Шановні народні депутати, члени Кабінету Міністрів, журналісти, гості Верховної Ради, радіослухачі, телеглядачі! Сьогодні третє квітня, у нас продовжується відповідно до Конституції робота парламенту. Я прошу депутатів підготуватися до реєстрації. Проводиться поіменна реєстрація. [[10:02:55]] В залі зареєстровано 260 народних депутатів. Я оголошую, що засідання закрите, те, що ми вчора проводили, але ми його закінчили перервою просто. І оголошується ранкове засідання парламенту. Сьогодні день народження народних депутатів: Бондарчука Івана Миколайовича і Кучеренка Олексія Юрійовича. Давайте привітаємо їх із цією подією. [[О п л е с к и]] В порядку оголошення також я ще раз підкреслюю, що в роботі засідання, що в роботі парламенту бере участь Кабінет Міністрів на чолі з Прем’єр-міністром Віктором Януковичем. [[О п л е с к и]] Відповідно до 25 статті Регламенту у вівторок ми маємо 30 хвилин для виступів уповноважених представників фракцій з внесенням пропозицій, оголошень, заяв, повідомлень. Є можливість використати цей час по 5 хвилин для виступу. Я прошу записатися. Поки що є. Давайте запишемося бажаючі виступити від фракцій. Прошу. Так, Сергій Головатий від фракції „Наша Україна”. Будь ласка.
Шановний пане Голово, шановні народні депутати! Я хочу кілька слів сказати свою думку, своє ставлення до ситуації, що відбувається. По-перше, я беру участь у засіданнях Верховної Ради, тому що я знаю, що Європейська парламентська практика не визнає відсутності депутата в сесійній залі, які б не були його політичні погляди і переконання. Немає такого, щоб опозиція не була в залі і не користувалася своїм правом для виступу, критики, внесення законопроектів і іншої депутатської діяльності. Це неприпустимо, коли немає опозиції в залі. Певно, що опозиція, яка не присутня, мабуть, вона хотіла загострення політичної кризи. Я це сказав на кількох каналах і журналістам: мені так само не подобається багато чого, що сталося за останні, я б сказав, місяці після парламентських виборів, які були. Мені не подобається, Віктор Федорович, і частково або, можливо, склад вашого кабінету, і те, чим міністри, заступники і багато з них хто займається, будучи в Кабінеті, як відбувається дерибан країни далі. Мені це не подобається як політику, як народному депутату. Мені не подобається і те, що не всі українці проголосували за визнання геноциду чи голодомору геноцидом української нації. Я не можу зрозуміти, як українець-патріот не може визнати цього історичного факту. Мені не подобається політично багато що іншого. Але найбільше мені не подобається, коли глава держави показує приклад, що по Конституції можна топтатися. Що тоді питати з простих громадян? Тому, якщо мені політично не подобається, що діється у виконавчій владі і політично не подобається, як політичні погляди свої висловлює коаліція, то мені не політично, а суто по-громадянські, професійно, як юристу, як міністру юстиції, який був у трьох урядах, не подобається, що слова Президента про верховенство права – це просто красне слівце. Верховенство права – це тоді, коли указ Президента видається з чітким посиланням на статтю Конституції. У цьому указі немає 90 статті. Верховенство права не може, коли йде стінка на стінку з невідомими наслідками. Верховенство не може, якщо стінка на стінку у наслідку може дати хоч одну краплю крові. Верховенство права не може бути, коли немає моралі, а християнська мораль говорить: у страсний тиждень не може бути політики. Не може бути такого, щоб у перший день страсного тижня диявольські сили чинили наругу над Україною, Україною християнською. [[О п л е с к и]] А є середа, є день Іуди, а потім – Чистий четвер, а потім – Страсна п’ятниця. А все українство готується до найвеличнішого для кожного християнина свята – Великодня. І оцей тиждень це буде український Великдень. Вперше, мабуть, за всі роки незалежності українство поставлено у ситуацію, коли воно не думає про вічне, про святе, про мораль, про Бога, а думає, а хто ж переможе у цій війні? А, незалежно, якою ціною. Я хотів би, щоб Президент зробив крок назад, я хотів би, щоб і парламент і уряд, зробили крок назад. Я хотів би, щоб це був крок до вирішення політико-юридичного конфлікту мирними, юридичними засобами через політичний діалог. Я говорив сьогодні з колегами з Парламентської Асамблеї Ради Європи. Я попросив їх підтримайте звернення Верховної Ради про термінові дебати українського питання у Страсбурзі на початку, через два тижні. Бо Рада Європи в цій ситуації може зіграти свою роль, як роль, яка закличе сторони до діалогу, до пошуку політичного компромісу, аби уникнути найстрашнішого. Це є моя політичні і громадська.
Спасибі. Замість Козуба слово надається Богатирьовій від фракції „Партії регіонів”. За нею виступатиме Самойлик.
Шановний пане Голово! Шановний Прем’єр-міністр, члени уряду! Шановні колеги! Представники засобів масової інформації! Вимушена звернутися до всіх саме сьогодні з такою промовою. Опозиція на чолі з Блоком Юлії Тимошенко ініціювала і сформувала конфлікт, який за участю Президента України переростає в національну кризу. Опозиція вимагає ревізії виборів до українського парламенту, виправдовуючи таким чином свою нездатність сформувати за результатами парламентських виборів політичну владу в Україні. Є велика небезпека того, що вона зможе і вже переконали голову державу стати на сторону політичної меншості. Історичні аналоги в цьому випадку завжди призводили до громадянських протистоянь і послаблення державності. Немає демократії, коли Президент стає на сторону меншості і перетворюється в гарячий інструмент в її руках. Сьогоднішні події свідомо штовхають країну у безвихідну ситуацію, оскільки за таких умов Конституція не виконується, а використовується для маніпулювання громадською свідомістю. Як факіри перед Президентом, її нормами жонглюють ті, хто сьогодні знаходиться в меншості і не має суттєвої політичної підтримки українців. Викликає гостру стурбованість патологічна жага опозиції до влади і її політичне життя за принципом „влада – заради влади”, а не заради обслуговування суспільних замовлень та реалізації загальнонаціональної програми розвитку. Вічний революціонер ніколи не може стати ефективним менеджером і це підтверджується колишнім перебуванням сьогоднішніх опозиціонерів на ключових державних посадах. Хочу звернутися до всіх, опозиції вигідна якнайглибша криза, їй не комфортно без постійних захоплень пошти, телеграфів та залізниць. Так звана турбота опозиції про добробут народу виявляється тільки у його цинічному використанні для задоволення своїх владних амбіцій, що полягають виключно і пролягають виключно через майдани. На сьогодні ми маємо підтвердження 2004 року, ми чітко бачимо, хто ініціює національний розкол. Якщо політична більшість говорить про національну єдність, відповідно до кращих європейських стандартів, то опозиція, як єдина сфера для самореалізації, потрібен революційний майдан. Я глибоко переконана, доводити свою затребуваність суспільством треба не палкими гаслами на майданах, а пунктуально і ретельно виконуючи свої опозиційні функції тут, в парламенті. Опозиція, як партія війни в оточенні глави держави, таким чином прагне і добивається переобрання Президента. Опозиція намагається подолати ключовий бастіон, використання чинним Президентом його повноважень, як гаранта Конституції та державного суверенітету на шляху дотримання можливості не обмеженої, політичної вакханалії та правового свавілля. Дострокові вибори є нонсенсом не тільки з суто правової точки зору, але з позиції їх руйнівного впливу на економіку та суспільно-політичне життя, продукуючи зневіру, втомленість і розчарованість громадян в українській державі як такій. Якщо рішення буде прийматися не в конституційному полі й надалі, то знайти на нього відповідь у правовій площині є невдячною справою. Разом з тим ми рішуче заявляємо: що до останнього будемо відстоювати волю своїх виборців і шукати рішення винятково в рамках Конституції та правового поля держави. Пам’ятаючи, що будь-який волюнтаризм веде до кризи, ми неухильно діятимемо в межах Основного Закону, не переходячи провокативної лінії війни. Ми вимагаємо термінового розгляду неконституційного Указу Президента про дострокові вибори парламенту Конституційним Судом. І переконані, що як справді патріотична інституція державної влади, суд працювати над вирішення цього питання в цілодобовому режимі з метою якнайшвидше дати об’єктивну, фахову і не заангажовану відповідь на найбільш болючі питання українського сьогодення. Закликаємо Президента відмовитися від використання тиску на парламентську більшість, Кабінет Міністрів України. Джерелом влади в України є народ і як гарант суверенітету Президент має дослухатися до думки українців, більшість яких сьогодні не підтримує проведення, будь –яких авантюр з достроковими виборами. Якщо ж ми приречені на те, щоб до кінця випити часу протистоянь.
Давайте закінчити думку.
то остаточну крапку тут належить робити не нам, а всім людям. Я хочу запропонувати наступні наші дії – направити делегацію Верховної Ради в Раду Європи запросити і звернутися з проханням терміново скликати засідання моніторингового комітету, звернутися до Єврокомісару і запросити його в Україну, який відповідає за українську державу. І таким чином зініціювати за участю міжнародної спільноти засідання круглого столу. Я вважаю, що ми можемо звернутися до Президента терміново скликати Раду Національної безпеки, провести зустріч Прем’єр-міністра країни, Голови Верховної Ради з представниками іноземних держав, з дипломатичним корпусом сьогодні, оскільки події вчорашнього ранку зовсім інші були ніж зараз є. І переконана, що буде абсолютно справедливим, якщо Міністерство закордонних справ зробить заяву, що в Україні діє конституційний порядок, діє влада і ми все зробимо, щоб забезпечити стабільність і неупереджений підхід до наших законів всіх держав, які сьогодні співпрацюють і виявили бажання надалі співпрацювати з нашою країною. Дякую за увагу.
Слово має Катерина Самойлик. Будь ласка.
Шановні співвітчизники, Україна в небезпеці, в Україні здійснено державний переворот і ваша доля, доля ваших дітей, доля ваших онуків, доля майбутнього під загрозою. Вчорашнім указом Президент України поставив себе поза Конституцією України, його дії демонструють зневагу не тільки до основного Закону України, але в цілому до держави, до вибору народу, до проголошених основним законом України принципі демократичного суспільства, принципів правового суспільства. Фракція Комуністичної партії України висловлює свою стурбованість з приводу узурпації влади, при чому ми розуміємо так, що свої повноваження Президент України передав реваншистам - Тимошенко, Луценко, Кириленко. Нас турбує те, що лідерка БЮТ, поїхавши в Сполучені Штати Америки, по суті, задекларувала себе як агент просування інтересів Сполучених Штатів Америки на Схід. Хочу задати питання, ця трійка готує югославський варіант для України, готує, щоб Україна, дійсно, як єдина держава розпалася, а коли ми будемо маленькими, як піщинка, з нами легше справитися. Хочу запитати, хто дав право повторити Югославію? Чому антинародна, антидержавна опозиція без згоди народу вирішали перетворити Україну в другий Ірак, потопивши в крові нашу прекрасну державу, знищити наш талановитий народ. Молодь, яка сьогодні прийшла до стін Верховної Ради України, щоб підтримати конституційний порядок і нашу коаліцію, ви прийшли захищати законність, порядок, ви прийшли захистити цілісність нашої держави! Ви прийшли захистити суверенітет України! Ви в своїй відданості і любові до України стали вище гаранта Конституції, бо прийшли боронити Конституцію, Україну і своє майбутнє! У вас відповідальність вища, ніж у тих, хто уже раз своїми діями зганьбив Україну на весь світ, а тепер говорять: грошей досить – ідемо до виборів. А не краще було б повернути ці гроші на соціальні витрати, де громадяни України, на пенсії, на заробітні платні учителям, медикам, на стипендії нашим дітям, на безкоштовне навчання вищих навчальних закладах! Я хочу звернутись і до сивоголових учасників акції підтримки коаліції і конституційного ладу в нашій державі. Ви побудували міста, площі, канали, вулиці, пісні, опери, музику, і Тимошенко, Кириленко і Луценко ніколи за свій вік на відміну від вас не створили жодної талановитої пісні, жодної талановитої опери, не збудували жодного майдану! [[О п л е с к и]] Вони сьогодні використовують те, що ви будували заради майбутнього, для своїх дітей, для нашої з вами держави. Вони безплідні, вони не здатні робити все, щоб розквітала наша красива держава, щоб ви щасливими почували себе в нашій державі. І тому я думаю, що буде правильно, якщо я від імені всієї коаліції доземно схилю голови перед вами, які їхали й йшли цілу ніч сюди, до Верховної Ради, до нашої столиці, для того щоб сказати: ні – реваншу, да – Конституції, да – законній коаліції, да – законному уряду України. І тому я також пропоную: Президент, якщо ти Президент не антидержавної коаліції, а держави України, відкликати свій указ, дати працювати уряду національної єдності, дати працювати парламенту. І ми доведемо народу України, що народ України дійсно буде жити щасливий, і навіть від того, що його держава носить ім’я Україна. Дякую.
Перед тим як надати слово Івану Бокому, я так зрозумів, що Катерина Семенівна, прекрасно володіючи майстерністю публіцистичного виступу і як філолог,. видно, свідомо вживала російське слово „да” замість „так”, уникаючи певних асоціацій. Я так розумію, да? То треба було б сказати тоді це самій. Будь ласка, Іван Сидорович Бокий виступає.
Фракція соціалістів. Шановні колеги, шановні виборці! На цьому Страсному тижні, а саме сьогодні – світлий день народження духовного батька української незалежності, великого художника слова Олеся Терентійовича Гончара. Я думаю, кожен із українців сьогодні помовчить, бодай, хвильку перед світлим образом генія слова. І ось саме напередодні цієї дати невдатний, невірний син України Ющенко здійснив свій підлий план, зробив посадовий злочин: підписав Указ про припинення повноважень Верховної Ради України. Повністю ігноруючи Конституцію, грунтуючись на демагогічних псевдоаргументах, він здійснив фактично зраду своєму народові. Досі з Конституцією воювали злодії, бандити. Зараз на битву з Конституцією став Президент. Це страшна ганьба, це – взірець вселенської підступності. Треба було бачити і чути вчора Ющенка, коли він нібито консультувався з нами – керівництвом Верховної Ради і головами фракцій з приводу давно уже ним вирішено факту припинення повноважень Верховної Ради. Це було щось зверхнє, пихате, харцизьке, з міною „мессійної” обраності, я скажу, чудною міною він справляв враження повного підкаблучника справжнього організатора цієї антизаконної, антиконституційної затії тимчасової союзниці і вічної зрадниці, несамовитого борця за прем’єрське крісло Юлії Тимошенко. Вона сміялася, кривлялась, випромінювала торжество. А разом усе це дійство справляло подобу ситуацію з відомої народної пісня: „Оженився дурний, та взяв дурнувату, та не знали, що робить – підпалили хату”. Ющенко став класичним українським Геростратом. Піррова перемога Тимошенко, Луценко та іншої фіглярської братії обернеться безумовною поразкою. Слава Богу, що в нас є Конституція і 60-та стаття Конституції, яка дозволяє не виконувати злочинні розпорядження і накази. Банальна боротьба за новий переділ власності, за експлуатацію владного корита, видоювання бюджету заради власної наживи політичні „людолови” видають за відстоювання народних інтересів. На повний хід включено машину безчестя і дискредитації влади і політичних сил правлячої коаліції, фактично, розв’язано інформаційну війну із зомбуванням масової свідомості і навішування ярликів заради досягнення підступної мети – державного перевороту шляхом перевиборів Верховної Ради. Гідна жалю, ще раз повторюю, усвідомлення історичної провини та обставина, що купка дрібних політичних інтриганів і провокаторів, фактично, взяла в полон державний інститут Президента України. Боячись історичної перспективи, яка їм нічого доброго не віщує, жахаючись неминучої відповідальності за бездарність і допущені зловживання на високих державних постах, лідери так званої опозиції та олігархи, які їх обслуговуються, підштовхують Віктора Ющенка, підштовхнули Віктора Ющенка до безтямного і безвідповідального кроку. Я маю на увазі вчорашній його указ. Не можна вважати нормальним, що Президент замість того, щоб займатися ділом, братається з недавніми своїми опонентами, яких він сам звинуватив у діяннях, небезпечних для правової держави. Це все дозволяє суспільству засумніватися у щирості дій Президента, його намірів відвернути національну катастрофу, в яку його втягують фігляри і підлипайли різних мастей. Україна не пробачить йому, коли він під впливом лукавих фарисеїв і дрібноінтриганської партії війни у своєму оточенні зробив такий згубний для держави і народу крок. Фракція соціалістів, соціалісти України нагадують Президентові про покладену на нього Конституцією України місію гаранта дотримання прав і свобод її громадян, про відповідальність за долю держави і демократії і вимагають від нього адекватних дій, які б забезпечили дотримання конституційного порядку і насамперед відкликання, скасування свого указу. Ми закликаємо також Конституційний Суд стати на бік народу, на бік України, на бік рідної землі, виконати роль рятівника нації і держави. Дякую за увагу.
Спасибі. Шановні депутати, учора, як ви знаєте, Погоджувальна рада, розглядаючи план роботи на сьогодні, передбачила включення до порядку денного питання про політичну ситуацію в Україні. Так трапилося, що реальні події учорашнього дня підтвердили актуальність розгляду цього питання. Інша річ, що вчорашнє засідання вимушено було реагувати на конкретні дії з боку Президента і інших політиків і прийняти відповідні упереджуючі заходи, прийнявши цілу низку постанов, які повністю правочинні і не можуть піддаватися сумніву, в тому числі навіть автором указу, який міг би посилатися при цьому на 90 статтю Конституції, хоч правда він на неї не посилався. Це ж питання учора стало предметом розгляду екстреного засідання Кабінету Міністрів і тому сьогодні Кабінет Міністрів теж тут присутній на чолі з головою Кабінету Міністрів, з прем’єр-міністром. Тим не менше, питання включено до порядку дня і ми вчора на Погоджувальній раді домовилися таким чином, кожна фракція має змогу 5 хвилин часу виділити на оцінку цієї ситуації і пропонувати ті кроки, які ми можемо чи в законодавчому, нормативному порядку, чи як представники політикуму, який відповідає за створення влади, чи депутати окремо можуть висловитися з цього приводу. Ми можемо запропонувати, я думаю, що буде правомірно, аби позицію Кабінету Міністрів після засідання вчорашнього висловив прем’єр-міністр чи, кому він доручить це зробити. В такий спосіб ми розглянемо це питання. Якщо будуть запропоновані конкретні пропозиції, які потребуватимуть нормативного врегулювання або прийняття відповідної постанови, то ми зробимо таке доручення або, і приймемо відповідне рішення відразу. А тим часом я хотів би приступити до розгляду цього питання за такою процедурою. Проведемо запис на виступи з цього приводу, спочатку від фракцій, потім окремо депутати, маючи на увазі, що ми резервуємо час і для прем’єр-міністра, і на все це питання відведемо годину часу для того, щоб можна було з’ясувати позиції всіх, хто хотів би висловитися з цього приводу. Перед тим як приступити до розгляду цього питання, роблю оголошення, це ще в межах попередньої регламентної процедури, про те, що згідно з протоколом засідання депутатської фракції „Наша Україна” від 23 березня 2007 року та відповідно до пункту три 60 статті Регламенту Верховної Ради України повідомляю про виключення народного депутата України Федуна Олексія Леонідовича зі складу депутатської фракції „Наша Україна”. На підставі пункту 4 статті 59 Регламенту Верховної Ради України інформую вас про те, що народний депутат України Федун Олексій Леонідович є позафракційним. Ну, щоб не було сумнівів, хоч і Погоджувальна рада і включила це питання до порядку дня, я ставлю на голосування пропозицію про включення до порядку дня питання про політичну ситуацію в країні. Хто за це, прошу проголосувати. [[10:31:32]] За-256 Депутати, рішення прийнято. Будь ласка, запишіться представники фракцій уповноважених хто хотів би виступити від фракцій, будь ласка. Тепер депутати, хто хоче записатися на виступи, будь ласка. Таким чином, я гадаю, що ми в годину вкладемося, і якщо немає заперечень ваших, давайте ми розпочнемо, надавши слово для інформації від Кабінету Міністрів. А потім виступлять представники фракцій, так і записалися. Немає заперечень? Тоді, хто буде? Віктор Федорович, будь ласка.
Шановні співгромадяни! Шановний Олександр Олександрович! Шановні народні депутати! Шановні колеги! В новітній історії незалежної України було чимало драматичних подій за перебігом яких, стримуючи подих, слідкували мільйони наших співвітчизників і світова громадськість. Не один раз суспільство опинялося в ситуації, коли від рішення політиків залежала доля народу і його прийдешніх поколінь. Історичний вибір шляху нашого розвитку, коли вирішувалась гамлетівська „Бути, чи не бути?” нам як суверенній європейській державі. Це були не прості випробування, однак кожного разу, коли потрібно було прийняти єдино правильне рішення, усвідомлюючи персональну відповідальність за збереження громадянського миру за долю демократії, учасники політичного процесу знаходили шляхи до порозуміння. Повторюю, так було не раз і в ситуаціях набагато складніших від тієї, яка склалася станом на 2 квітня 2007 року. Чому ж сьогодні, коли держава, пройшовши здавалося б найважчі випробування, вийшла нарешті з перманентних соціально-економічних криз, ми з вами стали свідками фактичного замаху на конституційний лад? Історія дасть відповідь на це запитання і я впевнений, її вердикт буде суворим. Причиною спроби розпустити Верховну Раду стало свідоме продовження небезпечного експерименту, маніпулювання Конституцією. В світлі того, що відбулося 2 квітня 2007 року, ми змушені констатувати, що горезвісний Указ Президента „Про розпуск парламенту” має на меті узурпацію влади. Адже мова йде про фактичний розгін легітимного демократично обраного парламенту. Відверто авантюрний характер цього рішення свідчить, що воно є частиною сценарію, компонентами якого можуть бути і наступні кроки. Створення штучних умов для перманентних парламентських виборів з метою дискредитації парламентаризму як такого. Відпрацювання механізму, який гарантуватиме збереження влади окремих осіб при будь-яких результатах народного волевиявлення. Ревізія Конституції з метою повернення автократичної президентської влади. Повторюю: все ми вже проходили в своїй новітній історії. Адже вперше за роки існування Незалежної України гарант Конституції зважився на крок, який може мати для держави і для суспільства катастрофічні наслідки. Учора уряд зібрався на екстрене засідання, всупереч окремим міністрам, що бажали провести його в закритому режимі, ми працювали відкрито і прозоро в присутності представників засобів масової інформації. Суспільство мало змогу переконатися, що виконавча гілка влади діє впевнено і спокійно як і належить урядові, який відчуває за собою силу Основного Закону. Тому хочу з повною відповідальністю запевнити український народ, народних депутатів, що ні авантюристам з табору так званої демократичної опозиції, ані Президенту, на якого вони чинять шалений тиск, не вдасться вибити нас з нормального ритму щоденної кропіткої праці, яка має на меті проведення глибинних реформ. Спокій уряду в своїх силах у мандаті довіри, який йому надали виборці та коаліція. І ми обов’язково продовжимо реалізацію нашої програми. Тому що переконливі, позитивні результати, здобуті за короткий час функціонування нашого уряду, свідчить, ми йдемо в правильному напрямку. Ми не можемо, не маємо права в черговий раз втратити напрацьоване. Україна не витримає потрясінь, які спіткатимуть її у випадку, якщо ми погодимося на ультиматуми безвідповідальних політиків, які спеціалізуються не на творенні, а на руйнації. Як можна переконувати людей, що після розгону парламенту їх життя не погіршиться, а позитивні процеси, які намітилися в соціально-економічній сфері, не загальмуються? Так от, вважаю своїм обов’язком сказати нашим громадянам, що у випадку реалізації сценарію опозиції держава буде знову відкинута в своєму розвитку не на 1 рік. Люди повинні знати, якщо конституційні рішення не будуть скасовані, антиконституційні рішення не будуть скасовані, рівень їх життя погіршиться. Це зумовлено об’єктивними процесами і жодні запевнення в тому, що нібито після виборів життя повернеться в нормальне русло не відповідають дійсності, ми це добре знаємо. Вже сьогодні ми бачимо як відреагував на указ Президента діловий світ, це природна реакція на політичну нестабільність, єдиний шлях запобігти втрати довіри з боку потенційний партнерів України, негайно повернути ситуацію в конституційне русло. Звертаючись до українського народу, як глава уряду, я запевняю наших громадян, що виконавча влада продемонструє приклад відповідальності за доля держави і її майбутнє. Ми будемо продовжувати виконувати свої обов’язки, незважаючи на очікування так званої опозиції, що їх авантюра призведе до паралічу виконавчої влади, ми їх плани добре знаємо. Повинен їх розчарувати, ваші очікування є марними. Дестабілізації і хаосу не буде. Я переконаний, ми подолаємо кризу і вийдемо з неї з честю не ослабленими, а ще сильнішими. Шановні виборці! Шановний Олександре Олександровичу! Шановні народні депутати! Якщо в будь-якій країні, навіть в найбільш успішній щороку запитувати людей чи хотіли б вони переобрати парламент, то відповідь швидше за все буде позитивною. Потреба змін, природний стан кожного суспільного організму. Але на те і існують конституції, щоб це прагнення реалізувалось в рамках в рамках правового поля, тим самим не давши безвідповідальним політикам втягнути Україну в стан хаосу та громадянського протистояння. На жаль, наша держава опинилася перед такою небезпекою. Єдиний спосіб уникнути її і спробувати виправити фатальну помилку Президента – дочекатися рішення Конституційного Суду щодо відповідності його указу чинному основному закону. Доки таке рішення Конституційного Суду не буде винесене Верховна Рада, уряд мають працювати в звичайному режимі і цьому не повинні чинитися жодні перешкоди. Програма дій виконавчої гілки влади в умовах політичної ситуації, що склалася, викладена в Постанові уряду, яка прийнята сьогодні вночі, тобто третього квітня цього року. Виступаючи з цієї трибуни хочу, щоб і народні депутати, і всі громадяни України знали – ситуація під контролем. Ми зробимо все, щоб наслідки безвідповідального рішення про розпуск парламенту не призвели до погіршення соціально-економічного стану країни, не стали на заваді суспільному розвитку. Водночас хочу в черговий раз звернутися до Президента: ще є шанс уникнути найгіршого, треба сісти за стіл переговорів і домовлятися заради майбутнього України. Ще раз зважте на той тягар відповідальності, який ляже на ваші плечі у випадку відмови від конструктивного діалогу з легітимною владою. Ми всі свідомі того, що наша доля як політиків в руках народу. Але і ви повинні пам’ятати про це, тому що ніхто не приходить у владу назавжди, в тому числі і Президент, особливо якщо в час випробувань він не зуміє продемонструвати здатність бути об’єднувачем, стрижнем. Вікторе Андрійовичу, зробіть цей крок назустріч Україні! [[О п л е с к и]] Ще є час! Шановні колеги, співгромадяни! Коаліція і уряд в останні місяці без перебільшення здійснювали прорив у соціально-економічній сфері. Напружена і цілеспрямована робота дала змогу підвищити пенсії і заробітну плату, врешті-решт дозволила з оптимізмом дивитися у майбутнє. Як Прем’єр-міністр України, керівник урядового комітету з реформ запевняю: нікому не вдасться зірвати розробку програми тих реформ, що повинні вивести Україну на якісно новий рівень життя, поставити нашу державу в один ряд з країнами Європи. Світова громадськість уважно і з симпатією ставиться до наших планів. Сьогодні Україна – одна з найбільш динамічних країн світу. Але в Україні існують політичні сили, яким такі амбітні плани не до вподоби. За будь-яку ціну вони намагаються зірвати процес поступального розвитку держави: чим гірше – тим краще – ось їх гасло, їх філософія. Закликаю усіх громадян України єднатися на захист Конституції, основних цінностей нашого суспільства: свободи, демократії, верховенства права, - як не раз це робили під час найскладніших подій в історії нашої держави. Тому з цієї трибуни я заявляю: національне єднання, парламентську демократію і економічні зрушення на благо суспільства не спинити. Дякую за увагу.
Спасибі, Вікторе Федоровичу. Ми бачимо, розуміємо тепер позицію Кабінету Міністрів. Що думають з цього приводу фракції? Будь ласка, записався першим Симоненко Петро Миколайович. Прошу до слова. По п’ять хвилин фракціям, депутати від себе – три хвилини.
Уважаемые коллеги, уважаемые избиратели! От имени фракции Компартии хотел бы высказать несколько соображений. Первый. Анализ событий дает основание сделать следующие выборы: Президент грубо нарушил Конституцию и законы Украины. Но это нарушение не является, на мой взгляд, фактом каких-то моментов непонимания, недооценки ситуации. Это преднамеренная позиция Президента, направленная, прежде всего, на реализацию второго этапа помаранчевого путча. И продолжение cобытий 2004 года, когда под предлогом борьбы якобы за совершенствование, наведение порядка в стране и демократию, по сути дела, решался вопрос о выборе внешнеполитического и внутриполитического курса страны. Какой это курс, мы с вами являемся свидетелями уже сегодня. Поэтому сценарий второго этапа помаранчевого путча характеризуется тем, что исполнители одни и те же – те же самые полевые командиры смуту сеют, зовут сегодня в город Киев для выражения своей воли, а по сути дела, определяют сегодня то, что силами народа пытаются решить свои мелко.меркантильные интересы. Особенно это явно выраженный характер приобрело после получения соответствующих инструкций в Соединенных Штатах Америки. Но я хотел бы обратить ваше внимание, уважаемые избиратели, на то, что параллельно с тем, что происходит внутри страны, эта же команда спланировала и проведение на территории Украины натовских учений, и уже с апреля месяца – апрель, май, июнь и июль иностранные войска тысячами, с полным боекомплектом будут находиться на территории Украины. Не с целью ли того, чтобы завершить таким образом этот помаранчевый путч? Мы с вами являемся свидетелями, что вся политика за два года была направлена на то, чтобы усилить противоречия в геополитическом плане. И именно Украина становится яблоком раздора в славянском пространстве, ибо президент и его окружение формируют из Украины составляющую балто-черноморской дуги противостояния. Через ГУАМ обостряется, и политику ГУАМ обостряются взаимоотношения с Российской Федерацией и братскими народами. Президент и его окружение все делает, чтобы через политический раскол углубить противоречия территориальные, идеологические, межконфессиональные, в том числе, и этического характера. В стране создаются предпосылки для неуправляемого хаоса, и именно в этом хаосе Президент и его окружение пытаются восстановить диктатуру. Диктатуру криминального капитала прозападной ориентации с американскими интересами, пытается сегодня уничтожить парламентскую демократию. Президент сам себя поставил вне закона, и опираясь на националистические радикальные круги вывел политический процесс за рамки закона и здравого смысла, ничего не предлагая, сегодня пытается разрушить основы управления страной. Президент перестал быть гарантом Конституции и из этого мы должны исходить, принимая те или иные решения. Но есть еще одна опасность – по сути дела Президент подвесил Дамоклов меч на парламентской демократией, то, что предлагается президентской командой провести выборы. Уважаемые избиратели, мы за ваше волеизъявление. Но мы и вчера заявили Президенту. Начать было надо с того, что в своих командах и «Нашей Украины», и БЮТ не продавать места за миллионы долларов, и таким образом изначально фальсифицировать результаты выборы. Но чем для вас, уважаемые избиратели, закончатся эти досрочные выборы? Они закончатся тем, что миллиарды будут выброшены на проведение этих выборов, а для вас они закончатся очередным повышением цен и тарифов, они закончатся очередной безработицей, очередным снижением уровня ваших доходов и очередными испытаниями. Я хочу обратить ваше внимание, уважаемые избиратели, и на то, что эти меры, которые предпринимает Президент под диктовку определенных политических сил, лишний раз подтверждает, он не в состоянии управлять страной. И в этом сегодня главная угроза для всех нас с вами. Он таким образом приведет нас к новому не только противостоянию, а, не дай Бог, еще и к тому, к чему они готовятся. Я хочу заявить вам, уважаемые избиратели, и своим коллегам здесь, то, что вчера Президент заявил на встрече. Он сказал следующее: на майдане мы призовем людей и кілками виженемо вас з Верховної Ради. То есть Президент вчера нам официально дал понять, что он готовится к кровопролитию, они готовят очередных боевиков – вот в этом смысл того, что они сегодня осуществляют в политике захвата власти. Что я предлагаю? Я предлагаю правительству работать и выполнять то, что требуется правительству. Нам осуществлять в дальнейшем парламентскую работу. Конституционный Суд должен принять соответствующее решение, дав оценку: конституционный или неконституционный. Позиция нашей фракции. Президент совершает неконституционные действия. И придет время, по завершению его полномочий он будет привлечен к уголовной ответственности за подобные действия.
Слово має Гнатенко, депутат „Нашої України”. Прошу, Лев Миколайович.
Народный депутат Лев Гнатенко, Партия промышленников и предпринимателей Украины. Шановні співвітчизники, завершення виборчої кампанії 2006 року давало Україні унікальну можливість на 3 роки припинити політичний ажіотаж і зайнятися питаннями економічного розвитку держави, підвищення рівня добробуту наших людей. В країнах сталої демократії на цьому етапі основна боротьба між політичними силами затихає і всі відповідальні перед народом політичні лідери переходять до етапу розбудови своєї держави. Країни переходять в стадію економічного розвитку і на цьому етапі політична боротьба між владою і опозицією переходить в нову фазу – економічного змагання. Але головна мета цього суперництва – розвиток економіки, підвищення авторитету держави і добробуту свого народу. Всі розуміють, що в сучасному міжнародному політичному і економічному середовищі не дозволяється така розкіш як довготерміновий політичний розбрат. Економіка визначає політику та диктує правила поведінки для відповідальних перед державою і народом політичних сил. Держава, державні пріоритети стають пріоритетом номер один в поведінці всієї еліти країни. Нажаль, в черговий раз ми спостерігаємо в Україні абсолютно протилежний підхід. Амбіції політичних лідерів не дозволяють їм переступити через образу поразки. Бажання термінового політичного реваншу стає головною метою моменту. В країні нагнітається політична істерія, боротьба переноситься з центру до регіонів і, нажаль, на міжнародний рівень. Світ стрімко розвивається, йде вперед, країни борються за своє місце в світовому політичному та економічному просторі, конкуренція наростає з кожним днем, авантюрні політики з завзятою упертістю розхитують все більш відстаючий від передових країн корабель національної єдності і економіки. Нажаль, в цю боротьбу політичних лідерів втягується і Президент України. Замість виконання своїх головних конституційних обов’язків перед народом України, а саме забезпечення конституційних, соціальних прав і гідних умов життя наших громадян, Президент України, нажаль, дозволяє втягнути себе в череду політичних демаршів і політичної конкуренції. Підписання Універсалу національної єдності давало надію на закінчення холодної війни та переходу до конструктивної роботи. Але не встигли висохнуть чорнили, як боротьба розгорнулася з новою політичною силою. Партія промисловців і підприємців України, відстоюючи інтереси розвитку економіки, створюючи умови для тих, хто забезпечує економічну співдержави, і як результат підвищення добробуту українського народу заявляє свою позицію, ми чесно і послідовно виконували всі свої обов’язки перед нашими політичними партнерами. Всі наші зусилля на переговорних процесах були направлені на консолідацію суспільства на стабілізацію політичної і економічної ситуації в Україні. Ми чесно і відкрито говорили про недопустимість політичної війни, яка робить заручником економіку України і її громадян. Ми заявляли і заявляємо, що принцип „чим гірше — тим краще” не прийнятний для нашої програми і наших поглядів. І, нарешті, ми постійно наполягали на недопустимості втягування Президента України, як гаранта Конституції в політичні баталії без відповідальних політиків авантюристів. Світове товариство стомилося спостерігати за конвульсіями однієї із найбільших держав країни, яка може привести в міжнародне товариство хаос і не стабільність. Ми втрачаємо авторитет, ми втрачаємо інвестиційну привабливість. Наша політична і законодавча не стабільність відлякує світовий бізнес, який відверто боїться вкладати ресурси в економіку України. Все це призводить до стагнації економіки, може привести до стагнації економіки, і, як наслідок, може привести до втрати економічної і політичної самостійності України. Партія промисловців і підприємців України звертається до всіх поміркованих політичних сил, які працюють на розбудову економічно потужної і соціально стабільної України. І пропоную приєднатися до наших пропозицій. Перше. Незалежно від політичної кон’юнктури нашим пріоритетом були, є і будуть національні інтереси, розвиток економіки, підвищення рівня наших громадян, і як результат - авторитет нашої держави у світовому співтоваристві. Виходячи із вищих національних інтересів, стабілізації політичної ситуації як умови для розвитку економіки на сьогоднішньому етапі, ми звертаємося про об’єднання зусиль по недопущенню подальшого сценарію поглиблення в Україні політичної, економічної кризи до Президента України, прем’єр-міністра України, голови Верховної Ради України, ми за.
Дайте закінчити думку.
Партія промисловців і підприємців, наголошуючи на важливості актуально зазначених пропозицій, закликає всіх громадян держави зробити все можливе для досягнення миру і злагоди в Україні. Україна у нас єдина, слава Україні!
Слово має Мендусь Ярослав Петрович, будь ласка.
Шановний Олександре Олександровичу, шановний Вікторе Федоровичу, шановні колеги. Почну із цитування: душа радіє від таких унікальних хлопців. У нашому партійному списку зібралися люди, для яких совість та порядність важливіші за страх, які не злякалися диктатури, погроз. У нашому партійному списку зібралися еліта нації, ці і багато інших високопарних оцінок давали лідери нинішньої опозиції з блоку Тимошенко і „Нашої України” своїм колегам по фракції, народним депутатам України перед виборами. Проте пройшов рік і десятки народних депутатів від БЮТ, і „Нашої України” попрацювавши у парламенті під керівництвом своїх вождів, ухвалили рішення вийти зі складу цих фракцій. Тому що вони не хочуть бути клоунами, не хочуть дудіти по команді, блокувати електрощитові, туалетні кімнати, а хочуть, як народні депутати, приймати закони. У всіх демократичних країнах: Франції, Великобританії, Сполучених Штатах Америки — скрізь кожен депутат національного парламенту має право на висловлення своєї позиції, навіть, якщо вона розходиться з думкою керівництва фракції. І лише в Україні лідери опозиції, яка має нахабство називати себе демократичною, право народного депутата на вільне волевиявлення вирішили зробити підставою для розпуску Верховної Ради. У жодній демократичній державі немає імперативного мандату для парламентарів, а в Україні Президент вважає за можливе вимагати застосування такої не конституційної норми і, навіть, видає незаконні укази про розпуск Верховної Ради. Лідери Блоку Тимошенко і „Нашої України” говорять своїм виборцям, що нові вибори потрібні для того, щоб очиститися від зрадників. Вони брешуть, намагаючись облити брудом чесних парламентарів, щоб прості люди не замислювалися над причинами їх виходу з БЮТу і "Нашої України". Хіба можна назвати зрадником Миколу Замковенка, депутата БЮТ, який був суддею Печерського суду і ухвалив рішення випустити з-під арешту Юлію Тимошенко в 2001 році, не дивлячись на переслідування, репресії, обшуки, які застосовувалися щодо нього і щодо його близьких. Хіба можна назвати зрадниками тих, хто покинули БЮТ – Олега Надошу і Михайла Бродського, керівників виборчого штабу „Блоку Тимошенко” на минулих виборах. Хіба можна назвати зрадником Анатолія Кінаха, другий номер партійного списку „Нашої України”, який підтримував Віктора Ющенка, починаючи з Президентських виборів 2004. Хіба Сергія Головатого, одного з найбільш авторитетних депутатів Парламентської Асамблеї Ради Європи можна назвати опонентом чи ворогом демократії. Вимагаючи ввести імперативний мандат для своїх депутатів, лідери опозиції намагаються приховати власний авторитаризм і некомпетентність приховати кріпосним правом. Це не демократія, а фарс. Не можна не звернути увагу і на такий факт: в умовах політичних репресій, часів Леоніда Кучми, із фракції Соціалістичної партії за 10 років вийшли три депутати. А зараз в умовах демократії і свободи слова з опозиції депутати йдуть десятками. Причина очевидна — протягом півтора років і БЮТ, і "Наша Україна" були, фактично, партією влади і показали людям, що вони можуть, а в основному показали, чого вони не можуть. Хочу нагадати, що в третьому турі Президентських виборів в 2004 році Президента Ющенко набрав 53 відсотків голосів, а в 2006 році через півтора роки за БЮТ і "Нашу Україну" проголосували 36 відсотків. Ось реальний показник довіри людей до слів і справ нинішньої опозиції. У 18 областях України БЮТ і "Наша Україна" контролюють владу, в 21 області губернатори представляють партію Президента і саме в цих регіонах були найбільше підвищенні тарифи на житлово-комунальні послуги. Для опозиції указ Президента – це ширма, за якою багато політиків, які правили в 2005 і на початку 2006 хотіли б сховатися від відповідальності, зокрема, кримінальної. Перевірки Контрольно-ревізійного управління показують, що сума зловживань виявлених тільки в Міністерстві внутрішніх справ сягає 750 мільйонів гривень, НАК „Нафтогаз” загнали в борги на 2 мільярди доларів, розпродані стратегічні запаси палива для теплових і атомних електростанцій, за все це треба відповідати. Але винні замість прокуратури сподіваються сховатися за позачерговими виборами – не вийде. Дякую.
Замість Сухого слово надається Тарасу Чорноволу від фракції Партії регіонів.
Шановний Вікторе Федоровичу! Шановний Олександре Олександровичу, дорогі колеги, народе України! Ми сьогодні в цей важкий і серйозний, і критичний для України момент повинні робити певні висновки і певні підсумки з цього етапу, який відбувся. Я мав право і честь сказати від Партії регіонів, що ми до останнього моменту старалися залагодити мирно ситуацію, ми були ініціаторами всіх переговорів, ми були ініціаторів навіть таких речей як широка коаліція, як включення до коаліція представників Президента, які не мали свого представництва в тій коаліція, яка створювалася, ми робили всі кроки для порозуміння і ми сьогодні, незважаючи на неконституційні дії Президента, далі заявляємо про свою готовність до порозуміння, ви це чули у виступі лідера фракції Раїси Богатирьовою, ви це вже неодноразово за останню добу чули у виступах Прем’єр-міністра України. Але миролюбність, пошук компромісу не можуть заперечити ще одного надважливого для нас моменту — ми є однозначними прихильниками саме правового розвитку української держави. Для нас існує Конституція, в Конституції є стаття 90, в якій чітко виписано принципи і можливості розпуску Верховної Ради Президентом, включний їх перелік. І в Конституції є стаття 60, яка для нас є чітким законом. Вона не тільки нас не змушує, а вона нам забороняє виконувати антидержавні, антиконституційні, незаконні укази Президента. Ми змушені виконувати Конституцію. І як би ми не хотіли іти на порозуміння, ми не маємо права самі породжувати правовий нігілізм. Ми надіємося все одно, що це рішення, яке було прийнято Президентом вчора, є наслідком його важкого психофізичного стану, прийняте під жорстким психологічним тиском і пресингом багатьох людей, які сьогодні вирішили узурпувати Президента і свій контроль над ним. Ми розуміємо, що Президент попав у самоізоляцію і став жертвою навіювань певних жахів, які йому пов’язували з тим створенням можливої більшості в 300 голосів. Я ще раз хочу заявити нашу позицію коаліції: це не створювалося. Більшість коаліційна проти когось чи проти чогось – це була реакція на заяву лідерів опозиції, зокрема Юлії Тимошенко, що вони вже мають гарантії, що Президент буде ветувати всі законопроекти. Ми шукали підтримки 300 депутатів для того, щоб були прийняті і ввійшли в дію закони про підвищення мінімальних пенсій і зарплат, про покращання прожиткового мінімуму, про покращання життя наших громадян. Президент ще має шанс зараз зрозуміти цю помилку і вернути справу до нормального розгляду в нормальній ситуації, не допустити хаосу в державі, не допустити протистояння, до якого фактично він підштовхує країну. Відповідальність є за ним. Сьогодні представники і в Україні всіх політичних сил, і представники закордонних країн, ми знаємо навіть останню заяву держдепу Сполучених Штатів Америки, заявляють, що саме українські політики, вищі керівники держави нестимуть відповідальність за те, що відбувається в країні. Президент нестиме відповідальність за наслідки дій антиконституційного указу, він повинен це зрозуміти. На фальшиві, лицемірні закиди Юлії Тимошенко, чому ми не йдемо на повторні вибори, я хочу відповісти конкретною відповіддю: так, ми знаємо, і соціологи це підтверджують, що за даної ситуації ми здобудемо ще більше голосів, ніж маємо сьогодні. Але це збільшення не вартує того, щоб породити в суспільстві правовий нігілізм. Це означатиме, що будь-кому на догоду можна нехтувати і відкидати Конституцію і закони України. Вони чітко виписані. Один, другий, третій раз їх порушивши, ми приведемо до політичного хаосу. Ми внаслідок такої поступки доведемо до ситуації, що до того моменти, доки не буде в Юлії Тимошенко гарантії, що вона буде Президентом України, там, чи Прем’єр-міністром України, не охопить всю владу в цій держави, як їй хочеться бути директором країни, не буде функціонувати Верховна Рада, тому що є конституційна норма, на яку вони розраховують. 150 депутатів не приймають присягу – Верховна Рада не вступає в свої повноваження. Чомусь про це не говорять сьогодні лідери опозиції, що саме цей сценарій ними і розглядається. Відповідь на це: ми будемо діяти виключно правовими, юридичними методами. Подання в Конституційний Суд, подання в суди інших інстанції, дії юридичні, а не неправові і не злочинні, як сьогодні роблять наші опоненти. Я наостанок хочу ще від себе, а не від фракції, добавити один момент. Я кілька років підряд боровся проти диктатури Леоніда Кучми, я був одним з лідерів антикучмістської опозиції. Знаєте, мені сьогодні особисто хочеться сказати тому чоловікові, не знімаючи жодного звинувачення, які я проти нього говорив: Леонід Данилович, пробачте, я не думав, що ми породимо таких монстрів, як Ющенко і Тимошенко, на їх фоні ви ще лідер демократії.
Виступи від фракцій завершені. Депутати записалися, і також записався на виступ Уповноважений з прав людини – Ніна Карпачова. Я даю їй слово. Будь ласка. А потім буде виступати Баранівський. Ніна Іванівна, у вас теж регламент такий же: п’ять хвилин. Прошу. Можна три.
Шановний Голово, шановні народні депутати, шановний Прем’єр-міністр, члени уряду, представники засобів масової інформації, співвітчизники! Ситуація, що склалася в Україні після видання вчора, другого квітня, Президентом України Віктором Ющенком Указу про дострокове припинення повноважень Верховної Ради, викликала в суспільстві дуже глибоке занепокоєння і тривогу. І все це відбувається через рік після того, як того як вибори, які пройшли до Верховної Ради були оцінені міжнародними спостерігачами, всією міжнародною спільнотою і навіть Президентом Віктором Ющенком як найдемократичніші вибори за всю історію України. До речі, саме з цього часу почався перехід до парламентсько-президентської республіки. Про те, що ми побачили і що ми відчули. Можна констатувати, що з вчорашнього дня в Україні розпочалася політико-правова криза. Правовий нігілізм, про який сьогодні вже йдеться, коли ігнорують рішення Верховного Суду України, коли вони йдуть не на догоду Президенту у виключних випадках, коли ігноруються рішення Верховної Ради України і ігнорується навіть сама Конституція. Ми сьогодні говоримо про зневагу до принципу поваги до верховенства права. Я хотіла б сьогодні звернутися до всіх, до всіх гілок влади і до Президента зокрема: ситуацію треба негайно повернути в правове русло, і час ще не втрачено. Зважаючи на те, що відповідно до 101-ї статті Конституції України уповноважений з прав людини здійснює парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини, вважаю за необхідне заявити наступне. Чи має Президент розпустити Верховну Раду? Так, має, безумовно? За Конституцією України виключно на підставі 90-ї статті Конституції України, і перелік цих підстав є вичерпним. Можу констатувати сьогодні, що цілком очевидно, що жодна з цих підстав не настала. Це перше. Адже. і тому Президент не мав права за відсутністю бодай однієї з цих підстав приймати указ про розпуск Верховної Ради. Це – перший висновок уповноваженого з прав людини. Другий принцип. Вчора йшлися дебати про те, чи припиняє Верховна Рада з моменту оприлюднення указу Президента свої повноваження? Указ Президента сьогодні оприлюднено. Стаття 81 Конституції України дає чітку відповідь, адже ця стаття закріплює принцип безперервності мандату повноважень народних депутатів України, повноваження яких припиняються в день відкриття першого засідання Верховної Ради України нового скликання. І цей принцип діє і для Верховної Ради, безумовно, і цього скликання. До речі, ми маємо негативний приклад Конституційного Суду України, в якому, в законі про який не було закріплено принцип безперервності мандату конституційних суддів, що б призвело до колапсу в діяльності Конституційного Суду України. Пам’ятаємо про це. Наступне. Я би хотіла сказати про те, що сьогодні протистояння набуває загрозливої ситуації. Ми пам’ятаємо 2004 рік. Я тоді зустрічалася з паном Леонідом Кучмою, чинним на той час Президентом, і просила його про єдине: щоб краплина крові українського народу не пролилася в тому протистоянні, у тому загостренні, яке сталося у 2004 році. Сьогодні головне пам’ятати про інтереси і права власного народу. Я би хотіла закликати сьогодні всіх політиків про це пам’ятати і зробити все так, щоб сила за будь-яких обставин не була застосована з жодної сторони. І останнє. Загострення політичної кризи збіглося з початком Страсного тижня, котрий передує найсвітлішому християнському святу Великодню. Наче сам Всевишній випробовує кожного з нас на порозуміння, на примирення, на взаємопрощення. Мені здається, що компроміс між Президентом і парламентом в умовах конституційної реформи потрібен зараз як ніколи. Про це наголошується і в зверненні Верховної Ради України, і в зверненні уряду до українського народу, і у декларації, адресованої Парламентською асамблеєю Ради Європи. Зі свого боку я звернулася до комісара з прав людини Ради Європи і розраховую на підтримку і Ради Європи, і такої структури як ОБСЄ, і комісара з прав людини. І ще раз, закінчуючи свій виступ, я хочу попросити всі політичні сили, Президента України зважити на саме головне – на джерело влади в нашій Україні, яким є народ, і поважати його права і свободи. Дякую.
Слово має Баранівський Олександр Петрович. За ним виступатиме Парубок.
Дякую. Шановний Олександре Олександровичу, шановні присутні, шановний народе України. Ми сьогодні констатуємо, що в державі Україна відбувся державний переворот. Акція давно спланована. Давайте проаналізуємо деякі дії. Нам декілька місяців нагнітали ситуацію в Україні, що в Україні є політична криза. Коли цього доказати не зуміли, бо інститут Президента працював, уряд працював, парламент працював, нас знову почали залякувати, що в Україні іде повний розвал економіки. Уряд зумів доказати, що в нас поліпшуються показники і що появляється можливість підвищити соціальні стандарти наших людей. Це, звичайно, опозицію не влаштовувало, тому вони пішли на крайні кроки. Що ми можемо говорити про опозицію і, скажімо, зокрема, за лідерку блоку Юлю Тимошенко, з людяної сторони, коли вона останній місяць засідання своєї фракції проводила з повісткою денною щодо найшвидшої дестабілізації ситуації в Україні. Я ще раз підкреслюю, щодо дестабілізації ситуації в Україні. Це жінка, це мати, у якої також є діти, яка розуміє добре, що таке, коли дестабілізація, і коли люди вийдуть на вулиці і підуть стінка на стінку. Звичайно, вона дестабілізації не боїться. Донька проживає в Англії з зятем, гроші за кордоном. А що говорити для наших громадян України, для всіх нас? Наші діти тут, гроші, ніхто не говорить, що в когось вони сьогодні, в наших людей є багато, якщо є, то десь там, можливо, на, за образом поклав там ту десятку і то за неї труситься, переживає. Тому їй, звичайно, боятися нічого і вона намагається її дестабілізувати і це сьогодні доказує. Чого боїться опозиція? Боїться опозиція, я хотів би, щоб це зрозуміли всі жителі України, це підвищення соціальних стандартів наших людей. Тому що, якщо людина відчує, що в неї добавляється заробітна плата, добавляється пенсія, утримуються відповідно ціни, є стабільність економіки, може розвиватися бізнес, тоді люди вірять такій владі, довіряють і вони її підтримують. Опозиції це не потрібно. Вони розуміють, що тільки дестабілізація може їх винести на вершину влади. Можна їх заспокоїти, що цього не відбудеться. Я хотів би, шановні друзі, підкреслити, що тільки підняли зарплати і пенсії з 1 квітня, як 2 квітня вже указ про розпуск парламенту. Я хотів би сьогодні попросити наших святих отців православних конфесій не відлучати Ющенка від церкви за гріх, який він скоїв перед українським народом по розпуску парламенту у страсний тиждень. І хотів би завершити свої слова зверненням таким до, чи сказати правду ще одну про Юлю Тимошенко. „Обманчив Юлин внешний вид”.
Для поезії, одна секунда, будь ласка.
Одну секунду, дякую. „Обманчив Юлин внешний вид, поскольку в женской плоти хрупкой, натура Юлина таит единство арфы с мясорубкой».
Асоціації трохи віддалені, як для поезії, але тим не менше депутат має право використовувати аргументи різні. Будь ласка, Парубок Омелян Никонович. Для довідки скажу, двічі герой соціалістичної праці. Будь ласка, виступай.
Шановний Олександр Олександрович! Народні депутати! Шановний наш уряд! Фракція комуністів завжди відстоювала ті завоювання, які захищав наш простий люд. На сьогоднішній день, простих селян тай горожан ніхто не хоче захищати. Ми бачимо, звісно укази, які ми сьогодні получаємо і наш народ получає і думає де хто, що це нам стане легше жити. Але селянин жде, як Бога першого сонця весни, бо сонце – це прихід добра, це прихід того, що цілий рік наш кормить. Селяни всі налаштовані працювати, але ми їх по руках і ногах зв’язуємо, не даємо їм працювати. А вмісто того, щоб ці гроші, які пішли на ці мітинги, кинути на ту солярку, на міндобриво, заплатити селянам, хоч якусь копійку, щоб вони могли себе прокормити і своїх дітей, то ми займаємося, вибачте, дур’ю. Віктор Андрійович! Я звертаюся до вас, ми з вами давно знакомі, але я більш упевнений, що ви забули за мене, бо це і закономірно. Це закономірно і у природні, і в народі. Я хочу вас попросити, коли я їхав сюди ваші ж виборці, бо ви не думайте, що за вас голосували тільки на Заході, за вас голосували на Сході і в центрі, і вони мене просили „передай Віктору Андрійовичу, нехай зробить стабілізацію в нашій державі”. Тому що весна – це той залог добробуту нашого народу. Віктор Андрійович, я недавно повернувся з сусідньої Білорусії і тут не тільки я, ще були товариші, на болоті, на піску ми ніде не бачили клаптя землі неухоженої, ви подивіться, що робиться з вашою рідною Сумщиною, Чернігівщино, Житомирщиною, все поросло бур’янами, мочарами, там тільки джмелі нектар збирають, а ми сьогодні думаємо, як прихватити власть до своїх рук. Не треба власті, треба ум, треба розум прикласти, щоб наш народ на плодородних землях не купував хліб за 2.50, а хочтя би за рубель, не покупував за 70 гривнів ковбасу, а хотя би за 7, не купував бензин за 5 гривень, а хоча б за 1.50, як було до вас, до вашого приходу. Я вас прошу, Віктор Андрійович, заберіть той злісний указ і зробіть стабільність в Україні, народ вам ще раз тоді подякувати. Ну якщо ви цього не зробите, народ вам цього не простить.
Слово має, зараз хвилиночку, замість Тарасова, Малиновський, так вони домовилися. А якщо встигне, замість Малиновського потім виступатиме Бондарчук.
Шановні Олександр Олександрович, члени уряду, шановний прем’єр-міністр, депутати, виборці, важко давати оцінку того, що відбулося вчора і, мабуть, це прирегатива Конституційного суду. Але якщо так по-людські подивитися те, що відбувається із сьогоднішнього дня в державі, то можу ще одне тільки сказати, люди просто занепокоєні тим, що відбувається. У нас в державі не було дуже великої стабільності, але намітились якісь там позитивні моменти і от на тобі Указ Президента „Про розпуск Верховної Ради”. Ви знаєте, я більше буду говорити про Черкащину і хочу сказати одне, сьогодні, мені здається, що Віктор Андрійович Ющенко посів таку вершину політиканства, де особисті інтереси чи особисті амбіції групи політиків чи політичних структур його втягли в цю вакханалію і він абсолютно не усвідомлює того, що він зробив учора. Адже, сьогодні люди, які працюють в бізнесі, люди які займаються економікою їм, по великому рахунку, не дуже думається в якій політичній структурі вони відносяться, їх цікавить сьогодні стабільність, економічна стабільність в державі. Якщо подивитися на те, що відбувається в нашій державі за останні місяці, то я можу сказати, дивлячись на Черкащину, що стабільність появилася. Я, перш за все, хочу про село. Коли це було у нас в Україні, що у нас в період робіт весняних на полі на паливно-мастильні матеріали не підвищилась ціна? Ну коли це було? Сьогодні, навіть, знижка на це є. Сьогодні, якщо говорити про проблеми міст – житлово-комунальні господарства. Черкаська область отримала з бюджету державного 28 мільйонів на реформування цієї галузі. А ви знаєте, яка це сьогодні галузь. Оці моменти вони абсолютно пов’язані з тим, що сьогодні робить уряд, з тим, що сьогодні робила Верховна Рада і приймала якісь закони. І в цій же ситуації от така оцінка цій діяльності абсолютно безпідставне, на мою думку, рішення Президента. Я хотів би звернутися до тих депутатів, які давно знають, представників опозиції, ту ж Юлію Володимирівну, Юрія Луценка і інших. Ви знаєте, слухаючи їх і дивлячись їм в обличчя, просто дивуєшся от мірі того лицемірства які вони сьогодні приймаються. Адже, цим людям абсолютно байдуже, як сьогодні живуть люди. Особисті інтереси — це з певністю я можу заявити — особисті інтереси і їх зацікавленість: от нам треба командувати, нам треба керувати. Питається: а навіщо? А для того, щоб просто їхні клани, їхні фінансові угрупування займали ті чи інші позиції, які вони займали до цього. Я не хочу сказати, що у нас все у державі нормально. Я хотів би тільки звернути увагу, що у нас сьогодні, навіть, сьогодні при всіх потугах Кабінету Міністрів і міністр внутрішніх справах є багато проблем в судовій системі, в прокуратурі, у нас сьогодні чиновство корумповане і це стосується Черкащини, от я говорю про неї. Сьогодні у нас іде кадрове призначив за особисті інтереси. Призначають людей на ті посади, де якійсь може дать прибуток особистий. Сьогодні проблеми із „Золотою Підковою” на Черкащині теж відповідним чином використовуються гроші, я просив би Кабінет Міністрів звернути на це увагу. Тому що те, що ми говоримо про велику політику, я думаю, воно все утрясеться.
Дайте закінчити думку.
Суд дасть відповідні оцінки цим діям, а Кабінет Міністрів, Верховна Рада зроблять все можливе, щоб нам трошки поглибити наші проблеми. Треба займатися сьогодні правоохоронною діяльністю, правоохоронними органами, боротися з корупцією і тоді нам буде просто легше вирішити економічні завдання. Дякую.
Спасибі. Замість Євтухова слово надається Гусарові, будь ласка.
Шановний Вікторе Федоровичу, шановний Олександре Олександровичу, шановні колеги, шановні члени уряду. До мене потрапив документ Головної служби з питань діяльності правоохоронних органів Секретаріату Президента України. В цьому документі керівник цієї служби пан Гелітей вимагає від начальників УВС в областях, в обхід Міністерства внутрішніх справ в найкоротші терміни надавати повну інформацію стосовно криміногенної ситуації безпосередньо до Секретаріату Президента. Це говорить про те, що Секретаріат Президента України намагається взяти на себе безпосередньо керівництво МВС та територіальними органами внутрішніх справ. Це суперечить Конституції та діючому законодавству України. Я звертаюся до керівництва Міністерства внутрішніх справ, а також до керівників управлінь регіональних, діяти виключно в правовому полі і бути вірними Конституції і присязі. Я багато працював в органах внутрішніх справ, біля 30 років, очолював УВС тривалий час і не одне УВС, але таких вказівок за свою кар’єру я ніколи не получав. Тобто ще раз звертаюся до вас, працівники органів внутрішніх справ, будьте вірними присязі, вимогам Закону „Про міліцію” і дійте тільки в правовому полі. Дякую за увагу.
Спасибі. Слово має Кузьменко Сергій Леонідович, прошу.
Шановні громадяни України, шановні колеги, шановний Голово. Ми сьогодні дуже багато часу вже присвятили, на жаль змушені присвятити, цьому горезвісному указу Президента Юльченка, прошу пробачення, Ющенка відносно припинення повноважень Верховної Ради. Цей указ викликає кілька питань, на які ми зобов’язані відповісти. Ну, по-перше, коли була створена коаліція. Коаліція була створена 8 місяців назад. Президент визнав цю коаліцію, бо він до неї звернувся, вірніше, використав її звернення і запропонував кандидатуру Прем’єр-міністра, Президент погодився з тим, що коаліція призначила уряд і давав окремі доручення членам уряду, тобто він визнав їх міністрами, а через 8 місяців він вирішив передумати і сказати, що коаліції немає, вона створена незаконно. Давайте тоді може цю практику розповсюдимо і почнемо переглядати рішення, які ми приймали не тільки 8 місяців тому, а рік тому, 2 роки тому і визнавати їх там не дійсними і так далі. На мій погляд, це було б дуже інтересно, наприклад, рішення про проведення 3 туру голосування за Президента і деякі інші рішення. Мені здається, що на цьому шляху Президент пішов неконституційним шляхом і я пропоную поставити на голосування протокольне доручення профільному комітету Комітету з питань правової політики, вивчити питання про наявність підстав для початку процедури імпічменту Президента України. Це перше. Друге. Я хотів би сказати, що насправді хоче опозиція, не те, що вона декларує, а що вона хоче. От сьогодні почались зрушення, і зрушення в статистиці ми бачимо. Але для мене, наприклад, я маю на увазі соціальний стан людей, але для мене, наприклад, більш показовим є стан, скажімо, Автомобільного ринку України. На Автомобільному ринку України бум, не вистачає потужностей для виробництва автомобілів, 100 тисяч автомобілів за рік продаються в Україні нових, це крім того, що на вторинному ринку відбувається. Тобто благосостояння людей росте – це факт. І опозиція каже, що вона теж його хоче. Але, що відбудеться насправді, назвіть мені країну, в якій є економічне зростання в епоху потрясінь, так би мовити, назвіть мені країну, куди приходять інвестиції, а там немає нормального політичного клімату, такого немає. Тому нас може чекати попереду заморожування інвестицій, відтік капіталів і абсолютно не прогнозовані стрибки курсу. Я вважаю, що ми не можемо допустити таку ситуацію, і тому призив Луценка трусити владу.
Будь ласка, дайте можливість закінчити, він сказав останню фразу. Повторіть останню фразу.
Спасибі. Тому, на мій погляд, найбільш чесно про свої наміри сказав вчора Юрій Луценко, коли він сказав: треба трусити цю владу, поки вона не впаде – оце справжнє бажання опозиції. Іншого вона робити не вміє.
Замість Іванова за домовленістю виступає Заплатинський Володимир Михайлович – голова Комітету з питань економічної політики. І будемо завершати обговорення.
Шановний пане Голово, шановні колеги, шановні члени уряду, працівники засобів масової інформації, шановний народе України! Я сьогодні хотів би скористатися можливістю звернутися до народу України з приводу подій, котрі є на сьогоднішній день з чисто економічної політики. На сьогоднішній день уряд, котрий працює всього півроку, показав те, що він може працювати. Ці показники: це – сім відсотків зростання валового національного продукту, це – поліпшення життя. На сьогоднішній день Комітет з економічної політики, більшість в Верховній Раді України та уряд пішли шляхом програмного забезпечення своєї роботи, не ручного управління, а саме програмного. Є програма соціально-економічного розвитку держави на 2007 рік. Є програма розвитку держави на п’ять років до 2001-го і є програма розвитку до 2020 року, котрі пройшли всі іспити в Комітеті з питань економічної політики і в новому, зовсім новому вигляді, вигляді, котрий дозволить розвиватися державі, прискорювати показники, він подається народові. І що саме в цей час сталося? Саме в цей час, як треба ненавидіти свій народ, щоб в день, коли уряд з парламентом знайшли сім з половиною мільярдів на підвищення заробітних плат, пенсій, мінімальної заробітної плати, оплати роботи бюджетним робітникам: вчителям, медикам та іншим категоріям – саме в цей день видати антинародний, антиконституційний указ про розпуск. Так, саме опозиція боїться того, що в підвищення життя, рівню життя народу і є той могильник оцієї опозиції, котрий не дасть вже через півроку можливості навіть говорити про те, що може статися з новою, так сказати, владою. І тому я хочу сьогодні як керівник об’єднання позафракційних депутатів, а також міжпарламентського об’єднання, в котре входять люди, котрі проявили свою волю, а їх на сьогоднішній день по реєстрації вже 27, і жодний з цих 27-ми, а з кожним днем, з кожним засіданням буде більше, то тієї більшості, котра дозволить на сьогодні в 300 голосів приймати.
Дякую. Бондарчук слово має. І ще встигне Василь Кисельов.
Шановні колеги, депутат Бондарчук. Фракція Соціалістичної партії України, Вінниччина. Ми з колегою Сергієм Петровичем Головатим знаходимося на різних ідеологічних полюсах, але я його щиро поважаю за те, що в цій ситуації він піднявся вище своїх політичних пристрастей, а як авторитетний і шанований правник європейського рівня стоїть виключно на букві закону. Я погоджуюся з Сергієм Петровичем і в тому, що в нашому житті багато негараздів, тим більше, що як соціаліст і голова Комітету з соціальної політики я хотів би радикального сьогодні підвищення заробітних плат, пенсій і взагалі і взагалі підвищення рівня соціального захисту. Однак, хто продовжує дерибан, якщо говорити, знову ж таки, посилаючись на депутата Головатого? Кому реально належить виконавча влада в більшості областей? Тому якщо нас звинувачують у дерибані, то ми повинні розуміти, що уряд у Києві ще поки що, на жаль, не дійшов до районної державної адміністрації, які у більшості випадків очолюють представники тих, хто вимагає дострокових виборів. Жаль, що Президент піддався на шантаж з боку біснуватих, і, фактично, здійснив державний переворот. Світова історія вчить, що біснуваті завжди погано закінчують, правда, від цього страждають народи. Але, очевидно, лише таким чином до них приходить прозріння. Видно, Віктор Ющенко погано вчив історію, або що можна запитати з Романа Зварича, він у нас взагалі у школі не вчився. Він, якщо мені говорити про нашого гаранта Конституції, нагадує сьогодні Горбачова періоду 1991 року, коли той виконував усі забаганки Єльцина до тих пір, поки не втратив і державу, президентом якої був, і посаду, і був викинутий на узбіччя історії. Ну, що ж, наш гарант сам обрав для себе такий шлях. Найстрашніше в усій цій історії – це те, що нам намагаються нав’язати заокеанський сценарій, але Україна не Грузія, і ми не можемо ставати заручниками безхребетності одного чи паталогічних владних амбіцій іншого. Ми – українці, і ми підемо своїм шляхом. Я вважаю. що нам потрібно сьогодні? Нам потрібно діяти відповідно до нашого плану: парламенту приймати закони, а уряду виконувати свої конституційні повноваження. Одним словом, діяти відповідно до Тичини: „То нехай собі, як знають, божеволіють, конають – нам своє робить”. І я хотів би на завершення подякувати нашій молоді, яка сьогодні прийшла підтримати уряд і підтримати коаліцію, бо вона сьогодні присутня при.
Не вистачило часу, тому що вірші читав із третього класу, правильно? Будь ласка. Але пам’ять прекрасна, вслух, давно це було вже, а прекрасно пам’ятає поета. Василь Кисельов.
Уважаемые коллеги, уважаемые соотечественники. Я думаю, что все, кто более или менее информирован, знают, что в самом деле происходит, и что является первопричиной издания незаконного указа Президентом Украины. Но не все отваживаются назвать вещи своими именами. А главная причина в том, что мы попали в сферу геополитических интересов Соединенных Штатов Америки, которые, проиграв войну в Ираке, выполняют свою стратегическую задачу по втягиванию Украины в НАТО. Для этого, вы знаете, они приняли решение Конгресса о выделении денег, приняли закон о том, чтобы принять Украину в НАТО. Короче, без нас за нас решают. Вот до чего мы дожили. И для того, чтобы воплотить свои планы в жизнь, они и применяют древний способ, как мир, - это способ называется компромат. Компромат, как говорят, со дня рождения. И придет время, и народ Украины узнает правду. И поэтому вдохновители антиконституционного переворота сегодня понимают, что отвечать придется. Ими руководит элементарный страх. Одними – страх быть разоблаченными, другими – страх отвечать за уворованные из бюджета Украины миллиарды и миллиарды гривен. Именно поэтому они будут выполнять все, что им скажут из-за океана. И напрасно вы, коллеги, думаете, что Президент пойдет на попятную, вы его сможете убедить, он отменит свой указ. Этого не будет. Уверяю вас. И нас не может не тревожить то, что десятки тысяч наших граждан готовы приехать и едут сегодня в столицу, чтобы сказать нет государственному перевороту. Поэтому наша задача с вами не допустить гражданского противостояния, сделать все спокойно и мирно и убедить Президента сложить полномочия и идти в отставку. И в заключение. Потому что за такое преступление должностное может следовать только одно – отставка. И в заключение. Реальную угрозу превращения Украины в плацдарм НАТО мы должны понимать, что она есть. Поэтому, предвидя это, мы обязаны потребовать немедленного проведения референдума, который записан, кстати, в универсале, который Президент опять-таки, грубо попирая Конституцию, не выполняет. 4 миллиона 160 тысяч подписей собраны, они никем не подвергаются сомнению. Более полутора лет документы находятся в ЦВК, а теперь находятся у Президента. Он не принимает решения, поэтому мы должны немедленно потребовать референдума по НАТО и народ скажет свое слово, где нам быть, и скажет свое слово Президенту и его окружению. Спасибо.
Дякую. Репліка Сергію Головатому, тому що його двічі згадували. Будь ласка.
Шановний пане голово, шановні колеги, депутати, моє ім’я більше, ніж двічі згадували, згадували 2 депутати, тобто формально я маю 2 хвилини на репліку, але я скористаюся цими двома хвилинами не для того, щоб відповісти колегам депутатам, які згадали моє ім’я, а щоби зробити те, що мені радив Євген Кирилович Марчук, коли він очолював Службу безпеки України в 93-му році. Тоді весною вперше було здійснено замах на моє життя і на життя мого колеги по першому парламенту, Валерія Івасюка, і тоді Євген Кирилович Марчук казав: „Ти повинен завжди це зробити публічно”. Так-то, сьогодні зранку розривається телефон мій і весь час дзвонить до мене одна особа з найближчого оточення Президента, яка працювала і працює в його особистій охороні, і яка, коли я був Міністром юстиції у уряді Єханурова, так само приставила до мене охорону. Я передаю слова дослівно. „Ти забив нам м’яч. Чекай адекватної відповіді. Тобі буду мстити не тільки я, а й будуть мстити мої діти.” Це я оприлюднив. Це дослівна цитата. Дякую за увагу.
Спасибі. Я думаю, що варто Сергію Петровичу звернутися з офіційним запитом до відповідних структур для того, щоб давали оцінку і заходи вживали адекватні цій ситуації, тому що біле з виду, пухнасте з виду, часто виявляється звичайним чорним злом. І ми не повинні допустити того, під якими гаслами це все зло не розвивалося. Ми повинні давати правову оцінку всім цим речам. Ми розглянули питання, яке винесено було на порядок денний і я хотів би підбити підсумки нашого обговорення висловити наступне. По-перше. Вчора під час пленарного засідання ми розглянули всі питання, яким чином мала б реагувати сьогодні Верховна Рада на ситуацію, виходячи із не конституційності Указу Президента. Всі політико-правові і юридичні рішення Верховна Рада вчора прийняла і тепер треба забезпечити контроль за реалізацією прийнятих рішень, це функції комітетів, профільних комітетів Верховної Ради. Я звертаюся до фракцій, до керівників фракцій, їх обов’язок формувати об’єктивну оцінку всього, що відбувається в державі та суспільстві, маючи на увазі, що фракції є представниками своїх політичних сил, а політичні сили мають свої структури і механізми впливу на суспільну думку виходячи із Закону „Про політичні партії”. Я хотів би, щоб цим ми скористалися у повній мірі, бо сьогодні того потребують люди. Тепер враховуючи те, що і нас слухають громадяни під стінами Верховної Ради і є радіотрансляція, я хотів би зробити деякі оцінки того, що відбувається сьогодні у суспільстві і чому так відбувається. А перед тим звернути увагу на зміст конституційних питань формування влади в Україні. Конституція, яка спирається на демократичні принципи застосовані в усіх демократіях світу посилаються на те, що єдиним джерелом влади в Україні є народ. Але структури влади створені ним, цим джерелом розподіляються за функціями на законодавчу, виконавчу і судову владу, з таким розрахунком, щоб не можна було владу узурпувати, і щоб одна гілка не втручалась і діяльність іншої гілки. А якщо народ помилився, наприклад, він створив парламент, за яким передбачається право створення виконавчої влади, а той не здатен працювати, що тоді робити. Тоді Конституція передбачила право розпуску парламенту і це право зафіксовано в 90 статті Конституції, причому передбачивши підстави для розпуску парламенту, власне кажучи, для дострокових виборів парламенту. Перша підстава, не може провести засідання парламенту 30 днів, друга підстава, не може створити коаліцію парламент, третя підстава, не може сформувати Кабінет Міністрів. Більше ніяких підстав Конституція не передбачає, більше прав у Президента оголошувати дострокові вибори не появляються і всі його відсилки на статті Конституції, які згадуються в Указі Президента, ніякого відношення до цих підстав не мають. То відсилки тільки на статті, які реалізують процедуру виборів або додатково дають аргументацію, бо за суверенітет держави відповідає не тільки Президент, а держава взагалі, владні структури, Кабінет Міністрів, Збройні сили і так далі, що записано в Конституції України. Тому узурпувати собі це владо від усієї держави, від усієї влади в одній особі, не допускається Конституцією. Я хотів би, щоб ми на це звертали увагу. Що насправді означає Указ? Це замах на конституційний правопорядок в Україні. Відсилка декого із представників опозиції на світовій досвід про те, що в інших країнах пройдуться раз по раз вибори і так далі, це, вибачте, аргументи від лукавого. Це можна робити тоді, коли за конституціями тих країн виникає таке право і рішення приймають парламенти, які не мають змогу організувати виконавчу владу і діяльність Кабінету Міністрів. Яскравий приклад у цьому відношенні Конституція Італії і практика, яка там досягалась впродовж багатьох років. До української ситуації, тим паче, нинішньої ситуації, це немає ніякого відношення, я хотів би, щоб ми це знали. Тепер подивимось на аргументацію, яку використав Президент у своєму Указі відносно того і основна причина: неправильно формується коаліція. Ви зверніть увагу: неправильно формується коаліція, порушена 83 стаття Конституції. Я посилаюся на 83 статтю, вона говорить про те, що коаліція формується фракціями – це правильно. Але минулий склад парламенту прийняв уточнення до Регламенту, який забезпечив механізм формування відповідно до цієї статті Конституції. Бо уявіть собі: фракції прийняли рішення більшістю голосів про входження і створення коаліції, а депутати в тих чи інших фракціях не всі готові ввійти в неї. І тоді виходить: коаліцію створили, а 226 голосів немає. І тоді виникає колізія, котра не дає можливості приймати рішення знову ж таки передбачені Конституцією. Тому Регламент передбачає: рішення фракції і особисті заяви кожного депутата, особистий підпис, причому ви пригадайте, коли оголошувалася одна і інша коаліція, то ведучий тут засідання Адам Іванович Мартинюк тоді говорив: „Секретаріат провірив - підписи депутатів дійсні”. Таким чином заяви Президента про неконституційність порядку формування чи розширення коаліції на основі особистих заяв депутатів, вони, навпаки, порушують конституційний принцип формування коаліції в парламенті. Чи спотворює волевиявлення народу такий порядок формування коаліції? Звичайно, ні. А ще є політична деталь. Скажіть мені, хто із депутатів, котра партія, ідучи на вибори, заявляла, що вона піде в таку, а не іншу коаліцію? Жодна, я підкреслюю, партія, жодна агітаційна машина, яка була створена під час виборів, не заявляла про те, що вони створять таку або іншу коаліцію. Навпаки, найбільша боротьба внутрішня поміж списками, поміж партіями була між Блоком Юлії Тимошенко і "Нашою Україною", між "Блок Юлії Тимошенко" і Соціалістами, між "Блок Юлії Тимошенко" і всіма іншими. Це факт який, навіть, не потребує аналізу, бо живе в пам’яті людей сьогоднішня кампанія, яка проводилася рік тому. Тому говорити про те, що створенням, або розширенням коаліції спотворюється вибір народу – це знову ж таки, посилання на абсолютно не існуючі аргументи, це надумані аргументи, якими намагаються підтвердити правомірність прийняття відповідного указу. Мова йде про те, що Президент зобов’язаний попереджати загрози суверенітету, цілісності держави і іншим факторам, котрі викликають тривогу. Це справді випливає із цілої низки статей Конституції, але це не означає, що способом уникнення таких загроз є припинення повноважень парламенту. Для того в нього є право вето, якщо Закон він вважає таким, що несе загрозу. У нього є право законодавчої ініціативи, у нього є принцип, передбачений у Конституції, обов’язковість виконання указів для всіх структур влади в Україні. Але хотів привернути увагу до однієї деталі. Стаття 19 Конституції говорить про те, що Президент, так само як і інші посадові особи, зобов’язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Жодний із цих елементів ні підстав, які передбачені в 90-й статті, ні спосіб, визначений у цій же статті, ні інші закони України не дають Президенту права видавати указ, який він обнародував сьогодні. Наступне. Не посилання на статтю 90 в Указі Президента – це перше свідчення уникнути відповідальності за порушення цієї статті і Конституції в цілому. Ще раз підкреслюю, тільки вона визначає механізм і підстави видання указу. Оскільки Президент на неї не посилається, а посилається на статті інші, які до цього відношення ніякого не мають, це свідчить про не правовий характер цього указу. Чи правомірна Верхова Рада у своїх діях, які вона прийняла вчора і прийматиме сьогодні. Основна умова і основний висновок, який зробив парламент вчора і він абсолютно правомірний, що сьогодні прийнятий указ президента у зв’язку з його неконституційністю не передбачає для нас правових наслідків. Більше того, стаття 60 Конституції передбачає відповідальність за надання розпоряджень, наказів тощо і виконання їх. Якщо вони носять характер незаконний, антиконституційний. Тому парламент діє у чіткій відповідності із своїм Регламентом і Конституцією і буде діяти так далі. На що сподіваються ініціатори порушення Конституції, вони сподіваються на те, що право буде заблоковане і втручатиметься в ситуацію вулиця для того і планувалися завчасно, і велика підготовча робота зусиллями Адміністрації Президента, на жаль, проведена для того, щоб людей звести до Києва і, посилаючись на їхню волю, примусити парламент діяти в антиконституційний спосіб і розпочати вибори. Я хочу сказати, що нічого з цього не вийде. Водночас ми не можемо спокійно дивитися на те як зіштовхуються люди, позиції людей на вулиці. Я би міг запропонувати вам, собі, Президенту, аби ми спільно від політичних сил, які ми представляємо оголосили мораторій на використання вуличних акцій до вияснення в правовому порядку нинішньої колізії поки Конституційний Суд чи суд звичайної юрисдикції дасть оцінку правову прийнятим рішенням, зокрема, указу Президента. Сьогодні о 14 годині Президент має намір зустрітися з Прем’єр-міністром. Вчора ми тривалий час провели з ним в бесіді стосовно ситуації, я не буду робити коментарі з цього приводу, бо, на превеликий жаль, розмова наша перекреслена прийняттям указу відповідного. Тим не менше, я би пропонував їм розглянути можливість оголошення такого мораторію, щоб ми не втягували людей у розборки між владними структурами, тим паче на неправовій основі, бо за цими розборками стоїть інтерес двох-трьох чоловік лише захопити владу будь-яким способом, причому знаючи на те, що вони беруть участь у неправовій акції, яка безперспективна, тому що для них. Це – колотнеча, яка тільки дає можливість піаритися певним політичним структурам чи окремим людям, але нічого не дає корисного для суспільства. Я хотів би, щоб ви це теж добре розуміли. Які наслідки для України всього того, що відбувається? Про це переконливо сказали депутати, виступаючи тут і Прем’єр-міністр, про це переконливо говорив вчора на засіданні Кабінету Міністрів перший віце-прем’єр, і люди, очевидно, знають про цю небезпеку. Але є ще одна небезпека, від якої ми повинні застерегти наше суспільство. Якби ми навіть пішли назустріч вимогам, поставлених у незаконному, неконституційному указі Президента і пішли на повторні вибори, не боячись їх, на дострокові вибори ми би створили надзвичайно небезпечний прецедент – ігнорування Конституції тоді, коли комусь це вигідно. Ми не маємо права цього робити, ми повинні стверджувати непорушність Конституції обов’язковості для всіх, в тому числі для Президента, депутата, всіх представників влади в Україні. Саме тому і зважаючи на таку обставину, ми продовжуємо роботу парламенту, засідань парламенту і, підкреслюю, він працюватиме в чіткій відповідності із Конституцією і Регламентом, а всі інші засоби для нейтралізації наслідків, котрі несе в собі указ, прийнятий в порушення Конституції, ми сподіваємося, будуть використовувати ті політичні сили, котрі і формували парламент, і громадськість, яка має змогу впливати на ситуації, і формуючи суспільну думку і впливаючи на політиків, бо правда, закон і Конституція за нами. Я хотів, щоб ми всі чітко це знали. Спасибі. Я оголошую до розгляду проекти законів - я прошу уваги! - внесені на розгляд Верховної Ради Президентом: про внесення змін до Закону України „Про судоустрій України” [[нова редакція]] і проект Закону про внесення змін до Закону України „Про статус суддів”. Чому я оголосив зараз до перерви? Тому що нам треба визначитися, і я просив би вашої підтримки щодо такої пропозиції. Вчора увечері ми одержали лист від Президента, яким він намагається, як він пропонує, відкликати ці закони, посилаючись на нестабільність політичної ситуації. До речі, ще до Указу Президента, навіть підписаний цей документ до засідання „круглого столу”, засідання з участю депутатів, голів фракцій стосовно консультацій. Це, до речі, ще одне свідчення того, що наперед відомо було, що підписаний указ, що все це буде робитися незалежно від того, як пройдуть консультації, які будуть висловлені при тому думки. Одначе стаття 99 Регламенту передбачає, я прошу зважити на цю обставину: законопроект може бути відкликаний суб’єктом права законодавчої ініціативи, який його вніс, до включення такого законопроекту до порядку денного сесії Верховної Ради. Таким чином, сьогодні, навіть поважаючи Президента як суб’єкта законодавчої ініціативи, ми не маємо права зняти цей законопроект з розгляду. В другій частині, якщо він включений до порядку денного сесії до його прийняття в першому читанні за основу, він може бути відкликаний за рішенням Верховної Ради, але тоді він знімається з розгляду. Так гласить стаття Регламенту. Зважаючи на надзвичайно серйозне значення цих двох законопроектів, які стосуються реформи судової системи влади, і зважаючи на те, що саме це є одним із най-, скажімо так, прискіпливіших об’єктів для моніторингу з боку Ради Європи за діяльністю парламенту України, я пропонував би все-таки прийняти цей законопроект в першому читанні, вірніше, визначитися щодо його розгляду по суті. І просив би вас, щоб ви його прийняли в першому читанні. Але рішення з цього приводу ми приймемо після перерви. Оголошується перерва на 30 хвилин.
Я прошу оголосити депутатам про продовження засідання. Я оголосив фабулу питання. Президент звертається з проханням зняти з розгляду це питання. Регламент не передбачає такої можливості. Але рішення Верховної Ради могло би з цього приводу піти, так би мовити, назустріч пропозиціям суб’єкта законодавчої ініціативи. У той же час потреба у розгляді такого закону конче необхідна. Але є пропозиція Президента, я ставлю її на голосування. Визначайтеся. [[12:34:48]] За-5 Тому ми розглядаємо питання по суті, і слово надається голові комітету Сергію Васильовичу Ківалову. Прошу. Проект Закону про внесення змін до Закону „Про судоустрій України”.
Обидва, Олександре Олександровичу.
Обидва законопроекти.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні народні депутати. Комітет з питань правосуддя розглянув законопроекти про внесення змін до законів України про судоустрій і статус суддів, внесений Президентом України. Зауважу, що і сьогодні, і надалі обидва законопроекти повинні розглядатися разом, оскільки містять більше півсотні кореспондуючих норм. Такого ж висновку дійшли експерти Ради Європи, рекомендувавши об’єднати обидва законопроекти. Запропонований законопроектом, новою редакцією Закону про судоустрій пропонується створити струнку систему судів, яка складатиметься із чотирьох підсистем: цивільного, кримінального, господарського і адміністративного судочинства. Отже на додаток до діючих Вищого господарського і Вищого адміністративного судів утворюється Вищий цивільний і Вищий кримінальний суди. Вони забезпечуватимуть розгляд справ у порядку касації. Порядок із, поряд, вибачте, із апеляційними господарськими і адміністративними судами створюються апеляційні суди з розгляду цивільних і кримінальних справ, що разом здійснюватимуть апеляційний розгляд справ. Судовий захист прав громадян на місцях забезпечуватиме ланка дільничних судів. Під назвою дільничних судів продовжують свою діяльність районні, міські, міськрайонні, районні у місті суди. У другому читанні будемо пропонувати надати таким судам та на місцях право розглядати усі категорії справ, не лише цивільні та кримінальні, а й господарські і адміністративні. Паралельно законопроектом пропонується утворити окружні адміністративні кримінальні і господарські суди. Сутність змін у тому, щоб громадянин мав вільний вибір. Перший варіант, оскаржувати неправомірні дії місцевих чиновників до існуючого районного чи міського суду за місцем проживання, тоді не буде потреби долати 200-300 кілометрів до обласного центру. Другий варіант – звернутися до окружного суду, територіальна підсудність і розташування якого гарантує більшу незалежність від місцевої влади. Найскладніші кримінальні справи розглядатимуться у першій інстанції окружними кримінальними судами, структура яких дозволить нарешті реалізувати конституційне право і обов’язок народу України безпосередньо брати участь в здійсненні правосуддя через присяжних. Верховний Суд України як найвищий судовий орган у системі судів загальної юрисдикції переглядатиме рішення судів касационной инстанции тільки за винятковими обставинами. Його призначенням стане забезпечення єдності і наступності застосування права всіма судами усіма судами України. Таким чином збережеться триланкова система оскарження: перша інстанція, апеляція, касація. Не буде подвійної касації. Важливою новелою законопроекту є те, що Рада суддів України, а не Президент призначатимете на посаду голів і заступників голів суду. У другому читанні ми рекомендуватимемо закріплення контрольних повноважень Верховної Ради з цього питання. Запропонованою законопроектом новою редакцією закону про статус суддів вперше чітко розписано процедури підготовки конкурсного відбору і затверджень кандидатів на посаду суді. Врегульовано порядок призначення на порядок призначення на посаду суддів на п’ять років Президентом України. Передбачені достатні гарантії незалежності і безпеки суддів. Водночас детально визначено підстави і порядок дисциплінарної відповідальності суддів, для цього утворюється і служба судових інспекторів. Із задоволенням відзначу, що обидва законопроекти стали предметом прискіпливого вивчення обговорення суддівського корпусу, широких кіл юридичної громадськості. Свою позицію висловили фахові об’єднання правників, науково-практичні конференції в Одеській і Харківській національних юридичних академіях, які об’єднали кращих вітчизняних експертів. А 15 березня я взяв участь разом з Сергієм Петровичем Головатим у засіданні Венеціанської комісії Ради Європи, на якому законопроекти отримали схвальні висновки. Всі згадані форми були одностайні в одному, обидва законопроекти повинні бути взяті за основу і розглянуті Верховною Радою. Недоліки їх змісту та понятійного апарату має бути усунено у процесі розгляду. Маємо достатні результати науково-експертного опрацювання і визначену позицію суспільства, настав час для законодавчого оформлення реформи системи судоустрою і статусу суддів. Комітет з питань правосуддя рекомендує Верховній Раді прийняти обидва законопроекти 2934 і 2835 за основу. Доручити комітету з питань правосуддя підготувати ці законопроекти до другого читання, об’єднавши їх в один законопроект. Щодо законопроекту 2667 про судовий лад, то пропоновані ним корисні норми і раціональні підходи буде враховано комітетом. Шановні колеги, прошу підтримати ці два законопроекти. Дякую за увагу.
Чи є запитання до доповідача? Є. Будь ласка, запишіться на запитання. 10 хвилин, будь ласка, Чечетов.
Дякую, Олександр Олександрович. Сергій Васильович, дійсно, чи два законопроекти, вони пов’язані кореспондуючими нормами і дійсно, вони дадуть можливість здійснити, розпочати реформу судової системи. Скажіть, будь ласка, вони зможуть зробити більш незалежною третю судову гілку влади, чим зараз, чи ні? Дякую.
Та структура судов, которая сегодня предлагается этими двумя законопроектами, она предусматривает, я уже сказал в своем выступлении, действительно все суды, а их будет четыре высших специализированных суда и они будут на местах иметь такие же специализированные суды. И специфика управления судебной властью особая, каждый судья процессуально независимый. И он не подчиняется, не должен, вернее подчинятся руководствусудебной системы. Они только. судебные руководители судов, они осуществляют только координацию деятельности, связанной с хозяйственной деятельностью, с некоторой другой деятельностью распределения дел по конкретным судьям. Поэтому здесь, и мы усматриваем именно такую стройную систему судов. Вы знаете, мне некоторые говорят и даже наши коллеги, говорят, что много будет затрачено денежных средств на содержание судебной системы. На этот год абсолютно ничего не нужно. И в следующем году, я думаю, что это будут.
Сергій Васильович. Коротше говоріть. Хвилину. Матвієнков, будь ласка.
Матвеенков. Фракция Социалистической партии. Уважаемый Сергей Васильевич, о том, что это ветвь власти действительно требует серьезных реструктуризаций, серьезных изменений, я думаю, сомнений нет. Запутанная система, отсутствие прозрачности, механизма контроля, не совсем понятно, будем говорить так, для тех людей, которые пользуются этой системой. И, естественно, что ее нужно реформировать, в этом сомнений вопросов нет. Но у меня к вам вопрос как к профессионалу. Вот скажите, пожалуйста, вот говорят знаете, вот новое – это хорошо забытое старое. Вот давайте вернемся в старые времена Советского Союза. Существовала трехступенчатая, ясная, прозрачная система судов, которая позволяла в течении 60 дней получить ответы, начиная от суда первой инстанции до высшего суда, буквально каждому гражданину государства в понятной и прозрачной схеме моделей системы. Не кажется ли вам, что может быть стоило было бы, взяв за основу изучить именно эту модель и этот метод, который бы упростил и сделал эту систему более прозрачной. Спасибо. Ваше мнение.
Но, я вам хочу сказать, что мы лучшее из лучших брали именно оттуда. Вы знаете за последние 20 лет у нас судебная система, практически, не реформировалась. У нас. мы сегодня действующим законодательством не предусматриваем создание военных судов, мы в единую судебную систему, а так трактует Конституция, вписали высшие хозяйственные суды, система хозяйственных судов. А до 1990-1991 годов - это высшие административные суды - отдельная ветвь власти. Мы создали, мне кажется, в новых условиях сейчас и предлагается этим законопроектом административную юстицию. Она уже у нас заработала и думаю, что именно за такой системой будущее и перспектива.
Цибенко.
Прошу передати слово Матвєєву Валентину Григоровичу.
Будь ласка.
Дякую, Петро Степанович. Шановний Сергій Васильович, скажіть, будь ласка, за цим запропонованим законопроектом передбачається, що загальні апеляційні суди, я маю на увазі з розгляду зокрема цивільних і кримінальних справ, діятимуть не на території області тобто не на території адміністративно-територіальній, яка сьогодні є уже і ми користуємося цим у повсякденному житті, а на території так званого апеляційного округу і який визначається не законом, а Президентом України. То щодо створення окружних судів, скажіть, будь ласка, все ж таки це наблизить суд до людей, чи віддалить його ще далі від того простого громадянина, який повинен вирішувати ту, чи іншу справу в суді. Дякую.
Я вам хочу сказать, что создание окружных судов, они у нас в принципе и существуют, окружные суды. Окружные хозяйственные суды существуют, окружные уже в этом месяце заработают и окружные административные суды. Но мы сегодня даем право гражданину выбирать: или он может обратиться непосредственно по месту жительства, то есть в районный суд. Если он не верит, что районный суд и больше доверяет окружному, тогда он едет в областной центри подает исковое заявление. То есть, у него есть выбор, мы сегодня создаем выбор в область, а если нет возможности поехать в областной центр, подавай в районный суд и районный суд будет рассматривать. Это, я считаю, что ну право гражданина, он сегодня имеет возможность, мы дадим ему это право.
Тобто, не віддаляється від громадянина, а залишається на тій же дистанції, так же, тільки що тут уже по суті судочинства треба дивитися, да. Богачук.
Так в районном будет рассматривать, если нет.
Богачук задає запитання.
Василь Богачук, Соціалістична партія. Прошу слово передати народному депутату Мендусю.
Ярослав Петрович, будь ласка.
Ярослав Мендусь, фракція Соціалістичної партії. Сергію Васильовичу, зовсім недавно декілька днів тому не тільки юридична громадськість, а люди, які мають відношення до правових процедур були шоковані указом Президента, яким був відкликаний указ про призначення на посаду голови Печерського суду. Те, що з правової точки зору подібний указ не витримує критики, це однозначно для тих, хто хоча би тримав в руках Конституцію. Але питання в іншому, це відверта форма розправи з людиною, яка очолює один із судів в місті Києві. Яким чином через запропоновані норми законопроекту вдасться уникнути подібного невігластва в майбутньому? Дякую.
В законопроекте мы и предлагаем, чтобы сегодня не Президент назначал на административные должности судей, председателей, заместителей председателей судов, а Рада судей, орган судейского самоуправления будет визначаться и будет решать именно эту проблему и Президент, надо отдать должное, сам отказался от этих полномочий, потому что этих полномочий у Президента нет, эти полномочия не предусмотрено Конституцией. Я хочу подчеркнуть, что Венецианская комиссия тоже обратила на это внимание и один из таких положительных моментов было то, что сегодня Рада судей будет назначать на административные посади суддів.
Кравченко.
Кравченко, фракція комуністів. Сергей Васильевич, ну, ясно, что в областях сегодня при нынешней системе областные суды узурпировали власть. Я вам беру пример по Донецкой области, это всем известный уже от Президента до рядового судьи, этот Кондратьев, которому никто ничего не может сделать. Он там вершит правосудие как местный князек. Но я хочу вам задать вопрос. Скажите, эти законопроекты забирают у таких князьков областных власть или нет? Это первый вопрос. И какова роль и место в судебной системе государственной судебной администрации?
Я хочу сказать, что в областях ну, наверное, если будет принят этот законопроект, судебных князьков или судебных царьков просто больше не будет. Мы создадим такую систему, ну, которой невозможно будет управлять сверху донизу. То есть, если раньше у нас существовали суды общей юрисдикции, они подчинялись как в органах исполнительной власти, сверху донизу. То есть, если сказал руководитель суда, они четко выполняют. Сегодня несколько по-другому мы видим систему. То есть сегодня будет апелляционный суд господарськый, он не подчиняется общим, руководителю общей, судам общей юрисдикции. Сегодня предусмотрены областные или апелляционные суды криминальные, цывильные, административные. Кстати, административные суды в некоторых областях со вчерашнего дня апелляционные начали работать. То есть, такой
Дайте можливість пояснити.
Такой системы, которая была раньше, ее не будет. Вот то, что наработано, мы и пытаемся внедрить непосредственно, естественно, с помощью Верховной Рады, для того, чтобы уйти именно от административного управления судами.
Дякую, сідайте будь ласка. Хто бажає висловитися з цього приводу? Запишіться, будь ласка, від фракцій спочатку. Тепер депутати. На обговорення перед цим ще співдоповідач – Сергій Головатий, будь ласка. Ні, ні, співдоповідач, будь ласка. Постарайтеся укластися в п’ять хвилин.
Я постараюся, Олександре Олександровичу. Ситуація, що два законопроекти, вони взаємопов’язані, тому просили, щоб було спільне представлення, потім спільне обговорення. Я, швидше всього, буду говорити, мабуть, про те, чому треба підтримати і чому комітет підтримує ці законопроекти. Ну, власне, Президент ще в грудні 2005 року на з’їзді суддів, останньому з’їзді суддів України, суддям пообіцяв, що його пріоритетним напрямком його діяльності буде судова реформа. Після цього він ніби виконав своє слово і утвердив концепцію реформування чи удосконалення українського судівництва з метою приведення його до європейських стандартів. Ця концепція пройшла експертизу в Раді Європи. Після цієї концепції відповідно опрацьовані були ці два законопроекти повністю те, як схвалив це Президент. Ці президенти великим трудом попали в Верховну Раду, я не буду розказувати вам всю ту кухню, Сергій Васильович це знає, як ми вирвали її із сейфа Секретаріату Президента, щоб 27 грудня вони були зареєстровані, бо вже тоді почалися процеси, коли „Блок Юлії Тимошенко”, а відповідно голова Верховного Суду Онопенко, який в політичному належав раніше, почали чинити опір і домовилися, що Президент їх не буде вносити. Ми зробили так, що вони були внесені. Звичайно, тим більше дивно, що Президент вчора відкликав ці законопроекти, бо Президент знає, що його доповідачки Ханне Северинсен і Рената Вольвенд запитували, що от ми чули, що Онопенко проти, „Блок Юлії Тимошенко” проти, а ви як Президент, ви обіцяєте, що ви їх буде тпідтримувати і що таки реформа судова буде здійснена. Він їм пообіцяв. Тому дивно, що, розумієте, Президент, який знає, що ці законопроекти стоять номером один на контролі у моніторинговому комітеті в Асамблеї, він їх відкликає. Друге. Знаєте, проблема в тому, що, от на президентському телеканалі - П’ятому, мабуть, найбільше передач, що сьогодні являє собою судова система. Недавно на ICTV було питання рейдерства, якість правосуддя, статус суддів, відповідальність суддів. Ці законопроекти, в принципі, скеровані на те, щоб змінити структуру таким чином, щоб вона була доступнішою і більш ефективною, структуру судів. Ці законопроекти скеровані на те, щоб, з одного боку, підвищити кваліфікаційний рівень суддів, тому що в нас в Конституції записано, що суддя є професійний суддя, але цієї професії ніхто не вчить. В усіх європейських країнах є професійні школи. Мало мати юридичну освіту. Зрозуміло, що у нас можна бути міністром юстиції без юридичної освіти, але суддя, який не має професійної підготовки, як же він буде від імені держави одноосібно виносити судове рішення? Тому пропонується запровадити професійну підготовку суддів, мінімум дворічну. Мова йде сьогодні про відсутність механізму дисциплінарної відповідальності суддів. Правильно ви кажете: не можна, кругова порука. Пропонується створити національну дисциплінарну комісію, судові інспектори, пропонується створити кваліфікаційну комісію, яка на умовах анонімного тестування тільки буде відбирати суддів чи кандидатів на посади суддів за знаннями, які вони пройдуть, але не за домовленостями, які сьогодні є чи, як кажуть, і продаються посади суддів сьогоднішнього дня. Мова йде про те, як мінімізувати канали корупційності судової системи, мова йде про те, яким чином підвищити статус суддів, і суду, і судді, щоб він був більш незалежний. І мова йде, звичайно, про абсолютно інший підхід до фінансування судової системи, який уже віджив. Дивіться, у нас Конституція працює з 1996 року. За цей час навантаження на судову гілку влади зросло в геометричній прогресії, я би сказав, в тисячу разів, але фінансування йде за залишковим принципом, не залишковим, а, як завжди, за традиційним принципом: скільки було на правоохоронні, на репресивну систему, стільки залишилося; було мало на судову систему, функції помінялися. Відповідна частина функцій переходить же з прокуратури, з міліції, з КГБ. з СБУ і так далі. І навантаження судів. Нам треба подивитися на структуру бюджету. Мова йде про те, що ми не можемо далі стояти на місці, ми повинні почати, ми повинні завершити судову реформу, ми повинні бути в цьому процесі. І найбільше мене обурює те, що голова Верховного Суду України пан Онопенко включився в політичний процес. Пан Онопенко, якому забороняє Конституція виходити на трибуну чи виходити. на політичну трибуну в парламенті і зміст політичний. зміст цих законів. Пан Онопенко, який виходить на канал „1+1”, йому Конституція забороняє вести політичну дискусію на телебаченні, виходить і агітує проти, і взагалі організовує кампанію проти цих законів. В принципі, я вважаю, що ми повинні, парламент зобов’язаний міняти систему, як казав класик: „ Систему нужно менять”. Там багато, можливо, ще недоліків, багато ще неточностей, багато ще доопрацьовувати, але нічого не робити не можна. Тому я прошу парламент попри те, що Президент, практично, відмовився від судової реформи України, підтримати, прийняти.
Дайте закінчити думку.
прийняти в першому читанні і дозволити нам об’єднати ці законопроекти, а потім, коли дійдемо до другого читання, а можливо, і до вето Президента, подивимося, що буде далі. Але нам треба судову реформу завершувати. Дякую за увагу.
Спасибі. Фесенко, будь ласка, від Партії регіонів. За ним Мендусь.
Фракція Партії регіонів, Фесенко. Шановний Олександр Олександрович! Необхідність формування судової системи ні у кого не викликає сумніву. Разом з тим зі змінами системи судоустрою, який пропонується президентським законопроектом, викликають у мене як у професійного судді серйозні зауваження. По-перше, яка доцільність у створенні такої піраміди судів, як дільничні, окружні і вищі спеціалізовані суди? Якщо мені не зраджує пам’ять, у 1992 році ми вже створювали окружні суди в областях, але вони, образно кажучи, померли, не народившись. Так це в області. А зараз пропонується створювати окружні апеляційні суди на 3-4 області один. Концепція судово-правової реформи перш за все переслідує мети наближення правосуддя до людей, до можливості здійснення ними захисту своїх прав і інтересів. Але хто з пересічних громадян поїде до окружного суду за 200-300 кілометрів? Вважаю, у цьому велика проблема існування цих судів. Друге питання. У чому полягає необхідність створення Вищого кримінального і Вищого цивільного судів? На мій погляд, зі всіма завданнями, які покладаються на ці суди, цілком справляються зараз суди загальної юрисдикції. І не треба вигадувати велосипед, який, до речі, буде дуже дорого коштувати нашій державі. На все, про все, на створення вказаної піраміди за підрахунками фахівців піде більше мільярда гривень. Третє питання. Мені як професіоналу, що пропрацював 10 років головою апеляційного суду, незрозуміло, яку мету переслідує проект закону, фактично лишаючи організаційних повноважень голів судів. Людей, завдяки яким ще дотримується порядок у нашій зубожілій судовій системі. На мій погляд, передача повноважень голів судів в судовій адміністрації, як вказано в законопроекті, є нічим іншим, як прагнення втручання виконавчої влади у судову гілку влади, що є грубим порушенням норм Конституції, що регламентують розподіл влади на законодавчу, виконавчу і судову. Ми повинні відійти від подвійних стандартів по відношенню до суддів. Коли суд приймає одне рішення, президентська сторона каже, що суд у нас неупереджений і справедливий. Коли суд приймає інше рішення, та ж сторона каже, що це шоу. І це по відношенню до Верховного суду України. Де тут логіка? Зараз, на моє глибоке переконання, треба не будувати замки з піску, образно кажучи, а вдосконалювати процесуальні закони, за допомогою яких і формувати судову діяльність. Тому можна прийняти цей законопроект у першому читанні, але із суттєвим його доопрацюванням, із залученням Верховного суду України, Міністерства юстиції України, Вищої ради юстиції, Ради суддів України, наукових експертів у області судочинства. Дякую за увагу.
Мендусь Ярослав Петрович. За ним – Матвєєв.
Шановний Олександре Олександровичу, шановні колеги, переконаний, що більшість з нас виходить із того, що фарисейством є говорити про європейський вибір без реформування системи влади, політичної системи влади в Україні. Але точно такої категорії її оцінки заслуговує будь-яке розглагольствування про європейські стандарти і цінності без проведення повноцінної судової реформи. Я думаю, показово, що Президент, який був ініціатором прийняття і розгляду парламентом законопроекту про судову реформу, відкликав її своїм зверненням до Верховної Ради. Повторюю, це закономірно, оскільки напередодні Президент видав антиконституційний указ про розпуск парламенту, він поставив себе за межі Конституції і, на мою думку, вчинив посадовий злочин, порушивши присягу Президента. Тому він логічний в своїх діях, але логічними в своїх діях повинні бути парламентарі, усвідомлюючи роль і місце судової гілки влади як незалежного інституту в системі організації влади в державі. Стаття 55 Конституції України говорить: права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Я думаю, кожен із нас, отримуючи депутатську пошту, щотижня отримує до десятка звернень від громадян з приводу прийняття судами неправосудних, а чого гріха таїти, достатньо часто і замовних рішень. Я поцікавився, якою є статистика звернення наших громадян до Європейського суду. Якщо в 2003 році до цього суду звернулися 2 тисячі 287 громадян України, будучи незадоволені ухваленими судами рішеннями, то в 2004 році – 2 тисячі 265, в 2005 – 2 тисячі 765, а станом на 1 лютого 2007 року від України на розгляді в Європейському суді знаходяться 7 тисяч 250 заяв, що становить 7,9 відсотків від загальної кількості звернень. Правники ведуть дискусію, де проблема: в організації судової влади чи в процесі. Думаю, що і там і там. За обставин, які склалися, я думаю, що нам потрібно виходити з того, що в законопроекті, дійсно, є дискусійні позиції, які вимагають серйозного уточнення і доопрацювання у другому читанні. Але сам по собі підхід абсолютно правильний і він сприймається нашими колегами із європейської спільноти, тому пропоную підтримати законопроект в першому читанні і доопрацювати його до другого читання. Дякую за увагу.
Матвєєв Валерій Григорович, будь ласка. За ним Чечетов.
Дякую. Фракція комуністів, Матвєєв. Шановні колеги! Шановні виборці! Законопроекти, які ми сьогодні розглядаємо, дійсно, мають дуже гострий, я б сказав суспільне значення. Тому перш за все хочу наголосити, що Компартія України її парламентська фракції постійно наголошують на необхідності терміново здійснення судової реформи в Україні. При цьому, ми в першу чергу говоримо про необхідність повернення, бо добре зарекомендований на практиці у радянські часи виборності суддів, цього нам не пропонується і сьогодні. Безперечно, реформи потребує і вся правоохоронна система, яка повинна захищати інтереси наших людей. А не групові корпоративні інтереси бізнесу і політики. Все це, до речі, відображено в нашій передвиборчій програмі, а також у розробленому Компартією України проекті нової редакції Конституції. Щодо запропонованих законопроектів я хотів би ще підкреслити, вони потребують, і з цієї трибуни вже говорили серйозного доопрацювання при підготовці їх, якщо ми приймемо у першому читанні по підготовці їх до другого читання. Я думаю, цю роботу і повинен провести наш комітет – Комітет з питань правосуддя в першу чергу. Але на чому б я хотів ще загострити вашу увагу, на мій погляд, нашому суспільству цими законопроектами нав’язується не зовсім притаманна йому судова система. Якщо подивитися на процесуальні можливості громадян, знову ж таки, в ті ж радянські часи, вони абсолютно відрізняються від того, що сьогодні пропонується у законопроектах. Невиправдано, на нашу думку, ускладнюється судова система і повинні були б автори законопроекту врахувати, що створення судів не в межах існуючого адміністративно-територіального устрою, а в межах, визначених, я підкреслюю, Президентом України так званих округів, поділ місцевих судів на дільничні та окружні призведе, я впевнений в цьому, не до наближення, а віддалення правосуддя від людей. Тому нам необхідно серйозно доопрацювати ці законопроекти. Ще раз повторюю, що такі життєво важливі проблеми повинні бути, перш за все, прийняті під підтримкою людей. Дякую.
Чечетов, за ним Богачук.
Михайло Чечетов, фракція Партії регіонів України. Уважаемый Александр Александрович, уважаемые народные депутаты, я полностью согласен с мыслью, высказанной народным депутатом Сергеем Головатым в отношение того, что сегодня партия войны с ближайшего окружения Президента грубо манипулирует ее мнением, как при подписании Президентом отдельных указов, так и при инициировании тех или иных законопроектов. И на сегодняшний день, к глубокому сожалению, Президент просто не самостоятелен в принятии важнейших государственных решений. Ну а теперь, что касается конкретного проекта закона про внесення змін до Закону України „Про судоустрій”. Цей законопроект передбачає об’єднання в одному акті положень діючих законів України про судоустрій, про статус суддів, про порядок обрання на посаду та звільнення з посади професійного судді Верховної Ради України та інших. У проекті пропонується створити два види місцевих суддів як судів першої інстанції та окружні суди: окружні господарські суди, окружні адміністративні суди, окружні кримінальні суди. Пропонується створити систему апеляційних судів. Із апеляційних судів з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційних господарських судів, апеляційних адміністративних судів, ці суди утворюються в апеляційних округах відповідно до указу Президента України. Пропонується створити систему вищих спеціалізованих судів, які є касаційними судами із Вищого цивільного суду України, Вищого кримінального суду України, Вищого господарського суду України і Вищого адміністративного суду України. Пропонується повністю ліквідувати мережу військових судів. Я повністю згоден із думкою Сергія Васильовича, голови комітету, в частині того, що більшість цих норм і положень цього законопроекту вони пов’язані і кореспондуються із Законом про внесення змін до Закону України про внесення змін Закону України „Про статус суддів”. І я вважаю, що прийняття цих двох законопроектів, це дуже серйозний крок щодо створення незалежної судової гілки влади. Я пропоную проголосувати і прийняти дуже важливих два законопроекти в першому читанні. А далі в процесі розгляду до другого читання з урахуванням вивести, як кажуть, їх на оптимальний зміст. Дякую.
Дякую. Богачук.
Василь Богачук Соціалістична партія Тернопіль. Шановний Олександре Олександровичу, шановні виборці! Аналізуючи звернення, скарги які надходять останнім часом на мою адресу, я хочу сказати, що кожне третє стосується законності тих чи інших рішень наших судів. Скарги на необ’єктивність, на упередженість. І люди клопочуться, коли ж нарешті почнеться судова реформа. І якщо ми сьогодні з прийняттям цих законопроектів – це початок судової реформи, то я двома руками буду голосувати за їх підтримку і прийняття. Я, нещодавно у нас відбулося спільне засідання між фракційного депутатського об’єднання „Контрабанді – стоп” і колегії державної митної служби України. Питання наше стояло – це боротьба з контрабандними проявами, які сьогодні відбуваються, це наповнення бюджету. І з сторони колегії митної служби ми отримали заяви і скарги на те, що сьогодні наші суди прикривають тих, хто допомагає контрабандистам. 95 процентів людей, які за неправомірні дії, за підтримку контрабандистів були звільнені з органів митної служби, нашими судами були повернуті і сьогодні далі працюють і роблять свою чорну справу. Вони волали: допоможіть, зробіть, вплиньте на суди. Вони просили і називаючи конкретні цифри, що більше одного мільярда було затримано товарів, конфісковано і так далі. Але після того, як цей товар проходить через суди, він стає в два рази менше, а це кошти державного бюджету. Що стосується конкретно даних законопроектів, то я хотів би запропонувати і свою правку. Ми говоримо, що на голову суду покладається відповідальність за організацію роботи судів. Але тут же ми забираємо у голови функцію по підбору, затвердженню кадрів. А саме помічників суддів, консультантів суддів, секретарів суддів і так далі, передаючи ці функції в судові адміністрації. То чи може нормально налагоджувати, організовувати роботу суддів голова без впливу на ці кадри. Я вважаю це теж потрібно буде перелянути. Чи можуть судові інспектори, на якого 200 суддів закріплюється нормально організувати свою роботу, тоже потрібно десь обговорити в другому читанні. Дякую.
Дякую. Сідайте. Ми закінчили обговорення. Чи є у авторів бажання висловитися з цього приводу в заключному слові? Немає. У міністра юстиції слово. Будь ласка, Олександр Володимирович.
Шановний Олександр Олександрович, шановні народні депутати України! Кабінет Міністрів України розглядав проект ініційований главою держави і хоче наголосити на тому, що концептуальні підходи, які запропоновані в цих законах схвалюються урядом України. І питання, які піднімали сьогодні по обговоренню, які можуть ускладнювати доступ до правосуддя потребують безумовного доопрацювання в другому читанні, це стосується, зокрема, і доцільності створення окружних кримінальних судів, ми можемо обійтися абсолютно без цього, у нас є достатньо районних судів з наближенням до ізоляторів тимчасового тримання, де можна організувати відповідну роботу і багато інших моментів, які є. Головне, що робиться крок в даному випадку. Перше. Про створення професійного корпусу суддів за відповідним відбором, питання дисциплінарної відповідності суддів, питання того, щоб ми мали розумний час для проходження судових справ і, щоб ми мали поєднання спеціалізації судів із їх територіальним підходом і, щоб ми зробили крок в тому, щоб українське правосуддя стало більш відповідальним перед українським суспільством. Я прошу вас підтримати два законопроекти в першому читанні.
Шановні депутати, підбиваючи підсумки цього обговорення, я зверну увагу на те, що чимало виступаючих висловлювали тревогу з приводу того, що прийняття цього закону ускладнить систему судочинства і віддалить суд від громадянина, від того суб’єкта права, який потребує справедливого вирішення тоді, коли його права порушуються. Тим не менше, аргументація доповідачів і виступ міністра юстиції, а також наші декларування бажання приєднатися до європейської спільноти і адаптувати наше законодавство в тому числі в системі судочинства до європейського, по-моєму, не залишає для нас сумнівів відносно необхідності підтримки проекту в першому читанні. Але і справді доопрацювання потім, щоб і простою ззовні була система, щоб доступною для людей, щоб відбувався професійний відбір суддів і їх підготовка для такої діяльності. І щоб була найперше, і це найбільше турбує сьогодні громадян, відповідальність суддів за прийняті рішення. Тут посилалися на традиції суду радянських часів. Я думаю, що ні в кого не викликає сумнівів, що це була чітка система. Але якість роботи суддів визначалась якістю роботи партійних комітетів по добору і розстановці кадрів. Ви це добре знаєте. Оскільки сьогодні багато є суб’єктів, які хотіли би це робити, то треба, очевидно, відділити судову систему від тих, хто бажав би сьогодні там розставляти кадри, як про це сьогодні один із виступаючих говорив, і забезпечити справді створення структури, яка контролюватиме якість роботи суддів. Тому давайте підтримаємо пропозиції Президента про прийняття його в першому читанні, цього законопроекту. А, крім того, я ще скажу, що проект не відкликаний Президентом, ініціатива була така проявлена, але вона суперечить регламенту. І ми з цього приводу визначилися з самого початку. Тому я ставлю на голосування спочатку проект Закону 2834 для прийняття в першому читанні і прошу визначитися. [[13:20:07]] За-246 І проект Закону 2835 про внесення змін до Закону про статус суддів – теж в першому читанні – ставлю на голосування. [[13:20:33]] За-254 Рішення прийнято. Водночас даємо протокольне доручення комітету профільному об’єднати ці два законопроекти, об’єднати в один законопроект, підготувати його до другого читання з урахуванням тих зауважень, які висловлені депутатами під час обговорення. Ні, голосувати немає потреби. Це, по суті, професійний обов’язок самого комітету, він може внести сам таку ініціативу. Розглядається проект Закону про міжнародну технічну допомогу. Доповідач – народний депутат України Каракай Юрій Васильович. Будь ласка.
Шановний Головуючий, шановні колеги! Цей багатостраждальний закон, він уже розглядався не один раз у Верховній Раді, не цей проект, а закони на таку тематику, і весь час відхилялися. Мабуть, сьогодні не найкращий день, але будемо надіятись, що буде все добре. Законопроект про міжнародну технічну допомогу. Україна отримує міжнародну технічну допомогу на протязі всіх років незалежності. Всього було отримано більше шести мільярдів доларів США технічної допомоги на суму. Проте, нажаль, на сьогоднішній день немає ні одного законодавчого акту, який би регулював цю сферу. Єдине, чим регламентуються ці питання зараз, це – відповідна постанова Кабінету Міністрів України від 2001 року. Треба зазначити, що виходячи з необхідності такого прийняття закону, ще в 2005 році у серпні діючий уряд України затвердив стратегію залучення міжнародної технічної допомоги на 2005-2007 роки, якою визначено, що передумовою успішного розв’язання завдань стратегії є прийняття відповідного профільного закону. На нашу думку, авторів закону, прийняття цього закону дозволить врегулювати питання у цій сфері, що призведе до збільшення обсягів технічної допомоги Україні і що нове вводе цей законопроект, це те, що вводиться поняття - надання Україною технічної допомоги іншим країнам світу. Це широко використовується в інших країнах світу і в більшості не потребує великих видатків з бюджету, тому що, як правило, великі країни-донори надають іншим країнам допомогу на. Ну, наприклад, такі країни, як Єгипет. Це, мабуть, не можна назвати потужною економічною країною, вона надає технічну допомогу, в тому числі і Україні через навчання фахівців. Але вони вкладає туди всього 10-15, максимум – 20 процентів коштів, інші кошти їй дають такі країни, як Сполучені Штати Америки, Європейський Союз. Рішенням Президента України в минулому році створене відповідне агентство по наданню Україною технічної допомоги іншим країнам при Міністерстві закордонних справ. Проте, виходячи з того, що немає профільного законопроекту, який би регламентував ці речі, це агентство не працює, а ми вже могли б надавати допомогу, ну наприклад, шляхом – це те питання, яке розглядалося в МЗС і зацікавлених міністерствах, - Україна могла б надавати допомогу шляхом навчання фахівців для третіх країн для, наприклад, розмінування в Афганістані чи в інших країнах мінних полів. У нас є великий досвід в цій сфері. Тому просимо підтримати цей законопроект.
Дякую. Шановні колеги, в кого є запитання, прошу записатись. Так, будь ласка, шість хвилин. Садовий.
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Скажіть, будь ласка, а обраховувався економічний ефект від того, якщо ми запровадимо цей закон? І які перспективи взагалі-то застосування його при наданні технічної допомоги? Ну, і економічний ефект. Прошу.
Тут важко говорити про конкретний економічний ефект, бо отримання міжнародної технічної допомоги, як правило, пов’язане з пільгами на ввезення, якщо це надається шляхом, там, надання обладнання, ну, так в цьому році чи наприкінці минулого ми з вами голосували угоду з Республікою Корея про телемедицину. Вони в Києві робили клініку телемедицини, якщо пам’ятаєте. Відповідно те обладнання, яке ввозиться, треба було приймати рішення про надання пільг на ввезення, і ми приймали це законом. І з Республікою Корея укладався і схвалювався Верховною Радою окремий договір про міжнародну технічну допомогу між Україною та Республікою Корея. Тому ці речі, ці питання зараз вирішуються шляхом укладання окремих міжнародних договорів. Окремі міжнародні договори теж будуть укладатися і надалі між країнами. Але це буде базовий закон, який вводить визначення понять, що торкається надання України, а що торкається надання Україною технічної допомоги, то він вперше регламентує ці питання.
Дякую, будь ласка, Сподаренко. Чечетов Михайло, прошу.
Дякую, Адам Іванович. Михайло Чечетов, фракція Партії регіонів України. Шановний Юрій Васильович, дійсно, стає дуже важливий для держави законопроект, бо він врегульовує такий дуже серйозний сектор державної діяльності щодо отримання міжнародної технічної допомоги, бо мова йде про великі фінансові ресурси. І чи я правильно зрозумів, що, як кажуть, прийняття цього законопроекту дасть можливість не тільки ефективно використовувати і залучати більш великі кошти по цьому напрямку, по міжнародній технічній допомозі, але і Україна може також використовувати цей напрямок для надання міжнародної технічної допомоги іншим і с користю для держави Україна. Дякую.
Так, безумовно. Я вже привів приклад Єгипту. Щорічно Єгипет отримував на ці цілі від крупних країн-донорів десь суму порядку 400 мільйонів доларів. Він трошки добавляв від себе і реалізовував це через проекти. Наприклад, їздили українські фахівці навчатися у Єгипет. Я зараз не можу привести інші приклади саме по Україні, але навіть по цьому навчанню українських фахівців, бо це було на протязі років, і не одного року, це утримувалися викладачі, утримувалася інфраструктура місцева, бо українські делегації приїжджали, жили, навчалися, їздили. І ще треба зазначити при цьому, що, безумовно, надання однією країною іншій країні технічної допомоги, воно як популяризує саму цю країну: ті громадяни, які пройшли навчання там, як правило, вони є, можна так сказати, представниками цієї країни, бо все-таки щось залишається в душі, якісь залишаються знання. Окрім іншого, це може бути якісь додаткові ринки збуту. Якщо ми будемо.
Дайте завершити.
розмінування мінних полів, то безумовно тоді ми можемо те обладнання, яке у нас використовується у Збройних силах надлишкове, реалізовувати в інші країни.
Дякую, Юрію Васильовичу. Сідайте, будь ласка. Співдоповідає заступник голови Комітету з питань економічної політики Плотніков Олексій Віталійович. Прошу.
Шановний головуючий, шановні народні депутати. Комітет з економічної політики Верховної Ради розглянув на своєму засіданні проект Закону про міжнародно-технічну допомогу. Відповідно до цього зроблено подання нашого комітету. Дійсно, за всі часи незалежності України держава користувалася міжнародною технічною допомогою. Навіть у нас є такий показник, як співвідношення прямих іноземних інвестицій до міжнародної технічної допомоги, до обсягів. Це складає аж три до одного. Це в принципі дуже великий показник. Але знову ж таки протягом усіх років незалежності у нас не було відповідного законодавчого оформлення користування цією допомогою. Рівною мірою, як і не було законодавчого оформлення допомоги, яку надає Україна іншим країнам. Я хочу особливо підкреслити, що цей закон, він такий рамковий, він категоріальний, він визначає основні поняття, він визначає проблеми донора, реципієнта, координації технічної допомоги. І крім цього, він не чіпає проблеми пільг. Ці проблеми, вони охоплюються відповідними законами про оподаткування. Тому тут не можна звинувачувати, що цей закон має якісь там таємні важелі чи щось таке, закладені туди якісь інтереси. Враховуючи наведене вище, Комітет з економічної політики пропонує підтримати у першому читанні законопроект і взяти його за основу з урахуванням відповідних зауважень. Спасибі.
Дякую. Будуть запитання? Немає. Будь ласка, хто бажає взяти участь в обговоренні, прошу записатися від фракцій. Так, від фракцій нема бажаючих. Хто від народних депутатів? Те саме. Тобто будемо голосувати. Я ставлю на голосування про прийняття за основу в першому читанні проекту закону „Про міжнародну технічну допомогу”, реєстраційний номер 2040. Прошу голосувати. [[13:31:40]] За-243 Рішення прийнято. Шановні колеги, нам треба включити до порядку денного і розглянути проект Постанови Верховної Ради про деякі заходи щодо запобігання порушенню конституційного ладу та забезпечення невтручання Національного банку України у дії, які загрожують конституційному правопорядку. У вас розданий проект постанови за номером 3426. Ставлю на голосування про включення його до порядку денного та розгляд. [[13:32:29]] За-253 Прийнято. Він дуже коротка, вона, вірніше, ця постанова, дуже коротка. Вона йде в доповнення тих уже рішень, які ми приймали з вами вчора і те, що випливає з обговорення ситуації і з того, як вона розвивається. Я ознайомлю з цим проектом. Про деякі заходи щодо запобігання порушенню конституційного ладу та забезпечення невтручання Національного банку України у дії, які загрожують конституційному правопорядку. З метою забезпечення конституційного правопорядку, громадського спокою і стабільності в державі Верховна Рада України постановляє. Перше. Тимчасово до ухвалення Конституційним судом України рішення щодо відповідності Конституції України, конституційності Указу Президента України від 2 квітня 2007 року номер 264 „Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України” заборонити Національному банку України та його посадовим особам у будь-який спосіб брати участь у забезпеченні фінансування заходів, передбачених цим указом. І друге. Ця постанова набирає чинності з моменту її прийняття. Є необхідність її обговорювати? Немає. Я ставлю на голосування про прийняття постанови за номером 3426 за основу. Прошу голосувати. [[13:34:06]] За-247 Прийнято. Чи будуть доповнення і зауваження? В цілому, я ставлю на голосування про прийняття в цілому Постанови „Про деякі заходи щодо запобігання порушенням конституційного ладу та забезпечення невтручання Національного банку України в дії, які загрожують конституційному правопорядку”. Реєстраційний номер 3426. Прошу голосувати. [[13:34:44]] За-252 Постанова прийнята. Дякую. Шановні колеги! Переходимо до розділу „За скороченою процедурою”, але для цього нам треба прийняти рішення, прошу голосувати, щоб перелік питань, які є у вас, розглянути за скороченою процедурою. Прошу голосувати. [[13:35:18]] За-252 Прийнято. Розглядається Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" [[щодо процедури припинення повноважень суб’єктів господарювання]] [[проект народного депутата Гончарова]]. Реєстраційний номер 2641. Доповідає Матвієнков Сергій Анатолійович, голова Комітету з питань промислової і регуляторної політики та підприємництва. Будь ласка.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемые коллеги, комитет по вопросам промышленно-регуляторной политики и предпринимательства, на заседании 19 декабря 2006 года рассмотрел, внесенный народными депутатами Гончаровым и Кунченком, проект закона о внесении изменения в закон Украины о государственном регулировании юридических лиц и физических лиц предпринимателей. Основной задачей законопроекта является создание условий для обеспечения определения полного и достоверного перечня, зарегистрированных на территории Украины юридических лиц, и физических лиц предпринимателей, что является условием обеспечения контрольных функций государства, а также защиты интересов всех участников гражданских взаимоотношений. Главное научно-экспертное управление Верховной Рады Украины в своем заключении от 20.12. определяет, что законопроект по результатам рассмотрения в первом чтении не может быть принят за основу с последующим внесением указанных замечаний и предложений. Члены комитета также рассмотрев данный законопроект, предложили его отправить на доопрацювання авторам, но затем мы поработали еще раз, так сказать, непосредственно с авторами и непосредственно поработали с правительством. И у меня есть предложение такое, давайте мы все-таки его примем в первом чтении. Почему? Потому что данным законопроектом мы сегодня расчистим ту базу, которая сегодня существует, это механизм, будем говорить так, каким образом нам расчистить этот эфир мы однодневки. Те фирмы, которые весят сегодня над налоговой, те фирмы, которые не дают возможность нормальной системы учета и контроля за их деятельностью. Поэтому было предложение такое, давайте мы примем его в первом чтении с тем, чтобы мы потом составили на заседании комитетов, вместе с авторами, заградительные механизмы, которые бы не позволили ущемить права предпринимателей. Спасибо.
Дякую. Будуть запитання? Немає. Хто бажає взяти участь в обговоренні, прошу два „за” – два „проти”, записатись. Так, будь ласка, Михайло Чечетов, дві хвилини. Прошу.
Михайло Чечетов, фракція Партії регіонів України. Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати, проектом пропонується запровадити систему заходів, спрямованих на забезпечення завершення формування єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, який ведеться відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” з метою забезпечення відкритості інформації про цих суб’єктів, що в свою чергу має сприяти стабільності цивільного обігу. Метою зазначеного законопроекту є створення умов щодо забезпечення визначення повного та достовірного переліку зареєстрованих на території України юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що є передумовою забезпечення контролюючих функцій держави, а також захисту інтересів всіх учасників цивільних взаємовідносин. Підтримуючи пропозицію авторів законопроекту щодо необхідності завершення і формування Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, але, разом з тим визначаємо, що шляхи проведення спрощеної процедури припинення підприємницької діяльності запропоновані зазначеним законопроектом, суперечать деяким. деякому діючому законодавству та можуть призвести до необґрунтованого втручання державних органів в підприємницьку діяльність суб’єктів господарювання. Я пропоную прийняти цей законопроект в першому читанні і з урахуванням доопрацюванням до процедури другого читання вийти вже, як кажуть, на оптимальний зміст цього законопроекту. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Обговорення питання завершено. Я ставлю на голосування про прийняття за основу в першому читанні проекту Закону про внесення змін до Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” [[щодо процедури припинення повноважень суб’єктів господарювання]]. Реєстраційний номер 2641. Прошу голосувати. [[13:40:13]] За-250 Прийнято. Розглядається проект Закону про внесення змін до Закону України "Про електроенергетику", проект народного депутата Савчука, реєстраційний номер 2579. Доповідає голова підкомітету Комітету з питань паливно-енергетичного комплексу ядерної політики та ядерної безпеки Бронніков Володимир Костянтинович, будь ласка.
Уважаемые коллеги! В соответствии с действующим Законом по электроэнергетике, потребитель, который перебрал более чем договорную величину электроэнергии, штрафуется штрафом в двукратном размере. В четвертом еще созыве депутаты освободили от двойных штрафов учебные учреждения, население, профессионально-технические учебные заведения и высшие учебные заведения. Но мы забыли о том, что существуют в государственной коммунальной собственности такие заведения чрезвычайно важные, как детские и юношеские спортивные школы. Забыли, что существуют школы-интернаты, дошкольные учреждения, сами общеобразовательные школы, которые так же сидят на чрезвычайно небольшом бюджете и так же нуждаются в нашей поддержке. Поэтому вашему вниманию предлагаются изменения в Закон, которые эти учреждения, находящиеся в государственной, или в коммунальной собственности, освобождаются от двойных штрафов. Поэтому, Закон прост, ясен, спортивные учреждения позволяют, я считаю, основная их роль спасать нашу молодежь от наркотиков, от наркотической зависимости и наша с вами задача создать условия, чтобы они могли работать максимально долго в том бюджете, который мы им сейчас предоставляем. Комитет рассмотрел этот законопроект, предлагает его поддержать и в первом чтении, и в целом, поскольку он как бы достаточно ясен и прост. Управление экспертное считает, что могут быть, использоваться под этим законом всякие фитнес учреждения. Да, может быть частные школы, частные спортивные учреждения могут арендовать эти.
Дайте можливість завершити.
Спасибо.
Будь ласка, сідайте. Хто бажає взяти участь в обговоренні? Два - за, два – проти. Так, будь ласка, Микола Садовий, підготуватися Чечетову. Мікрофон з місця.
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Що стосується даного законопроекту, то він важливий для навчально-виховних закладів України, уже перший крок зроблений, що стосується навчальних закладів щодо звільнення від подвійної оплати за електроенергію, якщо перебрано відповідні ліміти. Справа в тому, що погоду важко відрегулювати таким чином, щоб не користуватися електричною енергією, яка йде на освітлення і не лише на освітлення, в тому числі і на те, щоб здобувати тепло, щоб у навчальних кімнатах, у відповідних кімнатах інших було нормально, були створені нормальні умови. Тому ми підтримаємо цей законопроект, будемо голосувати, він на порядку денному поставлений своєчасно і я закликаю депутатів проголосувати за нього, нам освітяни будуть лише вдячні за цей закон. Спасибі.
Дякую, Микола Ілліч. Будь ласка, Михайло Васильович Чечетов.
Михайло Чечетов, фракція Партії регіонів України. Шановний Адам Іванович! Шановні народні депутати! Ми зараз розглядаємо дуже важливий соціальний законопроект. Проект закону розроблено з метою поліпшення складної ситуації за платою за спожиту електроенергію, яка склалася в освітніх закладах України, що фінансується є державного бюджету через застосування до деяких категорій освітніх закладів подвійного розміру, я ще раз підкреслюю, подвійного розміру оплати перевищення договірних обсягів споживання електроенергії. Необґрунтовано, на думку автора, були залишені поза категорією пільгових споживачів дошкільні заклади, загальноосвітні школи, вечірні школи, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі, юнацькі спортивні школи державної і комунальної форм власності. Автор пропонує внесення цих категорій споживачів до переліку, яким передбачено пільгове забезпечення електроенергією, що сприятиме посиленню соціального захисту. Я пропоную прийняти дуже важливий цей соціальний законопроект в першому читанні. Дякую.
Дякую. Обговорення питання завершено. Будем визначатись. Я ставлю на голосування про прийняття у першому читанні за основу проекту Закону про внесення змін до Закону України про електроенергетику. Реєстраційний номер 2579, прошу підтримати. [[13:46:09]] За-251 Рішення прийнято. Розглядається проект Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо приведення у відповідність законодавчих актів у зв’язку з перейменуванням окремих урядових органів управління]], проект народного депутата Лєбєдєва. Реєстраційний номер 2712. Крук Юрій Борисович, але я його не бачу. Так, хто тут з авторів законопроекту? Лєбєдєв і Крук. І Лєбєдєва немає, так? Тоді давайте перенесем цей законопроект. Хто за те, щоб перенести його розгляд, прошу проголосувати. [[13:47:06]] За-245 Розгляд законопроекту переноситься. Нам треба буде розглянути зараз два законопроекти про здійснення концесійної діяльності. Але, оскільки один з них включено – 2883, другий, урядовий, не включений, тому я ставлю на голосування про включення до порядку денного розгляду проекту Закону про внесення змін до Закону України "Про концесії на будівництво та експлуатацію автомобільних доріг". Реєстраційний номер 3258. Прошу голосувати. [[13:47:55]] За-251 Включено питання до порядку денного. Починаємо розгляд. Розглядається проект Закону про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення концесійної діяльності. Реєстраційний номер 2883, народний депутат Зубко Юрій Григорович. Був Зубко. Добре. Давайте тоді Борт Віталій Петрович – голова підкомітету Комітету з питань транспорту і зв’язку. Також немає. Є? А? Будь ласка, Віталій Петрович. Ви спочатку про 2883, а потім я ще вас попрошу сказати думку і про урядовий.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемые народные депутаты! Комитет Верховной Рады Украины по вопросам транспорта и связи рассмотрел проект Закона Украины о внесении изменения в некоторые законы Украины относительно осуществления конституционной деятельности, регистрационный номер 2883 от 11.01.2007, внесенный народными депутатами Зубко, Потаповым и Рябекой. Также поступил законопроект 3258 от Кабинета Министров, который эти два законопроекта являются собой по сути на 90 процентов идентичные. Поэтому 2883 законопроект о внесении изменений к Закону Украины относительно осуществления конституционной деятельности [[регистрационный 2883 от 11.01.2007, внесенный народными депутатами Зубко, Потаповым, Рябекой]] подкомитет отклоняет.
Дякую, сідайте, будь ласка. Появився автор законопроекту. Будь ласка, Юрій Григорович Зубко, прошу.
Шановні народні депутати, мною був внесений законопроект, який визначав правові аспекти створення сприятливих умов для реалізації інвестиційних проектів у сфері будівництва та експлуатації автомобільних доріг на умовах концесії. Після реєстрації мого законопроекту урядом був внесений законопроект, який був опрацьований міністерствами і відомствами. Обоє ці законопроекти розглядалися на профільному комітеті. І, зважаючи на те, що урядовий законопроект являється, ну, більш досконалим, я пропоную прийняти в першому читанні за основу урядовий законопроект. Дякую.
Дякую. Будь ласка, тепер заслухаємо ми ще і урядовий законопроект. Потім будемо визначатися. Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про концесії на будівництво та експлуатацію автомобільних доріг", реєстраційний номер 3258. Доповідає голова Державної служби автомобільних доріг Демишкан Володимир Федорович. Будь ласка. Підготуватися Борту.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати! Розвиток автомобільних доріг в Україні є передумовою сталого соціально-економічного розвитку держави та її інтеграції до Європи. Вирішення цієї масштабної задачі потребує значних коштів. Бюджет забезпечує науково обгрунтовану потребу у фінансуванні дорожнього господарства тільки на третину. Для розбудови нових та реконструкції існуючих доріг необхідні альтернативні джерела фінансування. В багатьох країнах світу дороги збудовані за кредитні кошти та на умовах концесії. Досвід залучення інвестицій у сферу дорожнього господарства в рамках існуючого законодавчого поля показав, що основною проблемою є недосконалі закони України щодо будівництва доріг на умовах концесій. Метою закону, який сьогодні розглядається, є створення сприятливих умов для залучення додаткових недержавних інвестицій в розбудову автомобільних доріг. У проекті закону передбачено надання концесіонерам гарантій повернення інвестицій при низькій інтенсивності руху, розподіл фінансових ризиків між державою та концесіонером на етапі створення дороги, поширення концесії на реконструкцію, ремонт і експлуатацію автодоріг, вдосконалення процедури визначення об’єктів концесії та переможця концесійного конкурсу. На відміну від аналогічного проекту, законопроекту, внесеного шановними народними депутатами Зубком, Потаповим і Рябекою, в урядовому проекті закону враховано зауваження профільних міністерств і Міністерства юстиції. Ми вдячні шановним народним депутатам за увагу до проблеми розвитку автомобільних доріг, але просимо підтримати урядовий проект закону з реєстраційним номером 3258 в першому читанні. Дякую за увагу.
Дякую, Володимир Федорович, сідайте, будь ласка. Так, думка комітету. Віталій Петрович Борт, прошу.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемые народные депутаты! Комитет Верховной Рады Украины по вопросам транспорта и связи рассмотрел проект закона Украины 3258 от 02.03.2007 года о внесении изменений в Законы Украины «О концессиях на строительство и эксплуатацию автомобильных дорог», внесенный Кабинетом Министров Украины. Как я уже говорил, по сути, законопроект идентичен тому, который мы рассматривали предыдущим, поданным народными депутатами. Он также направлен на создание более благоприятных условий для реализации инвестиционных проектов в сфере строительства, реконструкции, ремонта, эксплуатации автомобильных дорог на условиях концессии с привлечением средств частных инвесторов. Предлагается наряду с концессией на строительство и эксплуатацию автомобильных дорог внедрить новые формы концессии, то есть на реконструкцию и ремонт и последующую эксплуатацию, а также только на эксплуатацию автомобильных дорог. Также усовершенствуется процедура проведения конкурса на участие в концессионных проектах в сфере дорожного хозяйства, в частности, предусмотрены этапы проведения конкурса, предварительная квалификация претендентов и оценка конкурсных предложений. Определены требования конкурсной комиссии. Уточняется, что отнесение автомобильных дорог к разряду платных осуществляется на основе технико-экономических обоснований проектов. Законопроект не предусматривает возможности получения концессионерами налоговых льгот. Нужно сказать, что в проект, также, как и рассмотренный нами ранее, не решает всех проблем концессионной деятельности в сфере строительства и эксплуатации автомобильных дорог. Мы полагаем, что все недостатки и замечания будут устранены ко второму чтению. Исходя из высказанного, комитет предлагает проект закона, регистрационный номер 3258 от 02.03.2007 года о внесении изменений в Законы Украины «О концессиях на строительство и эксплуатацию автомобильных дорог», внесенный Кабинетом Министров Украины принять за основу. Спасибо.
Я дякую. Будь ласка. Хто бажає взяти участь в обговоренні? Два – „за”, два – „проти”. Мабуть, тих, хто проти, немає. Я не помилився. Будь ласка, Поляков. Прошу. Чечетов. Мікрофон з місця.
Михайло Чечетов, фракція Партії регіонів України. Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. На мій погляд, із цих двох законопроектів урядовий законопроект 3258 більш змістовний і ґрунтовний. Цей законопроект визначає правові аспекти створення більш сприятливого середовища для реалізації інвестиційних проектів у сферах будівництва та експлуатації автомобільних доріг на умовах концесії. Для реалізації законопроекту пропонується внести відповідні зміни до Закону України "Про автомобільні дороги”, „Про концесії” та прийняти нову редакцію Закону України "Про концесії на будівництво та експлуатацію автомобільних доріг”, змінивши його назву на Закону України „Про концесії на будівництво, реконструкцію, ремонт та експлуатацію автомобільних доріг”. Пропонується поряд із концесіями на будівництво та експлуатацію автомобільних доріг запровадити нові форми концесії – на реконструкцію, ремонт та подальшу експлуатацію, а також тільки на експлуатацію автомобільних доріг. Для удосконалення процедури визначення об’єктів автомобільних. для удосконалення процедури визначення об’єктів концесії і проведення концесійного конкурсу передбачено необхідність розробки техніко-економічного обгрунтування проекту. З метою розподілу фінансових ризиків передбачено обов’язкову участь держави у фінансуванні будівництва, реконструкції, ремонту об’єкта концесії. Для удосконалення процедури вибору переможця передбачено проведення концесійного конкурсу у два етапи, попередня кваліфікація претендентів та оцінка конкурсних пропозицій. Передбачено також відшкодування інвестицій шляхом платної експлуатації автомобільної дороги об’єктів дорожного сервісу, надання державних компенсацій концесіонерам збиткових і низькорентабельних об’єктів концесії. Я пропоную прийняти цей дуже важливий законопроект у першому читанні. Дякую.
Дякую. Обговорення питання завершено. Будемо визначатися. Оскільки колега Зубко, автор законопроекту, запропонував, щоб не ставити його законопроект на голосування. Він пропонує підтримати урядовий законопроект, то, напевно, давайте почнемо голосування з урядового законопроекту. Я ставлю на голосування про прийняття за основу в першому читанні проекту закону про внесення змін до Закону України „Про концесії на будівництво та експлуатацію автомобільних доріг”, реєстраційний номер 3258. Прошу голосувати. [[13:58:48]] За-249 Дякую. Рішення прийнято. Так, шановні колеги, перед перервою тут надійшла інформація, просять проінформувати, що сьогодні голів обласних державних адміністрацій, тобто президентську вертикаль, зібрали у Секретаріаті Президента і під вимогою звільнення від займаних посад змусили підписати звернення до Президента в підтримку його антиконституційних рішень. Це свідчення того, яка в нас демократія в дії. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошую закритим. Перерва до 16 години.