, kad-tad će im se to vratiti. Tako je to sa mržnje, bilo da je ona na vjerskoj, nacionalnoj, političkoj osnovi. Često puta je ona usmjerena prema slabijima, prema manjinama što je nekako prirodno. Međutim, vidimo u današnje vrijeme da to nije više ni pravilo da pogađa i one koji je usmjeravaju. Ono što mene najviše smeta u ovom društvu je licemjerje. Reći ću to na jednom konkretnom primjeru. Jedna naša kolegica koja se zauzima za ratifikaciju Istanbulske konvencije napadnuta je jako na društvenim mrežama i to od ljudi koji se predstavljaju kršćanima, katolicima, koji iz te pozicije nju napadaju i vrijeđaju i to na najgorim mogućim izrazima. Hrvati po zanimanju, katolici po zanimanju, pa može u vašem slučaju to biti i pravoslavci po zanimanju ili Srbi po zanimanju, to nije dobro i mislim da tu leži čitav problem. Društvo se razvija, mora njegovati svoje uz poštivanje drugih i drugačijih a mržnja se javlja onda kad se ne razumije drugačije. I još jedna stvar, vi ste spomenuli u dvije emisije, Big brother i još jednu emisiju, ne znam, ali imamo mi na HRT-u. Spomenut ću je, to je kviz Potjera. To je … [[Govornik se ne razumije.]] večernjim terminima, to gledaju obitelji. jedan od lovaca, pa ja se uvijek zastidim kad on počne nešto komentirati jer se pristojan čovjek zastidi. To se ne smije događati na HRT-u. On je za to tamo plaćen i mora se ponašati u skladu sa nekim kodeksima. Tko na to treba reagirati, ja ne znam, ali vi ste u pravu kad spominjete ove emisije koje su doista na rubu kulture, hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega Pupovac.
Poštovani kolega Žagar, poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja slučajno znam o kojoj je kolegici našoj riječ. I sve one koji njoj šalju tu vrstu poruka iznimnoj liječnici, koja je to radila i u vrijeme rata, kako kaže kod nas „na crti bojišnice“ kao dio braniteljske populacije, sigurno savjesne kršćanke i sigurno odgovorne i moralne građanke, šalju oni koji kao što vi kažete, nemaju drugoga posla nego širiti govor mržnje preko društvenih mreža. Nažalost, imamo i takvih. Većina pristojnoga svijeta nema vremena za to. Većina pristojnog svijeta nema vremena pogledati ni klasične medije, a kamoli provoditi sate na društvenim mrežama jer se mora boriti za sebe, za svoju obitelj, za svoju djecu. Ima nekih koji to mogu. Imam neka kasta proizvođača mržnje koji onda jedva čekaju da se pojavi netko kome bi prilijepili etiketu, kao što su u ovom slučaju toj našoj dragoj kolegici kojoj želim sve najbolje, posebno zbog činjenice da i sama prolazi svoje životno iskustvo koje nije ugodno. Ali, što se to njih tiče? Oni ne razmišljaju o tuđem životu. Oni ne razmišljaju tko je iza toga imena i tko je iza tih riječi. Nego neodgovorno i opako koriste riječi koje koriste, kao što bi koristili i nešto drugo kada bi mogli.
Hvala. Nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika. Slijedeći je kolega Goran Beus ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HUS-a. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici predlagatelja, što se tiče kluba GLAS-a i HSU-a, mi ćemo podržati ova izvješća. Ona nama nisu sporna u tehničkom i sadržajnom smislu. Ta izvješća pokrivaju jedno trogodišnje razdoblje koje je iza nas, a koje je formalno gledano korektno u smislu konsolidacije, agencije, financijskog poslovanja, ustrojavanja različitih procedura, ali to za nas nije dovoljno. Mi imamo čitav niz primjedbi na rad Vijeća i na ponašanje Agencije. Naime, u ovim izvješćima se između ostaloga, kuka da ne postoji adekvatan pravni okvir u kojemu Vijeće ili Agencija mogu djelovati na način da odrade jedan dio svoga posla …/Govornik priča latinski./… moralno, po viziji, po misiji, instituciji. Ja se pitam šta radi Ministarstvo kulture? Ministarstvo kulture ovo izvješće za '14., '15. ima već dvije godine na stolu. Zašto ministrica kulture od početka svog mandata već nije predložila da se izmijeni Zakon na način da se Vijeću omogući funkcionalnije istupanje. Ali, da se razumijemo, moglo se i drugačije da je bilo dobre volje. Ja ću vam navesti jedan primjer. Doduše, puno je koštao. Puno je koštao čelnicu toga Vijeća, odnosno tijela. Radi se o Povjerenstvu za sprečavanje sukoba interesa i gospođa Dalija Orešković ovdje svake godine dolazila žaleći se da postojeći pravni okvir nije dovoljan da bi se Povjerenstvu omogućilo da funkcionalno djeluje jer da su, da je dijapazon dakle, mjera koje mu stoje na dispoziciji na neki način neadekvatan stvarnom stanju stvari, odnosno da se sankcije izrečene prema onima koji krše propise, da su zapravo u nekim simboličnim okvirima. Ali, što je napravilo Povjerenstvo? Povjerenstvo je izgradnjom dobre prakse, izdavanjem mišljenja, stavova, priopćenja sagradilo jedan novi sustav. Kad ste vi čuli zadnji put da je Vijeće za elektroničke medije o ičemu išta reklo? Je li imamo ijedan primjer ijednoga priopćenja? Evo, kolega Pupovac o nekim dokumentima koje su izradili. Ali, jel to dovoljno? Zašto se javno ne očituju o situacijama koje su dvojbene? Eklatantni primjer u siječnju 2016. godine kada 5000 ljudi dolazi i provaljuje u zgradu Vijeće je opredjeljujuća točka nakon koje ste trebali izvrnuti kožu naopako. A što ste vi napravili? Članovi Vijeća su se zabušili, zabili, sakrili u svoje urede i nisu bili uz predsjednicu. Gdje ste bili u trenutku kad je Bujanec predavao šajkaču predsjednici Vijeća? Zašto niste bili uz nju? Zašto je uopće se dozvolilo da ulaze ti ljudi u zgradu? Zašto se istog časa nije alarmirala policija da netko neovlašteno pokušava prodrijeti u zgradu? To je akcija Vijeća i to je na temelju Zakona. Ne mora biti Zakon koji regulira funkcioniranje elektroničkih medija, postoji Ustav i zakoni ove zemlje koji su važni i važeći za sve, pa onda i za Vijeće. To je bio moment kad ste trebali očuvati autonomiju svoje institucije, a vi ste to propustili. Ostavili ste gospođu Rakić na vjetrometini, povukla se, nakon tog događaja Vijeće praktički više nama nikakav javni autoritet. Ali vi ćete bez obzira na sve, ogromnu svoju obljetnicu, čuvenu jubilarku od 10 godina proslaviti u Smaragdnoj dvorani hotela Esaplanade. Ja vam to zamjeram, meni je to krajnje neprimjereno. Doći će gosti iz Europe. Rekli ste nam na Odboru da dolaze predstavnici svih regulatornih tijela iz EU, da se Vijeće i rad Agencije uzimaju kao ogledni primjer kojega žele slijediti i druge zemlje. U formalnom smislu da, ja to vjerujem. Ali u stvari efikasnosti niste napravili ništa. Dakle, niste spriječili ni jedan-jedini komentar govora mržnje. Niste sankcionirali nikoga za ništa. Televizija koja je bilo formalno kažnjena na 3 dana, danas je još žešća nego što je ikada bila. Tamo se emitira što god hoće. I ne samo to. Što ste napravili u trenutku kad je Ministarstvo kulture stavilo nogu u vrata i reklo: nema više para za neprofitne medije? Tri godine za redom raspodjeljuje se 972 tisuće kuna na 14, odnosno 15 korisnika i vi mrtvi-hladni gledate kako krepavaju nezavisni mediji, neprofitni mediji u RH. Kako vam nije palo na pamet da promijenite pravilnik kojega vi donosite, kojim je trenutno odlučeno da će se iz fonda za pluralizam izdvajati 4% na recimo 15% pa da spasite medije koji pronose neovisne informacije, da spasite medije koji se bave onim temama kojima se mainstream mediji, komercijalni mediji ne bave? Zar to nije jedna od tema koje vama moraju biti u fokusu? Zar vi ne promišljate budućnost razvoja elektroničkih medija u RH u tom sadržajnom smislu? Ja znam, nedostaje medijska strategija, ona je u nadležnosti Ministarstva kulture, Vlade odnosno Parlamenta, ali ja se nadam da ćete vi biti aktivni dionici u izgradnji odnosno u izradi te medijske strategije. Jeste li do sada primili ijednu analizu, jeste li dostavili u Ministarstvo kulture svoja mišljenja što bi trebalo biti uključeno? To mene zanima. Što rade članovi vijeća? Da se razumijemo, to su visoko plaćena mjesta u državnoj administraciji. Vijeće mora čuvati prije svega obraz svoj, a onda ispunjavajući svoju misiju, ukazivati na sve moguće negativnosti. Ako već nije u stanju kazniti ima pravo posebnim priopćenjima i svojim mišljenjima suprotstaviti se negativnim pojavama, negativnim slučajevima, promovirati pozitivne i slučajeve tzv. pozitivne prakse, ali vi očito se ne želite nikome zamjerati. Vama je trenutno jedini fokus da imate sjajnu komunikaciju sa drugim regulatorima u Europi, da putujete, vama je jako, jako super što Crnogorci su oduševljeni kako to funkcionira u RH, što ste vi mentor nekome, što ste sada domaćin njima 28-rici ili 27-rici koliko će već biti gostiju, što će se ovdje održati jedan važan skup o kojemu mi nećemo znati ništa niti je on uopće važan za funkcioniranje elektroničkih medija u Hrvatskoj. Oprostite, ali netko vam je to morao reći. Ja pozivam Ministarstvo kulture da se pozabavi malo oko te činjenice da postoji prostor koji nije definiran dobro, da postoje norme koje treba usavršiti, da treba iskoračiti u taj prostor i hrabro definirati kazne koje se mogu izreći onima koji šire govor mržnje, da odustanete od tog alibija, da je govor mržnje definiran samo kada se napada neko koga se može identificirati nesumnjivo kao dio neke manjine, kao da politički suparnik nije dio manjine, ako nije na vlasti. Izbjegnite situacije koje vas sramote, a to je kada vam se bivši predsjednik Republike obrati i prijavi da ga pozivaju javnost na njegovo ubojstvo, vi mu se nasmijete u facu i kažete to nije govor mržnje. Vi ste na taj način obezvrijedili instituciju predsjednika države, ja se nadam da ste toga svjesni. Ne treba nikoga braniti u smislu svetih krava, ne treba nikome dizati spomenike, ali ovdje se radi o nečemu što se zove institucija. Ako vi stanete uz one koji idu protiv institucija, koji ih ruše s ulice time što ćete šutjeti, što ćete se zatvarati u svoje sobe dok vašu predsjednicu budu rastavljali na komade i dok je budu javno sramotili, nećete napraviti ništa nego ćete doprinijeti općoj bijedi morala i ne funkcioniranja RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Goranu BEusu. Imamo jednu repliku, kolega odustaje od replike. Hvala. Nastavljamo dalje. Kolege Kreše Beljaka nema u ime Kluba zastupnika HSS-a nula, što znači da sada nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Prvi je u pojedinačnoj raspravi kolega Bojan Glavašević. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Svoju pojedinačnu raspravu odlučio sam posvetiti tom fenomenu koji je danas mnogo puta spomenut, a to je govor mržnje. Ja o tom fenomenu se inače u ovome kontekstu govori uglavnom iz perspektive pravne struke, međutim ja o njemu želim govoriti iz perspektive lingvistike i sociologije jer smatram da je to preduvjet da se pravna struka s tim fenomenom može adekvatno baviti. Prije svega mislim da je važno, doduše nije da je publika jako velika, ali nema veze, smatram da je važno reći i objasniti zbog čega je govor mržnje moćan. Zato što je govor i jezik općenito su super moć ljudskih bića na isti način primjerice mačka može skočiti devet puta svoju visinu lopatica iz mjesta, na isti način na koji dupini imaju eho lokaciju tako ljudska bića imaju tu nevjerojatnu sposobnost da putem elektromagnetskih valova koje proizvode nešto što je apstraktna ideja nastala u njihovim umovima, transferiraju u um drugog ljudskog bića, dakle to i sposobnost metaforičkog mišljenja je ono što je ljudskim bićima omogućilo da zavladaju planetom. I kada govorimo o govoru mržnje, moramo biti svjesni da je govor sam po sebi nevjerojatno moćan alat. Ja bi ovdje htio citirati jedno pokojnog hrvatskog lingvista i semiotičara Dubravka Škiljana koji je bez sumnje bio jedan od u lingvistici i u mnogim drugim strukama u koje bi se moglo svrstati njegov opus je sasvim sigurno bio genije i anticipirao je mnoge fenomene kojima se mi danas bavimo. Pročitat ću vam jedan dio iz jednog njegovog intervjua iz otprilike 2006. godine, on je umro 2007., a spomenuli smo da je Facebook u jednoj od ranijih replika sam spomenuo da je Facebook fenomen iz 2008. godine na dalje. O govoru mržnje Dubravko Škiljan kaže sljedeće: „Kao što se kontekst mijenja mijenjaju se i modaliteti govora mržnje. On je sada za razliku od ranijih devedesetih godina manje direktan, manje očit pa samim tim i djelotvorniji, možda opasniji. Moja je teza da govor mržnje uopće nije opasan kada je iskaz iskrene mržnje, jer je to normalni osjećaj koji čovjek u određenim situacijama mora iskazivati želi li biti u potpunosti čovjek. Do opasnosti dolazi kada primarna grupa inicira govor mržnje bez ikakvih emocija i sekundarne govornike, dakle one kojima se obraća, usmjerava prema tome da nekoga mrze. Ti sekundarni govornici zatim osjećaju induciranu mržnju, govore riječima drugih i na taj način mržnju reproduciraju. Postoji čitav niz strateških postupaka kojima se to čini, od definiranja drugih kao izvora zla i neprijatelja, do njihova potpunog isključivanja i ti su načini u literaturi prilično dobro obrađeni. Danas se nesumnjivo srećemo s govorom mržnje. Čini se da je jedan dio objekata govora mržnje ostao nepromijenjen, a dio se promijenio, djelomično i u skladu s općim smjerom američke globalne politike. Govor mržnje je u pravilu u interesu onih koji imaju moć, vlast ili barem pretendiraju na to da ju posjeduju. Da se poslužim primjerom: u vremenu u kojemu je govor mržnje bio tako potpuno jasno prisutan kao što je bila nacistička Njemačka, svaki pravi Nijemac, ne samo da je tvrdio da ima prijatelja Židova, dok su još postojali u susjedstvu, nego je s njim i komunicirao, njegova je mržnja dakle bila smještena na neki drugi kolektivni nivo, isto susrećemo i danas. Dakle, ono što nam Škiljan govori i što treba izvući iz ovoga, dakle da govor mržnje je danas posredstvom, iako Škiljan je na neki način anticipirao ovo što danas nazivamo novim medijima, ali je bio u pravu kada govori da je govor mržnje manje direktan, manje očit, da je samim time i djelotvorniji i opasniji i mislim da je vrlo korisna ova operativna definicija govora mržnje kao primarnog i sekundarnog. I mislim da se mi trebamo baviti kao političarke i političari to možemo, da se možemo baviti ovim primarnim govornicima, jer oni, kao što Škiljan kaže, to su oni koji imaju moć ili vlast ili pretendiraju na to. U tom smislu isto je tako važno spomenuti, odnosno malo razraditi ovu tezu o kojoj Škiljan kasnije govori. Dakle tko su mete govora mržnje? U nečemu što se zove ritualni model komunikacije, dakle imamo s jedne strane one prema kojima je govor mržnje usmjeren, dakle mete, imamo druge primatelje govora mržnje, to su ovi koji bivaju radikalizirani. Imali smo prilika slušati o tome. U izvješćima iz nacionalne sigurnosti puno smo se bavili radikalizacijom Islamista preko interneta, isto tako se ovdje govorilo o ne ustašama. O metama govora mržnje, to je nešto o čemu je govorio i kolega Pupovac, možemo reći da su etiketirane, da im se pripisuju negativni atributi, da im se stavlja meta na leđa time. Jedan model o kojemu se govorilo kao mogućoj vrsti regulacije toga je famozni ovaj NetzDG. koji je spomenula kolegica Petrijevčanin Vuksanović i u kojoj je Vlada između ostaloga najavljivala da bi mogla modelirati možda regulaciju društvenih mreža. Međutim, taj NnetzDG. se susreo već sada sa mnogim kritikama, već sada. Ne postoji još uvijek sudska praksa koja nam može dati neku vrstu feedbacka, dakle taj legislativni ciklus samim time i nije završen. Međutim, kritike dolaze na taj zakon u Njemačkoj iz skoro svih krugova, univerzalno. Nije pitanje samo ljevice i desnice ili nekakve recimo vrijednosne podjele, jer on ima probleme, regulatori, odnosno ne regulatori, nego društvene mreže često skidaju i sadržaje koji su satira, nejasni su kriteriji kojima se to čini. Jedan od komentara koji mi se učinio vrlo zgodnim na taj Zakon u hrvatskom medijskom prostoru glasi otprilike ovako: Orwellova 1984. nije bila pisana kao recept, ne? Dakle kada budemo, a to se najavljivalo i zato se referiram na to, kada budemo radili taj zakon nekakav hrvatski koji bi trebao pomoći da se govor mržnje ukloni sa društvenih mreža, zaista moramo jako paziti da sačuvamo s jedne strane slobodu govora i s druge strane da jasno detektiramo i operacionaliziramo definiciju govora mržnje da ne bismo narušili slobodu govora. E i sada dolazimo do onog što se često pojavljuje kao argument kada, pogotovo od onih koji koriste govor mržnje u situaciji kada se počne zapravo djelovati protiv govora mržnje. Narušavate našu slobodu govora. Međutim, sloboda govora nije sloboda govora mržnje i svačija sloboda doseže do one mjere, do onih granica kada počinje narušavati tuđu slobodu. U tom smislu mislim da i to sam i na odboru bio rekao svojevremeno. Mislim da je od nevjerojatne važnosti da definiramo što govor mržnje jeste. Postoje mnogi hrvatski autori koji su se time bavili, meni je bilo drago čuti i za Benedeka. Međutim nije tu samo pravna struka ona koja može dati input, mislim, ponovio bih ono što sam rekao na početku: zapravo je mnogo važnije da čujete od drugih struka koje se prije svega bave jezikom ili sociologa koji se bavi društvom, odnosno jezikom u upotrebi u društvu, na što trebamo obratiti pažnju, kako možemo definirati stvari, kako ih možemo operacionalizirati i na taj način zapravo danas – sutra regulirati i boriti se protiv govora mržnje. Jer taj fenomen je u zadnjih nepunih 10 godina pokosio, ne samo Hrvatsku, nego je pokosio i Europu, a bome i šire. Dakle on je omogućio nevjerojatnu radikalizaciju, nevjerojatnu je omogućio povezivanje radikala i na taj način im je omogućio da budu glasniji od onoga što bi zapravo bilo proporcionalno njihovom omjeru u društvu. Ta disproporcionalnost u zastupljenosti je ono što izaziva problem. Jer mi cijelo vrijeme govorimo to su neke glasne male skupine u društvu pa ako i jesu, onda trebamo osigurati da budu proporcionalno zastupljene, nitko ne govori da se ne treba čuti svakoga, ali u onome trenutku kada takve skupine koje su vrlo štetne, koje zapravo, ja ću opet navesti Poperov paradoks tolerancije, koje zapravo rade na uništavanju demokracije, na tome da iskoriste slobodu koja je izborena u povijesti, da bi tu istu slobodu uništili za druge, e tu moramo djelovati i tu je vaša uloga. Ova rasprava je bila vrlo kratka, ali ja vas pozivam da ne ostane na njoj. Svi smo ovdje, svi smo otvoreni za dijalog i kada dođe vrijeme da se zakoni mijenjaju, ja vjerujem da ćete u nama imati dobre sugovornike. Hvala.
Hvala. Jedna replika kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Glavašević. Vaša rasprava je stručna i koristili ste tu stručne termine, ali dozvolite budući da je ovo političko tijelo Hrvatski sabor, dozvolite da ja malo laički pokušam sam sebi rastumačiti, a i govoriti u prilog ovome što ste vi rekli. Ma nije problem da pretpostavljam kada čovjek ima osjećaj mržnje jel to je valjda prirodno ljudima kada iz straha, iz samoobrane iz nečega imaš osjećaj ali on brzo prođe jer nisi dovoljno jak da drugačije reagiraš. Međutim, zašto je važno govoriti o govoru mržnje u kontekstu ovog izvješća jer upravo elektronički mediji i mediji svih vrsta mogu poticati na mržnju, to je opasno. Nije stvar u samoj mržnji nego poticanje na mržnju. Jednom sam imao, žao mi je što nema ovdje kolege Pupovca, jednom sam mu replicirao, on je izjavio sljedeće spomenik Nikoli Tesli je urušen samo zato što je bio Srbin. Ja sam mu tada replicirao, rekao sam, ne spomenik Nikoli Tesli je uništen zato što je u određenom trenutku glupan imao eksploziv pa ga postavio tamo, ali to glupana je neko potaknuo na mržnju. Kao onaj kada je napisao na pošti ovo je Srbija, a neko mu dolje napisao, ne budalo ovo je pošta. Neko nekoga potiče na mržnju i ono što treba vijeće i agencija raditi suzbijati one koji potiču na mržnju, posebno na mlade i to je vrlo, vrlo opasno. Akademik Dušan Bilandić je jednom prilikom rekao, „Pojedinac jako teško poludi, narod na za čas“ i upravo ono što se dogodilo za vrijeme fašizma to nam je opomena i to nam je pouka. Tamo je cijeli jedan narod stigmatiziran, rečeno je zato što su Židovi uspješni zato je vama loše u gospodarskom smislu i to poticanje na mržnju vidite šta je uzrokovalo. Te stvari nisu jednostavne i njima se treba ozbiljno pristupati. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Hvala i vama kolega Žagar na replici. Dakle kao što ste primijetili ja sam to nekako na početku i rekao s obzirom na publiku dozvolio sam si da moj rječnik i da moja rasprava bude u jednom akademskom tonu, ali i ovo što ste vi naveli i jeste bila poanta moje rasprave. Na početku sam govorio o toj jednoj klasifikaciji primarnog i sekundarnog govora mržnje i to upravo i jeste to poticanje na mržnju o čemu vi govorite. Moja još jedna opaska bi bila samo da kod općenito bilo kakve vrste društvenog nasilja je jako važno razumjeti da se ono ne događa koliko god da može ponekad tako djelovat, isključivo mahnito i na trenutak i spontano. Toga nema. Nasilje se u društvu događa kada se poklopi nekoliko stvari, jedna od njih je određena organizacija, dakle vi morate imati organizacijsku strukturu koja će ne organizirati neko djelovanje i koordinirati. Imate određenu ideologiju koja na neki način definira cilj djelovanja i morate imati mrežu odnosa koji omogućuju da ta grupa koja će na kraju činiti nasilje da projicira nekakvu mikro solidarnost na neku veću razinu, e onda se događaju strašne stvari. Nijedno nasilje od obične ulične bande do Srebrenice se ne događa spontano i bez kako bih rekao vrlo snažnih faktora koje sam naveo. Hvala.
Sljedeći je kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. U studenom 2017. bio sam na Danima elektroničkih medija, bio sam tamo kao potpredsjednik Odbora za medije. Ha i o pisanju onih koji su izvještavali s tih Dana elektroničkih medija izazvao sam skandal. Izazvao sam tamo skandal, zašto? Jer sam se usudio braniti kolegu Aleksandra Stankovića koji je nekoliko dana prije toga bio brutalno napadnut od jedne od sto tisuća braniteljskih udruga. Branio sam pravo novinara da postavlja pitanje, naime Stanković u toj emisiji svom sugovorniku je postavio pitanje, pitanje i njega su ove braniteljske udruge napale zbog toga što se usudio postaviti pitanje. On je pitao da li je moguće da je u Domovinskom ratu bilo elemenata građanskog rata. To pitanje potaknulo je ove da ga brutalno napadaju da traže da ga se otpusti, da izgubio posao, da ga se u svakom slučaju kazni. Taj napad na jednog novinara prošao je zapravo bez prave reakcije vašega vijeća, bez prave reakcije i Ministarstva kulture. Naime, on nije doživio zaštitu, on nije doživio zaštitu u svom novinarskom poslu. Pred tim napadom koji jest, koji jest govor mržnje o kojem toliko ovdje govorimo. Ja znam da ne može samo Vijeće za elektroničke medije biti odgovorno za sprečavanje govora mržnje jer mi smo postali jedno društvo, bolesno društvo, koje njeguje, koje tolerira, koje dopušta govor mržnje ne samo u medijima, ne samo na mrežama, ne samo na portalima nego, rekao je kolega Pupovac na grafitima, na fasadama koje nitko ne uklanja, nitko. Oni su postali nešto normalno, njih više ni ne zamjećujemo. Na urlikanju na nogometnim utakmicama, zanimljivo toga nema na mačevalačkim turnirima, na vaterpolo utakmicama samo na nogometnim utakmicama jezivi govor mržnje, a da komentator prijenosa to ni ne zapazi, da se bar ne ogradi ili da prekine prijenos. Jer da televizija prekine prijenos, a onda gledajte, nogometni klubovi bi razmišljali o tome kako sankcionirati svoje gledatelje koji šire taj govor mržnje. Ja redovito pratim Histori Chanel, to je jako dobra stanica televizijska, nema dana, ali nema doslovno jednog jedinog dana, da oni ne prikažu barem jedan dokumentarac o nacizmu. Zašto oni to rade? To je programska politika njihova. Zašto? Da djeluju odgojno, da upozoravaju mlade generacije, kakvo zlo je to bilo. A dokle? Kako je ono nastalo? Kako je nastalo zlo nacizma? Iz govora mržnje, iz govora mržnje, iz toga što je jedan luđak počeo tumačiti Nijemcima, da Židovi, koji ih je bilo manje od 1% u Njemačkoj, ugrožavaju cijeli njemački narod. I da Židovi u Ukrajini, ugrožavaju Nijemce u Njemačkoj. I ovo što kaže, što je govorio Bilandžić da, jedan čovjek teško poludi, ali narod, vrlo, vrlo lako. Mi nemamo televiziju, koja bi takve, ne mora ih proizvoditi. Zašto, možda i bolje da ih ne proizvodi, jer bi onda ih napao netko od tih 100000 braniteljskih udruga da su pristrani, neka uvezu to iz Europe, ali valjda nisu pristrani. Oni obavljaju te svoje emisije vrlo kvalitetno, uistinu vrlo kvalitetno. Zašto, da se počnemo boriti, jer moramo se svi to, to je društveno zlo postalo, na koji se polako navikama. Kaže kolega Žagar, nisu Teslin spomenik srušili zato što je on Srbin, nego što je budala imala dinamit. Dobro, ali to što taj spomenik nije vraćen sve ove godine, to znači prihvaćanje tog dinamita. To znači u redu, dobro si napravio, što si postavio dinamit. A pa nisu sad taj spomenik srušili valjda zato što je Tesla izumio struju, ne. Niti zato što je spomenik bio slabe kvalitete, nisu zbog toga. On je srušen dinamitom, zato što je Tesla bio Srbin, ko što su srušeni mnogi spomenici Vojna Bakića, neprocjenjive vrijednosti, kipar, ali svjetskoga glasa, kakvog dugo nećemo imati. Ali i taj je bio Srbin na svoju nesreću i na nesreću nas koji smo ostali bez tih njegovih skulptura. I koje Ministarstvo kulture ne obavlja, ne obavlja ih. Ali to znači da Ministarstvo kulture šalje poruku javnosti, oprostite državni tajniče, ali tako je, dobro je da su srušeni i bolje je da su srušeni i nećemo ih nikada obnoviti. Zašto? Pa zato što ih je napravio Srbin. Gledajte, to je poticanje govora mržnje. A ako se mislimo protiv toga borit, moramo se svi zajedno, vi u Vladi, mi u Saboru, Vijeće za elektroničke medije koliko može, nitko ne može sam sve napraviti. Ali, ako govor mržnje naiđe na javnu osudu i to ako počne nadilaziti na svakodnevnu javnu osudu, e onda možda imamo šanse, možda imamo šanse da ga suzbijemo. Bez tih zajedničkih napora će to teško ići i još ovo malo vremena što mi je ostalo, kolega Richembergh je o tome nešto rekao, on je profitnim medijima. Gospodin Hasanbegović, naš kolega koji je rijetko tu s nama, kada je bio ministar, on je ukinuo financiranje neprofitnih medija. Ministrica koja ga je naslijedila, tu ništa nije promijenila. Vlada je drugačijeg sastava, ali neprofitni mediji su ostali bez novca, 32 milijuna kuna, to je otprilike svota s kojom raspolaže Vijeće za elektroničke medije. Pa kada smo već imali takvoga ministra, koji je to ukinuo. Kada već imamo ministricu, koja to neće promijeniti, koja se očito slaže sa svojim prethodnikom, da neprofitni mediji ne trebaju postojati, ne trebaju postojati, pa ih onda nećemo ni financirati. Pa zašto Vijeće za elektroničke medije, ne prepozna nužnost njihova financiranja, jer oni su ti koji zapravo šire pluralnost informiranja. Pa ne morate se baš svega bojati, ne morate se bojati toga, da od tih 32 milijuna kuna, prepoznate te neprofitne medije, prepoznate drugačiju novu situaciju u kojoj smo se našli, pa to su isto mediji, sad su ostali bez podrške. Pa idemo onda mi kao Vijeće za elektroničke medije, to izmijeniti, kada već neće ministarstvo. Nemojte se bojati, kao što sam vam rekao, dok sam govorio u ime stranke. Neke dobre stvari u ovom društvu možemo napraviti samo zajedno. Hvala vam.
Hvala, 2 replike prvi je kolega Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Stazić u prvome dijelu vaše rasprave, rekli ste kako ste svojevremeno izazvali skandal braneći Aleksandra Stankovića, do doduše ne mogu reći da me iznenađuje, vi ste poznati kao incidentan čovjek, osobito vašim, onima koji vam zamjeraju vaš politički angažman i stavove. Ajde ozbiljno šalu na stranu, zapravo, znate što je pravi problem, vi ste ga ranije dotaknuli u svojoj raspravi. Pravi problem je u tome što, vaša obrana Aleksandra Stankovića jeste izazvala skandal, a druga osoba koju ste vi spomenuli, također u svojoj raspravi ranije, ne izaziva. Vi ste spomenuli jednu osobu da je diler droge, međutim, ja tada sam vas htio ispraviti, ali predsjednik Sabora vam nije dao, dakle, trebate biti precizni u navođenju. Vi ste govorili o osobi koja je pravomoćno osuđeni diler, koji je usluge prostitutke plaćao kokainom. Međutim, morate biti vrlo precizni kada govorite o takvim ljudima, inače iznosite polučinjenice. Dakle, takva osoba, koju kao što ste rekli u raspravi svojoj, ona se ne samo da nije skandal što ta osoba vodi emisije u televiziji, nego se još uzima kao moralni autoritet. Dakle ja smatram da to jeste skandal i smatram da to jeste posao regulatora, pa da i takve stvari, ne samo zbog naravi postupaka takvih ljudi. Oni jesu dio slije, ali nastupi rehabilitacija. Nego, upravo zbog sadržaja. Jer sadržaj onoga što takva osoba govori je u potpunosti na tragu postupaka te osobe iz prošlosti i to nije nikome skandalozno osim čini se, incidentnim ljudima.
Odgovor. Izvolite kolega Stazić.
E sad, tko je mene tamo napao zbog toga što sam ja branio Stankovića? Tamo su bili izdavači, između ostaloga, izdavači onih medija koji su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, a to znači da u svakoj lokalne samouprave netko ima vlast, neka politička grupacija. A to znači da su oni direktno u vlasništvu političke grupacije. Oni se nisu slagali s mojim stavovima ni sa Stankovićem, oni su isto tako mislili kao ovi branitelji da Stankovića treba odstrijeliti i onda su mene napali. Što nas dovodi opet, kad se vratimo na početak, do pitanja da li treba uopće dopustiti jedinicama lokalne samouprave, a to znači političkim grupacijama da budu vlasnici medija. Jer ti mediji su nužno politički obojeni, na jednu ili na drugu stranu, ne zanima me. Ne zanima me na koju. Mene su tamo napali i izviždali moji politički protivnici koji su tamo izdavači, pa je taj napad, dakle bio i logičan i očekivan jer mi se ne slažemo. Kad govorite o pravomoćno presuđenom dileru droge, onda, ja se tu s vama slažem, on može biti na inauguraciji predsjednice, tamo i spada u to društvo koje se tamo okupilo, ali se ne bi smio pojavljivati u medijima.
Hvala. Kolega Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Stazić, eto javio sam se za repliku da možda pojasnim. Naravno da je motiv bio to što je Nikola Tesla Srbin. Samo sam htio, možda nisam u tom trenutku dovoljno dobro to pojasnio, uvijek je problem u poticanju na mržnju, a ona nailazi na plodno tlo kad postigne znanje. Kad postoje ludi koji nedovoljno znaju i koji su podložni manipulaciji. Pa jedan čovjek, ne znam je li možete vjerovati, jedan tamo kod mene išao je po osigurača za vrijeme rata jer je čuo da je Tesla Srbin, pa neće on srpsku struju. Čovjek je to napravio, zato što je dovoljno neobrazovana da to može na drugi prihvatiti. I zato je važno da danas govorimo o tome i kroz Vijeće jer Vijeće, agencije, sve institucije, Ministarstvo, Vlada RH i obrazovni sustav mora obrazovati sustav da znaju nešto više o tome. Jednom prilikom, moja kćer je došla iz crkve i plakala je. Ja sam je pitao: šta se dogodilo? Svećenik koji više nije tamo u mojoj župi je gledao u nju kad je to rekao i rekao je da zastupnici ubijaju nerođenu djecu, da ne znam, čuda božja rade. Ja sam tad već bio zastupnik u Hrvatskom saboru. To je bilo nakon izglasavanja zakona o potpomognutoj oplodnji. Kraj tog svećenika stajao je čovjek koji je u to vrijeme bio u crkvenom odboru koji je isključivo potpomognutom oplodnjom došao do djece, dobio djecu. I to su stvari koje su za društvo neprihvatljive. Svi oni koji obnašaju, posebno koji obnašaju odgovorne funkcije moraju sprečavati, a ne ga oni sami poticati govor mržnje. I to dovodi onda do ovih nemilih situacija i situacija kojima malo fali da ljudi krenu u linč. Vi ste spominjali gospođu Mirjanu Rakić. Znate koliko je malo falilo? To su stvari ozbiljne. Malo je falilo da ljudi krenu u linč. Samo netko uže uzme i vikne ajmo.
Hvala. Odgovor.
Kad se radi o rušenju spomenika, ja mogu razumjeti da jedan trenutak takav. Rat je, ima budala, pa nisu svi obrazovani u ratu. I ja mogu razumjeti da je u frustraciji netko napravi takav kulturocid da sruši nekakav spomenik. Ja to mogu razumjeti. Ono što ne mogu razumjeti je nedjelovanje politike da se to ispravi. To ne mogu razumjeti jer je to, to sam vam objašnjavao, jer je to, taj čin da nema povratka na staro, da nema brisanja toga zločina, to je potvrda zločina. To je, to znači izreći ja se sa tim slažem. Ja inače očekujem da kad već ne vraćaju taj spomenik, da ova neka udruga od ovih koji su tražili napad na Stankovića, da oni predlože da prestanemo plaćati struju jer ju je izmislio Tesla. Što ćemo to plaćat?
Zahvaljujem kolegi Staziću na odgovoru na repliku i time zaključujemo raspravu u vezi Izvješća o radu Vijeća za elektroničke medije Agencije za elektroničke medije za 2014., 2015. i 2016. godinu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Time i završavamo s točkama za danas. Nastavak sjednice je sutra u 9,30 minuta sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 306. Hvala vam lijepo. SJEDNICA PREKINUTA U 16,26 SATI.
Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije za 2014. g., podnositelj je ravnatelj Agencije za elektroničke medije i Vijeće za elektroničke medije, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak prima se na znanje Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije za 2014. g. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 89 za, jedan suzdržan i 4 glasa protiv, donijet zaključak kako ga je predložilo matično saborsko radno tijelo. Dobro jutro, poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo s radom i predlažem da provedemo objedinjenu raspravu o slijede dvije točke, to su Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima i Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima. Jesmo li suglasni oko toga? Ako jesmo, hvala vam. Sad ćemo onda vidjeti prvo za stanke. Kolega Glasnović.