Dobro jutro poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici. Prije nego počnemo odlučivati, glasovati o određenim točkama dnevnog reda i Proračunu RH za 2014.godinu najprije da utvrdimo kvorum. Stanje, brojno stanje zastupnika. Prije i toga u ime kluba poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, s obzirom da smo amandmane Vlade dobili kasno na klupu i s obzirom što se dogodilo sa Ministarstvom znanosti a obzirom da danas glasamo o drugim izmjenama Proračuna za 2013.i 2014.ja bih molio stanku u ime Kluba pola sata da možemo pregledati ove amandmane jer ovi amandmani nisu benigni koje je Vlada postala. Mi smo ih dobili tek danas ujutro na klupe, mislim da je to neozbiljno.
Sve ste rekli, samo čekamo da li hoće još netko od klubova, da. Poštovani Branko Vukšić također vjerujem.
Također iz istih razloga Hrvatskih laburista.
HDZ, Stranka Laburisti, nitko više? Damir Kajin u ime kluba nezavisnih, hvala lijepa. Određujem stanku do 9,45. Hvala lijepa. Vidimo se u 9,45. STANKA U 9,34 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] PREDSJEDNIK: Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici, da bismo bili korektni prema predstavnicima klubova najprije da utvrdimo brojno stanje zastupnika u sabornici. Hvala lijepa. Možemo krenuti sa izvješćima klubova koji su zatražili stanku. Prvi je na redu Klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodo ministri, kolegice i kolege. Krajnje neuobičajeno je da amandmane Vlade dobijemo praktički nekoliko minuta prije nego što bi se trebalo izjašnjavati o tim amandmanima. Vrlo interesantno da je po Poslovniku ovog Visokog doma definirano kako i do kada saborski zastupnici moraju podnijeti svoje amandmane i koliko mora proći vremena od rasprave do trenutka kada bi se izglasavao proračun. No, očigledno pozicija Vlade je bolja. No ono što sam želio reći na brzinu pregledavajući ove amandmane vrlo interesantno je da Vlada mijenja financijski plan agencije za upravljanje državnom imovinom i to ne za mali iznos nego za ohoho sredstava. Ako je amandmane Vlada usvojila na telefonskoj sjednici u ponedjeljak mi smo o rebalansu proračuna i proračunu raspravili prošli utorak i srijedu što se to toliko strašno dogodilo, što se u Hrvatskoj promijenilo da Agencija za upravljanje državnom imovinom najedanput je došla do spoznaje da neće ostvariti toliko i toliko prihoda nego su ti prihodi manji? I druga stvar, ako već netko predlaže ovom Viskom domu dokument onda bi trebao znati ako stavlja koliki su ukupni prihodi ili koliki su ukupni rashodi onda ne može nikako razlika između toga pisati deficit nego može pisati kao što to piše u svim ostalim dokumentima višak ili manjak. To piše u ovom dokumentu. No, vrlo interesantno, dakle Vlada je svojim amandmanom reagirala na to što nije uspjela napraviti kroz Agenciju za upravljanje državnom imovinom. Ali mi smo dobili isto tako prošli tjedan raspravili i danas ćemo o njemu glasovati, druge izmjene proračuna za 2013. godinu, jučer i prekjučer ministar znanosti javno obznani da nema dovoljno sredstava na svojim pozicijama za prijevoz i za isplatu prekovremenog rada. Kolegice i kolege koja je vjerodostojnost proračuna za 2013? Kakvu mi poruku šaljemo i međunarodnim financijskim institucijama i našim potencijalnim kreditorima, potencijalnim investitorima u Hrvatskoj kada usvajamo dokument i sada svi već znamo bjelodano da u tom dokumentu nema osiguranih sredstava za prijevoz i nema osiguranih sredstava za prekovremeni rad. O.K., ako toga nema u 2013. da li toga ima u 2014? Ako u obrazloženju proračuna nemate niti jednom riječju naznačeno da će se određeni rashodi koji se ne izvrše u 2013. izvršiti u 2014. onda bi logična stvar bila da to bude osigurano na pozicijama proračuna u 2014. godini. Međutim, to nije niti osigurano u pozicijama proračuna u 2014. godini. Iskreno govoreći svi zaposlenici u osnovnom, srednjem i visokom školstvu se trebaju pitati što će biti sa onim što im pripada po kolektivnom ugovoru sljedeće godine. Tko si može uzeti za pravo reći mi to vama nećemo isplatiti zbog toga što nemamo novaca. Kolegice i kolege zaboravili smo da je još uvijek na snazi Zakon o fiskalnoj odgovornosti koji jasno kaže ako pojedini proračunski korisnik, dakle čelnik proračunskog korisnika prekorači pozicije koje mu je odobrila Vlada temeljem toga i ovaj Visoki dom on mora svoj mandat dati na raspolaganje, dakle mora podnijeti ostavku predsjedniku Vlade. Da li ste vi primijetili da je ministar znanosti ponudio ostavku premijeru Milanoviću? Nije. A imamo Zakon o fiskalnoj odgovornosti temeljem toga zakona on je to morao napraviti. I ministar, predsjednik Vlade nije trebao usvojiti tu ostavku. Međutim, kod nas očigledno može kako tko hoće i što hoće a u konačnici nažalost plaćaju oni koji naprosto moraju prihvatiti što im netko servira. Bez obzira što mi govorili o učiteljima, o profesorima oni vode brigu o našoj djeci. Oni su ti koji itekako vode brigu o odgoju naše djece zbog prezaposlenosti mnogih u obitelji, zbog toga što obitelji nažalost niti ne funkcioniraju onako kako bi trebale i mogle. Dakle, netko si je uzeo za pravo da tim ljudima pred Božić kaže gospodo nećete dobiti troškove za prijevoz, gospodo nećete dobiti novce za prekovremeni rad. A mi ćemo danas dignuti ruku za rebalans proračuna 2013. koje ćemo potvrditi gospodo nismo vam osigurali novce za prekovremeni rad i nismo vam osigurali novce za prijevoz pa si vi mislite što hoćete. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Klub Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru, klub zastupnika i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi ministri, uvažene kolegice i kolege. Pa nas nije začudilo to što smo amandmane Vlade dobili sekundu prije 12, nismo ni očekivali prije. Na nama je samo da upozorimo hrvatsku javnost, odnos Vlade prema Hrvatskome saboru. Ministri kad ovdje obrazlažu zakone uvijek na početku traže kvalitetnu, nepolitikantsku raspravu, raspravu na temelju argumenata, raspravu na temelju pročitanog, raspravu koja neće biti skupljanje jeftinih političkih poena. To čujemo, uvijek dobivamo ovdje packe. I onda što se dogodi, prvo usvajamo zakone sve po hitnom postupku, gotovo sve, većinu zakona, veliku većinu zakona, dobivamo amandmane na rebalans proračuna, na proračun sekundu prije 12. Donosimo rebalans u prosincu kada znamo da je to samo zapravo rebalans proračuna podvučena crta, zbrojeno, oduzeto i jedna prosta konstatacija. Što se dogodilo sa proračunom, Vlada nije ispunila ono što je obećala. Međutim, tada vidimo ovih dana da su se dogodile nevjerojatne stvari. Ministar obrazovanja i znanosti jednostavno kaže mi nećemo izvršiti naše obveze iz proračuna, nitko neće biti zakinut, vi ćete dobiti novac ali druge godine. Pazite, ljudima koji putuju 100 km i više, 200 km dnevno, neće dobiti ovaj mjesec novac. Nitko nije pitao kako će oni izvršavati svoje radne obveze jer vjerojatno pretpostavlja Vlada da su svi učitelji, profesori enormno bogati, da svaki ima 200 000 eura na štednji pa će uzeti iz čarape i sam sebe financirati. Pa tako može Vlada i proglasiti čak i moratorij na plaće pa reći ove godine nećete dobivati plaće, dobivat ćete iduće godine plaće, uzmite iz čarapa, sufinancirajte državu. To je po onoj najvećoj zabludi koju je izrekao Kennedy, nemojte čekati na ono što će država za vas učiniti, učinite vi nešto za državu. To je ta neoliberalna logika ove Vlade. Prema tome, i ova današnja rasprava će pokazati da Vlada ne zna svoj posao raditi i vidi se tko je neozbiljan, da li je neozbiljna opozicija ili je neozbiljna vlast koja jednostavno ovaj Sabor smatra fikusom i ima taj Sabor samo zato što smo mi tobože parlamentarna demokracija.
Hvala lijepa. U ime Kluba nezavisnih poštovani zastupnik Damir Kajin.
Gospodine predsjedniče, gospodo članovi Vlade, zastupnici. Apsolutno da, nastavnicima trošak prijevoza treba platiti. Tih 23 milijuna kuna valja pronaći, 23 milijuna kuna i za božićnice isto tako treba pronaći. Tih 46 milijuna kuna koji nedostaju u proračunu to je otprilike onoliko koliko iznosi trošak referenduma. Prosvjetari moraju dobiti svoj novac, ili svi ili nitko. Jasno svi, i oni koji rade u općinama i oni koji rade u županijama i oni koji rade u javnim poduzećima, ministarstvima, HRT-u, školama itd. U Istri prijevoz je isplaćuje iz tzv. decentraliziranih sredstava i prijevoz se plaća mjesec unaprijed. Problem su jubilarne nagrade koje onda neće biti isplaćene ove godine, koje su ionako sa 5500 kuna recimo za onoga tko radi 35 godina u školi smanjene negdje na 1500 kna. Jučer sam isto tako rekao da bi država osigurala 50 milijuna kuna za jedan referendum pekarska industrija mora prodati 1 milijardu kuna kruha. Kruh je opterećen s onih 5% PDV-a, znači treba prodati u ovoj zemlji 150 milijuna štruca kruha, trebaju Hrvati 3-4 mjeseca kupovati i plaćati kruh, plaćati PDV ili gospodin Linić mora puniti proračun sa PDV-om da bi se u proračunu Republike Hrvatske skupilo 50 milijuna kuna po toj osnovi. Zemlja je na koljenima, jasno, nitko ništa neće. Jasno je i to da se referendumima sada šta, trenira birački korpus za izbore i slažem se, sve je legitimno. Međutim, nije problem ja kažem niti referendum niti pitanje već ono što se valja iza tog referenduma, a što je najbolje možda došlo, "najbolje" do izražaja u jednom Vukovaru gdje je na djelu usuđujem se reći bio gotovo puzajući puč. Jer ako predsjednici ne mogu gospodo slobodno koračati po Hrvatskoj onda kakva smo mi zemlja. Ali se slažem gospodine Đakiću, tako je, zašto ne i protiv predsjednika se može demonstrirati, zašto ne. Može se kao u zimi 2010. šetati Zagrebom, ali silu nitko ne smije primjenjivati. To je zapravo poanta svega toga. No da se vratim prosvjetarima. Ne, oni nisu adekvatno plaćeni, oni su potplaćeni, kao što su potplaćeni i mnogi u ovoj zemlji. Tko je najpotplaćeniji? Oni koji rade gdje, prije svega u tim privatnim poduzećima od kojih se često zna dogoditi da oni koji vode mala društva su i u goroj poziciji od radnika koji rade kod njih. Najprivilegiraniji je isto tako moramo priznati radno mjesto danas u Hrvatskoj je radno mjesto u javnoj službi. Ne znam tko me nije pitao recimo za posao, ali ne negdje kod privatnika nego upravo negdje u javnoj službi. Nije bitno da li u komunalnom poduzeću, da li u državnoj upravi. Ali nitko da radi recimo kod nekog privatnika. Ono što je sigurno novac za prijevoz učiteljima, nastavnicima, profesorima treba osigurati, trebalo je osigurati odmah. Ako ne u siječnju, ali to mi moramo vidjeti i u proračunskim dokumentima za 2014. Ponavljam još jedanput da su nastavnici u ovoj zemlji podcijenjeni. Njihova primanja su možda i ispod prosjeka Republike Hrvatske a ne smijemo cijelu tu profesiju na takav način ismijavati. I da, upitao se Kennedy kao što je rekao moj prethodnik malo drugačije. Nemojte pitati što će, samo što će Amerika učiniti za vas nego što ćete vi učiniti za ili što ste vi spremni učiniti za Ameriku i kroz jednu takvu … [[Govornik se ne razumije.]] možda se ponekad trebamo i mi upitati što smo spremni učiniti za svoju državu.
Poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici moram reagirati na kvalifikacije kolege Kajina, a kvalifikacija … [[Govornik se ne razumije.]] nema nikakvog utemeljenja ni u jednoj instituciji, demokratskoj instituciji Hrvatske države. Čak štoviše, Hrvatski sabor potvrđuje da je na djelu vrhovno načelo demokracije vladavina prava, a nikakav puč čak ni vladavina institucija. Pa nemojte to kvalificirati, jer to nije izgovoreno za stolom u restoranu nego u Hrvatskom saboru. Nema osnova za to. Hvala lijepa.
Kolegice i kolege sada ćemo raspraviti objedinjenu raspravu o - Konačni prijedlog Zakona o prostornom uređenju, drugo čitanje, P.Z. br. 466; - Konačni prijedlog Zakona o gradnji, drugo čitanje, P.Z.E. br. 467; - Konačni prijedlog Zakona o građevinskoj inspekciji, drugo čitanje, P.Z. br. 468. Predlagateljica Zakona je Vlada RH. Kod donošenja Zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu ponositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu. Izvješća ste njihova primili na sjednice. Uvodno će zakone obrazložiti ministrica graditeljstva i prostornog uređenja gospođa Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, cijenjene dame i gospodo saborski zastupnici. Dakle riječ je o tri zakona, Zakon o prostornom uređenju, Zakon o gradnji, Zakon o građevinskoj inspekciji. Budući da smo imali jednu izuzetno dobru kvalitetnu i dugotrajnu raspravu na prvo čitanje ja ću zaista samo nas podsjetiti na osnovne elemente i osnovnu suštinu zakona i sva tri zakona i malo ću se zadržati više na neke stvari koje su izmijenjene između prvog i drugog čitanja. Kada je riječ o Zakonu o prostornom uređenju, govorimo o zakonu kojim je regulirana dosta zahtjevna i specifična oblast prostornog uređenja, zakon koji ima strukturiran je na način da ima, počinje od nekakvih načela prostornog uređenja, završava s kaznenim odredbama ali u tom zakonu je ono bitno i važno, mi smo složili dokumente prostornog uređenja odnosno prostorne planove na način da idemo u toj piramidi od najvišeg do najnižeg, najviše je državni prostorni plan, ispod toga su prostorni planovi županijski, iza tog su prostorni uređenja općina i gradova, GUP-ovi i urbanistički prostorni planovi. Bitna novina, bitan značaj i bitne karakteristike su da svaki od tih prostornih planova je operativan. Što to znači? Iz svakog prostornog plana će se za zahvate koje on definira moći izdavati lokacijske dozvole odnosno građevinske dozvole. Državni prostorni plan nakon strategije za koju je donešena odluka o izradi, dakle u ovom cijenjenom Domu smo mi već bili i sa izmjenom i dopunom strategije i programa, bili smo i sa izvješćem u stanju i prostoru, na temelju izvjšća i stanja u prostoru je donešena odluka o izradi strategije i strategija prostornog razvitka RH je započeta s izradom i pred ovaj uvaženi Dom ćemo negdje do kraja iduće godine doći sa tim dokumentom. Paralelno s tim je i u izradi, odnosno biti će u izradi državni prostorni plan. Državni prostorni plan će ono što mu samo ime kaže definirati zahvate od važnosti za državu ali jednako tako će omogućiti da se temeljem državnog prostornog plana definiraju, odnosno da temeljem državnog prostornog plana se izdaju lokacijske dozvole i građevinske dozvole za taj nivo odlučivanja. Lokacijska dozvola ostaje još uvijek kao dozvola za specifične zahvate odnosno za specifične građevine, ostaje za eksploatacijska polja mineralnih sirovina iz razloga što temeljem posebnog propisa građevinska dozvola se izdaje temeljem Zakona o rudarstvu, ostaje za zahvate koji se ne smatraju građenjem, dakle to su pontoni, uzletne i sletne staze, ostaje za zahvate koji su složeni i njihova sama složenost traži lokacijsku dozvolu da bih bilo što operativnije dakle, recimo jedno turističko nasilje, hotel ili nekoliko hotela, naravno da je pretpostavka da neće ići u jednu odmah u građevinsku dozvolu ili možda hoće ali daje mogućnost za tako složene zahvate da definiraju se kroz lokacijsku dozvolu faze za ishođenje građevinske dozvole ostaje tamo gdje je postupak izvlaštenja. I nešto što je novina što zadnji put nije bilo, a što se iskristalizirala još jedanput u radu sa svim ministarstvima ostaje za vojne objekte, vojne građevine koje su u prostornom planu planirane. Lokacijska dozvola će se izdavati temeljem ovog zakona, temeljem posebnog zakona iste oblasti će se izdavati građevinske dozvole. Sam postupak izdavanja lokacijske dozvole je znatno jednostavniji, brži i ekspijitivnijiji. Kad je riječ o planiranju još jedanput navodim odredbu kojom je definirano da sve izdvojene zone namijenjene za gospodarstvo, dakle tu su izdvojene zone izvan naselja koje su namijenjene za gospodarstvo, za turizam, za gospodarske djelatnosti koje od časa otkada su planirane u roku od 5 godina nije započeto sa komunalnim opremanjem tih zona ili nije donesen urbanistički plan uređenja kao takove prestaju biti planirane. Za postojeće zone koje su danas planirane dokumentima prostornog uređenja rok od 5 godina će biti od časa stupanja na snagu zakona. A predloženo je da zakon stupi na snagu kao i preostala dva s 1. siječnjem 2014. godine. Dosta je detaljno oblast posebnog ograničenja dakle, zaštićeno obalno područje mora je termin koji je već u ovom uvaženom Domu bio definiran u času kada se ratificirao protokol o upravljanju obalnih područjem sredozemlja. I kada je rečeno da je to područje svih jedinica lokalne samouprave koji graniče sa morem. Dakle ne kao što je danas u zakonu samo tisuću metara od obalne linije za kopno svi otoci nego kompletno područje jedinice. I onda smo mi dali jedno područje posebnog ograničenja to je kilometar od obalne linije i na kopunu i na otocima. Izvan tog kilometra se može planirati kao i drugdje a od tih tisuću metara postoje određena ograničenja. Ono što je od zadnji put novina a novina je iz jednostavnog razloga što smo i kroz drugi set mišljenja resornih ministarstava raspravljali a posebno je vezan i posebno je bio i zahtjev i najbolje se to vidi na primjeru Malostonskog zaljeva. Malostonski zaljev je područje koje je … [[Govornik se ne razumije.]] sa aspekta zaštite zaštite od prirode. Ali jednako tako kao što dobro znate u Malostonskom zaljevu karakteristika su odnosno brijestilišta odnosno tamo je uzgoj školjaka. I oni koji to čine i koji rade imaju dosta veliki problem jer svi oni njihovi molovi na koje dolaze s barkom da bi mogli doći do svog polja koje im je koncesionirano i oni objekti u kojima otkupljuje se ne mogu se niti planirati prostornim planovima niti se mogu u postupku legalizacije legalizirati. Znajući za takav problem koji ima, mi smo u zakonu rekli da kada netko ima više od 10 tisuća kvadratnih metara koncesioniran prostor za tu namjenu može se planirati naravno prostornim planom mol temeljem iz kojeg može doći do tog polja i može se jednako tako planirati objekti površine do 30 kvadrata u kojem onda mogu izvršiti otkup i ostale aktivnosti koje jesu. Jednako tako naši nenastanjeni otoci su posebno zaštićeni, posebno su zaštićeni kroz sve dokumente prostornog uređenja započevši sa postojećom strategijom iz '97. godine. No međutim, na tim nenastanjenim otocima postoji potreba posjećivanja tako da smo za te slučajeve omogućili da jednako tako imaju mol na koji mogu doći izletnički brodovi i barke, dakle ne nešto što je u smislu bilo kakve luke ali u smislu mola koji se onda mogu planirati i koncesionirati i učiniti sve radnje koje je potrebno učiniti. Cijeli postupak izdavanja lokacijske dozvole je dosta detaljno definiran. Malo ću više o tom postupku govoriti kada ću govoriti o Zakonu o građenu. No međutim, ovdje ću se vezati na nešto što smo mi uveli u zakon a i na čemu jako inzistiramo i što nam je osnov i ovoga zakona i Zakona o građenju, o građevinskoj inspekciji ćemo onda nešto malo detaljnije reći u nekim drugim elementima a to je odgovornost. Dakle, u cijelom postupku je izuzetno važna odgovornost svih koji u tom postupku sudjeluju. To je odgovornost projektanata koji i danas potpisuju projekte, koji i danas udaraju određene štambilje na te projekte sukladno posebnim propisima. Koji i danas svojom izjavom kažu da su projekti napravljeni sukladno svih zakona i svih propisa. No, međutim bez obzira na tu činjenicu u postupku izdavanja bez obzira da li je riječ o lokacijskoj ili građevinskoj odnosno potvrdi na glavni projekt da ne prejudiciram građevinsku dozvolu. Još uvijek referent u tom postupku provjerava pa onda u nekim slučajevima nešto ustanovi, nešto ne. U budućnosti temeljem ova dva zakona kada projektant koji je za to ovlašten potpiše projekt on svojim pečatom svojim potpisom zaista i garantira da je sve napravio sukladno svim propisima, svim posebnim propisima. Iza toga referent na izdavanju dozvola nema više potrebu i nema više obvezu niti uopće je to u postupku predviđeno kontrola projekta s tog aspekta. Projekt se kontrolira da je zahvat u prostoru sukladan dokumentu prostornog uređenja jer je to ono što mi inzistiramo i što je zapravo sigurnost države da se u prostoru grade zgrade koje su sukladne dokumentu prostornog uređenja. Pred ovim uvaženim domom svaki put malterne kada imam priliku govoriti o propisima iz naše oblasti ili o prostornim planovima ja spominjem ISPU. Spominjem informacijski sustav prostornog uređenja, spominjem nešto što je novina ali nešto što je nasušna potreba. Zašto spominjem ISPU? ISPU je informacijski sustav na kojem se sve vidi. Dakle, na ISPU su pokazane zgrade, na ISPU su pokazani planovi, na ISPU će biti svi planovi koji su na snazi ali što je za naš cijeli postupak prostornog planiranja, odnosno uređenja prostora izuzetno važno, postupak izrade i donošenje dokumenata prostornog uređenja ili prostornih planova jednako tako i obveza na ISPU. To prevedeno znači sljedeće. Da bilo koji građanin u bilo kojem času može vidjeti da li je za njegovu nekretninu, za njegovo zemljište ili kuću koju on ima u postupku izrada novog prostornog plana ili se postojeći mijenja ali može vidjeti što je bilo u postupku, dakle što je bilo u postupku izrade odnosno u postupku donošenja plana a kakav plan je donesen. Mi nažalost imamo dosta slučajeva da planovi koji su doneseni se u određenim elementima razlikuju od planova koji su bili u javnoj raspravi i tu nastaje naravno prijepor. S jedne strane nastaje i nesigurnost za investicije. Dakle osnov cijelog sustava je ISPU. U raspravi koja je bila u prvom čitanju smo imali i prijedloge da trebamo to u jednom dijelu detaljnije definirati i zaista smo to učinili. ISPU funkcionira, ISPU je u primjeni, ISPU i danas možete otvoriti i možete vidjeti za nekretninu koju imate što je u naravi, što je prostornim planom planirano, a zapravo ISPU je osnov na kojem radimo i na kojem baziramo cijeli proces planiranja. Zakon o gradnji. Zakon o gradnji uvodi za glavninu zahvata građevinsku dozvolu. Građevinska dozvola se izdaje temeljem glavnog projekta. Zgrade smo po složenosti, odnosno građevine stavili u pet skupina po složenosti. Za prvu skupinu smo na temelju rasprave koja je bila uveli obvezan izvedbeni projekt, no međutim ja ponavljam i ono što je bilo i u raspravi i što je bilo u raspravi s komorama sljedeće. Zakon o gradnji govori o proceduri, Zakon o gradnji govori o načinu izdavanja dozvola i obvezama, a sastavni dio što je sastavni dio glavnog projekta, kako izgleda idejni projekt odnosno kako izgleda izvedbeni projekt definirat će pravilnici, ali ono što u tom dijelu participira struka bez obzira da li govorimo o arhitektima, da li govorimo o građevinarima, da li govorimo o strojarima ili električari, to će definirati Zakon o arhitektonskim i inženjerskim djelatnostima. Taj zakon je jedan od bitnih zakona koji je način definiranja što sve struka čini i radi i taj zakon će biti pred ovim uvaženim domom, mi planiramo negdje u prvoj polovici iduće godine, a komorama koje su participirale i sudjelovale u javnoj raspravi i u nekoliko navrata smo odradili sastanke, dogovorili smo se da negdje do kraja siječnja oni daju prve prijedloge, a onda ćemo u radnim skupinama raditi dalje. Kako ide izdavanje građevinske dozvole? Izdavanje građevinske dozvole, ja to nastojim najjednostavnije moguće opisati čak na matičnom odboru na kojem sam ja bila, na ovim drugima zbog nekakvih zauzetosti nažalost nisam bila. Dakle, ja kao investitor dolazim do projektanta i naručujem projekt, ugovorom definiram naše međusobne ugovorne obveze i što dio projekata trebam, što ne trebam, koje elaborate trebam, koje ne. Uvidom u ISPU se vide odmah ograničenja, vidi se ograničenje u odnosu na izdavanje posebnih uvjeta, ograničenja u vezi priključenja na komunalnu infrastrukturu i naravno kao što je to uvijek bilo uobičajeno, činit će se i ovaj put, izrada idejnih rješenja 1,2,3, dok ja ne budem zadovoljna s tim idejnim rješenjem koje mi projektant napravi. Na temelju tog idejnog rješenja će se tamo gdje trebaju ishoditi posebni uvjeti ishodit posebne uvjete, na temelju tih posebnih uvjeta ja pri tom upozoravam da u praksi su posebni uvjeti s aspekta konzervatora, zaštite prirode, a ovo drugo su zapravo uvijek u posebnim uvjetima navedeni zakoni kojih se moramo pridržavati u projektiranju. Izradit ću glavni projekt, taj glavni projekt ću dobiti suglasnost i dobit ću onaj … koji svi volimo imati i na temelju takvog projekta i te suglasnosti ja ću ishoditi svoju građevinsku dozvolu. Ja moram nažalost i svi vi ste barem jedanput u životu, ako ne i više, išli po građevinske dozvole ili čak bili projektanti i sudionici i znate da imamo onaj problem koji se nama uvijek javlja, a to je jedna određena nesigurnost. Dobijete suglasnost, napravite zgradu, dođete na tehnički pregled i na tehničkom pregledu vam netko tko vam je sastavni dio povjerenstva, odnosno komisije osporava, iako ste vi napravili zgradu u skladu s projektom i u odnosu na projekt niste ništa, nikakvu izmjenu napravili. Moram priznati da smo mi u ministarstvu sa resornim ministarstvima koji sudjeluju s jednim imali dogovor i diskusiju … pet puta su dolazili po nekoliko sati, da probamo da svima nama bude jasno kada je netko dobio projekt, kada se na projektu nalazi žig, kada je taj potpisan da je taj projekt sukladan posebnim propisima, da sad ne navodim bilo koga, ali recimo požarstvo je primjer, kada imamo suglasnost na projektu i ako je napravljena zgrada sukladno takvom projektu na tehničkom pregledu više nemamo osporavanje, je napravljena sukladna tom projektu. To je ono što imamo danas i na taj način je posloženo. Posloženo je još jedna, vi idete po suglasnost, projekti su napravljeni, napravljeni su sukladno svim propisima i tražite suglasnost na taj projekt i u 15 dana ju ne dobijete, podnosite zahtjev za izdavanje građevinske dozvole s dokazom da je prošlo tih 15 dana. Ured još jedanput traži nadležno tijelo i još jedanput mu daje rok od 15 dana, ako se nadležno tijelo u roku od 15 dana ne očituje dakle imalo je poprilično mogućnosti za to, građevinska dozvola će se izdati. Moram reći nekoliko riječi o e-dozvoli. E-dozvola je jedan vrlo važan projekt, važan projekt u smislu svih ovih stvari koje imate priliku vidjet da radimo. Ja to imam radni naziv-sređivanje stanja u prostoru. E-dozvola je u visokoj fazi dovršenosti, da ne kažem da ju testiramo u okviru ministarstva, stupanjem na snagu zakona stupit će i ona i mi jednako tako imamo obvezu, educirat ćemo sve naše urede i mi ćemo u svim našim uredima uspostaviti e-dozvolu. Kako funkcionira e-dozvola? Ja predam zahtjev za izdavanje dozvole, dobivam svoj broj i vrlo jednostavno kao što čitam novine mogu pratiti svoju dozvolu, kada je zaprimljena, kada je referent dobio, kada bi teče koji rok. Dakle, ja kao građanin pratim koji put je moje građevinske dozvole. Ono što je važno u smislu odgovornosti o kojoj sam govorila i na koju se cijelo vrijeme referiram. Odgovornost znači i sljedeće. Šef ureda vidi sve dozvole i njemu se crveni kada je netko svoj proces, dakle netko je imao 15 dana da nešto napravi i to dalje stoji i nitko ništa ne radi. Ta mu je građevinska dozvola u crvenom. Ali ono što je još bitnije i važnije a to je da mi to vidimo u ministarstvu. Dakle, sve je linkano na ministarstvu, jer ministarstvo resorni pomoćnik za tu oblast može vidjeti da recimo u uredu, ne želim ni jedan ured navesti da je ima u rješavanju 42 dozvole i da sve te 42 dozvole su izvan roka. Dakle, važna je, u sustavu je važna odgovornost svih nas. To što mi vidimo da su one u crvenom i da su izvan roka ne znači da ćemo pod navodnicima, nemojte mi zamjeriti na riječima, skakati po glavi. Ali moramo znati koji uredi dobro rade, moramo znati koji uredi ne rade tako dobro. Ja samo moram jedno, nećete mi zamjeriti samo jednu misao pred ovim uvaženim Domom. Mi smo ne tako davno bili s izmjenom i dopunom Zakona o tzv. legalizaciji. Mi imamo otvoreno od 1.12. dakle odnosno bolje od drugog, drugi je bio ponedjeljak vidimo na razini dana koliko se predmeta rješava. Ja na žalost moram reći ono što je bila i naša sumnja da kad su nam dostavljati broj riješenih zahtjeva i rekli riješili smo ovaj mjesec toliko zahtjeva. To je jedan broj, a stvaran broj riješenih zahtjeva je drugačiji. Daklem, to su naše boljke i naše činjenice. E-dozvola na sličan način funkcionira u jednoj našoj županiji. Ja sam u nekoliko navrata pitala kako su to ljudi prihvatili. Rečeno je da su prihvatili izuzetno dobro, jer i oni tad mogu sebi iskontrolirati, a tad se možete iskontrolirati i u odnosu na vašeg kolegu koji isto radi na tim poslovima. Malo sam se duže zaista zadržala na E-dozvoli jer ona zaista treba određenu pažnju. Koristim ovu priliku da još kažem samo dvije, tri specifičnosti koje su vezane uz Zakon o gradnji. Jedna specifičnost je da ćemo za sve zgrade koje su obnovljene, koje su u postupku obnove obnovljene a koji sad se nalazi u jednom zrakopraznom prostoru izdati uporabne dozvole što će njima biti osnov za katastar odnosno za građevinsku dozvolu. Jednako tako je važno referiranje na 15. veljače '68. jer će i te zgrade jednako tako dobiti svoju uporabnu dozvolu. Kad je riječ o Zakonu o gradnji tada je bitno za reći i sljedeće, a to je da je uporabna dozvola zaista u nekim slučajevima to će biti završno izvješće nadzornog organa. U nekim slučajevima će to biti i privremeni probni rad. Ono što je potrebno još naglasiti i reći da zapravo E-dozvolom zaista uvodimo da za cijelo područje Republike Hrvatske na isti način se izdaje dozvola. E-dozvola znače i obrasci. Dakle, isto će izgledati zaključak i u gradu Zagrebu i u Vinkovcima, dakle po istom modalitetu će se izdavati. Isto će izgledati građevinska dozvola, odnosno uniformiramo tu jednu složenu oblast. Za kraj Zakon o građevinskoj inspekciji. Zakon o građevinskoj inspekciji dijeli nadležnost između građevinskog inspektora i uvodimo nadležnost za komunalne redare. Komunalni redari će raditi poslove za koje se ne izdaju građevinske dozvole, a za kojih ima apsolutno je dosta i takvih poslova. Vezano je uz ograde, vezano je uz određenu izgradnju na parceli za koju nije potrebno i neće, nije ni sad, neće ni u budućnosti biti potrebna građevinska dozvola. Jednako tako ponukani raspravom koja je bila sve ono što će komunalni redari svojim kaznama i naplatom ići ide u proračun jedinica lokalne samouprave. Dakle, komunalni redari su zaposlenici i rade u jedinicama lokalne samouprave. I sve ono što oni u svom utvrde i za što je potrebno iskazati novčanu kaznu te kazne idu u proračun jedinica lokalne samouprave. To je bila rasprava zadnji put i tad sam već u završnoj riječi rekla da ćemo ozbiljno to razmotriti i nastojati ugraditi što smo i učinili. Primjera radi, zaista primjera radi da probam, ja uvijek nekako nastojim neke primjere koristiti jer nam je onda možda svima jasnije o čemu govorimo. Općine i gradove uz more imaju mogućnost da za vrijeme turističke sezone zabrane radove. Ta mogućnost je ostavljena i sada u zakonu naravno uz suglasnost sa turističkom zajednicom. Danas kad oni zabrane radove onda mora izaći građevinski inspektor van, izdati rješenje po jednom, dakle po postupku koji je danas koji takav je kakav je. I naravno da eventualna kazna koja ide, onda ide u državni proračun. U budućnosti će to raditi komunalni redari. Dakle, sve će biti u ingerenciji općine i gradova. Općine i gradovi će donijeti odluku da li žele da za vrijeme turističke sezone im se dešavaju građevinski radovi ili ne. Ako ne žele i ako im netko gradi poslat će svog komunalnog redara van. On će donijeti rješenje i kaznu koja je predviđena sukladno odredbama zakona, ide u proračun te jedinice lokalne samouprave. To je zasigurno znatno operativnije nego što je to danas iz jednostavnog razloga što oni donose odluku da li raditi ili ne, a onda tu odluku imaju mogućnosti provoditi do kraja. Kada je riječ o građevinskoj inspekciji ponavljam još jedanput ono što je bit i što je suština. Bit i suština se sastoji u sljedećem. U budućnosti, dakle nama je linija 21. lipanj 2011. Kada će netko u budućnosti bez obzira na sve naše napore i svi naši, uvijek će biti bespravne gradnje samo nadamo se kontrolirano i u manjem broju nego što je to pokazala prošlost. Netko gradi i izvan područja koji je namijenjen za gradnju. Tamo gdje ne može dobiti pod nikakvim uvjetima svoju građevinsku dozvolu građevinski inspektor izlazi van i u roku od 8 dana donosi rješenje i ruši. Kad netko gradi na područjima koje je namijenjeno za gradnju, dakle u okviru građevinskog područja, samo nije ishodio ili nije želio ishoditi građevinsku dozvolu tada inspektor izlazi van i daje mogućnost ishođenja građevinske dozvole. Dakle, novčana kazna, mogućnost ishođenja građevinske dozvole no međutim ako to uzastopno taj investitor ne učini tada će to biti razlog ponovno za rušenje. Ali to je zadnja mjera. Tamo je prva mjera, ovdje je zadnja mjera. Evo, idem kraju. Nešto što sam zaboravila spomenuti a što je izuzetno važno, a vezano je uz Zakon o građenju, je sljedeće. Građevinsku dozvolu se može ishoditi temeljem projektne dokumentacije i građevinska dozvola je na snazi 3 godine. Za te 3 godine mi planiramo aktivnosti i sve ostalo. 8 dana prije početka radova moramo prijaviti početak radova. Uz prijavu početka radova moramo dokazati da sve obveze koje smo trebali učiniti u smislu komunalnog i vodnog doprinosa smo regulirali a ako to tako nije tada isti čas u sustavu e-dozvole kroz koji ide i prijava početka radova, dakle za svoju građevinsku dozvolu u sustavu e-dozvole ide prijava početka radova, on kaže uz prijavu početka radova morate imati novu kopiju katastarskog plana, dokaz o reguliranom vodnom i komunalnom doprinosu i ako se to ne učini naravno da isti čas i to blinka i pokazuje da je nešto krivo i zatvaramo gradilište dok se to ne napravi. Dakle, prijavu može nepotpunu učiniti ali ne može graditi dok ne napravi sve što je potrebno za napraviti. Riječ je o jednom novom sustavu, ne do kraja novom ali poprilično novom u odnosu na što smo imali. U izradi ova sva tri zakona koristili smo iskustva koja smo imali kroz proteklih 20-ak godina, nastojali smo učiniti najbolje, a zapravo ja cijelo vrijeme govorim, riječ je o projektu sređivanja stanja u prostoru koji ima nekoliko faza. Jedna od faza je bila legalizacija, jedna od faza je bilo i napraviti Izvješće o stanju u prostoru, jedna od faza su i ova tri zakona, a sljedeće faze će biti i Strategija prostornog uređenja i Državni prostorni plan. Iz Državnog prostornog plana će se zapravo vidjeti smisao gospodarstva Hrvatske i svi elementi kojima Hrvatska ide dalje. Hvala vam najljepša.
Hvala lijepa. Branko Bačić ima repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana gospođo ministrice referiram se na Zakon o gradnji jer ste tri zakona obrazlagali uvodno. Pa u onom dijelu u kojem ste rekli da ste u dogovoru sa predstavnicima stručne javnosti, pretpostavljam s Komorom građevinara, arhitekata i udruženjima arhitekata, definirali kako ćete određene zahtjeve koje su komore istaknuli tijekom rasprave, rasprave prilikom izrade nacrta prijedloga zakona i sada konačnog prijedloga zakona rješavati kroz Zakon o arhitektonskim i inženjerskim poslovima u prostornom uređenju i gradnji i da na taj način ćete njihove primjedbe dijelom, ako su opravdane jasno, i uvrstiti u taj zakon. Ako govorimo o istim primjedbama, to su primjedbe koje se odnose na stručnu metodologiju rada u dijelu koji ide od idejnog projekta ili kako ste vi u svom odgovoru rekli da možemo … [[Govornik se ne razumije.]] rješenju glavnog projekta i izvedbenog projekta nije moguće popravljati sa Zakonom o arhitektonskim i inženjerskim poslovima u prostornom uređenju i gradnji već se postupak ishođenja građevinske dozvole i potrebna dokumentacija za izdavanje građevinske dozvole može samo nadam se da se slažemo ja i vi rješavati sa matičnim ovim zakonom, temeljnim zakonom tj. Zakonom o gradnji. Prema tome, sve one primjedbe koje komora kako jedna tako i druga komora, kako arhitekata tako i građevinara, istaknula prilikom prvog čitanja one su stav ministarstva i Vlade ostao je nepromijenjen i u ovom konačnom prijedlogu zakona. Prema tome, ja mislim da uz vaše najbolje namjere da se na određeni način napravi ustupak prema jednoj i drugoj komori čini mi se da onaj bitni njihov zahtjev ne može biti rješavan izvan zakona koje danas raspravljamo. Hvala.
Odgovor na repliku, ministrica Anka Mrak Taritaš.
Poštovani gospodine Bačić zaista i dalje je inzistiranje sve 4 komore da bude idejni projekt. Ja pri tome moram reći da idejni projekt po prvi put u naše zakonodavstvo uveden 2007. godine kao obveza u vrijeme velikih građevinskih radova čime smo imali prilike i mi vidjeti velikih investicija i tada je zapravo idejni projekt uveden kao jedna novina misleći da ćemo na taj način zaštititi prostor od devastacije i od gradnje. Idejni projekt do 2007. je uvijek bilo idejno rješenje i na idejnom rješenju smo obrazovani svi kolege i koji rade i u Arhitektonskoj komori dakle svi kolege arhitekti tako i ja. Ja moram reći dosta otvoreno i jasno da je meni interes komora koji su oni iskazali apsolutno jasan jer kada piše idejni projekt tako napisano u zakonu onda svaki investitor to mora napraviti. Ne treba za svaku investiciju niti idejno rješenje niti izvedbeni projekt. I mi dajemo minimum što treba to je glavni projekt i izvedbeni projekt za zahvate prve kategorije, a ugovorom koji će se sklopiti između projektanta i naručitelja će se definirati i pojedine faze koje su potrebne u fazi projektiranja. A kako idu faze projektiranja i kako se one razvijaju definira Zakon o arhitektonskim i inženjerskim djelatnostima. Ja moram priznati da možda i ja radim u komori da bih možda isto inzistirala jer znam, dakle štitim na određeni način svoj da tako kažem ceh no međutim trebamo znati u okvirima kojim jesmo i idejno rješenje na kojem su svi kolege arhitekti pa tako i ja i evo tu kraj mene sjedi još jedan kolega obrazovani. Dakle idejno rješenje, mi nigdje ne osporavamo idejno rješenje.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele, hvala. Otvaram raspravu. Na redu je u ime kluba zastupnika Hrvatskih laburista stranke rada Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažena ministrice sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Nadam se da će ovaj stranački skup brzo proć, međustranački, dobro, onda su konzultacije, to je dobro da su konzultacije. Evo prvo nekoliko replika, nekoliko očitovanja na ovo izlaganje ministrice. Ministrica je rekla na samom početku podržavamo sva tri zakona. Govorili smo u prvom čitanju da su sva tri zakona dobra. Dobro je što su popravljeni neki zakoni, vrlo malo popravaka ima ali uslišali su što se mene tiče na ono vrlo važno a to su komunalni redari. Komunalni redari su ipak dobili precizne zadatke što je dobro. Ono što je važno, što je gospođa ministrica istakla to su e-dozvole, i rekla je jednu rečenicu, sve se vidi. E pa napokon da je jedan ministar rekao sve se vidi i što je najvažnije ministrica je rekla sve se vidi i u Ministarstvu. Sad znamo tko je kriv ministrica. Ministrica će biti kriva i vjerojatno je ona prva koja kaže ja ću sve vidjeti iako nešto ne valja u mom resoru snosim odgovornost, to nije rekla ali tako ja to čitam. To ćete vi valjda pojasniti to. Znači, ako netko ima 30 dozvola koje su u crvenom taj više ne može raditi, vi ste rekli nećemo mu skakati po glavi, trebate mu skakati po glavi, itekako mu trebate skakati po glavi jer ako mu nećete skakati po glavi ne mislim doslovce kao što ni vi niste mislili doslovce, tada nećemo napraviti posao, tada nećete uspjeti ono što bi trebali i što ste obećali i u što vjerujemo jer kao stručnjakinja za taj posao sasvim sigurno imate barem što se mene tiče moje povjerenje. Rekli ste vjerojatno jedan lapsus bit će i dalje građenje bez dozvole, to je u redu, ali bit će kontrolirana bespravna izgradnja, valjda će biti kontrolirano rušenje bespravne izgradnje, ne kontrolirat bespravna izgradnja jer onda opet nisu, shvatio sam kao lapsus. Nisam mislio da ste to na to mislili tako. Idemo sada na, vi ste govorili o pojedinostima. U prvom čitanju ste govorili o pojedinostima, sad jedna ocjena općeg stanja, ponavljam pod općim dojmom dobri su zakoni koje ćemo podržati. Što je bit ovih zakona? kraće i jeftinije do građevinske dozvole, zaštita okoliša, zaštita vizualnosti prekrasnog našeg krajobraza, krajolika i zaštita morala, jer smo rekli da je bespravno građenje zapravo i moralno i ne samo pravno pitanje. Ovi zakoni se mogu nazvati tri u jedan jer do sada je sva problematika prostornog građenja, prostornog uređenja gradnje, inspekcijskog nadzora bila sadržana u Zakonu o prostornom uređenju i gradnji. Umjesto da smo uvjete gradnje pojednostavili i na taj način doprinijeli ulaganju i proizvodnji i itekako korisnoj potrošnji te na kraju rastu za kojim toliko čeznemo iz godine u godinu pred ulagače, graditelje stavljali smo prepreke koje se ne mogu preskočiti ni motikom al se mogu naravno novcem ispod stola što se činilo. Osim što su zakoni koji bi trebali omogućiti a ne destimulirati gradnju zamršeni, komplicirani, nelogični, birokracija je dan danas nepremostiva, nepreskočiva zapreka. I u raspravi povodom prvih čitanja zakona koje su Laburisti podržali Ministrici sam poželio sreću ali ne u bitku već u ratu s birokracijom. Kao što se jučer u izvješću o dojmu, osjećaju ili doživljaju korumpiranosti istaklo, prepreke potiču korupciju, znači prepreke koje je postavila birokracija. Micanje tih prepreka prije svega nepotrebnih, nelogičnih i nesuvislih zahtjeva, rješenja i potvrda kojima je jedina svrha opravdati postojanje pojedinih činovnika, znači ujedno i smanjenje korupcije. Ako druge države mogu preskočiti te prepreke možemo i mi. To nije nesavladiva prepreka. A korupcije u Hrvatskoj percipiraju građani još uvijek je velika, nešto malo niža nego prije ali za europska mjerila a sada smo formalno ali ne i po ponašanju po prakticiranju europeista, dio političke Europe odnosno Unije još uvijek je ta percepcija o korupciji velika odnosno vjerojatno je onda velika i korupcija, ali i zbog građevinske mafije čiji korijen ne sežu samo u imaginarno podzemlje, neki crni mrak već i u državne te lokalne institucije. Dakle zakoni a potom i birokratsko mafijaške zapreke destimulirale su legalnu gradnju čak i kokošinjca, naša balkanska posla. U ponekim skandinavskim zemljama i nisu znali za pojam bespravno sagrađenih objekata tako dugo dok im se nisu doselili nekad su to tako zvali Jugović, gastarbajteri s balkanskih prostora. Uostalom kada su Hrvatski sindikalisti prvi puta na međunarodnom skupu pitali kolege kako rješavaju problem više mjesečnih neisplata plaća naišli su na zabezeknuta lica, puna upitnika kako netko može unajmiti radnika i ne platiti ga. To je nekim zemljama nerazumljivo s kojim se mi problemima bakćemo. Kako netko može raditi i ne za svoj rad primiti plaću, pitali su zar kod vas toga ima? Treba i dovesti svjedoke da i posvjedoče u saboru. Ima. Kao što je neisplata plaća dio Hrvatskog neoliberalizma, dio kulture hrvatskih kapitalista, tako je bespravna gradnja postala hrvatska tradicija koju će možda i netko predložiti da se zaštiti. Na građevinske dozvole ću čekali samo naivci, ministrice znate li možda koliko je objekata, škola, vrtića, športskih dvorana, društvenih domova te drugih zgrada za javnu uporabu u gradu Zagrebu izgrađeno bez dozvole i to u ono vrijeme prije 90-te i nakon 90-*te godine. Zaprepastit ćete se podacima. Dakle država i lokalna samouprava su učinile neoprostive zločine a da nikome nije pala a bogami neće tako skoro ni vlas s glave. Građevinske se dozvola proglašavala nepotrebnim luksuzom, građevinski inspektori su kažnjavali samo one valjda koji su to sami tražili. Kako bi se inače, da nije tako izgradilo 8 tisuća objekata bez dozvole? Ako je i pola toga broja nepotrebno prijavljenih, prijavljenih iz straha i 400 tisuća nelegalno izgrađenih objekata je nevjerojatno mnogo za ovako malu zemlju. I naravno većina tih objekata ne spada u staje, drvarnice i kukuružnjake ili nadstrešnice za traktore. Među njima je tisuće kuća za iznajmljivanje, manjih hotela, vila, kuća za odmore, apartmana za iznajmljivanje. Što su radili za to vrijeme inspektori? Što su radila ministarstva graditeljstva? Što su radila nadzorna tijela lokalne samouprave? Što je radila Vlada? Zar nisu vidjeli ti koji su trebali odgovarati za to stanje da za dobivanje građevinske treba proći višemjesečne tantalove i jako skupe muke. Za neulaganje, za nered u prostornim planovima, za kriminalne prenamjene poljoprivrednih zemljišta ili šikara u građevinsko zemljište, za destimuliranje novih investicija, za narušavanje prirodnih ljepota, za nevjerojatno nagrađivanje otoka i priobalja ružnim objektima kriv je loš, potkupljiv, neučinkovit sustav te svi oni koji su u tim sustavima upravljali a da za to ili nisu bili sposobni ili im je vlastita dobit bila jedini motiv za bavljenje prostornim planovima, izdavanjem građevinskih dozvola te inspekcijskim nadzorima. Iako se već godinama ispredaju priče o namještenim prostornim planovima u gradu Zagrebu, iako su već prije nekoliko godina na adresu državnog odvjetništva stigli i konkretni dokazi o prekrajanju već izglasanih prostornih planova tek sada su pokrenute istražne radnje. DORH kao što znamo i po običaju ima paljenje na kurblu. Naročito kada su u igri krupne ribe i velika lova. Eto, ovih dana imamo prilike čitati da su pojedini do jučerašnji stupovi društva gradili svoja velebna imanja na požarom, ali planskim požarom opustošenim šumskim područjima. Sumnja se da su mnogi požari uz obalu podmetnuti kako bi se na tim područjima moglo graditi. Iako je bilo i dima, iako je bilo i vatre niti jedan takav slučaj nije pomno istražen a kamoli sankcioniran. Poučena svim tim iskustvima, satjerana u kut gospodarskom nemoći te jasnim i glasnim protestima potencijalnih investitora o šumi nebuloznih propisa Vlada sa tri zakona pokušava prokrčiti put do jednostavnije gradnje. Omogućiti ozračje u kojem građevinska dozvola neće više biti bauk, ružan san, i poticaj za koruptivno ponašanje. U razlozima zbog kojih se donose tri zakona o prostornom uređenju, o gradnji, o građevinskoj inspekciji nema dublje, iskrenije analize stanja. Valjda zato da se netko od gospode koja su omogućavala ili su sudjelovala u korupciji da se ne uvrijedi. Dosadašnji se zakon mijenja jer je bio loš jer se omogućavao kriminal. Prijedlozi koji su pred nama ne omogućuju kriminal. Omogućuju jasno. Bolji su, ali omogućuju kriminal. I jamac dobre prakse nisu zakoni već oni koji te zakone sprovode. To još više oni koji su odgovorni za nadgledanje kako se ti zakoni sprovode. To je ono što je rekla ministrica blinka crveno sredstvo. Odgovorna je vlast, Vlada i Hrvatski sabor čiji posao nije završen nakon što se dignu ruke za pojedini zakon. I mi smo kao zakonodavno tijelo, tijelo iz koje vlasti Vlada proizlazi odgovorni za stanje u državi. Ovih 800 tisuća bespravno sagrađenih objekata jesu slike svih dosadašnjih vlasti koje nisu marile za to kako će Hrvatska izgledati i vizualno i moralno. Zašto se ovi građevinski zakoni donose? Sada slušajte. Radi unapređenja gospodarskih, društvenih, prirodnih, kulturnih, ekoloških i inih razloga. Radi ravnomjernog prostornog razvoja, usklađenost, pazite sada, gospodarskih, društvenim i okolišnim polazištima. Radi povezivanja teritorija Republike Hrvatske s europskim prostornim sustavima ma što god to značilo. Ovaj set građevinskih zakona donosi se kako bi se zaštitila prirodna dobra, očuvala bioraznolikost, zaštitio okoliš, smanjio rizik onečišćenja, zaštitila kulturna dobra, osigurao kvalitetan i human razvoj gradskih i ruralnih naselja, osigurao zdrav, društveno funkcionalan život, životni i radni okoliš. Recite mi tko ne bi želio živjeti u takvoj zemlji? Ali ona još uvijek postoji, ili samo u našoj mašti ili na nekim drugim geografskim širinama i dužinama. Ovdje u stvarnosti caruje korupcija i bezosjećajnost vlasti koje da bi prikrile vlastitu nesposobnost odluče mimo zakona i mimo zdrave pameti da učitelji, profesori za svoja i po nekoliko stotina kilometara duga putovanja neće ove godine dobiti naknadu. Dobiti će je lakonski priopćuje ministar Jovanović iduće godine, idućega mjeseca. Kako će učitelji putovati od kuće do posla mjesec dana Jovanoviću se fućka. Mora se gospođo ministrice, kolegice i kolege u Hrvatskoj promijeniti kultura, moraju se mijenjati navike, mora se najprije promijeniti ponašanje vlasti jer će ostane li samovolja u vrhu vlasti dalje na djelu ovaj zakon biti neprovediv. Kako kazniti komunalnog redara za neizvršavanje zadataka ili nesavjesno obavljanje svojega posla kada ministar kao od šale gazi zakone? Ovim su zakonima uklonjene mnoge prepreke, pojednostavljen je postupak dobivanja dozvole za gradnju te su jasnije, preciznije ovlasti onih koji trebaju nadgledati gradnju. I prije toga provođenje prostornih planova. U dobre namjere ministrice, u njezinu stručnost i odlučnost ne sumnjam ali nemojmo zaboraviti da je njezin stranački drug prvi potpredsjednik Vlade lani izjavio izgubili smo rat sa birokracijom. Provođenje ovih od prethodnih boljih zakona protiv kojih će se buniti naravno svi oni koji su izbačeni ih hranidbenog lanca ne ovisi samo od ministrice, od njezinog ministarstva već od volje čitave Vlade. Ali ne samo Vlade već i društva koje treba biti u praksi osjetljivije na nepravedne, na nepravde i na izigravanje zakona. Bolje alate ćemo uskoro dobiti kad usvojimo ove zakone. Hoćemo li s njima znati raditi ili hoćemo li s njima htjeti raditi? Hoće li inspektori postupati onako kako im to propisuje zakon? Hoće li se ministarstvo držati svojih obećanja i tko će, što je najvažnije, uklanjati prepreke koje će uprkos zakonima birokrati postavljati pred građane i poduzetnike. Ako ministrica i Vlada daju u vrlo kratkom vremenu odgovore, ali ne one verbalne ovdje u saboru već praktične, možda i ima nade da se napravi reda u ovom sveopćem građevinskom kaosu za koji je odgovoran i kriv prije svega sustav. U dobrim sustavima s efikasnim vlastima takvi su neredi i takve štete nemoguće. Bilo bi dobro da za godinu-dvije kažemo ovi zakoni su mrak.
Replika, Boro Grubišić.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolega Vukšić, malo ste ovako rekao bih i iskarikirali stvar u ovom svom pledoajeu, ali ono što mi je zapelo za oko i zbog čega sam se javio za repliku je to da ste rekli da su oni koji su imali novaca i bogati činili štošta neprimjereno pa da ne kažem kriminalno kako bi se izgradili objekte. Pa ja sam htio samo reći da i nije baš uvijek tako. Naime, uzimam primjer otoka Vira gdje ima 11 000 bespravno izgrađenih zgrada, dakle objekata. Od tih 11 000 objekata nisu vlasnici svi oni kakve ste vi, dakle nije ih ni 90%, odnosno manje od 10% je čak takvih, možda i 3%. Uvjeti koji su bili propisani, evo ja sam 2005. godine podnio zahtjev za legalizaciju i 2013. godine dobio odgovor da ne mogu legalizirat po propisima koji su postojali. Dakle 8 godina sam čekao na rješenje da bi sad podnio ponovo po ovom novom Zakonu o legalizaciji novi zahtjev. Nisam bježao ili malo od tih 11 000 ljudi bježi od toga da legalizira i da te zgrade budu legalne. Na kraju krajeva, svih tih 11 000 ljudi plaća porez na nepostojeći objekt. Objekt ne postoji, on nije legalan ali uredno se plaća i dolazi porezna obveza plaćanja poreza. I ti ljudi plaćaju porez, desetinama godina plaćaju porez na nelegalni objekt. Kad sam pitao ministra zašto se plaća porez na nelegalni objekt pa kaže to je stvar lokalne samouprave, oni to raspisuju iako na kuverti piše Porezna uprava Republike Hrvatske.
Hvala. Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Grubišić, kamo li sreće da sam iskarikirao situaciju. Nisam iskarikirao situaciju. I sad vi pitate nisu samo velike ribe ili elita gradili. Pitao sam jednog mog prijatelja koji je bio direktor jednog poduzeća, prije javnog pa onda pretvorenog i normalno uništenog, reci mi kojih imaš problema. Veli imam problema sa prodajom svog materijala, recimo farbom, bila je farba. Teško ga prodaje ali nakon par mjeseci ga vrlo lako prodaje jer pola farbe za brod fali. I što se događa, veli svi privatnici farbaju u istu farbu boje. Kad daš šefu da može izgraditi vilu na moru veliku onda moraš dati radniku da i on sam napravi. Zato sam govorio kriv je sustav, ne bi bilo 10-11 tisuća tamo da su prvog dana, prvo je glavešina sebi napravio, prvo je lokalni šerif sebi napravio, bez obzira, ne vrijeđam načelnike, gradonačelnike, lokalni šerifi znaju često biti iza kulisa. Sustav je dopustio da oni koji su moćni rade što god žele. Nakon toga kad sustav dopusti da postoje oni jednakiji onda i oni malo promoćurniji se dovijavaju kako iskoristiti te loše navade sustava. I ne bi bilo 800 000 građevina da je sustav radio. Ja govorim upravo zbog toga. Sustav, a to da se palila šuma recimo da je bivši šef Hrvatske gospodarske komore mogao graditi, to sad pišu, treba utvrditi ali mnoge sumnje su bile, vatrogasci govorili da su se mnoge parcele palile zbog toga da bi se moglo poslije toga graditi. Tko je to dozvoljavao? Jesu to dozvoljavali obični ljudi? Tko je zakapao glavu u pijesak?
Hvala. Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Vukšić, vi ste izrazili veliko zadovoljstvo s ovim zakonima. Je, opći dojam je u hrvatskoj javnosti da će ova tri zakona stvarno poboljšati stvari i da će donijeti neka poboljšanja ali ste posebno spomenuli komunalne redare u kojima je bilo i prošli put na prvom čitanju puno rasprave i rekli da je dobro da sada imaju točno jasno propisano što treba i da treba vidjeti kako će oni odgovarati za svoj posao. Ja moram reći da mene isto iskreno govoreći interesira kako će to u praksi izgledati kad komunalni redari počnu provoditi ovaj zakon, pogotovo zato što smo i zadnji put govorili da će morati doći do novih zapošljavanja u lokalnoj samoupravi ako želimo provoditi ovaj zakon. Tako da mislim da će bit problema, ali pričekajmo da vidimo i taj dio pa da možemo reći da je zakon stvarno onako dobar kao što ste vi rekli. Mene bi recimo još više obradovalo da je u ovom zakonu bilo malo više prema lokalnoj samoupravi okrenuto u nekim drugim dijelovima i da su zavodi za prostorno uređenje pa i uredi za izdavanje građevinskih dozvola stavljeni u poziciju da mogu to imat svi gradovi koji to mogu podnijeti, pa da možda to mogu imati sa gravitirajućim općinama, a ne da nas se opet dijeli na gradove, velike gradove, pa onda imamo gradove sjedišta županija koji su često puta i manji od nekih drugih gradova koji nisu sjedišta i onda nastaje opet jedan problem da se takve stvari ne rješavaju. Ali možda je to u nekom budućem vremenu. Evo ovako jedan prijedlog, jedna opaska pa da se i te stvari promijene. Ali velim, nisam baš preuvjeren da će baš to glatko funkcionirati sa komunalnim redarima ali vidjet ćemo za jedno kratko vrijeme kad krene provedba koliko će to biti funkcionalno.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Poštovani kolega Hrg, svaki je zakon bolji od hrvatske prakse, svaki. Ni jedan zakon nije toliko loš koliko je loša hrvatska praksa. Koliko god bili dobri ovi zakoni mi znamo da u pravosuđu donosimo sjajne zakone posljednjih mjeseci. Naše je pravosuđe sve gore i gore. Pa ne ovisi o tim zakonima, ovisi o praksi. Vi znate dobro da se u mnogim zemljama zapadne demokracije zakoni ne mijenjaju naročito oni u pravosuđu desetljećima, da se sudi iz prošlih i pretprošlog stoljeća po onim zakonima. Ali je bitna praksa i pozivaju se ljudi na praksu. Kad bi se mi pozivali na praksu ne daj bože da se pozivamo na pravosudnu praksu. Prema tome, rekao sam godinu, godinu i pol dana ćemo moći reći je li to mrak zakon, da li je to dobar zakon. Vidjet ćemo po praksi. Ako je ministrica obećala da će ministarstvo dati sve od sebe, ako je stručna ekipa oko ministrice, a postoje. Kako vjerovati? Mnogi su ministri svašta rekli. Rekao je i premijer da će 21 plan ostvariti, pa ga nije ni ostvario niti jednu točku od Plana 21. Naprosto nekim ljudima vjerujete zato što su stručni, zato što su počeli velik posao i zato što se usude to raditi. Normalno da ministrica nema bianco povjerenje, ali je rekla ima crveno svjetlo pa će ona gledati crveno svjetlo i kad crveno svjetlo se upali mi ćemo vrlo brzo znati da li se reagira ili se ne reagira. Jesu li u crvenom svjetlu samo oni koji nemaju nikakvu vezu, a svi su u zelenom recimo SDP-ovci i HNS-ovci to će se vrlo brzo saznati hoće li biti pravde ili nepravde. Za sada ja ponavljam ja vjerujem i u ovome zakone i u ovo ministarstvo.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Zdravko Ronko, izvolite.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažena ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo pred nama su tri nova zakona napravljeni na tradiciji EU i na tradiciji prostornog uređenja koje je bilo u Hrvatskoj sve s ciljem ubrzanja proces i njihove transparentne provedbe kako bi se smanjio prostor za nepravilnosti i manipulacije. Dosadašnji zakon, Zakon o prostornom uređenju i gradnji uz još neke zakone s tog područja, Zakon o arhitektonskim i inženjerskim poslovima, Zakon o postupanju i uvjetima gradnje radi poticanja ulaganja i Zakon o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. I niz još posebnih zakona i podzakonskih propisa regulirao je u preopsežnu materiju stanja u prostoru. Upravo zbog toga i nepregledan, u nekim dijelovima nedorečen, pravno tehnički počesto nespretan i ne baš previše siguran za investitore zahtijevao je u cilju preglednosti i svrsishodnosti tu materiju regulirati kroz tri zakona – Zakon o prostornom uređenju, Zakon o građenju, o gradnji i Zakon o građevinskoj inspekciji. Da bi Zakon o prostornom uređenju doista i bio u funkciji velikog sređivanja stanja itekako potrebnog sređivanja stanja u prostoru potrebni su bili i dobri alati. Jedan od njih je svakako i Zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama temeljem kojeg ćemo nakon utvrđenja stanja, a to je onih preko 820 tisuća nelegalno izgrađenih objekata odraditi i legalizirati sve što je moguće legalizirati i staviti u pravni sustav Republike Hrvatske. I onda se nadalje oštro i promptno suprotstaviti daljnjem bilo kakvom nelegalnom zahvatu u prostoru uključujući dakako i brzo uklanjanje takvih objekata. Jedan izuzetno dobar i kvalitetan alat zasigurno je i ustroj ISPU – Informacijskog sustava prostornog uređenja koji omogućava svim zainteresiranim subjektima od građana, investitora, projektanata, arhitekata, jedinica lokalne samouprave, regionalne uprave, pa do nadležnih inspekcija, poreznika itd., da mogu dobiti potpunu i cjelovitu jednostavnu brzu i besplatnu informaciju o stanju u prostoru. Ova dakle, zasigurno reforma kao i svi ostali zakoni koje je potrebno donijeti vezani su uz proces prostornog uređenja koje treba biti i koje će biti otvoren i svima dostupan, transparentan, jednostavan za postupanje, ali koji u sebi posebno naglašava i uključuje odgovornost svih sudionika kao i brzinu donošenja odluka. Kad je u pitanju Zakon o gradnji treba istaći da je ovim novim zakonom uspostavljen taj hijerarhijski odnos između Središnjeg tijela državne uprave odgovornog za stanje u upravnom području gradnje, te lokalne i regionalne samouprave koji izdaju građevinsku i uporabnu dozvolu, a čime će se i ujednačiti i sama primjena zakona. Također je naglašena i daleko veća odgovornost svih sudionika u procesu izdavanja građevinske dozvole. To kako se odnosi za službenike u upravnim tijelima, tako i za ovlaštene arhitekte, inženjere koji rade na izradi projekata i koji sad svojim potpisom i pečatom potvrđuju da je taj projekt i moraju potvrditi da je taj projekt izgrađen u skladu sa prostornim planom tako isto se to odnosi i na nadzornog inženjera koji za izdavanje uporabne dozvole mora dostaviti izvješće kako je sve učinjeno u skladu sa projektom. Odredba koja omogućava investitoru da u roku od 3 godine nakon izdavanja građevinske dozvole dobije dakle dovoljno vremena za rješavanje što imovinsko-pravnih odnosa, odnosno plaćanja vodnog i komunalnog doprinosa kojeg ne mora istog trenutka već 8 dana prije nego što počne raditi je doista dodatni motiv investitorima za ulaganje koje nam je itekako, itekako potrebno. Ne manje važna odredba je i obveza upisa objekta u gruntovnicu po službenoj dužnosti kao i odredba o određivanju roka uređenja okoliša i fasade objekta za kojeg je izdana građevinska dozvola. I to je jako dobro, jer to je ne samo dio naše tradicije još od Austrougarske nego je dobro i iz ekoloških, energetskih i ne manje važnih i estetskih razloga. Sve ovo za investitore znači jednostavnije i brže izdavanje dozvole, smanjenje troškova, smanjenje dokumentacije i veća pravna sigurnost što je itekako bitno i značajno. Jedna od važnih izmjena dosadašnjeg zakona jest i donošenje posebnog Zakona o Građevinskoj inspekciji u kojem se u svrhu daleko veće učinkovitosti nadzora nad stanjem u prostoru prenose određene ovlasti za provođenje nadzora nad gradnjom građevine za koje se ne izdaje građevinska dozvola kao i za jednostavnije postupke da se prenosi na upravna tijela jedinica lokalne samouprave nadležna za poslove komunalnog gospodarstva. I to i je jedna od osnovnih intencija u ovom prijedlogu zakona da se dio ingerencija prenese na komunalne redare. Iz iskustva mogu reći da je to jako dobro jer mi na lokalnim razinama smo uvijek imali problema sa građevinskim inspektorima i sa stanjem onda u prostoru onako kako smo zatekli. I ostala rješenja od definiranja što je ruševina i postupak za donošenje rješenja na osnovi kojeg komunalni redari uklanjaju te ruševine ili te građevine pa do donošenja rješenja inspektora o uklanjanju građevina koje se grade gdje to nije dozvoljeno ili bez da postoji građevinska dozvola kao i mogućnost ishođenja građevinske dozvole i uz onu novčanu kaznu pa i dva puta za redom po onoj mislim da je to ministrica negdje izjavila tamo gdje je gradnja dozvoljena rušenje je zadnja varijanta, a tamo gdje nije dozvoljena to je jedina varijanta. I mislim da je to izuzetno dobro rješenje. Također jedno od dobrih rješenja, pohvaljujemo i ubrzanje postupka ukidanjem prava žalbe na inspekcijsko rješenje. Dakle, i propisivanjem direktno instituta tužbe prema Upravnom sudu. Time povećavamo i odgovornost inspektora i smatramo da će to samo pridonijeti ubrzanju postupka. Evo, stoga će klub SDP-a podržati ove prijedloge jer predstavljaju dobru osnovu za sređivanje stanja u prostoru, svekolikog sudjelovanja javnosti u procesima kreiranja i odlučivanja u prostoru, transparentnosti i pojednostavljenosti, smanjenju dokumentacije u postupcima ishođenja dozvola, veću učinkovitost nadzora i dakako veće uključivanje u taj nadzor jedinica lokalne samouprave. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo i vama. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovana gospođo ministrice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pa ono što na početku mogu reći to je da kao što je i gospođa ministrica u svom uvodnom dijelu iznijela, a to je da u odnosu na prvo čitanje gotovo nije bilo značajnijih promjena niti u jednom od sva tri predložena zakona. Tako da uglavnom primjedbe kluba HDZ-a koje su bile iznesene u prvom čitanju ostaju i danas jer kao što se u obrazloženju konačnog prijedloga zakona iščitava takve primjedbe ne samo od kluba HDZ-a nego i ostalih klubova bilo oporbe bilo vladajuće većine primjedbe uglavnom gotovo u cijelosti su odbačene. Pa tako da temeljni prigovor nas u klubu HDZ-a prvenstveno kad je riječ o Zakonu o prostornom uređenju možemo reći da je ovim zakonom vidljiva daljnja centralizacija prostornog uređenja u RH koja po nama nije prihvatljiva jer držimo da je sustav prostornog uređenja pa i gradnje u RH postojećim zakonom koliko god mu našli nedostataka i opravdanih što smo i uvodno po nacrtu prijedloga zakona isticali, svejedno taj sustav odgovornosti državne regionalne i lokalne razine je iznimno dobro postavljen. I držimo da ako je Vlada krenula u određenu reorganizaciju tog sustava da je to dostignuto pravo jedinica lokalne samouprave trebalo biti zadržano i nije trebalo onda Zakonom o prostornom uređenju, gradnjom daljnje narušavati pravo jedinica lokalne samouprave koje im je definirano Ustavom a i Europskom poveljom o lokalnoj samoupravi da ta postignuta decentralizacija vlasti jedinica lokalne samouprave pa i regionalne samouprave u Zakonu o prostornom uređenju nije trebala biti narušena. Naime, ukoliko se navedeni Zakon o prostornom uređenju usvoji u ovakvom obliku, dogodit će nam se da će Vlada RH bez potpunog sudjelovanja jedinice lokalne samouprave a time pod jedinicom lokalne samouprave ne potraživamo samo izvršnu vlast, aktualnog načelnika ili gradonačelnika već vijećnike a prije svega i zainteresiranu javnost u jedinicama lokalne samouprave neće biti u onoj mjeri konzumirana kao što je to sa postojećim zakonima koji su usvojeni. I pri tome treba posebno istaknuti da postupak donošenja planova državne razine kao što je i državni prostorni plan pa i urbanički planovi uređenja koje donosi Vlada dijelom iz županija, nisu isti kad je u pitanju niti sadržaj prostornih planova niti provedba javne rasprave što sam to i rekao u djelu koji se odnosi na kad smo raspravljali zakon o prvom čitanju u djelu koji se odnosi na Arhušku konvenciju jer izvješće sa javne rasprave koje se obvezno izrađuje nije jednako kad je u pitanju izrada prostornih dokumenata državne, regionalne i lokalne razine. O toj decentralizaciji odnosno centralizaciji govori podatak da ministarstvo odnosno ministrica temeljem ovog zakona preuzima ima ovlasti za imenovanje ravnatelja županijskih zavoda za prostorno uređenje. Po meni obrazloženje kojim se bitno uzimaju ovlasti regionalne razine nisu obrazložene dovoljno dobro da bi to Klub HDZ-a mogao prihvatiti da državna razina odlučuje o imenovanju u tijelima županijske razine kao što je to, ne baš nevažna nego vrlo važna osoba a to je Županijskog zavoda za prostorno uređenje. Pravu veličinu centralizacije ovlasti koju preuzima država od jedinica lokalne samouprave moć ćemo sagledati kada Vlada donese uredbu iz članka 56. Zakona kojom će odrediti koje su to građevine od interesa za državnu razinu, za državu, za županijsku razinu, pa za koje građevine će se prostorni planovi donositi izvan potpunog dosega jedinice lokalne samouprave koliko god to Vlada i Ministarstvo pokuša na određeni način odbaciti i tvrdeći kako će se i ti planovi koji se donose na razini Vlade koliko u njihovoj proceduri sudjeluje jedinica lokalne samouprave, niti izdaleka onoliko koliko jedinica lokalne samouprave sudjeluje u donošenju planova koje sama kroz vlastito predstavničko tijelo definira. Kad govorim o narušenom sustavu prostornog uređenja onda vam govorim i o potrebi izrade državnog prostornog plana koji kao što je gospođa ministrica u svom uvodu rekla i on kao i svi drugi planovi postaju provedbeni. Što to znači? To znači da se iz svakog dokumenta prostornog uređenja koji proizlazi iz ovog zakona direktno utvrđuju uvjeti i provedba uvjeta gradnje. E sada ja se mogu složiti da pojedini projekti koji su od državnog značaja i predstavljaju važne infrastrukturne koridore, koji prolaze kroz nekoliko jedinica područne samouprave kao što su ceste, željezničke pruge, željeznička infrastruktura itd. itd, gdje je usklađivanje zahtjeva uključivanje brojnih jedinica područne i lokalne samouprave. U tom djelu možda možemo govoriti o provedbenim elementima državnog prostornog plana u obrazloženju zakona se govori da je takav plan postojao i donesen 1974.i 1978.kada su doneseni prostorni planovi Socijalističke Republike Hrvatske. međutim kada govorimo o tome da ti planovi budu provedbenog karaktera onda čini mi se da su ti planovi doneseni na mjeru prema 250 tisuća i jedan milimetar znači 250 metara gdje nema drugih planova krupnih mjerila čini mi se da takva postavka, da su svi planovi u RH i provedbeni po meni nije do kraja razrađena, prema tome opredijeljeni da postoje strateški dokumenti uređenja prostora i provedbeni dokumenti uređenja prostora su potvrđeni da je kvalitetnije rješenje od ovoga koje nudi sadašnji prijedlog zakona. Tim više što su, što je kad govorimo o državnim prostornim planovima postoji nesuglasje između članka 67.i članka 70.gdje se i prostornom planu RH i urbaničkim planovima uređenja daju iste ovlasti. Dakle članak 67.prijedloga zakona i članak 70 stavak drugi ovog istog zakona po meni i jednom i drugom dokumentu daju iste ovlasti. Nadalje, ono što smo govorili, zaštita prostora okoliša i drugih prostornih vrijednosti prestala je biti jednom od osnovnih i obveznih sadržajnih sastavnica donošenja prostornih planova. Obvezni sadržaj prostornih planova u djelu koji se odnosi na zaštitu okoliša ovim je zakonom u odnosu na postojeću zaštitu prilično podnormiran, a posebno u djelu koji se odnosi na zaštićeni obalni pojas, zaštićeno obalno područje mora i to u člancima 49,50,51 i 53. Sada nemam vremena toliko da bih obrazložio, o tome sam govorio prilikom prvog čitanja. Držim da je ovim zakonom zaštita prostora kao jedna od važnih sastavnica prostornih planova podnormirana u odnosu na postojeći zakon. I nadalje ovakvim prijedlogom zakona, pa bih molio možda da gospođa ministrica kasnije o tome nešto i kaže, držim da će se nametnuti obveza jedinicama lokalne samouprave da postojeće prostorne planove uskladi sa ovim zakonom. I to će značiti nove ne male troškove brojnim gradovima i općinama u Republici Hrvatskoj pa i županijama u provedbi ovoga zakona. To da se ti zakoni kao što mi je odgovoreno neće morati mijenjati u roku od 12 mjeseci, što sam ja rekao u svom, u izlaganju prilikom prvog čitanja po meni to nije dovoljno obrazloženje. Ono će svakako, svakako će ovaj zakon nametnuti potrebu promjene prostornih planova bilo gradova, bilo općina bilo velikih gradova i to će dodatno otežati njihovu provedbu. I nadalje, ovim zakonom povećavamo prostorne planove, uvodimo nove prostorne planove kao što je prostorni plan Republike Hrvatske, kao što su urbanički uređenja kako županija tako i državnog značaja. Tako da je kada govorimo o smanjenju administrativnih prepreka ili barijera čini mi se da smo nekada i u ovom zakonu u nesuglasju sa onim što ovaj zakon nudi. Da ne govorim da je još uvijek i ovim Zakonom o prostornom uređenju definirana rekao bih, definiran neravnopravan položaj među svim investitorima. Kada je investitor Republika Hrvatska onda stranka u postupku nije međašnik ali kada je investitor običan građanin onda mu je susjed međašnik stranka u postupku i to je po meni na određeni način govori o jednom diskriminatorskom odnosu prema građanima. Kada govorimo o zakonu, Zakonu o gradnji slažem se sa ministricom da ministarstvo želi pojednostaviti postupak izdavanja građevinskih dozvola građevinskih dozvola i to se da iščitati iz ovih zakona. I ja bih, i mi bi u klubu ovaj zakon bili podržali da držimo da će on u potpunosti zaštiti investitore i da primjedba struke ako pod strukom podrazumijevamo udruženje arhitekata Hrvatske, komoru kako arhitekata tako i građevinskih inženjera, da oni svoje primjedbe temelje na vlastitim interesima cehovskog udruženja. Ja vam se sa tim ne slažem. Ja mislim da će investitor biti bolji zaštićen kada se bude u potpunosti poštivan stručni pristup u izradi projekta. Da li je to idejni projekt, malo prije je ministrica rekla da idejni projekt uveden u Hrvatskom, regulativi 2007. godine ali i ostalim, gospođo ministrice, … [[Govornik se ne razumije.]] u Zakonu o prostornom uređenju. Prema tome, ako je toliko dubiozan taj idejni projekt onda smo ga trebali ukloniti iz onog Zakona o prostornom uređenju a ne ga napadati u Zakonu o gradnji a ostaviti ga u Zakonu o prostornom uređenju. Ako ne vrijedi, ne vrijedi niti jedan niti drugi zakon. Ako vrijedi onda vrijedi za oba zakona, za mene on vrijedi. Jer mislim da je jednostavnije investitoru. Čak isplativije i manje ga košta i napraviti idejni projekt ili idejno rješenje kako god hoćete to nazovite gospođo ministrice da je to jeftinije nego nekoga primorati da donese glavni projekt koji će za i manje složene građevine biti primoran promjeni. I držim da je promjena glavnog projekta za investitora skuplja nego izrada idejnog projekta. To se može lako provjeriti po cijenama u arhitektonskim poslovima koliko košta izrada idejnog projekta ili rješenja nazovimo kako hoćemo, koliko košta izrada glavnog projekta i koliko košta izrada izvedbenog projekta. Ja držim da je to bio bolji pristup. I da je bolji pristup bio da se obveza izvedbenog projekta utvrdi za još dvije skupine građevina nego samo za prvu. A da se za drugu, treću i ostale građevine omogući fakultativan pristup u kojemu će obvezu izrade izvedbenog projekta definirati investitor i projektant. Po meni je to bilo bolje rješenje. U tom dijelu podržavam udrugu arhitekata i komoru kako arhitekata tako i građevinara. I mislim gospođo ministrice da je to, to je po meni osobno temeljna zamjerka ovom zakonu. I mi bismo u Klubu Hrvatske Demokratske Zajednice da smo se upustili u takvu proceduru mislim da bi bio postignut pun efekt onoga što ste vi tražili. A da tako bitnu promjenu nećete moći postignuti Izmjenom zakona o arhitektonskim i inženjerskim poslovima o prostornom uređenju i gradnji jer ste proceduru propisali ovim zakonom. Ja bih volio da griješim, i ja i komore da griješimo o tome, da ste vi u pravu ali ćemo evo vrijeme koje je pred nama će pokazati. Ja bih osobno volio da ste vi u pravu tu nemam nikakvih posebnih razloga tome se protiviti. Kako nemam još dugo vremena pa ću vjerojatno kasnije možda u ime Kluba na kraju, bili smo rekli da ćemo raspravu u ime kluba utvrditi na 20 minuta jer ne razgovaramo o dva nego čak o tri zakona ali evo ostali smo na svega 15 minuta, nešto smo negdje se malo prešli ali držim da plaćanje komunalnog doprinosa po izvršnosti građevinske dozvole ne štiti interese jedinice lokalne samouprave. To mogu kasnije na niz primjera ću vam potvrditi da plaćanje komunalnog doprinosa ne šteti investitoru, nije mu opterećenje u početku ishođenja građevinske dozvole, nije mu to dodatni trošak jer on može samo u sporazumu sa jedinicom lokalne samouprave taj trošak prevaliti na naknadno razdoblje što vi pretpostavljam i vjerujem da će to napraviti po izvršnosti građevinske dozvole. Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, mi smo se bili dogovorili da ćemo s obzirom da o tri zakona raspravljamo raspravu po klubovima definirati na 20 minuta što evo nismo baš do kraja se držali takvog dogovora.
Nije nitko predložio to, nažalost evo. Replika Goran Marić.
Kolega Bačić, opravdano ste suzdržani u optimizmu jer nema razloga kažem da ste upravo danas suzdržani u optimizmu. Nema razloga za optimizam velik i nemam razloga ni vjerovati u bolje sutra nažalost. Isti oni koji su dopustili 820 000 bespravno sagrađenih objekata ostaju i dalje glavni nositelji i provoditelji ovih zakona. Je li ijedan inspektor u proteklih 20 godina suspendiran? Je li ijedan načelnik građevinske inspekcije smijenjen? Je li ijedan ministar dao ostavku? Ne znam niti za jedan slučaj, a 820 000 ilegalno bespravno sa izrugivanjem poštenim ljudima i poštenom dijelu Hrvatske je sagrađeno. Oni su bili svjedoci tog beskrupuloznog dijela i te najveće diskriminacije u hrvatskom narodu, ne samo svjedoci nego i pomagači i dalje njima vjerovati nemam razloga za to. Kraj njihovih zdravih očiju ispred nosa im je to rađeno i građeno i sad će oni i dalje kontrolirati, a u ovom zakonu opet nije predviđeno a šta ako netko bude i dalje gradio bez dopusnice tko će odgovarati? Hoće li itko biti smijenjen, hoće li itko ostat bez posla bar, a moguće sutra će opet netko izgraditi. To smo sve zapostavili kao što sve zapostavljamo. Čim krenemo u Austriju brda i pašnjaci se kose, a kod nas u vrtovima korov raste i nitko nikada nije ni kaznu platio, nitko nikada to nije riješio. Opožarena je cijela Hrvatska, nitko suštinski nije utvrdio u čemu je to. Donesimo zakon da opožareno područje neće biti nikada građevinsko, prestat će požari u Hrvatskoj bar za 90%. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Marić u pravu ste, nama se pred nosom događala bespravna gradnja, doduše ne samo u proteklih 10-15 godina. Nelegalna, nezakonita gradnja je pošast koja je počela negdje tamo čini mi se krajem '50.-tih, početkom '60.-tih godina uvjetovana brojnim razlozima: nepovjerenjem u državu, teškim kompliciranim postupkom ishođenja građevinske dozvole, neriješenim imovinsko-pravnim odnosima jer u socijalističkom sustavu privatno vlasništvo nije značilo ništa pa onda o njemu nitko nije vodio ni računa. Slažem se s vama, neradom građevinske inspekcije u jednom dijelu i to su sve razlozi koji su donijeli do velikog, ogromnog broja nezakonito, nelegalnih, nezakonito izgrađenih zgrada u Republici Hrvatskoj. Čini mi se da je zakon koji je donesen 2011. godine, kasnije je i dorađivan od ove Vlade, na putu da na vrlo jednostavan način utvrdi odgovornost građevinskog inspektora jer sada sa ortofoto kartom, odnosno pregledom stvarnog stanja sa 21. lipnja 2011. godine može na vrlo jednostavan način utvrditi da li je objekt građen prije tog datuma ili je građen nakon tog datuma. Ako je građen nakon tog datuma onda doista odgovornost građevinskog inspektora koji tu gradnju nije primijetio, a ima itekako dostupne instrumente i alate, vrlo se lako može utvrditi i onda jasno taj inspektor i sankcionirati. Prema tome, koliko god je ovaj zakon omogućio ljudima da mogu svoje objekte legalizirati on je do kraja omogućio izoštravanje odgovornosti građevinskom inspektoru, građevinskoj inspekciji jer nema više mogućnosti da se nekakva gradnja dogodi, a da on za to ne zna. Prema tome, mislim da će ovim zakonima se ta odgovornost građevinskih inspektora u Hrvatskoj itekako izoštriti.
Srđan Gjurković, replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Dakle poštovani kolega, vi govorite između ostalog da se arhitekti i komora bune po pitanju šta nema obaveze izvedbenog projekta itd. Pa dobro sasvim je jasno da postoje interesne skupine u društvu koje traže svoj posao, međutim ovaj zakon je zakon koji svi poduzetnici vrlo zanimljivo podržavaju. Zašto, zato što im pojednostavlja apsolutno kompletno sve procedure a i pojeftinjuje ono što je jasno, a to je cilj ove Vlade da bude konkurentan. Kad govorimo o Strategiji prostornog uređenja Republike Hrvatske gdje susjedi, spominjali ste, nemaju pravo da prigovaraju pa i dan danas Vlada ima pravo i mogućnost donosit određene strateške odluke u kojima dolazi do i izvlaštenja radi interesa Republike Hrvatske, ali tu Strategiju prostornog uređenja Republike Hrvatske donosi Hrvatski sabor kao najviše zakonodavno tijelo. Dakle raspravljali smo, odnosno vi ste raspravljali o tome kako ravnatelja ureda po novome imenuje ministrica ili ministar. Pa iskustvo i praksa pretpostavljam da vi to isto vrlo dobro ste osjetili, je ukazala na takvu neusklađenost na terenu vođenja i načina procedura kod izrade prostornih planova, odugovlačenja, da ne govorim o drugim svim elementima koji su postojali u kreiranju i mijenjanju određenih prostornih planova, posebice županija i davanja u pogodnost u smjeru poljoprivrednog prema turističkom i građevinskom, da uvođenje odgovornosti, vi možete to zvat centralizacija, to nije centralizacija ali odgovornosti onoga koji na kraju i mora dati svoj potpis i pečat će samo ubrzat kompletno procedura, unificirat procese i pojačat komunikaciju.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Gjurković, promašili ste sve što ste rekli, nažalost. Kažete o Strategiji prostornog uređenja, točno je, mi smo donijeli Strategiju prostornog uređenja o svim, a jutros smo mrtvi hladni usvojili Zakon o cestama gdje smo rekli da odustajemo od izgradnje autocesta u Republici Hrvatskoj koja je izgradnja propisana upravo tom strategijom u 5. mjesecu. Toliko o tome kad govorimo o značaju i važnosti ovoga doma i kad govorimo o važnosti strateških dokumenata. Što se tiče zaštite ceha, ja ovdje stavom da idejno rješenje ili idejni projekt, kako god to želite možete ga nazvati koji je instaliran i ostavljen u Zakonu o prostornom uređenju je bolji pristup u zaštiti investitora, a ne ceha arhitekata građevinara kad je u pitanju troškovi ishođenja građevinske dozvole. I to se može napraviti i provjeriti vrlo jednostavno. Što znači idejni projekt, njegov iznos, cijena koštanja, što znači glavni projekt, njegova cijena koštanja, izmjena idejnog projekta i izmjena glavnog projekta. Ne izvedbenog, ispričavam se. I na kraju imenovanje ravnatelja županijskih zavoda. A nego što je nego centralizacija? Kada nešto što je do danas bilo u nadležnosti župana sada preuzima ministrica ili ministar, svejedno nije važno. Ako vi to branite time da postojeći, da pojedini županijski zavodi su radili nepravilnosti, nezakonitosti, pa ću vas podsjetiti da se izmjena svakog prostornog plana županije bilo koje ne može dogoditi bez suglasnosti ministrice, znate. Prema tome, ako je nekakav ravnatelj županijskog zavoda i propustio, napravio neku grešku to ionako dolazi na verifikaciju u ministarstvo pa prema tome odgovornost za takvu nepravilnost snosi i središnja i regionalna razina.
U ime kluba zastupnika HNS-a govorit će Ivica Mandić i Petar Baranović. Izvolite kolega Mandić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, uvažena ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa ja bih počeo ovdje ovu raspravu u ime kluba Hrvatske narodne stranke da nije dovoljno reći, konstatirati da stanje u prostoru, stanje u građevinarstvu nije u redu i da sjedimo skrštenih ruku i da ništa ne radimo. Upravo ovo što je i kolega Marić replicirao kolegi Bačiću po pitanju toga svega ovo ministarstvo i normalno mi svi zastupnici bez obzira da li smo sa lijeve ili desne strane nismo zadovoljni sa 820000. Ali ono što možemo napraviti da ne sjedimo skrštenih ruku, da probamo vidjeti koje su to metode, koji su to alati, kako to riješiti. Ono što bih rekao da su ovo vrlo važna tri zakona koje donosimo i većina od nas je osjetila bilo kada a pogotovo kad ste tražili bilo kakvu dozvolu za građenje u jedinicama lokalne samouprave ili u Uredima za graditeljstvo županije. Tu smo vidjeli da ta procedura traje ne nekoliko mjeseci već kažemo i nekoliko godina. Mislim da je jedan od razloga je upravo i to da pokušamo taj dio nekako urediti. Ono što bih rekao da prvi korak u sređivanju situacije u prostoru da je ovo ministarstvo na čelu sa ovim ljudima nama podastrlo dokumenat stanje u prostoru gdje smo točno vidjeli što je u prostoru i na koji način zaštititi i očuvati prostor. Mislim da su zakoni koje mi ovdje donosimo sigurno u prvom redu imaju zadatak sačuvati i očuvati prostor koji je jedno od najvećih bogatstava Republike Hrvatske, ali taj prostor nije nepoderiv, nije nepotrošiv i svih nas zadatak da taj prostor pokušamo i čuvati. Nakon tog prvog koraka koje je bilo prikazivanje stanja u prostoru imali smo drugi korak, to je pitanje legalizacije objekata. Ovdje smo već čuli u replikama da je taj broj preko 820000 što stvarno govori da kao i zakonodavna i izvršna vlast nismo dovoljno dobro pazili o tom vrlo važnom resursu. Ono što bih rekao da sa ova tri zakona donose, da na razini Republike Hrvatske imamo hijerarhiju prostornog uređenja. Imamo na razini države, imamo na razini grada Zagreba i županija i ispod toga jedinica lokalne samouprave. Ono što bih rekao a što je vrlo važno da ova tri zakona sigurno možemo staviti pod sljedeću formulaciju jednostavnije, brže, jeftinije, odgovornije i da je to sve javno. Ovdje bi mogli o ovom svemu govoriti po više minuta kad govorim o jednostavnosti. Dosadašnja procedura pri izdavanju građevinskih dozvola išla je otprilike negdje do godinu dana, što znači kod jednog značajne investicije, a upravo imamo ovdje jedan dokumenat, to ću poslije gospođi ministrici predati da vidimo u kakvom su odnosu i ministarstvo i područni uredi i na koji način mi pokušamo davati support onim poduzetnicima koji su spremni uložiti 150 milijuna kuna. Zbog jedne formalnosti lokalni ured šalje od ministarstva itd. Mislim da to nije dopustivo. Znači, ono što smatram da ovim načinom ćemo sigurno dobiti da je jednostavnije i brže da ovaj postupak kompletan bi trebao biti završen u neka 39 dana u odnosu na ovo što smo imali prije sigurno bitno. A zašto napominjem ove sve elemente, jer to je u biti i gospodarski i ekonomski imat ćemo mogućnost da investitorima olakšamo pristup dokumentaciji. Ono što je od posebne važnosti kod ova tri zakona tu bi se posebno osvrnuo na E-dozvolu koja je javno dostupni vidljiv dokumenat i da za dozvolu se čekalo preko 300 dana, a ovdje bi taj postupak trebao ići kratko. Ono što je najbitnije da o ovom cijelom postupku i cijeloj primjeni ovih zakona da se sve može javno kontrolirati i javno pratiti. Upravo ova javnost može biti kao jedan od najboljih alata u borbi protiv korupcije. Ono što nije javno, što nije vidljivo taj puta možemo sigurno dozvoliti da osobama koje rade u sustavu da na određeni način privilegiraju pojedine tražitelje određenih dozvola. Ono što je najbitnije da u ovim zakonima da se štite i veliki i mali investitori po pitanju određenih financijskih obaveza. Dosada je bilo obaveza da investitori moraju platiti kod dobivanja građevinske dozvole odmah platiti komunalni vodni doprinos, nekad se čak i događalo da investitori nisu išli u investiciju i taj puta nije bilo moguće povrat sredstava. To kažem stvarno ide u prilog. Ono što također je bitno, a do danas nitko to nije spomenuo, da su investitori obavezni u roku od 3 do 10 godina objekat dovršiti do kraja. Ovo što je rekao i kolega iz SDP-a da je to bio dio kulture, pitanje uređenja fasada i mislim da je to prava stvar i dobra stvar da se to i zakonski regulira. Ono što je novina da dosada je građevinska dozvola trajala 2 godine pa se mogla produžiti, sada je ta građevinska dozvola u tri godine. Ono što bih rekao da ovi zakoni sigurno u najvećoj mjeri odgovaraju i našim poduzetnicima da će oni imati određenu ulogu i gospodarsku i ekonomsku i da će se investicijska klima značajno i popraviti. Ono što bih posebno napomenuo da u ovome svemu sigurno pitanje javnosti da je ona prisutna i da ona će biti najbolji korektor svega ovoga. Ono što bih rekao na kraju kod imenovanja ravnatelja po županijskim ispostavama mislim da i ministar je odgovoran i on je zadužen za provedbu. Kolega Petar će dalje nastaviti iako ima tu još recimo vrlo bitna informacijski sustav prostornog uređenja.
Poštovane dame i gospodo, poštovana potpredsjednice Sabora, gospođo ministrice sa suradnicima. O ovom paketu zakona u najkraćim crtama, nije mi baš previše ostalo. Sama intencija predlagatelja zakona je da čitavu šumu zakona i novela tih istih zakona koji su se gotovo u jednogodišnjem tempu pojavljivale upravo zbog propusta i loših iskustava u provedbi sama intencija je dakle da to svedemo u tri zakonska dokumenta je dobra ideja jer će se i onaj tko koristi ove zakone i tko se referira na njih puno lakše snaći. Kolega Bačić je u svom izlaganju kao i u prvom čitanju apostrofirao pitanje centralizacije i na neki način je naglasio kako je to temeljna slabost ove zakonske ideje i ovog koncepta kad je u pitanju prostorno planiranje. Međutim, previše nas ovdje sjedi iz lokalne samouprave, previše nas ovdje sjedi koji smo bili u lokalnoj samoupravi, previše nas u ovoj dvorani dame i gospodo sjedi koji znamo kako to u naravi izgleda, koji znamo koliko se prostornih planova od najnižeg do onog reda koji vas pripada po razini treba donijeti zbog složenosti dosadašnjeg koncepta. Svi jako dobro znamo politički realitet i razinu dosegnute kulture političke odgovornosti u RH i svi jako dobro znamo što znači izraz noga u vrata. Ta noga u vrata u kontekstu prostornog planiranja je sve prostorne planove u RH bit ću slobodan dat i neku procjenu barem u prosjeku za 100% usporila od onoga roka u kojem su se oni mogli realno provoditi da smo imali situaciju koja je opisana u ovom zakonu. Međutim nismo, imali smo jedan složen sustav koji bi možda negdje drugdje funkcionirao na adekvatan način ali praksa u Hrvatskoj je pokazala da to kod nas ne štima. U ovom zakonu u svakom slučaju treba pozdraviti neke novine jer se i u kontekstu Zakona o prostornom planiranju i u kontekstu Zakona o građenju jasnije definiraju odgovornosti ne samo ovlasti pojedinih institucija. Valja pozdraviti spuštanje pojedinih ovlasti i na jedinicu lokalne samouprave odnosno na njen komunalni odjel, u konkretnom slučaju davanje mogućnosti komunalnim redarima da obavljaju određene vrste nadzora za koje dosad nisu imali ovlasti. Isto tako informatizaciju, uvođenje ISPU-a, postavljanje pitanja također od cijenjenog zastupnika Bačića o imenovanju kako se on izrazio ravnatelja Zavoda za prostorno planiranje je koristit ću njegov izraz maloprije iz replike pucanj u prazno jer radi se o davanju prethodne suglasnosti na imenovanje, pitanje davanja suglasnosti je poznat institut kod nas kad se radi i o zdravstvu i o školstvu. I dosad smo imali u zakonima RH iz praktičnih razloga ovlast ministra da daje suglasnost na imenovanje. Daje suglasnost, ne imenuje. Bitna razlika. Jednako tako uvaženi kolega Marić je kazao da nitko nikad nije dao ostavku i da nikad nitko nije snosio konzekvence za nečinjenje u nadzoru bespravne gradnje. Nije točno. Postojala je glavna građevinska inspektorica koju je koalicijska Vlada smijenila u periodu od 2000. do 2003. pa je HDZ koji ju je prethodno doveo vratio nazad na dužnost pa je opet zbog nečinjenja i neefikasnosti sustava za koji je odgovarala ministar Ivan Vrdoljak kao prethodnik uvažene gospođe ministrice također morao smijeniti. Dakle, smjenjivalo se. Nije se smjenjivalo one koji rade svoj posao, ali se smjenjivalo one za koje je postojalo u najmanju ruku odgovornost zbog lošeg funkcioniranja sustava ne mora biti namjera, ali može biti objektivna situacija. U konačnici ovaj zakon je donio i pojednostavljenja kod izdavanja građevinskih dozvola, eliminirao je prema procjeni predlagatelja i nas u HNS-u neke nepotrebne korake u pojedinim situacijama a svi jako dobro znamo da se koraci u ovom poslu plaćaju jako skupo. Ono što pozdravljamo također to je i davanje mogućnosti velikim gradovima da formiraju svoje zavode jer veliki gradovi su ipak u principu u pravilo administrativno velika područja na kojima se odvija velik broj građevinskih zahvata, na kojima se odvija značajna aktivnost iz toga razloga kao i u kontekstu nekih drugih zakona primjerice Zakona o pomorskom dobru ili Zakona o školstvu, veliki gradovi imaju poseban položaj pa je dobro da je predlagatelj ovog paketa zakona prepoznao funkciju ulogu velikih gradova. U konačnici smatramo da je dosadašnja praksa i rezultati koji se mjere u stotinama tisućama nelegalnih bespravno podignutih objekata pokazala slabost pravne materije koja je pokrivala ovo područje, pokazala je nedorečenost ovih odredbi, nije izgradila efikasan sustav nadzora i ono što je ugrađeno u ovom zakonu i ambicija predlagatelja zakona da kroz naglašavam još jednom za kraj kroz vrlo jasno definiranje ovlasti i odgovornosti svih aktera u sustavu držimo da će to uz ovaj proces legalizacije konačno otvoriti jednu novu stranicu kad je u pitanju urbanistička slika Hrvatske. Klub HNS-a će u svakom slučaju podržati ovaj zakon. Hvala na pažnji.
I sada replike na izlaganje kolege Mandića. Branko Bačić izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Mandić, ja sam u svom uvodnom izlaganju rekao, kasnije i u replici, nisam siguran, vidjet ćemo, pokazat će vrijeme ovaj postupak ishođenja građevinske dozvole koji se temelji na glavnom projektu za mene će a poznavajući dosadašnje procedure značiti predstavljati više sredstava nego da se to isto izdavanje temelji na jednom idejnom rješenju projekta kako god vi nazvali. Druga stvar, pravdati centralizaciju lošim radom pojedinih županijskih upravnih odjela pak ćemo zbog toga im uzet državne ovlasti ili zavoda i te ovlasti centralizirati nije dobar pristup. Ja znam da je u Hrvatskom pravosuđu i prije i danas postoji veliki broj neriješenih predmeta na općinskim sudovima, na tu temelju razine. Pa nije zbog toga došlo do centralizacije određenih nadležnosti općinskih sudova nego se kroz pomoć tim istim sudovima u stručnom i kadrovskom smislu rješavaju predmeti a ne oduzimanjem ovlasti zbog eventualno lošeg rada pojedinog općinskog suda. I treća stvar gospođo potpredsjednice dozvolite mi da vam kažem gospodinu Baranoviću da smjena koju je Račanova Vlada napravila 2000.godine i ova Vlada prema tadašnjoj šefici građevinske inspekcije bila isključivo rezultat političke nepodobnosti gospođe a ne njene nestručnosti. Mislim da nije dobro kolega Baranoviću o osobi koja je iznimno stručna, vrijedna i koja je dala ogroman doprinos u radu tog ministarstva na ovakav način u Saboru raspravljati i pravdati političke smjene.
Dujomir Marasović, replika. Oprostite kolega, odgovor na repliku Ivica Mandić.
Hvala lijepo potpredsjednice. Mislim da sam na vrijeme digao. Pa evo uvaženi kolega Bačić sa donošenjem ovih tri zakona sigurno odgovornost ministarstva i ministrice je puno veća ali mislim da ćemo se složiti i vi i ja da smo imali jedan sustav koji nije davao dobre rezultate, da je on bio spor, neučinkovit. Ja očekujem da će ove mjere koje zakonom sad donosimo da će one ići u funkciji kvalitete i ubrzanja postupka. Ono što bih rekao kod izbora, da su mi ovdje suzili točno po pitanju stručnosti i da bez obzira tko bude bio da će ministar ili ministrica u dogovoru sa ljudima sa županije vidjeti koja su to najbolja rješenja jer mi smo imali do sada slučajeva da pojedini ravnatelji nisu bili tako, nisu odgovarali županu, znate kakvi smo mi južnjaci svi, onaj tko ti odgovara, tako i radiš. Mislim da u jednu ruku centralizacija je ali još veća odgovornost je. ja bih ovdje više volio da ovo prebacimo na odgovornost i taj puta ministarstvo i onaj tko je na čelu ministarstva preuzima veliku obavezu. Ja i mi iz našeg kluba smo se složili da je na takav način dobro i tako bi razmišljali da bilo tko drugi, jer ako imamo sustav koji ne daje rezultate onda ponovo ću reć što sam rekao na početku, ne možemo sjediti i čekati da se taj stalni sustav posao popravi. A vjerujem da ćemo i ove porodične ili ove prve ospice prebolite i da ćemo na kraju ostajati one osobe koje su stručne bez obzira po političkoj podobnosti jer ovdje su osobe koje su stručne i koje trebaju raditi stvarne poslove. Ono što je najbitnije da moramo imati sustav koji je funkcionalan, koji će dat rezultate, od tih rezultata bit će zadovoljne jedinice lokalne samouprave i županije i ministarstva i Sabor.
Dujomir Marasović replika.
Štovana gospođo potpredsjednice, gospođo ministrice, kolege, dvije misije ste iznijeli. Prvo, smisao čuvati prostor, jedan i drugi i Mandić i Baranović i pojednostavljenje dobivanje dozvole, pa sad tko će odgovorit, a gospođo ministrice molio bih da malo posvetite pažnje ovom drugom pitanju, u mom vidu replike nisam bio na vašem izlaganju da mi nešto rečete oko pojednostavljenja dobivanja dozvole. Smisao čuvat prostor nije samo dovoljno htjeti očuvati prostor ovim ili bilo kojim zakonom. Treba poboljšati uvjete života u tom prostoru, treba napraviti puteve lokalne ceste, treba napraviti uzmimo da treba napraviti pristup moru, ja od Splita do Omiša nemam mogućnosti pristup moru da bih se okupao s djetetom. To je smisao države. Nije to, to se ne smije samo pustiti lokalnoj upravi. Na svako 100 metara provaliti bagerom, 3 metra sa magistrale na more. To je gospođo ministrice uloga države. Jer nema lokalna zajednica snage za to. A gospodo što se tiče divlje izgradnje, divlja izgradnja je spasila Hrvatsku u Splitu po pameti komunista samo bi radila JNA za srpske oficire 5, 6, 20 zgrada jer je jedino imala love a ostali narod nije imao gdje jer nije smio raditi jer su je nacionalizirali od Trogira do Omiša grubo rečeno. Ja to znam jer mi je otac kupio 2, 3 zemlje u Splitu. Na niti jednoj nisam mogao raditi jer je sve bilo zabranjeno. I morali smo raditi divlje. I hvala Bogu da je bilo tako. A hvala Bogu da je uveden red, ja jesam za to da se sada držimo reda. Ali ono što se tiče pojednostavljenja dozvole. U Splitu ima 5, 6 građevinskih parcela, svi oko mene su mijenjali prostor i dobili nebodere. Ja sam ostao još na onome što je određeno prije 40 godina individualna stambena izgradnja kuća, ono prizemni kat. I sada ne mogu dobiti dozvole jer sam nakon 40 godina počeo to tražiti, bavio sam se ovim Saborom i glupostima i sada ne mogu jer je grad Split odredio da mora biti cesta da bih mogao dobiti građevinsku dozvolu. Linić će mi naplatiti porez na to kao nekretnine ja ne mogu, mogu li gospođo ministrice, pitanje, vi molim vas, zakasnio sam na vaše izlaganje je li to vaš zakon, može li se dobiti građevinska dozvola, ona je predviđena a nije izvedena cesta u naravi [[Upadica: Kolega Marasović, vrijeme je isteklo.]]
Ministrica će dopunski sat imati za vas [[Upadica: Molim?]] Imat će ministrica dopunski sat za vas posebno [[Upadica: Pa eto ja sam ovdje iskoristio…]] Ivica Mandić odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Marasović, pa evo reklo bi se da u jednom velikom dijelu vašeg viđenja ili vaše replike se slažem. Upravo na ovo po pitanju što ste rekli za koga su se gradili stanovi. Pa sada te legaliziramo koji su radili privatno. Ono što bih rekao da kada sam govorio o čuvanju prostora, tu nisam mislio samo deklarativno, tu sam stvarno mislio ozbiljno da se ne može dozvoljavati da tko kako želi da probija staze, pravi uz more. Prema tome to je odgovoran posao i to je odgovoran posao ne samo lokalne samouprave već županije i ministarstva. Tu moramo pod posebnom ili pod osobitom zaštitom države čuvati taj prostor koji je ne znam u nacionalnim parkovima, koji je uz obalni prostor i tu ne smijemo dozvoliti intervencije. Po meni je bolje da su to obični putovi nego da je netko ugradio nekakav beton koji se ne uklapa u prostor. Prema tome, tu se također slažem s vama da moramo čuvati prostor i organizirano djelovati sve ono što trebamo taj prostor izmijeniti da bude, da on u biti ne nagrđuje i ne nauništava prostor. Jer rekao sam u svojoj raspravi da jedna od najvećih bogatstava što Republika Hrvatska ima sigurno je njen prostor. Jer mi u ovih 40-ak, 50-ak godina nismo ga toliko uništili i na nama je svima odgovornost i jednima i drugima i trećima da taj prostor sačuvamo za generacije koje dolaze. A ono sve što interveniramo u prostor neka bude po pravilima struke i neka osobe koje vode brigu o prostornom uređenju, o uređenju u urbanom prostoru taj puta da držimo se struke i mislim da će biti sve dobro. Hvala.
Srđan Gjurković, replika.
Poštovani kolega samo sam htio naglasiti ono što ste rekli vezano za jednostavnost, brzinu i transparentnost. Dakle, kada smo donosili Zakon o strateškim investicijama onda su mnogi raspravljali i govorili a šta je sa svima onim investitorima koji ne mogu ući u one okvire koji su u strateškim investicijama 150 milijuna kuna, odnosno 20 milijuna za otoke itd.. E pa baš zato je ovaj reformski paket zakona, da tako kažem, taj paket zakona koji osigurava i jednostavnost ali uvijek i nadasve transparentnost, odnosno javnost mogućnost da se točno vidi šta i kako. I naravno dozvole koje definitivno ubrzavaju. A osim toga ubrzavanja dobivate i onu odgovornosti. Dakle, nema više papir šeta u nekom je škafetinu šta bi mi dolje rekli, odnosno u nekakvoj ladici. Znači točno se prati kolanje dokumenata i time u biti dobivate i tu brzinu i nema zataškavanja. Hvala.
Odgovor na repliku Ivica Mandić.
IVICA MANDIĆ: Evo hvala lijepo kolega. Pa upravo cilj ova nova tri zakona da se ubrzavaju procesi, da dolazimo do transparentnosti i da bi se spriječila i korupcija i mogućnost malverzacije. Ono što je najbitnije sa uspostavom ISPU-a da ćemo imati i mjerljivost i nadzor i da je to sve javno. Ništa nije u nekakvoj ladici, ništa nije u nekakvom sobičku, nekakvom ministarstvu, nekakvog ureda. Prema tome, ja mislim da cilj svih nas koji djelujemo u javnom životu u političkom životu da ovo sve što radimo da bude vidljivo svim građanima. Ako ste vi podnijeli zahtjev i točno znate u svakom trenutku u kojoj je fazi i obradi kada nije. I točno postoje rokovi. To smatram da je isto dobro što je ovaj zakon rekao u kojem roku se na kojoj razini mora riješiti. Vi ne možete odugovlačiti pet mjeseci. Mislim da je to isto jedna od transparentnosti da su rokovi vidljivi i da se traži odgovornost. Ono što do sada nismo imali odgovornosti, ostao je, slučajno ostao je dolje u petoj ladici, nakon godinu dana došao je na red. Nije došao na red jer niste ništa bocnuli sa strane. Ali ovako sada imate točno jasno vi ste predali svoj dokumenat u kojem se vremenu mora odgovoriti. Ako se ne odgovori imate drugostepenski odmah automatski ministarstvo. Mislim da je transparentnost najbitnija i javnost i dostupnost podataka.
Sada na izlaganje kolege Baranovića replika opet Srđan Gjurković.
Da rekli bi replike unutar klubova, to je inače uobičajeno u kolega u opoziciji ali ono šta zaista sam želio naglasiti šta je gospodin kolega Baranović rekao a to je koliko ti procesi traju i usporeni su a složeni je sustav. Dakle, ova reforma samog sustava prostornog planiranja, prostornog uređenja, građenja u biti je iznimno, iznimno složena. Uređenja naselja, gospodarskih, društvenih djelatnosti, mreža infrastrukture to su one osnovne stvari planiranja prvo na lokalnom nivou i županiji a onda na nivou države šta je iznimno složeno i odgovorno. I ono što je isto tako bitno, da svi kriteriji koji budu kod daljnjih izmjena prostornih planova budu dovoljno isto tako transparentni koliko ovaj zakon osigurava u cijeloj proceduri pojednostavljenja svih donošenja dokumenata, aktova i postupaka. Kolega Baranović kad govori o usporenosti onda još jedan put želi naglasit da smo svjesni činjenice npr. Splitsko-dalmatinske županije koja je skoro 4 godine radila izmjene i dopune županijskog prostornog plana, 4 godine. 4 godine su određeni dio investitora je čekao i onda je naravno i očekivao jer nije bio siguran da li će to proći, da li neće proći, a imali su određena sredstva, imali su iza sebe mogućnost da krenu određene investicije. S ovim zakonom te ključne stvari u biti sada lomimo i ono što je bitno pojednostavljujemo, a znamo da je tzv. birokracija ili administracija usporavanje procesa kod dobivanja dozvola jedan od ključnih problema za razvoj i konkurentnost Hrvatske, a ovime to dobiva.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepo uvažena gospođo potpredsjednice. Da kolega Gjurkoviću, spomenuo sam se efikasnosti dosadašnjeg sustava i suradnje između različitih instanci u vertikali prostornog planiranja. To u praksi izgleda po prilici ovako. Kad imate jednu vlast u velikom gradu koja je sukladna vlasti na razini županije onda u velikom gradu sve njegove ideje, svi njegovi projekti i sve njegove ambicije prolaze. Kad se desi da se nađu tri mangupa koja pobijede tu vlast pa dođu oni u veliki grad onda naglo, bez obzira što je Šibenik druga lokacija po zahvalnosti za gradnju vjetroelektrana, po koeficijentu iskoristivosti vjetroelektrana onda naglo nema potrebe na području velikoga grada kao što je Šibenik više imat u županijskom planu usklađena polja vjetroelektrana. Onda eksploatacijska polja za vađenje arhitektonskom kamena u koja su ljudi uložili novac u ispitivanje, istraživanje, da bi otvorili investicije, pokrenuli gospodarstvo i krenuli u posao, ta istražna polja ne da ne prelaze u eksploatacijska nego se brišu. Detaljni planovi uređenja koji su predviđali jedne sadržaje koji imaju gospodarski karakter naglo postaju neprihvatljivi iako su prije toga bili blagoslovljeni i doneseni, ide se u izmjene prema kojima to treba ići u javnu kategoriju naravno koja bi bila temeljem drugog posebnog zakona pod ingerencijom županijske … rekli bi Talijani, itd., itd., itd. I zbog toga smo imali štete u milijardama i milijardama zaustavljenih investicija i dobro je, hvala Bogu da se netko sjetio napisat ovo što je napisao predlagatelj zakona.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Pozdrav ministrici sa suradnicima i kolegice i kolege, poštovana uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora. Evo malo sam poletio s obzirom da me kolega Baranović izazvao upravo ovo zadnjom svojom ili predzadnjom rečenicom gdje imamo i poznajemo i gdje smo upućeni u situaciju o lokalnoj samoupravi pa evo i gospodin Mandić je govorio o tome da recimo u Slavonskom Brodu vlast dakle koja ima šansu da dobije i da privatni investitor ulaže u kogeneracijsko postrojenje, termoelektrane, bude zapriječena dakle odlukom lokalne vlasti, lokalne samouprave s time najvjerojatnije evo Mandiću sam rekao da se priprema nekome drugome jedan drugi prostor pa da ne bi bila konkurencija, dakle isto takvo postrojenje ali na plin, dakle na fosilno gorivo. Jedan se mora eliminirati. U tome odluku je prihvatio da obavi odnosno da presiječe kako bi rekao kao gordijski čvor šef lokalne odnosno gradonačelnik Slavonskog Broda, a sada po ovom novom kako sada stoje stvari i prema ovim zakonskim prijedlozima mislim da će posljednju riječ reći ministarstvo što je dobro. Na kraju krajeva, pa neka budu oba pogona pa neka bude kompetitivnost, neka bude natjecanje pa tko rentabilnije proizvodi toplinu i struju taj će opstati na tržištu. Na kraju krajeva takvo smo i društvo i tako smo željeli na referendumu '90. godine pa eto nek nam bude tako. No u međuvremenu zbog ovakvih stvari su se javili brojni problemi i izgubljene su mnogobrojne investicije, ovakvim i sličnim zabranama. Zbog toga ova tri zakona, dakle Prijedlog zakona o prostornom uređenju, Prijedlog zakona o gradnji koji nosi E oznaku dakle europsko usklađivanje sa standardima, propisima i direktivama Europske unije i Prijedlog zakona o građevinskoj inspekciji koji imaju ukupno 475 članaka i teško ih je sve prokomentirati osim ovako općenito jer bi za svaki članak koji ovdje u zakonima piše nama bilo za ovih 20 minuta dovoljno dakle imali bi samo 2,5 sekunde na raspolaganju po jednom članku ovih zakonskih. Dakle 475 članaka, a 1200 sekundi, 20 minuta. E pa sad možda je dobro zapravo iz svih onih komentara koji su bili u raspravama prije, izvući određene poučke, a za sami zaključak i izjašnjavanje o prihvaćanju ovih zakonskih prijedloga koji su zapravo jedna cjelina, uređivanje graditeljstva, prostornog uređenja, brže dobivanje građevinskih dozvola pa onda pri tome i veća mogućnost dolaska ili ulaska investitora i investicija u Republiku Hrvatsku, dakle u jednoj cjelini gdje je ovdje bilo komentara, počet ću od početka. A to je ono što je, što se zapaža u statistici i Državnog zavoda za statistiku, podacima Državnog zavoda za statistiku kao i podacima Hrvatske gospodarske komore nećemo sada govoriti o drugim stvarima o HGK. Ali zapaža se pad, pad prihoda u graditeljstvu Republike Hrvatske i to evo u zadnje dvije godine sa 2011., 2013. još nije gotova ali 2011., dakle ukupni prihod u graditeljstvu Republike Hrvatske je bio gotovo 45 milijardi kuna. 2012. dakle samo godinu dana poslije bio je 42 milijarde kuna, pad za 6 i pol posto. Izvršeni radovi u graditeljstvu RH također su pali za 5%. Produktivnost građevinskih radova, dakle po zaposlenom 34 tisuće eura 2011., a 2012. 25600 eura. I da ne nabrajam dalje sve te, da vas ne zamaram brojkama. Uglavnom, broj zaposlenih u graditeljstvu je također pao za 7 i pol posto u 2012. godini u odnosu na 2011. godinu. Stambena izgradnja je manja za 4,4% u 2012. u odnosu na 2011. Također fizički opseg radova u graditeljstvu, a također i broj izdanih odobrenja za građenje u republici Hrvatskoj. Taj broj odobrenja je 2011. bio 9601, a u 2012. godini 8330. Zašto sam nabrojio ove podatke i izvadio iz statističkih obrađenih podataka Državnog zavoda za statistiku Hrvatske? Pa zato što se po svemu vidi to je, jedno je dakle ta kriza i recesija, a drugo je neuređenost i nesklad i avašluk koji je donekle zapriječio investitore da i one koji grade da budu aktivniji u ovome sektoru. Kaže se da novi zakon reže birokraciju, reže birokratske procedure. Dalje, ovi zakoni su donekle u suprotnosti sa važećim ranijim dokumentima od kojih je neke, a neke od njih je donijela čak i ova Vlada, pa smo evo opet se malo predomišljamo. Što reći o tome da je upravo, dakle odobrenje ili suglasnost za imenovanje ravnatelja, kako se zovu ravnatelja županijskih Zavoda za prostorno uređenje. Dakle, samo suglasnost ne samo imenovanje odnosno izbor, nego suglasnost kao što je to bilo i ranije u mandatima i drugih Vlada. Dakle, ministar daje suglasnost. Ministar zdravstva je davao suglasnost na izbor ravnatelja, da kažem iz svog faha, za imenovanje ravnatelja bolnice. Ako se misli provoditi, tu je u neku ruku centralizacija kako je rekao jedan kolega ovdje u raspravi, ali ako mislite provoditi i ako se misli provoditi politika ministarstva po svim onim normama koje ovdje pišu, onda najvjerojatnije da se mora imati i osoba koja to može na terenu u lokalnoj, odnosno regionalnoj samoupravi i izvesti. Kako drugačije napraviti to? Informacijski sustav o kojemu je govorila dosta ministrica je dobra stvar. Međutim, moram reći iz tog sustava svatko tko uđe na i tko se služi internetom odnosno kompjutorom može u ISPU, dakle Informacijski sustav prostornog uređenja i prostornih planova može ući i vidjeti točno situaciju na terenu. Međutim, nismo dobili možda dovoljno opširno objašnjenje koliko će iziskivati dalje informatizacije i utroška na informatizaciju da bismo to tako ostvarili. Mi sad znamo da evo počevši od mobilnih mreža, odnosno od onih prenosnih mreža nemate svuda ni širokopojasni Internet. Vi često ne možete ući ili jako dugo čekate da vam se pojave podaci iz ovih. Dakle, hoće li cijela Hrvatska biti u mogućnosti internetom ući u podatke koje nudi ISPU teško je reći. Ali sve u svemu u ovo vrijeme kada je čovjek koji ne poznaje tu tehnologiju zapravo, a može se reći, ne bih htio uvrijediti nikoga polupismen, ne nepismen i kada se gotovo, kada se računi bankovni plaćaju internetom onda zaista je to dobra stvar da možemo i kupac i prodavac i investitor vidjeti točno, a ne da ga se eventualno prevari, zavara itd. Točno može vidjeti stanje na terenu kako nudi i kako je u ISPU upisano. Govorio sam u jednoj replici o tome da sam i osobno evo zahvaćen da kažem nekako valom svih tih izgradnji i na osnovu toga da su mnogi ljudi, dakle kupili, gradili i da, na Viru govorim, otoku Viru svoje kuće za odmor. I I ja sam kao liječnik napravio jednu malu kuću i tražio legalizaciju i nisam je mogao dobiti i rekao sam da sam nakon 8 godina dobio rješenje da ne mogu legalizirati. Dakle, upravo pred 1. srpnja ove godine, pred ulaganje novog zahtjeva za legalizaciju došao mi je odgovor iz 2005. na upit da legaliziram kuću. No, to nije zapriječilo pa državnu Poreznu upravu, lokalnu zajednicu da nam uredno naplaćuju porez i da nam uredno stiže porez na nelegalni objekt, objekt koji ne postoji, nije ucrtan, nema ga ni u ISPU-i ni u čemu, nema ga. Ali, porez moraš platiti, da. E pa sad, kako to? Kako je to moguće? Je li to nesuvislo, nelogično? Gradonačelnik, pa nije gradonačelnik direktor Hrvatske ili ne znam ni ja što ili predsjednik Hrvatske, nije on Porezna uprava, nije on gospođa Nada. Ali, kuverta na kojoj je udaren žig Porezne uprave RH, Ispostava Zadar, to uredno stiže. Ne piše Vir tamo. Nadalje, kada smo prije dvije godine pokušali uložiti zahtjev i zakon u obliku zakonskog prijedloga za legalizaciju poljoprivrednih objekata kako bismo našim OPG-ima, našim seljacima omogućili da legaliziraju svoje objekte kako bi kandidirali i bili konkurentni europskim seljacima jer ako nemate legalan objekt štala sa 100 krava ako nije legalna vi se ne možete pojaviti za povlačenje sredstava iz EU. Tražili smo da se to legalizira, dakle gotovo besplatno uz one državnu taksu itd., vrlo nekakav relativno mali iznos. Zašto? Pa zato što je zaista opterećen, znamo svi kakvo je stanje sela i seljaka. Ali da bi korist nastala kada bi ti seljaci povlačili novce iz pretpristupnih fondova i pristupnih sada kohezijskih fondova EU. To je učinila i Srbija i Slovenija. I jedna i druga država. I to još prije 5, 6 godina. Nisu kandidati za ulazak u EU ali su to učinili. 150 tisuća kažu da ima poljoprivrednih objekata gospodarskih u Hrvatskoj koji su se mogli na ovaj način legalizirati. Netko će reći i dignuti repliku da je to diskriminacija. Pa nije isto poljoprivredni objekt i nekakva vikend kuća ili kuća za odmor na moru. Nemaju isti status, nisu napravljeni iz istih razloga. Ovo je produktivni objekt, objekt koji nešto proizvodi, a ono je tamo kuća u kojoj budeš 15, 20 dana na moru. Dakle, postoji razlika. Ali eto naši razlozi nisu razlozi HDSSB-a koje smo tada naveli nisu uvaženi ni od Vlade HDZ-a ali evo ni od Vlade SDP-a, odnosno Kukuriku koalicije. I evo sad svi pod jednakim uvjetima legaliziramo pa onda znamo cijene legalizacije poljoprivrednih objekata i to onih do 200 kvadrata preko 200 kvadrata, dakle čini mi se da je takva granica, da su to dakle ogromne svote koje sežu nekoliko stotina tisuća kuna i koje seljak ne može platiti, ne može. On je prezadužen za nabavku traktora, priključaka na traktore, grla u farmi itd., ne može. A osim toga znamo u mljekarstvu kakva je situacija i kako mljekarska industrija postupa sa proizvođačima mlijeka počevši od niske otkupne cijene pa do stalnog utvrđivanja aflatoksina, dakle mljekarska industrija utvrđuje aflatoksin, a ne Državna inspekcija veterinarska. Dakle, mljekarska industrija je ta koja je kompetentna i dana joj je mogućnost da utvrđuje količinu, koncentraciju aflatoksina u mlijeku. E sad inspekcija, govori se ovdje o komunalnim redarima. Ja poznajem neke i osobno komunalne redare u Slavonskom Brodu. Ja ne znam jesu li to ti ljudi koji će vršiti i zapravo djelomično nadzor građevinski u Slavonskom Brodu. Pa ti ljudi imaju 4 razreda osnovne škole. Pa oni ne mogu, samo gledaju gdje je netko parkirao automobil na travnjak i pritaknu kaznu. Ako će oni vršiti i kontrolirati građevinarstvo [[Upadica Zgrebec: Privedite kraju raspravu.]] Pa 20 minuta imam, ne 15, jer to su 3 zakona jel' tako.
Ne, ne 15 minuta su svi imali pa i vi.
Ajd dobro. Dakle, ako će ti takvi vršiti bez nekakve da kažem edukacije, nekakve obuke, bez dodatnog obrazovanja u tom smislu onda je to stvarno smiješno. … [[Upadica se ne razumije.]] Tečaj, tečaj se hrvatski kaže. Dakle, o samim zakonskim prijedlozima koji imaju dobru namjeru još ćemo se [[Upadica Zgrebec: Imate replike pa ćete.]] Evo samo da kažem jednu rečenicu. Dakle, u klubu našem ćemo se konzultirati pa ćemo do petka odlučiti o prihvaćanju. Eto, hvala vam lijepo.
E, tako. Hvala. Dujomir Marasović, replika.
Štovana gospođo dopredsjednice, ministrice. Kolege Grubišić vi ste oprostit ću vam čini mi se da vas je uhvatila popodnevna pospanost i fjaka i da bi hitno trebali ići dolje u kafić popiti crnu kavu da vam se malo misli razbistre jer ne mogu vjerovati da ste rekli da je neuređenost prostora zapriječio građevinsku djelatnost ovo što se dogodilo zadnje dvije, tri godine koja je šoto išla dole. … [[Upadica se ne razumije.]] Građevinsku operativu i građevinsku struku i građevinsku industriju oborila je strmo dole politika Hrvatske vlade, primarno gospodina ministra Linića koji se u zadnje vrijeme razumije u sve a najviše u zdravstvo. I proglašava primariusa koji je primarius postao prije 70 godina i za to od države nešto prima i sad je on zato lopov umjesto da mu se to uzme ali ga nemoj proglašavati lopovom. A on je svojom poreznom presijom, nemam kad u okviru replike govoriti što je to, napravio i doveo do toga da ako ja imam na banci 100 tisuća eura najpametnije je kupiti jednu gajbu u Zagrebu. To otprilike košta. 50% od toga odmah ide državi direktno a i onih 50% indirektno gotovo u većini slučajeva se vraća državi. On je ovom politikom doveo do toga da ću ja 100 tisuća mojih eura držati u čarapi, iskidat ću, zapalit ću ih ni u ludilu neću kupiti tu gajbu u Zagrebu. Jer koga ću naći podstanara da plati njemu porez i da me proglasi lopovom i da me stavi na stup srama zbog toga za tu gajbu kupljenu u Zagrebu. Uništio je politikom primarno on ali ne može onaj dio Vlade.
Ovo nije bila na izlaganje kolege Bore. Isto bi mogli kavu popiti. Boro Grubišić odgovor na repliku.
Što to ste vi nekom drugom replicirali, ja nisam ništa govorio što si ti dosad priča i e šoto gori, šoto doli. Što se tiče ovih zakona evo rekao je netko ovo prije da su ovo prije mrak zakoni, ako je aludirao na prezime naše ministrice ali su zakoni takvi da treba o njima razmisliti dobro jer su zaista jedan dobar pokušaj uređenja ove problematike u RH. A kava možemo odmah.
Frano Matušić replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Grubišić s pravom ste upozoravali, odnosno isticali potrebu da građanima budu dostupne sve informacije što se tiču prostornog uređenja. Ja ću vam reći jedan primjer što se tiče grada građevinske inspekcije za koje bi također trebala biti razvidno što rade i kako rade i zašto rade. Ja sam prije par dana uputio dopis ministrici preko predsjednika Sabora potaknut reakcijama građana u gradu Dubrovniku. Na jednu lokaciju u jednom dosta zagušenom djelu grada Dubrovnika su izgrađene odnosno postavljene su antenski stupovi telekomunikacijskih operatera naravno nezakonito i prije dvije godine negdje krajem studenog mjeseca 2011.godine ministarstvo je izdalo nalog uklanjanju tih antena. Međutim do dana današnjega ništa se nije dogodilo. Građevinski inspektor koji sjedi u Dubrovniku je rekao da se čeka dolazak tvrtke koja je na natječaju dobila posao uklanjanja nelegalnih objekata i kad oni dođu onda će oni ukloniti te objekte koji se nalaze na jednoj zgradi, inače tu je nekih mislim 28 antenskih antena na tom jednom objektu inače kojeg… [[Govornik se ne razumije.]] Ljudi naravno okolo umiru od raznih bolesti, naravno nije dokazano da je to antena, od zračenja itd., ali svima je jasno da je to itekako ima utjecaja pa se postavlja pitanje ne treba li ministar u ovom slučaju gospođa ministrica dati odgovor na to pitanje zašto građanska inspekcija ne postupa po nalogu odnosno po onom rješenju koje je samo to ministarstvo izabralo prije dvije godine za uklonit antenske stupove. Molim vas lijepo, par tisuća građana je potpisalo peticiju. Ja vas molim gospođo ministrice da se to pitanje razjasni jer doista riječ je o par tisuća građana koji su potpisali peticiju da se ukloni 20 i nešto nelegalno postavljenih antena na jednu zgradu koja očito ugrožavaju život sugrađana Dubrovnika.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolega Matušić, a vi ste malo iskoristili ovaj moj govor pa ste onda spomenuli jedan primjer iako takvih primjera mislim ne takvih istih ali takvih primjera ima na stotine gdje građani traže da kažem pomoć, traže pravdu i pravednost u vezi gradnje i u vezi ove problematike i prostornog uređenja i gradnje. Evo iz vaše županije ima isto tako jednu pritužbu sa otoka Šipana i Suđurđa jel tako se zove misto u kojemu su svi oko čovjeka napravili jedan kat više a čovjek koji je tražio legalno dakle preko institucija pa mu je rečeno da ne može jer ima povijesni objekt crkvica i da bi se ona možda zaklanjala sa tim njegovim, a svi su oko njega napravili već kat više od njega, dakle, dakle, on koji ide legalno i mirnim putem i putem zakonitosti, taj ne može dobiti a ovi su napravili, sad će legalizirati, uredno će legalizirati a ovaj ne može ostvariti svoje pravo, jel? Dakle mogli bismo ovdje svi mi, imamo sasvim sigurno oni koji se žale, ljudi koji se žale sa svog terena za nepravde, nepravilnosti i evo zato i govorim da ovakvi zakoni trebaju to jedanput sve izregulirati jel a legalizacija će napraviti još svoje i onda počnimo od kako ono kažu od nule ima izraz za clinstart u graditeljstvu, prostornom uređenju, celinstart eto.
Josip Borić replika.
Hvala lijepo. Vi ste u svom izlaganju govorili o tome da imate nekakvu kuću na Viru koju ne možete legalizirati tj. imate problema. A nije samo problem što je ne možete legalizirati, vi nju nećete moći ni prodati jer ako je ne možete legalizirati, vi sigurno nemate ni energetski certifikat a to je danas veliki problem članak 24 stavak 4 kaže da svi oni koji oglašavaju agencije koje naglašavaju za nekretnine koje oglašavaju prodaju tih zgrada nekretnina moraju navesti i razredni odjel znači u smislu energetske učinkovitosti. U tom poslu danas ima mnogo firmi, mnogo poduzeća, kazne su od pet do 30 tisuća kuna. Mi danas imamo na desetke tisuća oglašenih zgrada, stupanjem na snagu ovakvog zakona sa ovim člankom i stavkom četvrtim svi će oni bit u problemu samo jedan nadzor nad radom takvih firmi, kazni koliko god hoćete, znamo da se energetski certifikat mora imat u trenutku prodaje. Međutim ovdje se sada uvodi i u trenutku oglašavanja i došli smo u problem. To je ono što bi trebalo skinuti iz ovog zakona ako želimo sačuvati barem nekoliko stotina radnih mjesta jer svi će se sa ovakvim načinom i kaznenim odredbama naći u problemu. Pa i vi gospodine Grubišiću ako je želite prodati.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo, kolega Boriću ne mislim ja ono prodavati, to neću imat tih problema. Na kraju krajeva dolje na jugu u Jadranskom djelu Hrvatske nema problema sa hladnoćom i sa ostalim. Pa onda prema tome, vidjeti ćemo. Ali šta se tiče legalizacije ona je ušla u postupak legalizacije i neće biti problema, svi objekti koji su na Viru osim onih koji zaista su ekstremno napravljeni u blizini mora ili ne znam ni ja što, neće moći biti legalizirani ali moj nije tako blizu mora. Nemojte se sekirati za mene. A energetski certifikat je nešto što je u Europi odavno već poznato. Prema tome, dio smo Europske i Europske unije zato i ovaj Zakon o gradnji i nosi oznaku E. Doduše, možda nekakav prijelazni period ili razdoblje vremensko kako bi se reklo hrvatski je li, bi valjalo s obzirom na to da nismo na to ni pripremljeni za energetski certifikat. A dok budem ja prodavao, ako budem prodavao pa riješiti ću i energetski tu kuću, tako da ću je valjda moći prodati.
Srđan Gjurković, replika.
Hvala potpredsjednice. Dakle, poštovani kolega vi ste kroz jednu ovako osobnu priču, kroz legalizaciju ne samo pokazali u biti apsurdnost onog života neću reći 800 tisuća objekata ili građana koji žive u objektima koji su sada u procesu legalizacije pa su bili a nisu bili u tim objektima jer nisu legalizirani a s druge strane su plaćali a nisu trebali plaćati itd., što pokazuje još jednom što znači u biti značaj legalizacije uopće u životu hrvatskih građana i to velikog broja. Nego ste u biti pokazali zbog čega ovaj zakon, zakon posebno o građevinskoj inspekciji o kojem je malo manje bilo rasprave u ovom uvodima značajan. I ono što ste na kraju svoje rasprave dotaknuli sa određenom nedoumicom kako će to komunalni redari raditi ili ne raditi na terenu, hoće li biti obučeni ili neće, u biti to je jedan od onih ključeva na koji način da nam se više nikada ne dogodi da imamo nelegalne objekte.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Pa hvala lijepo kolega Gjurković, napokon imamo i zajednički jezik ja i vi u dosadašnjem tijeku ovog saziva Sabora, obično nismo imali, nismo govorili istim načinom, istim jezikom. Ali evo samo da vam kažem da npr. eto taj porez na nelegalnu nepostojeću kuću koju imam i … [[Govornik se ne razumije.]] je 1200 kuna i 800 kuna odvoz smeća. Za onih 15 dana što provedem na moru i potrošim 2, 2,5 tisuće jednako me koštaju i te tzv. režije s porezom i odvozom smeća. Pa se čovjek pita a zapravo s kojim smislom zapravo tu kuću ima kada za 4 tisuće kuna dakle dvije što bih potrošio i 2 što platim te režije mogu otići ljetovati svake godine u drugo mjesto 15 dana. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolegica Ljiljana Cvjetović. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice, poštovana ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Zakonom o gradnji se u pravni poredak Republike Hrvatske ugrađuje Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća o energetskoj učinkovitosti zgrada. Poštujući obvezu prilagođavanja hrvatskog zakonodavstva sa europskim posrednici i agenti za nekretnine izrazili su osobito zbog velike ugroženosti svoje struke zabrinutost ponajviše zbog odredbi članaka 25., 26. i 194. predloženog Zakona o gradnji a u svezi sa energetskim certificiranjem. Iako je uvedena obveza i kaznene odredbe za vlasnika zgrade, ukoliko u prodajnom oglasu ne navede energetski certifikat propisane su kaznene odredbe i za posrednike ukoliko objave oglas bez energetskog certifikata. Za njih su navedeni prijedlozi u potpunosti neprihvatljivi iz više razloga. Prije svega nitko nema ništa protiv energetskog certificiranja ali posrednici i prema postojećim propisima upozoravaju vlasnike na neophodnost navedenog. Prilikom preuzimanja nekretnine dogovaraju se sa vlasnicima koji osiguravaju izradu certifikata da ga svakako moraju izraditi do trenutka kupoprodaje i to u stvarnosti funkcionira. Ljudi uglavnom nemaju novaca i mnogi se stanovi prodaju zbog nevolje. Vlasnici su spremni platiti izradu certifikata kada se pronađe kupac ali ne i prije jer naprosto nemaju mogućnosti platiti. Ukoliko se provedu predložene mjere vlasnici nekretnina neće moći prodavati nekretnine putem oglasa zbog prijetnji kaznom a onda niti posrednici neće to moći prodati. Kao rezultat svega može se dogoditi smanjenje prodaje i gubitak za sve, posrednicima, oglašivačima i na kraju i vlasniku koji neće moći nekretninu prodati tim prodajnim kanalom. Ukoliko se prodaje neće se za iste nekretnine niti izrađivati energetski certifikat a u konačnosti niti će se provoditi obnova što je krajnji cilj. Kupac koji bi mogao biti solventan i napraviti obnovu neće doći do nekretnine. U već ovako narušenom tržištu i padu prometa nekretninama većem od 50% u zadnjih 5 godina to bi mogao biti završni udarac. Ukoliko će isto tako agencija trpjeti neke agencije neće izdržati plaćanje propisanih kazni. Iz svega navedenog proizlazi puno nejasnoća i nelogičnosti što se točno smatra oglasom? Pisani mediji, internetski mediji, oglasne ploče, baze podataka na Internetu. Kontrola svega navedenog. Hoće li se razmjerno kažnjavati vlasnici i agencije koje imaju svoju adresu i ured? I hoće li vlasnik moći stavljati tablu sa natpisom prodaje se. Zašto se kažnjava i vlasnik i posrednik? Zakonodavstva mnogih europskih zemalja, među kojima i onih koji imaju visoku svijest provođenje energetske učinkovitosti, npr. Njemačka, Austrija, Mađarska, ne propisuju kaznene odredbe i to posebno ne posrednicima. Želimo li time zatvoriti još agencija i na taj način povećati nezaposlenost i smanjiti ukupne prihode? Ljudi koji će morati prodavat snalazit će se, a agencije će propadati. U konačnosti, svrha neće biti postignuta. U ovom trenutku agencije kao stručni savjetnici uvelike doprinose energetskom certificiranju jer manje-više sve imaju ugovore sa ovlaštenim certifikatorima i cijeli postupak ubrzavaju. Na kraju i tržište će odgovoriti na sve navedeno pa će dodatno potaknuti vlasnike na energetsko certificiranje. Zar je kažnjavanje u Hrvatskoj jedini mogući način, zar ovlaštene agencije ne mogu ni partner državi u provođenju certificiranja ili baš moraju biti na onoj drugoj strani. Cilj svega je ušteda energije, a ne kažnjavanje. Hvala.
Hvala i vama. Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvažena gospođo, vidim da ste i vi primijetili isti ovaj članak i isti stavak i mislim da je to nešto što sigurno neće doprinijeti tržištu nekretnina u Hrvatskoj i samo će smetati i teško će se provoditi, a može biti negativno. Sam postupak certificiranja mislim da nitko nije protiv toga ako to moramo napraviti, međutim ne znam da li ministrica zna načine na koji se to rade u praksi. Donesete projekt kod ovlaštenog certifikatora, ostavite mu i on vam nakon 5-6 dana pošalje certifikat kući, uplatite 1500-2000 kuna. On zgradu vidio nije. To je hrvatska stvarnost. Mislim da certifikat nije to jer projekt može u smislu same fasade napraviti nešto, a u izvedbi ispadne sasvim nešto drugo. Tako da vi onda na kraju dobijete zgradu koja u projektu izgleda dobro, a u stvarnosti loše, a certifikat potvrđuje da je ona savršena. Nažalost, terenskog rada u certificiranju nema puno niti previše i tome treba stati na kraj na nekakav način. Jer ako je samo smisao imati papir da ga se ima onda funkcija tog certifikata zasigurno nije postignuta. Zbog toga evo volio bih čuti iskustva ministarstva da li je to tako i što ministarstvo čini protiv takvih koji se bave na taj način certificiranjem energetskog razreda bilo koje zgrade ili stana. I bilo bi dobro da se ovaj stavak zaista izbriše jer će unijeti i zabune i probleme i na kraju samo štetu u cijelom tržištu nekretnina.
Odgovor na repliku, Ljiljana Cvjetović.
Mislim da se baš nismo dobro razumjeli. Nitko ne traži ukidanje ove odredbe. Agenti posrednici traže samo malo fleksibilnost, jedan prostor u kome bi se ljudi na to prilagodili. Lijepo sam rekla ljudi prodaju nekretnine jer se nađu u nevolji. U tom momentu nemaju mogućnosti da plate energetski certifikat, međutim u trenutku kad se nađe kupac oni dobiju kaparu za tu nekretninu, u roku od 7 dana oni će ishodovat taj energetski certifikat i pri potpisivanju kupoprodajnog ugovora svi će se papiri srediti i sve će biti u redu. Oni samo traže tu mogućnost da oni mogu oglašavat nekretnine i bez energetskog certifikata, a nitko ne govori da on ne treba bit, svakako treba bit ali samo malo da se prilagodi situaciji u našoj zemlji.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolegica Mirela Holy, izvolite.
Hvala vam poštovana potpredsjednice. Na samom početku rasprava o ova tri prostorno-građevinska zakona želim reći da pozdravljam donošenje dva posebna zakona kojima se regulira ovo područje jer je Hrvatskoj potrebno odvajanje prostornog planiranja od graditeljstva i prestanak skrbništva rekla bih graditeljstva nad prostornim planiranjem. Činjenica je da je u Hrvatskoj prostorno planiranje koje je izrazito multidisciplinarna djelatnost pod direktnom paskom graditeljstva te je loše stanje u prostoru kao sustavno višegodišnje urušavanje sustava prostornog planiranja direktna posljedica namjernog, planiranog, pa rekla bih i malicioznog uništavanja urbanističke struke koje traje nažalost već godinama, točnije od privatizacije Urbanističkog instituta Hrvatske, ali i ukidanja studija urbanizma. Zato danas u Hrvatskoj mi više nemamo prave urbaniste i prostorne planere, već vam se prostornim planiranjem bave arhitekti, stručnjaci koje ja izuzetno cijenim, ali čija je stručnost ipak znatno užeg profila no što treba biti stručnost i multidisciplinarnost prostornih planera i urbanista. Jer prostorno planiranje nije samo crtanje planova u koje guramo što je moguće više građevinskih područja već je to disciplina koja zahtijeva univerzalniji senzibilitet te uvažavanje demografskih, ekonomskih, socijalnih, krajobraznih, ekoloških, prometnih i cijelog niza drugih posebnih ekspertiza. Odvajanje Zakona o prostornom uređenju od Zakona o gradnji stoga je dobar prvi preduvjet da se prostornom planiranju da zaslužena po mojem mišljenju strateška pozicija i veća društvena važnost i značaj. Time se ispunjavaju na kraju krajeva i opozicijska obećanja i opredjeljenja danas vladajućih stranaka, a dobro je da se predizborna obećanja i ispunjavaju. No pitanje je hoće li samo odvajanje Zakona o gradnji i Zakona o prostornom uređenju biti dovoljno da se dođe do onoga čemu nadam se svi ovdje u ovoj sabornici stremimo, a to je uvođenje reda, zakonitosti te strateškog promišljanja u sustav prostornog planiranja u Hrvatskoj, a taj je sustav o tome već dosta bilo riječi, nažalost bremenit cijelim nizom problema, od korupcije, malverzacija, manipulacija, zemljišnog špekulantstva, sprege političara na lokalnim razinama i beskrupuloznih zemljišnih mešetara i građevinske mafije. Pa to na žalost i namjerno kompliciranih nepotrebnih procedura činovničke korupcije u postupcima izdavanja građevinskih dozvola odnosno rješenja u uvjetima gradnje, neučinkovitosti i sporosti ishođenja dozvola investitorima koji ne žele plaćati mito ili reket činovnicima ili pak s druge strane beskrupuloznog pogodovanja odabranim investitorima u milosti političkih moćnika. Na žalost upravo je u ovim sektorima i u području prostornog planiranja, ali i u području gradnje vidljivo iz aviona da u Hrvatskoj na žalost nisu svi jednaki pred zakonom i pred institucijama. S druge pak strane i građani pokazuju nedovoljnu svijest o nužnosti očuvanja prostora kao najvažnijeg strateškog resursa države, pa im je rasprava o prostornim planovima najčešće na žalost samo prilika da vlastitu graničnu zelenu poljoprivrednu parcelu ubace u građevinsku zonu i na taj način podebljaju svoj novčanik preko noći. Stoga je obaveza države po mojem mišljenju da radi i na edukaciji i na osvještavanju građana i to ne samo o tome da ne smiju bespravno graditi svoje kuće ili objekte već da ih se educira o tome da su prostorni planovi ključni strateški dokumenti razvoja i to ukupnog razvoja nekog prostora ili zajednice jer se taj razvoj i ekonomski i društveni odvija ili događa u točno određenom prostoru. Iako pozdravljam ideju razdvajanja Zakona o gradnji i Zakona o prostornom uređenju, moram priznati da mi nije jasno zašto se donosi i treći, posebni Zakon o građevinskoj inspekciji, odnosno zašto građevinska inspekcija i njeno postupanje nije regulirano u sklopu Zakona o gradnji, time više što je Ministarstvo graditeljstva odlučilo ukinuti urbanističku inspekciju. Ne smatram da se tim posebnim zakonom daje veća važnost ovoj inspekciji i zato smatram da bi bilo bolje da je građevinska inspekcija u sklopu ovog Zakona o gradnji. Smatram da je temeljna intencija koja stoji iza ovih zakona pozitivna, nastoji se pojednostaviti procedure, učiniti ih prohodnijima, efikasnijima, prijateljskijima prema investicijama koje često zapinju upravo zbog sporosti u izdavanju građevinskih dozvola. Činjenica jest da komplicirane procedure pogoduju korupciji jer omogućavaju diskrecijsko odlučivanje činovnika, ali i čelnika u tijelima javne vlasti. Zbog toga se protiv korupcije ne možemo boriti kompliciranjem procedura već upravo obrnuto njihovim pojednostavljenjem i točno definiranim procedurama i protokolima i to najbolje po mojem mišljenju kroz sustave tzv. check lista. Ali moram reći da nisam sigurna da će rezultat ovog paketa zakona biti takav. U želji da pojednostavimo procedure ipak ne smijemo dokidati postupke koji su nužni za kvalitetu gradnje poput izvedbenog projekta o čemu je bilo dovoljno riječi i kroz stručne udruge. Također kada provodimo liberalizaciju, a ovim zakonima provodimo liberalizaciju moramo voditi i posebnu brigu o zaštitnim mehanizmima. Moj dojam je da u Zakonu o prostornom uređenju usprkos roka od pet godina za početak realizacije projekata ipak nedostaje instrument položajne rente posebice u atraktivnim područjima za investiranje poput obalnog područja. Mnogo puta do sada sam govorila o podatku iz 2008. godine. Dakle, posljednje godine prije no što smo i priznali ekonomsku krizu kada je samo na području Jadrana bilo planirano oko 800 turističko-rekreacijskih projekata od kojih je u postupku realizacije tada bilo samo 80, dakle 10%. I što nam to govori? To govori da se u postupku izmjene prostornih planova ide s figom u džepu ne zato da se realiziraju razvojni projekti već kako bi se preko noći atraktivni negrađevinski prostori pretvorili u građevinske i tako beskrupulozni pojedinci obogatili preko noći. Kako se to ne bi događalo po mojem mišljenju je važan instrument položajne rente. Mnogi ovdje svjesni su toga da se planirani razvojni projekti nikada ne realiziraju u onom obliku u kojem su planirani već se kasnijim izmjenama prostornih planova pretvaraju najčešće u bezlična apartmanska naselja. Osvrnut ću se ukratko i na Zakon o građevinskoj inspekciji kojim se komunalnim inspektorima prepušta dio poslova građevinskih inspektora. U zakonu izrijekom piše da se zakonom uređuje ustrojstvo građevinske inspekcije, obavljanje inspekcijskog nadzora građenja, provedbe stručnog nadzora građenja, održavanja i uporabe građevine, obavljanje nadzora građenja, provedbe zahvata u prostoru koji nisu građeni, održavanje građevina od strane jedinica lokalne samouprave. I postavljam pitanje mogu li komunalni redari doista u okviru svojih stručnih kompetencija, a imali smo prilike iz samog obrazloženja pročitati da većina njih nema visoku stručnu spremu, da li oni doista mogu obavljati one poslove koji su im ovim zakonom namijenjeni. Nisam sigurna u to. Također mi nije jasno zbog čega se u stvari ukinula urbanistička inspekcija, iako piše u Zakonu o prostornom uređenju da će nadzor nad provedbom zakona provoditi ministarstvo pa pretpostavljam da će i dalje te poslove u principu odrađivati urbanistički inspektori samo se više neće zvati na taj način. Na kraju umjesto zaključka bih predložila da se o ovom paketu zakona provede treće čitanje, jer postoji ipak još cijeli niz prijepora i određenih neslaganja u okviru stručne zajednice. Bojim se ukoliko usvojimo ovakve zakone da ćemo izgubiti kontrolu kvalitete i usuglašenosti intervencija u prostoru, otvoriti veliku mogućnost tumačenja a time i korupcije i da na kraju ipak neće biti ubrzavanja procedura a mislim da je to ipak ono što bismo trebali nastojati postići.
Dujomir Marasović, replika.
Štovana kolegice Holy, već je kolega Grubišić prije vas postavio pitanje mogu li komunalni redari obavljati ovo obzirom na njihovu kvalifikaciju, školu, školsku spremu i tako. I vi ste sad to naglasili pa ću evo vama reći da po mom mišljenju i duboko uvjeren sam da to mogu ne treba tu nikakva velika škola. Ja sam spomenuo splitsko gradsko područje koje je bilo od '50. sve nacionalizirano i zabranjena gradnja, a znate tko je vršio inspekciju? Sad ću opet jedan lokalizam kao Šotov splitski … [[Govornik se ne razumije.]] To su bili polupismeni ljudi koji su išli po splitskom polju gdje tko radi kakvu kućicu, kao moj otac, tri puta mi je rušilo, i on je prijavio i došao sud. Ma što treba, zar treba doktor nauka za doći na neko gradilište i vidjet da je netko stavio temelj i da radi kućicu. Pa nama ne treba tu škole, nama treba čovjek koji to želi vidjeti i prijaviti i ništa više. A ovi dosada takozvani pismeni nisu htjeli ni vidjeti ni prijaviti, niti su što poduzimali. Još su im i platili da ne kažu. To je problem bio, a nije školska sprema. Vama kao gradskom djetetu evo kažem vam gdje je istina. Hvala vam.
Odgovor na repliku, Mirela Holy.
Poštovani kolega Marasoviću evo ga da odgovorim na vašu prilično živopisnu repliku. Pa ja nisam baš tako sigurna da je tu dovoljan samo zdrav razum jer mislim da ipak su potrebne i određene kompetencije. Ja nisam a priori protiv toga, izražavam određenu sumnju, a osim toga upozorila bih da komunalni redari imaju i cijeli niz drugih poslova koje trebaju odrađivati i koje nažalost baš i ne odrađuju onako kako bi trebali. Tu prvenstveno mislim na poslove vezane uz otpad, a barem u gradu Zagrebu u kojem živim jako često imam prilike vidjeti kako se otpad odlaže na površinama, tamo gdje ne bi trebali biti i tako stoji danima, tjednima, neki put i mjesecima i nažalost ništa se ne događa sve dok ja kao zastupnica ne interveniram kod Inspekcije zaštite okoliša da onda ona pogura komunalne redare da riješe taj problem. Ja ne znam da li je razlog tome to što su oni toliko opterećeni sa svojim drugim poslovima koje obavljaju, a bave se cijelim nizom različitih poslova ili je u nečemu drugome, ali sad činjenica je da će sa ovim zakonom dobiti još neke dodatne poslove a pitanje je kako obavljaju već ove poslove koje sada obavljaju.
Ivan Klarin, izvolite.
Zahvaljujem poštovana gospođo potpredsjednice, štovana gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo prije same rasprave nisam mogao vjerovati da ću se u ovom sazivu Hrvatskog sabora složiti ni s jednom replikom kolege Marasovića, a s ovom posljednjom se slažem. Dakle, smatram da komunalni redari uistinu kolegice Holy mogu obavljati ovaj posao pa ću ja i svoju raspravu dakle od ova tri zakonska prijedloga usmjeriti na ovaj zadnji, dakle Zakon o građevinskoj inspekciji. Najprije bih u svakoj raspravi koju govorim kad se javljam kad gospođa Mrak Taritaš iznosi i brani svoje zakone ja uvijek moram pohvaliti dakle ozbiljne i kvalitetne zakonske prijedloge što već evo dvije godine pokušavate uvesti kao zamjenica ministra dio, sad kao ministrica, red u hrvatskom prostoru. Kada sam ja u ime kluba prije nešto manje od godinu dana govorio o stanju u prostoru u RH tada sam ga usporedio sa prostorom u Japanu nakon tsunamija onog zloglasnog pa su me mnogi kritizirali i kritizirali su me čak i po medijima. Dakle, ja i dan danas ostajem pri toj tezi da nažalost pojedini dijelovi RH izgledaju kao Japan nakon tsunamija. Ja se nadam dakle da će ovim paketom zakona, pogotovo Zakona o građevinskoj inspekciji, da će se te stvari promijeniti na bolje te napokon dakle da ćemo imati jednu sređenu zemlju jer Bog nam je dao prirodne ljepote, a čovjek ih je uništio i to posebno posljednjih 30, 40 godina. Ja govorim za Jadran, otkada je počela apartmanizacija. Dakle, bez ikakvog cilja, bez ikakve urbanizacije gradilo se gdje i kako je kome palo na pamet. Ovdje bih istaknuo i niz značajnih mjera koje je dakle poboljšao ovaj zakon. To je u prvom redu jačanje uloga jedinica lokalne samouprave. Ja kao čelnik jedne jedinice lokalne samouprave dakle smatram da komunalni redari, njih ima točno 674 u Hrvatskoj, mogu obavljati taj posao, a ne da kao dosada budu puki promatrači, dakle devastacija vlastitih jedinica lokalne samouprave. Svatko od nas obožava, voli dakle svoje rodno mjesto, svoju jedinicu lokalne samouprave bila ona općina ili grad i kad vidimo dakle da se devastira naš prostor, da se gradi u zaštićenom obalnom pojasu, da se gradi van obuhvata građevinskih naselja, da se gradi van obuhvata tamo gdje je općina donijela urbanističke planove jer općina je, općine i gradovi dakle u RH su trošili sve ove godine znatna financijska sredstva na urbanističke planove i uređenja. Dakle da bi uredili pojedine dijelove naselja, da bi uredili ulice, njihove širine, veličinu kuća, objekata itd. Ja sam u jednoj raspravi u ovom Hrvatskom saboru naveo primjer svog komunalnog redara koji je izašao na jednu bespravnu gradnju, tamo je zatekao dva radnika koji su se doslovno počeli sprdati s njime i počeli ga pozivati na janjetinu dođi ti s nama na janjetinu pa ti na kraju obavi svoj posao i prijavi zato što su znali i bili su uvjereni da on ne može napraviti ništa. Nažalost, ja se nadam dakle, da će ovim izmjenama zakona dakle da će ta praksa nestati. Naime, moram u ovoj svojoj raspravi kritizirati građevinsku inspekciju. Građevinska inspekcija nažalost u RH dakle postupa selektivno. Naime, oni izlaze i ruše one objekte samo koje dakle prijave komunalni redari ili jedinice lokalne samouprave na način tamo gdje se ne prijavljuju ili one jedinice lokalne samouprave koje žele i koje štite dakle svoje bespravne graditelje ti objekti ostaju na terenu. Imamo primjer iz Šibensko-kninske županije gdje je od 100% uklonjenih objekata 70% objekata uklonjeno na području Općine Tisno, općine od 3500 stanovnika. Mislim da brojke baš nisu relativne. Na kraju ove svoje kratke rasprave dakle zamolio bih ministricu da mi pojasni jedan odgovor koji sam ja proslijedio ministarstvu a to je da sam se žalio na bespravno sagrađene objekte, pontone unutar obuhvata športske luke u jezerima, vi ste mi tada gospođo ministrice prije nekoliko dana, točnije 18.studenog u svom dopisu odgovorili da su pontoni oni koji su bespravno postavljeni da su odredbom članka 15 Pomorskog zakonika kao plutajući objekti objekt stalno privezan i usidren na moru, nadležnost Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture dakle a nikako vašeg ministarstva. Međutim mi smo se obratili njima i oni su rekli da oni nisu nadležni za te pontone. Prema tome ja bih volio čuti odgovor tko je nadležan za te pontone dok se ne dogodi tragedija na području moje općine, oprostite što sam malo dakle iskoristio ovu raspravu za postaviti pitanje ali ja sam vam postavio dakle pismeno pitanje i moram kazati dakle da nisam zadovoljan sa odgovorom. Na kraju bih još pohvalio dakle izmjene tj. donošenje Zakona o građevinskoj inspekciji a tiče se problematike postavljanja kamp kućica dakle na području Jadranske Hrvatske, tamo su se kupovale jeftino poljoprivredna zemljišta i stavljale su se kamp kućice za odmor dakle, pojedinih obitelji, oni apsolutno se ne bi prijavljivali ni u turističku zajednicu, kršili bi dakle niz zakona a najgore bi bilo to što bi devastirali dakle sam prostor, krčili bi putove, probijali bi šume i na kraju bi dakle postavljali te kamp kućice, naši komunalni redari dakle do donošenja ovog zakona isto nisu imali nadležnost. Nadležnost njihova je bila isključivo prijaviti državnom inspektoratu. Taj državni inspektorat bi kasnije ako bi nekog zatekao u njima dakle, pečatio same objekte. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike, Branka Juričev-Martinčev.
Pa poštovani kolega Klarin, vi ste izrazili svoje veliko zadovoljstvo da sada komunalni redari mogu poduzimati različite mjere i sad stoji u članku 51.između ostalog da oni mogu donositi rješenje za uklanjanje građevine. Pitam ja vas kad jedan komunalni redar iz vaše općine donese ovakvo rješenje, komunalni redar koji ima položen stručni ispit i srednju stručnu spremu i ukloni se građevina, naravno da taj investitor neće stati skrštenih ruku, da će on ući u jedan sudski spor, znamo koliko kod nas dugo traju sudski sporovi i zbog formalnih razloga to rješenje padne nakon nekih 6,7,8 i više godina. I taj investitor tuži vašu općinu ne samo zbog toga što nije napravio taj objekt nego i za uskraćenu imovinsku dobit za npr. jedan objekt u kojem je trebalo biti desetak apartmana. Da li ćete i onda misliti da je dovoljno da komunalni redar srednje stručne spreme donosi ovakvu mjeru.
Odgovor na repliku, Ivan Klarin.
Kolegice Juričev-Martinčev ja nisam rekao dakle da je taj sistem i sustav idealan ali puno je bolji nego što smo imali do sada. Znači vi ćete procijeniti u vašoj općini na temelju vašeg prostornog ili urbanističkog plana da li je ta građevina legalna ili nije. Ja mislim da svatko od nas poznaje dovoljno svoj prostor, a što smo do sad imali? Do sad smo imali da bi počeli nelegalno graditi, da bi komunalni redar izašao na teren i opet naglašavam samo u pojedinim jedinicama lokalne samouprave, da bi prijavio građevinskoj inspekciji dakle nelegalnu gradnju od trenutka prijave nelegalne gradnje do trenutka izlaženja građevinske inspekcije na teren taj objekt bi već bio pod krovom. Dakle, mislim da je ovo sad puno, puno kvalitetnija verzija iako normalo i dalje uvijek se može, bolje i kvalitetnije ali smatram da je ovo puno, puno bolje nego što je bilo do sada jer malo prije što sam spomenuo u raspravi. Dakle, isključivo su se sprdali s našim komunalnim redarima, oprostite mi što koristim tu riječ u Hrvatskom parlamentu ali to je bilo točno.
Branko Bačić replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Klarin, i ja se slažem s vama da je dovoda ministarstvo prepusti u djelu građevinske inspekcije određene poslove komunalnom redaru odnosno jedinicama lokalne samouprave. To pozdravljam da ministarstvo ide ka dalje centralizaciji poslova iako da se ne zanosimo Ministarstvo je prepustilo komunalnom redaru jednostavne građevine, kontrolu i nadzor u jednostavnim postupcima tako da se pretpostavljamo ovakvi događaji koje je maloprije rekla moja kolegica neće događati ali dobro je da osim ovlasti se prepuštaju i novci. Mi ovim zakonom praktično smo Zakonom o građevinskoj inspekciji komunalne redare proizveli u komunalne policajce koji će osim onih ovlasti koji su im dali brojni drugi zakoni sada imati i ove druge ovlasti. Ja nisam baš siguran da će oni moći uspješno pogotovo primjerice u vašoj općini na prostoru Jadrana u turističkim sezonama bit prilično aktivni i na ovim poslovima koji su im sada dati u nadležnost. Tu se slažemo dakle s time. Međutim ja moram jednostavno očekivao od vas kao načelnika jedne općine, jedinice lokalne samouprave da ćete se referirati na činjenicu da vam jedan drugi zakon koji danas raspravljamo a to je Zakon o prostornom uređenju uzima određene ovlasti pa će vaše općinsko vijeće biti izuzeto ili neće biti u cijelosti u ovlastima koje je imalo do sada kada je u pitanju donošenje urbaničkih planova uređenja, pogotovo za posebne projekte koje to odredi Vlada posebnom uredbom. Tako da s jedne strane Vlada ovim zakonima pušta određene ovlasti i poslove ali s druge strane uzima rekao bih one važne ovlasti koje se odnose na prostorno uređenje i koje su dosadašnjim zakonima dati u nadležnost i vašem općinskom vijeću.
Odgovor na repliku, ne. Nastavljamo raspravu, kolegica Marija Lugarić.
Poštovana gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja bih htjela u svojoj raspravi istaknuti samo zapravo jedan detalj o kojem se najmanje govori a čini mi se da je gotovo najvažniji iz ovog seta zakona. Radi se o Zakonu o prostornom uređenju odnosno uspostavi i definiranju informacijskog sustava prostornog uređenja. O tome sam govorila u prvom čitanju i imala sam određene primjedbe. Evo ja zahvaljujem što su one prihvaćene i ugrađene u ovaj tekst ovog konačnog prijedloga zakona. Mislim da mi moramo ovdje uvijek isticati sve one korake i sve one poteze koje govore o tome da ili koje omogućavaju jednostavan, brz i besplatan pristup informacijama. Ovdje konkretno informacijama o stanju u prostoru. I drago mi je kada vidim da uspostavljamo informacijski sustav a to je sada dosta popularno kroz sve resore raditi da postavljamo ga na ispravnim načelima. Načelo potpune dostupnosti koje se ostvaruje tako da sustav bude interoperabilan i multiplatforman, načelo da je ono besplatno je nešto što je zapravo jedan od indikatora zapravo kvalitete i same javne uprave. I sama Europska komisija zapravo dostupnost informacija kroz Internet gleda kao jednog indikatora javne uprave. Stoga je važno sve informacijske sustave bazirati na načelima koje struka kažu da su bitne a to su upravo ova na kojima je baziran i ovaj informacijski sustav. Mi smo oko uspostavljanja različitih informacijskih sustava ponavljam u različitim resorima imali vrlo različita iskustva. I jako je važno da svaki onaj novi koji uspostavljamo zapravo uspostavljamo na dobrim postavkama. Iako ovaj u članku 37. predviđa da će se uredbom urediti elektronički standardi i sve ostalo vezano uz taj sustav ja bih htjela samo ovdje još jednom podsjetiti ili zamoliti da on bude napravljen između ostalog i u otvorenoj formi. Vlada je donesla standarde za informacijske sustave općenito. I bitno je da zapravo mi kada posebno gradimo nove sustave iz početka idemo prema jednim suvremenim i otvorenim normama. To je bitno zbog povećanja baze koristitelja da tako kažem samog sustava ali je i bitno da sustav kao takav može biti lako transformirati kroz vrijeme. Mi smo znali raditi informacijske sustave koji su bili bazirani ili na jednoj platformi, funkcionirali su neko vrijeme i onda za godinu, dvije, zapravo trošak održavanja sustava, nadogradnje sustava bio puno veći od same korisnosti nego što je sustav pružao. Tu jednom treba reći dosta jer to naprosto nije dobar sistem. Drugo, izrazito je važno zbog onoga što su u samom sustavu prostornog uređenja događalo a to je bilo ja ću to nazvati ružno, nisam ovdje stručnjakinja i molim da me se tu shvati upravo na taj način iz jedne dobre perspektive, zapravo manipuliranje povlaštenim informacijama o stanju u prostorima i planovima koji se planiraju za određeni prostor. Meni se čini da ako je u jednom sustavu bilo tog manipuliranja ili zloupotrebe povlaštenih informacija to je bilo u sustavu prostornog planiranja. I zapravo mi je drago da će postojati način da svaki građanin radi zaštite interesa vlastite čestice odnosno svaki investitor radi zaštite i sigurnosti interesa za onu česticu za koju ima interesa u investiciji će na neki način biti zaštićen. Naravno informacijski sustav kao sam to ne jamči. Mi bi matematičari rekli da je to nužan ali ne i dovoljan uvjet, dakle nužno je imati sustav, dovoljno bi bilo da zapravo on i funkcionira na način na koji je to mišljeno što znači da svi oni zavodi, upravna tijela, lokalno, koja će puniti taj sustav da tako kažem odozdola ga zaista budu i punili na onaj način na koji je to zamišljeno. I u tom smislu evo i moja podrška i ako treba kakav javni pritisak jer mi nemamo drugog načina jer s moje strane je apsolutno pomoć. Mislim da je to izrazito važno ponavljam s jedne strane zbog dostupnosti informacija i zaštite interesa i pojedinaca i investitora. Evo toliko zapravo o tome dijelu. Drugo, oko lokacijske informacije. Ona je s jedne strane izvedenica iz samog sustava. Meni je jasno zašto je u Zakonu stavljeno da je ona u pisanom obliku, ona nije upravni akt, ona, temeljem nje se ne može apsolutno ništa podiči ali čini mi se da je netko od kolega prije diskutirao da zapravo ima ipak jedan dio građana koji nisu vični još uvijek novim tehnologijama, koji se ne znaju koristiti sustavima. Ja se nadam da će ova pisana lokacijska informacijska informacija zapravo biti jedno samo prijelazno rješenje dok se svi ne naučimo da zapravo koristimo dostupne informacijske sustave na način na koji su oni mišljeni da bi bili, na koji su oni mišljeni da se zapravo koriste. Evo u tom smislu moja podrška ovom zakonu uz još jedno naglašavanje da je to doista veliki iskorak. Jer mi kada zamišljamo javnu upravu, kada zamišljamo planiranje onda zamišljamo i nekakve ljude u nekakvim sobama onako kafkijanski gotovo nekakvu administraciju koji sjede nad nekim kartama, nešto tamo crtaju i onda onako dobro trguju sutra sa tim informacijama šta će gdje biti ucrtano. I to je zapravo činjenica da postoji nešto što je javno i transparentno objavljeno je to zapravo gigantski korak unaprijed kojemu treba dati podršku. Mislim da posljedica ovakvih rješenja i funkcionalnih sustava je zapravo puno dalekosežnija nego što na prvi mah se može činiti. I u tom smislu smatram da je vrijedno još jedanput istaknuti. Evo zahvaljujem.
Replika Ivan Klarin.
Zahvaljujem poštovana gospođo potpredsjednice. Vi ste kolegice Lugarić govorili o povlaštenim informacijama dakle unutar obuhvata samog prostornog planiranja. Ja sam te povlaštene informacije doznao i dobio na terenu na licu mjesta kada je HDZ donosio prvi puta Zakon dakle o legalizaciji nezakonito izgrađenih građevina. Tada je skoro godinu dana prije donošenja tog zakona konkretno na području otoka Murtera se izgradilo nekoliko urbanih vila unutar zaštićenog obalnog pojasa. Mi smo tada ludili dakle u našoj općini, prijavljivali svim živim inspekcijama. I tada je mene frapirala dakle jedna informacija koju sam dobio od jednog ruskog investitora koji je meni rekao ništa vi ne brinite o vašoj općini i tako će ovo do kraja godine biti legalizirano. Znači on je tada imao povlaštenu informaciju da se donosi Zakon o legalizaciji nezakonito izgrađenih objekata. Ja se samo pitam tko je takvim informacijama dilao i u čijem interesu a mislim dakle da u interesu pojedinaca a nikako jedinica lokalne samouprave. To je opasnost koju treba izbjegavati pri donošenju ovih zakona. Evo ponavljam, ja sam je osjetio na vlastitoj koži.
Nastavljamo sa raspravom. Kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Poštovana potpredsjedniče Sabora, gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Evo ja sam dosta kritičan bio u prvom čitanju i tijekom rasprava i na odboru vezano za ove konstatacije u uvodu i razlozima zbog čega su jedinice lokalne samouprave neučinkovite, da imaju prevelik utjecaj regionalnih, lokalnih i prostornih planova itd., itd., pa onda se tu navodilo neposluha, neslaganje, pogrešnog shvaćanja od strane jedinica lokalnih samouprava. O tome smo raspravljali neki dan u Baškoj, svi načelnici, gradonačelnici i županijski čelnici Primorsko-goranske županije i iskazali malo revolta. Ali da nastavim u onom stilu kako je gospodin Marasović krenuo sa … i gospodin Klarin sa janjcima, ispričat ću vam jedan primjer od prije godinu i pol, nakon što se formirala ova nova Vlada. Jedan grad je, svi rokovi su istekli da ministarstvo da mišljenje na prostorni plan, nikako da to mišljenje dođe. Došlo je do zadnjeg dana i taj gradonačelnik je pitao ima li tko gore u tom ministarstvu normalan tko to može pogurat da se to dobije, da se opet ne kreće nekakva rasprava, rekli su u ime zamjenice ministra. Gradonačelnik je sjeo u auto, banuo njoj u ured i zahvaljujući toj zamjenici ministra drugi dan se dobila suglasnost i prostorni plan je krenuo u primjenu. Ta zamjenica ste bili tada vi, a gradonačelnik sam tada bio ja. Zato uopće ne sumnjam u vašu dobru namjeru i toliki trud koji ulažete da ovo krene upravo u pravom smjeru. No međutim, bez obzira na sve ono što me pomalo ponekad i ljudi i žalosti što stvarno dobronamjerni amandmani ne samo kod vas nego u mnogim drugim zakonima se ne prihvaćaju, odbacuju, ne znam da li je tome razlog čisto politički stranački ali eto ja zaista vas svih molim i opoziciju naročito, a i vas osobno da razmislite i da prihvatite, dat ću samo jedan amandman na ovaj prijedlog zakona. Bilo tko od vas neka zagugla samo i nek napiše 9 crnih točaka u Republici Hrvatskoj, skočit ćemo, a onda neka čita o tonama ne znam čega sve ne, od Kaštel Sućurca, od Obrovca, od koksare u Bakru itd., itd. Ja vas zaista molim da razmislite o ovom amandmanu i da ga prihvatite. Nije težak, nije velik i ne odnosi se na moj grad jer ja sam taj urbanistički plan, sad je na javnoj raspravi i donijet će se po starom zakonu i mislim da ćemo krenut u primjeni ali govorim zbog budućnosti i ono što će se događat jer život ide dalje. Dakle predlažem da se u Konačnom prijedlogu zakona o prostornom uređenju u članku 79. doda novi stavak 2. koji glasi: "Urbanistički plan uređenja donosi se obavezno za dijelove građevinskih područja nakon sanacije onečišćenja i razgradnje postrojenja, a čija je prethodna namjena bila eksploatacijsko polje ili područje proizvodne namjene." To govorim iz životnog primjera našeg dolje u Bakru, to govorim i zbog Kaštel Sućurca, Jugovinila i tih silnih šljaka što su dovlačene iz Plomina, pa i iz Rijeke i Crne Gore i tamo gomilane uz samu obalu mora. Što će se kasnije događat sa tim područjima i vidim kakvi su apetiti za taj više nego vrijedan teret uz obalu mora, poravnat, očišćen, saniran nažalost još ne jer su ogromne količine i benzola i ugljikovodika i ne znam čega sve ne u podmorju od koksnog …, obećano mi je i ovdje na Saboru da se pripremaju projekti i da će nam se odobrit sredstva iz europskih fondova da se i to realizira. Sve ostali piše ovdje u ovom mom amandmanu, dakle samo taj jedan stavak. Mislim da to ništa ne remeti, već u samom stavku 1. vi ste propisali jednu takvu mogućnost, samo se decidirano ne navodi na što se ona odnosi. U biti ovdje ciljano se ide sa ovim stavkom, mislim da vam je prihvatljiv, da se ne bi trebalo ništa remetit u samom zakonu jer u stavku 1. ste isto to planirali vi. Urbanistički plan uređenja donosi se obvezno za neuređene dijelove građevinskog područja i za izgrađene dijelove tih područja planirani za urbanu preobrazbu ili urbanu sanaciju. Ovdje se u ovom drugom stavku kojeg ja predlažem ciljano ide upravo na tih 9 točaka, govorim vam da je samo kod nas u Bakru utrošila država, građani ove države 350 milijuna kuna, u dosadašnju sanaciju još će ne znam koliko stotina milijuna kuna i dalje koliko će još toga bit u ovih preostalih, od … i ne znam. I ovdje nisam se htio javit kolegici Lugarić na njenu raspravu kroz repliku da ne gubimo vrijeme, a ne želim dalje više previše o ovome govorit. Koliko god zakon bio dobar svi zakoni dosad su bili dobri i 10 zapovjedi Božjih i vinodolski zakon i svi su govorili kako treba pošteno i časno radit. Jednostavno ako svi mi zajedno ne skupimo glave i ne budemo se borili svaki na svom području protiv takvih nekakvih pojava, samim zakonskim propisom teško će bit spriječit nekakve povlaštene informacije ili nekakve manipulacije. Jednostavno bitka je koja traje i koja će trajat, mislim da se u tome razumijemo ali sam zakon i svi zakoni su imali dobru namjeru ali često ima onih koji je zloupotrebljavaju. Evo gospođo ministrice razmislite. Ja mislim da je amandman prihvatljiv, ne remeti vam ništa, u biti je vaš stavak u ovom dijelu samo ciljano prema tim područjima koja su zaista kritična i od kojih su naši građani koji žive na tom području i dolje u Dalmaciji i dolje kod nas u Bakru pa i u Istri i u Slavoniji, gdje god se tako nešto događalo, ljudi se raseljavali, ljudi su obolijevali i ljudima je uništen normalan život i mislim da su zaslužili da za taj dio prostora imaju moć i utjecaj da odluče sami što će biti i kako će biti na tom prostoru i da su aktivno uključeni u raspravu. Evo hvala.
Marija Lugarić, replika.
Slažem se kolega, zato uspješne zemlje koje imaju takvih najmanje pojava baziraju zapravo na neki način javnu upravu na nečemu što oni nazivaju open dana principu. Ono što je tragedija što mi u Hrvatskoj to još uvijek nemamo ni valjani hrvatski izraz za taj princip ili ja bar nisam čula neki koji bi se udomaćio čak i u nekakvoj političkoj diskusiji. Zato svi ovi iskoraci koji govore o besplatnoj i sveobuhvatnoj objavi svake vrste informacije koja postoji je veliki korak naprijed.
Odgovor na repliku Tomislav Klarić.
Nemamo izraza, ali ne trebamo ga ni imati. Znamo o čemu se radi i znamo koga treba uhvatit za uho kad nešto zgriješi.
Dobro da se slažete. Završno u ime kluba HDZ-a kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovana gospođo ministrice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Evo završno ću u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice navesti one temeljne razloge zbog čega klub Hrvatske demokratske zajednice ne može prihvatiti prijedlog zakona, odnosno Konačni prijedlog zakona o prostornom uređenju i Konačni prijedlog zakona o gradnji. U prvom redu rekao sam kad govorimo o prostornom uređenju da za nas u klubu Hrvatske demokratske zajednice nije prihvatljivo da do sada dosegnuta razina ovlasti jedinica regionalne i područne samouprave koja se odnosi na prostorno planiranje se ovim zakonom dokida, bitno umanjuje i na taj način predstavnička tijela bilo regionalne samouprave, bilo lokalne samouprave nemaju više ovlasti koje su imali do donošenja ovoga zakona. To je temeljna primjedba. Mi možemo kroz dodatna obrazloženja tvrditi kako će u postupke donošenja urbaničkih planova uređenja za razinu države kako će biti uključena lokalna samouprava pa i područna samouprava. Ali temeljna nadležnost nije na županijskoj skupštini, nije ni na gradskom, odnosno općinskom vijeću i to kako god se trudili objasniti nije i tu će brojne jedinice lokalne samouprave nakon što vi, odnosno Vlada donese uredbu kojom će propisati koji su to prostori, a pa time onda jasno i koje su to namjene u tim prostorima od važnosti za državu prestaju ingerencije jedinica lokalne i područne samouprave u onom dijelu i u onom prostoru za koje Vlada se očituje da su od važnosti za Republiku Hrvatsku, a to na određeni način se iščitava i to smo mi primijetili kada smo donosili Zakon o statičkim investicijskim projektima gdje smo vidjeli da na sličan način u provedbi tih projekata se isključuje područna samouprava i lokalna samouprava. Doduše oni imaju svoje predstavnike koji su u manjini i opet je temeljna ovlast za realizaciju tih projekata na razini države. To je opredjeljenje ove Vlade, ja to ne smatram da to Vlada ne treba napraviti. Ali to mi moramo jasno reći, da Vlada je takav princip preuzela i to je tako, ali je to centralizacija. To je prva stvar. Druga stvar, kad govorimo o zaštiti prostora govorimo da zaštita prostora više nije u onom smislu obveznih sastavnica izrade prostornih planova kao što je bila do sada. To ste i napisali i to treba primijetiti da li je tu nekad bila, a bila je prepreka u bržoj realizaciji pojedinih projekata. Ja se slažem da je tu bilo nekad i pojedinih odugovlačenja itd. itd. i troškova dodatnih, ali je zaštita prostora bila u tom smislu više zaštićena. Kad govorimo o Zakonu o gradnji mi bi u klubu Hrvatske demokratske zajednice podržali gospođo ministrice vaše zakone da ste ostali na onim stručno-metodološkom pristupu kojega tvrdi komora bilo jedna, bilo druga ne zbog toga što mi u klubu mislimo da time štitimo ceh. Ne, ja mislim upravo obrnuto da mi time štitimo investitore. Kad investitoru omogućimo kad ulazi u proces da sve što mu je važno sazna na temelju idejnog rješenja, pa tek onda mijenja njega. Na temelju njega dobije akt za građenje i prije izvršnosti građevinske dozvole, odnosno prije nego što otvori gradilište, radi glavni projekt on ima najmanju moguću štetu i to ga najmanje košta. Ovako ga više košta kada na početku svog procesa kad ulazi u gradnju radi glavni projekt i kad njega mijenja, to po meni njega više košta. Ja sam doista, mene je danas Predsjedništvo Sabora iznenadilo sa raspravom da će biti ona poslije podne. Da je ona bila ujutro mogli smo na klupu postaviti idejno rješenje i glavni projekt i vidjeti kolika je to razlika u dokumentaciji, koliki bunt predstavlja glavni projekt, a što predstavlja idejni projekt ili idejno rješenje kako god se ta prva faza projektiranja nazivala, pa kad moramo mijenjati taj glavni projekt gdje moramo mijenjati nekoliko sastavnica glavnih projekata od strojarskog projekta, arhitektonskog itd. itd. i kad mijenjamo samo idejni projekt možemo vidjeti koliko je to jeftinije za investitora. Dakle, ne branimo ceh iako i ceh treba braniti zbog stručnog pristupa to je jedini, dakle razlog zašto ne prihvaćamo ovakav koncept i fakultativni pristup u izradi izvedbenog projekta. Promjene u koje ste ušli i koje pozdravljam gospođo ministrice, to vi jako dobro znate, da je Vlada ostala na ovom pristupu koji sam malo prije rekao mi bi vrlo rado se priključili vam i dali vam podršku i u Zakonu o gradnji [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] Vjerojatno ćemo u Zakonu o građevinskoj inspekciji biti za, jer ste spuštene ovlasti jedinicama lokalne samouprave kroz izmjenu zakona u odnosu na prvo čitanje osnažili i sa financijskim sredstvima kada …
Hvala lijepa kolega. Imate i replike pa ćete nastaviti. Đurđica Plančić, replika.
Pa poštovani kolega Bačić, ja se evo javljam zato da izrazim zapravo svoje neslaganje sa vašom ocjenom da se ovim zakonom lokalnim jedinicama, lokalnim samoupravama odnosno regionalne oduzima njihovo pravo da planiraju svoj prostor. Naime, ja mislim da upravo ovaj zakon daje mogućnost da se u prostornim planovima jedinica lokalne samouprave planiraju izdvojena građevinska područja izvan naselja i izvorni dio građevinskog naselja što do sad nije bilo moguće, jer je pravo na te zone isključivo bilo u nadležnosti županija. Tako da mi nismo mogli kao jedinice lokalne samouprave planirati recimo nekakve turističke zone ili kampove. Županije su to radile bez jasnih kriterija i mi smo bili primorani to prenijeti u naše prostorne planove. Ja vjerujem da će ministarstvo Pravilnikom o sadržaju planova od državnog, odnosno županijskog značaja precizno definirati što su to prostori i projekti od interesa za županiju odnosno za državu i da će to biti neki veliki i važni infrastrukturni projekti i zapravo projekti razvojni, a da ćemo mi kao jedinica lokalne samouprave moći samostalno planirati manje zahvate koji su nama isto tako bitni. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana kolegice Plančić vaše nezadovoljstvo radom županijske vlasti u Splitsko-dalmatinskoj županiji ne možete na ovaj zakon projicirati. Zašto? Pa znate kako su nastali županijski prostorni planovi i inače prostorni planovi jedinica lokalne samouprave. Mi smo 1990. stvaranjem RH naslijedili prostorne planove bivših skupština općina. Na temelju tih prostornih planova polako su, a temeljem zakonodavne regulative koju donosi ovaj Sabor su nastale obveze da pojedine jedinice lokalne samouprave u Hrvatskoj pa i županije donesu svoje prostorno-planske dokumente. I ti su prostorno-planski dokumenti uz uvažavanje svih zakona, pozitivnih propisa u RH se ipak prvenstveno temeljili na prostornim planovima bivših skupština općina koje su bile njih 105 u Hrvatskoj. I iz tih dokumenata prostornog uređenja su paralelno nastali jedni i drugi planovi i kroz kasnije najprije Uredbu o zaštićenom obalnom području mora ako govorimo o Hvaru i o obalnom prostoru kasnije i o Zakonu o prostornom uređenju i gradnji se polako određivali su se građevinska područja i … [[Govornik se ne razumije.]] građevinska područja naselja. Prema tome, ovdje nije pitanje je li prije kokoš ili jaje, je li prije jedan ili drugi prostorni plan dakle općine ili grada, odnosno županije nego jednostavno svi ti prostorno-planski dokumenti su nastali sukcesivno temeljeći se na bivšim prostornim planovima bivših skupština općina. Prema tome, u velikoj mjeri županijski prostorni planovi nastaju kao rezultat želje jedinica lokalne samouprave a ne obrnuto.
Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo ja ću nastaviti upravo na ovoj temi o kojoj je kolegica Plančić rekla. Ja se slažem s vama kolega Bačić zapravo da je riječ pa o perfidnoj centralizaciji zapravo koja nije samo kad govorimo o zakonu koji dolazi iz ovog ministarstva nego je prisutno i u zakonima koji dolaze iz drugih ministarstava. Pa samo pogledajmo što je sa Zakonom o strateškim investicijama pa pogledajmo što je sa rješenjima koja se tiču carinskih ispostava, što je sa rješenjima koja se tiču područnih ureda Porezne uprave itd., itd. Dakle, na mala vrata uvodi se regionalizacija Hrvatske i očigledno s namjerom da to bude jedna administrativna ustrojbena jedinica koja će na neki način preuzeti određene ovlasti županija i gradova. U ovom slučaju ministarstvo sebi daje daljnje ovlasti i centralizira zapravo ono što je u Europi temeljno pravilo kad govorimo o jedinicama lokalne samouprave. I temeljem Europske povelje o lokalnoj i regionalnoj samoupravi temeljno pravo je određivanje što će biti u određenom prostoru na kojem djeluje ta jedinica lokalne samouprave. To je temeljno pravo. Pročitajte Europsku povelju pa ćete vidjeti koja su temeljna prava i o čemu se skrbi. Druga stvar, samo ću reći jedan slučaj dobio sam presudu Europskog suda za ljudska prava koji je bio prije negdje krajem 2012., početkom 2013. sad ne sjećam se datuma. A ticao se upravo ovlasti jedinice lokalne samouprave u Slovačkoj. Njihova država, Slovačka, je donijela sličnu uredbu po kojoj su obespravili jedinicu lokalne samouprave kako bi neki projekt navodno od državnog značaja realizirali u toj jedinici lokalne samouprave. Izuzeli su jedinicu lokalne samouprave iz odlučivanja. Europski sud za ljudska prava je naložio poništenje svih odluka koje su bile vezane uz to i ispravku zakonodavstva. I to je Slovačka morala primijeniti.
Hvala. Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Matušić dakle ja ne osporavam, to sam rekao, pravo vladajućoj većini da donese ovakav zakon. To je vjerojatno i dio općeg konsenzusa na razini koalicijske vlasti u Hrvatskoj ali samo ja u ime kluba HDZ-a isto želim posvjestiti da jedinice lokalne samouprave su ušle u ovaj zakon sa jednim ovlastima, a iz njega izlaze s drugim. I ništa drugo. I ne može me se uvjeriti da nisam u pravu. Jer ako županijska skupština ili općinsko i gradsko vijeće su do jučer taj plan donosili i samo su ga mogli oni nakon ovog zakona više nisu. Meni to nije ništa drugo do na određeni način centralizacija. Ali to je pristup kojega je Vlada odredila ne samo u ovim zakonima. Zakon o regionalnom razvoju govori o daljnjoj centralizaciji Hrvatske. To što u prvom koraku možda neće biti ukinute županije koliko znam u ustavnim promjenama je najavljena i regija kao područna jedinica. Najavljena je regija. Ne vjerujem da ide regija u Ustav samo zbog toga da bi se zadovoljio neki koalicijski partner, neki od parlamentarnih stranaka koje su to tražile nego vjerujem da je to i promišljanje ove Vlade. Kada govorimo o Zakonu o strateškim investicijskim projektima opet vidimo daljnju centralizaciju u odnosu na ovlasti koje su imale jedinice lokalne samouprave. To je ono što ja želim reći, ništa više. I zbog toga se ne treba nitko ljutiti nego to jednostavno treba konstatirati. Ja se s takvim pristupom ne slažem. Uz saznanje da su brojne jedinice lokalne samouprave, to gospođa ministrica najbolje zna, vlastitim neradom, nebrigom često puta, političkim problemima u vlastitim jedinicama lokalne samouprave doista nisu unaprijedile niti ovaj sustav niti su ubrzale investicije ali to nije razlog da im oduzimamo ovlasti. To nije razlog, ja sam uvijek da idemo za tim da se tim jedinicama pomogne a ne da im se ovlasti dižu.
Hvala lijepa. Ivica Mandić, replika.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvaženi kolega ja ću iskoristiti moju repliku ne da vas uvjerim da vi promijenite svoj stav, ali bih svakako rekao da institut lokalne samouprave po pitanju djelokruga ovlasti sa ovim zakonom u jednom trenutku nije obezvrijeđen i nije oduzeto niti jedno pravo. Ono što bih rekao na razini RH rekli smo imamo hijerarhiju državnih prostorni plan, županijski, lokalni, kako je mislilo da se nekad donese lokalni prostorni plan pa da onda da se prema njemu usklađuju republički, ne. On spominje logično da ide se od državnog plana a nakon toga niži planovi se usklađuju. Osim toga državni prostorni plan nije samo mjerodavan za organizaciju prostornog uređenja RH. Itekako je bitan da se on može uklapati u susjedne države po pitanju cesta, naftovoda, plinovoda, dalekovoda i svega ostalog. Taj puta mi moramo usuglasiti naše prostorne planove sa planovima Republike tako republike koje su nama susjedi. Prema tome po meni je normalno da na ovakav način usklađujemo državni, županijski, lokalni. Lokalna jedinica samouprave ona odlučuje o svom prostornom planu, ona odlučuje ni jednog trenutka se ne pojavljuje ministarstvo da nešto može staviti van snage ili bilo što.
Odgovor na repliku Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Mandić, pa ne počinje svijet ovim zakonom niti onim zakonom prije iz 2007.godine. postojali su prije i postoje prostorni planovi, vi bite bili u pravu da nema niti jednog prostornog plana, da Hrvatska je prazna, da nema ničega u Hrvatskoj. U Hrvatskoj postoje sve jedince lokalne samouprave sa svojim prostornim planovima i županije sa svojim prostornim planovima. Od sad ćemo imati i prostorni plan RH. Prema tome to nije sporno i nitko ne priječi, dapače ja sam prvi za to kada RH, kada Vlada RH utvrdi određeni projekt bilo infrastrukturni, bilo energetski, bilo koji drugi projekt od značaja za RH da onda županije i gradovi i općine svoje prostorne planove tom projektu koji prolazi kroz nekoliko jedinica lokalne ili područne samouprave uskladi i to je sa nama takva situacija. Primjerice, ne znam izgradnja Ravničarske, Dolinske ili ne znam već kako se zove, pruge, Rijeka-zagreb-Botovo, granica sa Mađarskom će biti usklađeno i bez ovoga zakona i jedinice lokalne samouprave će se uskladiti s tim zakonom. To nije sporno, ovdje ja govorim o nečemu drugome, kolega Mandić. Vjerujem da vi to jako dobro znate samo sad ste na drugačiji način pristupili vašoj replici a to je da će sada nešto što je u prostornom planu već sada doneseno i što je promišljeno kao grad, nekakva zona namjene koja je od interesa za RH urbanički plan uređenja će donijeti država odnosno Vlada i u postupku koji nije identičan onome koji bi bio da ga donese nadležna jedinica lokalne samouprave nešto ipak u modificiranom postupku koji je jednostavniji, manje brine o javnosti. Ja sam to rekao i prilikom prvog zakona, na određeni način se ne poštuje Arhuške konvencije o zainteresiranoj javnosti i njenom sudjelovanju u postupku takvog donošenja.
Tomislava Žagar replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bačić ova moja replika se odnosi na onaj dio vaše zamjerke ovom zakonu a koja po mom mišljenju je jedan od boljih dijelova ovog zakona. Vi ste spominjali parcijalno bilo interes investitora, bilo pojedinog ceha. Međutim mislim da ovo zakonsko rješenje štite sve sudionike u gradnji od investitora, projektanata, izvođača, nadzora jer iznimno iako to može ja se s vama slažem, može uzrokovati troškove. Međutim u početku gradnje moraju poznati biti svi parametri, a bilo je u praksi primjera kasnije ako dođe do problema onda se zapravo po načelu odgovornosti teško ustanovit tko je odgovoran ili mogu biti svi odgovorni ili nitko. Dakle u startu moramo upoznati sve suglasnosti, sve posebne uvjete da bi se čitav proces mogao odvijat nesmetano i da znamo točno tko je za što odgovoran jer ako dođe do promjene bilo kasnije u izvedbenom djelu projekta onda se zapravo ne zna tko je za to kriv, jer neke stvari se stvarno na terenu ne mogu odradit zato što se nisu u startu poštovali posebni uvjeti koji su trebali biti uvaženi. Evo to sam samo kratko u replici htio reći.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Kolega Žagar, ja iznimno cijenim to što ministrica želi napraviti sa ovim zakonom u promišljanju da ovim ubrzava proceduru i prema stavu ministrice i ministarstva da olakšava odnosno smanjuje cijenu projekta na način da preskače to idejno rješenje, idejni projekt i da odmah u igru uvlači glavni projekt. Ja mislim pak drugačije, da time nećemo smanjiti cijenu ishođenja građevinske dozvole. A onda se posebno s vama ne slažem kada govorite da ćemo ovime štiti investitore, ja mislim da s ovim prijedlogom zakona u određenim građevinama ne u jednostavnim, u složenim građevinama investitor bez obveze izrade izradbenog projekta često puta je, ne često nego uvijek taj izvedbeni projekt nešto i košta, pa kad on nije obvezan nego fakultativan ostaje na dogovoru između investitora i izvođača hoće li ga napraviti ili neće da će u slučaju spora onda investitor platiti na kraju ono što nije platio na početku. Pri kompliciranijim, pri složenijim objektima nitko se od nas neće zalagati za to da se za jednostavne objekte radi izvedbeni projekt, neće nitko. Ali za složenije projekte ja mislim da nije fakultativni pristup, da nije dobar i premda on nešto košta investitora na kraju a znajući iz iskustva brojne sporove između investitora izvođača kad se sudskim putem utvrđuje kvaliteta i ukupnost izvođenja radova da će baš zbog tih i takve sudske prakse koja je do sada bila u Hrvatskoj investitor na kraju platiti više nego da je radio izvedbeni objekt, pri zahtjevnijim objektima, da to ništa drugo.
I završna riječ ministrice Anke Mrak Taritaš. Izvolite ministrice.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Riječ je o tri zakona i riječ je o zakonima koje karakterizira sva tri, pet osnovnih stvari. Prva stvarno je javnost, druga stvar je jednostavnost, treća stvar je jasno definiranje sustava i to ne samo sustava kao proces nego u vremenskim okvirima. I peta stvar je odgovornost. Ja neću sada ići zakon po zakon, skoncentrirati ću se na ono što je bilo u diskusiji pa ću ići temu po temu. Ako ste primijetili u materijalima jedini zakon uz koji je ona oznaka EU je Zakon o gradnji. Zašto? Zbog certifikata. A priča s certifikatima je zgodna priča da pokaže naš dobar običaj da donesemo zakon i da onda baš nemamo tako jako dobar običaj da ga primjenjujemo. 2010. godine je uvedena obveza certificiranja. Kada je uvedena obveza certificiranja rečeno je da je obveza, dakle da je ona još uvijek u dobrovoljnoj osnovi da tako kažemo. A od 1.7.2013. je obvezna. 1.7.2013. kada je Hrvatska ušla u Europsku Uniju tada je bila užasna halabuka, dakle cijelo vrijeme su mediji bili zašto certificiranje zašto da, zašto ne, zašto kazna. Zato što postoje obveze o kojim moramo voditi računa. Frižider bez certifikata ne kupujemo i to nam je najnormalnije. Auto bez onog podatka koliko je CO2 emisija taj auto u atmosferu ide ne kupujemo. Ali nekretninu smo spremni kupiti i spremi smo naći razlog za ne. Direktiva Europske unije jasno kaže da je to obveza, obveza pri kupnji nekretnine koja ima neto grijani prostor veći od 50 kvadrata i da kaznene odredbe se moraju odnositi i na vlasnika i one koji u pisanom, tiskovnom, dakle u tisku te nekretnine oglašavaju. Tu je jedan od rasprava je bilo navedeno i neke prakse zemalja Europske unije pa je onda dobro da znamo do kraja obveza koju mi imamo mi imamo u zakonodavstvu i jednu i drugu obvezu od 1.7.. Obveza u kojem smo imali da je kazna za vlasnike je već bila od 1.7. Obveza koja je bila za agencije nismo imali, bili smo upozoreni od Europske unije i odgovorili smo da su nam zakoni spremni za prvo čitanje u Saboru, da će do kraja godine biti već vjerojatno drugo čitanje i da je u proceduri i naravno da je Europska unija to prihvatila. Portugal zato što to nije napravio plaća dnevnu kaznu, dnevnu kaznu 20 tisuća eura. Od … [[Govornik se ne razumije.]] je obveza certificiranja, od 1.7. je obveza vlasnika koji prodaje kaznena odredba ako prodaje nešto bez certifikata kao da vam u trgovini prodaje frižider, ali obveza i agencije te koja oglašava u medijima, samo u novinama u tiskovnim medijima i to tako stoji. Nije obveza za ono njuškalo.hr. ili nešto, što ne znači da ne treba biti, to je nešto što treba biti. Mi se trebamo učiti da postoje norme koje moraju jednostavno biti ne zato što je to norma nego zato što certificiranje govori o ekološkoj svijesti o kojem smo tu nekoliko puta govorili o mojoj osobnoj prema okolini jer manje CO2 u okolinu ide iz moje nekretnine koju imam ali i svijesti prema sebi da si štedim novac koji trošim na energiju. Pa toliko o certificiranju. E sada idem redom od prostornog planiranja pa ću na kraju i pojedinim saborskim zastupnicima koji su imali određeni problem nastojati odgovoriti sa ovoga mjesta. Centraliziranje. Što mi imamo dana? Mi danas imamo Strategiju prostornog uređenja koju donosi Hrvatski sabor. Što ćemo imati u budućnosti? Strategiju prostornog uređenja koju donosi Hrvatski sabor. Što imamo danas? Program prostornog uređenja kojeg donosi Vlada Republike Hrvatske. Iz tog programa prostornog uređenja koji nije prošao proceduru javne rasprave i nema obvezu javne rasprave izdaju se lokacijske dozvole i slijedom toga građevinske dozvole. Temeljem programa koji donosi Vlada Republike Hrvatske. Što ćemo imati u budućnosti? Umjesto programa državni prostorni plan u kojem će biti definirani zahvati od važnosti za državu, koji će biti u javnoj raspravi 60 dana u svim jedinicama lokalne samouprave u svih 556 jedinica lokalne samouprave. U tom programu će biti definirana i u adekvatnom mjerilu kao što je to u prostornim planovima općina i građevinska područja za izdvojena građevinska područja izvan naselja za zahvate od važnosti za Republiku Hrvatsku. I taj državni prostorni plan će donositi ovaj uvaženi Dom, dakle Hrvatski sabor. A te urbanističke planove uređenja za koji će obuhvat i građevinsko područje odrediti Hrvatski sabor na temelju javne rasprave ponovo nakon provedene javne rasprave i jedinice lokalne samouprave. Dakle, samo usporedba što imamo danas a što imamo u budućnosti s obavezom da državni prostorni plan i Strategija prostornog uređenja treba provesti prethodnu stratešku procjenu utjecaja na okoliš, utjecaja na ekološku mrežu i definiranje sve koji trebaju biti u tom prostornom planu. Kada je riječ o centraliziranju onda je jednako tako bitno za znati, danas imamo sljedeće. Kada je riječ o izdvojenim zonama gospodarske namjene izvan naselja prvenstveno govorim o turizmu i o zonama sporta i rekreacije. Oni se planiraju prostornim planovima županije a općine mogu planirati, tu ima dosta načelnika općine i gradonačelnika pa znaju o čemu govorimo, mogu se samo planirati na tom području te namjene, maksimalno te površine i maksimalno tog kapaciteta. Ako se planira nešto manje razlika se ne može isplanirati nigdje drugdje. Ovim zakonom se omogućuje da prostornim planom uređenje općine i gradova općine i gradovi sukladno uredbi koja će biti donešena imaju mogućnost planirati svoja gospodarska područja izdvojene namjene izvan naselja. Riječ je o gospodarstvu, turizmu i sportu i rekreaciji. Uredbom kojom će to biti definirano koja će proći javnu raspravu i biti donešena na Vladi Republike Hrvatske. Ja već sada mogu reći da za pravo razmišljanje je i diskusija sa stručnom javnošću da li su to zone između 5 i 10 hektara. Dakle ispod 5 neće biti a vjerovatno ni iznad 10 neće biti ali to ćemo pustiti stručnoj javnosti jer u ozbiljnu raspravu dakle ne možemo ni ići dok nemamo ovaj zakon. Što se tiče bojazni o potrebi velikih sredstava za izmjenu i dopunu prostornih planova, o bojazni da ti prostorni planovi neće biti u određenoj mjeri da će dugo biti vremena i novaca, svi prostorni planovi su na snazi. Niti jedan prostorni plan nema potrebe mijenjati i dopunjavati. Nakon što se donese Državni prostorni plan ono što će Državnim prostornim planom biti definirano, on će biti nadređen, zaista nadređen kao što je i danas prostorni plan županije nadređen prostornom planu uređenja općine, grada, kao što je program prostornog uređenja nadređen prostornom planu županije će biti državni plan u toj hijerarhiji nadređen. One općine i gradovi koji će imati potrebe dodatnog definiranja, ja pretpostavljam kad uredba bude donesena da će biti općina i gradova koji će imati potrebe dodatno definiranja koje će im sad biti omogućeno što prije nije bilo, će ići u izmjene i dopune. Vežem se uz Zakon o zadržavanju nezakonito izgrađenih zgrada gdje je navedeno da 50% sredstava ide u proračun Republike Hrvatske i iz tog proračuna će se financirat između ostalog i potreba izmjene i dopune prostornih planova zbog potrebe sanacije prostora ili izmjene i dopune u neke druge svrhe. Prema tome, država tu je apsolutno spremna jedinicama lokalnih samouprava pomoći u financiranju potrebnih izmjena i dopuna. Kada je riječ o Zakonu o gradnji i kad je riječ o toj bojazni vezano uz idejni projekt, ja sam apsolutno sigurna da ova procedura koju smo mi propisali, gdje imamo glavni projekt gdje se građevinska dozvola izdaje na temelju glavnog projekta je procedura koja zasigurno jamči sigurnost investitoru, pojednostavljuje postupak i ubrzuje postupak. Pri tom ponavljam još jedanput nešto što sam rekla u uvodnom izlaganju, a to je kako se to uobičajeno čini. Uobičajeno se čini na način da ja kad dolazim svom projektantu od njega ću tražit možda i 10 idejnih rješenja jer neću biti ni s jednim zadovoljna, ali ću ugovorom sa svojim projektantom definirati što sve od njega očekujem. U zakonu je rečeno što je obvezno, ali pritom nije zabranjeno da se bilo što još detaljno, ja možda od svog projektanta želim da mi sve detalje krova, stupova u kući, napravi u mjerilu 1:5, to je odnos između mene i njega. Zakon je rekao ono što je obvezno. Uređena građevna parcela i evo tu odgovaram uvaženom zastupniku Marasoviću, ni ovim zakonom nećete moći dobiti građevinsku dozvolu ako nemate pristupni put koji je u naravi izveden barem bijeli odnosno u smeđi. Prema tome, to je minimum standarda koji treba imati. I bespravna gradnja. Bespravna gradnja se zaista često spominje, o bespravnoj gradnji zaista često i govorimo. Ono što moramo pritom reći da građevinska inspekcija zaista ima određene repove da tako kažem. Početkom 2012. odnosno krajem 2011. je 31 000 rješenja o rušenju stajalo u inspekciji i nijedno od njih nije bilo provedeno. Mi kroz 2012., kroz 2013. prvenstveno rušimo zgrade i prvenstveno rušimo započete izgradnje iza 21. lipnja 2011. Mi smo negdje od ljeta do sada takvih zgrada porušili 140 i nešto započetih izgradnji. Inspekcija je bila proteklih 10-tak dana na terenu, obišla je dakle ne ni Googleom ni satelitom ni ISPU-om, ničim nego autom, fizički je obišla sva gradilišta koja nemaju označene table, kad nemate tablu odmah je prvi znak da imate neko gradilište na kojem se gradi bez dozvole, ustanovila koliko takvih gradilišta ima. Ušli smo u DOF 2011., vidjeli šta je od toga dakle registrirano na DOF-u 2011. i za 2011. ovaj čas je definirano 1317, između 1300 i 1400 zgrada. Do kraja ove godine se moraju izdati rješenja i u prvoj polovici iduće godine to rušimo. Ali ne rušimo ni bombastično, ni javno, ni u novinama nego smo na terenu i ono što mora biti osjećaj, osjećaj prisutnosti građevinske inspekcije na terenu. I zato je i u zakonu uvedena komunalna, dakle razlog komunalnih redara je razlog nakon duge, duge diskusije, razgovora i sveg ostalog s pojedinim načelnicima, pojedinim gradonačelnicima, donijeli smo tu odluku iz jednostavnog razloga što je komunalni redar zaista svaki dan u toj općini, svaki dan na mjestu i on može vidjeti što se dešava. Vi građevinskog inspektora mora doći ili mora biti u obilasku i sve slijedom toga o čemu je riječ. Žao mi je što je otišao uvaženi zastupnik Grubišić jer mogu nešto reći o ISPU-u. ISPU, informacijski sustav, u mjesec dana smo imali 2 milijuna klikova. Računali smo koliko milijuna klikova imamo iz jednostavnog razloga da znamo dalje što trebamo činiti u smislu hostinga i svih ostalih elemenata. Kada je uvaženi zastupnik Grubišić ovdje govorio ja sam tamo sa svojim I-phoneom otvorila Vir, vidjela sam i adrese i kućne brojeve i kčbr pa mi je žao što baš, nije mi baš ugodno tu iz klupe vikati, da mi je rekao adresu ja bih mu pokazala kako se lijepo vidi njegova kuća na Viru, dakle kad je on govorio pred kraj sam otvorila i apsolutno nije nikakav problem. Samo da znam adresu koju uvaženi zastupnik ima. Mogla sam pokazati kako kuća njegova izgleda i kad je snimljena. Daklem, ISPU je sustav koji na razini mjesec dana mi već imamo 2 milijuna klikova, dakle sustav koji apsolutno funkcionira. Ostala mi je gospodin Klarić, da zaista je bilo tako. Bio je prostorni plan vaše općine na suglasnosti u ministarstvu, trebalo je izvršiti još jednu dopunu jer ste mišljenje županijskog zavoda dobili maltene par dana prije nego što vam je isticao rok. Vaš je trebao izvršiti još jednu dopunu i bilo je pitanje da li to netko stigne pogledati ili ne. Mene je kontaktirao, ja nisam ni znala tko. Ne, ne. Ja sam rekla da ako sve dostavite i ako sve bude u redu da će kolegice pogledati i da zbog nas vi nećete ići u ponovljenu javnu raspravu. Zbog ministarstva nitko neće ići u ponovljenu javnu raspravu ako sve svoje obveze izvrši na vrijeme na koje treba. Kada je riječ o vašem amandmanu u članku 3. u pojmovniku kaže šta je urbana preobrazba i to na što se odnosi vaš amandman je urbana preobrazba i za to je obveza urbanističkog plana uređenja. Članak 3. pojmovnik točno je definirano to o čemu vi govorite se zove urbana preobrazba i obveza je urbanističkog plana uređenja za to. I ostale su mi dvije stvari. Jedna stvar je uvaženom zastupniku Klarinu. Zaista, riječ je o pontonima. Dole su betonski blokovi. Oni su lancima gore vezan. Zakonodavac vam to do kraja nije na adekvatan način riješeno. Zbog toga Zakon o prostornom uređenju lokacijska dozvola će se izdati i za zahvate koji se ne smatraju klasičnim građenjem i zato spominjem pontone. Ali tamo pri kraju mišljenja stoji da će inspekcija donijeti, naša inspekcija donijeti odgovarajuće rješenje i postupiti. Čekamo da imamo Zakon o prostornom uređenju i onda ćemo moći sukladno tome postupiti jer je onda jasno o čemu je riječ, tako da na kraju i to piše. I ostale su antene. Pa uvaženom zastupniku Matušiću vi znate da rješenje koje je inspekcija donijela za rušenje tih antena bilo 2011. godine i da ono nije 2011. godine izvršeno. Ja se ispričavam, ali gospodin Bačić je tada bio ministar resorni, pa možda da malo prodiskutirate zašto to tad nije izvršeno. Mi sad prvo i osnovno izvršavamo zgrade. Infrastruktura će biti na redu u drugoj polovici 2014. godine i redom ćemo rješenja. Jer ono što smo naslijedili je bila 31000 rješenja za rušenje. I sad prvo pospremamo zgrade, a sad nakon zgrada ćemo i infrastrukturu. Evo, ja sam nastojala ne iskoristiti svih 30 minuta, iako sam se bojala da ima manje. Evo hvala vam lijepo.
Hvala i vama, ali niste još završila sa nama. Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem. Gospođo ministrice respektiram sve što ste govorili, međutim sad naš kolega, bivši ministar odnosno jednom ministar, odnosno ministar Bačić, jednom ministar, uvijek ministar, tako će biti i za vas je donio rješenje, dakle u 11. mjesecu. To je bilo mjesec dana manje od mjesec dana prije izbora. Ali je donio zato ne zbog izbora, nego zbog činjenice da je peticiju potpisalo dvije i pol tisuće građana. Znate? I ja se bojim, ne želim vas optuživati za bilo kakvu vezu sa telekomunikacijskim operaterima, ali mislim da je ovdje u pitanju nešto što je već na zapadu se rješava da se u tako gusto naseljenim dijelovima jednostavno ne smije stavljati nikakvi antenski stupovi. Imate već i dokaze, imate već i dokaze znanstvene da je doista riječ o činjenici da oni loše utječu na zdravlje ljudi. Ali o tome ćemo sigurno govoriti, o tome se govori i u Europskom parlamentu. Nadam se da ćemo i ovdje porazgovoriti. Ali ono što je najbitnije riječ je antenama koje su nezakonito postavljene, koje su postavljene suprotno prostorno-planskoj dokumentaciji grada Dubrovnika. Dakle, nije bilo vremena. Ja bih volio da je kolega ostao i dalje i sigurno bi to ukloni vjerojatno u roku od par mjeseci, ali dok je on još bio na vlasti vrijedila je još žalba na taj postupak i u tom smislu evo. Ja vas molim da doista dođete što je moguće prije do uklanjanja tih objekata jer je u pitanju doista zdravlje ljudi.
Odgovor na repliku Anka Mrak-Taritaš.
Pa evo hvala lijepo. Kao što sam i rekla prvenstveno uklanjamo zgrade, dakle uklanjamo ono što je građeno iza 21.6.2011. Iza toga će ići na red one zgrade koji nisu podnijeli zahtjev za legalizaciju. U drugoj polovici 2014. godine će biti infrastrukturne zgrade i tada, dakle to su infrastrukturne građevine, ispričavam se nisu zgrade nego građevine i tada će između ostalog ja znam za taj slučaj. Nedavno je, ja mislim da se udruga zove "Sunce" ako krivo kažem ispravite me. Jednako tako poslala peticiju i mi to znamo samo imamo određeni plan svega toga zajedno i kad dođe na red doći će.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana gospođo ministrice, brojna su dobra rješenja ovim zakonima samo većina je, vladajuća većina inzistira da mi govorimo o svim zakonima zajedno, pa onda i u raspravi u ime kluba, a i u replikama se ne mogu dotaći onoga što mislim da je dobro kao što je dozvola, kao što je ISPU itd. i brojna su dobra rješenja. Ali ona temeljna razlika u čemu se ne slažemo ja sam to elaborirao u nekoliko navrata i u prošloj raspravi u prvom čitanju i večeras. Kad govorimo o tome što je i malo prije poštovana gospođa Plančić rekla, vi jako dobro znate da županije ne mogu širiti svoja građevinska područja po jedinicama lokalne samouprave ako u pojedinoj jedinici lokalne samouprave postoje zakonska ograničenja. I da nije moguće širiti, mijenjati građevinska područja bez kompenzacija koja su dobra. Te su kompenzacije dobre i treba ih ostaviti i u ovom zakonu kako ne bismo cijelu obalu gdje je gro takvih zahvata urbanizirali i da ne bi cijela obala postala građevinsko zemljište. Ta ograničenja moraju i dalje ostati. I zbog toga i podržavam, to sam i u prvom čitanju rekao, podržavam i odredbu u kojoj se pojedine zone nakon 5 godina zato što nisu realizirane mogu temeljem zakona ukinuti i to je dobro. Rekao sam da se još neke dodatne ograde utvrde s obzirom da smo u recesijskim vremenima, u vremenima krize kad su doista određene poteškoće koje mogu dovesti do realizacije pojedine zone u roku 5 godina ali i to podržavam. Prema tome, ovdje nije sporno u tome da mi se ne slažemo u cijelosti sa ovim zakonima ali u onome što se ne slažemo za nas su u klubu HDZ-a i za mene to su razlozi zbog kojih zakon ne možemo podržati. I to je jednostavno drugačiji pristup koji nas vodi ka daljnjoj centralizaciji. I to je eto temelj za Zakon o prostornom uređenju.
Hvala. Odgovor na repliku, ministrica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Uvaženi gospodin Bačić zastupnik je govorio o dobrim rješenjima pa onda nemam više odgovoriti što jer dakle možemo se složiti da ovaj zakon ima niz, niz dobrih rješenja koji će omogućiti ono što cijelo vrijeme govorimo javnost, otvorenost, transparentnost, odgovornost i dostupnost svima.
I kolega Tomislav Klarić, replika.
Poštovana gospođo ministrice kod nas u Primorju se kaže, vjerojatno i kod vas, ki se jedanput opeče i na mrzlo puše. Činjenica je da to tako piše u pojmovniku kako ste rekli, vidio sam ja to dobro, i urbana preobrazba i sve je to ok. Međutim, da je samo u pitanju ovaj zakon ne bi razmišljao jer me taj članak zadovoljava tim više što se taj termin koji sam i ja upotrijebio ste vi upotrijebili ako pogledate u članku 46. upravo na način kako sam ja u dijelu amandmana ugradio te riječi. I zaista molim da razmislite i da prihvatite taj amandman, on vam ništa ne remeti u konceptu ali točno locira područja i uvjetuje izradu tih urbanističkih planova. To ne govorim bez veze. Imamo sad ovaj zakon o strateškim investicijama i imam navalu kroz ovih 5, 6 godina koliko mi je svakakvih ideja dolazilo da se gradi na tom prostoru nešto što je možda još i gore od ovog što je bilo. I imam prostor na drugoj strani obale, a takvih ima diljem Hrvatske, gdje mi je luka za rasute terete koja će kad-tad ja se toplo nadam se morati se preobraziti u nešto drugo i dalje biti luka ali ne ovakva. Tako da ovo vas ništa ne košta. Definicija koju ste napisali u pojmovniku urbana preobrazba ne definira u ovom smislu ono što se može dogoditi na takvom nekakvom prostoru. Ja sam tu ovaj mandat, iza mene će doći netko drugi ali želim tim građanima i tome gradu dati nekakvu garanciju da će oni odlučivati što će se događati na tom prostoru. Evo, hvala.
Odgovor na repliku, ministrica.
Dobili smo amandman, još ćemo jedanput pogledati. Mi cijenimo da je u odredbama zakona u članku 3. to već konzumirano ali još jedanput ćemo pogledati a zapravo je uputa donesite što prije urbanistički plan uređenja.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu. O zakonima ćemo glasati najvjerojatnije u petak. Sutra u 9,30 počinjemo sa raspravom o konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. Hvala lijepa i doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 18,55 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o prostornom uređenju, drugo čitanje, P.Z. br. 466. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Tomislav Klarić. Molim predstavnika predlagateljice Željko Uhlir zamjenik ministrice graditeljstva i prostornog uređenja da se izjasni o predloženim amandmanima. Prvo amandmani Odbora za zakonodavstvo. Amandman 1. na članak 3.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 2. na članke 7. i 9.
Amandmani se prihvaćaju.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 3. na članak 48.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 4. na članak 172.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Prelazimo na amandman zastupnika Tomislava Klarića.
Predloženi amandman se ne prihvaća zato što je već u stavku 1. članka 79. na koji se odnosi amandman upravo izrečeno ono što je zastupnik imao namjeru tražiti ovim svojim amandmanom tako da nema razloga da se još jednom to upisuje u istom članku.
S obzirom da zastupnika Klarića nema u dvorani moramo glasati o podnesenom amandmanu. Tko je za amandman Tomislava Klarića kojeg Vlada ne prihvaća? Amandman nije dobio potrebnu većinu. Zahvaljujem zamjeniče.
Zahvaljujem.
Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Molim rezultat. Zakon smo prihvatili sa 81 glasom za, 18 protiv i 1 suzdržanim. Kolegice i kolege nastavljamo s radom. Raspravit ćemo - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 542 Predlagateljica Zakona je Vlada RH. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za rad i mirovinski sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. poštovani zamjenik ministra financija Boris Lalovac izvolite.