g. Predsjedniče, ministar Pavić nas kroz spot informira da u mirovinskoj reformi će ako ostane ovako kao što traže sindikati, nedostajati 45 milijardi kuna, to je ono što pokušava nametnuti građanima kao činjenicu, a radi se o čistoj laži. On ismijava ljude i to na njihov račun, na račun iz proračuna, pa valjda ljudi znaju koliko će im biti povećane mirovine ili ministar misli da zbog njegovih spotova, umirovljenici će progledati i shvatiti da žive u blagostanju. To je predizborna kampanja kojom se krše izborni zakoni, krši se Zakon o referendumu, krši se dobra praksa u RH, a osim cijene izrade spota, ministar bi trebao građanima vrlo jasno odgovoriti na neka pitanja koja sam mu postavljao još 18.11.2018. kada je također imao kampanju sličnog naziva. No, kako nije odgovorio do danas, to je 6 mjeseci i postavljao sam prošli tjedan pitanja premijeru, pa se nadam da će premijer i Vlada odgovoriti na ova jednostavna pitanja. Koji je cilj kampanje obzirom da je Zakon o mirovinskom osiguranju na snazi od 1. siječnja 2019.? Koliko je sredstava je predviđeno za kampanju od, na tzv. cjelovitoj reformi mirovinskog sustava, ja to nazivam oktroiranoj reformi mirovinskog sustava? Koliko sredstava je predviđeno za medijsko oglašavanje na televiziji, koliko na radiju, koliko na medijima, društvenim mrežama, a koliko na tiskane medije? Koliko je sredstava je do sada sveukupno utrošeno? Ono što je najvažnije, pogledao sam proračun, sa koje pozicije proračuna sredstva za kampanju su isplaćena i koliko je sredstava na toj poziciji Ministarstva rada i mirovinskog sustava predviđeno? Da li su predmetne usluge bile navedene u planu nabave i u slučaju da jesu, molimo da mi dostavite kada i u koje vrijeme? Temeljem koje odluke je odobrena kampanja i koliko je predviđeno trajanje kampanje? Na temelju kojeg natječaja je izabrana tvrtka za zakup medijskog prostora i ukoliko nije ugovorena tvrtka za zakup medijske minutaže, tko je ugovarao iz ministarstva ili iz Vlade i po kojem kriteriju? Sa ove govornice poručujem građanima nemojte da vas ministar Pavić, premijer Plenković i Vlada lažu i da vašim novcem vam mažu oči, 45 milijardi ne postoji, 45 milijardi je nešto što je Vlada izmislila da bi zastrašila građane. No, ovog tjedna sam dobio još jedan nevjerojatan odgovor na moje jednostavno pitanje, koliko ministara koristi sustav e-građanin? Podsjetit ću da je digitalizacija bila važna tema svih kampanja HDZ-a još od Karamarka. Od Vlade sam dobio nevjerojatan odgovor, vjerovali ili ne, da mi zbog GDPR piara Europske uredbe o zaštiti podataka ne mogu otkriti tko od ministara koristi sustav e-građani. Očito da ne koriste niti jedan, jer da koriste onda bi naveli. Nevjerojatno je da RH u 2019., da se Vlada u 2019.g. skriva iza GDPR piara, ja nisam tražio lozinke, nisam tražio pasworde, nisam tražio ništa, samo sam tražio jedan broj, od koliko ministara u Vladi koristi sustav e-građani, 2, 3, 5, 10 ili svi, Vlada to nije odgovorila. Ali što će Vladi i HDZ-u e-građani kad se oni mogu dičiti sa time da će zaposliti još 500 novih zaposlenika na državne jasle u Državni inspektorat, pa će svatko od njih imati svog e-rođu u upravi koju će preko WhatsApp-a ili Vibera javiti ono što treba, to je digitalizacija po HDZ-u i to je digitalna vizija RH u 2019.g. Nažalost, to je ono što smo viđali od 90.-te, to je način rada HDZ-a. Hvala lijepa.
Idemo dalje, Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja sam već u nekoliko navrata govorio o potrebama zabrane rada nedjeljom pa ću i danas malo o tome ali ću ustvari ukazati na neke nelogičnosti u zakonskim odredbama koje su na djelu. Naime od 2009. g. pravilnikom o radnom vremenu prodavaonica i drugih oblika trgovine na malo je bilo definirano kako se i na koji način određuje radno vrijeme trgovine. Taj pravilnik je dandanas na snazi. U tom pravilniku se upotrebljava pojam poglavarstvo, misli na općinska i gradska poglavarstva koja već odavno ne postaje otkako je uveden neposredni izbor lokalnih dužnosnika, lokalnih čelnika. U važećem zakonu koji je stupio nedavno na snagu se iz tog pravilnika izbacuje odnosno stavlja van snage članak 2. koji je definirao rad nedjeljom. U tom pravilniku je jasno napisano da trgovine na malo rade nedjeljom, mogu raditi nedjeljom od 8 do 13 sati iznimno uoči blagdana i u 12. mj. mogu raditi do 18 sati. Tada su odluke o tome donosila znači lokalna tijela koja su upravljala lokalnim zajednicama. Što želim reći i na što želim ukazati? Želim ukazati da u ovom trenutku stavljanjem van snage ovog članka 2. navedenog pravilnika, nigdje u hrvatskom zakonodavstvu se uopće ne definira i ne spominje rad nedjeljom, dakle ni na koji način. Nedjelja je poistovjećena sa svim drugim danima, ona je jednaka i ona se nigdje posebno ne naglašava. Ja ponovno apeliram, ako se već ulažu veliki napori i u pronatalitetnu politiku i očuvanje života u Hrvatskoj i na neki način stimuliranje mladih ljudi da ostanu ovdje, stimuliranje obitelji, ponovno apeliram, neradna nedjelja vrlo je bitan segment natalitetne politike. Vrlo je bitan segment i nije endem u okruženju, znamo da susjedne razvijene zemlje imaju neradnu nedjelju. Ja stvarno ukazujući da ovu nelogičnost navedenog zakona i pravilnika, još jedanput apeliram, ponavljam i molim, kao prvo da se usklade ovi dokumenti od resornog ministarstva a drugo, da se ozbiljno razmotri donošenje zakonske regulative o neradnoj nedjelji. Ako želimo čuvati obitelj, ako želimo da majke imaju djecu i brinu o svojoj djeci a najviše mladih žena radi upravo u trgovinama i trgovačkim centrima, onda mislimo mogućnost, veliku mogućnost olakšati im život i omogućiti im da budu sa svojom djecom, barem nedjeljom, da budu sa svojim obiteljima barem nedjeljom i da na taj način čuvamo tu jezgru, taj temelj svakoga društva a to je obitelj, hvala lijepo.
Drugi na redu je kolega Branko Hrg u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a. izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Evo čestitke svima koji su sudjelovali na izborima i koji su izabrani i želim im da u svojim grupacijama političkim znaju zastupati hrvatske interese, ali da im najjača grupacija bude upravo ova hrvatska grupacija, svima skupa zajedno. Danas sam se javio za riječ vezano na jednu problematiku koja je zadnjih dana dosta kulminirala na području Koprivničko-križevačke županije, odnosno grada Koprivnice. Radi se o poduzeću Podravka u kojem i hrvatska država ima 20,5% udjela. Samim time, naravno da i mi kao saborski zastupnici, imamo određenu i odgovornost i obavezu iznijeti svoje stavove posebno ako to zatraže građani i ljudi koji su na nekom području, posebno području iz kojeg mi kao zastupnici dolazimo. Dakle ovih dana je u Koprivnici izašla vijest da se jedna proizvodnja, temeljna proizvodnja od koje je Podravka nastala a to je proizvodnja pekmeza i marmelada seli iz Koprivnice iz Podravke u Varaždin. Dakle nemam ništa protiv toga da se Podravka razvija kao i svaka tvrtka, da otvara svoje pogone diljem Hrvatske ali naravno i izvan Hrvatske po cijelom svijetu, ali imam protiv toga da se to radi na način da se u matici gase a da se negdje drugdje otvaraju. Meni nije jasno a nije jasno ni ljudima tamo u Koprivnici i Koprivničkoj Podravini pa i cijeloj Koprivničko-križevačkoj županiji što se to ustvari događa. Kaže uprava Podravke da je to gospodarstvo, da je to poslovanje tvrtke, da se politika u to ne treba miješati a onda pročitamo na nekim portalima da je uprava Podravke kontinuirano razgovarala sa gospodinom gradonačelnikom grada Varaždina oko preseljenja pekmezare u Varaždinu. Pa mi sad nije jasno a nije ni ljudima tamo jasno zašto nije uprava Podravke razgovarala i sa vodstvima lokalnih samouprava u Koprivničko-križevačkoj županiji na takav način i tražila načine kako da se otvaraju novi OPG-ovi, kako da se razvija kooperacija, kako da se proizvodnja te vrste širi u onom području nego se razgovara na nekoj drugoj strani. To meni ovako izgleda kao jedna košnica pčela, kažu za Podravce da su to vrlo marljivi i vrijedni ljudi, što je točno, kao pčele su radišni, šute i rade. I sad kad gledamo ovu situaciju sa tom Podravkom i pekmezarom i odlukama koje donosi uprava onda bih ja to onako malo slikovito želio prikazati kao pčelinju zajednicu. Znate matica Podravke je pekmezara, dakle to je matica, sve drugo su pčele koje rade. I danas ako vi maticu izvadite iz te košnice što se događa sa pčelinjom zajednicom? Ona se razleti, ona se raziđe, ona jednostavno se raspline, nestane. A upravo se to sada ovdje događa. I ja pozivam stvarno s ovog mjesta u ime svih onih ljudi tamo u Koprivnici i Koprivničkoj Podravini prvenstveno da se još jedanput dobro razmotri ta odluka i da se ta matica ne vadi iz košnice, da se toj košnici ne bi dogodilo nešto što se nekada dogodilo križevačkom Mlinaru gdje država nije mogla utjecati, gdje se politika nije mogla ni malo umiješati jer nije imala nikakvog udjela u tvrtki. Znate Mlinar je bio u Križevcima, rukovodstvo, poslovodstvo, vlasnici su donijeli odluku da se nešto malo seli ovamo, nešto onamo i Mlinar više nije u Križevcima, u Križevcima se i proizvodnja ugasila, nestao je kao da ga nikada nije bilo. On je danas brendirana tvrtka i on djeluje na svjetskim tržištima, na europskim tržištima ali ga nema više u Križevcima. A politika je koju treba zagovarati ravnomjeran razvoj, očuvanje života u svim dijelovima Hrvatske. I Podravka kao takva, mene je stvarno obradovalo kada je u Podravki u ovom mandatu ovog vodstva otvoren poseban sektor za poljoprivredu. Očekivao sam da će se upravo ovo događati, da će se razvijati proizvodnje koje će okupljati OPG-e, koje će širiti poljoprivrednu proizvodnju i ići dalje, ovako poruka ponovno ne vaditi maticu iz košnice jer će se košnica razletjeti.
Zahvaljujem.
Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a također se pojavio za sudjelovanje, za iznošenje stajališta. U njihovo ime govoriti će zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja sam već u nekoliko navrata ovdje govorio o problemima kraća i siječe i devastacije privatnih šuma i usuđujem se reći da to više nisu sporadične pojave, da se tu očito radi o određenoj vrsti organiziranog, organiziranih aktivnosti, da ne kažem i organiziranog kriminala. Postavio sam i zastupničko pitanje u pismenom obliku vezano na jedan dio samo, na Bjelovarsko-bilogorsku županiju, dobio sam odgovor da je preko 32 slučaja zabilježeno, da je u ta 32 slučaja odvezeno znači prijavljeno negdje krađa oko 1000, preko 100 metara kubnih drva ali ono što je iz odgovora jasno vidljivo da nema nikakvih efekata da u principu na kraju vlasnici nisu uspjeli ništa napraviti, da su prijave otišle, da inspekcije su napravile pa je to prijavljeno ovome ili onome i tako sve završava. To je samo jedan segment onoga što se događa u našem društvu i koji izaziva jednu veliku nesigurnost građana i jednu sumnju u sustav. Građani su dakle potpuno nezaštićeni. Onaj običan čovjek koji se svakodnevno bori sa nekim svojim problemima nema nikakve šanse vjerovati da će ga sustav zaštiti. I mi sve to promatramo i gledamo kao da se to događa negdje drugdje ali to se događa tu. Jučer sam bio na jednom sastanku gdje se je govorilo o nekim malim sitnim krađama, nekakve kokoši, salate, ovoga, onoga. Dakle ja govorim o krađi drva, sječi šuma. Imate stalne pojave krađa, kažu male krađe se u principu ne sankcioniraju, ne pokreću se postupci i krađe male vrijednosti i ljudi jednostavno nemaju više vjere u taj sustav, jednostavno nemaju nadu da će nešto postići napraviti, ne poduzimaju više ništa. I u tom nepoduzimanju ništa naravno da ova druga strana koja to koristi jača jako dobro ide u pravcu da još više se pojavljuje krađa, da se još više destabilizira društvo, da se još više nesigurnosti ugradi u našu državu, u naš sustav, među građane i da ljudi postaju sve malodušniji, jednostavno nemaju više volje. I to je jedan isto od razloga onog s kojim se susrećemo najviše a to je iseljavanje i bježanje iz Hrvatske. Ne vjeruju u sustav. Nismo omogućili da se neke najosnovnije stvari sankcioniraju, da se zaštiti pošten čovjek. I ja s ovog mjesta ponovno pozivam da se državne službe, državne institucije ujedine sada, sada imamo i objedinjenu inspekcijsku službu u Državnom inspektoratu, vjerujem da će tu doć do određenih pomaka i zajedničkog djelovanja. Pozivam da se to sve ujedini i posloži zajedno i sa policijom, sa pravosuđem i da svi zajedno stanu u zaštitu običnog izloženog čovjeka svakodnevnom napadu nekoga sa strane. Imamo doslovno predatore u društvu koji koriste rupe u zakonima i jako dobro rade taj posao i nitko im ništa ne može. Dakle, danas je vrlo česta rečenica „ma što ću se kome žaliti, nitko mi ne može pomoći“, ovaj radi to i to, onaj radi to i to, njemu nitko ništa ne može i svi znaju sve i nitko ništa ne poduzima i onda se čudimo kada se događaju razno razne pojave, kada ljudi sami stanu u zaštitu sebe, svojih obitelji i nastaju problemi. Mislim da je krajnje vrijeme da se stvarno nešto poduzme, da taj sustav počne funkcionirat, ako treba izmijeniti neke zakone, neka se izmijene, al neka se ovakve stvari u društvu počnu rješavat na pravi način, da se ljudima da osjećaj sigurnosti da u RH mogu koliko toliko sigurno živjeti, da nisu izloženi tim društvenim predatorima kojih je sve više i koji izuzetno uspješno koriste manjkavosti zakona i nefunkcioniranje sustava u svakodnevnom životu. Hvala lijepa.
Poštovane kolegice i kolege dobro jutro. Kao i uvijek kada imamo prvi dan plenarnu sjednicu u tjednu imamo raspravu klubova i nezavisnih zastupnika, slobodni govor, pa je danas prvi na redu poštovani kolega Branko Hrg u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, ja sam nedavno govorio ovdje o problemu preseljenje jedne proizvodnje iz Podravke iz Koprivnice u Varaždin, prije toga sam pred dosta već vremena prošao onaj Poslovnički rok postavio i pismeno pitanje i tražio neke odgovore vezano na određene financijske stvari u Podravki. Ovih dana pratim događanja i upozoravaju me ljudi koji i rade u toj tvrtki, ali i oni koji žive u Koprivnici i Koprivničkoj Podravini na neke nelogičnosti koje se pojavljuju po medijima. Obzirom da je Podravka tvrtka u kojoj država ima 25,6% vlasništva onda smatram da je dobro postaviti pitanja i zatražiti odgovore da se neke stvari razjasne jer ako se ne razjasne stvari onda to sve skupa može otići u nekom drugom pravcu i tko zna kako završiti. Danas želim ukazati na dvije oprečne objave u raznim medijima koje su se pojavile vezano na poslovanje tvrtke Podravka u prošloj godini, za prošlu godinu. Imamo u poslovnom dnevniku i u jednom lokalnom portalu e-Podravini 25.2. objavljen članak gdje piše: Grupa Podravka u protekloj godini ostvarila najbolji rezultat u dugogodišnjoj povijesti. U redu, grupa ima i tvrtke koje su izvan Hrvatske i one kao takove kad se sve zbroji naravno daju određene rezultate no nas prvenstveno interesira što je sa Podravkom u Koprivnici, što je sa Belupom u Koprivnici. I onda imamo objavu od 23. lipnja na jednom portalu Danica.hr gdje piše: Prodaja Podravke i Belupa lani je ozbiljno podbacila. I sada čovjek koji nije financijaš, ne bavi se tim stvarima kao što sam i sam, ostaje zbunjen, nešto ne štima. I onda dolazimo do još nekih podataka gdje piše da prema podacima prodaja Podravke d.d. lani iznosila 2,06 milijardi kuna, bila je za gotovo 6% niža nego godinu ranije. Belupo istodobno ostvaruje prihode 697 milijuna što je za 2,4% manje nego preklani. U tim brojkama dakle nema povezanih poduzeća, nema Slovenskog Žita, Sarajevske Farmavite ili Češkog Lagrisa. Grupa je po ovim podacima od prije prikazala rast prihoda, ali ključne kompanije su podbacile. Činjenica je također, navodi taj portal da je Podravka na ljestvici najvećih hrvatskih kompanija pala sa 28 na 32 mjesto, a također jedan podatak koji je vrlo zanimljiv i na koji posebno želim ukazati jer se on na neki način odnosi i na ono što sam govorio kad je najavljeno preseljenje pekmezare iz Koprivnice u Varaždin, da, radi se o broju zaposlenih. Znači, dok su se Podravka i Belupo lani hvalili kako su na neodređeno zaposlili čak 200 radnika, podaci Fine i Lidera otkrivaju da je zaposlenost padala. Da je Podravka lani imala oko 3.100 radnika odnosno 50 manje nego preklani. Ja sada ovdje stvarno želim postaviti pitanje. Što je s tim podacima? Da li su oni svjesno rađeni onako u grupi, pa onda izvučeni jedan segment samo prehrane van gdje se prikazuju najveći rezultati, najbolji rezultati, a onda s druge strane imamo druge podatke koji pokazuju sasvim jedno drugo stanje. Koji je razlog tome, koji je cilj uopće toga? I da li mi kao zastupnici, predstavnici onih dioničara 25,6% građana Hrvatske u krajnjem slučaju imamo pravo znati odgovor na ta pitanja?
Idemo sad na 3. raspravu, Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, pa neću govoriti o ničemu novome o čemu već nisam ovdje govorio ali mislim da se opet aktualizira tema obzirom na pritiske, na smanjenje PDV-a u turističkim djelatnostima u ugostiteljstvu. Ja ću se malo vratiti na onaj, izmjene zakona, one izmjene zakona kada je smanjivan PDV na neke živežne namirnice možemo tako reći jednim skraćenim nazivom. I tada smo očekivali da će doći do znatnog smanjenja cijena u trgovinama onih proizvoda koje naravno ljudi koriste u svakodnevnom životu za prehranu i artikala koji su im potrebni za svakodnevni život ali od svega toga nema ništa, do toga nije došlo. Dakle imamo situaciju da je vjerojatno znatno povećana dobit onih koji se bave trgovinom što je u redu ali s druge strane nismo postigli efekt koji je planiran u postizanju a to je bilo smanjenje cijena i eventualno povećanje plaća ljudi koji rade u tom sektoru. Sada imamo opet situaciju određenog pritiska dakle ljudi koji rade u turizmu da se smanji PDV. Vjerojatno će takav prijedlog uskoro i doći pred nas. Pa bi tu bilo dobro malo se analizama vratiti natrag kada je taj PDV bio smanjen i usporediti koliko su to rasle plaće u tom sektoru u to vrijeme, koliko su eventualno usluge pojeftinile, da li one uopće moraju pojeftiniti ili ne to je sad druga stvar pogotovo za jednu turističku zemlju i da li one uopće moraju biti baš tako visoke u nekim dijelovima kao što jesu to je isto pitanje koje možemo razmatrati. Ali ja ovdje želim ustvari prenijeti jednu poruku našem resornu ministru financija kada će pripremati najavljene nove izmjene zakona opet u poreznim rasterećenjima da se dobro izanalizira da li je stvarno potrebno imati diferencirane stope PDV-a, da li je bolja varijanta da taj PDV bude ujednačen a da se sav taj novac koji je prikuplja od PDV-a usmjeri i uloži u plaće ljudima na rasterećenje apsolutno i povećanje neto plaća. Danas imamo situaciju da stalno se govori da nema radne snage, ne može se naći ljude, ljudi odlaze, neće raditi za male plaće. I neki dan razgovaram sa jednim našim mladim sugrađaninom, jednim mladim Križevčaninom koji je majstor, otišao je u Njemačku, radi tamo u firmi ima plaću koliko je imao u kunama u Hrvatskoj toliko tisuća ima u eurima u Njemačkoj. I kaže ja bih se vrlo radno vratio natrag za znatno manju plaću ali da mi i žena ima posao za neku normalnu plaću i da ja mogu imati neku normalnu plaću jer bih rado živio i dalje u Hrvatskoj i planiram se vratiti. Dakle jednostavno mislim da ovaj puta kada na jesen vjerojatno dođe novi paket izmjena zakona reformskih u poreznom sustavu koji su urodili dobrim rezultatima i plodovima u ovom dijelu sada aktivnosti ove Vlade i ovog ministarstva da stvarno na prvom mjestu imamo zakone koji će ići izravno prema građanima, izravno prema ljudima koji dobivaju plaću, izravno prema njihovim plaćama jer sve drugo ide u pogrešnom pravcu. Samo na taj način možemo početi graditi jedan socijalni mir, jednu pozitivniju klimu u društvu koje sada definitivno nema, koja je loša a pokazatelji brojčani koji se navode nisu loši. Znači treba napraviti još taj jedan dodatni iskorak i početi ljudima stvarati ozračje jednog zadovoljnijeg načina života, jednog zadovoljstva življenja u Hrvatskoj. Eto, ovo je poruka ministarstvu, ja se nadam da će dobro i debelo razmotriti svaku stavku, sve učinke i da će nakon toga donijeti dobar prijedlog pred ovaj HS. Hvala lijepo.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Prvi dan plenarne sjednice u tjednu tako da počinjemo sa slobodnim govorom u ime klubova i nezavisnih zastupnika. Prvi se danas za riječ javio poštovani kolega Branko Hrg u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Želim danas otvoriti neka pitanja koja su proizašla naravno zbog donošenja zakona u ovoj sabornici. Zakon o zaštiti životinja nije prouzročio one efekte koji su planirani u potrošnji novaca na lokalnoj razini nego je to multiplicirano i iznosi znatno više na što sam i osobno ukazivao kod same rasprave o zakonu. Da ne bi ispalo ovdje da sam protiv životinja i da ne volim životinje, ponovit ću, već sam više puta o tome i govori da imam cijeli život u svojem dvorištu životinje, da ih obožavam, volim i brinem o njima ali ovo što se dogodilo sa donošenjem ovog zakona koji je donijet očito pod pritiskom određenih grupacija ljudi koji u životu nisu imali nikakvu životinju i o njoj se brinuli a kažu da su zaštitari životinja, dovodi do ogromnih problema u funkcioniranju lokalnih samouprava i dovodi do jedne velike nakarade. Sad sam vadio podatke iz proračuna grada Križevaca. Navest ću vrlo plastično što se događa. Dakle, za smještaj pasa u sklonište na godišnjoj razini grad osigurava i mora platiti negdje oko 300 000 kuna. Oko 12 000 kuna godišnje košta smještaj jednoga psa. Psi žive u kavezima 2x4 m po par komada, 5 do 7 komada pa onda postavljam pitanje da li poštujemo odredbe zakona da moraju psi biti slobodni, da se moraju slobodno kretati, da ne smiju biti u kavezima itd.? Ne poštujemo. Dolazi do dakle i usmrćivanja pasa jer žive u čoporima, u tim istim skloništima, dakle imamo jednu stvarno nakaradnu situaciju. I sad idemo dalje. Grad izdvaja još plus toga 50 000 kuna za čipiranje i još plus toga izdvaja 100 000 kuna za subvencioniranje kastracije. Znači 450 000 kuna izdvaja grad Križevci za zbrinjavanje pasa po Zakonu o zaštiti životinja. Sad pazite, u Križevcima se godišnje rađa oko 200 djece. Grad dugi niz godina ima poticajnu mjeru dar za novorođenče, u ovoj godini je to i povećano u odnosu na prijašnje godine, znači da ne bi bilo da govorim neke kritičke stvari, ne. Povećan je iznos u odnosu na prethodne godine. 260 000 kuna izdvaja grad za novorođenu djecu godišnje a 450 000 kuna izdvaja za zbrinjavanje i smještaj pasa po zakonu koji je donijet u ovoj sabornici. U drugim gradovima i općinama je situacija još nesrazmjernija. Ja stvarno postavljam pitanje, da li je nama vrjedniji čovjek, da li nam je vrjednije dijete ili nam je vrjednija životinja? Obožavam životinje, ponavljam opet ali ovo što mi radimo nije dobro, ne vodi u dobrom pravcu. Ja sam za to da se pomaže životinjama, da se zbrinjavaju životinje ali ovo što smo mi napravili nema veze sa zdravom pameti. Ja ovdje apeliram ponovno na predlagače tog zakona, na resorno ministarstvo, molim da se napravi analiza učinaka provedbe zakona za prvih 6 mj. ove godine i da hitno interveniramo u zakon jer ovo nema nikakvog apsolutnog smisla. Okrenimo se ljudima, okrenimo se djeci, okrenimo se starcima, okrenimo se subvencioniranju i ovog života, okrenimo se i socijalno potrebitima za koje izdvajamo manje nego što izdvajamo za smještaj psa u sklonište.
Sada ćemo privremeno zastati sa raspravom o ovoj točki dnevnog reda i temeljem čl. 249. a preći na iznošenje stajališta klubova. U ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Sad ćemo malo s prometa na glazbu. Evo, budući da živim u gradu koji njeguje glazbenu kulturu, ima jednu jako dobru renomiranu glazbenu školu, zamoljen sam od učitelja glazbene kulture i nastavnika glazbene umjetnosti, voditelja županijskih stručnih vijeća za glazbenu kulturu, u cijeloj Hrvatskoj da iznesem jedan njihov problem koji imaju sa Ministarstvom kulture, odnosno sa ministricom. Pročitat ću njihov dopis. U siječnju 2019. godine ministrica Blaženka Divjak potpisuje kurikul glazbene kulture kojim se zadržava postojeće pravo učitelja glazbene kulture da predaju od 4. do 8. razreda osnovne škole te se dodaje mogućnost da predaju 3. razredima osnovne škole ukoliko za to postoji potreba u školi. No, iznenadnom novom odlukom od 10. lipnja 2019. g. ministrica ukida, ne samo eventualno mogućnost rada učitelja glazbene kulture u 3. razredu nego i potpuno ukida pravo rada učitelja glazbene kulture u 4. razredu osnovne škole. Istom odlukom, dovodi se u pitanje izvođenje izborne i fakultativne nastave glazbe te izvannastavnih glazbenih aktivnosti, kao što su zborovi, orkestri i sl. Sva navedena prava regulirana su zakonom već 29. godina no vezana su uz nastavni plan i program koji prestaje važiti u trenutku kad na snagu stupi novi kurikulum. Dakle, novim kurikulom, postojeća prava se ukidaju. Takvim potezom, ministrica Divjak ne briše samo već donesenu odluku, već briše osmijeh s lica naše djece dovodi u pitanje njihovu dobrobit, njihovo pravo na besplatno glazbeno obrazovanje, oduzima im mogućnost da razvijaju svoju kreativnost, stvaralaštvo, kritičko mišljenje da se slobodno izraze u vedrom i opuštenom okruženju. Činjenica, učitelji glazbene kulture predaju u 4. razredima već 29. godina. Činjenica, učitelji glazbene kulture predaju od 1.-3. razreda osnovnih škola ukoliko učitelji razredne nastave koriste bonus također već 29. godina. Od 800 učitelja glazbene kulture koji rade u osnovnim školama, njih 83% predaje glazbenu kulturu u 4. razredima. 12% ih predaje glazbenu kulturu od 1.-4. razreda zbog korištenja bonusa učiteljica ili učitelja razredne nastave. Dakle, 95% učitelja glazbene kulture predaje glazbenu kulturu u razrednoj nastavi. Preostalih 5% učitelja već je ostalo bez prava predavanja u 4. razredima koji su u kombinaciji jer je to ukinuto čime je direktno diskriminirano pravo učenika u kombiniranoj nastavi na jednako obrazovanje. Većina se radi u ruralnim prostorima u kombiniranoj nastavi. Donesena odluka u suprotnosti je sa postojećim zakonom o odgoju i obrazovanju osnovnoj i srednjoj školi, nastavnim planom i programom, pedagoškim standardom, Pravilnikom o tjednim radnim obvezama učitelja te Kolektivnim ugovorom iz čega proizlazi da će konačnom primjenom novog kurikuluma glazbene kulture postupno pa konačno 2021. g. prestati važiti postojeća prava iz gore navedenih propisa te biti dovedena u pitanje ustavnost ovakve odluke ministrice. Dakle, ovom odlukom stvorila se pravna praznina koja će prouzročiti niz tehnoloških viškova, uvjetovanih otkaza i otpremnima. I najvažnije pitanje, jesmo li spremni na reformu koja će iz godine u godinu otimati iz dječjih života odgojno-obrazovne predmete? Glazbena kultura danas razvija govorne vještine, samopouzdanje, socijalizaciju, pamćenje, smanjuje stres i ima terapeutski učinak, obzirom da je intencija uključivanja djece s poteškoćama u razvoju u redovni nastavni proces trebaju imati na umu da upravo glazbena kultura ima izrazito pozitivan utjecaj na djecu s teškoćama. Uz pitanje kada će ih ministrica primiti na razgovor učitelji glazbene kulture, njih 800 podsjećaju na staru Platonovu „Što je u državi bolja glazba, bolja će biti i država.“ Pozivam s ovog mjesta ministricu Divjak da što prije primi predstavnike učitelje nastavnika glazbene kulture i da pokušaju naći izlaz iz ove situacije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Hrg.
Idemo dalje, kolega Zekanović, kao nezavisni zastupnik, izvolite.
Danas neki najavljuju odlazak iz Zagreba iz Hrvatske, u Bruxelles a najavljuju to na traktorima, da će u Bruxelles otići na traktorima. Ja ću lijepo … [[Govornik se ne razumije.]] interesantnu paralelu, prije 74 g. prema toj istoj Europi, neki su upravo iz Zagreba, na današnji dan, krenuli po pomoć, po spas. I došli su do Austrije, međutim, spasa nije bilo, bili su vraćeni svojim zlikovcima, bili su mučki pobijeni, prošli su križni put i onda se ovih dana, sjećamo obilježavamo Bleiburgušku tragediju, jednu od najvećih tragedija hrvatskog naroda. I dođite svi u Bleiburg nemojte se bojati. Nemojte se bojati onih koji vas žele zastrašiti i reći vam Bleiburg nije mjesto gdje treba ići. Na Bleiburgu se nije ništa desilo, ništa se nije dogodilo, nešto se je dogodilo i tamo treba otići i Hrvati ne smiju nikada zaboraviti Bleiburg. Ovih dana u Hrvatskoj ćemo još na jedan način demonstrirati, što Hrvati zapravo misle o jednom jako važnom pitanju, a radi se o pitanju zaštite života. Pa ćemo u nekoliko hrvatskih gradova, u mjesecu svibnju imati hod za život. I opet nas straše i govore nemojte doći. Nemojte pokazati što hrvatski narod misli o jednom lošem Zakonu o pobačaju, a ja vas pozivam, dođite da vas bude u što većem broju, da vlast, da Andrej Plenković, konkretno, zna što hrvatski narod misli. Ali reći ću svima onima koji će doći na hod za život bilogdje, ali i za ovoga doma ovdje, iz Hrvatskog sabora, neka ne dolaze ako nisu potpisali i ako nisu za zakon o zaštiti života, koji sam ja upravo predao u proceduru. Dakle, mjesto, gdje vi kolege zastupnici trebate braniti život je Hrvatski sabor, a ne ulica. Od vas se ne taži paradiranje, nego se od vas traži glasanje. Dakle, potrudite se, pogotovo ovdje mislim na svoje kolege HDZ-ovce, da zakon koji je u proceduri, dođe ovdje na raspravu i da zaštitimo konačno život. Ovdje također moram istaknuti, jedan referendum, koji nam predstoji, a najvažniji je referendum, možda važniji od bilo kojeg do sada, a radi se o referendumu, hoćemo li sutra imati Europu suvremenih država ili ćemo imati novu Jugoslaviju? Hoćemo li opet glasovati za koaliciju koje vlada Europskim parlamentom, a to su pučani, HDZ, socijalisti SDP, ALDE, to je glas, koalicija u Europskom parlamentu. Da li hoćete li glasovati za Andreja Plenkovića, gospodina Bernardića i Mrak Taritaš ili ćete glasovati za one koji su za suvremenu Europu, suvremenih država, odlučite. Glas za bilo koju od ove tri opcije, je glas za istu opciju, jer su već 5 g. u koaliciji u Europskom parlamentu. Da kolega Picula i kolegica Šuica surađuju i glasuju zajedno. Ovo građani hrvatski moraju znati. I na posljetku ja ovdje moram, također reći, jednu jako važnu stvar, a to je da je danas nažalost, veliki dio hrvatskog nacionalnog korpusa iseljen, da nije u domovini, da je u inozemstvu. Neki su i napustili '45. nek '70. godina a neki ovoga u 21. stoljeću. Vi koji ste vani otišli, zato što vam ovdje nije bilo dobro, ali ne vašom krivicom, nego krivicom ljudi koji su upravljali vašom državom, našom državom. Izađite na izbore. Do 15. svibnja, svi se možete registrirati, možete i elektronskom poštom, iskoristite vaše pravo, izađite u konzularna, diplomatska predstavništva diljem svijeta, iskoristite vaše pravo. Dakle, u uredu državne uprave ili u konzularna diplomatska predstavništva, bilogdje u svijetu, izađite i glasujte. I glasujte za one koji su za suvremenu Europu, za suvremenu Hrvatsku, a ne za novu Jugoslaviju, jer ponavljam, ovo je referendum, koji je svih naših, ključan referendum za budućnost hrvatskoga naroda.
Idemo na 8. iznošenje stajališta poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Mislio sam danas imati malo drugačiji govor ali slušam tu gospodina Milorada koji je zaboravio šta je Stanimirović pisao i govorio u okupiranom Vukovaru. Među ostalim, upravo na dan pada Vukovara '91. godine on je rekao kada je pala Vukovarska bolnica, pao je i posljednji ustaški bastion u Vukovaru. A on je bio i okupacijski gradonačelnik građa Vukovara. Dakle u službi četničke velikosrpske agresorske politike. I to je naš Milorad zaboravio. I oči su mu pune suza kada govori o Jasenovcu a kada govori o Vukovaru i o relativiziranju zločina e onda se usudi ovdje sa ove govornice u Hrvatskom saboru relativizirati Domovinski rat. I već sam prije spomenuo, a opet ću danas napomenuti, gospodin Milorad Pupovac nikada u svom životu nije izgovorio te dvije riječi Domovinski rat. Ne usudi se jer ga ne prizna. I on govori o zemlji mržnje. Evo dogodio se prije par dana na Braču jedan incident kojega svi trebamo osuditi, svi i kolega je prije govorio, ne postoje krvna zrnca kod nasilja, ne broje se, slažem se. U Hrvatskoj je lani bilo 1624 kaznena djela protiv života i tijela, 1624 a cijela Hrvatska bruji o jednome zato što su u tom incidentu s jedne strane sudjelovala dva Srbina i tri Hrvata, odnosno jedna Hrvatica. I svi bruje o tome. A ove ostale zanemarujemo, ovih 1623 zanemarujemo. I ovdje se onda pokušava sotonizira ona navijačka supkultura. Tko su navijači? To su oni momci koji su 13.5.'90. godine rekli glasno i jasno na Maksimiru ovdje u Zagrebu „NE“, „NE Jugoslaviji“, „NE velikoj Srbiji“ i „NE Arkanu“ koji je onda bio u Zagrebu. A danas su oni problem u društvu. Jesu li problem zato što su jedini obilježili smrt Kate Šoljić majke koja je dala 4 sina za hrvatsku domovinu. Jesu li krivi zato što svake godine obilježavaju heroja Blagu Zadru? Jesu li krivi zbog toga što su otišli u Vukovar i rekli „NE“ rađanju novo četničkog pokreta u tom gradu? Jesu li krivi zato što obilježavaju pad Vukovara? Jesu li krivi zato što jedini u Hrvatskoj pjevaju domoljubne pjesme? Možda su upravo zbog toga krivi. Jer da nema navijačke supkulture, da nema navijača domoljubne pjesme se ne bi pjevale, nigdje u Hrvatskoj nažalost. Nitko ne govori o nasilju u Romskim naseljima gdje imamo 47 postupanja prosječno dnevno u Međimurskoj županiji. Nitko ne govori o nasiljima i pucnjavama u narodnjačkim klubovima ali kada se dogodi neko nasilje u kojem sudjeluju i pripadnici navijačke skupine koje treba osuditi i ja ga uvijek osuđujem, svako nasilje, e onda ćemo imati 20 emisija na HRT-u posvećeni tome nasilju. A što je sa ostalih 1623 događaja takve vrste? To smo zaboravili, o tome ne govorimo. Ne govorimo o 20 ubojstava godišnje u Hrvatskoj. Ali ćemo govoriti o jednom slomljenom nosu 1000 godina. E dosta je više. I dosta je Milorada Pupovca i njegovom načinu iznošenja jedne loše politike ovdje u Hrvatskom saboru i Hrvatska nije zemlja mržnje. Jedini koji širi mržnju u Hrvatskoj je on jer nikada se neće pokloniti žrtvi Vukovara i upravo relativizirajući ono što je radio Vojislav Stanimirović, on niječe Domovinski rat, neka glasno i jasno kaže da je taj njegov kolega Stanimirović bio okupatorski gradonačelnik u gradu Vukovaru, okupator.
Idemo sad na 5. raspravu, nezavisni zastupnik poštovani kolega Hrvoje Zekanović.
Ovih dana je ispod radara prošla jedna važna informacija. Naime, 4. srpnja, možda jedan simboličan datum kada jedna od najvećih svjetskih nacija, radi se o Americi, slavi Dan nezavisnosti, Hrvatska je EU poslala službeno pismo da bude malo manje nezavisna, da bude malo manje suverena. A radi se o službenom smislu namjere ulaska u europski tečajni mehanizam ERM2. Dakle to pismo je poslalo hrvatsko Ministarstvo financija. A radi se o jednom preduvjetu za ulazak u Eurozonu. Događa se ono što se događalo mnogo puta do sada, bez kvalitetne javne rasprave, bez da se ta tema raspravila u Hrvatskom saboru, ovdje je ministarstvo odnosno Vlada donijela odluku da će Hrvatska ući u Eurozonu. Razlog ulaska u Eurozonu oni pravdaju navodno boljim standardom, bolje ćemo živjeti kada umjesto kuna budemo imali eure. Međutim sve objektivne analize govore da su sve zemlje koje su ušle u Eurozonu gospodarski stagnirale odnosno standard je pao. I onda se postavlja pitanje zašto uopće Hrvatska želi uvesti euro. Razlog je jednostavan a nije ekonomski. Radi se o tome da će Hrvatska s time biti, s tim eurom biti, u raljama EU malo više nego što je danas. Ili možda da vam bude jasnije, što mislite da li bi Velika Britanija mogla izaći iz EU, da li bi se mogao dogoditi Brexit da je Velika Britanija uvela euro. Ja ću vam reći ne, ne bi mogla. Samim time što je Velika Britanija sačuvala svoju britansku funtu ona je omogućila ovo što se danas događa, omogućila je izlazak Velikoj Britaniji, UK-u iz EU. I ovim putem ja pozivam sve institucije Hrvatske države a posebno pozivam našu predsjednicu Kolindu Grabar Kitarović koja je ostala gluha i nijema po pitanju Istambulske konvencije, koja je ostala gluha i nijema po pitanju Marakeškog sporazuma i migrantske krize, neka ovaj put glasno i jasno kaže svoj stav vezano uz uvođenje eura, da kaže što misli. Ili će možda opet za par mjeseci u svrhu kampanje doći sebi pa reći e pa možda bi ipak trebalo razmisliti možda nam euro ne odgovara. Dakle ovim putem iz najvišeg Doma Hrvatskog sabora pozivam predsjednicu da hrabro kaže svoj stav o euru, kaže svoj stav o gubljenju suvereniteta i na ovaj način. Neka ne šuti kao što je šutjela po pitanju Istanbulske konvencije, zapravo i nije šutjela, sami znamo da je podržala Istanbulsku konvenciju. Neka ne šuti kao što je šutjela u pitanju Marakeškog sporazuma i ona je pokušala obmanuti hrvatsku javnost sa svojim ne odlaskom u Marakeš a zapravo ga je podržavala. A čemu se čuditi kada je u zadnji čas naša predsjednica odlučila da uopće ne ide na visoku funkciju u NATO pakt? Čemu se čuditi u Hrvatskoj državi kada nam je i premijer do prije par dana nadao se napustiti Hrvatsku državu kao i 300 tisuća hrvatskih građana i nadao se nekoj visokoj funkciji u EU, konkretno u Europskoj komisiji. Pa ja mislim da nas zapravo od našeg premijera Plenkovića i od Kolinde Grabar Kitarović više ništa ne može iznenaditi. A ono što je ključno ovdje reći, zapravo uvijek govorimo o ovom igrokazu SDP-a i HDZ-a. Meni je drago da se danas, da danas svi znaju da su HDZ i SDP, točnije Plenković i Milanović koalicija u Europskom parlamentu. I to je i premijer evo nedavno priznao. I naglas je rekao, dakle socijalisti i pučani su koalicija. I pripremaju tu istu koaliciju ovdje, istu koaliciju pripremaju i u Hrvatskoj koja je zapravo i dogovorena. Ja ću evo ga postaviti jedno pitanje svima onima koji gledaju ovu sjednicu, neka im kažu postoji li iti jedna razlika u politici Zorana Milanovića, Andreja Plenkovića i Kolinde Grabar Kitarović, ja ću reći ne postoji. Radi se o istoj jednoj politici koja je gospodarski gleda isključivo prema EU, interesima EU a ne hrvatski interes. A kada govorimo o suverenosti zanemaruje suverenost naše države, zanemaruje sve atribute suverenosti pa i našu hrvatsku kunu. Dok su hrvatski suverenisti na hrvatskoj političkoj sceni, a tu će biti jako dugo, hrvatsku kunu ćemo braniti, odnosno nećemo je pustiti.
Sada je na redu Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS. Kolegice i kolege, nakon ovih govora, ja zapravo samo bih trebala onako duboko reć uh, ja kao netko koji liberal, mislim da svatko ima pravo reći što misli, dapače, moramo biti različiti, moramo različito i misliti, ali vrijeđati se ne treba, ne treba stvarati neke nove kovanice koje će izazivati prijepor, a ne znam kako se naši sugrađani koji žive u Lici, će se osjećati nakon ovog što je kolega Glasnović prije mene rekao, zaista nešto nedopustivo, ali uvijek puno više kad netko govori, govori o tome tko govori, nego što govori. Prema tome, zaista ja mogu reći samo jedan duboki uh i reći svašta ćemo očito i čuli smo i čuti ćemo s ove govornice. No, vratit ću se ono što mi je bila tema i što želim da mi bude tema ovog slobodnog govora, a tema je referendum. Kaže, referendum je oblik izravnog odlučivanja, izjašnjavanja građana o nekim pitanjima od važnosti za užu ili širu zajednicu. Onda kad uđete od čega dolazi riječ referendum, kaže dolazi od latinske riječi „refe“, što znači neodlučna borba ili igra, a referendum bi trebala biti riješena stvar, borba ili igra. Referendum, imamo jedan koji je u tijeku, još su 4 ili 5 dana i pokazuje stvarnost koja je u RH. Ako HDZ i crkva žele da referendum prođe, onda će se moći skupljati potpisi ispred crkve, da ne kažem i u crkvenim prostorijama ako to odgovara u određene političke svrhe, onda nema nikakav problem, a ako se želi da taj referendum ne prođe, onda se straši građane, daje im se dezinformacija, financiraju se spotovi za koje nitko ne razumije zašto su financirani jer nemaju veze s mirovinskom reformom, al ima veze da je poruka građanima, nemojte ići i nemojte potpisati za taj referendum. Dakle, svatko ima pravo otići i reći da, ja jesam za referendum 67 je previše ili može reći ne, ja nisam ili može reći ja ću potpisat jer želim da građani o tome nešto kažu. Naravno, da kad je riječ o mirovinskoj reformi da nije riječ o reformi, da je riječ o tome da je izdefinirano da bez obzira tko može ili ne može raditi do 67.g. radi, mi u GLAS-u principijelno mislimo da oni koji mogu i zanimanja koja mogu radit se iznad 65. neka rade, ali jednako tako, nisu sva zanimanja takova. Na dnevnom redu ovog HS je, sad su dvije točke koje govore o poticajno stambenoj izgradnji odnosno subvencioniranje kredita i svi koji znaju nešto o tome, znaju da nema šanse da ćete vi na bauštelu ili građevinsku skelu pustiti radnika da radi fasadu koji ima 66 ili 67.g. jer s njim mora ići još jedan koji će ga čuvati, znate da su to zanimanja gdje se ne može raditi do 67.g., ona šarena laža, da oni koji će imati 41.g. staža mogu ići prije, znamo da je RH zemlja u kojem najviše je ljudi radi na određeno. Dakle, mi mislimo da oni koji mogu raditi da, ali ne zakonom propisat tko, da svi moraju raditi do 67, samo možemo očekivati da možda zakon se propiše do kad mogu živjeti muškarci, a do kad mogu živjeti žene. Ali postoji jedno pitanje koje se ne otvara nikad, a to je pitanje mirovina po posebnim propisima, pa malo kad vidite koliko ima tih mirovina, kad vidite koliko sredstva se daje za njih, to je pitanje kada se ne otvara. Kada je bio ministar odnosno državna tajnica braniti tzv. mirovinsku reformu, onda sam pitala što je s tim, onda mi je rečeno da to nije sad tema i to nije tema nikad, a znamo da je 90-tih godina zbog problema u gospodarstvu strašno puno radno sposobnog stanovništva otišlo u mirovine. Zaključno, molba koja ide prema vladajućim strukturama, nemojte braniti ljudima da se izjašnjavaju, nema pravo netko da određuje kad mu referendum odgovara, a kad mu referendum ne odgovara, referendum je izravni oblik odlučivanja i izjašnjavanja građanima o nekim pitanjima, pa pustite građane da se izjasne što to misle o mirovinskoj reformi. Hvala lijepo.
Prelazimo na slijedeće iznošenje stajališta, u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege, dakle, danas na danu Europe poklanjam građanima RH jedan prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o dobrovoljnom zdravstvenom osiguranju odnosno činim ono što g. Pavić je obećavao i obećava od 9. mjeseca prošle godine, a to povodom indeksacije odnosno usklađivanja mirovina gdje je više tisuća umirovljenika u jednom mjesecu izgubilo pravo zbog povećanja mirovine za 10-tak ili 15 ili 5 kuna, izgubilo je pravo na dostupnost zdravstvene zaštite i samo iz jedne činjenice jer imaju vrlo skromna primanja odnosno taj im je, to usklađivanje im je prešlo za 5 ili 10 kuna cenzus koji je sada aktualan, a to je 1.516,00 kn odnosno 1.939,00 kn prihoda ukoliko osoba živi kao samac, ovaj prvi cenzus je po članu obitelji. Ovo nije zakon koji rješava i pomaže otprilike za 250 000 ljudi, to nisu samo umirovljenici, nego i građani RH, naročito oni sa malim primanjima i naročito oni koji imaju višečlane obitelji. Napominjem, već sam 10-tak puta o tome govorio, cenzus za oslobađanje od plaćanja dopunskog zdravstvenog osiguranja odnosno da to plaća država za siromašne i starije se nije promijenio od 2004.g., dakle, punih 15.g. U međuvremenu je prosječna plaća porasla za 41%, dakle, od 2012. do danas je iz dopunskog zdravstvenog osiguranja koje je plaćala država ispalo više od 270 000 građana RH pretežno umirovljenika. Iz tog razloga, iz razloga što resorni ministar nije napravio ništa sve ovo vrijeme, a obećavao je, uzimao si je vremena odnosno izjavljivao da će u dogovoru sa ministrom Kujundžićem to riješiti, a ja znam da to bez ministra Marića neće ići jer se traži i dodatna izdvajanja iz proračuna. Zbog svega toga što nije učinjeno, mi predlažemo povećanje ovog cenzusa za 20,6% odnosno točno polovicu rasta plaća u zadnjih 15.g. i cenzus bi bio dvije tisuće, pardon, 1.830,00 kn po članu obitelji odnosno 2.340,00 kn kad osoba živi kao samac, a to kod samca je točno nešto mrvicu više od granice siromaštva u RH. Isto tako predlažemo da se ovaj cenzus godišnje usklađuje isto tako sa 50% porasta prosječne plaće u RH. Zašto je ovo tako bitno? Pa pogledajte, 15.g. se nije mijenjala činjenica u kojoj je netko tko živi od 2.000,00 km mirovine mora platiti, a prelazi taj cenzus od 1.939,00 kn, mora platit 840,00 kn dopunskog zdravstvenog osiguranja i ako, a to je pravo na zdravlje i još 960,00 kn RTV pretplate, a to je pak pravo na informiranje da zna šta se oko njega događa i u tom slučaju ta osoba koja živi sama više nema 12 mirovina, nego ima 11 mirovina i 200,00 kn jer samo ova dva nameta koštaju osobu sa tako niskim primanjima 1.800,00 kn. To je isto i sa dvije osobe ako žive zajedno sa 3.000,00 kn sa jednom mirovinom, događa se da jedan, sad su oslobođeni plaćanja, događa se da jedan umre, e sad onaj koji je preostao prima 2.100,00 kn, e sad je taj bogat, dakle, pored svih obveza koje mu ostaju na 2.100,00 kn, još je dobio dodatni namet od 840,00 kn. Dakle, ovaj zakon za dan Europe je doprinos borbi protiv siromaštva u RH i u korist dostupnosti zdravstvene zaštite. Hvala lijepa.
Zahvaljujem.
Idemo na šestu raspravu poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, evo kampanja za Europski parlament je iza nas, mi smo izabrali svojih 12 predstavnika koji će predstavljati građane RH u Europskom parlamentu i postoji jedna tema koja je u glavnini zemalja EU bila tema ovih izbora, a kod nas se nije spominjala, to su klimatske promjene. I ja ću iskoristiti ovih par minuta da upozorim na tu činjenicu i da je došlo zaista 5 do 12 da se i Hrvatska tu kao zemlja pozicionira. Da su klimatske promjene činjenica nema potrebe da vas ja uvjeravam, kad ste dolazili na posao kraj svibnja, dolazili ste u kišnom danu u baloneru, prema tome to je činjenica, o toj činjenici govore svi, jedini koji ne priznaju je gospodin Trump, cijeli svijet prizna. Kroz cijelu kampanju vezeno uz europske izbore glavnina zemalja je zaista rasprave vodila o klimatskim promjenama i kako se tome prilagoditi i što napraviti. Jednako tako sada kada je izbor za određene funkcije vi vidite da je jedna od glavnih tema koja govori, govori o klimatskim promjenama. U Hrvatskoj se o tome ne govori. Hrvatska se mora odlučiti u ovom slijedećem mandatu od 5 godina da li će u institucijama EU kao parlamentu biti igrač koji će aktivno sudjelovati u niz stvari ili će biti promatrač. Može biti promatrač, sjediti na klupi i vidjeti kako se utakmica razvija ili bit igrač u toj utakmici. Klimatskim promjenama kad je riječ o Hrvatskoj i strategijama, vi se možete baviti na 2 načina, možete se baviti sektorski i možete se baviti zapravo integrirano. Sektorski da svaki sektor odradi svoju strategiju, odradi svoju priču i onda će svatko u svojoj niši se s tim baviti ili da se bavite integrirano, došlo je vrijeme da se tome bavimo integrirano. Ministarstvo zaštite okoliša i energetike je zaduženo za određene strategije, te strategije stoje odnosno sjede u pojedinim ladicama, nešto ide u javnu raspravu, ali jednu suvislu strategiju nemamo. Suvisla strategija je neophodna, neophodna je zato što ona daje odgovor na niz stvari. Dakle, daje odgovor kako se prilagoditi poljoprivreda novim uvjetima, daje odgovor kako se prilagoditi energetika novim uvjetima, daje odgovor koja su to nova zanimanja koja će se razvijati u ovom stoljeću koji će dati odgovor na to pitanje, dakle, imate niz, niz stvari. Kad govorite o zapošljavanju mladi, kad govorite uopće o obrazovanju, onda treba voditi računa koja su to nova zanimanja, koje su to nove teme, mi o tome ne govorimo. Kad se kroz ovu kampanju probalo otvoriti tema klimatskih promjena, naravno da to nažalost nije bila tema koja je, da ne upotrijebim neku grublju riječ, zainteresirala bilo kog, ali to je činjenica, strategiju moramo imati sad, mi moramo sad znati da u smislu korištenja obnovljivih izvora energije vezano uz energetsku samostalnost uz definiranje infrastrukture, uz razvoj željeznice kojom treba ići teški promet, a ne cestama i naravno ono što je ključno, a to su koja će to zanimanja biti koja će biti do kraja ovog stoljeća? Mi odgovor na to nemamo. Stoga, završena je kampanja, ide se dalje, mi ćemo u ovom HS naravno govoriti o različitim temama, ja moram priznati da ću svaku priliku iskoristiti da govorim o ovoj temi klimatskih promjena iz jednostavnog razloga što je ovo stoljeće, stoljeće gdje Europa mora dati neke odgovore i mi u RH i naši zastupnici samo se trebaju odlučiti da li želimo zaista na tom jednom velikom polju biti pravi igrači ili će za 5.g. biti neki novi izbori i ponovo ćemo se jadati i bit će nam krivi svi. Nikad ne treba tražiti krivicu u nekom drugom, uvijek treba tražiti krivicu u sebi samom. Stoga, ako zaista ne odrade i zastupnici i mi kao zemlja i svi oni koji trebaju napraviti dobar posao, za 5.g. će neki biti negdje dalje, a RH će po niz stvari biti na samom dnu, a mislim da to jednostavno nije dobro, nije dobro za ovu zemlju i nije dobro da mi samo bilježimo brojke ljudi koji odlaze jer ako tome bude tako, ljudi će odlaziti i svoju sreću potražiti negdje drugdje, a ne u RH. Hvala.
Zahvaljujem. Došli smo do kraja sa govorom po našim klubovima i samo prije nego što krenemo s dnevnim redom, obavijest za sutrašnji dan, dakle, sutra je dan HS, pa radimo od 9,30 do negdje 12,45. U 13 sati bio bi onda svečani domjenak gdje bi se u ovim prostorijama malo okupili i čestitao bih naravno u ime svih nas i građanima dan HS. Nastavili bi onda s radom u 15 sati kada bi bio i slobodni govor po klubovima i dalje na rad po točkama dnevnog reda, evo to je to, pa sad idemo na dnevni red.
Zastupnica Anka Mrak-Taritaš iznijet će stajalište Klub GLAS i HSU. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Cijenjene kolegice i kolege. Proteklih 10-tak dana u našem javnom prostoru imali smo različitih tema i taman kad smo mislili da smo se riješili crnih labudova, imamo dalje jednu vrlo, ja bih rekla neukusnu raspravu u okviru koalicije koja je klijentelistička, trgovačka žetončić koalicija, gdje su teme udžbenici. Ali, čemu čuđenje kad imate dosta godina, onda se ne trebate čuditi i logično je da se to sve dešava jer nije tu kraj, bit će vrlo interesantno nakon kišnog razdoblja, došlo nam je sunčano razdoblje, pa će biti vrlo interesantno vidjeti što se to događa i kakvo je to, kakvi su to međusobni odnosi. Ali moja tema zašto sam se javila za ovaj slobodan govor u ime Kluba GLAS-a i HSU-a nije ovo što sam rekla. Danas je 5. lipanj. Međunarodni odnosno Svjetski dan zaštite okoliša. Na to smo posve zaboravili pod motom Borba protiv onečišćenja zraka. Pod idejom da se dakle bavimo sa crnim labudima, sad se bavimo da jedan koalicijski partner traži ostavku ministrice iz resora, onda da drugi koalicijski partner poziva sve ministre, ovo smo posve zaboravili. Ja često imam osjećaj da živimo, znate kad uzmete pijesak u ruku i dignete ruku i pijesak vam curi. Da tako živimo. I ja vas pitam bilo tko od nas, da li je uopće vodio računa, dakle od saborskih zastupnika, da svojim malim djelovanjem pomognu uopće u kontekstu zaštite okoliša, dakle, smisao je borba protiv onečišćenja zraka koja se vodi i cijela rasprava je vezana uz 3 teme. Jedna tema je promet, druga tema je energetika i treća tema je otpad. Da li smo mi danas, kad smo dolazili u ovu sabornicu koristili recimo javni prijevoz ili smo došli pješice? Nismo. Da li smo vodili računa u smislu korištenje energije, da vodimo malo dakle, krenulo je vruće, svi smo upalili klima uređaje i nemamo nikakav problem s tim. Dakle, treća tema, kad ste dolazili u ovu dvoranu, kad ste prolazili Gradom Zagrebom, pogledajte malo na što sliči otpad u Gradu Zagrebu. To je naša slika. Kad je riječ o zaštiti okoliša, kad je riječ o svjetskom danu, nisu to procesi dugački. Svjetski dan zaštite okoliša je ustanovljen 72. godine, dakle nije to bilo negdje dalje i kaže da čovjek svojim svakodnevnim djelovanjem malim pomacima može nešto napraviti. I dok se mi bavimo udžbenicima za djecu, dakle uvijek su oni najslabiji u sustavu, uvijek nam je ta tema najinteresantnija, ovo nam nekako prolazi ispod radara. I svi zajedno se moramo pitati kakvu ćemo to zemlju i kakav ćemo to okoliš ostaviti svojoj djeci i svojim unucima jer se mi prema tome odnosimo neodgovorno. A još je posebno veća odgovornost na nama saborskim zastupnicima. Mi bi svojim primjerom, svojim ponašanjem trebali pokazati kako te male promjene mogu utjecati i mogu značiti. Zato probajmo nekako, barem u manjem dijelu maknuti pozornost za sve ovo što puni medijski prostor, pogledajte naslovnice novina i probajmo kroz raspravu o zakonima, kroz svojim svakodnevnim djelovanjem vidjeti koje je to naša odgovornost. Dakle klimatske promjene su činjenice. Klimatske promjene i utjecaj na ovaj planet je ostavo čovjek, tu se i u nekoliko navrata razgovaralo i o sjeći šuma. Svaka sjeća šuma ostavlja iz toga neku posljedicu, ali na Svjetski dan zaštite okoliša, bilo bi dobro da iz ove sabornice kad idemo doma ne koristimo taksije, koristimo javni prijevoz ili odemo pješice. Bilo bi dobro kad dođemo doma i kad vidimo otpad koji smo proizveli, a kažu statistike da svatko od nas dnevno proizvodi kilogram otpada, da probamo ga malo razvrstati, da se prema tom otpadu probamo odnositi odgovorno, a temu crnih labudova ostavimo za jednu stranku, a da ova rasprava u okviru ove jedne vrlo interesantne koalicije riješite to u 4 zida za [[Upadica: Hvala.]] budućnost Hrvatske. Hvala.
Idemo na zadnju raspravu. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Ako ste dovoljno strpljivi, onda i možete zadnji govoriti u ime kluba. Samo morate biti dobro strpljivi, čekati da se prije svi i onda imate priliku govoriti zadnji. To mi je, namjera mi je bila da zaista pokažem da može i netko drugi biti zadnji, osim kolege Bačića koji i slobodni govor doživljavamo na različite načine. Netko slobodni govor doživljava na način da kaže ono što ga tišti, što je bilo u tom trenutku aktualno na političkoj sceni, a netko slobodni govor doživljava na način da analizira sve ono što je prije toga rečeno. Ja u svom slobodnom govoru neću ni jednom riječju spomenuti Zakon o vodama, to je slijedeća točka, odnosno imat ćemo objedinjenu raspravu, kako stvari stoje i to je sasvim dovoljno će biti i vremena i prostora i mogućnosti, što kroz replike, što kroz govorenje u ime klubova ili pojedinačnoj raspravi reći što o tim zakonima mislim. Ali ovu minutažu ću iskoristiti za jednu drugu situaciju. U jednoj pristojnoj zemlji, u zemlji pristojnih liberalnih demokracija, ako ima problema među koalicijskim partnerima, onda koalicijski partneri sjednu za stol i ne ide iz te sobe van dok se ne dogovore. Ili ako im treba 15 dana, mjesec dana, sjede i dogovaraju se. Mi imamo sad slučaj, g. Bandić, HNS i HDZ su koalicijski partneri, neće se uvrijediti svi drugi što ih ne nabrajam. G. Bandić sa svojim žetončićima putem medija ucjenjuje svoje koalicijske partnere. Ucjenjuje ih na dvije činjenice. Na jednoj činjenici su udžbenici za škole, a druga činjenica je sigurnost zagrebačkih mostova. I jedno i drugo je vrlo osjetljivo. Udžbenici za škole, dakle nema nikog u ovoj dvorani koji ne misli da trebamo voditi o budućnosti naše djece, da trebaju dobiti kvalitetne udžbenike i onda se koriste zaista te najosjetljivije skupine, koriste se djeca za ucjenjivanje. I druga tema su vam zagrebački mostovi. Mi čekamo da kroz nekih od tih mostova se napravi rupa, netko propadne i ubije se. G. Bandić uredno putem medija, ja sam najmanje prozvana da branim ministre koje on proziva, ali ti ministri su ministri u Vladi RH. Ti su ministri, ministri koji su koalicijski partneri HDZ-a. HDZ mrtav-hladan promatra kako g. Bandić što govori za jednu ministricu, što govori za drugog ministra, a onda i nešto što smo s ove govornice i nekoliko puta govorili vam se vrati isti trenutak. Zagrebački mostovi, ako želite riješit problem, onda treba sjesti Vlada, treba sjesti resorni ministar, treba sjesti i potpredsjednici koji trebaju sjesti i treba sjesti i državni dakle državni inspektor. Šta državni inspektor poručuje resornom ministru? Do nedavno je ta ista inspekcija bila u Ministarstvu graditeljstva, poručuje ministru kada dođe na red mali dvojka, sjedni i odi tamo i kao kad dođe na red onda ćemo voditi računa o tome. To je odgovornost HDZ-a, vi ste stožerna stranka, to je vaša odgovornost. Mi kad govorimo tu o mladim ljudima koji odlaze iz Hrvatske, oni odlaze između ostalog zbog sveg onog što su kolege govorili i sutra će sigurno biti jedna dobra točka na kojoj se može govoriti o sigurnosti o Hrvatskoj, o tome ako govorite malo drugačije vas netko može ošamariti, šupiti ili rabiti glavu. To će biti tema i sutra o tome treba govoriti. Ali odgovornost HDZ-a je da ova Vlada funkcionira, odgovornost HDZ-a je u tome da ne puni stranice, naslovnice novina pa onda imate u nastavcima kako gospodin Bandić sa svojim žetončićima malo napada jednog, malo napada drugog. Slijedeći je neki ministar iz kvote HDZ-a, napast će ga. Zašto? Pa zato što može. Prema tome, kad dobijete kao stožerna stranka mogućnost upravljati jednom državom, onda dobijete mogućnost upravljati, a ne vladati. Kad svoje probleme koje vam nosi gospodin Bandić sa žetončićima stavljate pod tepih bit će preveliko, popiknut ćete se i pasti na nos. Ne brinem ja to što ćete vi past na nos, brinem ja o tome što to nije dobro za ovu zemlju i brinem o tome što je to još jedan od razloga što mladi odlaze iz ove zemlje. Hvala.
Idemo dalje, poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene kolegice i kolege. Politika je jedna vrlo zanimljiva djelatnost. U politici i ono što se ljudima čini da je nemoguće je moguće. Sklapaju se različiti dogovori, sklapaju se različite koalicije. Tako postoji jedna dugogodišnja veza koja je bila malo tajna pa je bila malo javna, pa su se malo voljeli tajno, pa su se malo voljeli javno kao dva pubertetlije i ona u jednom trenutku su zaista odlučili tu vezu da ja tako kažem legalizirati, to je veza između HDZ-a i gospodina Bandića. To je sustav spojnih posuda, to znači jedna stabilna koalicija HDZ-a i gospodina Bandića u Gradskoj skupštini i stabilna veza isto tako HDZ-a i gospodina Bandića u ovom cijenjenom domu, dakle u Hrvatskom parlamentu. I dok je gospodin Bandić odlučio graditi fontane po Zagrebu, to je svima bilo tako zgodno i interesantno bez obzira na novce koje je trošio, recimo za fontane koje su tamo napravljene na Hrvatskoj bratskoj zajednici netko drugi napravi školu za 120 učenika zajedno sa dvoranom ali eto grad Zagreb ima fontane. Ali vidi vraga, gospodin Bandić odustao od fontana i odlučio graditi nebodere. Došlo mu je, dakle svako ima neki fetiš, znate netko voli dobru torbu, netko voli fino odijelo, netko finu kravatu a gospodin Bandić ja sam mislila da ima fetiš na fontane, ali ne, novi fetiš gospodina Bandića su neboderi. I pri tome nema nikakav problem da se ismijava sa zakonima, da se ismijava sa ovim Domom, u krajnjoj liniji se ismijava sa svojim saborskim zastupnicima koje zove žetončiće, da se ismijava sa građanima grada Zagreba. Naime, generalni urbanistički plan će biti na Gradskoj skupštini ako je točno ono što imamo najavu tamo negdje 12.-og je otprilike kraj sjednice Hrvatskog sabora, otprilike sa tim datumom, ja ne dvojim, imam previše godina da bih bila naivna, znate moć ruku je moć ruku. Od 51 zastupnika u Gradskoj skupštini 26 zastupnika će dići ruku i omogućiti na prostoru koji je do nedavno koji je i u javnoj raspravi kada je bio bila zelena zona. Čak štoviše, rečeno je da za uređenje tog prostora, govorim o Hipodromu, prije toga treba biti posebna krajobrazna studija zaštite prirode na tom prostoru apsolutno i za javne rasprave i za svega ono što je u dokumentima koje smo dobili i dokumentacije koju smo dobili biti će moguće raditi recimo neboder od 100-tinjak metara. Ali ne samo tu, postoje i tri, četiri lokacije u Zagrebu gdje je mrtav, hladan iza javne rasprave prenamijenio, odnosno drugačije rješenje je u planu nego što je bilo u javnoj raspravi. Što je javna rasprava? Javna rasprava je mjesto gdje građani mogu doći, gdje građani mogu vidjeti i građani mogu dati svoje primjedbe. Gospodin Bandić upravlja gradom ne poštujući zakone, upravlja gradom ne poštujući čak zakone za koje su njegovi žetončići digli ruku i izglasali, ne poštuje građane grada Zagreba jer mimo njihove volje on će planirati u Zagrebu ono što se njemu u tom trenutku čini zgodno. I sve dok je fetiš su bile fontane to se je nekako moglo trpjeti ali sada kada su fetiš neboderi to ne samo da će biti trajna posljedica u gradu Zagrebu a za to odgovornost zajedno sa gospodinom Bandićem snosi HDZ. Taj prostorni plan koji će biti donesen neće potpisati gospodin Bandić, potpisati će ga predsjednik Gradske Skupštine koji je član HDZ-a. Stoga ta jedna veza koja je do sad bila skrivena, koja je bila tajna apsolutno je javna veza i odgovornost za trajnu devastaciju grada Zagreba, za ono što će se u gradu Zagrebu desiti a i ja nažalost, zaista na žalost voljela bih da me se demantira ali vrlo rijetko me se demantira tu odgovornost za devastaciju u gradu Zagrebu veću od odgovornosti Bandića koji radi što hoće kao zločesto dijete, tu odgovornost snosi HDZ. Kolege iz HDZ-a kada ćete dizati ruku u Gradskoj skupštini kada će predsjednik Gradske skupštine potpisivati Izmjene i dopune generalnog urbanističkog plana potpisati će smrt prostornog, pristojnog razvoja grada Zagreba.
Hvala. Idemo na zadnju raspravu, poštovani kolega Silvano Hrelja u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSu-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, drago mi je da je kolegica Makar pokrenula ovaj ovdje raspravu o odgovornosti, političkoj odgovornosti, ali ja ne bih govorio o onoj političkoj odgovornosti koju vidimo u dnevnom tisku jer tu političku odgovornost odnosno odgovornost u općenitom smislu mogu sankcionirati institucije sustava. Ja bi govorio o onoj drugoj odgovornosti, odgovornosti o šteti građanima RH zbog nečinjenja. Kako drugačije protumačiti da poljsko vojvodstvo u okruženju Varšave već 1,5 godinu ugrađuje liftove na temelju inicijativa koje su pokrenuli naši europarlamentarci i dobili smo zeleno svijetlo da i mi to činimo, a naše Ministarstvo europskih fondova i regionalnoga razvoja nikako da promjeni Operativni plan i ne očituje se javnosti, a 50.000 naših građana je blokirano u svojim stanovima, dakle sa ograničenim kretanjem. Jel netko računa ovdje štetu tim građanima zbog nečinjenja? Jel netko računa štetu građanima koji sada moraju plaćati 840 kuna zato što nemamo usklađivanje cenzusa za dopunsko zdravstveno osiguranje i država šteti, štedi na najsiromašnijima. Sada će, slijedeći mjesec više 10-taka tisuća ljudi izgubiti dopunsko zdravstveno osiguranje zbog toga što će im limit biti preskočen zbog povećanja 3,17% najnižih mirovina, što će im limit biti preskočen za 10, 20, 30 kuna na ime 50 kuna ovaj ili ovaj 300 kuna godišnje izgubit će 840 kuna jer će morati plaćati dopunsko zdravstveno osiguranje ili ne daj Bože ne plaćati i strepiti da ne završe, da ne završe u bolnici. Ja želim o toj vrsti odgovornosti razgovarati za ovom govornicom, ja želim još jednom podsjetiti da je ministar Pavić u rujnu prošle godine obećao javno hrvatskim građanima da će taj problem zajedno sa ministrom Kujundžićem riješiti. Doći će uskoro novi rujan, a ovo biti riješeno neće. Želim pomoći i Vladi i ministru, ministru Paviću jer sam uputio u saborsku proceduru zakon i mehanizam na koji se ti cenzusi korigiraju da se štite oni koji su u zoni, građani u zoni siromaštva, sa malim primanjima sa manje od 1.830 takav je prijedlog prihoda po članu obitelji kuna, prihoda po članu obitelji ili manje od 2.340,00 kn ako osoba živi kao samac. To je negdje na razini granice siromaštva, ništa nismo predimenzionirali, ali to je vrijedno napora i budžeta ove države da zaštiti svoje građane i mi procjenjujemo da ih ima više od 230 000. Želim govoriti o odgovornosti Vlade zašto nije donijela Zakon o Uljaniku, lex Uljanik? Zašto nije donijela? Mogla je kontrolirati svaku poziciju, svaku minutu, svako događanje je mogla kontrolirati. Očito je da se smatra nekompetentnom da može voditi takve procese, očito da ovdje nema velike zarade da mogu konzultanti zaraditi, ali je šteta ogromna. Gospodo, 200 tonska dizalica kad je nabavljena je vrijedila stotine milijuna kuna, njezino održavanje košta, ona je i danas nakon 40.g. vrijedna milijune kuna, u stečaju vrijedi po kili razrezanog željeza umanjena za troškove rada. Gospodo, mi uništavamo imovinu ove države i to čini svojim nedjelovanjem Vlada RH. Možete pričat šta god hoćete, šta … [[Govornik se ne razumije]] šta god hoćete o subvencijama u brodogradnji, niti su mediji donijeli istinu, niti smo raspravljali onako ko ljudi da utvrdimo za što je išao koji novac, nego smo ih unaprijed osudili i uništili, ogorčen sam. Hvala lijepa.
Idemo sada na 4. raspravu Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Ja ću svoj slobodni govori iskoristiti da pokažem kako se to što je gospodin Lovro Kuščević radio u Nerežiću u malom kako se to lijepo na veliko radi u gradu Zagrebu. Treća godina studija arhitekture dobivate predmet koji se zove prostorno planiranje i profesor na uvodnom predavanju tog predmeta kaže prostorno planiranje vam je vezano s politikom. Ja kao studentica arhitekture mislim o čemu ovaj čovjek priča. No u stvarnosti vidite da to što struka kaže, da to što ljudi koji se bave prostornim planiranjem kažu nije važno, važno je ono što će politika odlučiti. Naim,e sutra je 6. točka dnevnog reda u Gradskoj skupštini grada Zagreba GUP grada Zagreba izmjene i dopune. U ovom trenutku ja ću samo malo o formalnom dijelu, malo o sadržajnom, onda ću vam pokazati dvije grafike koji će reći sve. Formalni dio, u ovom času, ono što znamo da GUP nije u skladu sa prostornim planom grada Zagreba što po Zakonu treba biti. Ovo što u ovom času znamo da je javna rasprava bila 2017. da je iza javne rasprave koja je bila 2017. je bilo niz različitih promjena i da bez javne rasprave po željama određenih, sutra je GUP na gradskoj skupštini. Ovo što u ovom trenutku znamo da je Odbor za Ustav, zakonitost gradske skupštine donesao odluku da je prijedlog GUP-a u skladu sa zakonom iako nije jer u ovom času nema suglasnost ni resornog ministarstva, nema suglasnost ni Ministarstva zaštite okoliša, dakle u ovom trenutku nije to su oni odlučili. Ono što je sadržajno u GUP-u je da je ona napravljen sukladno odredbama zakona koji je, da vas sada ja tu ne gnjavim i ne budem previše stručna, zakonom kaže da kada ukidate obvezu izrade urbanističkog plana uređenja na tom prostoru morate sve isplanirati na način da ljudi mogu dobiti dozvoliti. U gradu Zagrebu je 18 urbanističkih planova uređenja ukinuto bez da je izdefinirano na način na koji treba biti dakle da ljudi mogu dobiti dozvole jer određeni će očito dobiti. Jednako tako GUP ima jednu odredbu koja kaže da tamo gdje gradonačelnik proglasi gradski projekt ne vrijede pravila igre, ne vrijede pravila igre koje vrijede za ostale građane nego vrijede samo one koje se umile gradonačelniku grada Zagreba i tako da zapravo imate dvije vrste građana, na neke na koje se GUP odnosi a na neke koje kada im se proglasi da je gradski projekt onda će se s gradonačelnikom dogovoriti što i kako treba. Gradonačelnik Bandić od 2001. godine na ovamo pokušava složiti generalni urbanistički plan po svojoj mjeri. Pokušavao je to na različite načine, uveo je ... [[Govornik se ne razumije.]] greške koji je apsolutno na način koji je on napravljen protuzakonit, to su čak i sudovi donijeli pravorijek o svemu tome. Ali ono što mu polazi za rukom danas pokazuje da su sve brane popucale, da više nema niti jedne jedine obrane, da u Zagrebu može sve. Dakle postupak je protuzakonit, sadržajno je protivno odredbama zakona, sadržajno radi sve što treba ali ima koalicijskog partnera koji će mu omogućiti sve. I vrhunac svega su amandmani. Naime, ja sam još zadnje sinoć, negdje oko 10 pogledala zadnje amandmane koji su došli i amandmani vam govore više od 1000 riječi. U gradu Zagrebu sve brane, sva pristojnost, sva struka je poklekla jer gradonačelnik Bandić zajedno sa svojim koalicijskim partnerom HDZ-om može sve. Amandman koji je dao HDZ, kada dolazite na Sabor na Zvijezdi s desne strane vam je zelena površina gdje idete za Mirogoj. Ta zelena površina je zelena površina od kad grad Zagreb ima GUP. Amandman HDZ-a je da se ta zelena površina prenamijeni u M1. Ovo je amandman koji je sinoć došao a onda za uzvrat gospodin Bandić, dakle HDZ je dao 11 amandmana, stranka gospodina Bandića sinoć do 10h 16 pa ih u ovom trenutku ima 27 za uzvrat onda stranka gospodina Milana Bandića zelenila prenamjenjuju u stanovanje, zelenila prenamijenjuju, jednako tako ovdje nekakvih 15-ak hektara u stanovanje. Ja mislim kad gospodin Kuščević to sve vidi onda će se pitati pa što sam ja to radio, trebao sam doći u Zagreb, u Zagrebu može sve. Ljudi moji trebamo dići glas protiv toga.
Hvala vam. Sada je na redu Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti i nezavisnih zastupnika poštovani kolega Ivica Mišić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] o svibnju mjesecu tuge i ponosa. Zašto tuge? Zašto ponosa? Svibanj mjesec je gdje se desilo Borovo Selo, gdje su pobijeni naši na Bleiburgu, gdje se oslobodila Slavonija Bljeskom, to nam je ponos. Govoriti ću o organizaciji malo u Borovu Selu u kojem sam bio i ja neki dan nazočan. Naravno, nismo pozvani, pitam javno ovdje zašto svi saborski zastupnici nisu pozvani u Borovo Selo? To se odnosi na lokalne, strukturu ljudi koji u ovoj organizaciji nikada nisam bio pozvan. Nisam u pitanju ja, u pitanju su branitelji Borova Sela, u pitanju su ljudi koji su učesnici bili toga, koji su ranjeni, a koji nikada pozvani nisu, pitam se zašto, to me pogodilo, zašto ti ljudi koji su sjedili na dan kada su bili tamo, kada su bili zarobljeni, kada su bili ranjeni u Borovu Selu, kada su ih mučko ubili, ovih naših 12 mladih života, u leđa su im pucali četnici sa JNA. Danas nitko te ljude ne poziva da bude još gore kada sam čuo da su bili u organizaciji prije par godina gdje su bili na ulicama da bi gospoda prošla. Pitam se šta se to dešava? Ni sam spomenik koji je trebao biti ondje gdje su pobijeni nije stavljen već je pomjeren nešto malo više. To mene kao zastupnika boli, to mi smeta, do kada ćemo mi tajiti nekakve zločine i pokušavati zaboraviti. Da bude još apsurd veći, sljedeći dan je u Vukovaru bio predsjednik i predsjednica, naravno određeni zastupnici se nisu zvali. Polijeganje vijenaca na memorijalni centar. Pitam se zašto. Da li smo mi samo zato kada nas trebate, da li smo mi ljudi, ali to govorim o lokalnim moćnicima, ispada tako. Ja nisam na daljinski, ja nisam čovjek koji želi da me netko upravlja, ja imam svoje mišljenje i svoje razloge. Žalosno ako je došao premijer, naravno da smo trebali biti i mi tamo s njima skupa. ... [[Govornik se ne razumije.]] vjerojatno je došao ... [[Govornik se ne razumije.]] Pitamo zašto su zastarjeli zločini. Čujemo zastarjeli, ljudi su pomrli. Da li ih netko štiti? Zašto odlaze mladi ih Hrvatske, zašto mi gospodarstvenici više nemamo radnika? Ne možemo ih naći. Zatvarati ćemo svoje firme jer nema tko raditi. Izgleda da nitko nije kriv. Ako se nastavimo ponašati kao što smo se i ponašali do sada, neće nas nikoga biti ovdje, neće biti ni firme, neće biti ni potrebe. Zamislite ovaj slučaj kada su Srbi izlazili iz Hrvatske da su Hrvati sačekali te iste Srbe i nazvali ih četnici i pobili slavonskim šumama, to bi bio veliki, veliki zločin, hvala bogu da nije i hvala bogu da se to nije desilo. Tako isto su naši prema Bleiburgu izlazili ne priznavajući onu vlast, oni su isto pobili i rekli da su ustaše. Mi smo isto mogli nazvat četnici i pobiti i onda reći da nije to zločin kao što ih pokušava i sa lijeve strane to opravdat Bleiburg da je zločin. Kada govoriti o istini? Kada istinu jednom dovesti na mjesto? Nisam isključiv čovjek, ova Vlada je napravila jako dobih poslova, govorim o gospodarstvu, ja im dajem podršku u tome djelu. Nijedna Vlada do sada nije napravila što je ova Vlada napravila u 30 g. ali lokalni moćnici, lokalni određeni ljudi moraju priznavati i poštivati institucije a posebno branitelje i oni koji su stradali i Borovu i oni koji danas nisu priznati, to je najbitnija stvar a ovo gospodarstvo koje danas ide u dobrom smjeru, ja podržavam i zahvaljujem se na ovom.
Zastupnik Kažimir Varda govorit će u ime Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti nezavisnih zastupnika.
Kolegice i kolege, tema je ostavka ministrice Blaženke Divjak. Povod tog zahtjeva za ostavkom ministrice Blaženke Divjak nije ni kurikularna reforma koju provodi, a kojoj struka govori kritički, niti metodički priručnici za Školu za život, kao ni nabava tableta, a niti činjenica što Agencija za odgoj i obrazovanje kao ključna ustanova za osiguranje kvalitete rada u odgojno obrazovnim ustanovama već nekoliko mjeseci djeluje bez ravnatelja i što u isto vrijeme agencije i njezinih savjetnika, što u isto vrijeme, umjesto agencije i njezinih savjetnika za pojedine nastavne predmete je stvoren paralelni sustav uz pomoć tzv. stručnih radnih skupina i privatnih učilišta, a u visini honorara za te usluge da i ne govorim. Povod je, zapravo dopis ministrice od 16.5. upućen osnovnim školama kojima ih obavještava da se sredstvima državnog proračuna nabavljaju isključivo udžbenici obveznih predmeta. Nakon što sam kao član Kluba u ime Stranke rada i solidarnosti upozorio da takvim stavom ministrica postupa suprotno od Zakona o udžbenicima i nakon što je predsjednik Vlade priopćio da se i udžbenici izbornih predmeta financiraju sredstvima državnog proračuna, što je u skladu sa Zakonom o udžbenicima, očekivali smo da će se ministrica bar ispričati javnosti, djelatnicima osnovnih škola i roditeljima tih učenika. Nijednom riječju ni do sada ministrica ne priznaje da je takav dopis protuzakonit, a iz fonograma sjednice kad smo donosili Zakon o udžbenicima izvukao sam izjave predstavnika Vlade, dakle, njezinu pomoćnicu kojom Vlada prihvaća i dopunjuje amandman Stranke rada i solidarnosti i nezavisnih zastupnika o tzv. besplatnim učenicima na način da u izjavi se predstavnika Vlade osiguravaju sredstva za nabavu učenika za sve predmete osim predmete s pretežito odgojnom komponentom, a to su likovni, glazbeni, tehnički, tjelesna i zdravstvena kultura. Istina je ponavljam, da je Vlada uočila propust ministrice, ali ponavljam ni do sada nije pokazala da je svjesna svog nezakonitog postupanja, niti se bar ispričala zbog kršenja zakona, nego direktno ili indirektno daje izjave na račun Stranke rada i solidarnosti kao parlamentarne stranke kojoj su ispod svake razine komunikacije sa jednom parlamentarnom strankom. Očekujem ostavku ministrice Blaženke Divjak jer ni jedan ministar ne smije kršiti zakon koje donosi ovaj sabor i na takav način uznemiravati javnost ili gospođa ministrica se drži one poznate floskule da se zakona ne treba držati kao pijan plota. To se ne smije i ne može tolerirati. Odlučno odbacujem sve špekulacije da Stranka rada i solidarnosti ili Milan Bandić ruši Andreja Plenkovića i njegovu Vladu, da istiskuje HNS iz Vlade, da tražimo fotelje, da sudjelujemo u HDZ-ovskim unutarstranačkim raspravama. Podržavamo Vladu i njene projekte ali nikada ni jednu ministricu ili ministra koja krši zakon. O daljnjim koracima koje stoje na raspolaganju Klubu Stranke rada i solidarnosti i nezavisnih zastupnika, klub će sukladno Poslovniku sabora ali i poslovniku o radu Kluba Stranke rada i solidarnosti i nezavisnih zastupnika donijeti konačnu odluku. Hvala lijepo.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj Stranke rada i solidarnosti u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Veljko Kajtazi.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice, kolege, upravo obraćam se danas sa ciljem da kolegije i medij i javnost upoznam sa najavom prosvjeda u Međimurju koji je uznemirio cijelu romsku zajednicu. Romska zajednica je neugodno iznenađena protestom najavljenom u gradu Čakovcu pod nazivom „Želim normalan život“ koji je usmjeren protiv Roma i koji u najavi ističe kako čak među Romima ima časnih i poštenih ljudi. Navedeni protest će se održati sutra na središnjem trgu u Čakovcu. Iznenađen sam činjenicu da u našoj zemlji protivnom Zakonu o javnom okupljanju, odredbama Kaznenog zakona, Zakona o suzbijanju diskriminacije, drugim zakonima i Ustavom, posebno izdvajanjem plakata koji poziva na protest i na koji se Romi izdvajaju kao skupina protiv koje se protestira uz floskulu, te se to ne odnosi na sve Rome. Zajedno sa Savezom Roma u RH „KALI SARA“, inicirao sam i okupljanje Roma na istoj lokaciji u gradu Čakovcu drugi dan s porukom da su Romi jednakopravni građani, te kako zbog pojedinaca ne smiju bit prozivana cijela romska zajednica, ali je taj zahtjev odbijen od strane grada Čakovca odnosno savezu nije odobreno korištenje javne površine za takvo mirno okupljanje. Samovoljom grada Čakovca zabranjeno nam je odgovoriti na generaliziranje, prozivanje i krajnju diskriminaciju, osim što organizator prosvjeda izdvaja Rome i negativno ih obilježava. Grad Čakovec je taj proces dodatno zapečatio slanjem poruke da se Romi ne smiju organizirati i poslati u javnost poruku i odgovor na skup koji oni zajedno sa dijelom načelnika i županom međimurske županije podržavaju. Kontra prosvjedom koji nam je zabranjen htjeli smo upozoriti i na katastrofalne životne uvjete u 60-tak segregiranih romskih … [[Govornik se ne razumije]]
Kolega Pernar, nemojte ometati kolegu Kajtazija, molim vas, deranjem iz klupe, kakav je to način?
Pa podržava HNS, a priča protiv HNS-a, podržava HDZ.
Molim vas nemojte se derati iz klupe.
Diljem zemlje…
To je stvar kućnog odgoja i pristojnosti.
…romskih naselja, diljem zemlje, te pozvati na odgovornost prije svega predstavnike jedinica lokalne samouprave koji ne čine dovoljno da dođu do pozitivnih pomaka, već naprotiv u svoje političke svrhe podržavaju najavljeni prosvjed. Ovim putem najavljujem da će od današnjeg dana romska zajednica sve češće i glasnije koristiti pravo na javno okupljanje i u svim većim gradovima organizirati miran okupljanja, izložbene fotografije, javna predavanje i sve skupove kojima će javnost upoznati sa svim problemima koje spomenete o deslićima guraju pod tepih. Iako im je cilj da se naš glas ne čuje, ovim putem obećavam da će on biti sve glasniji i učestaliji. Nije na odmet reći da su dvije osobe koje predstavljaju glavne organizatore prosvjeda ekstremno desno politički svjetonazora, te svojim nastupima prije svega na društvenim mrežama romsku zajednicu diskriminiraju i uznemiravaju. Pozivam sve Međimurce i građane grada Čakovca da se ne odazovu na takav skup, već da svoje vrijeme i energiju usmjere ka predstavnicima lokalne samouprave koji godinama ne čine dovoljno da se romska zajednica obrazuje, zaposli i usmjeri u pozitivnom smjeru. Sve građane pozivam i na suradnju sa Savezom Roma u RH „KALI SARA“ koja u suradnji sa Vladom i brojnim institucijama u dijalogu sa romskim predstavnicima i građanima sve probleme sustavno rješava i da romsku zajednicu i kulturu predstavi u pravom svjetlu paralelno pomažući najugroženijim i preuzimajući ulogu institucije jedinica lokalne samouprave, ulažući u socijalni kapital u naselje, a u zadnje vrijeme i infrastrukturu. Govoreći o problemima, ne možemo romsku zajednicu isključivati i objektivizirati niti možemo predvidjeti uzroke problema, a jedan od glavnih je da Međimurska županija i grad Čakovec, kao i općina Pribislavec i mnoge druge ne koordiniraju aktivnostima, ne čine i ne izdvajaju dovoljno te nemaju viziju na koji način riješiti problem iz vlastite nadležnosti. Žao mi je da interesa za probleme romske zajednice nije bilo do sada, sve dok određeni problemi ne počnu utjecati na većinsko stanovništvo, dok pojave naselja, kamatarenje, nedostatak infrastrukture, visoko ... [[Govornik se ne razumije.]] od školovanja, socijalnih i zdravstvenih problema i svih drugih dimenzija problema nisu bili u fokusu jasnosti dok su se manifestiralo unutar segregiranih naselja. Kada jedinice lokalne samouprave u lokalnim proračunima predvide barem postotak sredstva za programe za Rome, koji će odgovarati udjelu Roma u lokalnom stanovništvu, ti problemi će sigurno smanjivati. Posebno bih istaknuo da jedinice lokalne samouprave ne provode preporuke koje donosimo na nacionalnoj razini, a još bitnije, ne izdvajaju sredstva za program integracije, za rad romskih predstavnika i vijeća romske nacionalne manjine te da za razliku od ostalih dijelova svojih jedinica, romska naselja infrastrukturno ne uređuju. Ako to čine u većini slučaja, to nije ni približno dovoljno. Iako Romi dosad nisu [[Upadica: Hvala.]] i nisu koristili pravo na javno izražavanje nezadovoljstva zbog trenutnog stanja, došlo je vrijeme da romska zajednica govori u svoje vlastito ime. Hvala.
Hvala lijepa.
Dakle danas na dnevnom redu imamo 5 točaka, ja ću predložiti da objedinimo raspravu po prvoj i drugoj i po trećoj i četvrtoj. Dakle prva i druga točka su Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, prvo čitanje i drugo, Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji. Ima li tko od zastupnik protiv da se ove dvije točke povežu u jednu raspravu? Nema. Zahvaljujem. Isto tako, treća i četvrta točka su Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za drugo polugodište 2017. i Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za prvo polugodište 2018. Dakle još su povezanije. Ima li tko od zastupnika da se protivi povezivanju i objedinjenoj raspravi? Ako ne, zahvaljujem se pa ćemo onda sada krenuti sa radom. Dakle idemo u objedinjenu raspravu, sukladno članku 247. Poslovnika, dvije su točke Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, prvo čitanje, P.Z. br. 633; i drugo - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji, prvo čitanje, P.Z. br. 634, Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, s nama je poštovani Željko Uhlir, državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo. Poštovane zastupnice i zastupnici, predsjedniče. Zakon o subvencioniranju stambenih kredita donesen je u svrhu poticanja demografske obnove društva, urbane regeneracije naselja te smanjenja iseljavanja mladih obitelji. Zakonom se propisuje davanje pomoći građanima prilikom rješavanja stambenih pitanja, kupnja stana ili kuće odnosno gradnje kuće putem subvencioniranja stambenih kredita. Tijekom 2017. godine i sredstava osiguranih u državnom proračunu subvencionirana je polovica ukupnog iznosa obroka ili anuiteta kredita u prve četiri godine otplate za stambene kredite kojima je subvencioniranje odobreno. U 2018. godini subvencioniranje se provodilo na način da se prvih 5 godina plaća dio mjesečnih obroka ili anuiteta, ovisno o indeksu razvijenosti u kojoj je nalazi grad ili općina prebivališta prijavitelja na dan objave javnog poziva. Zahtjev za subvencioniranje stambenih kredita podnose građani sa prebivalištem na području RH, koji ispunjavaju uvjete za dobivanje stambenog kredita koji utvrđuje kreditna institucija, a koji nisu starije od 45 godina te koji odnosno čiji bračni ili izvanbračni drug ili životni partner ili neformalni životni partner u vlasništvu nema stan odnosno kuću ili koji u vlasništvu ima samo jedan stan ili kuću koju prodaje radi kupnje većeg stana ili kuće odnosno gradnje kuće zbog potrebe vlastitog stanovanja. U slučaju da je podnositelj zahtjeva ili članu njegovog obiteljskog domaćinstva utvrđen invaliditet veći od 50% tjelesnog oštećenja, rok subvencioniranja kredita se produžuju za dvije godine. U cilju poticanja demografske obnove dodatno se produžuje vrijeme subvencioniranja kredita od 2 godine za svako živo rođeno, odnosno usvojeno dijete, ako se to dijete rodi ili usvoji u razdoblju subvencioniranja kredita. Sredstva za provedbu zakona osiguravaju se u državnom proračunu RH, a operativna provedba zakona u nadležnosti je Agencije za pravni promet i posredovanje nekretnina. Ranijom provedbom zakona u 2017. godini odobreno je 2315 zahtjeva, a u 2018. g. odobreno je 2986 zahtjeva, što je ukupno 5301 zahtjev u protekle 2 godine. Za subvencioniranje kredita za kupnju stana ili kuće, odnosno izgradnju kuće ukupno je RH putem subvencija osigurala u 2017. g. 17,5 milijuna, u 2018. 42 milijuna kuna, a sa projekcijom za 2019. i 2020. od 35 milijuna kuna. Osnovna pitanja koja se trebaju predložiti, koja se trebaju urediti ovim zakonom i predložena su u ovom tekstu jest da se uređuje dodatno subvencioniranje kredita za 1 godinu po djetetu, članu kućanstva, podnositelja zahtjeva, a koji u trenutku zaključenja ugovora o subvencioniranju stambenog kredita nema navršenih 18 godina. U skladu s time, drugi dio kojim se uređuje ovaj zakon jest usklađenje sa definicijom kućanstva prema Zakonu o socijalnoj skrbi gdje se kućanstvom smatra obiteljska ili druga zajednica osoba koje zajedno žive u podmirenju troškova života bez obzira na sve ostalo. Nakon objave oglasa o prestanku zaprimanja zahtjeva iz 2018. godine građani su i nadalje iskazivali značajan interes za ovaj oblik pomoći i nastavak primjene zakona te se predlaže usvojiti ove promjene i omogućiti dodatnu pomoć našim građanima u rješavanju tog važnog životnog pitanja odnosno stambenog pitanja, njihovog stambenog pitanja [[Upadica: Da, da, izvolite.]] Drugi zakon koji imamo objedinjenu raspravu je izmjena i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji. Zakon je nekoliko puta do sada mijenjan od 2001. godine pa 4. godine, pa 7., 9., 12., 13., 15. i 18. i do sada je putem tog zakona izgrađeno 8272 stana u ukupnoj investicijskoj vrijednosti od 4 milijarde i 280 milijuna kuna. U ovom trenutku izgradnje 186 stanova u 4 grada, dok su u pripremi lokacije u 14 gradova i predradnje su započete na narednih 20 gradova u našoj državi. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku o cijenama prodanih stanova u 2018. godini prosječna cijena stana po metru kvadratnom na području RH, a koji su postigli prodavatelji trgovačka društva bez poticajne stanogradnje iznosile su 11 800 kuna, što je za 54% više od prosječne cijene stana po ovome programu. Osim toga, uočen je rast cijena radova koji je konstantan od 2016. godine i iznosi po godini 2,5%, a sa 2017. na 2018. 8,3% cijena radova raste. Također u dosadašnjoj provedbi zakona i u kupoprodajnim ugovorima kupcima nije bilo ograničena raspolaganje stanom kupljenim po povoljnijim uvjetima od tržišnih te su uočene pojedinačne zlouporabe pri preprodaji i davanju stanova u najam. Kako bi se takva pojava spriječila, bilo je potrebno zakonski onemogućiti zaradu na poticajnom stanogradnji. Nadalje, odredbama zakona omogućena je izrada stanova za državne i javne službenike i namještenike za potrebe obavljanja službe, no nije jasno bilo definirano da se radi o deficitarnom kadru u javnim službama te je potrebno i taj dio urediti dodatno i predlaže s ovom izmjenom. Također s obzirom da izgradnja službenih stanova gdje su potrebe za manjim brojem stanova, a dostupnost useljivih stanova i obiteljskih kuća je na slobodnom tržištu povećana, zbog nepovoljnih demografskih kretanja u RH, nije financijski opravdana i u okviru zakonskih odredbi te su tržišne cijene prihvatljivije i potrebno je također i taj dio uskladiti sa postojećim odredbama. Nadalje, odredbama zakona omogućeno je prema posebnim programima koje utvrđuje Agencija za pravni promet i posredovanje nekretninama uz prethodnu suglasnost ministra nadležnog za graditeljstvo, javnim sredstvima poticati izgradnju i prodaju novoizgrađenih stanova na tržištu posebice u slučaju poremećaja na tržištu nekretnina, tzv. program post plus. U isto nisu međutim uključeni stanovi koji su već u funkciji i dostupni na tržištu nekretninama. Zakonom o najmu stanova, međutim zaštićenim najmoprimcima je kao jedna od mogućnosti rješavanja stambenog pitanja omogućeno pravo prvokupa stanova u kojima stanovi te sukladno zaključku Hrvatskoga sabora bilo potrebno omogućiti i primjenu pogodnosti svih programa iz Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji. Nadalje, ovim Izmjenama zakona provodi se usklađenje kamatnih stopa na javna sredstva za potrebe provedbe ovog zakona u odnosu na prosječnu kamatnu stopu za stambene kredite na tržištu kapitala te se predlaže promjena sa 3% na 2% odnosno sniženje kamatnih stopa. Određuje se najviša cijena građevinskog zemljišta kada ga APN odnosno javna ustanova prema ovom zakonu pribavlja od jedinica lokalne samouprave, omogućava se osim izgradnje i kupnje stanova obiteljske kuće u svrhu davanja u najam državnim deficitarnim zanimanjima te se usklađuju zakonske odredbe sa tržišnim kretanjima u graditeljstvu prema cijenama na tržištu rada i materijala. Iz tog razloga predlaže se usvojiti navedene izmjene i ovoga zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku pa idemo na replike. Prvi je kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče. Rekli ste da ovaj je ovaj zakon donesen u svrhu demografske obnove. Pa evo za hrvatsku javnost možete li reći kolika je trenutno cijena prosječnog kvadrata u gradu Zagrebu, dakle trenutna. I na koji način jedna mlada obitelj koja je zaposlena na određeno vrijeme može kupiti stan? I po Državnom zavodu za statistiku, po izvješću u ožujku 2019. godine Zavoda za zapošljavanje 55% mladih od 45 godina su nezaposleni. Dakle kako bi te mlade obitelji mogle kupiti uopće stan u gradu Zagrebu s obzirom da su zaposlene na određeno vrijeme i da su nezaposlene.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Pa svaki puta se u ovakvim, kada se govori o ovim zakonima našima govori i samo i isključivo o kupnji stanova. Međutim Zakon o društveno poticajnoj stanogradnji dopušta i najam stanova. Tako da ne mora svatko biti kupac stana nego može ući u najam a ovo su sve različite mjere koje se različitim skupinama građana odobrava i pomaže u njihovom rješavanju stambenog pitanja. Između ostalog to je i najam a ne samo kupnja. Hvala lijepo.
Kolega Lipošćak, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, uvaženi državni tajniče. Pozdravljam ove izmjene zakon ali i tendenciju zakona kojim se u prvom redu želi pomoći mladim obiteljima i zapravo olakšati im u prvom redu stambeno zbrinjavanje. I u svom uvodnom izlaganju spomenuli ste da je nešto više od 5300 zahtjeva realizirano od 2017. godine. I ako se ne varam svi oni koji su podnesli ispravne zahtjeve su zapravo ostvarili pravo na ovu mjeru. Ono što me zanima raspolažemo li podatkom koji je broj nepotpunih zahtjeva, odnosno zahtjeva koji nisu prošli dalje u proceduru, te smatrate li da je sama procedura dovoljno jasna i dovoljno jednostavna kako bi se mogla ispoštovati u zadanom periodu odnosno razdoblju? Hvala.
Odgovor izvolite.
E, hvala lijepa. Držimo da je procedura dovoljno jasna, onaj broj koji se odnosi na građane koji nisu uspjeli predati ispravnu dokumentaciju radi ... [[Govornik se ne razumije.]] desetak, znači u desetinama se radi. Prema broju o tisućama koji su uspjeli zadovoljiti. Hvala lijepo.
Kolega Ćelić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče Uhlir, mene zanima kakva je raspodjela ovisno o indeksu razvijenosti, dakle ovo jesu demografske mjere i pozdravljam i ono što je ministar Štromar rekao da se mjere prilagođavaju potrebama građana pa u tom kontekstu treba gledati i ove izmjene i dopune zakona i kod subvencioniranih stambenih kredita i kod društveno poticane stanogradnje, dakle kakva je raspodjela ovisno o indeksu razvijanosti. I ono što je meni izuzetno drago vezano za ove izmjene i dopune drugog zakona dakle gdje se omogućava deficitarnom kadru u javnim službama potpora u rješavanju stambenih pitanja, dakle tu je važnost jedinica lokalne samouprave izuzetno bitna. I premda je primarna intencija bila da se to vodi računa o nedovoljno razvijenim područjima, ja ću ovdje spomenuti specifičnu situaciju sa gradom Dubrovnikom. Premda je to grad sa dobrim indeksom razvijenosti ali veliki je problem kod deficitarnog kadra prvenstveno za liječnike.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Detaljan raspored, detaljna gradacija sufinanciranja ovisno o indeksu razvijenosti je javno objavljena i nalazi se osim u zakonu i na našim Internet stranicama a ona se kreće od 31% za one najrazvijenije prema 50% za one koji su najslabije razvijeni prema indeksu razvijenosti. Što se tiče i grada Dubrovnika, potpuno je razumljiv taj problem koji je tamo nastao, neovisno o tome što je sam grad razvijen, međutim tamo imamo situaciju da grad Dubrovnik sam ulazi u stanogradnju pa onda može, očekuje se da i brine o deficitarnim zanimanjima.
Kolega Varda, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče. Izražavam uistinu zadovoljstvo što ste člankom 2., prijedlogom članka 2. usvojili. Ono o čemu smo kolega Lacković i ja posebno raspravljali kod donošenja zakona a to je da se i za podnositelje zahtjeva nakon stupanja na snagu zakona osiguravaju ovi krediti po povoljnim uvjetima ukoliko imaju djecu do 18 godina života. Mislim da se ovo uklapa i u demografsku obnovu zemlje i da će ovo pozdraviti zapravo te mlade obitelji sa više, više, više djece koje su imali prije stupanju na snagu samoga zakona. Hvala vam lijepo.
Okej, nema odgovora. Kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče HS. Uvaženi državni tajniče, izmjena zakona kad je riječ o Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita se, između ostalog, odnosi na činjenicu da ste išli pojam obiteljskog kućanstva definirati odnosno uskladiti s definicijom pojma kućanstva i Zakona o socijalnoj skrbi. Budući da je riječ o Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita koji je donesen 2017.g., dakle, u trenutku kad je već taj pojam bio definiran Zakonom o socijalnoj skrbi koji su bili razlozi odnosno što je sad bio, koji je bio važan moment, da ste u ovom trenutku to išli usklađivat, bilo bi logično kad je zakon bio donešen 2017. da se odmah uskladio sa pojmovima iz drugih zakonodavstva, nego ste to se odlučili u ovom trenutku budući da u svom uvodnom izlaganju niste detaljnije obrazložili, pa vas lijepo molim u replici da obrazložite o čemu je zapravo riječ. Hvla.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa na pitanju. Ma samo ću podsjetiti da upravo sam u razlozima čitanja ovoga uvodnog dijela naveo kako se dodatno subvencioniranje uvodi za postojeću djecu. Čim se uvode postojeća djeca, onda je bilo pitanje proširenja pojma kućanstvo, obitelj i različitih kombinacija je moguće imat sa postojećom djecom i to je osnovni razlog zašto se sada prešlo na širu definiciju, nego što je bilo na početku.
Kolega Varga, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče HS. Kolega državni tajniče, moje je pitanje vezano za diskriminatorne mjere unutar zakona kojeg smo svi svjesni da su sredstva ograničena. Prema tome, diskriminatorne mjere moraju bit uvedene u zakon po pitanju dobi, po pitanju geografskog položaja, po pitanju razvijenosti kraja gdje se radi poticajna stanogradnja odnosno stambeno kreditiranje i moje pitanje je, ono što je djelomično se dotakli toga za pitanje i kolege Ćelića, vezano za deficitarna zanimanja, konkretno ja pitam za liječnike i medicinske sestre koji su skloni odlasku u inozemstvo jer je velika jagma za tim profesijama u zapadnoj odnosno staroj Europi i crpljenje hrvatskog fondusa tih struka može bit usmjerena u pozitivnom smjeru, sa pozitivnom stanogradnjom i ja pozivam da te struke navedete kao mjere koje imaju prednost pri dobivanju kredita. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Pa cijela ideja uvođenja ovih i dijela izmjena u Zakonu o društveno poticajnoj stanogradnji i uvođenje pojma deficitarnog zanimanja u javnim službama i čim smo javne službe spomenuli, onda smo tu u zdravstvu, školstvu, kulturi i znanosti. E sad, između njih koga dat prioritet, bilo bi jako teško, ali tu su, među ove 4 skupine, tu su i djelatnici u zdravstvu.
Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Poštovani državni tajniče, svakako podržavam donošenje zakona, dobro je da i drugo čitanje bude doneseno kako bi se moglo 1.9. startati sa ovim modelom poticanja odnosno subvencionih stanova. Ono što bi možda bilo dobro da je drugačije napisano u obrazloženju. Naime, taj model je započeo 2011.g., a 2018.g. je donekle izmijenjen i tad su ukinuta državna jamstva, pa bi bilo dobro da se u obrazloženjima i u svim dosezima ovog modela navede upravo ta činjenica da je i prije 2011. i 2012.g. prodano oko 2350 stanova. Hvala.
Odgovor. Nema odgovora. Dobro. Kolega Mikulić, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani predsjedniče HS. Poštovani državni tajniče, apsolutno podržavam inicijativu da financijski potporu damo mladim ljudima pri stjecanju njihovih nekretnina, no s obzirom da se nalazimo u izmjenama zakona, zanima me kada se može očekivati raspisivanje novoga natječaja odnosno novoga poziva, te da li ste vi u ministarstvu razmišljali o delimitaciji poziva kako bi se sami poziv trajao cijelu godinu, a ne samo ovih mjesec dana odnosno do potrošnje svih sredstava koja su raspoloživa.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Dakle, problem sa konstantno otvorenim ili kontinuirano otvorenim javnim pozivima je problem sa izvorima sredstava. S druge strane, svi oni koji znaju da se ovaj zakon donosi i koji očekuju javljanje i apliciranje na ovaj zakon, oni će kroz ova dva čitanja biti upoznati sa izmjenama i promjenama zakona i moći će već sada uvriježeno vrijeme u rujnu očekivati otvaranje javnog poziva. Do sada se isto tako vidjelo da svi oni koji su bili spremni i koji su očekivali javljanje na ovaj poziv, oni su uglavnom i ušli, tako da nije bilo ograničenja, ali ako bi to bio stalan, kontinuirani, otvoreni poziv, onda je pitanje opet limita financijskih koji bi morali se nekako postavit.
I zadnja replika kolega Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče HS. Pa evo, poštovani državni tajniče, u svijetu onako defetističkih vijesti uvijek prođu one dobre, one koje su dobre prođu ispod radara i kroz mjere zapošljavanja delimitiranje rodiljnih naknada i povećanje broja korisnika za djecu, pa ovo subvencioniranje stambenih kredita, dobio sam nekoliko upita, pa evo vi možete demantirati odnosno potvrditi neke od njih. Dakle, vezano za subvencioniranje kredita jer roditelji koji dobiju dijete za vrijeme trajanja subvencioniranih kredita ili ga posvoje, produžava se rok za 2.g., dakle, za svako rođeno ili usvojeno dijete, produžava li se rok za 2.g., da ili ne, evo to me pitaju? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Mi smo predvidjeli da se u prvome redu dobivaju krediti sada ovim izmjenama za postojeću djecu u produžetku od jedne godine dana, za novorođenu po 2.g., to je već u postojećoj, postojećem zakonu.
Hvala vam. Ovime smo iscrpili replike. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Je, poštovana predsjednica Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo, Bernarda Topolko, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora na 28. sjednici održanoj 24. travnja 2019. godine raspravljao je o Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, prvo čitanje, P.Z. broj 633, koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH, aktom od 18. travnja 2019. godine. Na temelju Članka 93. Poslovnika Hrvatskog sabora, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo raspravljao je ovdje navedeni akt kao matično radno tijelo. Predstavnik Vlade RH uvodno je iznio podatak kako je od 2017. godine do sada zaprimljeno i riješeno 5.300 zahtjeva za subvencioniranje stambenih kredita odnosno obitelji koji su kroz ovaj zakon uspjeli realizirati subvenciju za stambene kredite te da su se kroz tu provedbu uočile i neki elementi koji se mogu još dodatno poboljšati. Istaknuo je da se izmjena postojećeg zakona odnosi na dodatno subvencioniranje kredita za svako malo, za svakog maloljetnog člana kućanstva sukladno posebnom zakonu u trenutku zaključenja ugovora o subvencioniranju stambenog kredita za jednu godinu. Dakle, uređuje se dodatno subvencioniranje kredita za jednu godinu po djetetu članu kućanstva podnositelja zahtjeva, a koje u trenutku zaključenja ugovora o subvencioniranju stambenog kredita nema navršenih 18 godina. Također s tim u svezi usklađuje se i pojam obiteljskog kućanstva s definicijom pojam, pojma kućanstva sukladno odredbama Zakona o socijalnoj skrbi. Zaključno se predstavnik predlagatelja osvrnu na financijska sredstva potrebna za provođenje ovog zakona te naglasio da su napravljene projekcije financijskog troška i učinka ovog zakona te je isto odobreno od Ministarstva financija. Člana odbora zanimalo je kada će se raspisati natječaj za 2019. godinu, koliko je iznos financijskih sredstava predviđen za subvencioniranje kredita ove godine u odnosu na prošlu godinu te da li su svi oni koji su prošle godine podnijeli zahtjev i dobili subvencioniranje kredita i hoće li ove godine svi oni koji podnesu zahtjev i ostvariti pravo na subvencioniranje kredita? Predstavnik predlagatelja najavio je raspisivanje natječaje za rujan nakon drugog čitanja ovog prijedloga zakona te izvijestio da su svi koji su podnijeli ispravne zahtjeve uspjeli realizirati subvencioniranje kredita. Nakon rasprave odbor je jednoglasno 10 glasova za, odlučio preložiti Hrvatskom saboru donošenje slijedećeg zaključka. Prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Također je odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora na 28. sjednici održanoj 24. travnja 2019. godine raspravljao o Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona društveno poticajnoj stanogradnji, prvo čitanje P.Z. broj 634, koje je predstavniku Hrvatskog sabora također dostavila Vlada RH aktom od 18. travnja 2019. godine. Predstavnik Vlade RH uvodno je obrazložio kako se u izmjene ovog zakona ide iz razloga prilagođavanja tržišnim uvjetima. Najavio je da će se ovim izmjenama omogućiti deficitarnom kadru u javnim službama potpora u rješavanju stambenog pitanja, pri čemu se omogućava osim izgradnje i kupnje stanova ili obiteljskih kuća u svrhu davanja u najam državnim deficitarnim javnim službenicima za vrijeme obavljanja službe. Naglasio je da se tu prvenstveno radi o djelatnicima u zdravstvu, školstvu, znanosti i kulturi. Također, predstavnik predlagatelja je istaknuo da se predloženim zakonom proširuje mogućnosti posebnog programa pomoći u rješavanju stambenog pitanja građana koji kupuju stanove na slobodnom tržištu te je dana mogućnost rješavanja stambenog pitanja za, zaštićenih najmoprimaca prema Zakonu o najmu stanova. Zakon također uvodi promjenu kamatne stope te se zbog stanja na tržištu smanjuje kamatna stopa na javna sredstva sa 3% na 2% te se određene odredbe mijenjaju i preciznije se definira npr. kako se može otkupiti građevinsko zemljište jedinica lokalne samouprave, čija cijena ne može biti viša od 25% etalonske cijene građenja odnosno ne može biti viša od tržišne vrijednosti. Prijedlog zakona jasnije definira prva i obveze raspolaganja POS-ovim stanovima, postupanje kupaca, APN-a odnosno javnih ustanova i banaka u slučaju prodaje ili najma stanova. U raspravi je pojašnjeno kako aplicirati za subvencioniranje stambenih kredita. Mogu svi oni, svi osim onih koji su podnijeli zahtjev za POS-ove stanove. Nakon rasprave odbor je jednoglasno s 10 glasova za, odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje slijedećeg zaključka. Prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Sada prelazimo na raspravu, prvi na redu je Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Boris Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege, danas su pred nama dva zakona koja da kažem su životna, koja su dotiču se svakodnevnih problema hrvatskih građana i tu pozdravljam osobno da se ovakav način pokušalo rješavati određena pitanja na tržištu, tržištu nekretnina odnosno na tržištu funkcioniranja i izgradnje stanova i njihovom financiranju. Kao što je već uvodno rečeno u ovome Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita ovaj prijedlog izmjena zakona odnosi se na dodatno subvencioniranje kredita za svakog maloljetnog člana kućanstva u trenutku zaključenja ugovora o subvencioniranju stambenog kredita za jednu godinu. Dakle, uređuje se dodatno subvencioniranje kredita za jednu godinu po djetetu, znači članu kućanstva, a koje u trenutku zaključenju ugovora o subvencioniranju stambenog kredita nema navršenih 18 godina. Također, predloženim zakonom se usklađuje pojam obiteljskog kućanstva s definicijom pojma kućanstva sukladno odredbama Zakona o socijalnoj skrbi. Tijekom 2017. godine kada je ovaj zakon bio tu na raspravi iz sredstava Državnog proračuna subvencionirana je, kako je model bio posložen je da se polovica ukupnog iznosa obroka ili anuiteta kredita u prve 4 godine za stambene kredite kojima je subvencioniranje odobreno dok je u 2018. subvencioniranje se provodilo na način da se prvih 54 godina plaća dio mjesečnih obroka ili anuiteta ovisno o indeksu razvijenosti u kojemu se nalazi grad ili općina prebivalište prijavitelja na dan objave javnog poziva. Smatramo da je dobro, zašto, zato što kad uzimate kredit znate i sami da stambeni kredit, za rješavanje svojeg stambenog pitanja da su zapravo one prve godine najvažnije i te prve godine i predstavljaju i određeni financijski udar na svaku obitelj kada se, kada se pokušava ovaj rješavati, servisirati svoje obveze i u ovom kontekstu, kontekstu sad tih 5 godina s svakim novim članom obitelji sad se taj, taj se rok i, taj se iznos gdje će država sudjelovati u plaćanju tih mjesečnih obroka i anuiteta produžava. Tako da svakako će to imati značajan utjecaj na kućne budžete onih građana koji će na ovakav način rješavati svoje stambeno pitanje. Ono što je također navedeno i ovdje se ne mijenja je također da je subvencioniranje kredita se odobrava samo za kupnju stana ili kuće odnosno gradnje kuće tko ima akte za građenje odnosno koji ima akt za upotrebu građevine do najviše 1.500 EUR-a po m2, metru korisne površine ili kuće odnosno do najvišeg iznosa kredita do 100.000 EUR-a ili čiji rok otplate nije kraći od 15 godina. Znači, ovdje se taj dio ne mijenja ostaje do 1.500 EUR-a. Međutim, tu bi se malo i referirao na stanje na tržištu nekretnina budući da danas smo sa svih naslovnica vidimo informacije da su tržište nekretnina probija sve granice u RH, da se ponovo stvara određeni balon znači preko 2.000 EUR-a, 2.500 EUR-a itd., brojne su špekulacije i onda se čak navodi, navodi se da je jedan od razloga rasta nekretnina i ovaj zakon. Ja mislim da to nije točno i mislim da tu trebamo demantirati ove koje sudjeluju na tržište u tom dijelu špekulativnom tržištu nekretnina, da ovaj zakon, to je moje osobno mišljenje, da nema veze sa tim pritiskom na tržište nekretnina i na šta se oni pozivaju, da je Vlada svojom odlukom o subvencioniranju kredita potaknula snažni rast cijena nekretnina koji sada probija sve, sve moguće plafone. Pogotovo budući da se ovdje radi o kreditima koji su strogo limitirani, do 1.500 EUR-a po kvadratu, što smatramo u Hrvatskoj s obzirom na kupovnu moć i s obzirom na stanje financijski dohodak koji imaju naši građani mislimo da je ovo gornja granica kad govorimo o dohotku i o plaćama, jer mi smo nedavno je i Državni zavod za statistiku objavio koliko su plaće u RH. I ako vidite da 62% hrvatskih građana ima plaću manju od 6.253 kune odnosno kolika je to prosječna plaća u RH, 62% građana odnosno 590.000 građana ima manju plaću i manja primanja nego što je, nego što to zapravo cijena kvadrata. Cijena kvadrata kad govorimo u ovim, čak u ovim POS-ovim stanovima, ne čak na tržištu cijena. Što znači, da što se tiče dohodovnog, dohodovnog dijela znači jel iz vašeg dohotka zapravo najvećim dijelom isplaćivate plaće i zbog toga i ova mjera subvencija Vlade da potakne građane da mogu riješiti svoje stambeno pitanje, a da ne ulete u onaj špekulativni balon tržišta nekretnina, jer nije samo problem kad na tržištu želite rješavati određeno svoje stambeno pitanje, nego je problem toga kada netko na tržištu se vrši takav pritisak da onda više ne možete realizirati svoje stambeno pitanje ispod 2.500 EUR-a što mislim za Hrvatsku su prevelike cijene i s obzirom na dohodak i s obzirom na životni standard i s obzirom na stanje ekonomije i s obzirom na industriju, na proizvodnost i produktivnost, produktivnost grana, mislim da je taj dio, tu treba svakako ga koliko je god moguće probati ga ograničiti je li nedavno vidimo da i ulaskom odnosno i ovim izlaskom iz Brexita itd., vidimo da se i da tržištu nekretnina primjeri u EU događaju snažni pritisci zbog određenih političkih odluka da se napušta ili ne napušta određeno područje, vrše se strašni pritisci na određeno tržište i poslovnog prostora i stambenog prostora. Tako da smatramo ako ljudi žele rješavati svoja određena stambena pitanja, to mora biti regulirano i to mora država pa čak i na ovakav način ako ga subvencionira mora dati, mora dati određenu podršku. Ovdje je govoreno da je ukupno provedbom zakona u 2017. godini odobreno 2.315 zahtjeva, u 2018. je bilo to nešto više 2.900 oko 5.301 zahtjev u 2 godine i da se zapravo dosad iz subvencioniranja tih kredita za kupnju stanja ili kuće, odnosno izgradnju kuće ukupno RH je putem subvencija osigurala 17,5 milijuna kuna i 42 milijuna kuna u 2018. te da se rade projekcije po 35 milijuna za 2019. i 2020., u odnosu na 2019. osigurano je oko 80 milijuna kuna, odnosno za plaćanje subvencija za 2017. 42 milijuna i 34 za 2018. i 4. milijuna za nove subvencije koje će se odobravati krajem 2019. godine, odnosno za 2020. oko 114 ili 2021. oko 150 milijuna kuna. Što se tiče 2. zakona o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji, vrlo ukratko, znači, predloženim zakonom uređuju se sljedeća pitanja, znači proširuje se mogućnost posebnog programa pomoću rješavanja stambenog pitanja građana koji kupuju stanove na slobodnom tržištu, što je jedna od mogućnosti rješavanja stambenog pitanja zaštićenih najmoprimaca prema Zakonu o najmu stanova odnosno za stanove koje trenutno koriste, omogućava se deficitarnom kadru u javnim službama potporu rješavanja stambenog pitanja, što je ovdje već bilo o tome rasprave i to svakako podržavamo da određene skupile koje pružaju usluge javne usluge i država koja ih je već osigurala i građanima da im se osigura svakako i mjesto da te javne usluge mogu obavljati i s obzirom na ovaj deficitarni dio i s obzirom na odljev prema inozemstvu, pogotovo prema zemljama zapada gdje je to potpuno drugačije organizirano da na taj način pokušamo smanjiti taj pritisak odljeva naših kadrova jer jedno od osnovnih funkcija države je da nemamo samo javne usluge da ih pružamo u centru u Zagrebu nego da ih pružamo regionalno i da ih pružamo na svim dijelovima RH, mislim da je to korisna mjera. Vidit ćemo kada se nakon godinu dana ili nakon 2 godina, kada se napravi nekakav rezime ovog zakona, u kojem dijelu je to bilo, koji su to dijelovi prepoznati i koji su efekti. Također se određuje najviša cijena građevinskog zemljišta kada APN odnosno javna ustanova prema ovom zakonu pribave od jedinica lokalne samouprave koje ne može biti više od 25% etalonske cijene građenja, odnosno ne može biti više od tržišne vrijednosti. Ono što je dobro da se usklađuju kamatne stope na javna sredstva za potrebe provedbe ovoga zakona u odnosu na prosječnu kamatnu stopu za stambene kredite na tržištu kapitala. Tu ću samo dodati da, a to ćemo vidjeti u samom izvješću HNB-a, da su kamatne stope na povijesnom minimumu, to vidjeli ste i nedavno iz raznih izvješća, ne samo HNB-a nego iz javnih novinskih natpisa, da su kamatne stope negdje sada na hrvatskom tržištu stambene oko 3%, ukoliko se uzme i ove, tako barem pišu mediji, HNB u ovom izvještaju koji ćemo kasnije govoriti, kamatna stopa je spustila se negdje na 3,8% i ovdje država ide ispod, je li tako? Negdje na 2% i mislimo da je to dobro da, pogotovo da će taj dio opterećenja kamata je jako velik i kad vidite da se građani, a mnogi od nas koji su uzimali kredite tamo od 2000-ih, znate da niste mogli razgovarati o kamatnoj stopi na stambene kredite između 7, 8%. To je, tko je dobio stambeni kredit od 7, 8%, taj je bio sretan, a još tamo 90-ih godina čini mi se da su bile kamate i po 15%, kada su ljudi pokušavali rješavati svoja stambena pitanja. E sada, 2019. kada nekome govorimo da će moći rješavati svoja stambena pitanja sa 2%, to nekome kad 90-ih govorite, to izgleda kao nekakva znanstvena fantastika i u tom dijelu ljudi koji su prošli taj teret visokih kamatnih stopa, a onda još kada su ušli u onaj problem tečajnog rizika i problem pada vrijednosti nekretnina, onda vidimo da je u tom dijelu snažno utjecalo i na ovaj dio gospodarstva koji je, koji je zaključao veliki dio dohotka hrvatskih građana samo u otplati kamata, samo u otplati tečajnih razlika i cjelokupno vrijeme što su građani, kada su išli rješavati svoja stambena pitanja i kada ste pogledali taj izvod, vidli ste da nakon 10 godina ste platili samo kamate ili samo ste platili tečajne razlike. Ono niste što se tiče glavnice, zapravo uopće niste ni došli do toga i mislim da je dobro da je na tržištu napokon, da kažemo da u hrvatskom tržištu počinje funkcionirati i da počinjemo biti ravnopravni građani i EU, da možemo govoriti da imamo kamatne stope između 2-3%. Još govorimo iskreno, kamate od 3,8% na stambene kredite još uvijek ima prostora da se te kamatne stope na stambene kredite spuste, pogotovo ako vidite koliko je udio loših kredita kod tih stambenih kredita. Ako pogledate izvještaj banaka, vidite da građani, koje kredite najurednije plaćaju? Najurednije plaćaju stambene kredite i tu vam je stopa neprihodujućih kredita, tzv. NPL-ova koji su u problemima, oko 5,6%. Kada, vidjet ćemo kasnije, gotovinski krediti, građani su već u problemima sa 6,5%, da ne govorimo da je prosjek loših kredita oko 11%, odnosno da tvrtke ne mogu vratiti oko 11%, a kad vidite građane da je to 5,8%, vidimo da je to onda siguran proizvod bankarski gdje građani prvo što će vraćati, oni vraćaju svoj stambeni kredit da bi mogli imati mirno da ne kažem, u tom dijelu spavanje. I zbog toga ovaj dio kamatnih stopa gdje je država također napravila određeni iskorak prema sniženju tog dijela kamate, znači da prati situaciju na tržištu i smatramo da tu svakako će, svakako bi trebalo biti pritisaka na niže što se tiče tih kamatnih stopa i u budućnosti. Također, ono što je dobro u ovome dijelu zakona, da se uvodi zabrana davanja u najam ili prodaja stanova, što se obavezno definira kupoprodajnim ugovorom, jasnije se definiraju prava i obveze te postupanje kupaca APN, odnosno javnih ustanova i banaka u slučaju prodaje ili najma stanova, a to je ono što je jako puno bilo povika u jasnosti i nekakvih negativnih reperkusija općenito na taj određenu poticajnu stanogradnju, koliko sam sad i ovdje razumio, sad se to dodatno osnažuje i u tom dijelu da se izbaci bilo kakve daljnje špekulacije da netko tko i koristi određenu tu poticajnu stanogradnju da kasnije može koristiti za određene zarade. Kao što je ovdje bilo uvodno i navedeno, da se ovim zakonom o programu za društveno poticajnu stanogradnju izgrađeno oko 8272 stana i da je taj ukupan iznos, ukupna investicijska vrijednosti 4,2 milijarde kuna. Ako uzmete da je ovaj ako uzmete ovaj, ako uzmete da je na tržištu, stambenih kredita, ovdje govorimo da je taj dio ukupno 4,2 milijarde kuna, stambeni krediti su vam negdje u Hrvatskoj, negdje oko 50 milijardi kuna. Znači svi stambeni krediti, u različitim valutama, odnosno, sada su euri i samo kune, znači, vam je tržište stambenih kredita oko 50 milijardi kuna, a ovdje govorimo da je taj iznos … [[Govornik se ne razumije.]] gradnje oko 4,2 milijarde, što znači da se također jedan veliki dio tih, još uvijek jedan veliki dio se rješava na tržištu, za što je RH, putem poticaja odobrila 1,1 milijardu kuna. Ono što je prema podacima Državnog zavoda za statistiku, a također i navedeno, ovdje govorimo se o cijeni prodanih novih stanova u 2018.g. kažu da je prosječna cijena po metru kvadratno na području RH, za koje su postigli prodavatelje trgovačko društvo i druge i pravne osobe bez … [[Govornik se ne razumije.]] iznosile 11 tisuća 819 kn, jer je to za 54% više od prosječne cijene POS-a koji iznosi 7 tisuća 670 kuna, a govorili smo o tome da je prosječna plaća u Hrvatskoj oko 6 tisuća 250 kn. Znači i ta prosječna plaća a vidimo da 62% hrvatskih građana … [[Govornik se ne razumije.]] prosječnu plaću, nema tu prosječnu plaću, tako da u tom dijelu svakako treba voditi računa i o tome i Klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDSS-a, HSLS-a i HDSSB-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Mi ćemo kao klub podržati naravno ova dva zakonska prijedloga, jer jednostavno se radi o poboljšanju i usmjerenju prema mladim osobama i prema ljudima, no imamo nekoliko primjedbi na predloženi prijedlog izmjene zakona. Dakle, ako gledamo da je obitelj temelj društva, a da je temelj obitelji brak ili zajednica muškarca i žene, onda dolazimo do spoznaje, da mi malo po malo, donošenjem razno raznih zakona, u nekim sitnim segmentima, urušavamo temelje našega društva, urušavamo obitelj. I onda se čudimo što nam je situacija u društvu takva, što nam društvo iz dana u dan, na neki način, sve lošije izgleda. Ovi zakonski prijedlozi imaju za cilj jačanje demografske politike kojom se vlada posebno bavi i donosi se niz mjera, poticajnih mjera u svim dijelovima, da tako kažem zakonodavstva. Meni ovdje, iz tog razloga, nije jasno, zašto se u čl. 2. prijedloga zakona, izmjene i dopune zakona o subvencioniranju stambenih kredita, makiva obitelj i stavlja kućanstvo? Ja to stvarno ne razumijem? Da li mi želimo poticati mlade ljude da se žene da se ukućuju, da se stambeno zbirnjavaju, da imaju djecu, što je izvrstan dio ovih zakonskih prijedloga da se potiče i stimulira, još po svakom djetetu dodatno subvencija za stambeno zbrinjavanje ili što želimo? Ako želimo to napravite, ako želimo stimulirati mlade, bračne parove, da imaju djecu i da na temelju toga dobe još dodatne olakšice onda moramo obitelj čuvati i imati ju u prvom planu. Inače bilježimo od osnovne intencije donošenje ovih zakona. I zato stvarno, molim da se to još jedanput razmotri do drugog čitanja i da se termin obitelj ne makiva iz ovog zakona. Sve druge se može na neke druge načine poticati. Djeca još uvijek nastaju i začinju odnosnom muškarca i žene na ovaj ili onaj način. Ako i mislimo raditi iz epruveta, onda možemo upotrebljavati bilokakve pojmove. Ako nam je cilj nataliteta politika, jest, onda moramo njegovati upravo to. Brak kao zajednicu muškarca i žene. I to je ono što trebamo stimulirati što trebamo poticati uz dužno poštovanje svima drugima. Tako da, lijepo molim, da s razmotri još jedanput ovo i da stvarno taj termin obitelji, stvarno maksimalno čuvamo. Ostale sve izmjene koje se odnose su stvarno pozitivne i mi kao takove prihvaćamo. No opet iznosim ovdje jedan prijedlog, o kojem sam već govorio kod zadnjih puta donošenih izmjena zakona, a to je onaj da se vidi što je sa subvencijama, odnosno, kamatom na kredite za one koji su već kupovali ranije, po drugim zakonima i da se razmotri mogućnost, da li možemo zakonski riješiti već u ovim izmjenama da se makar zaostatak duga, gdje ljudi imaju 5% kamatu, zaostatak duga ta kamata također sada smanjena na 2% kao što se predlaže ovim zakonskim rješenjima. Ovako imamo stvarno jedan nesrazmjer u poticanju dakle, stambenog zbrinjavanja. I još jedna stvar, koju ću ponoviti o kojoj sam također ovdje govorio, mislim da bi stvarno trebalo ozbiljno razmisliti o subvencioniranju privatne gradnje stanova za najam i također povezati subvencioniranje stanarine, ponavljam opet, za mlade bračne parove, muškarce i žene, govorim to u smislu pronatalitetne politike, nijedno drugom, nemam ništa protiv nikoga, ali ako idemo u tom pravcu, onda moramo to poticat i stimulirat i omogućiti, dakle, da se počinje još jače razvijati poduzetništvo, posebno ovo u građevinskom dijelu, da se mladim obiteljima omogući da mogu vrlo lako doći do rješavanja stambenog pitanja, ne kupnjom i ne samo kupnjom, nego i najmom stana koji će mu biti, koji će im biti u krajnjem slučaju barem prvih 5.g. dok se kuće subvencioniran dodatnim mjerama. Mislim da bi to itekako doprinijelo, posebno zbog toga što danas imamo situacije da ljudi moraju iz jednog grada, iz jednog mjesta, zbog posla odlaziti i da si ne stavljaju štrik oko vrata na način da kupe u jednom gradu stan dok si još rješavaju nekakva svoja ona prva životna pitanja, pa da onda nakon toga više ne mogu nikuda od tud otići, a možda na nekom drugom mjestu, u nekom drugom gradu u RH imaju veće mogućnosti za posao i neke bolje mogućnosti za život. Na taj način bi se u principu moglo omogućiti ta jedna cirkulacija ljudi unutar RH, a ne preko granice, izvan RH. Evo, ja vas molim da još jedanput razmotrite ovaj dio oko termina obitelj i kućanstvo i uz ovaj dio prijedloga da vidite da li je moguće napraviti da se, znači, uvede subvenc, da se taj kamata smanji i za ostatak duga onima koji imaju veće kamate od 2%, te ovaj prijedlog da se razmotri oko dijela tog načina kako sufinancirati i subvencionirati izgradnju za rentanje stanova, mi ćemo kao klub u ovom prvom čitanju podržati ova dva prijedloga izmjene zakona.
Hvala lijepo. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege, Klub zastupnika HDZ-a podržati će i jedan i drugi zakon, prvi je o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita i drugi Zakon o društveno poticajnoj stanogradnji. Kao što sam već u uvodu odnosno u replici državnom tajniku rekao, dakle, ovaj Zakon o subvencioniranju stambenih kredita je osmišljen 2011.g., doduše, tada je uz subvenciju išla i pratilo ju je državno jamstvo i taj model kada je osmišljen 2011.g., 2017. i 2018. i odnosno i sada je na određeni način dopunjen, popravljen i smatram doista da je to sada bolji tekst, ali svejedno činjenica je da je on osmišljen 2011.g., da je na temelju njega, da je proveden 2011. i 2012. i da je još tada u tom modelu prodano odnosno subvencionirano 2 tisuće i čini mi se 325 stanova. Dobro da je Vlada nastavila sa projektom i za 2019. i 2020.g. je planiran također nastavak ovog projekta, po meni bi on trebao biti i stalan jer on je s jedne strane poticajan za mlade osobe da uzimaju i kupuju stanove, time rješavaju stambeno pitanje s jedne strane, a s druge strane jest oni doprinos poboljšanju demografskih mjera u RH. Možda samo kratko da spomenem taj model, da ga malo obrazložim, dakle, model se sastoji u činjenici da građanin RH koji ima namjeru kupiti stan, kompletnu uslugu i posao oko kupnje stana, vrši na jednom mjestu. Dakle, on se obraća svojoj banci, koja onda jasno preko APN-a provodi cjelokupnu proceduru i ne mora se lutati, obilaziti na puno adresa, nakon što imaš poznatog prodavatelja, vrlo je jednostavna procedura provođenja kupnje stana po Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita, građanin mora biti mlađi od 45.g., ne smije imati u svom vlasništvu kuću, niti stan, stan ili kuću koju uzima ili koju ima namjeru gradit mora imati jasno akt o gradnji ili akt ili uporabnu dozvolu, dakle, subvencionira se samo objekti u RH koji su zakoniti u smislu Zakona o gradnji, cijena stana ne smije prelaziti 1.500,00 EUR-a po m2 odnosno ukupno 100.000,00 EUR-a vrijednost odnosno može biti stan i skuplji od 1.500,00 EUR-a i može stan vrijediti više od 100.000,00 EUR-a, ali subvencija ide samo do granice od 1.500,00 EUR-a po m2 odnosno do ukupne vrijednosti do 100.000,00 EUR-a, na 5.g. ovisi jasno o indeksu razvijenosti pojedine jedinice lokalne samouprave se subvencionira rata kredita, to nije mala rata, dakle, polovica rate u prvih 5.g. na jednoj manjoj jednostavnoj analizi je utvrđeno da vrijednost te subvencije u prvih 5.g. praktično omogućuje tom kupcu stana, tom građaninu, da državnim sredstvima može u cijelosti opremiti stan, dakle, to je vrlo važna poticajna mjera odmah u startu kad je i najteže mladim ljudima plaćati kredite, zasnovati život, urediti stan, država mu sa ovakvim modelom odmah u startu omogućuje da opremi stan. U ovisnosti o duljini trajanja kredita, to je vrlo važno, onda jest i visina subvencije, ali negdje na 20.g., čini mi se na 20.g. u jedinicama lokalne samouprave koje su u četvrtoj ili petoj kategoriji indeksa razvijenosti, to je negdje dakle na 100 tisuća eura negdje oko 14 tisuća eura subvencija koje država tom građaninu koji kupuje stan ili gradi kuću otprilike osigurava kroz subvenciju, pomoć u vraćanju kredita. Rekao sam da je ova mjera na određeni način i demografska, jest demografska zbog toga što ona potiče još kvalitetnije, bolje, izdašnije obitelji koje u trenutku kupnje stana imaju već djecu ili ukoliko tijekom trajanja subvencioniranja dobiju dijete i to za 2 godine po djetetu. Dakle to je vrlo važno, to nije malo, to je također još jedna demografska mjera uz onu koju smo već u nekoliko mjera ove Vlade prepoznali. Jedna od njih je bila o Mirovinskoj reformi gdje je majkama koje idu u mirovinu sa, a koje su imale jedno dijete, odnosno dvoje djece imao dodatni staž od godinu dana ako su jasno koristili porodiljni dopust što je na određeni način ispravljanje nepravde jer se za vrijeme dok je porodiljni dopust, onda je, smanjenja su primanja, smanjena plaća, te se na taj način tom Mirovinskom reformom i pomaže i ispravlja rekao bih ta nepravda. Da ne kažem da su povećane i rodiljna i roditeljska naknada, da je obuhvaćen veći broj djece koji ima pravo na dječji doplatak. Tako da to je jedan sustav mjera demografske politike ove Vlade koji se očituje i ovdje i u ovome zakonu. Ono što bih još također htio posebno istaknuti, to je činjenica a povezao bih to i sa zakonom o državno poticajnoj stanogradnji, da je dakle kroz ovaj model subvencioniranja stambenih kredita do sada u RH subvencioniranje dakle i 2011. i 2012., i 2017. i 2018. 8626 stanova. Kroz i to dakle kažem u 4 godine, 2011., 2012., 2017., 2018. A kad govorimo o društveno poticajnoj stanogradnji onda tako piše i u obrazloženju zakona do sada je odobreno negdje oko 8272 stana. I kada mjerim koliko RH mora izdvojiti po jednom stanu u mjeri poticanja stanogradnje s jedne strane a s druge strane u ovom modelu subvencioniranja stambenih kredita onda možemo iščitati dakle da je za 8626 stanova prema ovom Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita država je ili će do kraja subvencije izdvojiti negdje oko 450 milijuna kuna. Dok je u ovom modelu društveno poticajne stanogradnje rekao sam, izgrađeno je opet gotovo isti broj 8272 stana ali u 17 godina. Država je već kako piše u obrazloženju zakona trebala izdvojiti milijardu i 120 milijuna kuna. Dakle vidi se da je ovaj model jednostavniji, ovaj model u kojem govorimo o subvencioniranju stambenih kredita, jednostavniji je, omogućava kupcu stana da sve rješava na jednom mjestu, vrlo je izdašna a što sam objasnio subvencija u 5 ili više godina ovisi ukoliko u obitelji ima više djece ili ukoliko dobije djecu za vrijeme trajanja subvencioniranja, kudikamo izdašnija a manje košta državu. Prema tome, držim da je to na određeni način pokazatelj kada budemo odlučivali o nastavku ovog modela da bi se po meni trebali držati doista ovog modela o subvencioniranju stambenih kredita. Kad govorim o Zakonu o poticajnoj stanogradnji onda svakako da podržavam izmjene zakona one su dobre, one su dobrodošle. Tim više što i ove mjere idu u prilog budućim vlasnicima stanova kroz društveno poticajnu stanogradnju. Prije svega važno je da se kamatna stopa na javna sredstva smanjuje sa 3 na 2% te će omogućiti izgradnju i kupnju stanova kako bi se zadržao, odnosno privukao deficitarni kadar ako govorimo o javnim službama, to je vrlo važno i mislim da na taj način i kroz gradnju ali i kroz kupnju i kroz najam omogućuje bolje i kvalitetniji pristup kupnji stanova. Ono što je također važno a to je na tragu Izmjena zakona o najmu stanova. Mi smo tada kroz donošenje Zakona o najmu stanova ovdje u Hrvatskome saboru rekli da zaštićenim najmoprimcima moramo omogućiti poseban jedan, jednu liniju kako i na koji način pristupiti rješavanju stambenog pitanja, zaštićenih najmoprimaca. Ovim se zakonom dakle također proširuje mogućnost posebnog programa pomoći u rješavanju stambenog pitanja građana koji kupuju stanove na slobodnom tržištu te da nam mogućnost kao što sam rekao rješavanja stambenog pitanja zaštićenim najmoprimcima a prema Zakonu o najmu stanova. Druga stvar, treća stvar koju bih također istaknuo to je preciziranje visine cijene građevinskog zemljišta koju osigurava lokalna samouprava i koja cijena ne smije biti od 25% etalonske cijene građenja i to je dobro jer smo svjedoci dakle da jedinice lokalne samouprave na taj način usklađuju vrijednosti građevinskog zemljišta, to onda jasno donosi do problema u funkcioniranju samoga zakona. Dakle u svakom slučaju ćemo mi u Klubu zastupnika podržati rješenje koja su dana u jednom i drugom modelu subvencioniranja kupnje stanova. Bilo bi važno da se ovaj Zakon o subvencioniranju stanova ne odnosi samo na dvije godine. Ja držim da bismo kroz ovaj zakon mogli i omogućili da to bude trajna mjera i da ne bude ograničena samo na jednu i dvije godine nego kao što je i POS, kao što su i brojni drugi zakoni koji definiraju pitanje subvencioniranja određenih i provode određene mjere da se tim zakonom ne ograničavamo samo na 2019.-tu i 2020.-tu godinu već da on bude trajan. I tu bih se složio sa kolegom Lalovcem da navodi koje čujemo u medijima i u javnosti kako je ovaj zakon omogućio i doveo do povećanja cijene kvadrata, jednog četvornog metra stana u RH nije vezan uz ovaj zakon zašto je od prvog dana, dakle već 8 godina je subvencija za po, prilikom kupnje stana po metru četvornom ista i definirana do visine cijene jednog metra četvrtog od 1500 eura. Dakle, to već dugi niz godina, taj model traje. Kada bi se ta visina cijene jednog metra četvornog povećavala s 1500 došla na 1600, 700 i 800 onda bi možda mogli to direktno povezivati sa povećanjem cijene nekretnina u Hrvatskoj, ali na ovaj način držim da je ona time što je definirana od 1500 eura po metru četvornom, a s druge strane što je ukupna visina do koje država subvencija kupnju stanja je 100 tisuća eura za jedan stan ili kuću, ona već dugi niz godina, kažem limitirana je, prema tome, ne bi po meni trebala proizvoditi i donositi do cijena, do povećanja cijena tržišta, to su druge okolnosti na tržištu, a tome nije svakako doprinio ovaj zakon. Prema tome, bilo bi dobro, gospodine državni tajniče, kada bi vlada ovaj zakon propisala da ga ne ograničava iz godine na godinu i praktično svake godine u Saboru donosimo zakon kako bi omogućili subvencioniranje stanova u RH prema ovom modelu s jedne strane, s druge strane bi bilo dobro da ne moramo čekati rujan mjesec, ne mi, nego građani koji uzimaju, kupuju stanove po ovom modelu, da praktično uvijek to se događa u 9 mj. zbog toga što evo i u ovom slučaju sada mijenjamo zakon u svibnji još nas očekuje jedno čitanje zakona, koje bi trebao biti do ljetne stanke. I praktično ukoliko se to ne dogodi, pitanje je hoćemo li onda i u 9 mj. hoće li APN moći prema ovom zakonu provesti tu cijelu proceduru? Dakle, bilo bi dobro da ne moramo ovisiti o tome, hoćemo li 1. i 2. čitanje zakona provesti do ljetne stanke, kako bi se onda kako bi APN mogao krenuti u proceduru provođenja i objave javnog poziva za samu realizaciju zakona. Prema tome, bilo bi dobro, dakle da se zakon ne bude limitiran na jednu ili dvije godine, on da bude trajan, dok vlada ne ocjeni da je unutar proračuna moguće osiguravati sredstava sukladno mogućnostima proračuna. Ali u ovom trenutku, kako takvih ograda nema, mislim da bi bilo dobro, da se na početku godine, objavi javni poziv do određenog broja stanova, koje će se subvencionirati, o ovisnosti o mogućnostima državnog proračuna i da on, dakle ne bude ovisan o svakoj godišnjoj izmjeni samoga zakona. Dakle, mi ćemo u Klubu zastupnika HDZ-a podržati i očekujemo da … [[Govornik se ne razumije.]] iziđe sa drugim čitanjem, kako bi se moglo ove godine, doista provesti procedura oko objave javnog poziva. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče i pomoćnice ministra. Pred nama su u prvom čitanju objedinjene rasprave i dvije izmjene i dopune zakona. Jedan je Zakon o subvencioniranju stambenih kredita, a drugi Zakon je Zakon o društvenom poticaju i jednoj stanogradnji. Kada pitate mlade ljude ili kada malo razmišljate uopće o životnim putevima, onda se uvijek i roditelji a i mladi ljude bi se nekako složili da put za svoju djecu koju vide ili ljudi sami za sebe je kvalitetno školovanje. I za kvalitetnog školovanja mogućnost zapošljavanja i paralelno s time je rješavanje stambenog pitanja. Pri tom moramo imati uvijek i napameti nekakve povijesne okolnosti, dakle, ono što je tradicija u Hrvatskoj, je da mi volimo imati nekretnine. To znači, za razliku od nekih drugih zemalja, gdje nije problem tako da morate skupljati nekretnine, dakle, građani Hrvatske su nekako vezani sa željom da imaju nekretninu da nekretninu u kojoj žive bude u njihovom vlasništvu. Puno teže se za neke druge opcije odlučuje. Ja moram priznati, da sam srela neke kolege koji žive u nekim drugim zemljama EU i koji su rekli da su svoj stan prodali i da žive u najmu i da im je to puno bolje i puno isparljivije, u Hrvatskoj, tome za sada još nije tako. Mi u Klubu GLAS-a i HSU-a se zalažemo da bude nekoliko vidova, mogućnosti rješavanja stambenog pitanja, mislimo da treba biti lepeza za onih koji žele kupiti stan, za one koji su se odlučili za POS za one koji su se odlučili za neki drugi model, a jedan model, koji nekako zaboravljamo, a koji sigurna sam, će što više i više imati utjecaja, to je najam. Dakle, kada ste radili, kada se radila jedna anketa, onda se je pitalo mlade ljude, da li se oni više opredjeljuju za kupnju stana ili za najam i onda je bila velika zainteresiranost i oni su rekli da ako imaju sredstva, da će ta sredstva koristiti za putovanje, za školovanje i da bi se puno radije odlučili za najam. Koja uloga je države u svemu tome? I koja uloga je pojedinih jedinice lokalne samouprave, općine i gradova? Uloga države je da regulira određeno tržište, uloga države je da reagira na način koji treba. Uloga države kada se odlučila za poticajnu društvenu gradnju, odnosno, tzv. POS je bila da je u tom trenutku cijene bila je velika potražnja za stanova, bio je određeni nesrazmjer onoga što je bilo na tržištu i odlučila se za taj model. Dakle, ja ove izmjene i dopune, odnosno, mi u Klubu GLAS-a ove izmjene i dopune, čitamo tehničke naravi odnosno, poboljšati neke stvari. Zasigurno je neusporedivo bolje, da imate jedan model koji je trajniji, pa makar imali 4 ili 5 model, ali svatko će se na tim od jednih modela naći. Stoga i ova ideja koja je vezana uz subvencioniranje stambenih kredita, bilo bi dobro da je to jednako tako, jedan trajni model, koji će trajno funkcionirati i kojim neće svi sa zemljom gledati da li mogu ostvariti ili ne, ali o tome će se odlučiti ova Vlada, odnosno, ministarstvo koje se je 2017. odlučilo ići tim zakonom. Jednako tako u zakonu kada je riječ o subvencioniranju, kaže poticanje demografske obnove društva, urbane regeneracije naselja te smanjenje iseljavanja mladih obitelji. To dobro zvuči, dakle, to može biti samo jedna od tih mjera vezano uz demografiju i svaka pomoć mladoj obitelji je pomoć. No, kada malo gledate, onda vidite da ima općina i gradova koji jednako tako imaju određene modele gdje poklanjaju zemljišta za izgradnju kuća, gdje poklanjaju zemljišta opremljena komunalnom infrastrukturom, dakle, svi su prepoznali da moraju biti prijatelji svojim sugrađanima, da moraju omogućiti da ljudi zaista tu ostaju, to je jedan od modela Ja pritom moram reći da oni koje pamćenje malo više služi, sjećamo se POS-a i velike rasprave koja je bila. No, meni je jedan od odličnih primjera što POS znači i koje promjene može donijeti je POS Špansko. Kada je išlo sa izgradnjom POS-a Španskog, onda je zaista bila velika rasprava da li treba, kako treba, tamo je bila bivša vojarna, tko se dobro sjeća. O tome da će biti problem prometne povezanosti, o tome da će imati problem infrastrukture, ja znam ići tamo i vidim da to naselje funkcionira. Trebalo bi još, uvijek treba još nekakvih dodatnih sadržaja, ali to naselje funkcionira. Ali model po kojima se je gradilo pred 10 ili 15 godina, nisu modeli koji su danas. Pritom morate znati da se Grad Zagreb, ja uvijek rado dajem primjer Grada Zagreba je uvijek rekao da on neće sudjelovati u POS-u i nije sudjelovao, odnosno ne sudjeluje ni danas nego će imati on svoj model stambene gradnje i danas ima svoj model stambene gradnje koja se zove, koja je tamo na dakle, Podbrežje i u tom modelu stambene gradnje je trebalo graditi nekih 6 tisuća stanova. Ja moram priznati da je u jednom trenutku i iz Grada Zagreba se došlo ministarstvo i ponudilo da ministarstvo otkupi i da radi, dakle, tih 6 tisuća stanova. Od tog Pobrežja, nažalost daleko je od nekakvog naselja iako bi bilo dobro da se tamo desilo naselje budući da ja imam neke, dakle raspolažem informacijama vezano uz Grad Zagreb, onda vidim da je tamo broj kupljenih stanova relativno mali odnosno skoro nikakav. Neki drugi gradovi koji mogu biti uzor, zaista imaju različite modele, ali onaj jedan model od kojeg dosta smo se makli i dosta zaboravljamo, to je model najma stana. Dakle, ako se država mogla u jednom trenutku odlučiti za graditi stanove, pa ih onda građanima omogućiti po povoljnijim uvjetima da kupe, ja mislim da je došlo vrijeme da se država i pojedini gradovi zaista odluče graditi stanove za najam, a onda će taj koji je u najmu u jednom trenutku se odlučiti da li će taj najam pretvoriti u vlasništvo ili ne. Ja moram priznati da jednom prilikom sam imala mogućnost razgovarati s jednom mladom obitelji i oni su rekli, pa mi bi se odlučili za najam iz jednostavno razloga, u taj najam bi išli naši roditelji, a išli bi u novi dobar stan, a mi bi onda išli u njihov stan. Dakle, ono što zaboravljamo, trebamo biti i odgovarati vremenu u kojem je. Nešto što je vrijedilo prije 10 ili 15 godina ne vrijedi danas. Jednako tako, u trenutku kad se odlučite da pojedine općine i pojedini gradovi ili država u krajnjoj liniji kupuje stanove, onda može to činiti i za deficitarna zanimanja iz jednostavnog razloga jer da netko može odlučiti će raditi jedno vrijeme u Rijeci, a onda iza toga ide raditi u Osijeku, a da mu stanovanje nije prepreka odnosno da mu to nije problem. Naravno da se u raspravi otvorilo pitanje nekretninskog biznisa, otvorilo se pitanje povećane cijene nekretnina. Ja nekako ne mislim da je za to kriv ovaj zakon nego su to jednostavno trendovi u kojima se dešavaju ti pojedini valovi i mislim da to dosta je često optužen ovaj Zakon o subvencioniranju stambenih kredita, ja bih bila jedna od prvih koja bi voljela jako reći da je to taj zakon, međutim meni se čini da tome jednostavno nije tako i na tržištu, tržište odgovara potražnji i naravno, ako država određenom sumom dođe na to tržište i subvencionira kupnju stana, da će se tu biti i pojačana potreba, no, to bi se vjerojatno desilo i bez obzira, možda u nekom drugom vremenu. U trenutku kad država se odluči određenom mjerom potpomagati odnosno mjerama potpomagati svoje građane da riješe stambeno pitanje, onda to zasigurno ima veze i sa cijelom oblasti i graditeljstva i onda vam je kao to domino efekt, ima i veze sa svim ostalim. Dakle, na način da odjedanput graditeljstvo više nije na dnu nego se ono digne, o tome da graditeljstvo je to koje prvo osjeti recesiju, ali prvo osjeti i izlazak iz recesije. Onda vam se diže i industrija građevinskih proizvoda, dakle, to sve zajedno ima veze. Ali, to jednostavno morate imati takvu politiku i znati što hoćete. I u toj politici zaista ponuditi jednu lepezu proizvoda. Meni se, nama je u GLAS-u čini, meni se čini da je najam stanova jedno od ponuda na kojim se trebalo odlučiti, tim više što imamo agenciju, tim više što, dakle, one bi se mogle baviti i time. Ono što u ovom trenutku prvo osjete i to veliki gradovi, a onda će to u jednom trenutku osjetiti i manji gradovi, u Gradu Zagrebu vi imate problem uopće uzeti stan u najam jer su privatnici svoje stanove pretvorili u apartmane i što ima dalekosežnu posljedicu, s jedne strane su pretvorili u apartmane, s druge strane, kad je građen neki prostor, onda je građen i sa ostalom infrastrukturom, vodeći računa da će biti stanovanje, pri tome mislim škole, vrtići, kapaciteti i sve ostalo, to je teret u održavanju pojedinim gradovima. Pojedini dijelovi gradova se, dešava se kontra, nema više urbane regeneracije nego nešto drugo, tako da regulirati najam stanova u ovom trenutku bi bilo neophodno potrebno iz nekoliko razloga. Jedan je od razloga je zaista da se omogući ljudima da oni koji ne žele kupiti stan da im se osigura i mogućnost kvalitetnog stanovanja. Ono što iz ovog Zakona o subvencioniranju stambenih kredita zapravo čitate mogućnost zaista pomoć pojedinim građanima, što je okej, kad čitate dio zakona koji je vezan o društvenoj i poticajnoj stanogradnji, tu imamo dva momenta koja bi voljela naglasiti, jedan moment je mogućnost rješavanja stambenog pitanja zaštićenih najmoprimaca prema Zakonu o najmu stanova, dakle, kad je išao Zakon o najmu stanova, onda je jedan od modela bio da se kupuju stanovi POS-a, kad je zakon stupio na snagu, naravno da su se naši sugrađani starije životne dobi koji se nalaze u tim stanovima, prvo uznemirili i rekli su, pa išli smo pitati vezano uz POS, tamo su nas ismijali i rekli su kakav POS, kakvo vi, bez obzira što možda u završnoj riječi bi bilo dobro od državnog tajnika čuti koliko je to bilo zahtjeva i koliko je to mogućnosti da se Zakon o najmu stanova to riješi. Naravno da je smanjenje kamate na kredit izuzetno dobro i za kraj, ima tu jedna tema koja nije tema od jučer, a to je, vi se nikad kad radite zakon, ne možete domisliti uopće idejama i maštovitosti naših sugrađana i uopće razlog zašto se netko odlučio kupiti u POS-u ili bilo šta drugo i tu nema kraja. Ono što je bio uvijek problem je bio to da je netko kupio stan po programu POS-a i da onda u taj stan nikad nije uselio, ali to su i neki drugi programi koje sad neću spominjati, da nikad u taj stan nije uselio, nego je stan bio za, odmah ga je dao u najam, pogotovo kad je riječ o POS-u, tamo gdje su atraktivna zemljišta il je pričekao jedno vrijeme i onda je odlučio prodati. E sad, u zakonu je u jednom trenutku i bila jedna odredba koja je definirala i određene zabrane i onda je Ustavni sud rekao da je to protuustavna odredba odnosno tema je da kad vi postanete vlasnik da se vaše vlasništvo ne može ograničavati i tu je u nekoliko navrata bila ideja da se zaista u zakonu nešto desi jer kao prvo je nekorektno, nekorektno uopće prema niz stvari, nepošteno, ne znam kako da to uopće koristite državna sredstva, dakle, tu ima niz, niz, stvari. Ova odredba koja je na ovaj način definirana, meni se čini da je korektna, sad je samo pitanje da bi bilo možda da do drugog čitanja ako to niste učinili, to malo iskomunicirati sa Ustavnim sudom da jednako tako kao što su prije neke odredbe bile proglašene protuustavne, da ne bude i ova odnosno da imamo kolku tolku sigurnost da će to biti na određeni način izdefinirano jer nije smisao bilo izgradnje POS-a dodatne zarade pojedinih naših sugrađana, nego rješavanje stambenog pitanja po povoljnim uvjetima, na način na koji je to odrađeno. Jednako tako moram podsjetiti da je prva ideja POS-a bila suradnja između države i gradova, neki gradovi i općine i to danas čini i zaista omogućuju svojim sugrađanima da dođu do svoje nekretnine pod izuzetno niskoj cijeni, neki su se odlučili za svoj model koji nismo nikad niti vidjeli. Ove izmjene jednog i drugog zakona, ja ih čitam, one su u principu, tehničke naravi i tako ih treba čitati. Ono što je ideja, ideja je da se ova Vlada treba odnosno svaka Vlada i treba se i država odlučiti za jednu kontinuiranu stambenu politiku. Kada bi mi trebali odgovoriti koja je to stambena politika u RH, bojim se da ju ne bih imali. Jednako tako, čini mi se i sigurna sam za razliku od nekakvih drugih politika koje smo definirali da bi što hitnije trebali definirati i stambenu politiku kojom bi se onda dugoročno znalo, to vam je ko kad igrate utakmicu, pa ne može vam netko na pola utakmice reć da se ne igra recimo košarka, nego nogomet, nego treba se definirati [[Upadica: Hvala]] zaista kontinuirano koja je stambena politika u RH, mislila sam da je 20 obzirom da je ujedinjena, ali dobro.
Nismo se, nitko nije tražio, pa onda je ostalo na 15. Evo ga, slijedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Bernarda Topolko, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS. Poštovane kolegice i kolege, mi u HNS-u izražavamo zadovoljstvo što danas opet možemo raspravljati o izmjenama i dopunama postojećeg zakona odnosno Zakona o subvencioniranju stambenih kredita odnosno što je Ministarstvo prostornog uređenja i graditeljstvo našlo još jedan način kako poboljšati mogućnost financiranja mladim obiteljima. Podatak koji govori da je kroz postojeći Zakon o subvencioniranju stambenih kredita 5300 obitelji uspjelo realizirati subvenciju za stambene kredite, je podatak koji pokazuje i cilj koji se tim zakonom i želio postići. Zakon predstavlja prioritetnu mjeru Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja kojom se želi pomoći mladim obiteljima i na ovaj način pridonositi provođenju demografske i pronatalitetne politike u pravom smislu riječi. Osnovna se izmjena postojećeg zakona odnosi na dodatno subvencioniranje stambenih kredita za svako postojeće malodobno dijete sa dodatnom godinom subvencioniranja stambenog kredita. Vjerujem da će do kraja srpnja ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona proći i drugo čitanje i biti izglasan kako bi se njegove odredbe mogle primjenjivati već pri slijedećem objavljenom javnom pozivu. Ta je mjera, kojom se ovim prijedlogom zakona želi provesti više nego nužna i drago mi je da je ministarstvo u provedbi postojećeg zakona uočilo da se ovom odredbom hrvatskim građanima, mladim obiteljima, dodatno može pomoći u realizaciji i olakšavanju rješavanja stambenog pitanja, te da zakon može biti još bolji i još učinkovitiji. Interes građana za ovom socijalnom i demografskom mjerom je vidimo i sami prilično velik i dosta je dobro da postojeći zakon omogućava jedna kontinuitet u subvencioniranju stambenih kredita. To potvrđuje i podatak da je 2018. g. broj zahtjeva porastao za 23%. U Klubu zastupnika HNS-a podržavamo donošenje ovog prijedloga zakona i smatramo da je ovo kvalitetna mjera koja će mladim ljudima, mladim obiteljima dodatno pomoći u rješavanju stambenog pitanja. Što se tiče drugog prijedloga zakona a to je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o društvenoj poticajnoj stanogradnji, znači radi se o zakonu koji je prvi put donesen 2001. g., do sada je nekoliko puta mijenjan, i za pretpostaviti je da se obično mijenja kad se mijenja, doista radi o prilagođavanju tržišnim uvjetima i gospodarskoj situaciji u državi što je zapravo nužnost obzirom da je ovo zakon kojim je gotovo sve definirano u vezi cijena otkupa i građenja i ovog je puta tako. Ovim se prijedlogom zakona iskazuje briga za djelatnike koji rade na deficitarnim zanimanjima odnosno poslovima u javnim službama i daje im se potpora u rješavanju stambenog pitanja. Omogućava se osim izgradnje i kupnje stanove ili obiteljske kuće u svrhu davanja u najam državnim i deficitarnim javnim službenicima za vrijeme obavljanja službe. To će sigurno doprinijeti tome da se djelatnici deficitarnih zanimanja lakše odlučuju prihvatiti posao u mjestima gdje nedostaje takvih struka, dakle u zdravstvu, u školstvu, u znanosti. Što se tiče Zakona o najmu stanova i zaštićenih najmoprimaca, potrebno je bilo napraviti ove izmjene Zakona o društvenoj poticajnoj stanogradnji kako bi se oblici poticanja stanogradnje mogli primijeniti i na zaštićene najmoprimce. Naime, člankom 8. u ovom prijedlogu zakona se osigurava pomoć pri rješavanju stambenog pitanja građana koji kupuju stan na tržištu nekretnina što je jedna od mogućnosti rješavanja stambenog pitanja zaštićenih najmoprimaca posebno za stanove koje sada koriste. Sada se može reći da se oblici poticanja stanogradnje i pomoći našim građanima mogu primjenjivati i na zaštićene najmoprimce koji će sad moći koristiti posebnu kreditnu liniju POS-a za postojeće stare stanove. Također, mijenja se kamatna stopa zbog stanja na tržištu. Smanjuje se kamatna stopa na javna sredstva u kreditnoj liniji POS-a s 3% na 2% a ta će mjera sigurno dodatno građanima olakšati pomoći im kod rješavanja stambenog pitanja. Prijedlog zakona preciznije definira kako se može otkupiti zemljište od jedinice lokalne samouprave dakle ne samo da bude 25% od etalonske cijene građenja nego i da ne bude viša od tržišne cijene. Dakle, jasnije definira granične visine cijena građevinskog zemljišta za izgradnju stanova. Također, sve je veća pojava da se stanovi iz POS-a ne koriste primarno za stanovanje već za druge namjere. Pojava je najviše izražena u priobalju gdje se veliki broj POS-ovih iznajmljuje posebno turistima. Potrebno je zaustaviti ovu zloupotrebu javnih sredstava u korištenju stanova iz programa ... [[Govornik se ne razumije.]] te je zato bilo nužno uvesti ovu mjeru prema kojoj će svi novi ugovori o kupnji stana koji se budu sklapali, sadržavati klauzule po kojima se stanovi neće moći prodavati niti davati u najam na rok od 10 godina. To do sad de facto nije bila zloupotreba ali je nepravedno iskorištavanje državnih sredstava i neka se ograničenja ipak trebaju provesti. Dosadašnje osim na vrlo kratko razdoblje, nepostojanje ovakve klauzule, mnogi su nažalost iskorištavali. Time će se stati na kraj preprodaji odnosno davanju u najam povoljno kupljenih POS-ovih stanova. Ta je klauzula naravno ograničava, svatko može raspolagati sa svojim stanovima pa i POS-ovim kako želi i prije isteka roka od 10 g. ali najprije se moraju vratiti državna sredstva, naravno uzimajući pritom u obzir promjenu životnih okolnosti odnosno teške životne situacije koje građani mogu zadesiti kada se odobrava prijevremeno raspolaganje. Tako bi država od takvih naplatila sve što je uložila u subvenciju bez obzira na to u kojem se trenutku prije isteka kredita stan ponudi na prodaju ili najam, dakle prije isteka roka od 10 godina. To je mjera koja treba i koja će osiguravati da se stanovi zaista i koriste za namjeru za koju su građeni i za koju država izdvaja javna sredstva. Trenutno je izgradnji 186 stanova u 4 grada, Biograd na Moru, Đurđevac, grad Krk i Varaždin a u naredne se 2 g. planira izgraditi novih 1000 stanova. Posve dobra mjera koja omogućava da 8000 mladih obitelji dođe do svojih stanova i to je ključno, POS-ovi stanovi moraju biti isključivo za one koji ih trebaju i koji su, i koji nisu u mogućnosti stanove kupiti po tržišnim cijenama. Tako će mlade obitelji za manju cijenu kvadrata od tržišne dobiti sigurnost i kvalitetu gradnje. Klub zastupnika HNS-a podržat će prijedlog ovog zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepa, prije nego što nastavimo pozdravimo na galeriji učenice i učenike Osnovne škole Rudeš iz Zagreba. [[Pljesak.]] Evo ga, a sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Marko Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, također pozdravljam Osnovnu školu Rudeš, zato što me neke emotivne nogometne uspomene vežu uz tu školu i njihove profesore, a sad ću se ovaj osvrnuti na ovaj zakon. Izmjene zakona su napravljene kako ističe predlagatelj u svrhu poticanja demografske obnove društva, urbane regeneracije naselja te smanjenje iseljavanja mladih obitelji i pomoći građana putem subvencioniranja stambenih kredita. Mi mislimo da državna intervencija u području stanovanja možda može biti dobra, ali kako to kod nas biva otišlo je u krivom smjeru. Stanove kupuju oni koji imaju novac, zaposleni s ugovor o radu na neodređeno vrijeme, kreditno sposobni i dok nas iz ministarstva uvjeravaju kako je svrha demografska obnova u dosadašnjim prijedlozima zakona koje dolaze iz ovog ministarstva, nažalost javno savjetovanje i prijedlozi koji je bilo puno kvalitetnijih i argumentiranih nisu prihvaćeni. Tako je to i jedan od prijedloga da bi trebalo povećati po djetetu za 2 godine subvencije i natječaj bi trebao trajati cijelu godinu kako bi se smanjile neravnoteže na tržištu. Dodajemo kako je u ranijim izmjenama došlo do izmjene zakona da bi se pomoglo nerazvijenim dijelovima Hrvatske i pogođenim najvećim iseljavanjem mladih, trebale bi to riješiti na način koji će urodit plodom. A smanjivanje postotka subvencije to nije. Uvjeti su ove godine lošiji umjesto da se ide naprijed tu se ništa nije promijenilo. Nismo išli naprijed s izmjenama na način da potičemo veći broj osoba na rješavanje stambenih potreba, nego se išlo u smanjivanje iznosa subvencija prema razvijenosti odnosno neznatnog povećanja prema nerazvijenosti određenih područja. Uz nedostatna ukupno predviđena sredstva za provedbu zakona. Kroz ove izmjene izostale su i bitne komponente koje bi osigurale ostanak mladih u ruralnim područjima. Iz statističkih pokazatelja Agencije za pravni promet i posredovanje nekretninama za 2017. vidi se kako je od 2.328 odobrenih subvencioniranih stambenih kredita njih 821 bilo iz Grada Zagreba gdje je interes i potreba građana bila najveća, uostalom kao i drugim većim gradovima. U Osijeku je bilo 105, u Splitu 75, u Rijeci samo 47 odobrenih kredita uglavnom za kupnju stana koja su učinila 73% svih zahtjeva, a u manjim mjestima interes je bio veći za kupnju ili izgradnju kuća. Tamo gdje su bili građani najzainteresiraniji za kupnju stana ili gradnju kuće tamo će iznos subvencije kredita smanjiti za čak 20% mjesečne rate, tj. za 1% povećat u nerazvijenim dijelovima Hrvatske. Zakon o subvencioniranju stambenih kredita u 2018. za subvencioniranje kredita za kupnju stana ili kuće odnosno gradnju kuće na području RH neovisno o indeksu razvijenosti jedinice lokalne samouprave u daljnjem tekstu, gdje se nalazi predmetni stan ili kuća te u ne najrazvijenijoj osmoj skupini jedinice lokalne samouprave realizirano je 56%, 62% odobrenih kredita. U sedmoj skupini realizirano je 12% odobrenih kredita, u šestoj skupini realizirano je oko 13% odobrenih kredita, u petoj skupini 5 odobrenih zahtjeva, u četvrtoj 6,86, u trećoj 2,62, u drugoj 1,6 te u prvoj skupini 0,97 odobrenih zahtjeva, iz čega je razvidno da jednaki iznosi subvencija ukupnog iznosa obroka ili anuiteta nisu rezultirali poticanjem rješavanja stambenih pitanja u ruralnim područjima i niže razvijenosti odnosno smanjivanjem iseljavanja mladih ljudi iz tih područja, a što je jedan od ciljeva ovog zakona. I sada kao odgovor na to slijedi da se spriječi iseljavanje mladih iz Hrvatske, a posebno iz nerazvijenih dijelova koji su pretežito ruralni vi ste išli u smanjivanje iznosa subvencija prema razvijenosti odnosno neznatnog povećanja prema nerazvijenosti području uz nedostatna ukupno predviđena sredstva za provedbu zakona. Ovakva rješenja i mjera stambene politike nisu sveobuhvatne, ne nudi se cjelovito rješenje ako govorite da je svrha demografska obnova. Znači ministarstvo predlaže demografsku obnovu samo onima koji uzmu kredit na minimalni rok od 15 godina. Koje obitelji u RH imaju priliku na demografsku obnovu kada veliku većinu ugovora o radu na određeno vrijeme upravo imaju mlade osobe? Jeste li svjesni da po izvješću za ožujak 2019. godine Hrvatskog zavoda za zapošljavanje 55% nezaposlenih u Hrvatskoj su mlađe od 45 godina. Imaju li priliku za demografsku obnovu samo one obitelji koje imaju novac, čiji članovi rade i koji za to imaju ugovor na neodređeno vrijeme i oni koji su kreditno sposobni? Vladin prijedlog izmjena zakona govori kako će ova mjera pomoći mladima, ali istovremeno je uveden porez i na prvu nekretninu u iznosu od 3%, a ta porezna olakšica je puno značila mladima, mladim obiteljima koje su prvi put kupovale nekretninu. Uz sve navedeno, vi ne odete ponovo birokratima POS-a i to da bilježe jedno po jedno dijete koje se rodi, izdaju rješenje o produženju i sve to prati budno oko hrvatske birokracije. Za MOST nezavisnih lista pod hitno treba uvesti horizontalnu mjeru ukidanja poreza na kupovinu prve nekretnine i za kraj, naravno, za sve to treba novaca, kad bi imali volju za reformu javne uprave za koju je osigurano 880 milijuna kuna s ciljem digitalizacije i depolitizacije, optimizacije broja zaposlenih u javnoj upravi, naravno da bi tada bilo novaca, ali za to nema političke volje. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći klub zastupnika je onaj nezavisnih zastupnika u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, dakle, iako je ovdje prethodno rasprave rečeno da se, da je riječ o tehničkom usklađivanju zakona, a kako predlagatelj tvrdi u uvodu ovoga zakona da se pristupa izmjenama zbog toga što se u praksi ukazala potreba za tim izmjenama osobno, a i u ime kluba nemamo primjedbi na ovakve izmjene jer one doista idu u smjeru da one mjere koje su namijenjene ovima dvama zakonima, da se bolje realiziraju i s te strane same izmjene, kako ih je netko, kažem nazvao tehničkim, nisu sporne. Međutim, ono što je sporno je sama provedba ovih zakona od početka. Naime, svakome, koliko sam čuo ovdje iz rasprava, svakome je ovdje u sabornici, vjerujem da je u cilju i da je za pozdraviti, svaka odluka Vlada koja će omogućiti lakše stjecanje nekretnina svim obiteljima, a posebno mladih i na taj način osim stambene politike, potpomagati i voditi demografsku politiku jer situacija u RH nije nikako dobra. Nama je svakim danom sve više ljudi napušta ovu zemlju, jednim ili najvećim dijelom zbog toga što nemaju sigurno radno mjesto. Dakle, politika Vlade, s kojom se i predstavnici Vlade i hvale je bilo subvencioniranje zapošljavanja, poticajne mjere zapošljavanja, međutim, ako pogledamo podatke, najveći broj novozaposlenih, posebno mladih, radi na Ugovor u određeno vrijeme i to je jedan od barijera kako bi i ovi zakoni, ova dva zakona, posebno Zakon o subvencioniranju kamata na kredite zaživio. Sve u RH što potičemo, što smo poticali, je obavijeno ne samo velom tajni, nego sa mnogim, mogli bismo slobodno reći, nezakonitim radnjama, mi kad želimo nešto u RH uništiti onda to samo trebamo poticati, tako, eto s našim poticajima. Jedna od osnovnih zamjerki na ovaj zakonski prijedlog, ne samo sad kod izmjena, nego i kod njegovog donošenja je taj što bi ga mogli nazvati da on ide u korist jačeg. Dakle, kad govorimo o poticajima, onda svi građani u RH izdvajaju za poticajne mjere, dakle, svi građani sudjeluju u subvencioniranju jedne grupe ljudi, uvijek je to određena skupina kojom se pomaže subvencijama, ali svi sudjeluju i oni najsiromašniji. Ovdje je kolega Sladoljev u prethodnoj raspravi koristio podatke koji su objavljeni na stranici APN-a, kad govori o provedbi subvencioniranja stambenih kredita za zahtjeve zaprimljene u 2018.g., dakle, od ukupno zaprimljeno 3033 zahtjeva, odobreno je 2972 zahtjeva, a Ugovori o subvencioniranju stambenih kredita zaključeni su s korisnicima u 2844 slučaja. Prosječna životna dob korisnika kredita je 34.g., rok otplate 21.g., efektivna kamatna stopa je 3,20%. Istina, zakonom je definirana maksimalna efektivna kamatna stopa koju banke smiju određivati, ali ona je definirana samo za vrijeme subvencioniranja kredita, nakon tog vremena više nema te odredbe i dakle, banka može nakon toga efektivnu kamatnu stopu odrediti koliku želi, naravno, to je u skladu sa tržištem. Prosječni iznos subvencije stambenog kredita je 66.600,00 EUR-a, prosječni mjesečni anuitet ili rata kredita je 385,00 EUR-a, prosječna mjesečna subvencija anuiteta je 125,00 EUR-a, prosječna veličina stana 68 m2, kod veličina kuće nešto je veća 141 m2, cijena po m2 stana je prosječna 1.235,00 EUR-a, a po m2 kuće je 490,00 EUR-a, vidite ovu razliku, i prosječna veličina izrađene kuće je 189 m2, ukupna bruto površina. Ukupan broj stanova koji su financijalno subvencionirani po ovim mjerama je 1918 a kuća 749 vjerojatno se ovdje misli na kupovinu, a izgradnja kuće 305, ukupno je 2972, po bankama, to je sad manje važno, treba spomenuti da Erste banka najviše, najviše ima, ispričavam se, Privredna banka ima najviše zahtjeva obrađenih. E sad dolazimo do ključnog zapravo podatka koji je ovdje i kolega Sladoljev o njemu govorio, a to kad govorimo o indeksu razvijenosti grada ili općine onda u prvoj skupini, najlošijoj skupini da se tako izrazim, najsiromašnijeg koji se subvencionira sa 51% mjesečnog obroka ili anuiteta, udio u takvim zahtjevima odobren im je svega 1%, 0,98% druga skupina je 1,62%, treća skupina 2,62% i onda raste to, raste po udjelu u skupinama do osme skupine koja je najrazvijenija i kod koje ima najviše naravno i zahtjeva 1.683, 56,63%. Naravno i meni je jasno kao i svakome da se stanovi kupuju, grade i kuće tamo gdje ima posla, gdje je indeks razvijenosti velik. Naravno da neće se to događati u mojoj Slavoniji, u većem dijelu moje Slavonije, ali opet naglašavam kako svi u RH izdvajaju za poticaje i u tom smislu ova mjera je nepravedna. I evo odmah kažem na slažem se sa prethodnicama koji su rekli da ova mjera treba biti trajna, jer ona je prema nerazvijenim područjima nepravedna. Ako pogledamo po županijama, onda udio u odobrenim zahtjevima, govorim o 2018. godini, a ona je indikativna jel, naravno da Grad Zagreb prednjači sa ukupno 898 zahtjeva, dok recimo eto Virovitičko-podravska županija 61, Šibensko-kninska 29, Ličko-senjska 23, Vukovarsko-srijemska nešto malo više 105, Požeško-slavonska 29, Osječko-baranjska koja spada u jedno malo ajde da kažemo razvijeniju Slavoniju 291 zahtjev. Pa je tako i iznos godišnjeg subvencioniranja u Gradu Zagrebu 10 miliona kuna, dok je recimo u Virovitičko-podravskoj županiji 617.344 kune. Što se tiče ovih dodatnih subvencioniranja vezano za novorođenu djecu jel, nad one za 2 godine, tu je situacija slična, naravno najviše u Gradu Zagrebu, a opet po županijama Virovitičko-podravska samo jedan slučaj. Dakle, u onim siromašnijim županijama nismo postigli cilj, ali to ne znači da ovaj, ovaj zakon nije trebalo donesti, da ga ne treba provoditi. To ja ne govorim, ja samo govorim da Vlada mora razmišljati i o onima siromašnijima, jer ovim mjerama nećemo spriječiti da u najsiromašnijim krajevima ne odlaze ljudi, da nema posla, da ljudi rade na određeno vrijeme da su minimalne plaće male i da onda i ova sama mjera s pravom kod ljudi izaziva revolt i kažu to je samo za one bogatije. Kad govorimo o POS-u na stranicama APN-a također imamo podatke, ukupno izgrađeno, sad se ovi podaci malo razliku, negdje spominje 8.272, negdje 8.276, 8.254 uglavnom evo to je red veličina, 244 građevine ukupno, vrijednost 4.267.740.000 kuna to je bilo do 31. 8. 2018. Sad se evo spominje se, netko je ovdje u prethodnoj raspravi spomenuo još građevina koje se grade na otoku Krku ili u Baškoj, ali evo da malo prođemo samo koje su to i sad izgrađene građevine i stambeni objekti u RH. Metković, višestambena zgrada sa 55 stanova, Zagreb Zapruđe 519 stanova, za Metković nema prosječna cijena vjerojatno je predugovorna ona, ona je koja je definirana ovoga samim zakonom u iznosu od 1.125,66 EUR-a po m2, ne znam nije podatak na APN-ovoj stranici označen. Zagreb Zapruđe 1.088,62 EUR-a po m2, 519 stanova. Zagreb Klara 332 stana, 965,64 EUR-a po m2. Osijek 38 stanova u Vukovarskoj ulici o tome je bilo riječi i u prošloj raspravi, cijena je tamo nažalost otišla na 1.022 EUR-a. U vrijeme kad su izgrađeni to je bila neprihvatljiva cijena jer se moglo po komercijalnoj cijeni puno jeftinije kupiti. Zagreb Špansko, Oranice 1.545 stanova, nema vrijednost po kvadratu ali ukupna vrijednost je 901 milion kuna od čega je poticajna sredstva 178 miliona. Split Kila 162 stana 1.107,99 EUR-a. Umag 39 stanova 874,24 EUR-a. Split Brodarice 384 stana 907,73 EUR-a po kvadratu. Mali Lošinj 20 stanova 1.125,66, Gospić 30 stanova 840,47 EUR-a, Fažana 12 stanova 1.125,66. Šibenik Šubičevac 148 stanova, Punat 22 stana ovo su predugovorne cijene od 1.125, Krk Baška čujem ovdje da se u Varaždinu gradi, ali možete primijetiti sami osim Osijeka koji je spomenut, koji je prije izgrađeno nekako se slabo spominju gradovi u Slavoniji. Još jednom želim naglasiti protiv ovih zakona, protiv ovih izmjena koje pomalo i uređuju i proširuju ove subvencije i na broj djece u članovima kućanstva nemamo ništa protiv, treba ih podržati, ali treba razmišljati o slabije razvijenim krajevima o onim ljudima koji ne mogu nikako doći do kredita i Vlada RH tj. njeni predstavnici svaki ministar kad dolazi ovdje braniti svoj zakon mora razmišljati o cjelokupnoj slici da se situacija promjeni. Još jedno samo pitanje evo za državnog tajnika, s obzirom da je to u POS-ovim, za POS-ovu izgradnju definirano sad ovim zakonom o nemogućnosti zloupotrebe, što je sa subvencioniranom gradnjom i kupnjom, mogu li korisnici nakon 5 ili 7 koliko traje subvencija nakon toga prodati nekretninu, uzeti novac i a da ih ne krivimo otići iz ove zemlje. Podržat ćemo ovaj, podržat ću ja osobno vjerujem da će i kolega ove izmjene ali kažem treba razmišljati i o onim najsiromašnijim. Najljepša vam hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče sa suradnicom evo u ime Kluba HSS-a i Demokrata nekoliko riječi o ova dva zakona. Predlagatelj je reko da je cilj ovih zakona prije svega demografska obnova Hrvatske, ravnomjerni razvoj, pomoć mladim obiteljima da ostanu živjeti u Hrvatskoj, da imaju svoj stan i da budu stambeno zbrinuti. I sve, to je lijepo i to mi iz Hrvatske seljačke stranke podržavamo. Međutim ono što mi kao tijelo koje donosi zakone moramo osigurati i ravnomjerni razvoj Hrvatske i svakom jednaku šansu u Hrvatskoj. A da i kroz ova dva zakona to nismo postigli to govore brojke. Pa evo samo na primjeru broja podnesenih zahtjeva za subvencioniranje kredita za prošlu 2018. godinu od ukupno 2328 odobrenih imamo primjer da je iz Ličko-senjske bilo 13 zahtjeva, iz Požeško-slavonske 16, iz Šibensko-kninske 16, Virovitičko-podravske 30, Vukovarsko-srijemske 44 i Brodsko-posavske 49. Naravno najviše iz Zagreba 876. I nitko od nas nije protiv tog da mladi u gradu Zagrebu, Varaždinu ili Rijeci riješe svoje stambeno pitanje i na taj način šire svoju obitelj i stvaraju kvalitetne uvjete za svoj rad i razvoj i sebe i svoje obitelji. Međutim, isto tako bi htjeli da upravo ovi iz Ličko-senjske, Šibensko-kninske, Vukovarsko-srijemske ili Brodsko-posavske imaju jednaku šansu. Zašto su ovakve brojke? Pa ključ je u onom kad pogledate druge ekonomske i statističke pokazatelje o kvaliteti života i standardu građana u tim nerazvijenim područjima. A samo iz činjenice da je preko 300 tisuća obitelji iselilo iz Hrvatske i to cijelih obitelji, najveći dio je upravo iz tih spomenutih nerazvijenih područja pogotovo iz Slavonije, Baranje i Srijema jedan od preduvjeta za ovakve brojke. Drugo, ono što Vlada poduzima a činjenica da su pokrenuti određeni postupci uloženo je 1,39 milijardi kuna u zapošljavanje, prije svega mladih. Koji su rezultati. Pa evo, zadnje brojke govore da je stopa zaposlenosti lani narasla tek za 1,7%-tni poen, da smo prema postotku od 60,6% ukupno zaposlenog stanovništva na 25.-tom mjestu od 27 država članica EU. A ono što je još posebno interesantno da je zaposlenih mladih u dobi od 15-29 godina u padu. Cilj je bio 43,4% a ostvaren je rezultat 42,5 što je niže u odnosu na 2017. kad je bio 42,9%. Također kad pogledate podatke o prosječnoj plaći u RH koja je u gradu Zagrebu preko 7200 kuna. Kolika je prosječna plaća u Hrvatskoj? 6200 i nešto kuna a u mojoj Brodsko-posavskoj županiji daleko još ispod negdje 4800, 4800 kuna. Dakle, to su zašto kažemo da ova dva zakona i ukupna politika ove Vlade nije još uvijek dala rezultate i ne ide onim tempom kojim bi mi željeli koji dolazimo iz tih područja i koji evo branimo interese građana iz tih područja. I stoga ovo proširenje na, odnosno povećanje na nerazvijena područja za kroz subvencioniranje kredita i subvencioniranje kamata je OK, ali ne da se uzme onima koji žive i rade. I treba mladima i u Zagrebu. Zašto niste išli sa značajnijim povećanjem upravo za ta nerazvijena područja. I zašto ne ide politika zapošljavanja u tom smjeru da se konačno riješi problem nezaposlenosti mladih a pogotovo onih koji rade na određeno vrijeme. A mi smo jedna od država, članica EU gdje je najveća stopa zaposlenosti mladih na određeno vrijeme. I kako da taj mladi čovjek koji nema ugovor o radu na neodređeno planira obitelj i da se stambeno zbrine. Evo samo primjerice u Brodsko-posavskoj županiji od 38 tisuća i nešto zaposlenih skoro 9,5 tisuća mladih ljudi živi i radi na određeno vrijeme. To su strašno veliki postoci, velike brojke i jednostavno ti mladi nemaju šansu ni participirati u ovim mjerama i naravno da to nije predmet ovih zakona i samo ovog ministarstva ali da generalna politika Vlade mora ići za tim da omogući svim građanima RH ravnomjerni razvoj i jednaku šansu. Jer čudno je da i kroz Zakon o poticajnoj stanogradnji se najavljuje gradnja stanova preko tisuću, uglavnom u primorju i na moru i na otocima, naravno da treba i tamo. Ali gdje su tu Otok, Orahovica, Lipik, Pakrac, Nova Gradiška i drugi gradovi iz Slavonije, Baranje i Srijema, Belišće, nema ih. A sigurno da postoji interes i tamo mladih i tih jedinica lokalne samouprave da se i oni uključe u ... [[Govornik se ne razumije.]] projekte. Međutim, to sam već govorio, u čemu je problem, premali fiskalni kapaciteti tih jedinica lokalne samouprave da bi se uključili u to. I zato smo evo i prošli tjedan ovdje raspravljati da se ide sa izmjenama drugih zakona, da se povećaju kapaciteti fiskalnih tih jedinica lokalne samouprave. Odbili ste uredbu o povećanju naknade za jedinice lokalne samouprave. Odbili ste Uredbu o povećanju naknade za jedinice lokalne samouprave iz prihoda zahvaćenih količina ugljikovodika i niz drugih takvih primjera. A može, samo treba politička volja. Da bi značajnije pomogli ovim nerazvijenim područjima treba naravno novca. Ministar financija se hvali suficitom u proračunu, znači ima prostora. Također odbili ste i prijedlog zakona koji je predložio Klub HSS-a da se kazne oni koji nemaju dokaze o stečenoj imovini, nezakonito stečenoj imovini a da se oporezuje. Europski statističari kažu da se u Hrvatskoj godišnje 40 do 50 milijardi nalazi u sivoj zoni ekonomije, znači zamrači se. Kome je u interesu da se to ne stavi pod okrilje zakona jer to bude prihod državnog proračuna i da možete onda sufinancirati više i kredite za mlade što pozdravljamo, da možete više sufinancirati kredite za mlade u ruralnim područjima. Vidimo da i problem postoji, da je premali broj zahtjeva iz tih područja a rekao sam što je preduvjet a to su radna mjesta, to je plaća koja će zadovoljiti potrebe kvalitete života i koja će omogućiti da mogu otplaćivati anuitete kredita i onda uopće nije čudno da sindikat zaposlen u školstvu, učitelja, nastavnika, profesora najavljuje štrajk, jer njihove plaće, njih preko 12 tisuća daleko zaostaju za prosjekom u RH, a pogotovo za prosječnom plaćom u Gradu Zagrebu. A da ne govorimo o drugim djelatnostima, kao što je drvna industrija, tekstilna, gdje su plaće još niže. I onda je čudno da ne prihvaćate prijedloge koje dolaze iz oporbe da se poveća neoporezivi dio osobnog dohotka, da se poveća osobni dohodak, upravo u onoj skupini građana, koji žive i rade za plaću od 3,5 4, 5 tisuća kuna do 8 tisuća kuna, kojih je najviše u RH, neke brojke kažu negdje oko 500, 600 tisuća ili naših građane. Oni, veće dio njih i nije u poreznim škarama ali morate još naći modele i načine kako omogućiti našim sugrađanima, da mogu imati veći, osobni dohodak. I ono što je većina onih mladih, koji su otišli iz RH, su rekli, da uz ovaj dio, onda nema posla, da se teško dolazi do posla je problem i to stranačkog kadroviranja. I činjenica da ne žele niti jednu stranačku iskaznicu, nego su uzeli putovnicu i otišli iz RH. Cijela Europa govori o nekakvoj kružnoj ekonomiji, o zelenoj ekonomiji, a ovdje je izgleda riječ o stranačkoj ekonomiji i to kružnoj, jer je prva članska iskaznica, aktualnih vladajućih stranaka, pa onda radno mjesto u nekoj od državnih uprava, evo sada čujemo i 500 novih zapošljavanja u Državnom inspektoratu. E to je ta, stranačka kružna ekonomija, stranačka iskaznica, posao a onda može i koristiti stambeno poticajnu stanogradnju i stambeno subvencioniranje kamata. Međutim, nemojte se čuditi otići će onda još više mladih, pogotovo sada kada i Austrija otvori granice za građane RH i da se slobodno mogu zapošljavati. O tome treba razmišljati i kreirati takve politike, pa i ove zakone prilagoditi upravo tim nerazvijenijima, koji su u najvećim potrebi, a ovdje se nešto kozmetički mijenja, ne još uvijek onoliko koliko bi trebalo i ne onoliko brzo koliko bi trebalo, jer kasno je za one koji su otišli, a ako želimo zaustaviti da ne odu nam i ovi učitelji, koji najavljuju štrajk, da ne odu liječnici, pa evo, već je veliki problem i u zdravstvu, 12 tisuća medicinskih sredstava nedostaje. Kako će neka županija organizirati obiteljsku medicinu, ako nema ni liječnika, ni medicinskih sredstava? Kako će ih zaustaviti da odsele kada nema prostora da uđe u poticajnu stanogradnju, niti ti zaposleni mogu očekivati radno mjesto sa prosječnom plaćom od 7200 kn kao što je u Gradu Zagrebu. To su nedosanjani snovi za ljude koji žive i rade u tim ruralnim područjima, evo o tome razmišljate. Hvala.
Hvala lijepo. Idemo na pojedinačnu raspravu, prvi je trebao biti poštovani zastupnik Ivan Lovrinović, nema ga, gubi pravo na raspravu. No prije nego što dam riječ poštovanom zastupniku Đujiću, najprije da pozdravimo na galeriji učenice i učenike OŠ Rudeš iz Zagreba, drugu grupu sada, pa ćemo ih pozdraviti. … [[Pljesak.]] A i jedna obavijest, dakle, ovako poštovane zastupnice i zastupnici htio bi vas obavijestiti da ćemo zbog opravdane spriječenosti predlagatelja, točku koju smo najavili kao drugu na rasporedu za sutra, a to je Godišnje izvješće o provedbi strategije i zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2017. g. raspraviti kao prvu točku u petak. Dok bi točku koja je bila planirana za petak, a to je Izvješće o ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć i utrošku sredstava u 2018.g. raspravili sutra kao drugu točku. Dakle promijeniti ćemo mu samo redoslijed tih točaka zbog opravdanog spriječenosti predlagatelja. A sada bi dao riječ u pojedinačnoj raspravi poštovanom zastupniku Saši Đujiću, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dakle, moja rasprava bazirati će se, odnosno, glavni dio moje rasprave, će biti na Zakon o subvencioniranju kredita za stambeno zbrinjavanje građana. Dakle, prije svega žao mi je što nema ministra Štromara ovdje, jer volim kada on obrazlaže ovaj zakon i volim slušati njegova obrazloženja iako je on naknadno tek uletio u ovaj zakon, ovo je izvorno zakon koji je predložio ministar Kuščević, dakle, on je idejni začetnik ove priče i ono što želim podsjetiti je ovo su već 2, 3 izmjene ovoga zakona. Želim podsjetiti malo na početak cijele priče kako je ovaj zakon uopće nastao. Dakle, prilikom porezne reforme 2017.g. od strane ove vlade, kada je ponovno uvedeno oporezivanje građanima na prvu nekretninu, ponovno je uveden taj porez, digla se je velika bura u javnosti i nakon toga, odgovor vlade je bio najava ekspresno, uvođenje zakona odnosno, rješenja vlada će vam plaćati pola kredita za stambeno zbrinjavanje mladim obiteljima, što je samo po sebi, kao ideja, dobro, međutim, kako je ispaljeno, tako smo čekali prve nekakve prijedloge i kao da podsjetim, to je bila izvorno ideja, još je tada ministar bio g. Kuščević, kasnije je HNS ušao u ovu vladu i onda je to u na sebe preuzeo gospodin Štromar. Ono što je kod ovih izmjena dobro, evo, pozdravljam danas u ovim izmjenama to da se uvodi produženje subvencije za svako dijete koje je već rođeno za mlade parove. Dakle, to jest najveća promjena u ovom zakonu danas, dakle, za svako dijete koje mladi par već ima će se produžiti kredit za još godinu dana, ali ono na što želim ukazati, je da ja očekujem opet promjene ovoga zakona, dogodine opet u 5, 6. mjesecu, budući da se svake godine mijenja nešto i sada već imam dojam da to Ministarstvo radi taman pred otvaranje novog natječaja, svake godine, samo da bi se o ovoj priči kontinuirano pričalo, reklamiralo i govorilo. Jer ne znam zbog čega, što je sprječavalo vas, da na početku, odmah u izvornom nacrtu prijedloga zakona bude i ova mjera predviđena, pa da se odmah boduju mlade obitelji koji već imaju djecu. Dakle mi sad već imamo dva natječaja iza sebe gdje su ljudi po određenim uvjetima dobili te kredite a recimo nisu imali ovaj benefit. Dakle, oni su zakinuti u odnosu na one korisnike kredite koji će biti ubuduće. Da podsjetim opet, u izvornom, u prvom nacrtu zakona, subvencioniralo se 50% kredita, 50% je znači bila subvencija za sva područja i ta subvencija je trajala 4 g. Ukoliko par u tom periodu dobije dijete, svaka subvencija se produžuje za još 2 g. po svakom novorođenom djetetu. Onda ste radili prvu izmjenu nakon godine godinama gdje ste uveli subvencije ovisno o indeksu razvijenosti i to ste onda produžili za godinu dana. Šta ste u biti napravili? Ništa. dakle. netko je imao 50% subvencije 4 g. a onda ste vi napravili izmjenu da 5 g. ima 30% subvencije, 35, 40, ja ću reć kako su te mjere prema indeksu razvijenosti npr. Gospić koji je mi nitko ne može reći da je jedan od najrazvijenijih gradova Hrvatske, tamo nitko nema subvenciju 50%. Dakle mlada obitelj koja u Gospiću kupuje stan, nema subvencioniran kredit 50% nego mi se čini da je po izračunu nekakvih 30 i 5, 6% otprilike tako negdje, a ja mislim da u Gospiću bi trebala bit subvencija 50% i u takvim područjima. Dakle u sumi novca, vi niste napravili između izvornog zakona i prvih izmjena, ništa. Iznos je ostao isti, subvencija je ostala ista financijski ali šta ste napravili? Dobili ste opet jednu reklamu da pričate o tome kako ne znam, nešto dobro radite. Mislim da ovaj zakon bi mogao biti odnosno mogao je izvorno biti puno bolji, ne trebamo mi svake godine radit neku izmjenu pa prebacivat nešto iz šupljeg u prazno, druga stvar, mislim da je trebala ostati subvencija od 50% na cijelom teritoriju RH jer opet nije vam isto subvencionirat 30% kredit za kupnju stana u nekom području kao što je ne znam, Gospić i subvenciju od 20% ili 25% u Zagrebu gdje je cijena kvadrata 3 puta veća. Druga stvar, ovaj zakon je doveo do toga i tome država nije nikako doskočila, da imamo porast cijene nekretnina upravo pred samo raspisivanje natječaja za ovu subvenciju. Dakle, u zadnje 2, 3 g. skočile su nam cijene prodaje stanova i država na to nije našla nikakav odgovor. Dakle, sve u svemu kad se to sve skupa provede, opet zbog drugih politika ove Vlade, prema bankama, banke više ne daju tako olako te kredite pa je i smanjen broj mladih obitelji koje uopće mogu doć u poziciju dignut kredit budući da ne mogu bit više jamci jedni drugima i da tu trebaju imat tolika primanja da je jako mali broj mladih ljudi koji uopće mogu doći u poziciju da se kreditno zaduže za stan a to je opet uzrokovano nekim drugim politikama Vlade. Dakle ova Vlada nije našla cjelovit odgovor na stambeno zbrinjavanje mladih, s ovim uvođenjem subvencija po indeksu razvijenosti je napravila priču da u biti potičemo kupnju, subvencioniramo kupnju manje ondje gdje ljudi manje žive a tamo 50% subvencija je na mjestu gdje nitko neće kupit stan ne zato što ljudi tamo ne žele živjet, nego tamo nema posla, dakle, šta će mladom čovjeku stan u nekom gradu ili općini gdje će imat 50% subvencija a neće imat posla u tom mjestu? Dakle to je ona promašena priča i to su sve stvari na koje ova Vlada nije našla odgovor. Dakle to je samo prebacivanje iz šupljeg u prazno ali u konačnici naše mlade obitelji bolje išta nego ništa, to sam rekao i kad se zakon donosio ali dobiju mrvice a većinu sredstava opet ostaje bankama koje budući da znamo da se na početku kredita upravo u ovih 6, 7, 8 g. ako je netko digao kredit na 15 g. ili 20, otplaćuju kamate, dakle država subvencionira u kamatu, dakle banka dobiva sredstva a mlade obitelji dobivaju mrvice i to su one stvari koje nisu dobre, mislim da je trebalo opet vratit subvenciju na 50% neovisno o indeksu razvijenosti za teritorij cijeli RH i da u svim sredinama to bude takva mjera na takav način, ovo trajanje godina je u redu, povećanje za obitelj je redu, ali kažem, to bi vodilo računa o cjelovitom razvoju RH i jednake šanse svim mladim ljudima neovisno gdje žive ili da se stambeno zbrinu jer tamo gdje su najrazvijenije sredine, tamo je i rata kredita, tamo su stanovi, tamo je sve veće, prema tome ta subvencija sama po sebi ako iznosi 50% za Zagreb, Rijeku, Split ili Osijek je manja 50% nego 50% u nekoj sredini, ne znam u slavonskim mjestima gdje je nerazvijeno. To su stvari na koje sam želio ukazati i opet kažem, imam dojam da uvijek u 4., 5. mj. tekućoj godini radite neke sitne kozmetičke izmjene samo da bi se iznova pisalo o ovom zakonu i da bi se marketinški radilo na tome kao evo sad smo nešto wow super napravili puno bolje nego zadnji put a u biti nudite cijelo vrijeme rješenja koja ste mogli ugradit odmah tako da najbolji primjer je ova prva izmjena kada ste smanjili postotak subvencije a produžili za jednu godinu. Dakle u masi mlada obitelj je dobila ne znam, 100 000 kuna subvencije kredita ako je bilo 50% u 4 g. i dobila je 100 000 subvencije kredita ako je bilo 35% u 5 g., dakle to je isti novci samo s vrti ali ste imali, cijelo vrijeme lani priliku ponovno govoriti o tome evo krećemo na jesen, super je mjera, odlično radimo i to je ono na što sam želio ukazati. Nadam se da griješim, da neće više bit izmjena dogodine po ovom pitanju i još jednom kažem, žao mi je što nema ministra Štromara jer on bi sigurno dao jedan bolji duh ovoj raspravi. Evo hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa kolega Đujiću, u vašoj raspravi ste opravdano spomenuli da su izmjene koje Vlada predlaže iz godine u godinu u biti kozmetičke prirode i neodoljivo podsjećaju na to se korigiraju u malo stvari a da u biti se ne rješava glavni problem mladih obitelji u RH a to je da se stvore bolji uvjeti za bolje plaće odnosno da ljudi mogu dostojanstveno živjeti od svoga rada. Znači vrlo je teško je otplaćivati bilo kakvu ratu kredita ukoliko nemaš posao, ne samo da radiš, nego da budeš plaćen da možeš platiti neku ratu. Jer danas u RH nije moguće samo tako plaćati ratu od 2, 3.000 kuna odnosno ljudima koji imaju obitelj to si priuštiti. I zato mi je ovdje također se nameće situacija da se paušalo rješava da se rješava [[Upadica: Hvala.]] jedan mali dio problema, a ne rješava se problem u cjelini.
Odgovor poštovanog zastupnika Đujića.
Hvala kolega Maras, pa upravo to, to je cijela povezana priča politike ove Vlade, dakle ne samo da se sa plaćama koje naši mladi imaju u Hrvatskoj teško vraća rata kredita, nego mlade obitelji teško uopće dobiju kredit za stambeno zbrinjavanje. To je jedna cjelovita priča koju bi trebala Vlada imat, a nema je. Dakle, i politika prema bankama i politika prema plaćama, porezna politika, poticanje za ne znam dobivanje djece, to su skupi nameti na troškove mladih obitelji koje imaju djecu. I to je ono čemu Vlada ne pristupa sustavno s druge strane imamo još uvijek tu situaciju da jedne politike vodi HDZ ovo vodi HNS i onda se oni između sebe takmiče tko će biti bolji, tko će biti uspješniji, tko je kao više napravio za mlade, a u biti nitko ne radi ništa konkretno, a mladi nam odlaze iz zemlje svaki dan.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Božice Makar.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, pa uvaženi kolega Đurić evo što se tiče ovog dijela kad ste započeli da smo imali stvarno onaj dio da je stjecanje prve nekretnine bilo oslobođeno od plaćanja poreza na promet nekretnina smatram da je to bila dobra mjera. I kad je to bilo ukinuto ovo je bila neka kompenzacijska mjera ali evo i tu se je išlo da ipak nije 5% nego je ipak sad 3% kod poreza na promet nekretnina. A ne znam zašto se protivite promjenama, koliko god one česte bile, pa i svake godine ako se ide na bolje i ako su promjene na bolje. A upravo te promjene su ono na što su ukazivale i u javnoj raspravi i kroz razgovore ti mladi koji su tražili te kredite i korisnici su tih kredita. Dakle, treba slušati i mijenjati na bolje koliko god to često bilo.
Poštovani zastupnik Đujić.
Ne znam gdje ste shvatili kolegice da se ja protivim ovim promjenama, ja sam i rekao da su to dobre stvari, samo mislim da su se trebale dogoditi prije 3 godine. Zašto? Zato što ništa nije sprječavalo da se to ugradi prije 2 godine. To je dobra stvar, ali želim ukazati na to da HNS u ovom resoru očito ima smišljenu strategiju da svake godine da nešto malo, što je mogao dat odmah, da bi se svake godine u 4., 5. mjesecu pred natječaj koji se dešava u 9. opet pričalo o ovom zakonu, aktualizirala ova tema u javnosti. To je moje mišljenje, to je moj dojam. Dakle, pogotovo ove prve izmjene koje su bile. Produženje roka, a smanjen postotak subvencija u globalu isti iznos novca, dakle obitelj u konačnici dobije isto mi ne može reći nitko da nije kozmetička promjena koja je donesla ljudima šta, ništa. Dakle, HNS ciljano ovdje radi, već znaju sigurno državni tajnik sad zna koje će promjene biti dogodine u 3., 4. mjesecu da bi se onda opet pričalo još je izborna godina pa možda se [[Upadica: Hvala.]] produži dogodine da još i veća, veća, ali ja ću podržati ovaj zakon i ovakav kakav je.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Alena Preleca, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući, kolega Đujić vi ste puno toga rekli što ne štima, a evo ja ću se samo javiti na nešto što isto mislim da isto niste spomenuli, a to je prije svega država je dogovorila da će na početku biti 2% kamata sa bankama. To je uvjet bio za banke, a kasnije kamate mogu porasti nakon 5 godina kad je, kad mlade obitelji sami otplaćuju kredite. Ja mislim da jednostavno to nije dobro, država je treba uvjetovati banke da cijelo vrijeme krediti budu sa 2%, sa 2%, a ne samo u trenutku dok država to sufinancira. I još jednu zamjerku nismo riješili ugovore o radu. Vi znate da mlade obitelji kad dignu kredit, a ne mogu dići kredit ako jedna od zaposlenih je na ugovor na određeno vrijeme. To je jedan veliki problem u Hrvatskoj, to treba riješiti isto, mlade obitelji ne mogu dići kredit ne mogu jamčiti jer jednostavno imaju ugovore o radu, a to nismo riješiti, a to je na Vladi, to treba isto riješiti. Mladim obiteljima je izuzetno teško dobiti kredit.
Hvala. Poštovani zastupnik Đujić.
Hvala lijepo, kolega Prelec točno ova priča s kamatama pokazuje ovog opet ono da u konačnosti najveću korist imaju banke, a da mlade obitelji dobivaju mrvice. Druga stvar isto kako je, kako je Vlada odgovorila na porast cijene kvadrata u nekretnini. Odgovorila je na način da je rekla može biti cijena i veća, a Vlada će subvencionirat do 1.500 EUR-a po kvadratu. Umjesto da je inzistirala da cijena mora biti takva onda je bi oni koji prodaju stanove držali tu cijenu kvadrata inače te stanove ne bi prodavali, a oni ovako znaju da mogu prodati stan i za 2.500 EUR-a i da će država subvencionirati do 100.000 EUR-a cijenu stana i onda će netko kupit ne znam stan od 50 kvadrata i platit će ga 100.000 tisuća umjesto da je država se držala, držala onog ograničenja po kvadratu, mislim da bi to bio puno bolji efekt. Ista stvar je i sa ovim kamatama. Dakle, to su sad neka rješenja koja su mogla još više poboljšati ovaj zakon.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će ona poštovanog zastupnika Tomislava Lipošćaka, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, državni tajniče Uhlir, evo pred nama je Zakon o subvencioniranju stambenih kredita koji je možemo reći zaživio 2017. godine i kako smo do sad čuli i u vašem uvodnom izlaganju do danas je realizirano nešto više od 5.300 zahtjeva sukladno ovome zakonu. U 2017. godini subvencionirala se polovica ukupnog iznosa anuiteta u prve 4 godine otplate kredita, a od 2018. godine prelazimo zapravo na način subvencioniranja dijela mjesečnih anuiteta koji su u iznosima ovisno o indeksu razvijenosti grada odnosno pojedine općine za prvih 5 godina i oni kao što smo vidjeli iznose do 50 odnosno 51% toga anuiteta. Ono što je bitno u ovome zakonu i što bi trebalo naglasiti jest to da se to odnosi na sve one mlade, mlađe obitelji do 45.g., te one koji u svom vlasništvu nemaju stan i nemaju nekretninu odnosno nemaju kuću ili koji istu tu nekretninu prodaju radi kupnje veće zbog potreba vlastitoga stanovanja. Jednako tako, za svakog člana s invaliditetom većim od 50%, rok subvencioniranja produžuje se za 2.g., kao i za svako novorođeno odnosno usvojeno dijete taj rok se također produžuje za 2.g. Novitet je da se ovim prijedlogom osigurava i pravo zapravo na dodatno subvencioniranje za svakog onog maloljetnog člana obitelji odnosno kućanstva u trenutku podnošenja ovoga zahtjeva i to za jednu godinu. Osobno smatram da je i ovaj zakonski prijedlog pozitivna mjera za sve one građane koje, za sve one obitelji koji se mogu uklopiti u ovu mjeru i kontaktirao sam jedan određeni broj ljudi koji su konzumirali pogodnosti ovoga zakona i vjerujte mi, gotovo svi oni imaju samo riječi hvale i pozitivna iskustva koja su vezana uz ovu mjeru. Jednako tako, svjestan sam da su i sredstva u državnom proračunu koja su predviđena za ovu mjeru ograničena, i da su zapravo upravo ona koja diktiraju i raspisivanju ovog natječaja po godinama odnosno poziva odnosno same njegove okvire i u tom smjeru može ići jedna kritika, ne bi je nazvao možda kritikom, nego sugestija odnosno savjet da sukladno mogućnostima odnosno i punjenju i sredstvima u državnom proračunu, a jednako tako i interesu građana u godinama koje su pred nama razmišljamo o povećavanju ovih sredstava koja su predviđena, osobito ako se praćenjem učinaka ovih mjera utvrdi da su one imale pozitivan učinak, ako se pokaže da su imali dobar učinak na samu demografiju, na demografsku obnovu i na ostanak mladih u RH, osobito u onim područjima koje i danas ovdje najčešće spominjemo, a to su ona područja koja su sa, po indeksu razvijenosti najnerazvijenija i ona koja zapravo demografski umiru i tu također ne bi se ograničio samo na sredstva koja su predviđena u proračunu, nego i na broj javnih poziva odnosno natječaja da ukoliko se postoji mogućnost, ukoliko se pokaže mogućnost za time da ga ne ograničimo samo na jedan godišnje, nego više njih godišnje ili da budu kontinuirano provođeni kroz duže vremensko razdoblje. Mogućnosti financiranja od čak 50% rate kredita, te činjenice da je u ovih 2.g. preko 500 djece rođeno u obiteljima koje su konzumirale ovu mjeru govore nam zapravo da je i ova mjera i ovaj zakonski prijedlog na dobrome putu, a što se tiče samoga Zakona o poticajnoj stanogradnji, prije mene je već dosta toga rečeno, ali naglasio bih još jednom i pohvalio odredbu kojom se sprječava zlouporaba odnosno preprodaja i iznajmljivanje stanova koja do sada nije bila ugrađena u zakonsko rješenje, za one stanove naravno koji su kupljeni po povoljnijim cijenama i zapravo tu se ispravlja jedna nepravda koja do sada je bila, možemo tako reći, nije bila predviđena u samom prijedlogu zakona, te svakako i samo definiranje deficitarnih zanimanja tj. kadrova koji su ključni u sistemu poticaja odnosno poticajnog stambenog zbrinjavanja, to je iznimno bitna i pohvalna mjera, osobito što pojedine struke, pojedina zanimanja postaju deficitarna ne samo na određenim područjima u našoj domovini, nego zapravo praktički na cijelom području lijepe naše. Hvala lijepo.
Imamo 3 replike, poštovana zastupnica Božica Makar, prva.
Poštovani kolega, ja sam se javila za repliku odmah na početku kada ste govorili o mjeru za različito subvencioniranje sukladno indeksu razvijenosti, a to je od 31 do 50%, pa sam vas htjela pitati za vaš stav s obzirom da smo čuli i različita mišljenja, ali ste u svom kasnijem izlaganju zapravo predložili još neke mjere vezano za intenzivnije izgradnju i korištenje tih mjera upravo u tim našim ruralnim područjima. Svi se tu zalažemo za ravnomjerniji razvoj čitave RH, a kad dođemo do takvih mjera koje bi upravo trebale pomoći tim krajevima koji su najugroženiji i slažem se da trebamo iznaći još mjera, tu onda već nastaju određeni problemi, sve stoji što su i kolege ranije rekli da ovdje ima više potreba, međutim, ja smatram, a i vi ste iznijeli da treba upravo [[Upadica: Hvala]] na ovim područjima raditi na tome.
Poštovani zastupnik Lipošćak.
… [[Govornik se ne razumije]] u biti da se razumijemo i da se slažemo oko toga, ovo subvencioniranje je ovakav model koji je ovim zakonskim, zapravo rješenjem predviđeno, ovo zakonsko rješenje nije jedini zakon, nije zapravo jedini paket odnosno mjera kojim se pokušava riješiti ravnomjeran razvoj lijepe naše, imamo niz drugih zakona, od Zakona o brdsko planinskim područjima, Zakona o potpomognutim područjima koji također prepoznaje probleme, nudi neka druga rješavanja problema gorućih na tim prostorima i kao što sam sam rekao u svojemu izlaganju, nadam se da ćemo i u budućnosti sukladno mogućnostima, sukladno punjenju državnoga proračuna i ove mjere koje su pred nama, ne vidim razlog zašto ih ne bi ponovo mijenjali i izmjenjivali ako one idu u pozitivnom smjeru, u smjeru poboljšavanja za sve one koji žive u tim područjima.
Hvala. Poštovani zastupnik Saša Đujić.
Poštovani kolega, evo vi ste govorili o poticanju stambenog zbrinjavanja na nerazvijenim područjima, ali ste spomenuli da bi bilo dobro imati praćenje učinaka, evo, ja se tu s vama slažem. Dakle, na tragu onog što sam govorio u svojoj raspravi, mene bi zanimalo npr. kada je uvođeno subvencija prema indeksu razvijenosti na zadnjim izmjenama zakona prošle godine, onda je jedan od argumenata bio taj da se stanovi uglavnom kupuju na razvijenim područjima, dakle, u centrima, u velikim gradovima, najviše u Zagrebu i da se tom mjerom prema indeksu razvijenosti, subvencijom u postotku prema indeksu razvijenosti, da se to uvodi da bi se potaknula kupnja stanova u onim slabije razvijenim područjima. Evo, ja bi volio da smo mi danas dobili izvještaj koliko je kupljeno više stanova u zadnjih godinu dana upravo na tim nerazvijenim područjima nakon uvođenja te promjene u zakonu, pa bi onda znali da li je ta promjena recimo prije godinu dana bila opravdana ili nije, evo.
Poštovani zastupnik Lipošćak.
Zahvaljujem. Pa evo upravo je ključ zapravo leži u onoj riječi što ste rekli „potaknula“, mislim da ova mjera neće potaknuti mlade obitelji da kupuju stanove odnosno stambeno se zbrinjavaju na takvim područjima, pogotovo nerazvijenim nego ona im može samo olakšati. Ovaj zakon ne rješava probleme, zapravo ne bavi se niti politikom zapošljavanja, uređivanja tržišta rada, bankarske politike ili slično. Mislim da, kada se steknu uvjeti za zapošljavanje, kada se uredi tržište rada, da će onda ovakvi zakonski prijedlozi zapravo, olakšavaju kupnju stanova, stambeno zbrinjavanje i zasnivanje obitelji svim onim mladima koji se odluče živjeti na tim manje razvijenim područjima, a očekivati da će ova mjera kao sama i kao takva biti jedina koja će potaknuti nekoga da tamo ostane, mislim da to neće. Hvala.
Sljedeća replika, poštovanog zastupnika Davora Lončara.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Lipošćak, jedno pitanje koje želim istaknuti, a to je da, kad su u pitanju potpomognuta područja, područja od posebne državne skrbi, da se mladima pomogne kroz nabavku građevinskog materijala, ali umanjenjem PDV-a na građevinski materijal. Smatram da bi Vlada u tom prijedlogu trebala u dobrano vrijeme zauzeti nekakav stav i na taj način pomoći mladima da se kroz vid stambenog zbrinjavanja omogući i plaćanje manjeg PDV-a na građevinski materijal.
Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Gorana Marasa.
hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Kada govorimo o ovom zakonu odnosno pokušajima Vlade RH da naprave neke demografske poteze koji bi zaustavili iseljavanje naših sugrađana iz Hrvatske uz ideju, uz određene napore treba uvijek pogledati i koji smo rezultat dobili. Znači, kao što je rekao maloprije moj kolega Đujić u svojoj raspravi, te kozmetičke izmjene, odnosno promjene zakona koje se svake godine dešavaju i gdje se prilagođavaju određeni troškovi kamatne stope tržištu itd. su okej, ne može nitko biti protiv toga. Ali, kada pogledamo rezultate u proteklih godinu dana ili dvije godine, otkad je zakon donesen, onda moramo reći da, nažalost nismo zadovoljni sa rezultatima jer je evidentno u RH odlazak ljudi prisutan. Znači, sigurno je da je u protekli 2,5 godine od kada je Vlada Andreja Plenkovića na djelu Hrvatsku napustilo više stotina tisuća naših sugrađana. E sada, postavlja se pitanje ukoliko su ti prijedlozi dobri, ukoliko se ulaže puno u mlade obitelji, pod br. 1. zašto ljudi odlaze iz Hrvatske i br. 2 zbog čega demografska slika i ovih obitelji koji ostaju u Hrvatskoj je takva da sve manje i manje djece nažalost imamo, sve manje i manje škola se popunjava sa i razreda sa djecom i zbog čega nemamo tu konkretnih rezultata kada je već to toliko dobro osmišljeno i dobro napravljeno. Odgovor je vrlo jednostavan i očit. Znači, nije bitno napraviti samo mjeru u kojem ćete nekome pojeftiniti način da kupi stan. Ili kuću. Jer nije jednostavno, kolegice i kolege, dignuti kredit od 100 tisuća eura i plaćati ga i otplaćivati ga ukoliko imate obitelj i ukoliko imate plaću od 4 ili 5 tisuća kuna. To će vrlo rijetko netko se na taj način odlučiti jer jednostavno neće imati dovoljno novaca da servisira svoje financijske obveze. I zbog toga i imamo situaciju gdje je ovu mjeru koristilo, čini mi se 5 tisuća naših sugrađana, 5 tisuća, a znamo koliko godišnje obitelji odlazi. Znači otišlo je preko 100 tisuća obitelji, a 5 tisuća je koristilo mjeru. I vidite koji je to disbalans. Znači, poteza koja je napravila Vlada i ljudi koji su otišli iz RH. Znači, ključ da mi zadržimo ljude u RH je br. 1 stvoriti uvjete da imate pošteno odrađen posao i da za to dobijete poštenu plaću od koje možete živjeti. 2. mnogi ljudi i uz takvu plaću neće imati mogućnost kupiti svoju stambenu jedinicu, odnosno nekretninu nego treba napraviti nešto da se uredi tržište najma u RH. Da imamo dugoročne najmove. Zbog čega bi ljudi, ukoliko to ne žele kupili, zbog čega bi ljudi kupili nekretninu od 100 tisuća eura i za to plaćali mjesečno ratu ne znam, 3, 4 tisuće kuna 20 i nešto godina, zbog čega ne bi iznajmili stan na 10 godina i to plaćali 1000 kuna. Pa to bi im bilo 3 puta jeftinije i na taj način bi mogli imati kvalitetniji život. Nažalost u RH o tom problemu uopće ne razmišljamo niti je to tržište uređeno osim u dijelu da se iznajmljivačima, naravno, to treba raditi, ukoliko netko ostvaruje prihod na nekretnini, treba ga oporezivati, treba na taj način, kao i za svaki drugi posao platiti određeni porez, ali ja mislim da je ključ rješenja za stambeno zbrinjavanje naših ljudi u RH i što jeftinije to zbrinjavanje, ne u tome da oni kupe nekretninu pošto poto, nego da im se omogući da što jeftinije žive i stanuju. I to je nešto što bi ministarstvo trebalo i o čemu bi trebalo razmišljati. Znači, na stranu izgradnja, na stranu nove nekretnine, nove kuće, novi stanovi, lijepo je to imati, ali jednostavno naši ljudi za to nemaju novaca, dok god su plaće u Hrvatskoj ovakve kakve jesu. A plaće su, budimo realni nikakve i ljudi mladi koji se zapošljavaju nerijetko imaju plaću kao što sam maloprije rekao oko 5 tisuća kuna i tu cijela priča završava oko toga da će se netko uopće upuštati u subvencionirani kredit bez pomoći obitelji, bez pomoći više plaće ili više osoba, to jednostavno nije moguće. Dok god u Hrvatskoj plaće ne porastu barem 30, 40%, naravno, to nije moguće bez jedne sustavne porezne reforme koja će ići na rasterećenje gospodarstva kako bi ono moglo isplatiti takve plaće bez sustavne reforme da se stvaraju i potiču poslovi i industrije koje stvaraju visoku dodanu vrijednost kako bi se također mogle isplaćivati plaće, a ne da radi ovo što se radi nažalost u našoj administraciji, a to je da buja birokracija, da se uhljebljuju ljudi kao što je to u inspektoratu novih 500 ljudi, dok god je to tako, drage moje kolegice i kolege, nema većih plaća u RH i nema mogućnosti da ljudi zarade za pošten posao poštenu plaću, od čega će moći najnormalnije živjeti. I sa te strane ja, evo, ja evo ja jednostavno ne mogu biti protiv izmjena koje će omogućiti barem nekome da jednostavnije dođe do neke nekretnine i da sa te strane možda neka obitelj se odluči ostati u Hrvatskoj. To su pojedinačni slučajevi. Tu se radi o jako malom broju ljudi. Nama odlaze stotine tisuća ljudi. A mi ćemo sada možda pomoći nekoliko desetaka koje bi možda zbog toga promijenile svoj stav. Dok god nemamo mogućnost gdje će se plaće povisiti, jer ljudi odlaze iz Hrvatske jer ne na stotinu ili dvije stotine kilometara, nego na 10 ili 20 kilometara od Zagreba ili od svojeg doma, u Sloveniji mogu za isti posao zarađivati duplo više plaće. Kako je to moguće u Sloveniji, a zašto to nije moguće u Hrvatskoj? Zbog toga što mi nažalost, odnosno Vlada koja sada upravlja zemljom ne razmišljaju o tome kako da smanje porezna opterećenja, kako da omoguće poduzetnicima da mogu isplatiti veće plaće, kako da se pravilno usmjere subvencije, nego razmišljaju o tome da li će i kako će zaposliti 4 stotine ili 5 stotina ljudi Državni inspektorat. Znači to je fokus Vlade Andreja Plenkovića i HDZ-a. nažalost, sa ovakvim izmjenama zakona tu ništa ne možemo. Ja čak ne osuđujem niti predlagače iz Ministarstva graditeljstva, oni možda imaju plemenitu namjeru, ali to je kao da se borite protiv vjetrenjača ili kao da pokušavate ugasiti požar, a u biti imate kantu vode. Tu bez kanadera, bez sustavnog rješenja nema mogućnosti da se taj požar, ta pošast u RH zaustavi, a to je pošast. Demografski problem, odlazak ljudi, smanjenje broja naših sugrađana, pogotovo radno sposobnih naših ljudi jer mi školujemo nažalost u RH ljude za neke druge zemlje, a ne za našu zemlju i ljudi ne odlaze zato što bi to možda htjeli nego zato što imaju izuzetno veliki osjećaj nepravde, nemogućnosti i neostvarivanja svojih osobnih ambicija i perspektiva u svojoj zemlji. Nitko nije otišao iz Hrvatske ili je vrlo mali broj ljudi otišlo zbog toga što im je ovdje dobro, pa su otišli negdje drugdje, nego svi odlaze zbog toga što nemaju osjećaj da u Hrvatskoj mogu ostvariti ono što bi trebalo elementarno imati od svoje države. Kažem, 5 tisuća ljudi koji su koristili, a pogledajte samo podatak o broju novorođene djece u tim obiteljima. Znači 5 stotine. Znači svaki 10. pa kakav je to podatak, to vam također govori, mlade obitelji se ne odlučuju na djecu i nemaju novorođenu djecu zbog toga što, ako već imaju obitelj sa jednim ili dvoje djece, znaju da ne mogu sa svojim plaćama servisirati i taj kredit i život koji bi bio dostojan čovjeka i koji bi omogućio njihovoj djeci da imaju one najelementarnije stvari. Znači, da završim. Dok god ne riješimo ovaj problem poštene plaće za pošteni posao, da od toga naši ljudi mogu živjeti, bilo koji zakon ovog tipa, rješavat će tek pojedine slučajeve i nažalost nećemo riješiti onaj najveći, a to je demografska pustoš u RH. Hvala lijepo.
Imamo veći broj rasprava. Replika, pardon. Prva je poštovanog zastupnika Saše Đujića, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, vi ste istaknuli između ostalog kao jedan od problema za provođenje ovih mjera plaću pa ste u svojoj raspravu rekli da mladi sa 2 i pol, 3 tisuće kuna plaćom ne mogu servisirati ovaj kredit i tu ste u pravu, ali ima jedan podatak koji kaže da ni mladi par koji obadvoje rade i imaju plaću 6, 7 tisuća kuna, znači zajedno nekih 10, 12, ako su uz to kupili recimo, auto koji im je potreban za obavljanje posla, više nisu kreditno sposobni i ne mogu uopće dignuti kredit od 100 tisuća eura koji je predviđen poticanjem od strane ove mjere. Zbog toga su za demografsku politiku i za zadržavanje mladih ljudi u Hrvatskoj potrebne šire mjere demografske koje ste i vi spominjali, ali ključ od svega je plaća. I poštena plaća za pošten rad i dok se to ne promjeni, nikakve druge mjere neće biti poticajne za mlade u Hrvatskoj.
Poštovani zastupnik Maras.
Hvala lijepo kolega potpredsjedniče, ne znam da li je problem što nemamo predlagatelja više u sabornici jer g. državni tajnik je napustio sabornicu [[Upadica: On, to nije problem, ali on će se vratiti, bez brige budite.]] Da, da, ali nije u skladu sa Poslovnikom, to sam htio samo napomenuti da to dugo ne traje. A što se tiče rasprave g. Đujića, znači, htio bih vam samo skrenuti pozornost na jednu stvar. Znači, mi danas tijekom rasprave u ime Vlade i u ime HDZ-a nismo čuli niti jednom referencom neki žal ili problematiziranje odlazaka stotina tisuća ljudi iz Hrvatske za vrijeme Vlade Andreja Plenkovića i HDZ-a. Niti jednom riječju, samo se hvalimo sa nekim tobožnjim rezultatima, prijedlozima. Prijedlozi ti ne daju rezultate. Ja bih volio da daju rezultate i da imamo mogućnost u RH reći ne, nije, zaustavili smo odlazak, možda je čak [[Upadica: Hvala.]] ove godine i došlo nešto više ljudi ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Sljedeća replika poštovane zastupnice Sabine Glasovac, izvolite [[Upadica: Oprostite, nisam završio rečenicu.]] Ali vam je isteklo odavno vrijeme.
Dok sam vas upozoravao na to da nema gospodina tajnika [[Upadica: To je irelevantno, kolega.]] dobro, ok, hvala.
Kolegice Glasnovac izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče Sabora. Kolega Maras nešto ste polemizirali o učincima mjere subvencioniranja stambenih kredita i utvrdili ste da ono nije zaustavilo val iseljavanja mladih ljudi iz Hrvatske. Tu ste djelomično u pravu jer nažalost ovaj paket poreznih zakona kojeg smo usvojili 2017. godine je donesen bez procjene, prethodne procjene učinaka propisa. Tako da, reklo se da će se naknadno nakon dvije godine tek vidjeti što je navedena mjera donijela, međutim ono što se vidi na prvu je da postoji ogroman nesrazmjer između mjere ukidanja porezne olakšice na kupnju prve nekretnine i ovog uvođenja mjere sufinanciranja onog kreditiranja kupnje prve nekretnine te da se isto tako i na prvi pogled vidi da Vladina intencija da se oživi tržište nekretnina zapravo nije uspjela osim u jednome, a to je da su cijene nekretnina porasle u visine [[Upadica: Hvala.]] tako da ne znam što reći.
Poštovani zastupnik Maras.
Hvala lijepa kolegice Glasovac jasno je da je ovo uzimanje novca iz jednog džepa i prebacivanje u drugi džep vrlo očito znači ako skinete olakšicu koju ste imali za prvu nekretninu koja je obuhvatila široki spektar ljudi i omogućila ljudima da dođu jeftinije do određene nekretnine, a sa druge strane subvencionirate kamate i sami ste rekli da vrlo vjerojatno je taj iznos puno veći na strani ovog poreza odnosno oslobođenja 2% za prvu nekretninu i taj nesrazmjer na kraju ispada da Vlada više uzima građanima nego šta daje, a jedino što smo postigli s ovom mjerom je to da smo možda subvencionirali i omogućili da se uzme više kredita od hrvatskih banaka znači najveću korist na kraju su ovdje od te mjere ne naši mladi sugrađani ili sugrađani imali nego su imale hrvatske banke i to je očito nešto šta je iz ovih rezultata vrlo jasno vidljivo.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Marije Alfirev.
Hvala poštovani podpredsjedniče. Kolega Maras, vi ste govorili za isto o nekim efektima ovog zakona i spominjući prije svega osvrćući se na jedan od tih ciljeva koji je zapravo i možda glavni cilj samog donošenja i prethodnog temeljnog zakona to je gledajući ga kao demografsku mjeru. Međutim, ono što se dogodilo prošle godine kada se i mijenjao zakon tada se uvelo i odredba po kojoj se gledalo i od kuda zapravo prijavitelji dolaze te se unijelo i subvencioniranje po indeksu razvijenosti. Međutim, kad gledate analize vrlo je upitno koliko je zapravo došlo do povećanja odobrenja zahtijeva i zapravo oni koji su htjeli subvencioniranje iz onih područja iz onih prve, druge ili treće skupine jer zapravo jel samo dovoljno stanovanje [[Upadica: Hvala.]] zapravo tamo gdje je inače jako teško živjeti ili možda još nešto drugo.
Poštovani zastupnik Maras, izvolite.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče i dalje se krši Poslovnik samo upozoravam na tu činjenicu nadam se da ćete u jednom trenutku reagirati, a kolegice Alfirev ja vas molim da obratite pažnju na ono što sam rekao u samom startu. Znači ukoliko mi ne riješimo trošak stanovanja znači nije nužno uzeti kredit imati nekretninu koju će, na kojoj će zaraditi defacto najviše građevinar odnosno ne najviše nego vjerojatno će najviše će zaraditi banke, a nešto će zaraditi građevinar, a vi ćete cijeli život ili 25 godina plaćati 3 ili 4.000 kuna mjesečno. Bilo bi super kada bi 25 ili 30 godina mogli biti na uređenom tržištu najma stanova i plaćati 1.000 kuna mjesečno jer toliko čete platiti i kamate i ovako i onako. Znači, umjesto da plaćate kamate banci napravite tako da se tržište nekretnina oživi na način da se najam stana može [[Upadica: Hvala.]] nekako subvencionirati odnosno omogućiti ljudima da za 1.000 kuna žive dostojno čovjeka.
Poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi kolega Maras poticajna stanogradnja je treba ostvariti više ciljeva, nažalost u tome nismo uspjeli, a i onog problema je kad govorimo o javnom novcu i kontroli trošenja javnog novca onda je to u RH najveći problem. Od velikih infrastrukturnih projekata kao što je pruga od Dugog Sela prema Križevcima dalje prema Koprivnici pa do eto i poticanja stanogradnje gdje se nije ostvario onaj osnovni cilj, a to je da jedinica lokalne samouprave općina i gradovi sa svojim zemljištem uđu u taj projekt, da one iskoriste to zemljište, da ga stave u funkciju i da na taj način omoguće da ljudi dođu do stambenog rješenja. Umjesto toga se događalo da izvođač ujedno bio i prodavatelj tog zemljišta, umjesto da lokalna samouprava daje zemljište onda se kupovalo od privatnika koji je ujedno bio izvođač, to je bilo u niza slučajeva. A da ne govorimo općenito o javnoj nabavi koja se u RH uopće ne kontrolira. Hvala.
Poštovani zastupnik Maras.
Vjerujte gospodine Žagar da većina ovih mjera koja se ovdje predlažu, pogotovo poticajne stanogradnje i subvencioniranje kamatnih stopa za kupnje, za kupnju nekretnine za mlade obitelji od 1 do 100, 1 je korist za građane RH, a 99 je korist u rekli ste u jednom slučaju vlasnika nekretnina koje se onda stavljaju u funkciju odnosno koje se prodaju da bi se mogli POS-ovi stanovi izgraditi ili banaka koje onda daju kredite da bi te kredite ljudi mogli kupiti. Recite mi zbog čega ne bi umjesto kamatne stope banci ljudi plaćali najam stana na tržištu nekretnina i umjesto 3.000 kuna prolazili sa troškom od 1.000 kuna mjesečno. Kada bi Vlada na taj način razmišljala siguran sam da bi uvjeti za stanovanje i ostanak mladih obitelji u Hrvatskoj bili puno povoljniji nego što su sada. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Ivice Mišića.
Hvala potpredsjedniče sabora, kolega Maras vi ste u vašem izlaganju spominjali plaće i raspodjela plaća i takvih, pitam vas sada, vi ste dugo u politici, zaradili ste dosta novaca, da li ste vaš novac ubacili u kakav biznis, da li ste ga ubacili u proračun koji već godinama koristite i ta vaša firma vidim jako, jako dobro radi, bavite se politikom godinama, pitam vas, da li znate koliko parafiskalnih nameta jedan poduzetnik ima, kako može podiči plaće, naravno, mogu reći da je bilo i poduzetnika koji nisu radili kako treba a ova Vlada podigla BDP na 3%, imali smo suficit skoro 4 milijarde da nije bilo onih promašaja u Uljaniku, mislim da ide dobro i ovaj poticaj stanogradnje je sigurno koji dosad nitko nije uradio. Znači ja sam postavljam pitanje, dokada ćete crpiti proračunski novac i da li ćete vaš novac zarađen u Saboru uložiti u nekakvu firmu kojom ćete sutra podići standard građana Hrvatske? Hvala.
Poštovani zastupnik Maras.
Hvala lijepa. Kolega Mišiću, ja ću odgovoriti jednim kontra pitanjem, na ovakav vaš miš-maš diskusiju i pitanje je gotovo nemoguće suvislo odgovoriti. Znači vi pričate u jednom trenutku o parafiskalnim nametima pa se prebacite na BDP pa onda pričate o biznisu, gledajte, vjerujem i nadam se da niste kakvi u poslu u kojem radite, znam da imate servis kućanskih aparata. Znači ukoliko ste takvi u tom poslu, neće nitko kod vas popravljati frižider ili kuhalo jer jednostavno će ljudi bit zbunjeni, morate se držati onoga jednoga, imati neku konstantu odnosno graditi neko povjerenje sa vašim potrošačima. Vrlo vjerojatno zbog toga što tako i radite ste pobjegli u politiku, doduše preko Živog zida u HDZ, znači to je bio vjerojatno jedan od razloga zbog čega ste otišli iz biznisa jer ovakav miš-maš ni u biznisu ne prolazi i vjerojatno vam je firma zašla u poteškoće. Evo hvala lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će ona poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Pa javio sam se u pojedinačnoj raspravi kako bi naveo još nekoliko argumenata … …/Upadica Reiner: Molim vas, ajmo ... [[Govornik se ne razumije.]] koji idu prilog ovom zakonskom rješenju odnosno ovom modelu subvencioniranja stanova. Prema podacima za prošlu godinu je u Hrvatskoj u prometu odnosno u kupoprodaji bilo negdje oko 19 000 stanova, a prema podacima koje je ministarstvo dostavilo u ovom obrazloženju, prošle godine je ukupno iz ovog modela prodano ukupno oko 2800 čini mi se stanova, dakle 1/6 svih prodanih stanova u RH proistekla je iz ovog modela. Dakle to je za pohvalu jer jasno da su ovim zakonom ipak određeni određeni kriteriji koji ne omogućuju baš svakom građaninu RH da može ući u ovaj sustav jer su ta ograničenja i kad je u pitanju broj godina i kad je u pitanju cijena stana i kad je u pitanju ukupni iznos stana i kad je u pitanju posjedovanje drugih nekretnina itd., itd. Tako je ovaj zakon prvenstveno namijenjen mladim ljudima koji ispunjavaju uvjete da mogu ući u ovaj sustav subvencionirane štednje. Jasno da je pretpostavka ulasku u ovaj model na određeni način riješeno radno mjesto na neodređeno vrijeme jer to je jedna od u svakom slučaju, jedna od pretpostavki da je moguće uredno vraćati ratu kredita ali svakako treba istaknuti da ovim zakonom i ovim modelom Vlada odnosno država, prilično izdašno reagira kad je u pitanju rješavanje najvažnijeg životnog pitanja, jednog od najvažnijeg životnog pitanja a to je u svakom slučaju rješavanje stambenog pitanja. Dakle kao što sam i u ime kluba rekao, na kredit od 100 000 eura koji je maksimum kojim se može ući i ishoditi sredstva za kupnju stana, u 5 g. u jednoj sredini, jedinici lokalne samouprave koja je u IV. Ili V. kategoriji, to je iznos od 14 000 eura, to je vrlo rekao bih izdašna mjera koja omogućuje da se prilikom dizanja kredita, doista od strane države osiguraju sredstva koja mladoj obitelji omogućuje da tim sredstvima praktično u potpunosti opremi stan a znamo kada je mlada obitelj na početku svog zajedničkog života kupuje stan, da je potrebno pored kredita za kupnju stana ishoditi i osigurati sredstva i za opremanje stana što na ovaj način doista država reagira. Ja sam u svom ranijem izlaganju rekao da bi bilo dobro da Vlada ne ograniči ovaj model samo na 2 g., na 2019. i 2020. g., neka on bude trajan, taj model treba biti trajan jer očito da je velika zainteresiranost mladih ljudi za ovu mjeru. Ja znam kada je zakon donesen prvi puta 2011. g. kada smo tada provodili mjeru, u dva tjedna se prijavilo 1000 obitelji, u dva tjedna. Prošle godine ako se ne varam, mislim da u 4 tj., u 4 tj. je došlo gotovo 3000 zahtjeva i svi su obrađeni i riješeni. Prema tome, očito postoji velika zainteresiranost mladih hrvatskih obitelji i građana da uđu u ovaj sustav i ja dakle ne bih ograničavao pa evo do drugog čitanja neka Vlada o tome promisli da ovaj zakon ne bude samo kažem, limitiran na 2 g. jer to očito je mjera interesantna i pomaže brojnim mladim obiteljima, prema tome, ne bi bilo dobro limitirati. Ova mjera i ovaj model je poslužio i drugim jedinicama lokalne samouprave da oni pokušavaju za određenu kategoriju svojih građana na sličan način reagirati, pa bi posebno istaknuo model grada Dubrovnika. Grad Dubrovnik je nešto slično ovom modelu, krenuo u realizaciju svoje stanogradnje, kako bi omogućio mladim obiteljima u Dubrovniku rješavanje stambenih pitanja. Mi znamo da su cijene nekretnina u Dubrovniku vrlo visoke cijene stana su vrlo visoke, ali jedna mjera koju grad Dubrovnik, napravio je jako dobra, a to je da će oni izgraditi određeni broj stanova i tada ih staviti na tržište, mladim … [[Govornik se ne razumije.]] obiteljima će omogućiti da uzmu te stanove u najam u maksimalnom iznosu od 1500 kn mjesečno. A nakon 10 g. im omogućuju da po pravu prvokupa, odnosno, otkupe te stanove, a da im se zakupnina, odnosno, najamnina koju su plaćali u tih 10 g. uračuna u buduću cijenu stana, dakle, to je također jedna iznimno dobra mjera, koja evo, kažem omogućuje da se u pojedinim jedinice lokalne samouprave krene u realizaciju ovakve ili slične stanogradnje. Ja moram reći, da pored ove mjere koja proizlazi iz modela subvencioniranih stanova, pored društvene poticajne stanogradnje, bila je još jedna mjera, koja je još uvijek na snazi, a to je Zakon o stambenim štedionicama. Taj zakon je donesen '90.g. on je kroz protek od 20-tak, 2 godine, čini mi se, mijenjan nekoliko puta. To je također bila fantastična mjera, Zakon o stambenim štedionicama, gdje je bila i državni poticaj za štednju, mladih ljudi, ali nije bilo nužno da to budu mladi ljudi, koja je osim kamata, jasno davala na kraju jedan poticaj, koji je značajno potpomagao u toj štednji i onda bi ta štednja bila, praktično se omogućila kroz tu stambenu štedionicu, dizanja kredita sa vrlo povoljnim kamatama. Mi danas govorimo, kako ćemo u društvenoj poticajnoj stanogradnji, spustiti kamatu na 2%, a ja držim, dakle, da je u Zakonu o stambenim štedionicama, kasnije i kreditima, koje su podizani u tim stambenim štedionicama, već prije 10-tak godina, ta kamata bila nakon 2,5 2,6 do 2,8%. To je model, koji je prilično srastao i koji je u velikoj mjeri na snazi u državama srednje Europe, u Austriji, Češkoj su vrlo veliki krediti i gro kredita prolazi kroz stambene štedionice, u nas u zadnje vrijeme, s obzirom da je smanjena, onaj poticaj koji je država dala subvenciju, koja je država dala na ulog koji je građanin bio uplatio do 5000 kuna ili već koliko je bilo smanjen je onda više nije toliko izazovni taj model, ali, kažem to je 2013. g. čini mi se smanjena je u dva navrata je smanjen iznos države, koji je bio na početku 1500 kn, čini mi se na iznos od 5000 kn. Prema tome, bilo je niz mjera koje idu za time, da se građanima omogući da po povoljnijim kamatama u odnosu na one koje su na tržištu mogu doći do vlastitog stana i riješiti stambeno pitanje. Svakako da je ovaj zakon jedan od demografskih mjera. Meni je drago čuti, da je primjerice 2017.g. ako se ne varam, da je u tim, da su to obitelji, koje su kupile stanove po ovom modelu, rođeno oko 250 djece, što je na određeni način, onda svim tim obiteljima omogućilo još dodatno 2 g. subvencioniranja. Pa to nije malo u obitelji sa 3 ili 4 djece, ako je kredit dignut na 15 godina, gotovo, čitavo vrijeme država subvencionira tu ratu, što je jako dobro i to je za pozdraviti praktično. To je jedna prilično jasna i demografska mjera koja nagrađuje one obitelji koje imaju više djece, pa i na ovaj način, ali ne možemo očekivati da ovaj zakon riješi sva pitanja demografske politike u Hrvatskoj. Zato postoje druga ministarstva, postoje druge mjere, ova vlada te mjere i provodi, pa rekao sam i maloprije sa mirovinskom reformom. Provodi i sa povećanjem rodiljnih obiteljskih naknada, provodi i sa izgradnjom, ini mi se 500-tinjak vrtića. Bilo da se radi o dogradnji ili izgradnji novih vrtića, o proširenju obuhvata djece koje ima u pravu na dječji doplatak, dakle, jako puno mjera, demografskih mjera radi ova vlada, pa tako i ovaj zakon, ali ovaj zakon ja promatram i u okviru te demografske mjere, ali i u okviru poticanja na stanogradnju u Hrvatskoj. Jer znamo kada potičemo stanogradnju, da potičemo graditeljstvo, da graditeljstvo sa sobom vuče niz drugih komplementarnih djelatnosti koje se onda jasno šire, koje zapošljavaju i na taj način doprinose podizanju standarda naših sugrađana. Prema tome, evo zahvaljujem.
Hvala imamo više replika. Prva je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo gospodine Bačić. Ukoliko smatrate ovu mjeru dobrom i ukoliko sve funkcionira krasno u RH, zbog čega je činjenica da nas je napustilo u protekle 2,5 g. preko 2 stotine tisuće naših sugrađana? Evo to je jedno konkretno pitanje, da vidimo u čemu je problem onda, što se to dešava, zbog čega te mjere ne daju rezultat? Zbog čega ljudi ne ostanu u RH, zbog čega punimo Irsku, Njemačku, Austriju i druge zemlje sa našim najkvalitetnijim ljudima? Zbog čega ljudi bježe iz RH i iz zemlje koju vodi Vlada HDZ-a i Andreja Plenkovića? Dajte mi samo jedan konkretan i suvisli odgovor? Dajte to građanima koji to očekuju od vas. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras vi vjerojatno niste bili u sabornici, kada je u ime Kluba SDP-a o ovom zakonu govorio Boris Lalovac, vaš kolega, pohvalio je zakon, podržao je sam zakon, čak je i dao određene prijedloge, tako da je vrlo trezveno, pametno u ime Kluba SDP-a govorio Boris Lalovac hvaleći ovaj zakon, jer je koliko se sjećam, on sam, zajedno sa mnom, 2011. sudjelovao u pisanju zakona i podržavao je tada kao djelatnik jedne poslovne banke u RH, dakle toliko što SDP misli o ovome zakonu. Što se tiče vašeg ovog, ove replike možda bi to pitanje ste trebali postaviti sebi. Naime, dok ste vi bili ministar brojni su mladi hrvatski građani otišli iz Hrvatske tada ovog zakona nije bilo, odlazili su a nije ni bilo zakona. Prema tome to bi te pitanje možda sebi bili prije svega postaviti. Hvala.
Hvala. Vi ste digli povredu Poslovnika. Kolega Maras u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je 238. članak, kolega Bačić je u odgovoru na repliku govorio o nečemu o čemu uopće ja nisam govorio. Znači ja sam tražio jedan suvisao odgovor zbog čega ljudi sada odlaze iz Hrvatske. Pustite vi gospodine Bačiću zbog čega od prije 5 ili 15 ili 20 godina, zašto danas [[Upadica: Ovako, nije povrijeđen Poslovnik i to vrlo dobro znate i dobivate zato opomenu.]] ljudi odlaze iz Hrvatske, evo to je bilo pitanje na koje gospodin Bačić ne želi odgovoriti [[Upadica: Da, da, dobro, ali vi ne možete zlorabit Poslovnik.]] on nema odgovor na to pitanje, nažalost nema odgovor na to pitanje.
Molim vas, molim vas nemojte zlorabit Poslovnik. Dobili ste sad jednu opomenu, molim vas. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Saše Đujića, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolega Bačić mene zanima jedno konkretno pitanje. Da li vi mislite da je bio bolji model poticanja kada je bila mjera 50% za cijelu Hrvatsku neovisno o teritoriju Hrvatske ili sada kad ste uveli indeks razvijenosti? Jer po ovom indeksu razvijenosti recimo subvencija kredita u Gospiću je nekakvih 36%. E sad mene zanima je li vama to OK? Da li je za vas Gospić razvijeno područje u kojem mlade obitelji ne trebaju imati subvenciju 50% ili bi možda trebali? Jer da li je to, da li ćete napraviti napore, kao predsjednik Kluba HDZ-a prema Vladi, da se vrati 50% subvencije za cijelu Hrvatsku? Dok je bilo, kako je i bilo dok je ovo ministarstvo vodio HDZ, dakle dok je bio Kuščević podrška je bila 50%, onda je HNS utrčo u Vladu došo je Štromar, e sada je 36% u Gospiću. Dakle, mene zanima hoćete se vi založit da se vrati na ono kada je HDZ vodio ovo ministarstvo odnosno šta je po vama bolji model?
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, ova mjera je nastala prije gospodina Kuščevića, 2011. godine tad sam ja bio ministar, pa onda mogu vam vrlo argumentirano odgovoriti. Tada je bilo, tada je bilo 50% na 4 godine, a sada je ovisnosti o indeksu razvijenosti na 5 godina. Kad se to iskomparira otprilike to dođe negdje, negdje na isto, međutim ovdje treba dodati da u to vrijeme kada je izvorni zakon bio na snazi nije bilo ni dodatnih mjera, a to je 2 godine za dijete se produžuje, produžuje se rok na koje se subvencionira kamata, onda se subvencionira rata i na kraju više se po ovom zakonu izdvoji novaca jer su u pravilu mlade obitelji koje za vrijeme, za vrijeme trajanja kredita moraju odnosno u pravilu dobivaju djecu i dobivaju prinove i onda im se produžuje više od 5 na 7 il 9, 11 godina, a ovom izmjenom smo čak išli prema obiteljima koji su u trenutku dizanja kad o tako imaju djecu onda im se produžuje samo vrijeme subvencioniranja.
Poštovana zastupnica Sanja Putica.
Pa evo kolega Bačiću, drago mi je da ste naglasili model Dubrovačke stanogradnje koji funkcioniraju i na modelu braniteljske stanogradnje u gradu Dubrovniku, ali treba naglasiti kako je u Dubrovniku nedostatak rekla bih stambenog i građevinskog područja, da grad Dubrovnik ulažući u infrastrukturu na okolnim područjima grada tako te prostore dodatno demografski oplemenjuje i tako podiže standard života i građana koji u okolnim područjima. A što st tiče infrastrukture iznimno je dakle pohvalno i može poslužiti kao model i ostalim jedinicama lokalne samouprave da se iz gradskoga proračuna ulaže dakle i u infrastrukturu do samih zgrada koje služe u ovu svrhu, odnosno POS gradnju. Hvala.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana kolegica Putica da vi ste istaknuli, jedno što ja sam ispustio reći, a to je da je u ovom trenutku se na prostoru Mokošice grade stanovi za potrebe branitelja zajedno u toj gradnji sudjeluju i Ministarstvo branitelja i upravo taj model, da će branitelji plaćati 1.500 kuna odnosno maksimalnih 1.500 kuna najma mjesečno i da će nakon 10 godina imati pravo otkupiti taj stan, a da će se u cijenu stana uračunati i 10 godina plaćanja najma govori o tome da je to doista sjajna mjera koju je grad Dubrovnik osmislio. Pogotovo iz razloga što je cijena stanova u Dubrovniku skupa i na ovaj način grad Dubrovnik i kad je u pitanju ova pozicija na Mokošici, ali i budući na Solitudu omogućit će značajnom broju mladih dubrovačkih obitelji da na ovaj način vrlo povoljnom modelu riješe svoje stambeno pitanje.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Ivice Mišića.
Hvala potpredsjedniče sabora, kolega Bačić ova ulaganja i subvencija ovih stanova ova Vlada je stvarno osmislila i mislim da je to jedina stvar koja je, ne jedina, jedna od najboljih stvari do danas, koje su bilo koje vlade u nas uradile. Gledajući da su kamate nekada bile 6, 7% i do 10%, danas je 2,5% do 3%. Rejting države je porastao, mislim da je ovo jedna, jedna dobra prilika za hrvatsku državu, a ovo što kolege govore u saboru da je ošlo 200.000 ljudi krivnjom ove Vlade, ja bih rekao krivnjom svih vlada do danas, svih vlada koje nisu vodile računa pa i poduzetnika određenih koji su svoje radnike držali na minimalcu. Ovo je jedna dobra stvar i ja mogu kao poduzetnik reći da je hvala bogu, da dosta mladih je napravilo već kuće, stanove i rješaju probleme s tim kreditima.
Odgovor poštovanog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolega Mišić vi ste s pravom povezali kamatnu stopu i u ovom zakonu, ali i inače kamatnu stopu prilikom kupovine stanova koji se kupuju na tržištu i koji nisu subvencionirani sa rastom BDP-a. Kada smo krenuli 2011. i kada smo pozvali banke da dadu svoje najpovoljnije ponude s kojima će onda APN moći poslovati i omogućavati kupnju stanova ta je kamatna stopa tada bila najniža a bila je preko 4,5%, dakle to govori o poziciji države u to vrijeme, danas, mislim da je za prošlu godinu, nisam siguran, to mogu provjeriti ali više od 1,5%-tnog poena pala ta kamatna stopa na kredite koji se uzimaju prema ovom modelu što znači da je rast BDP-a snaženje javnih financija doprinijelo kreditnom rejtingu države a onda to ima posljedicu svakako i na kamatnu stopu i u ovim kreditima.
Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Bačiću vi ste spomenuli jedan od uvjeta uopće da osoba može dobiti kredit a to je posao na neodređeno vrijeme. Međutim zbog javnosti moramo spomenuti jednu bitnu razliku između ruralnih prostora i urbanih prostora. Dakle i vi se u svojoj raspravi govorili o prodaji stanova i uglavnom ste imali težnju na stanovima. Međutim, kad govorimo o izgradnji kuća koje je prvenstveno u ruralnim područjima, onda imate jednu drugu opasnost za ljude jer vi kod prilikom kupnje stanova možete kao instrument osiguranja imati uknjižbu vlasništva banke na taj stan ali kod gradnje kuće to ne možete jer ne može, banka vam neće se uknjižiti na nešto što još nije izgrađeno. I onda je i to jedna od otegotnijih okolnosti kako da ljudi uopće dobiju kredit i kako da sudjeluju u ovom programu. I zbog toga bi i državni tajnik i na kraju krajeva i cijelo ministarstvo i Vlada trebali razmišljati o tome jer svega je udio jedna desetina je udio gradnje kuća u ukupnom poticanju subvencije ove stanogradnje.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U pravu ste kolega Žagar da smanjene, odnosno značajni je manji interes za subvencioniranje kredite za gradnju obiteljskih kuća ali ono dobro je da zakon to predviđa i da zakon ostavlja mogućnost da se za novogradnje koje imaju građevinsku dozvolu omogući subvencionirani kredit. Jedno vrijeme, jedno vrijeme u prvom modelu koji je bio osim subvencioniranja bilo je državno jamstvo. Dakle tad se zvao Zakon o subvencioniranim kreditima i državnim jamstvima. Dakle država je na određeni način jamčila u slučaju da se nešto pođe po zlu ili loše i ne može se vraćati krediti onda je država na određeno vrijeme preuzimala obvezu da će umjesto, podnositelja zahtjeva ona sama financirati tu ratu kredita koju je trebao vratiti podnositelj zahtjeva u slučaju da ostane bez posla, da se nešto dogodi itd., itd. Tako da je bilo i tih modela ali ja držim da je u ovom trenutku sa ovakvim zakonom i to riješeno.
Hvala. Sljedeća replika je poštovana zastupnica Glasovac.
Hvala lijepo. Kolega Bačiću, rekli ste da ovom mjerom ne možemo riješiti sve problem i ja se s vama tu slažem. Smatram da Vlada nije trebala ukidati oslobađanje od plaćanja poreza pri kupnji prve nekretnine, ali dobro kao kompenzacijsku mjeru vi ste se odlučili za ovo sufinanciranje kredita. Međutim ono što meni nije jasno je sljedeće. Zašto ne možete građanima dati jasnu garanciju da će se ova mjera kako ju vi zovete između ostalog i demografska mjera provoditi i sljedećih godina. Zašto su samo ovako kratkoročni planovi. Mi sada znamo da će to biti '19.-ta i '20.-ta ali ne dajete jamstvo da će ova mjera biti dugoročnog karaktera. Evo to mene zanima možete li dati to jamstvo i malo ste bili čak rezervirani prilikom obrazlaganja stava u ime kluba zastupnika. Zanima me zašto ne možete dati jamstvo dugoročnosti ove mjere, vi kao stranka.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja sam rekao u ime kluba, ovo što ste vi sada ponovili a to je da bi bilo dobro da ovaj zakon nema rok trajanja, dakle da ne bude predviđen kao mjera, demografska mjera s jedne strane a s druge strane po meni i mjera za poticanje stanogradnje u Hrvatskoj, da ne bude ograničena samo na 2019. i 2020. I u tom smislu sam dao svoj prijedlog, vjerojatno će Vlada se o tome očitovati do drugog čitanja da to bude trajna mjera. Ja se s vama slažem ta mjera i košta. Znate to je, rekao sam za 8 tisuća stanova to je negdje oko pola milijarde kuna treba izdvojiti da bi se sve to podmirilo ali se slažem da je mjera dobra, model je dobar i treba s time nastaviti i 2021., 2022., premda će za sve one koji ove godine dignu kredit država taj zakon provoditi još idućih 5 godine, dakle ne samo iduće godine jer toliko traje taj rok. A što se tiče poreza na promet nekretnina treba naglasiti da je on smanjen sa 5 na 3%, dakle na taj način je još jedna dodatna mjera prema kupcima stanova.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Domagoja Mikulića.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege saborski zastupnici. Ovaj model zakona koji smo pokrenuli 2017. godine pokazao se do sada iznimno korisnim i prihvaćenim. Tako danas imamo preko 5 tisuća 300 mladih ljudi koji su iskoristili ovu danu mogućnost, koji su zatražili subvenciju, koji su dobili subvenciju. Zakon se tijekom vremena pokazao kao dobra mjera zadržavanja mladih u domovini, kroz jedan višegodišnji financijski poticaj koji ima svoju demografsku notu i kao što smo čuli danas, unazad dvije godine unutar ovog programa imamo i 500 nove djece. Iako treći put raspravljamo o ovome zakonu ipak smatram da je to pohvalno. Jasno da zakon koji prođe savjetovanje sa građanima, koji prođe Vladu, koji prođe sabor, dok ne uđe u stalnu primjenu ne može pokazati ni jasnu sliku. A ove izmjene jasno govore kako Vlada RH osluškuje građane, kako osluškuje korisnike ove mjere, uvažava njihove prijedloge kako bi upravo ove mjere učinili boljima i kvalitetnijima. I evo mi danas opet tu raspravljamo ne bi li samu mjeru svi zajedno učinili prihvatljivijima onim krajnjim korisnicima. Na tragu toga smatram kako bi u ministarstvu trebalo razmisliti i o delimitaciji poziva na cijelu godinu, odnosno do iskorištenja predviđenih sredstava upravo za tu godinu. Ovaj model koji danas imamo zasigurno u tom jednom mjesecu radi masivan administrativni teret i vaše ministarstvo i APN-u i bankama i svima zajedno predstavlja jedan udar na tržište nekretnina upravo u tim mjesecima kada zasigurno i djelomično porastu cijene nekretnina a u konačnici je i nerealno očekivati da će vlasnici stanova čekati kupca i po nekoliko mjeseci što se već pokazalo kao problem brojnim osobama i brojnim obiteljima. Budimo realni nije lako pronaći stan koji je prilagođen našim potrebama, koji je našim traženjima, financijskim mogućnostima a pogotovo pronaći vlasnika koji će čekati do mjeseca rujna a recimo stan smo pronašli u mjesecu ožujku. Evo ovo je bio jedan moj svojevrsni prijedlog čisto da se razmisli ukoliko se može uvažiti kao takav a vjerujem da bi svim ovim korisnicima bio na dobrobit. Svakako da izmjene koje ste danas predložili u ovim izmjenama zakona smatram vrlo dobrima jer se ispravlja i svojevrsna nepravda prema onima koji su djecu dobili prije samog zaključivanja ugovora. Na ovaj način oni dobivaju produljenje subvencije za jednu godinu ukoliko im je to dijete malodobno. Čuli smo ovdje primjer iz Dubrovnika, mi također u Osječko-baranjskoj županiji krećemo u realizaciju našega mehanizma koji za cilj ima dodatno motivirati mlade obitelji da ostaju u danas iseljavanjem nažalost pogođenoj Slavoniji i Baranji, upravo kroz projekt sufinanciranja stambenih kredita sa 1%. U ovu mjeru uključili su se i pojedini gradovi u županiji sa dodatnih 1%. I mislim da ovo može biti zaista dobar primjer i ostalim županijama i ostalim gradovima i općinama da pronađu način i uključe se u provedbu ove mjere kako bi pomogli kupnju kuća ili stanova obiteljima sa njihovog područja. Jedino ovakvim načinom pomaganjem u rješavanju stambenog pitanja koji uz posao nama mladima zaista predstavlja jednu od osnovnih stvari koji nas u konačnici i brinu i nas i naše obitelji, možemo pomoći u poboljšanju demografske slike naših gradova, općina, županija i u konačnici naše Domovine. Hvala.
Hvala. Imamo i na vaše izlaganje replike. Prva je poštovanog zastupnika Lipošćaka.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Mikuliću spomenuli ste da treći put zapravo raspravljamo o ovome zakonu i o izmjenama i što je zapravo dokaz da je Vlada kao što ste i sami rekli osluškuje što se na terenu dešava, što se događa i što se može popraviti. Iako smo u ovoj raspravi čuli pojedince i mišljenja da se nadaju da se ovaj zakon više neće mijenjati i neće imati izmjena, ja se nadam upravo suprotno da će se pronaći načini i za povećavanje sredstava u samome proračunu a samim time i da će se moći i ova mjera dodatno proširiti, eventualno produžiti i povećati broj njezinih korisnika.
Poštovani zastupnik Mikulić.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Lipošćak kao što sam rekao u svojoj raspravi niti jedan zakon ne može biti savršen kada izađe iz Hrvatskoga sabora i dakako da svi trebamo raditi na tome da zakone prilagođavamo i situacijama u kojima se nalazi Hrvatska ali i potrebama naših građana. Tako i evo na ovome tragu mi unutar 2 godine po treći put u raspravi imamo ovaj zakon ali vjerujem da svaki put kada smo ga i raspravljali i dali svoje prijedloge da je on izašao kao bolji zakon a što se vidi i u krajnjem slučaju i pokazateljima i u brojkama da je sve više korisnika ovoga zakona i ovih mogućnosti koje se nude kroz ovaj zakon.
Sljedeća je replika poštovane zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Mikulić vi ste u svom izlaganju spomenuli jednu činjenicu a to je da dakle izlaganje se odnosi prvenstveno na ovaj Zakon o subvencioniranju, na to da bi trebao biti trajna mjera i na to da bi zapravo i cijeli natječaj trebao drugačije trajati jer za vrijeme tih mjesec dana nastaje nekakvo ludilo i potrebe za stanovima i onda ne možete naći odgovarajuće, ne možete aplicirati i sve ostalo. Ja moram priznati da zaista se slažem da ako je to mjera da ta mjera onda mora biti trajna, da se treba znati unaprijed da bi ljudi se mogli prilagoditi i onda mi se čini da načinom ako se Vlada odluči za ovo da je onda na određeni način nemamo više i više neće biti POS-a ili će biti u nekom drugom obliku. Ali ono, zanima me uopće stav vezano uz najam stanova, čini mi se da bi najam stanova bio jedan puno bolji model za mlade ljude i za priliku da riješe svoje stambeno pitanje.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Mikulića.
Zahvaljujem se potpredsjedniče. Pa poštovana zastupnice Taritaš, svakako da podržavamo i POS stanove i iznajmljivanje kao svojevrsni oblik stambenog zbrinjavanja i mladih i mladih obitelji ali mislim da je u Hrvatskoj trend i nekako trend koji smo i naslijedili upravo kupovina naših nekretnina i mislim da tu nema ništa loše. Ja mislim da je potrebno da i mi mladima napravimo nekoliko mogućnosti pa neka oni sukladno svojim krajnjim krajnjim financijskim financijskim mogućnostima odluče koja je njima najpovoljnija i koju oni žele iskoristiti. Ja bih volio da ova mjera zaista zaživi i da živi što duži broj godina, da naši mladi imaju što bolje startne uvjete na početku svoga života i da jednostavno to i povuče ovu demografsku sliku Hrvatske ka nekim boljim pokazateljima.
Sada ćemo ići na sljedeću pojedinačnu raspravu a ta je poštovane zastupnice Marije Alfirev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolegice, kolege, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Ovaj, danas su tu ova dva zakona koja su doživjela određene izmjene u odnosu na prošlu godinu. U svojoj raspravi ću se uglavnom dotaknuti ovog zakona koji se odnosi na subvencioniranje kredita mada se i ovom drugom zakonu ima što naravno reći pogotovo u dijelu koji se tiče na neki način sprječavanja zloupotrebe, mada je to vrlo čini mi se teško jer kada govorimo o tome da zakon zapravo i moramo donositi još nekakve odredbe unutar zakona koje će ljude tjerati na to da poštuju zakone ili da ne zloupotrjebljavaju zakone onda zaista ulazimo u neko područje koje s jedne strane biva restriktivno, a s druge strane možda će opet ljudi se hvatati na to da su povrijeđene nekakve ustavne odredbe. No, htjela bih reći, kad se tiče Zakona o subvencioniranju kredita i ciljeva koje ste željeli, želite zapravo ostvariti ovim zakonom, onda zaista želim reći da vjerujem da ste vi i ova Vlada imali jako dobre namjere sa zakonom kada ste ga i predlagali, kad predlažete i ove današnje izmjene i zasigurno je ovom broju građana, mladih obitelji kojima je, koji su tražili subvencije i kojima je odobreno je zasigurno pomoglo i sigurno će pomoći i zapravo čini dobro. No, govoreći o njemu moramo ipak spomenuti neke stvari koje su tu sporne, postoje određena sporna pitanja koja treba spomenuti jer zapravo sam zakon ipak utječe na nešto što se događa u društvu, stvara neke nove okolnosti, stvara neke nove odnose, a moguće je da intervencijom znači države kroz ovaj zakon stvara i nekakve neravnoteže. Pa sad, bilo bi dobro da imamo zaista i vrlo detaljnije, detaljne, detaljnije analize koje bi nam odgovorile na ta pitanja i dale nekakve uvide u to kako se zakon provodi i kako zakon utječe na cjelokupnu društvenu situaciju što se tiče stanogradnje, što se tiče tržišta cijena, ali i što se tiče samih rezultata ove, ovog zakona, kao demografske mjere, jer ste i sami rekli da je ovaj zakon upravo i donesen s tim ciljem da mladim obiteljima omogući zadržavanje u Hrvatskoj, da riješi njihovo temeljno životno pitanje, tj. stambeno pitanje, da zadrži ljude na slabije razvijenim područjima Hrvatske i da zapravo potiče rađanje djece upravo kroz ovo što ste i danas cijelo vrijeme govorili. No, ono što sporno je, sporno je, ali zapravo je činjenica da se ipak radi o zakonu koji predviđa najbrži prst. I to je točno. Jer vi kroz mjesec dana očekujete ili tražite da se jave oni koji su u tom trenutku najspremniji, najbrži i koji su zapravo poštelali na neki način okolnosti životne ili poslovne okolnosti. Što to znači? Vi zapravo tražite da čovjek u tom trenutku u 9. mj. ima spreman stan. Stan koji ima uporabnu dozvolu, što znači da se najčešće radi o starogradnji, tražite zapravo da imamo, da prodavatelj na neki način čeka jer teško da ćete vi u 26. kolovoza način stan i kažemo za 15 dana će ići natječaj pa evo, još čekajte mjesec dana i mi ćemo to sve riješiti. To u praksi upravo ljudi koji su tražili govore drugačije. Radi se o tome da zapravo onaj tko traži, mladi ljudi, kad evo imaju sreću naći posao na neodređeno vrijeme i postati kreditno sposobni, zapravo moraju početi tražiti stanove, ali tada moraju i naići na prodavatelja koji je suglasan za čekanje, ako se, ako kupac želi subvenciju države. Dakle, to je već jedna, ne bih rekla da je to pozitivna diskriminacija, tu se radi ipak o jednoj negativnoj diskriminaciji. Drugo, vi ste na ovaj način isključili sve one koji žele novogradnju. Mi danas znamo da novogradnja zapravo je već prodana godinama, godina najmanje godinu dana unaprijed i da zapravo do uporabne dozvole za zgradu koja će se graditi teško da će, ako ste vi krenuli u veljači, teško da će ona biti realizirana do rujna kada vi krećete s natječajem za subvencije. I to zapravo stavlja u nepovoljan položaj sve one ljude koji žele se riješiti svoj stambeno pitanje i kroz subvencije i kroz ovaj poticaj, a žele novogradnju na određenom mjestu. Stoga je dakle, podržavam sve, a i također predlažem da idemo, ako ćemo ići dalje, da se ipak razmisli o tome da taj natječaj bude tijekom cijele godine. Način na koji biste to riješili, trebalo bi o tome razmisliti, ali bi on ipak uravnotežio bi sve one koji žele doći do svog stambenog pitanja. Na ovaj način je ipak upitno što se događa. S druge strane, potičemo dakle, rečeno je da nije možda ovaj zakon utjecao na tržište i na rad cijena, ali mi to ne možemo reći. Čuli smo iz kluba zastupnika da nije siguran da je došlo da povećanja cijena zbog ovog zakona, ali isto tako ne možemo reći da zbog ovog zakona nije došlo, da je došlo, da nije došlo do povećanja cijena jer kako ćemo to ako nemamo zaista suštinske analize. To je zaista moguće. Moguće je jer dolazi do one rupe u potražnji i ponudi, dakle, svi oni koji traže stan čekaju do 9. mj. pogotovo ako imaju, a cijene u tom razdoblju sigurno jesu narasle i zato se one mogu povezati sa tim da je ovaj zakon upravo utjecao na povećanje cijena stanova koje su, evo sada već imate i za starogradnju po 1900 eura, za novogradnju ne govorim koliko je. Htjela bih obratiti pozornost na činjenicu, a govorilo se o tome da se prethodni zakon koji je omogućava oslobađanje od poreza na prvu nekretninu, imao 12.000 u 2016. godini 12.000 i 320 obveznika, dok je naravno kroz ovaj sada zakon imamo nekih u 2 godine imamo oko 5.000 mladih obitelji. Dakle, tu je jedan nesrazmjer stoga ne znam odustalo se zbog čega točno dali je bilo neke druge direktive, ali nesrazmjer postoji. I ono što konačno želim reći, a to je tiče se same demografske mjere, također tu bi molila i vas jedne jasnije analize i tek ćemo vidjeti nakon određenog razdoblja, godina koliko će se subvencionirati, provoditi ovaj zakon. Vidjet ćemo koliko je zapravo djece rođeno u obiteljima kroz poticanje dakle samog subvencioniranja kredita jer je to je ono ključno dakle zadržati obitelj ovdje i očekivati da će kroz te obitelji doći do porasta broja ljudi i novo rođene djece. Ono što bi htjela pitati, to nisam čula i ja bih vas molila kasnije u završnoj riječi da mi kažete hoće li se ove današnje izmjene o kojima govorimo odnositi i na sve one koji su potpisali ugovore i kojima je kredit subvencioniran u 2017. i 2018. godini, dakle oni koji su ušli sa djecom u 2017., 2018. da li će i oni doći u tu poziciju da će i njima biti produženo subvencioniranje kredita, jer mi se čini da ćemo opet stvoriti jednu, jednu nepravdu. Ja znam da neke stvari se možda ne mogu retroaktivno međutim opet je napravljena jedna nepravda jer ste sada [[Upadica: Hvala.]] izišli u susret onima koji će se 2019. godine [[Upadica: Hvala.]] odobriti na ovaj način.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice Alfirev vi ste u svojoj raspravi dotakli se nekoliko tema. Jedno od jakih demografskih mjera je Svjetsko prvenstvo u nogometu, pa onda je vrlo teško reći o rezultatima ovog ili onog ili recimo da se u Hrvatskoj odluči bez struje biti par dana u godini, moglo bi se gledati efekt. Dakle, to treba biti vrlo oprezan. Jednako tako mi raspravljamo i o poremećaju na tržištu nekretnina, da li svaka intervencija koju država uvodi nekakav poremećaj, ali ako imate nekakav konačni smisao onda to ima svoj efekt. Ali ste se u uvodnom dijelu izlaganja dotaknuli nečeg što svi malo zaboravljamo, a to je kad je bio POS, dakle POS je između ostalog bio razvijen i uz more iz razloga što je bila velika cijena na tržištu da se omogući ljudima da dođu do nekretnine i to se pretvorilo u apartmane. O tome da nitko nije ni ušao. Mi nismo sigurni ni s ovim mjerama koje jesu [[Upadica: Hvala.]] u što će se to pretvoriti, jer čega se mogu naši građani domisliti.
Hvala, odgovor poštovane zastupnice Alfirev, izvolite.
Hvala kolegice Mrak Taritaš, da točno je mi se zaista nažalost, nažalost se neke dobre ideje, dobre ideje, dobre mjere i zakoni zapravo pretvore u nešto što ne bi trebalo i onda se donose druge mjere koje bi trebale to spriječiti, nažalost tada opet moramo vodit računa, to ste i vi sami napomenuli pitanje je hoće li neke druge institucije kao što je Ustavni sud odlučiti da li je to ulaženje u pravo vlasništva nad stanom i pravo privatnog vlasništva i što je zapravo tu ima pravo prvenstva. Naravno ja mislim da bismo svi mi ovdje trebali zapravo i pozvati da na poštivanje zakona, a kažem podržavam zapravo [[Upadica: Hvala.]] da se i kroz ovaj zakon spriječi ta zloupotreba.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Alfirev niste u pravu kada polemizirate odnosno dovodite u pitanje jesu li cijene nekretnina na tržištu porasle uvođenjem subvencioniranjem stambenih kredita. To je mislim neosporno i gdje god, koje god službene podatke potražite vidjet ćete da su cijene nekretnina pogotovo u ovom periodu prije raspisivanja natječaja rasle negdje od 6,73% do 16% u Zagrebu. Pa je tako recimo 2017. godine cijena četvornog metra stana bila 1.654 EUR-a što je bilo 24,8% više od prethodne godine kad nije bilo subvencioniranja, a 2017. godine je još narasla za nekih 234 EUR-a. Tako da je neminovno zapravo da su cijene nekretnina, nekretnina porasle, što bi značilo da da, država subvencionira kamate, ali u konačnici građani plaćaju, dižu veće kredite jer moraju izdvajati više za stan.
Hvala. Poštovana zastupnica Alfirev.
Hvala kolegice Glasovac, ma da točno je samo trebamo reći da je cijena nekretnina porasla upravo u onim gradovima, onim skupinama to je ona osma skupina indeksa razvijenosti, Zagreb, uz more, dakle tamo je cijena nekretnina porasla i tamo je došlo sve više, ali to sve skupa opet nije utjecalo na to da se smanji broj zahtjeva i subvencioniranja. Ali ono što je problem kolegice Glasovac to je da i dalje u Slavoniji mi nekretnine možemo kupiti recimo kuću ne znam za 5.000 EUR-a, za 15.000 EUR-a i čak dakle u tom ili negdje, sami ste spomenuli recimo u Lici tamo sigurno nije došlo do povećanja cijena nekretnina, ali tamo i nemamo zahtjeva toliko koliko bi mi očekivali kroz recimo ili koliko Vlada očekuje da će kroz ovaj zakon postići.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Vlaovića.
Hvala lijepo potpredsjedniče, kolegice Alfirev rekli ste da bi bilo zanimljivo vidjeti podatke, tablice i nekakve brojke, pa evo postoje brojke koje su objavljene na stranicama ministarstva za 2018. koje govore upravo to da ova mjera nije jednaka šansa za sve, da nije polučila rezultate pogotovo u onim područjima gdje mi želimo da ljudi ostanu živjeti a to su nerazvijena ruralna područja, pa je svega 13 zahtjeva iz Ličko senjske županije odobreno, 30 iz Virovitičke podravske, 49 iz Brodsko posavske a 876 iz Zagreba. Što to govori? Da se pomaže onima koji su kreditno sposobni, koji imaju kupovnu moć i još nešto što ste vi rekli, da je natječaj svega mjesec dana, znači da imaju povlaštenu informaciju, da su u prilici pripremiti svu dokumentaciju, dogovoriti se s bankom i sa Ministarstvom. To nije dobra poruka, da pomažemo samo nekima, pogotovo onima koji su kreditno sposobni, a to obično budu i oni koji su stranački obojeni, znamo čiji.
Poštovana zastupnica Alfirev.
Hvala kolega Vlaović. Ma da, spomenuli ste sada još jedan od tih ključnih problema naše države, a to je sigurno i korupcija i to je nešto što muči ovu državu, već dosta dugo, a u posljednje vrijeme sve više, to se vidi po različitim istraživanjima i indeksima. No spomenuli ste ono što je jako važno i bolno za Hrvatsku, to je upravo da na ovim područjima, niske razvijenosti, ni ovaj zakon, zapravo neće dovesti do poboljšanja, jer koliko god mi gradili, nažalost i vrtića, ulagali u vrtiće, koliko god sad poticali stanogradnju, kroz povećanje postotke subvencioniranja iz Slavonije, iz nekih drugih, još područja, tih područja ljudi odlaze. Jer nešto još drugo nije dobro, a sami ste spomenuli, vjerojatno jedan je od velikih utjecaja i korupcija i ovo što se događa.
Hvala lijepo. Sljedeća pojedinačna rasprava, je poštovanog zastupnika Davora Lončara, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kad je u pitanju prijedlog Zakona o izmjenama zakona o društva poticanoj stanogradnji, moram naglasiti da je uočila nedostatke Vlada Republike Hrvatske, odnosno, resorno ministarstvo primijetilo te time želi još bolje, efikasnije, … [[Govornik se ne razumije.]] i brže provesti konstanto zbrinjavanje i društveno poticaju stanogradnju. Razlika u cijeni po metru kvadratnog stana ili kuće u RH su evidentni, gdje se cijene kroz program stanova zbrinjavanja, u odnosu na tržištu su jako povoljniji i omogućuju jeftiniju i bolju gradnju, a time i otkup bilo stana ili kuće. Ono što treba posebno istaknuti je proširenje na teritorijalnoj nadležnosti, gdje sa sadašnjih 185 jedinice lokalne samouprave, od posebne državne skrbi, šire na novih 151 što je ukupno 336, a u koje su uključeno … [[Govornik se ne razumije.]] od potpomognuta područja u RH. Valja isteći da je omogućena izgradnja stanova i za potrebe obavljanja državne, lokalne službe, odnosno, kadrova neophodnih za funkcioniranje u službi, koja su realna potreba za stanje na terenu, odnosno, za obnašanje i uvođenje određenih poslova. Nadalje omogućuje se darovanje građevinskog materijala za popravak izgradnja i nadogradnju stambene jedinice, davanje u najmu stambenih jedinica u državno vlasništvu po povlaštenim uvjetima, na način, da se korisnicima stanova zbrinjavanja, prema zakonu omogućuje kupnja kuće ili stane po povoljnim uvjetima, uz precizno propisane kriterije, cijena za stambenu površinu i mogućnost otplate, kroz jednokratno ili obročno plaćanje. Ovdje valja istači da se obračunom obračunava samo površina stana, a ne kao do sada površina ukupne površine stambene jedinice. Također predviđa se stambeno zbrinjavanje posebnih kategorija, kao npr. kadrovskih stanova, žrtava obiteljskih nasilja, izvanrednog zbrinjavanja u slučaju poplava, požara, klizišta, potresa i slično. Što se tiče bržeg postupaka, također je Vlada, odnosno, ministarstvo dalo naputke oko smanjenja broja dokumenata prilikom prijave gdje je do sada samo, gdje su sada samo potrebita osobna isprava i dokaz o samom bodovanju, skraćen je rok … [[Govornik se ne razumije.]] prava kupnje s 10 na 1 godinu, skraćen je rok … [[Govornik se ne razumije.]] nekretnine, jasnije i transparentnije su i stavljeni uvjeti i stjecanje prava vlasništva, peto, detaljno obaveza korisnika su redovito podmirenje nastavnih obaveza, šesto, propisana je suradnja između korisnika tijela državne uprave i jedinice lokalne samouprave. Sve ovo propisuje se između ostalog s ciljem poticanjem demografske obnove i opstanka na području posebne državne skrbi i na područjima od potpomognutih područja. Jer bez novih ulaganja a posebno POS i potpomognuta područja, nema novih obitelji i nema novih doseljavanja. Također valja istači razlike u cijeni stana ili kuće. Ili građevinskog zemljišta, kada je u pitanju prosječna cijena koje gradi POS i cijena koja je na tržištu. Još valja naglasiti da se u dosadašnjem zakonu, kupcima nije bilo ograničeno raspolaganje prodaje kuće ili stana te su se pojavile zloporabe, što se novim zakonom želi zaustaviti tako da se iste koriste isključivo za stambeno zbrinjavanje odnosno, za stanovanje. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Lipošćaka.
Zahvaljujem pa kolega Lončar, vi ste kao dugogodišnji, uspješni čelnik jedinice lokalne samouprave, smatram jedan od najpozvanijih i najrelevantnijih osoba koje nam mogu zapravo reći, kakvi su konkretni učinci, koje su ova dva zakona donijeli na terenu. I konkretno vaš stav i kao općinskog načelnika, kakve će i ove izmjene pomake donesti i hoće li uopće dovesti na terenu? Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog zastupnika Lončara.
Hvala kolega Lipoščak, važno je isteći, da ukoliko jedinice lokalne uprave osigura preduvjete, uvjete za stanove, zbrinjavanje, vjerujte da ima iskaza, ima interesa za dolazak u ta područja. Bitno je da se prostornoj planskoj dokumentaciji i kada je u pitanju vlasništvo zemljišta ono bude u vlasništvu jedinice lokalne uprave a time i jedinice lokalne uprave može ponuditi svojim mještanima, odnosno, svima onima kojima je potrebito stambeno zbrinjavanje. Dio uloga ovo smanjenje … [[Govornik se ne razumije.]] jedne stambene jedinice ili stana.
Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovane zastupnice Sabine Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici agencije, poštovane kolegice i kolege. Evo znači već 2 g. na snazi je tzv. mjera subvencioniranja odnosno sufinanciranja stambenih kredita za mlade obitelji u Hrvatskoj. Ne smijemo zaboraviti da je ova mjera nastala, rodila se u trenutku kada je Vlada paketom poreznih zakona odlučila ukinuti oslobođenje svih građana RH od poreza prilikom kupnje prve nekretnine. I da bi smirila javnost u tom trenutku, smislila je način kako će reći da će obeštetiti građane RH na način da će mladim obiteljima omogućiti plaćanje pola rate kredita, tada je bilo najavljeno i implementirano 4 g., znači za mlađe od 45 g. koji dižu kredit maksimalno 100 000 eura, kamate nisu smjele biti od 3,75 i maksimalna cijena kvadrata nekretnine morala je iznositi 1500 eura po m2 i subvencija je iznosila znači tada za sve one koji su prošli na tom prvom natječaju 50%. U tom trenutku ministar financija koji je ovdje predstavljao cijeli porezni paket, reformski paket, svjestan činjenice da je ovo valjda po prvi put u povijesti hrvatskog parlamentarizma, da jedna ovako značajna reforma kao što je porezna reforma koja je tada u sebi uključivala čini mi se negdje 8 ili 10 zakona, nije prošla proceduru procjene učinaka propisa što je naprosto nevjerojatno, tada ovdje za ovom govornicom kaže da da, da će Vlada napraviti procjenu učinaka propisa naknadno, znači nakon 2 godine. Evo sad su prošle te 2 g., mi smo raspravljali u Hrvatskom saboru krajem 2016. g. o paketu poreznih zakona, oni su stupili na snagu 2017. g., danas 2 g. poslije možemo već razgovarati o učincima ove mjere. Ono što želim reći je slijedeće, prvo, smatram da se građanima kojima je ukinuta porezna olakšica prilikom kupnje prve nekretnine, država nije odužila odnosno nije se adekvatno odužila. Zašto? Zato što je temeljem ukidanja porezne olakšice, svake godine na godišnjoj razini uprihodovala u državni proračun negdje oko 115 milijuna kuna a s druge strane je te prve godine vratila kroz subvencioniranje ovih kredita, samo recimo 17,5 milijuna kuna. Ako zbrojimo ulaganje u subvencioniranje stambenih kredita 2017., 2018., pa čak i projekcije za 2019. g., u 3 g. niste vratili građanima ono, ni djelu građana, znači čak ni ovih 5000 koji su imali sreću dobiti subvencioniranje stambenih kredita, čak ni njima niste vratili znači ni pola onoga što ste uzeli svima. I tu naglašavam što ste uzeli svima. Znači, uskratili ste poreznu olakšicu svima da bi ste osigurali povoljnije kredite nekima odnosno samo djelu hrvatskih građana i sad još nakon te 2017. g., radite na restriktivnim mehanizmima kako bi se taj bazen još smanjio. Ja nemam ništa protiv ove mjere da se razumijemo, apsolutno ništa, podržavam ju, smatram da može biti bolja, da treba snažnija, da treba biti reći ću nešto i o tome, međutim, nije dobro da prikazujete stvari na način na kakve one nisu. S druge strane ovdje govoriti danas ponovno u Saboru, gledajte, mi smo smanjili porez na nekretnine sa 5 na 4, pa s 4 na 3, da ali ne spominjete da ste prije toga povisili s 0 na 5 pa s 0 na 4 pa s te smanjili. Znači uzeli ste, znači, vi govorite o smanjenju s 5 na 3 a zapravo ne govorite o tome da ste povećali s 0 na 5 pa sad smanjujete. Mislim to je onako, malo je spinanje ali nije dobro na spinamo pogotovo kad se radi o ovim mjerama koje čak uz sve što dolazi iz ove Vlade uz svakakve gluposti, promašene mjere i Potemkinova sela koja zapravo se zapravo se lijepo prezentiraju ali u sebi ne sadržavaju puno konkretnoga, ovo je jedna od konkretnijih mjera, ona nije loša pa ajmo razgovarati otvoreno i ajmo razgovarati iskreno. Znači ja smatram, ovo što sam pitala maloprije kolegu Bačića, da Vlada u najmanju ruku mora imati snagu ako to već nije imala ove 2 g. i jamčiti građanima permanentnost odnosno trajnost ove mjere. I nemojte mi govoriti kao kolega Bačić da to košta pola milijarde, dobro ali vi ste već skoro pola milijarde zaradili na građanima jer ste ukinuli poreznu olakšicu odnosno oslobođenje pod poreza na kupnju prve nekretnine tako da to nije trošak, to je samo vraćanje onoga što je uzeto svima pa ok, dat ćemo nekima. Mislim da je pozitivno to što se ide na stimulaciju kroz ovaj zakon za svako dijete, znači produžuje se dodatno na godinu dana, znači dodatno subvencioniranje kredita za jednu godinu po djetetu, članu kućanstva, podnositelja zahtjeva koji u trenutku zaključenja ugovora u subvencioniranju stambenog kredita nema navršenih 18 g. ali ja vas pitam, zašto nisu sva djeca u Hrvatskoj ista? Zašto će oni koji apliciraju za subvencioniranje stambenih kredita ove godine, dobiti dodatnu godinu dana za svako dijete subvencije a oni koji su subvencionirani prošle i pretprošle godine, njihova djeca su valjda manje vrijedna, njima ćete subvencionirati samo 4, 5, a ovdje ćete ići i na 7, 8 ovisno o broju djece. To nije u redu i to je diskriminacija. Jednako kao što je i diskriminacija ovaj model subvencioniranja u rasponu od 30 do 51%. I ja shvaćam koja je bila intencija odnosno kako vi prezentirate tu intenciju. I smatram da, da, treba poticati ruralna područja, ali ima puno nelogičnosti sad da ne idem u detalje u samom tom modelu. Na kraju krajeva i struka kažu zapravo recimo predsjednik udruženja poslovanja nekretninama pri Hrvatskoj gospodarskoj komori. Kaže zapravo da to smanjenje subvencija za razvijenije destinacije zapravo dovodi upravo do ovoga što imamo a to je smanjenje broja zahtjeva odnosno aplikacija na zahtjeve za subvencioniranje kredita, što možemo očekivati vjerojatno i ove godine. I da zapravo ova mjera neće polučiti učinak jer je suzila tu ciljanu skupinu na publiku koja se teško može priuštiti, priuštiti navedenu nekretninu. Ono što zaključno želim još reći je da razmisli Vlada o širenju paketa rješavanja stambenog pitanja kod određene poticaje. Slažem se sa kolegama koji su ovdje često isticali praksu najamnih stanova. Beč recimo mladim obiteljima daje na korištenje komunalne stanove. Možda mi nismo Beč, možda nemamo tu snagu ali sigurno imamo neki mehanizam kako ne moramo forsirati da svaki građanin, svaka obitelj ima svoju nekretninu ali moramo jamčiti sigurnu nekretninu u najmu. Jer kod nas je danas tržište najma poprilično sliči na Divlji Zapad. I kada bi se ono reguliralo na jedan način koji pruža obiteljima sigurnost, bilo bi puno isplativije, puno povoljnije, imali bismo puno više problema i sa manjim financijskim sredstvima bismo mogli riješiti puno više problema naših građana. I četvrto, razmislimo malo o trajnosti ove mjere, o njezinom kontinuitetu kroz godine, kontinuitetu kroz jednu godinu ne samo u ova dva mjeseca i razmislimo o rješavanju stambenog pitanja i poticanja za deficitarna zanimanja, liječnike, znanstvene novake koji jesu platežno sposobni, treba im izaći u susret a isto tako to je jedna od bitnih demografskih mjera da zadržavamo ljude koji su nam značajni, koji nam nedostaju u sustavu, da upravljamo sudskim potencijalima i napravimo sve što možemo da ih zadržimo u Hrvatskoj.
Imamo nekoliko replika na vaše izlaganje, prva je poštovane zastupnice Alfirev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Glasovac, ovako, nije dobro kada zakon koji zapravo se predstavlja kao jedna od demografskih mjera zapravo proizvodi dodatnu diskriminaciju i to kada su djeca u pitanju. Vi ste spomenuli jednu od diskriminacija, ja ću vam spomenuti još nešto što, danas nije možda, ne znam da li je netko spomenuo. Ali se radi o tome da npr. ako za dijete ako natječaj ove godine bude 15.-og rujna i onaj tko je dobio subvencije za dijete koje će se roditi 15 dana poslije zaprimanja tog i odobravanja zahtjeva će dobiti dvije godine za to dijete. Ako se dijete rodilo 15 dana prije zaprimanja zahtjeva za to dijete će dobiti godinu dana. I tu je ta diskriminacija. I to je ono što i ove izmjene zapravo danas čine i onu djecu u odnosu na 2017. i 2018. godinu i na ovu djecu koja će se roditi 15 dana recimo prije.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Glasovac. Izvolite.
U pravu ste kolegice Alfirev, tko radi taj i griješi, pripišimo to dobroj namjeri ali greškama u koracima. Vjerujem da intencija zakonodavca ni u kom slučaju nije bila i nije trebala biti diskriminacija bilo koga po bilo kakvoj osnovi a ponajmanje djece. I vjerujmo da će se do usvajanja ovoga zakona usvojiti određena, odnosno predložiti i usvojiti određena rješenja koja će ispraviti ovakvu diskriminaciju jer ne bi bilo zaista, mislim da to nikom nije u interesu a ponajmanje zakonodavcu da nešto što je trebalo imati plemenitu namjeru na kraju podijeli Hrvatsku na nekakvoj osnovi samo zato što netko nije razmišljao dovoljno naprijed, lijevo, desno i predvidio neke poteškoće koje mogu proizaći iz ovakvih predloženih rješenja. Ima još šanse za popravak i ja očekujem od Vlade da će isti popraviti.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Makar.
Hvala lijepa. Kolegice Glasovac, odmah na početku u svojoj raspravi istaknuli ste da je država više oduzela nego dala ukidanjem mjere ne plaćanje poreza na promet nekretnina kod stjecanja prve nekretnine. Sigurna sam da znate da porez na promet nekretnina nije prihod državnog proračuna pa država nije uzela da bi onda kompenzirala to ovim drugim mjerama jer porez na promet nekretnina je prihod jedinica lokalne samouprave. Tako da one time raspolažu. A u svakom slučaju slažem se s vama u onom dijelu gdje govorite o trajnosti ove mjere i da bi stvarno o tome trebalo razmisliti jer ovo je dobar zakon, dobre mjere i one bi trebale ostati trajne. Hvala.
Odgovor poštovane zastupnice Glasovac.
U pravu ste, od 2017. godine svi prihodi od poreza na promet nekretninama idu jedinicama lokalne samouprave. Ali gledajte, krajnjeg korisnika, naše građane kojima ste vi dali obvezu da prilikom kupnje nekretnine moraju platiti taj porez, znači do 2017. su morali platiti nula i nije ih zanimalo je li to ide državi ili to ide njihovom gradu. Baš ih je bilo briga jer nisu nikome ništa plaćali. Isto kao što ih je sad baš briga kada ih opalite po džepu kome moraju platiti 5, 4 ili 3% na njihovu nekretninu. Njima je svejedno jer će taj novac otići državi ili će otići njihovom gradu odnosno jedinici lokalne samouprave, oni to moraju platiti a do prije 2 g. oni to nisu morali platiti, o tome sam govorila, možda sam se krivo izrazila ali ono što bi rekao Balašević „princip je isti, sve su ostalo nijanse“, oporezovali ste ih, gdje to ide, njima je nebitno, udarili ste ih po džepu, ide iz njihovog džepa.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Sabina, rekli ste da nije dobro da se ukinula porezna olakšica za plaćanje poreza na kupnju prve nekretnine i to je sigurno mladima bila značajna porezna olakšica i stimulacija da rješavaju svoje stambeno pitanje. Dobro je što je uvedeno i subvencioniranje kamata ali sad vidimo na kredite ali sad iz ovoga vidimo da je država odnosno jedinica lokalne samouprave imaju veće prihode nego što se uložilo prema mladima, pogotovo nije dobar raspored jer najveći gdje najveći dio korisnika ove subvencije je vidimo u Zagrebu i u većim gradovima a ono što također treba reći, da s bez suglasnosti jedinica lokalne samouprave uzelo od njihovog prihoda. Prvo je bilo 5% pa 4, pa 3%l tu su općine i gradovi izgubili između 200 i 300 milijuna kuna, nema kompenzacijskih mjera niti je usuglašeno sa zajednicama općinama i gradova, hvala.
Odgovor poštovane zastupnice Glasovac.
Pa tako je, kolega Vlaoviću. Ja znam neke ljude koji su iskoristili ovu mjeru i stvarno kažu da im je iskoristili ovu mjeru i stvarno kažu da im je korisna, da su recimo ovu subvenciju države iskoristili za ono što je rekao i kolega Bačić u svojoj raspravi u ime kluba za opremanje stana, recimo. Oni su morali na to čekati 2, 3 ili 4 godine. Ali meni je nejasno, možda sam ja malo utopist, možda previše ne znam, vjerujem u čuda i u nekakve ideale. Ako je ovo nama demografska mjera, ako je demografska politika jedan do stupova ove Vlade, onda meni nije jasno zašto mi ne možemo u ovom slučaju imati i ovce i ovce, zašto mi nismo mogli ostaviti i oslobođenje od plaćanja poreza na prvu nekretninu ali za pojedine ciljane skupine građana, kao što vidimo ovdje da sužavamo, da smo mogli poticati i njihove kredite. Ako je to jedan od stupovskih politika ove Vlade a jest, zašto tu nismo mogli i jedno i drugo? Možda je utopistički ali ja bi to očekivala od Vlade koja kaže da im je demografska politika jedna od ključnih motornih politika.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Steve Culeja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Opće je poznato da su sela oduvijek bili inkubator demografije, mogu ga tako nazvat. Oduvijek su se gradovi napučivali iz sela, sjetimo se, tko je ulio povijest, dobro mu je znano, kada su uništavana seljačka gospodarstva, pravile se zadruge itd., okrupnjavali su po prvi put zemljište, znači onda se uništavao rasadnik demografije jedna obitelj a koja je bila ovisna o broju ručica sa poznatom onom poslovicom „daj bože puno ručica a poništi one druge“. Zašto? Napučivali su se gradovi, industro-gradnja, rdilo se na tome da se prazni selo i mi smo ponovno toga svjedoci, ja znam da ove povoljnosti neće iskoristiti oni u ruralnim područjima jer je tamo je i tako previše praznih kuća, ne usporednim već i na glavnim cestama, sve u mraku, možemo reći da nema općina i komunalnih djelatnika da bi sve zaraslo u korov. Ja sam eto, ovih dana jako sretan jer naime, moj sin i snaha su upravo u Njemačkoj već promijenili, dobili su drugi stan, dakle sa opremljenom kuhinjom, kompletnim inventarom i to veoma povoljno, znači došli su u jednu instituciju prijaviti se za stan, unutra je sjedila gospođa, upitala je u braku ste, da, planirate djecu, da, gdje radite, tu i tu, dobili su znači drugi stan, 500 m od klinike u Augsburgu gdje rade oboje. Pitam se kad bi to bilo u Hrvatskoj moguće. Pitam se šta to oni znaju i koriste a što mi moguće ne znamo i ne koristimo, šta je to kod njih toliko bolje a kod nas ne funkcionira. Zašto? Zbog čega je to tako? Ne bilo mi teško pročitati ali potičemo demografiju, ovdje kaže predloženim zakonom uređuju se slijedeća pitanja, prva točka, proširuju se mogućnosti posebnog programa pomoći u rješavanju stambenoga pitanja građana koji kupuju stanove na slobodnom tržištu a što je jedna od mogućnosti rješavanja stambenoga pitanja zaštićenih najmoprimaca prema Zakonu o najmu stanova posebno za stanove koje trenutno koriste i posljedice koje će donošenjem zakona proisteći, opet prva točka, pomoć kod rješavanja stambenog pitanja većem broju građana posebno zaštićenih najmoprimaca. Pa zašto pobogu prva točka, prvo pogodovanje i baš njima? Zaštićenim najmoprimcima koji već stotinu godina godinu sve pogodnosti, sve zaštite i sve ono što je povoljno u društvu, zašto baš njima? Ako idemo na demografiju, ajmo potaknuti neke druge. Neke mlade koji će se useliti. Da li je moguće da ovi zaštićeni najmoprimci još uvijek u toj zaštićenoj nekretnini nisu nikako uspjeli doći do neke druge nekretnine ili možda imaju i dvije i tri negdje dalje koja nije na njima. Da li će oni ovim zakonom najviše profitirati u ovoj priči? Ja znam da oni u mojoj Jarmini, u mojim Strošincima, ... [[Govornik se ne razumije.]] neće, neće ni u Gunji, kažem Mrak-Taritaš 10.7.2012. ukida se zabrana utuđenja na rok od 10 godina. O čemu je riječ? Sada je u zakonu bilo odredba koja kaže da od 10 godina je zabrana otuđenja takvih stanova. Ono što trebamo znati da je do sada od ukupnog broja stanova već 21% tih stanova u cijelosti prijevremeno otplaćeno. Ja mogu samo pretpostaviti koji su tih 21% koji su uspjeli prvi otplatiti stanove, jel su to moguće oni koji su stanove kupili po Dalmaciji za iznajmljivanje a koji ne žive u tim stanovima ali im je bilo povoljno u tom trenutku jer su mnogi koji na svim natječajima koji se događaju u ovoj državi unaprijed znali o čemu se radi pa su mnogi to i iskoristili. A ne budi mi lijeno, malo sam se upustio u te POS-ove stanove i ostalo pa kaže ovako, kako se to radilo u vrijeme dok je gospođa Mrak-Taritaš bila ministrica, meni je jako žao što je ona izašla, obično kada se javim ona utekne van jer zna šta ću joj reći, pa kaže Anka Mrak-Taritaš je kao ministrica 2013. godine APN-u naložila otkup zemljišta za izgradnju POS-ovih stanova u Osijeku po čak 340 eura za kvadrat iako je tržišna cijena 40 eura po kvadratu. A gospodin Radimir Čačić, bivši ministar obnove te osoba koja je prva izgradila jeftine POS-ove stanove je izjavio da se po svemu sudeći radi o kriminalu, te da je osnovni smisao poticajne stanogradnje jeftini stanovi a ne nabijanje cijena i ekstra profiti, itd., itd. Kažem najnovija neugodna afera a koja bi mogla još ozbiljnije uzdrmati našu uvaženu kolegicu Taritaš a vezana je uz gradnju 38 POS-ovih stanova. Ispada da je APN, APN-u naloženo da zemljište u Osječkom Sjenjaku otkupljuje po cijeni od 340 eura za kvadrat a iako je najviša cijena koja se i danas može naći na njuškalu 7 puta manja. Pa mi onda upada opet u oči obnova u Gunji, kada kaže uvažena bivša ministra uz nadljudske napore mi smo uspjeli smanjiti cijenu kvadrata obnove u Gunji. Zadnja kuća u Gunji do šume gdje okreće autobus dalje ne ide, dalje su divlje svinje koje će moguće nam i kugu donijeti u Slavoniji pa ćemo i zbog nje mnogih odselit. 1700 eura kvadratnih metar obnove. Znači ne mora kupiti zemljište, ne mora praviti temelje, ne mora zidat, treba samo malo uložiti u izolaciju, pretresti krov, odvlažiti temelje i useljivo je. Kako je moguće da je uz nadljudske napore spustilo na 1700 eura kvadrat kada u Vlaškoj ulici gdje njezin sin ima penthouse vrijedi koliko? 2000 eura, 300 eura samo više. Zamislite Vlaška i zamislite Gunju gdje okreće autobus pred šumom. Tko tu koga pravi budalom? Pravili su nas, praviti će nas i dalje. Samo je pitanje kad će netko reći više nema love za nikoga. Ja mislim da sam vam bio dovoljno jasan, znam da nailazim na zgražanje ali to vam je poruka sa terena, nitko u cvelferiji neće dobiti ništa od ovog a ni u mojoj Slavoniji jer su svi iselili van.
Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo. Gospodine Culej vi ste sve ove obuhvatili osim teme o kojoj raspravljamo ali zbilja teško mi je povezati vaše misli pa bih htio da mi još malo objasnite. Znači kakve veze imaju POS-ovi stanovi sa zaštićenim najmoprimcima, sa radovima u Gunji i Vlaškom ulicom u Zagrebu. Znači tu poveznicu je vrlo teško pratiti a s druge strane ne znam kad pričate o POS-ovim stanovima i cijeni nekretnina da direktno napadate državnog tajnika koji sjedi u vašoj Vladi, uskratite podršku onda vašoj Vladi. Evo kolega Uhlir je bio glavni za POS-ove stanove otkad znamo za njih. Znači njega ste direktno napali. A s druge strane nije mi jasno šta su vam krivi zaštićeni najmoprimci, ljudi koji nisu svojom krivicom se našli u situaciji u kojoj se nalaze i koje sada ova Vlada tjera na ulicu bez da im je našla suvislo rješenje.
Poštovani zastupnik Culej.
Nisam ja ni u kakvoj partiji i ne odgovaram nikakvoj partiji ovdje, možda vi gospodine Maras. Ali reći ću vam, zbog svih vas koji ste sjedili u Hrvatskom saboru i donosili odluke u svatko u svojem mandatu, koji ste bili ministri a da niste znali ni kojega ministarstva ni šta ste radili, koja vam je namjena. Zbog takovih je sve propalo.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivice Mišića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Culej vi ste spominjali sela, vjerojatno naša slavonska prazna pa ste rekli demografija u selima, naravno da su djeca bila uvijek, bilo ih je najviše u selima gdje se radilo i gdje se gospodarilo. Naravno o tome možemo govoriti ali bojim se da je već kasno ali moram i to istinu reći, ova Vlada za to nije kriva. Sve dosadašnje Vlade su puno, puno više krive. A kada ste spomenuli Gunju, obnovu Gunje kvadratni metar 1700 eura, a čemu se onda mi čudimo? Da li je netko odgovarao za to? Nije. Da li će odgovarati? Neće. Šta radimo? Upravo se i ja toga pitam. Šta ovaj narod treba očekivati? Ove mjere, ja moram reći da su dobre bile ali možda zakasnile. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Culej.
Gospođa Mrak-Taritaš koja je veliki stručnjak po svim onim poslovima koje je obavljala kao ministrica i svim dužnostima koje je obavljala kao ministrica i svim dužnostima koje je ona obavljala, ona je jako dobro znala šta radi i kada je radila legalizaciju a koja je bila pljačka 840 000 građana, najviše su opljačkani oni u Slavoniji koji imaju uređene zemljišne knjige koje svakako su u zastari, znači kompletno legalizacija je bila nelegalna a što se tiče obnove, ponavljam, 1700 eura m2 u Gunji, u rasponu i u razlici od 2000 eura u Vlaškoj, pametnome dosta, ne moramo dalje pričat o tome.
Hvala lijepa. Sad će u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik, Željko Uhlir.
Hvala lijepa. Zahvaljujem iskreno svim sudionicima današnje rasprave, na prvom čitanju za oba dva zakona. Iz ovih mjera nadam se i danas je bilo nekoliko puta spomenuto ovdje u raspravi da je vidljivo kako Vlada RH i Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja poduzima sve napore kako bi se pomoglo građanima u rješavanju stambenog pitanja naravno, u okvirima fiskalnih mogućnosti. Nesumnjivo je, svi oni koji se bave ovom problematikom, i mi u ministarstvu a vjerojatno i mnogi među vama, znaju da i u brojnim razvijenim državama Europe su isti takvi problemi što se događa naravno, poboljšanom konjunkturom tih zemalja. U Irskoj, u Dublinu su cijene stanova skočile višekratno, u Njemačkoj, Frankfurtu, Hamburgu skaču cijene, u Engleskoj skaču cijene. Dakle, povezivanje ovih naših mjera kojima se pomaže građanima da rješavaju svoje stambeno pitanje sa rastom cijena stanova, bilo bi moguće kada bi ta mjera bila upravo ovakva kakva se od nekih od vas moglo čuti danas trajna i neograničena i kako bi bila svima za sve njihove potrebe. Ove mjere su upravo takve koje utječu na određenu skupinu građana, ciljanu utječu na tu skupinu građana, ograničenoga su karaktera i djeluju samo na one kojima to je stvarno najpotrebnije. Što se tiče najma stanova, on je već omogućen, kroz POS imamo programe POS najma i u svim većim projektima se najam stanova omogućava, tako znadete da imamo u Zagrebu otvoren najam stanova koji naravno sav je već popunjen ali opet, isti je problem dakle fiskalnih mogućnosti. Sve ono što je moguće, poduzima se i to je vidljivo iz ovih prijedloga kako se prilagođavamo stanju na tržištu kako bi našim građanima danas i sutra bilo što lakše i što kvalitetnije živjeti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. S time bih zaključio raspravu o ovoj točci a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, prvo čitanje, P.Z. br. 633. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita i 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 107 ZA, 15 suzdržanih i 1 protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sada ćemo kao što smo jutros odlučili, prijeći na objedinjenu raspravu dvije slijedeće točke a to je: - Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za drugo polugodište 2017. - Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za prvo polugodište 2018. Podnositelj je HNB temeljem članka 62. Zakona o HNB-u, raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun, Vladaj e dostavila mišljenje. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani guverner HNB-a, Boris Vujčić, izvolite.
Hvala lijepo, poštovani g. zamjeniče predsjednika Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, poštovane dame i gospodo. Kao što je najavljeno, ukratko ću predstaviti dvije polugodišnje informacije o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za drugo polugodište 2017. i prvo 2018. g. Kao što je prethodno bio slučaj, započet ću svoje izlaganje osvrtom na najvažnije makroekonomske trendove a potom prijeći na djelovanje HNB-a u tom razdoblju. Opća ocjena prve polovine 2018. g. jest da su je obilježili razmjerno povoljno ekonomski trendovi. Kretanja u međunarodnom okružju bila su uglavnom pozitivna, uz naznake blagog usporavanja gospodarskog rasta posebice kod naših glavnih vanjsko-trgovinskih partnera iz euro područja. Osobna potrošnja i izvoz i nadalje su bili glavni pokretači domaćeg gospodarskog rasta dok je izraženije jačanje investicija ostalo potisnuto. Pozitivni trendovi nastavljeni su i na tržištu rada na kojem su zabilježeni rast zaposlenosti i pad nezaposlenosti, inflacija se donekle ubrzala, prvenstveno pod utjecajem rasta cijena energije. Višak na tekućem računu platne bilance blago se smanjuje u prvoj polovici 2018. u odnosu na isto razdoblje prethodne godine a pokazatelji je vanjske ... [[Govornik se ne razumije.]] su se poboljšali. Eksplicitno monetarna politika nastavila je potpomagati gospodarski oporavak te su se poboljšali i uvjeti financiranja, znači dugoročni trend pada kamatnih stopa se nastavio a kreditiranje se lagano nastavilo povećavati pri čemu ističem da kao što ste vidjeli u zadnje vrijeme, u HNB-u vrlo pozorno pratimo rast nenamjenskih gotovinskih kredita. Fiskalna se situacija o čemu ću reći još nešto više kasnije, dodatno poboljšala odnosno nastavila poboljšavati. U pogledu realnih kretanja, gospodarska aktivnost povećala se za 2,7% na godišnjoj razini čemu je najviše pojedinačno pridonio rast osobne potrošnje što je proizašlo iz prvenstveno dva faktora, jedan je povećanje raspoloživog dohotka kućanstava a drugo je nastavak rasta potrošačkog optimizma. Osim toga pozitivan doprinos nastavio je dolaziti iz sektora izvoza roba i usluge koji je naravno, to je trend koji je počeo nakon ulaska Hrvatske u EU i nastavio se do danas iako kao što u zadnje vrijeme naglašavamo njegov pozitivni učinak koji smo vidjeli nakon ulaska u EU se polako ispuhuje u smislu stopa rasta što je sukladno iskustvu drugih zemalja koje su ušle u EU otprilike 5, 6 godina nakon ulaska taj inicijalni poticaj rastu izvoza polako, polako počne padati. Što se tiče zaposlenosti na tržištu rada nastavio se isto sada već dugoročan trend rata zaposlenosti, 2,4% na godišnjoj razini prema podacima HZMO-a te je bio široko rasprostranjen uz najveći doprinos uslužnih djelatnosti privatnog sektora te građevinarstva. Sukladno tome stopa nezaposlenosti se nastavila smanjivati i prosječna međunarodna usporediva stopa nezaposlenosti pala je prvi puta ispod 9% radne snage. Ubrzanje inflacije kao što sam već rekao prvenstveno je bilo posljedica rasta cijena sirove nafte koja je porasla za 17%. Znamo da je taj prijenos rasta cijene energenata na domaću stopu inflacije brz i značajan budući da dva komponente, jedno su cijene energije a drugo su cijene hrane značajno utječu na našu košaricu. Cijena, odnosno čine u toj košarici cijena osim Rumunjske u među zemljama EU najveći doprinos. Više na tekućem i kapitalnom računu donekle je slabiji bio nego u 2017. godini, tome je pridonio povećanje manjka u rodnoj razmjeni sa inozemstvom za 8,5% kao posljedica snažnije dinamike rasta uvoza u usporedbi sa izvozom znači 5,4% u odnosu na 3% što je opet posljedica u značajnoj mjeri onoga prvoga doprinosa rastu a to je povećanje osobne potrošnje koje je imalo najznačajniji doprinos u ukupnoj stopi rasta. Ako se gledaju kumulativna ostvarenja višak na tekućem i kapitalnom računu iznosio je 3,9% BDP-a što je smanjilo relativne pokazatelje inozemne zaduženosti i neto stanja međunarodnih ulaganja. Iako se to događalo ipak nešto sporijom dinamikom nego prethodne godine. Kada je riječ o fiskalnoj politici saldo opće države nastavio se zamjetno poboljšavati te je u spomenutom razdoblju ostvaren višak opće države prema metodologiji ESA 2010. od 1,1 milijardu kuna. Takav nastavak fiskalne prilagodbe posljedica je intenziviranja rasta poreznih prihoda u kombinaciji sa sporim rastom tekućih rashoda i uz to smanjenja ostvarenja državnih investicija. Omjer duga opće države i BDP-a iznosio je 76,1% odnosno 1,4%-tna boda manje nego na kraju 2017. godine a do kraja 2018. godine pao je za preko 3%-tna boda, znači otprilike 3x brže nego što zahtjeva pakt o stabilnosti i rastu koji zahtjeva smanjenje javnoga duga za 1/20-tinu razlike između sadašnje razine javnoga duga i 60% što je u hrvatskom slučaju otprilike 1%-tni poen godišnje. U pogledu djelovanja HNB-a, HNB je ekspanzivnom monetarnom politikom, vrlom ekspanzivnom monetarnom politikom nastavio podržavati oporavak domaćeg gospodarstva a uz to održavati i stabilan tečaj kune prema euru koji je kao što znate preduvjet očuvanja financijske stabilnosti u Hrvatskoj ali i održavanja stabilnih inflacijskih očekivanja. Zbog pritisaka na jačanje kune HNB je od banaka otkupljivao i dalje znatna devizna sredstva, otprilike 742 milijuna eura u prvoj polovici 2018. zbog čega je već visoka kunska likvidnost monetarnog sustava povećana na najveće zabilježene razine. Nakon toga kao što znate i dalje se nastavlja povećavati, prvenstveno pod utjecajem i dalje značajnog otkupljivanja deviza od strane HNB-a kako bi se smanjili odnosno eliminirali snažni pritisci na jačanje kune prema euru a kako to ne bi ugrozilo konkurentnost hrvatskog gospodarstva i višak na tekućem računu platne bilance koju u ovom trenutku naše gospodarstvo ostvaruje. U uvjetima izrazito visokog viška kunske likvidnosti koja je posljedica svega ovog što sam do sada rekao izostaje interes banaka za kratkoročnim kunskim sredstvima u okviru redovitih tjednih obratnih repo aukcija. Tako da mi praktički uopće nemamo nikakav interes za financiranje kroz obratne repo aukcije bez obzira kakva kamatna stopa bila budući da banke i onako imaju u ovom trenutku vrlo velik višak likvidnosti. To naravno je pogodovalo i dalje pogoduje daljnjem padu aktivnih i pasivnih kamatnih stopa, poslovnih banaka u Hrvatskoj i isto tako doprinosi povoljnim kretanjima standarda odobravanja kredita i kreditne potražnje koja je s druge strane posljedica kontinuiranog oporavka gospodarstva i poboljšanje situacije na tržištu rada. Znači ako gledamo potražnju poduzeća za kreditima ili potražnju kućanstava za kreditima. Prvenstveno bih istaknuo značajan porast kreditiranja stanovništva gdje je najveći doprinos zaduživanje stanovništva krenuo iz smjera gotovinskih nenamjenskih kredita što kao što znate Hrvatska narodna banka je 2018. pozorno pratila i početkom ove godine smo izdali i preporuku, jel kako bi ograničili rast takvih kredita budući da se djelomično tu radilo i o nečemu što možemo zvati regulatornom arbitražom, drugim riječima budući da Zakon o potrošačkom kreditiranju de facto uvodi ono što zovemo omjer servisiranja duga prema prihodima kućanstva, a nenamjenski gotovinski krediti to nisu imali. Ono što se pojavilo je da je u strukturi nenamjenskih gotovinskih kredita odjednom počela se povećavati ročnost. Znači one sa tipičnih kredita koji su 1, 2 do 5 išli otišlo je na 10 pa i 12 godina i iznosi koji su išli na preko 100.000 EUR-a što očito je bilo da to više nisu gotovinski nenamjenski krediti potrošački nego da se dio tih kredita počeo de facto koristiti kako bi se zaobilazilo znači Zakon o potrošačkom kreditiranju koji ograničava mogućnost zaduživanja s obzirom na prihode kućanstava. Mi smo našom preporukom sada to proširili i na ovu vrstu kredita i mogu reći da iz trenutne ankete, znači za travanj banaka, većina banaka tu našu preporuku primjenjuje. Ako neke banke to neće ubrzo učiniti mi ćemo drugim mjerama djelovati da sve moraju primijeniti tu mjeru kako bi se u krajnjoj liniji zadržalo jednaka, jednaki uvjeti konkurencije na bankovnom tržištu. Što se tiče međunarodnih pričuva one su snažno rasle i to je opet izravna posljedica naše monetarne politike kojom sprječavamo aprecijaciju znači jačanje kune otkupom deviznih sredstava. U ovom trenutku naravno i međunarodne pričuve HNB-a su na povijesnim maksimumima što na neki, što s jedne strane je dobro imamo visoke međunarodne pričuve njima ostvarujemo svoj cilj održavanja stabilnosti tečaja. Međutim, s druge strane čini dosta kompliciranu situaciju u upravljanju međunarodnim pričuvama jer kao što znate i dalje se nalazimo u situaciji u kojoj su naše glavne kamatne stope u koje ulažemo međunarodne pričuve, a to su u EUR-u u većini slučajeva u negativnoj teritoriji pa čak do 10 godina, ali naravno to je tek sekundarna stvar koju gleda NBH-a. Naš cilj nije profitabilnost nego održavanje stabilnosti. Mi ćemo sa takvom politikom zbog toga nastaviti, stabiliziranje ovih pritisaka na jačanje kune, povećavanje međunarodnih pričuva, pa i u uvjetima nastavka odnosno produženja situacije ovih negativnih kamatnih stopa za koje je sada jasno da imaju jedan horizont od prilike godinu dana duži nego što smo mogli pred godinu dana pretpostavljati s obzirom na najavljene akcije Europske središnje banke. Dolar naravno, dolarsko tržište što je atraktivnije međutim opet mi ne možemo se izlagati previše prema dolarskom riziku budući da smo vezani na EUR-o i u krajnjoj liniji naš put u ovom trenutku je prema euro zoni. Takvu neusklađenost valutne strukture aktive i pasive odnosno i složenost fluktuacije tečajeva EUR-o kuna i dolar kuna, koje na utječu na kunsku protuvrijednost međunarodnih pričuva, a time i na izvještaj dobiti HNB-a ima za posljedicu ostvarivanje negativnih tečajnih razlika. Međutim HNB ostvaruje operativnu dobit iz svoga poslovanja, kontinuirano i dalje, a negativne tečajne razlike kad se pojavljuju se pokrivaju iz općih pričuva HNB-a koje kao što znate su visoke budući smo, da smo kroz pozitivne tečajne razlike tijekom mnogih godina akumulirali preko 11 milijardi kuna pričuva i pokrivaju se iz tih pričuva. Mogu vam već sada najaviti da na putu prema euro zoni ćemo i standarde financijskog izvješćivanja mijenjati u skladu sa smjernicama Europske središnje banke, tako da će se te tečajne razlike u budućnosti u biti voditi izvan bilančno, neće biti u izvještaju dobiti i gubitka, neće ih se de facto kao što se nekada izvan bilančno prenositi u znači taj račun koji u ovom trenutku su pričuve, koji se napuhava kad imate tečajne pozitivne razlike, a ispuhava kada imate negativne tečajne razlike. U pogledu poslovanja banaka, u imovina banaka postupno raste, blago ako isključimo pripajanje jedne stambene štedionice koje se dogodilo, a to je bilo nešto preko 1% rasta. Dobit i pokazatelji profitabilnosti znači nakon 2017. kad su se smanjili, smanjili su se zbog toga što su banke tada radile rezervacije za plasmane onoga što smo nazivali rizik Agrokora, su se u 2018. godini počeli poboljšavati, kako banke smanjuju znači te rezervacije nakon procesa rješavanja problema sa Agrokorom. Pa je onda prinos na imovinu, return on assets, iznosio 1,8% odnosno prinos na kapital se povećao na 10,1%. Uz to udio djelomično nadoknadivih i potpuno nenadoknadivih kredita se nastavio također smanjivati. Na kraju lipnja 2018. iznosi 1,2% i sad smo već došli u situaciju nas da je pao ispod 10%. Na takva kretanja u značajnoj mjeri utjecala je s jedne strane nova kreditna aktivnost jel, povećanjem ukupne količine kredita, s druge strane prodaja loših potraživanja. Stopa ukupnog kapitala blago se smanjila, međutim i dalje je iznosila vrlo visokih 22,6% i to smanjivanje se može prije svega pripisati promjenama u ponderiranju izloženosti banaka prema središnjoj državi zbog promjene u regulativi i zbog toga je porasla izloženost rizicima. Međutim Hrvatska i dalje ima izuzetno stabilan i dobro kapitaliziran bankovni sustav. U prilog tome govori i činjenica da stopa ukupnog kapitala izračunata u malo vjerojatnom, vrlo nepovoljnom scenariju potpune nenaplativosti izloženosti rizičnih skupina B i C plasmana iznosi 18%. Znači čak kad bi pretpostavili da se ne rezervirani B i C plasmani neće uopće naplatiti, da će se 0 naplatiti od njih, stopa kapitalne adekvatnosti banaka ostaje iznad one razine koju zahtijevaju prudencijalni standardi i bankarski sustav i dalje ima vrlo visok omjer financijske poluge od 12,2% što nas stavlja, ja bih rekao i u vrlo dobru situaciju prije dolaska Europske središnje banke i ocjene kvalitete aktive hrvatskih banaka što nije bio slučaj naravno u svim zemljama EU. Gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, ovim bih završio svoje izlaganje. Zahvaljujem na pozornosti i u nastavku ću vrlo rado odgovoriti na vaša pitanja i komentare. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo popriličan niz replika. Krenimo od početka, prva je bila poštovanog zastupnika Marina Škibole.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi guverneru Vujčiću. Pa u zadnje vrijeme vi osim što se bavite poslom guvernera hodočastite po institucijama, znači propagirate euro. Vidim da se HNB žestoko uključila u tu propagandu. Pa isto tako na službenim stranicama fabricirate ankete. Znači usprkos tome što Eurobarometar pokazuje da je preko 56% posto hrvatskih građana protiv uvođenja eura vi fabricirate pitanja i onda stavljate pitanja kao za srednji rok, da li će, koliko su hrvatski građani, za 5 godina da se uvede euro, za 10 godina i onda kao taj ukupni podatak bude prema vašim anketama da je 52% njih zapravo za uvođenje eura ali to je jedna čista manipulacija. Eurobarometar su službeni podaci i to je strašno što radite budući da se radi o javnom novcu.
Hvala. Odgovor poštovanog guvernera, izvolite.
Hvala na pitanju. Ja bih rekao da mi u ni u kom slučaju ne fabriciramo nikakve podatke. Ako odete na našu web stranicu, ono što ćete vidjeti je da smo mi predstavili sve ankete koje su u zadnje vrijeme provedene, uključujući i Eurobarometar. I HNB također je provela sada već i drugu anketu koje vrlo jasno pokazuju da ako pitate ljude da li su za uvođenje eura ili nisu za uvođenje eura, 52% ljudi odgovara da je za uvođenje eura, 40% da nije, 8% da ne zna. Ako pitamo ove koji su protiv uvođenja eura zašto su, praktički ¾ iz jednog osnovnog razloga jer se boje snažnog rasta cijena što kao što objašnjavamo je mit, to nije nešto što se dogodilo u onim zemljama koje su do sada uvele euro i to nije nešto što možemo očekivati da će se dogoditi u Hrvatskoj. Znači ono što mi radimo, mi informiramo javnost, to je naš posao i naša dužnost, informirati javnost.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepo. Poštovani guverneru, znači ja imam anketu drukčiju nego vi, naime evo objavljeno u Novom listu krajem travnja da smo 39% građana podupire uvođenje eura od čega 12% čim prije. Znači samo 12% ustvari građana podržava ovu politiku koju vi vodite, znači bezglavo srljanje u euro, što mi nije jasno s obzirom da vi u vašem nazivu imate ime narodna banka. Znači vi ste narodna banka i u biti biste trebali raditi za narod i slušati mišljenje naroda a očito izgleda da vi radite prije svega za svoju nekakvu imaginarnu karijeru i po uputama vanjskih centara moći. Tako da u biti možemo zaključiti da to možda nije narodna banka nego je to možda nekakva Kitzbuhelska banka, ili ne znam gdje sve ne putujete a s obzirom da pola radnog vremena ionako provodite u inozemstvu. Hvala lijepa.
Odgovor poštovanog guvernera.
Pa ja u svom slučaju bih vjerojatno trebao biti zadnji čovjek da pređemo na euro budući da ja vodim monetarnu politiku i da je moj potpis na novčanicama prema tome, ja to više neću moći raditi kada pređemo na euro. Ja to radim iz jednog jedinog razloga, zato jer je to u interesu građana i RH. Da nije u interesu građana i RH ja sigurno to ne bih predlagao da se meni oduzme ovlast vođenja monetarne politike i potpisivanja tih novčanica a pogotovo kada bih to radio u nečijem tuđem interesu a ne u interesu ovog naroda. Anketa koju vi spominjete je anketa koju sam vidio da je bila na HRT-u. Ona se zbraja, prvo, ti rezultati koji su tamo bili u 85% što baš nije uobičajeno da se zbraja u 85%. A s druge strane tamo isto se interpretira da oni koji kažu da treba uvesti euro tek kada se Hrvatska u potpunosti ekonomski oporavi se interpretiraju da su protiv uvođenja eura. Ne, oni kažu ne, mi smo za uvođenje eura kada se hrvatska ekonomija oporavi. Ja bih rekao da u ovom trenutku i s obzirom na one rezultate ekonomske koje sam citirao prije se stvarno oporavila.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gorana Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi guverneru Vujčiću, ja vam neću oprostiti vaše nečinjenje i nečinjenje HNB u pogledu nepoštenih kamatnih stopa. Banke su ugovaranjem nepoštenih kamatnih stopa prije 2013. godine u 125 tisuća CHF ugovora i još najmanje 200 tisuća ostalih ugovora oštetile hrvatske građane za nekoliko milijardi kuna. Vi ste to omogućili svojim nečinjenjem, vi banke niste spriječili u tome i sada govorite o nekakvom padu kamatnih stopa. Te kamatne stope još uvijek su veće za nekih 100% nego u Njemačkoj, potrošačkim kreditima, nema razloga za jer izvori sredstava su jednako jeftini kao i u Njemačkoj i nema razloga da kamatne stope u Hrvatskoj budu 100% veće nego u Njemačkoj, a to vaše nečinjenje omogućilo je bankama da opljačkaju hrvatske građane za nekoliko milijardi kuna. Hvala.
Odgovor poštovanog guvernera.
Hvala lijepo, ovaj a ne [[Upadica: Replika je na vas, prema tome vi morate odgovoriti, izvolite.]] Gospodine Aleksiću bili ste u HNB-u nekoliko puta i razgovarali o tome sa našom pravnom službom, mi smo vam rekli da smo mi radili sve što smo mogli raditi. To su privatno-pravni odnosi koji su sad na sudovima i sudovi o njima odlučuju, a ne HNB. A što se samih kamatnih stopa tiče kamatne stope u Hrvatskoj jesu više nego u euro zoni, to je istina, nego u Njemačkoj, ali zato i idemo u euro zonu da nam budu niže kamatne stope. To je jedan od glavnih razloga, a niže su nego u svim zemljama EU koje nisu u euro zoni. Znači ako pogledate …/nerazumljivo/… europske zemlje, jedino u Slovačkoj i Sloveniji koje su u euro zoni su niže u ovom trenutku nego u Hrvatskoj, a kod nas su niže nego u svim ostalim i to je posao HNB-a i dobro smo ga obavili.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine Vujčić vi ste u svom izlaganju rekli da je u navedenom izvještajnom razdoblju došlo do rasta zaposlenosti i pada nezaposlenosti. Međutim, ono što mene zanima je koji je omjer tu odnosno da li je broj nezaposlenih se smanjio točno za onaj broj novootvorenih radnih mjesta ili je nezaposlenost ipak pala zbog velikog broja iseljavanja hrvatskih građana budući da imamo kronični nedostatak radno sposobnog stanovništva odnosno govorimo da nam nedostaje radne snage, pa me zanima koji su uzroci, uglavnom koji je omjer između te dvije stvari odnosno da li je broj nezaposlenih se smanjio u jednakom broju novootvorenih radnih mjesta.
Odgovor poštovanog guvernera.
Hvala lijepo, on tu, trebalo bi malo više vjerojatno od minute da objasnim, to je nekoliko stvari posrijedi. Da, s jedne strane se nezaposlenost smanjila zbog toga što su se otvorila nova radna mjesta. Znači imali smo rast u zadnjih 5 godina od otprilike 125, 130.000 novih radnih mjesta. Međutim, se ona djelomično smanjila i zbog toga što je dio ljudi otišao u inozemstvo, međutim barem pola onih koji su išli u inozemstvo su išli iz radnog odnosa. Znači imali su posao pa su otišli na bolje plaćeni posao u inozemstvu. A što se tiče toga da imamo nedostatak radne snage imamo ga, bez obzira što još uvijek imamo nominalno relativno visoku stopu nezaposlenosti zbog toga što imamo tzv. strukturni nesklad između vještina koja se traže na tržištu rada u ovom trenutku i onoga što ljudi nude i to je nešto na čemu, to je po meni kao što sam rekao već prošle godine dugoročno najveći strukturni problem Hrvatke, koji ćemo, al to je sad stvar za malo dužu raspravu.
Hvala, slijedeća je replika poštovanog zastupnika Borisa Lalovca.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani guverneru, evo da ne ispadne samo da vas kritiziramo, ja ću vas osobno pohvaliti jer mislim da ova dobra mjera što ste napravili za zaustavljanje gotovinskih nenamjenskih kredita jer znamo već danas da su oni na, udio loših kredita je puno veći nego stambeni, a na gospodarskom rastu smo negdje od 3%. Mislim da je to dobra mjera da se obuzda jedan takav balon, koji znate da je već blizu 50 milijardi kuna i kod prve krize to će biti da ne kažem nekakav novi problemi u bilancama banaka i evo za to vam dajem i javnu pohvalu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Grozdane Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani guverneru i viceguverneri, pa evo ovdje u ovoj sabornici, a i na samom odboru je više puta spominjano od nekih kolega tako katastrofično situacija i rezultat koji je postignut u 2017. godini. Dakle, gubitak koji je bio u HNB-u, koji je izazvan tečajnim razlikama, pa evo vi ste to istaknuli, ali evo ne bi bilo loše da to još jedanput ponovite iako je to više nego jasno iz čega je ona, ono nastalo.
Poštovani guverner.
Hvala lijepo, dakle mi ostvarujemo kao što bi rekli operativnu dobit. Taj gubitak koji se spominje je u biti posljedica isključivo tečajnih razlika, tečajne, budući da mi držimo naše međunarodne pričuve otprilike 85% u EUR-u i 15% u dolaru, on znači naš rezultat kad uzimamo u obzir tečajne razlike ovisi o tome gdje je tečaj kuna EUR-o i EUR-o dolar. Na tečaj EUR-o dolar mi uopće ne možemo utjecati, a na tečaj kuna EUR-o prvenstveno utječemo kroz vođenje naše monetarne politike, održavanje stabilnosti tečaja. I ne može nam cilj biti profitabilnost odnosno pozitivne tečaje razlike. Mi ako i ostvarimo pozitivne tečajne razlike ne možemo ih prenijeti Ministarstvu financija, one idu u opće pričuve, a kad su negativne se smanjuju. Mi smo u, prenijeli sve skupa Ministarstvu financija kumulativno 7,3 milijardi kuna dobiti HNB-a, znači gotovo milijardu EUR-a i to isključivo [[Upadica: Hvala.]] iz realizirane dobiti.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Grčića.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine guverneru, dakle činjenica je da je hrvatsko gospodarstvo ranjivo, to dakle rast je relativno ograničen, potencijal rasta je nizak, to vi često ističete, produktivnost je slaba, industrija pada, bilanca, platna bilanca se opet okreće izgleda u onom lošem smjeru u kojem smo nekada bili, znači uvoz raste po bitno većim stopama nego što je izvoz roba. Turizam je relativno nekonkurentan, prijeti nam i tu opasnost zbog razvoja ovih novih tržišta ili bolje rečeno povratka turista na neka stara tržišta. Znači sve to skupa uz naravno ograničenu i relativno lošu poslovnu klimu, sve to zapravo prijeti Hrvatskoj. Mene zanima koja je vaša poruka Vladi u tom kontekstu i posebno u kontekstu uvođenja eura.
Poštovani guverner.
Ono što ističem u zadnje vrijeme je da makroekonomska situacija u Hrvatskoj u ovom trenutku je vrlo dobra, ranjivost se u tom smislu smanjila. Imamo suficit na tekućem na tekućem i platnom računu platne bilance i smanjivanje javnog duga. Ono gdje su međutim i dalje ranjivosti i problemi hrvatskog gospodarstva su u strukturnom dijelu. To znači povećanju potencijalne stope rasta gospodarstva a to su problemi s kojima smo već drugo suočeni i koje treba postupno rješavati. One se prvenstveno tiču strukturnih stvari koje su u domeni javne uprave, efikasnijeg pravosuđa, obrazovanja, zdravstvenog sustava i to su stvari koje ako, i upravljanje javnim poduzećima. Znači veća efikasnost javnih poduzeća budući da oni imaju i lateralne efekte na efikasnost ostalih poduzeća i to su ključne stvari koje po meni moramo riješiti kako bi digli tu potencijalnu stopu rasta BDP-a kako ne bi rasli 2,5% nego da bi otišli na 3,5 ili 4% rasta.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi guverneru, prema natpisima u medijima vi ste i sami bili zapanjeni kada ste i to ste izjavili da 1,7% štediša u RH dakle njih oko 51 tisuću imaju 43% ukupne štednje u RH. I da ta štednja, ukupna štednja, devizna štednja u RH iznosi 21 milijardu eura, dakle više nego što su devizne pričuve. I tu vas u medijima gospodin Santini upozorava da ne želite davati podatak koliko zapravo ima štediša u RH više od milijun eura štednje jer zbog liberalizacije tržišta bi ta štednja mogla otići iz naših banaka. Dakle bi li na taj način, u biti bili ugrožena devizna, devizna likvidnost RH u smislu eura ako bi oni povukli svoju štednju. I zbog čega ne želite objaviti koliko takvih štediša ima sa milijunskim iznosima štednje u eurima jer se hrvatsko društvo očigledno se više raslojava.
Poštovani guverner.
Nije da mi nešto ne želimo objaviti, mi objavljujemo isto imate i na našem webu upravo ovu strukturu distribucije štednje koliko posto ljudi ima koliko štednje, što vam je u biti aproksimacija ovog što ste vi rekli. E sad ovo pitanje da li može doći do odljeva značajnog depozita u inozemstvu, to je bilo jedan strah koji kada smo pregovarali ulazak u EU se javio i to je bila rasprava koju smo imali raspravu ovdje u saboru. Ja se sjećam ja sam tada imao oko toga da li će liberalizacija kapitalnog računa, omogućavanje hrvatskim građanima da otvore depozit u inozemnim bankama da štednja ode u inozemstvo. Međutim, danas imamo potvrdu da se to nije dogodilo. Mi smo otvorili tu mogućnost, ljudi su ju dobili, nisu imali prije, znači 2013. godine, to je zadnja stvar koju smo liberalizirali. Međutim, uopće nije bilo odljeva štednje u tom trenutku iz Hrvatske usprkos čak tome da je u to vrijeme bila kriza. Tako da bih ja rekao da je nekako evo povijest potvrdila već sada empirijski da se to, da ne trebamo strahovati od toga.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Gospodine guverneru, meni je drago da ste vi danas ovdje govorili o nekim stvarima, međutim kao zastupniku mi je izuzetno žao što danas ne raspravljamo o izvješću o drugoj polovici 2018. godine. Zašto? Iz razloga kada je Eurostat objavio da Hrvatska izlazi iz mjera prekomjernog deficita, da nema više makroekonomske neravnoteže. Kada su kreditne agencije digle kreditni rejting RH, dakle uz sve dobre makroekonomske pokazatelje i uz određene preporuke što bi Hrvatska trebala učiniti, mislim da bi ova rasprava danas bila izuzetno kvalitetna. Žao mi je što danas u sabornici nema onih koji su se silno zalagali za nekakve revizije, ovako i onako jer ja sam ovdje već godinama govorim da kada se u zakon ugrađivala obveza HNB-a je ugrađeno zbog toga da svi zastupnici mogu sa guvernerom prokomentirati o tome kako radi HNB, kolika je kompatibilnost između posla HNB i hrvatske Vlade i onda bi vrlo lako došli do toga što treba popraviti, što je dobro, ali nažalost bavimo se sa nekim stvarima koje nisu dobre.
Hvala. Poštovani guverner.
Pa ja bih rekao ne samo to, nego mi kao što znate unazad dvije godine sve klubove zastupnika pozivamo u HNB i otvaramo mogućnost rasprave o bilo kojem pitanju koje bilo koga zanima. I ja ponavljam taj poziv svima ovdje HNB je u svakom trenutku otvorena za sve klubove zastupnika i neki klubovi zastupnika su do sada to više puta iskoristili, došli u HNB sa bilo kakvim pitanjima i raspravljali smo o svemu tome. Pa ponavljam i onima koji još nisu bili u HNB-u da dođu.
Hvala lijepa. Želi li izvjestiteljica odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram onda raspravu. I prvi će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovani zastupnik Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, još jednom poštovani guverneru sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama je polugodišnje, dvije polugodišnje informacije, više ću u svojoj raspravi analizirati ovo prvo polugodište 2018. godine. Znači prema izvješću HNB-a, znači prva polovica 2018. godine bila je makroekonomski uspješna, međunarodno okruženje bilo je i povoljno pri čemu se gospodarski rast počeo lagano, blago usporavati posebice kod glavnih trgovinskih partnera iz euro područja. Domaće gospodarstvo je raslo, osobna potrošnja, izvoz i nadalje su glavni pokretači rasta dok su investicije manje od očekivanog. Prema istom izvješću rast investicija u kapitalnim ulaganjima je veći od strane privatnog sektora u odnosu na državu koja je smanjila investicije za gotovo za 1/3. Gospodarski rast u prvoj polovici 2018. godine iznosio je 2,7% na godišnjoj razini čime je najviše pridonio rast osobne potrošnje koja se nastavlja povećavati sličnom dinamikom kao i u 2017. godini te je na godišnjoj razini porasla za 3,7%. Osim toga zabilježen je i rast potrošačkog kreditiranja stanovništva stoga je osobna potrošnja pojedinačno najveća komponenta agregatne potražnje koja je najsnažnije pridonijela rastu realnog BDP-a. I ovdje ću za kratko stati. Znači kao što samo izvješće HNB-a navodi da je gospodarski rast 2,7% i da je najviše što pridonosi gospodarskom rastu osobna potrošnja, čini mi se negdje oko 60%, znamo da, a u samom izvješću HNB-a se to navodi i to je bilo u nekoj mojoj replici da se veliki dio hrvatskih građana ponovo počeo snažnije zaduživati i to se vidi iz svih izvješća HNB-a, tu postoji određena bojaznost da određeni dio potrošnje koja se ponovo u tom dijelu akumulira da se ponovo u jednom dijelu akumulira iz jačeg zaduživanja hrvatskih građana i da je to ono nešto što smo nešto slično što smo vidjeli i 2005., 2006., 2007., 2008.g. i to je onda problem kasnije ukoliko prvih imamo određenih problema što se tiče gospodarskog okruženja, da prvi koji postaju ranjivi, to su građani koji su se u doba gospodarskih rasta ne samo u ovom dijelu razduživali jel je u jednom dijelu i bilo razduživanje hrvatskih građana, međutim, ono što je sada prisutno i što se vidi u izvješćima HNB-a, a zapravo tu ćemo isto reći da to dodatno odobravanje gotovinskih nenamjenskih kredita, kao što je uvodno i guverner rekao čak i do 15.g. da su u godini dana odobreni preko 5 milijardi kuna, to je jako veliki iznos, to je jako veliki iznos hrvatskih građana koji su ponovo i da je taj iznos gotovinskih nenamjenskih kredita došao negdje blizu 45, 46 milijardi kuna, to su neki zadnji podaci, ne znam kako su sada sa završnom 2018.g., ako znate da su stambeni krediti blizu negdje 50 milijardi kuna, vidimo da su gotovinski nenamjenski krediti u zadnjih nekoliko godina, u zadnjih 3.g. rasli sigurno agregatno preko 6., 7. do 8. milijardi kuna i to je ono zašto sam i osobno pohvalio guvernera i mislim da je to bila dobra mjera HNB-a da je ne samo upozorila javno banke da moraju revidirati taj dio portfelja prilikom njihovog odobravanja, nego kolko sam vidio iz njihovog izvješća postojeće određene konkretne mjere da se taj dio suzbije jel to je dobro sad dok je dobro, dok nam ide, dok gospodarstvo raste i dok u tom dijelu je potrošnja važna komponenta BDP-a, međutim, kod prve slijedeće poremećaja na financijskom tržištu, sigurno da će ti građani biti puno ranjiviji, da će ti građani danas kad imamo punu zaposlenost, da kažemo punu, da vidimo da je to ispod svih mogućih brojeva što je RH imala. Što se tiče zaposlenosti imamo stopu povrata tih kredita već sada lošiju, već sada imamo lošiju negdje oko 6,3% u odnosu na stambene kredite koji su pali ispod 6% i to je upozorenje koje, znam da nije danas lako reći, kada se sve to odobrava, kada to sve ide i kada zapravo bi trebali poticati u takav oblik nekakve potrošnje, međutim, nekakva naša iskustva iz prošlosti su pokazala da to su vrlo ozbiljni portfeljni problemi koji kasnije će HNB ponovo morati nekako iskomunicirati s građanima, ali vjerujte to će uvijek pasti kasnije na neku od Vlada koja će ponovo morati donositi nekakve otpise građanima, koja će morati ponovo raditi razno razne modele i nekakve egzibicije kako riješiti taj dio blokiranih građana jel znamo da je onih 40-tak milijardi kuna blokiranih iznosa, a da su to sve iznosi koji su zapravo u tom nekakvom potrošačkom razdoblju prejakog optimizma koji su generirali tamo od, u zadnjih 4., 5.g. prije krize, da su to prvenstveno se odnosilo na takav oblik financijskih transakcija. Tako da u tom kontekstu svakako da je to dobro, da je HNB na taj način reagirao i da trebalo bi izvještavati javnost u kojem dijelu će dalje pratit te kredite. To je i logično ako vidite da su danas banke, a to je zapravo i u samom izvješću piše da je povoljnom kretanju, ne samo kamatnih stopa, da je uzrokovala i vrlo visoka likvidnost, da je prosječna likvidnost u prvih 6 mjeseci 2018.g. dosegao 27,1 milijardu kuna i da je to 11,9 milijardi kuna više od prosječnog viška zabilježenog u 2017.g. Ono što je činjenica, znači, da je 27 milijardi kuna viška likvidnosti u tom dijelu i da banke sigurno i samim time što više, ne jutros smo nešto razgovarali, čini mi se da HROK više nije u nekoj funkciji i da u tom dijelu i on je pokušavao iskoristiti taj dio iskorak na tržištu, ovo gdje se prije provjeravalo određena kreditna sposobnost građana i koji su bili u određenim problemima i da ova svakako višak likvidnosti i ekspanzivna monetarna politika da sada na jedan način i bankama otvaraju mogućnost da one nude razno razne proizvode i mislim da je u ovom dijelu HNB ispravno postupila. Kada govorimo o izvozu roba i usluga, to je i moj kolega Grčić naveo i zapravo upozorio, da je izvoz roba i usluga nastavio usporavati na godišnjoj razini, u razdoblju od siječnja do lipnja 2018.g. izvoz roba povećao se za samo 2,8% na godišnjoj razini, što je zamjetno manje nego u istom razdoblju 2017. kada je stopa rasta izvoza iznosila 10,7%. To je ono što govorimo ne samo o izvozu usluga i znamo da nam je turizam glavna komponenta kod izvoza usluga, nego izvoz roba, da nam je u tom dijelu usporio i to je ono što je i logično, ukoliko su naši glavni vanjsko trgovinski partneri poput Njemačke i Italije, počeli se približavati toj nekakvoj nultoj stopi gospodarskog rasta i to je ono što je, osim onoga potrošnje i cijelo vrijeme smo govorili da ne može bit samo potrošnja glavni generator BDP-a i to pogotovo potrošnja koja se temelji na zaduživanju da to mora biti izvoz roba i usluga i u ovome dijelu, kontekstu, s obzirom, ne samo koja je vezana za izvoz roba kao u obliku brodogradnje gdje nema više isporuke brodova, nego u samom izvješću se navode neke druge industrije, kao što je farmaceutska industrija i neke druge industrije koje su vjerojatno na svjetskome financijskome tržištu, svjetskim zapravo tržištima, nešto teže uspiju plasirati svoju robu. Ono što je s druge strane jedna potaknuta potrošnja, a samim izvješćem HNB-a se to i definira da je snažna domaća potražnja rezultirala rastom uvoza. Rastom uvoza koji je bio brži od rasta izvoza pa je i u usporedbi istim razdoblju prethodne godine produbio se negativan doprinos neto inozemne potražne gospodarskom rastu. Znači mi već 2 godinu za redom imamo puno snažniji rast uvoza i kad samo čitate HNB-a vidjet ćete da taj uvoz se ne temelji na komponentama na nekakvim kapitalnim dobrima koji bi trebale služiti za investicije nego ponovo govorimo o određenom dijelu intermedijarne potrošnje koja nam se nešto slično ponavljala 2008. godine kada je zapravo cjelokupni sustav zapravo počeo po malo pokazivati znakove usporavanja. Također ovaj lošiji, nešto lošiji izvoz i snažni uvoz se i ogledao i u prema platno bilančnim podacima prvih 6 mjeseci 2018. godine, znatno smanjenje produljenja manjka u robnoj razmjeni s inozemstvom za 8,5% što je posljedica primjetno snažne dinamike rasta uvoza u usporedbi sa izvozom, znači 5,4 prema 3%. Podaci Državnog zavoda za statistiku omogućuju raščlambu po proizvodima pokazuju da je povećanje vanjskotrgovinskog manjka uglavnom rezultat pogoršanog salda u razmjeni medicinskih i farmaceutskih proizvoda, također rekli smo za brodogradnju, a u manjoj mjeri i povećanje neto uvoza cestovnih vozila te električnih strojeva, aparata i uređaja. Znači ponovo imamo uvoz snažniji uvoz automobila, to je nešto slično kao što smo imali 2008. godine odnosno svih godina prije samo nažalost prema nekakvim podacima više to nisu novi automobili nego uvoz rabljenih automobila. To je ono što nas treba posebno brinuti, ne samo zbog ekološkog dijela nego i zbog sigurnosti, sigurnosti na cestama. Kao što je guverner rekao ovaj gospodarski rast je praćen i određenu inflaciju potrošački cijena, znači u prvoj polovici 2018. godine ona je ubrzala se tako da je to pridonijelo jačanju inflatornih pritisaka je također došlo iz vanjskog okruženja prvenstveno zbog rasta cijene sirove nafte negdje oko 17% i godišnja inflacija je došla negdje na razinu od 2,4%. Što se tiče nezaposlenosti, a ovdje je također o tome bilo govora, da je ona smanjenja također u izvješću HNB-a piše da je ona nastavak jednog dijela, jednog dijela i nastavak iseljavanja radno sposobnih stanovništva što je također problem, pogotovo ako znamo da imamo manjak, deficitarni manjak u turizmu, a da nam je turizam jedan od glavnih izvora, ne samo u ovom dijelu platne bilance, nego jedan glavni generator i punjenja samog proračuna i poticanja cjelokupne ekonomije. Mi smo jutros razgovarali i na samom odboru o nekakvim radnim dozvolama, uvozu radne snage itd., a ovdje je zapravo sam se smanjuje nedostatak, smanjuje nezaposlenost zbog iseljavanja radno sposobnog stanovništva. Također, ono što je u izvješću NHB-a govori se vezano za državnu potrošnju, porezni prihodi su rasli 5%. Znači i, također je to na Odboru za financije danas bilo govora, znači ako vam ekonomija raste, a nama raste ekonomija oko 2,7% porezni prihodi rastu duplo brže. Znači porezni prihodi rastu duplo brže, oni su 5 do 6% rastu i zbog toga takav dio deficita imamo, a kažem kolega Šuker se vrlo dobro sjeća 2009. kada je gospodarstvo padalo 6, 7% tada su porezni prihodi padali do 15 do 20%. I to je ona osjetljivost naše porezne politike u odnosu na gospodarstvo, kada gospodarstvo pada 5 do 6% porezni prihodi vam padaju 10%. Kada gospodarstvo raste 2 do 3%, porezni prihodi vam rastu 6%. To samo da pokazujemo o ranjivosti cjelokupnog našeg sustava i koliko je vezan i koliko je bitan taj gospodarski i ekonomski rast, a kažem još jednom taj gospodarski i ekonomski rast se ne može temeljiti isključivo na osobnoj potrošnji i to pogotovo na osobnoj potrošnji koja se temelji na zaduživanju građana. I to je ono što je ovdje i u samom izvješću HNB-a navedeno da je država smanjila određene dijelove investicija i da je smanjila svoje investicije za 1/3 što nije dobro pogotovo ukoliko se radi da se taj dio investicija da se povlače sredstva iz EU fondova. Znači, da se povlači, samim ovim izvješćem se pokazuje da i država kroz same EU fondove uopće nije uspjela na takav način biti konkurentna i privatnom sektoru i da dobro da je privatni sektor ima veći i odio, udio povlačenja tih sredstava nego država. Međutim, ovdje što se pokazuje da se ukupna godišnja razlika između iskorištenosti sredstava i uplata u proračun EU povećao se negdje na razinu 1,2 ove godine na 1,4%. To je onaj dio kada određeni ministri planiraju određene projekte i govorimo da ćemo povući negdje do 14 do 15 milijardi, a zapravo su u konačnici kada se to svede se to dovede nekako u razinu od 7 do 8 milijardi u ovoj 3, 4 godini korištenja EU, EU sredstava. I sada bih nešto kratko samo rekao vezano za poslovanje banaka, dobiti banaka i pokazatelji poslovanja nikad im nije bolje nego danas. I tu mi nemamo šta otvoreno ovaj netko što je protiv ili biti za, nego jednostavno tako reći. Dobit i poslovanje banaka kao što je rekao guverner vezano za umanjenje rezervacija za Agrokor odnosno 2017. godinu, u prvih pola godine su 3,5 milijarde kuna odnosno 180% više u odnosu na prvu polovicu 2017. godine. I pokazatelji profitabilnosti odnosno prinosa na imovinu i prinosa na kapital ostvarili su visokih 1,8% odnosno 10,1%, jedino takve rezultate su još imali 2008., jedino još takve rezultate su imali 2008. godine. Kada se pokaže udio loših kredita, što se govori negdje su oni na razini 11,2%, kada se govori o poduzećima oni su normalno veće negdje na 22%, kad govorimo o građevinskim firmama vidi se da se u tom dijelu, vjerojatno taj dio porfelja se taj prodaje, vidimo da ove godine u prvih pola godine HNB, banke su prodale su oko 2 milijarde kuna. Većinom se to odnosi u tom dijelu vjerojatno i na građevinska poduzeća ovaj i da se u tom dijelu na ime dividende banke su povukle 1,1 milijardu kuna. Znači, nemamo nažalost više vremena ali sve u svemu svakako dosta [[Upadica: Hvala.]] upozorenja ne samo kroz ovo izvješće nego i kroz našu raspravu. Hvala lijepa.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Grozdana Perić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, evo još jedanput pozdravljam guvernera i viceguvernere i evo Klub HDZ-a će svakako podržati ova izvješća polugodišnja izvješća za 2017. i prvo polugodište 2018. I očekivala sam zapravo da će ova sabornica biti punija i da će pljuštati sa brojnim pitanjima guverneru što se to radi u HNB-u, na koji način poslujete i sve ostalo, međutim ostali su samo rijetki. Evo dakle vi ste dali u uvodnom govoru jako puno informacija i puno podataka koje zapravo su svi mogli pogledati u izvješćima koja su vrlo iscrpna i temeljita. I ono što bih ja samo a evo kolega Lolovac je puno toga dotakao, što bih rekla za ova dva perioda da su zapravo zajedničko tim razdobljima, a tu ću se osvrnuti i na dio monetarne i na dio fiskalne politike. Dakle, činjenica je da u cijelom tom razdoblju prethodnom a i nastavlja se i dalje rast BDP-a, nekad malo više, nekad malo niže, da se stopa nezaposlenosti smanjuje a stopa zaposlenosti povećava, da je višak, postoji višak na tekućem i kapitalnom računu te uz to imamo stalno smanjenje javnog duga u odnosu na BDP, pa to je, to ste vi kazali da se taj javni dug smanjuje brže nego kod ostalih članica, da smo u proteklom razdoblju, dvije, evo treća godina ostvaruje se višak u državnom proračunu, da je i državni proračun i javne financije su izdržala svaka zapravo događanja koja su se događala u razdoblju krize Agrokora, da imamo isto tako povećanje kreditnog rejtinga gdje je više nego očito da se moramo dodatno potruditi da taj kreditni rejting bude i kod ostalih agencija prepoznat kao investicijski. I da je to zapravo jako dobra podloga da onda imamo razloga napraviti i druge iskorake i ono što ste sami rekli pojačati neke reforme koje će nam svima pomoći da budemo što kvalitetniji i da budemo što konkurentniji i na kraju krajeva da nemamo odliv ni radne snage niti naših mladih što se stalno spominje. Dakle u 2017. kada govorimo o kraju 2017. onda je spomenuto da je rast tada gospodarstva tada bio, odnosno rast BDP-a bio 2,9 i to je nešto što je u tom razdoblju bilo za 0,6%-tnih bodova niže u odnosu na prethodnu godinu. Isto tako u tom periodu je došlo do rasta bruto plaća a isto tako i neto plaća, bruto plaće su tada rasle u prosjeku za 4,6% u odnosu na 2016. a rast neto plaća je bio izraženiji pogotovo zbog Izmjena zakona o porezu na dohodak koje su stupile početkom prošle godine. Spomenuli ste isto tako i moramo to kazati da inflacija potrošačkih cijena se ubrzala u drugoj polovini 2017. a iz razloga što je rast cijena sirove nafte utjecao na rast cijena goriva i maziva pa se ona, pa je godišnja stopa inflacije potrošačkih cijena pri tome se povećavala sa 0,7 u lipnju na 1,2 u prosincu. Višegodišnje neravnoteže su se smanjivale, pa je tako kao što sam rekla postigao se višak na tekućem i kapitalnom računu platne bilance u drugom polugodištu 2017. i na taj način je se povećao i dodatno se povećao neto izvoz usluga i to pogotovo usluga turističkih, odnosno putovanja. Manjak u robnoj razmjeni se produbio, dakle uvoz, ostvareni neto odljev kapitala uglavnom je posljedica daljnjeg smanjenja neto inozemnih dužničkih obveza, domaćih sektora dok je priljev izravnih vlasničkih ulaganja i dalje bio razmjerno skroman. Ono što treba reći da je HNB tijekom drugog polugodišta je ekspanzivnom monetarnom politikom nastojala održavati stabilan tečaj kune prema euru i to je bio uvjet očuvanja financijske stabilnosti, to je ono što mnogi građani zaboravljaju da upravo ta stabilnost je svima omogućila puno lakšu otplatu bez obzira na ono što smo imali situaciju i velike povike oko toga koliko gospodarstvo i građani duguju i koliko je blokiranih žiro i tekućih računa. Da se ta stabilnost nije održavala stanje bi bilo daleko katastrofičnije i problematičnije nego što je, se to dogodilo. Upravo u tom razdoblju, dakle 2017. vi ste kao HNB otkupili milijardu i 700 milijuna eura i na taj način od banaka gdje je se postigla još dodatna likvidnost ali je kažem zadržao se stabilan tečaj kune prema euru. Međunarodne pričuve su u tom periodu porasle za 2,2 milijarde EUR-a u 2017., a isto tako ono što treba spomenuti da je udio djelomično i potpuno nenadoknadivih kredita se nastavio smanjivati na kraju 2017. Time je u 2017. zapravo ono što sam već djelomično u ovim značajkama i obilježjima spomenula da je omjer duga opće države i BDP-a na kraju 2017. bio 77,5% ili 2,7 postotnih bodova manje nego u 2016. Kada to dalje nastavimo govoriti za početak 2018., onda moramo reći da je realni BDP povećao se za 2,7% u odnosu na isto razdoblje prethodne godine, osobna potrošnja je zadržala visoke stope rasta gdje je, dakle, sastavnica glavna, već spomenuto, povećavala se domaća potražnja, pri čemu je rast investicija bio rezultat povećanja kapitalnih ulaganja privatnog sektora, dok investicije opće države su i dalje bile prilično potisnute. I dalje je odnos zaposlenih i nezaposlenih se, dakle, mijenjao na to da je broj zaposlenih se i povećavao, pa je stopa nezaposlenosti administrativna u prvom polugodištu 2018. bila 10,4%, ona se sada još dalje smanjila i prosječna bruto plaća isto tako kao i neto je rasla. Ono što treba još reći da su pričuve HNB-a, da je zapravo HNB nastavio i dalje čuvati tečaj i na taj način je početkom 2018. je još otkupljeno 726 odnosno 742 milijuna EUR-a jer je 16 milijuna EUR-a bilo od Ministarstva financija gdje je na taj način još dodatnih 5,5 milijardi kuna je sačuvalo taj aprecijacijski pritisak koji je postojao u tom periodu. U isto vrijeme međunarodne pričuve su bile veće za ukupne za 6,3% i iznosile su preko 16,7 milijardi EUR-a, dok su neto međunarodne pričuve porasle za 6,8% ili 14, nominalno 14,7 milijardi EUR-a. Spomenuli ste i vi, a moram i ja reći da je u 2018. zamjetan je rast imovine banaka, a to je utjecalo je prvenstveno pripajanje jedne stambene štedionice matičnoj banci, istodobno, profitabilnost banaka se oporavila u odnosu na isto razdoblje prethodne godine, a to je ono što je na jedan način itekako dobro i udio kredita rizičnih skupina se B i C se neznatno smanjio, dok je i to sa 11,3 na 11,2% pri čemu je ostvareno poboljšanje kvalitete kredita kod nefinancijskih društava i kod stanovništva. U javnim financijama je u prvom polugodištu ostvaren višak opće države prema … [[Govornik se ne razumije]] metodologiji za 1,1 milijardu kuna, što je pokazatelj da je fiskalna politika isto tako kvalitetno provedena, a omjer duga opće države i BDP-a na kraju lipnja 2018. bio je 76,1% i on se do kraja 2018. smanjio na nekih 74%. Dakle, unatoč tome što mi često volimo reći da i mnogi žele kritizirati, moramo reći da je stabilnost ovog sustava se pokazalo i na jedan način da su i kreditne agencije to pokazale, pa onda kad pogledamo da je udio loših kredita pao ispod 10%, onda je to nešto što bi trebalo krajem 2018., onda bi to trebalo itekako istaknuti i voditi o tome računa da u ovom budućem razdoblju zaista napravimo pomake kako bi naša struktura privrede bila puno manje ovisna o nekim vanjskim utjecajima i na taj način evo moramo biti itekako zadovoljni da je u ovom periodu se postigla značajna stabilnost, a evo ona se nastavlja i u, do kraja 2018. i početak ove godine, ja se nadam da ćete vi i dalje voditi uspješno monetarnu politiku. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj Živog zida i SNAGA-e u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS. Uvaženi guverneru Vujčiću sa kolegama, uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora, drage građanke i građani RH. Izvještaj HNB je takav kakav jest, međutim, u njemu fale neki detalji, a ti detalji fale, zbog toga što se HNB tim detaljima ne želi baviti. HNB je vrlo konzervativna insinuacija, koja konzervativno djeluje u RH, nije proaktivna u onom dijelu gdje bi trebala biti proaktivna, kao regulator i nadziratelj rada banaka. Ja sam o ovome o čemu ću govoriti sada, a prije svega želim govoriti o nepoštenim kamatnim stopama, razgovarao i više puta i s guvernerom, više puta je pisano HNB što ne valja u poslovanju hrvatskih banaka. Upozoravano je konstanto na to međutim, ništa se nije promijenilo. Kada smo primijetili da je poslovanje hrvatskih banaka nepošteno? Nažalost, tek 2011. g. a to nepošteno poslovanje, trajalo je unazad 10 g. ona je počela već početkom 2000. g. što su banke to radile hrvatskim građanima, a nisu radile nikome drugome zapadno od Hrvatske. Banke u RH, to banke u stranom vlasništvu, ugovarale su u gotovo svim ugovorima, s promjenjivom kamatnom stopom, bez obzira na valutu, ugovarale su kamatnu stopu, koja se mijenja odlukom banke. Takva kamatna stopa, nezakonita je i po Zakonu o obveznim odnosima i po Zakonu o zaštiti potrošača. Što to ne valja s tom kamatnom stopom. To vam je kao da je ugovorim s nekim od vas prodaju automobila i ja nekom od vas prodam automobil za 100 tisuća kuna i kažem, vi ćete meni platiti automobil u 10 rata po 10 tisuća kuna, ali u ugovoru piše, svaku tu ratu, ja mogu mijenjati kako ja hoću po svom nahođenju. I vi potpišete i nakon prve rate ja vama povećam sljedeću ratu na 12 tisuća kuna, pa onu na 13, pa sljedeću na 15 i ja tako povećavam i vi plaćate. I ako vi ne shvaćate u čemu je problem, vi ćete to plaćati i platiti ćete meni cijenu koja je veća i do 50% od one koja je ugovorena na početku ugovornog odnosa. I netko tko je konzervativan, kao što je konzervativan guverner Vujčić i HNB, reći će, ali vi ste to ugovorili i nikom ništa, tko vam je kriv, potpisali ste, to je sve u redu. Međutim, stvari ne stoje tako, Zakon o obveznim odnosima je potpuno jasan, on kaže, ugovorna činidba mora biti ili određena ili odredila. To piše u člancima 269.-272. to je Rimsko pravo, staro je preko 2000 g. nije to ništa novo. Dakle, da bi kamatna stopa bila određena, ona mora biti fiksna, i ako je fiksna sve u redu, nema problema. Da bi bila odrediva, kada je promjenjiva u ugovoru moraju biti ugovoreni točno podaci na temelju kojih se kamatna stopa mijenja. I mi smo 2011. g. kada je počelo divljanje valutne klauzule franak, primijetili istodobno, da je u ugovorima ugovorena i odredba o promjenjivoj kamatnoj stopi koja je ustvari nepoštena i nezakonita. Ona je nezakonita i po Zakonu o obveznim odnosima i po Zakonu o zaštiti potrošača, zato jer se o njoj nije pregovaralo, pa je kasnije izazvala neravnotežu, u pravima i obvezama, na štetu potrošača. I mi smo upozoravali HNB da ona treba reagirati i da treba banke upozoriti da prekinu s takvim ponašanjem. Međutim, umjesto da HNB reagira, na web stranicama HNB i to u onom dijelu koji je namijenjen zaštiti potrošača između ostalog na pitanja potrošača o tome, kako posluju hrvatske banke jedno od pitanja je bilo kako se određuje kamatna stopa. Čak je to prvo pitanje bilo i na to pitanje odgovor je bio jedno od načina određivanja kamatne stope je promjenjiva kamatna stopa koja se mijenja administrativnom odlukom banke. Dakle, HNB je na svojim stranicama upravo povlađivala bankama da tako rade kao što su radile. Ne da ih je sprječavalo, nego je rekla pa to je normalno, to je sasvim u redu. I ta takva informacija, potrošačima, stajala je na stranicama, na web stranicama HNB sve do pravomoćne presude u slučaju franak, sve do 2014.g. Imam dokaz za to. 2013.g. Zakonom o potrošačkom kreditiranju, izmjenama tog zakona, određeno je kako se točno mora definirati kamatna stopa i onda je određeno da se kamatna stopa mora sastojati od fiksnoga dijela i promjenjivog dijela. I što su banke tada, 2013.g. učinile? Od 10.siječnja kada je počeo vrijediti taj zakon, u novim ugovorima su naravno, ugovarale takve ugovorne odredbe. I s novim ugovorima sve je bilo u redu. Imate ponudu, imate fiksni dio kamatne stope, imate promjenjivi parametar, imate početnu kamatnu stopu, pročitate, uzmi ili ostavi, jel ti paše, paše, u redu, sve je definirano, egzaktno, odredivo vrijedi. Sve ok, novi ugovor štima. I problema s novim ugovorima tu više nije bilo. Međutim, postojeći ugovori su i dalje sadržavale odredbu koja je nepoštena i u kojoj piše, da se kamatna stopa mijenja odlukom banke. I što su tada banke učinile? Tada su banke krenule samovoljno definirati fiksni dio kamatne stope i primjenjivi dio kamatne stope u svojim Općim uvjetima bi napisale kako će u postojećim ugovorima to definirati tako i tako i nakon toga bi poslale svim tim dužnicima iz postojećih ugovora obavijest kako od dana tog i tog u njihovih kreditima promjenjiva kamatna stopa ima fiksnu kamatnu maržu takvu, promjenjiv parametar taj i taj, periode promjena te i te i u skladu s time će se ubuduće mijenjati kamatna stopa. I naravno opet smo rekli, to nije zakonit način definiranja kamatne stope. Banke su opet samovoljno definirale maržu, opet su samovoljno definirale promjenjivi parametar, nisu to s dužnicima dogovorile, nisu to dužnicima ugovorile i one u biti nisu ništa drugo napravile, nego su ponovno svojim odlukama definirale kamatne stope. I upozoravali smo HNB da to nije u redu. Nije mi jednom ovdje prisutni viceguverner Bojan Fras rekao kasnije kada je novim izmjenama Zakona o potrošačkom kreditiranju bilo rečeno da banke i u postojećim ugovorima moraju definirati parametre, nije jednom mi rekao kako je to zakonom tako definirano i kako banke nisu morale to dogovarati i nisu morale to ugovarati sa dužnicima u postojećim kreditima, nego je zakonom jednostavno bilo riješeno da one to mogu samovoljno napraviti. Međutim, u onim izmjenama iz 2014. g., odnosno s kraja 2013., a vrijedi od 2014., pisalo je sljedeće, za ugovore u kojima nisu definirani parametri, banke moraju dogovoriti, uskladiti s potrošačima te parametre i konačno, ugovoriti, ako ne ugovore, onda će biti kažnjene kaznama koje su kasnije propisane u onim dijelovima koji se tiču kažnjavanja, sankcioniranja. Međutim, i dalje se tvrdilo kako one to ne moraju raditi, čak i prekršajni sudovi su rekli, ne, to nije prekršaj, nećemo kažnjavati banke. Čak i Ustavni sud je rekao da tu nije nekakvo ustavno pravo povrijeđeno zbog toga jer je to država ta koja treba dobiti novac, a ne ja kao tužitelj, oštećenik, pa prema tome, nije bitno. Međutim, što se događa ove godine? Ove godine Vrhovni sud RH donosi odluku po reviziji 1172/18, a u toj reviziji, jedna banka koja je izgubila sudski spor protiv potrošača zbog nepoštene kamatne stope i morala je isplatiti potrošaču jednu dobru sumu novca, banka je uložila reviziju gdje je tvrdila kako je ona 2013. g. uskladila svoje poslovanje sa zakonom jer je definirala parametre i prema tome, od 2013. g. sve je u redu s njezinim poslovanjem i s njezinim kamatnim stopama. Međutim, što je Vrhovni sud RH utvrdio ove godine Odlukom o reviziji 1172/18? Ono što Goran Aleksić i Udruga Franak i slični repetitori stalno ponavljaju, a to je da to nije način kako se utvrđuje kamatna stopa. Dakle, Vrhovni sud je rekao isto ono što mi govorimo od 2011. godine. Rekao je to što vi tvrdite da ste postupili po zakonu, time što ste definirali te parametre, ne znači da ste i stvarno postupili po zakonu jer vi to niste ugovorili s dužnikom. Pa ne možete vi kamatnu stopu definirati samovoljno. Ne možete vi fiksni dio kamatne stope i promjenjivi dio kamatne stope definirati samovoljno. Ne, vi to ne možete napraviti i ne smijete to napraviti. Da bi se uskladili sa zakonom, vi to morate s dužnikom ugovoriti. Pa to je prosto pravilo, jedno temeljno obvezno građansko pravilo da u dvostranom ugovornom odnosu svaka ugovorna odredba mora biti ugovorena i da nije dopuštena samovolja jedne ugovorne strane, nakon što je ugovorni odnos već u tijeku. Pa to je jasno brucošima na pravnom fakultetu. Ali nije jasno bankama, nije jasno HNB-u, nije jasno Vladi RH, nije jasno niti vama ovdje gospodo zastupnici i gospođe zastupnice. To je žalosno. 125 tisuća ljudi sa CHF kreditima i promjenjivom kamatnom stopom su opelješeni, osim za CHF valutu, za razliku tečaja, opelješeni su i za promjenu kamatne stope koja se povećavala na više. Osim tih 125 tisuća dužnika iz CHF kredita, još je zasigurno 200 tisuća dužnika iz eura i kunskih kredita kojima su banke na isti način ugovarale kamatnu stopu sve do 10. siječnja 2013. g. i ja mogu reći ovako ugrubo, da su ti ljudi u tih 325 tisuća kredita oštećeni barem za 5 milijardi kuna samo na povećanjima kamatnih stopa. Ovi dužnici iz CHF kredita još su dodatno oštećeni na povećanju tečaja. Čekamo reviziju na Vrhovnom sudu pa da se konačno utvrdi da je CHF bio ništetan, međutim ono o čemu sada govorim je kamatna stopa. Posebno mi je važna zbog toga što je Vrhovni sud utvrdio da 12. lipnja ove godine nastupa, 13. lipnja ove godine, nastupa zastara potraživanja za preplaćene kamate na temelju kolektivnog slučaja Franak. A dosad je tužilo možda 5 tisuća ljudi. Od mogućih 300 tisuća za kamatu. Zamislite vi to. I mi to svi promatramo i baš nas briga. I kaže guverner Vujčić, to je stvar privatnih odnosa. Pa nije to stvar privatnih odnosa, to je sustavni problem. Ljudi moji, 300 tisuća ljudi je opljačkano povećanjima kamatnih stopa na nezakonit način. I nas to nije briga. Pa to je, osim što bi se moralo zakonski sustavno riješiti taj problem na način da se naloži bankama da moraju ponuditi nagodbe dužnicima i vratiti im taj novac putem nagodbi, osim toga, te banke bi trebalo kazniti. Reći ću vam jedan slučaj jednog odvjetnika koji je radio za jednu banku majku, jedne naše banke. Taj odvjetnik koji sad zastupa potrošača slučaj Franak, rekao mi je sljedeće, radio je u Austriji u banci majci i došao je u Zagreb, u podružnicu banke majke, ustvari u banku kćer i pripremali su jednu liniju proizvoda i tamo je vidljivo kako piše da se ugovara kamatna stopa i pisalo je kamatna stopa će se mijenjati odlukom banke i on je rekao ali kolege, pa to se tako ne smije, u Austriji to tako ne radimo. Onda su oni njemu rekli e kolega, u Austriji to ne smijemo raditi jer nam tamo ne dozvoljava Austrijska narodna banka međutim budući da nama to ovdje ne brani HNB, mi ćemo to ovdje tako ugovarati jer nam tako odgovara i taj odvjetnik je meni obećao da će biti svjedok kada podignem kaznenu prijavu protiv banaka zbog takvog ponašanja a to će biti nakon što se završi slučaj Franak odlukom o revizijama banaka, hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika HNS-a, gđa. Božica Makar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani guverneru, poštovani viceguverneri, kolegice i kolege. Evo danas raspravljamo o polugodišnjim informacijama o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za drugo polugodište 2017. odnosno za prvo polugodište 2018. gdje nam je podnositelj HNB a i od samog guvernera čuli smo stvarno dosta informacija iz ovog izvješća i još neke dodatne. Ukratko ću se osvrnuti na 2017. iako nam to izgleda i zapravo je dosta davno bilo pa tako imamo podataka da je gospodarska aktivnost u drugoj polovini 2017. povećala se za 2,8% na godišnjoj razini pri čemu je rast krajem godine usporio. A najveće povećanje realnog BDP-a i dalje je pridonosio rast osobne potrošnje i rast izvoza robe i usluga. Nažalost, nastavio se snažan rast uvoza, dakle viši nego rast izvoza pa je to doprinijelo da neto izvoz rastu realnog BDP-a bio je na kraju godine negativan. Na razini cijele 2017. g. ostvaren je realni rast od 2,9% što je za 0,6%-tnih bodova niže u odnosu na ostvarenje u prethodnoj godini ali i zamjetno niže u usporedbi sa rastom gospodarske aktivnosti u novim članicama EU-a. Administrativna stopa nezaposlenost na kraju 2017. snizila se na 11%, istovremeno se nastavio rast broja zaposlenih što je dobro a bio je i rast bruto i neto plaća, bruto i neto plaće odnosno bruto plaće porasle su u prosjeku za 4,6% u odnosu na drugu polovinu 2016. a rast neto plaća bio je i nešto viši zbog izmjene Zakona o porezu na dohodak. Inflacija potrošačkih cijena ubrzala se u drugoj polovini 2017., na to je najviše utjecao rast cijena sirove nafte koji je utjecao i na rast cijena goriva, maziva za osobna vozila te rast cijena električne energije. Na razini cijele 2017., ostvaren je višak salda opće države u visini od 0,8% BDP-a što je značajno povoljnije u odnosu koja su bila očekivanja. Omjer duga opće države i BDP-a na kraju 2017. iznosio je 77,5% ili je to za 2,7%-tnih bodova manje nego u 2016. Što se tiče 2018. g. odnosno prve polovice, prvih 6 mj., tu imamo dobra i uspješna makroekonomska kretanja odnosno međunarodno okruženje bilo je povoljno pri čemu se gospodarski rast počeo blago usporavati posebice kod naših glavnih trgovinskih partnera iz euro područja a sve ti naravno da se automatski odražava i na poslovanje kod nas. Ekspanzivna monetarna politika nastavila je potpomagati gospodarski oporavak, poboljšali su se uvjeti financiranja, pale su kamatne stope a kreditiranje se oporavilo. Gospodarska aktivnost povećala se za 2,7% na godišnjoj razini dakle manje što je to bilo u 2017. kada je to bilo 2,8% i tu je najviše pridonio rast osobne potrošnje. Već smo tu čuli podatke da negdje možemo uzeti da je udio osobne potrošnje u tom povećanju negdje oko 60% odnosno da samo zaduživanje građana kroz ove nenamjenske kredite koji direktno utječu na osobnu potrošnju je negdje na nivou 45 milijardi kuna i da je upravo HNB reagirao i postrožio uvjete da se to dovede u neke okvire kako se ne bi probile granice i došli u neke neželjene situacije. Broj zaposlenih nastavio se povećavati uz najveći doprinosu uslužnih djelatnosti privatnog sektora i naravno građevinarstva, tu je vjerojatno građevinarstvo odnosno sigurno doprinio i niz zakona koji su bili doneseni od ove Vlade upravo u tom cilju, tu smo imali energetsku obnovu zgrada, bilo je još niz tih aktivnosti pa je dobro da je konačno i građevinarstvo krenulo jer svi znamo kakva je bila situacija i sad je obrnuto da tu zapravo uopće nemamo radnika za te poslove i da tu strukturu moramo sad početi natrag stvarati i kroz ovo što smo imali reforme u školstvu uz to strukovno obrazovanje, dualno obrazovanje, školovanje uz rad prekvalifikacije, jednostavno moramo napraviti uvjete da to građevinarstvo koje nam je zapravo dobar potencijal bude natrag ono koje može stvarati nove, novi, i povećati novi društveni proizvod kroz rad, ako to neće biti moguće sa postojećom radnom snagom a što očito neće biti, bez obzira na sve što se poduzima. Sigurno su i te kvote za uvoz radne snage one koje moraju tome doprinijeti jer jedino izlazak iz situacije i bolje poslovanje možemo postići većom zaposlenošću. Nadalje, nastavio se godišnji rast bruto plaća i neto plaća. Inflacija u prvoj polovici 2018. blago je ubrzala s 1,2 u prosincu 2017. na 2,4 u lipnju 2018. U ekonomskim odnosima s inozemstvom nastavio se višegodišnji trend smanjivanja vanjskih neravnoteža. Višak na tekućem i kapitalnom računu platne bilance se u prvoj polovici 2018. nešto pogoršao u odnosu na isto razdoblje prethodne godine, posebice zbog povećanja manjka u robnoj razmjeni s inozemstvom za 8,5%, o tome sam govorila, ista je situacija bila i u 2017. da nam daleko brže raste uvoz od našeg izvoza. Omjer duga opće države i BDP-a na kraju lipnja 2018. iznosio je 76,1% BDP-a odnosno 1,4% postotna boda manje nego u 2017. Prosječan višak likvidnosti u prvih 6 mjeseci 2018. dosegnuo je 27,1 milijardu kuna što je za 11,9 milijardi kuna više od prosječnog viška zabilježenog u 2017. godini. Također međunarodne pričuve povećale su se u prvih 6 mjeseci 2018. za jednu milijardu kuna, odnosno 6,3%. I svi smo svjesni problema radne snage i HNB ukazuje u svom izvješću na taj problem jer problem radne snage je kako iseljavanje radno aktivnog stanovništva a zamjećuje se i raskorak između produktivnosti i rasta plaća što dugoročno predstavlja problem u smislu konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Sve ovo povećanje plaća kako bi se zadržali radnici u Hrvatskoj kako bi radili, kako bi poslodavci imali adekvatnu radnu snagu ili bar radnu snagu u većini slučaja možda i ne adekvatno, najvećim dijelom je išao iz onog dijela koji bi poslodavac u normalnim okolnostima koristio za reinvestiranje, odnosno investiranje u nove projekte. Nažalost iz tih sredstava isplaćivane su plaće dok sama produktivnost nije se povećala. Očekujemo da ćemo uskoro imati i izvješće za drugo polugodište 2018. s obzirom na naznake i ono što imamo saznanja vjerujemo da će ti pokazatelji biti još bolji i HNS će podržati ovo izvješće.
Hvala. Prelazimo na pojedinačne rasprave, gospodin Saša Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Poštovani gospodine Vujćić, ja sam se za ovu raspravu javio isključivo, neću ulaziti sada u prepričavanje ova dva izvješća i ulaziti u nekakve analize oko toga nego imam par pitanja pa bih vas molio, odnosno htio bih čuti vaše mišljenje o tome pa možda u završnom izlaganju ako budete u mogućnosti se osvrnuti. Dakle iz ovih izvješća je vidljivo da ajmo to tako reći ukratko da je financijska situacija u Hrvatskoj zadnjih godina stabilna, da se, stabilizirale su nam se financije, da se stabilizira gospodarstvo. Vi ste naveli u svom izvješću za 2017. da je prisutan izostanak državnih investicija i da te investicije još uvijek nisu na razini na kojoj bismo željeli, ali OK, evo iza toga još dolaze izvješća za drugu polovicu 2018. i za prvu polovicu ove godine i nadam se da će i ti pokazatelji biti bolji. Ono što ja želim, htio bih čuti vaš komentar u par tema a tiče se više budućnosti nego ovih izvješća. Dakle iz ovih izvješća do sada vidimo da se inflacija stabilizirala u zadanim nekakvim okvirima iako je bilo poskupljenja goriva, međutim vidimo da u ovoj godini dolazi do značajnih poskupljenja, ne samo cijena benzina nego općenito energenata dakle rasta plina za domaćinstva, rasta struje za gospodarstvo, zanima me kako vi mislite da će se porast cijena energenata koji se dešavaju u ovoj godini odraziti na inflaciju i na životni standard građana u nekakvoj budućnosti odnosno da li postoji nekakav, neka opasnost od značajnog povećanja cijena u skorijoj budućnosti? Dakle što se tiče kamata, dobro je da kamate padaju, međutim kako padaju kamate na kredite, padaju i kamate na štednju. Tako da često se u prošlosti isticalo da ogroman kapital, odnosno značajna financijska sredstva stoje na računima naših građana u nekim oblicima štednje a budući da su kamate na štednju u zadnje 2 godine pale i do 3, 4 puta, zanima me da li se smanjio iznos sredstava koji naši građani drže u štednji, kako kunskoj tako i deviznoj ili su ta sredstva ipak preusmjerena u neka druga ulaganja i druge oblike, druge oblike štednje. Iako ste zaustavili samom intervencijom ove nenamjenske gotovinske kredite koji su doveli do, jednim dijelom ste zaustavili odnosno napravili ste napor kada ste vidjeli da bi se mogla dogoditi određene, određeni problemi, zanima me da li, po vašoj procjeni, da li onaj iznos kredita koji je davan u zadnje dvije godine nenamjenskih koji su imali dobru stvar jer su doveli do porasta potrošnje, što je dovelo do sveukupnog oporavka gospodarstva, da li je taj broj tih kredita ipak toliko velik da bi u nekakvoj skorijoj budućnosti mogao ugroziti jedan dio naših građana znači za ove kredite koji su do sada davani budući da ti krediti nisu baš bili pokrivani, odnosno osiguravani od strane banaka nego su davani onako čak vrlo lako i bez pokrića na što ste vi u biti i upozorili u početkom ove godine, ali koliko je tih kredita sada na tržištu i da li bi oni mogli uzrokovati ugroženost naših građana u nekoj skorijoj budućnosti? Druga stvar, što se tiče eura, ja spadam u one koji mislim da bi ipak hrvatsko gospodarstvo se trebalo pripremiti za eura, dakle, ja nisam protiv uvođenja eura, ja sam za njegovo uvođenje, ali u onom pravom trenutku. Kada je taj trenutak, evo, to me zanima, malo i vaše mišljenje. Dakle, da li je Hrvatska spremna za uvođenje eura danas? Da li je naše gospodarstvo pripremljeno na tu priču? I budući da često ističete i to jest istina, da HNB svojom monetarnom politikom drži stabilnu kunu i na taj način i održava hrvatsko gospodarstvo jednim dijelom, koja će biti uloga HNB-a nakon uvođenje eura? Budući da onda nećete više imati toliki utjecaj na monetarnu, ne toliki, nego nećete imati utjecaj na monetarnu politiku, već će ona biti diktirana ipak izvana, odnosno što će onda biti vaša funkcija vas kao guvernera i cijene HNB-a u tom dijelu kada u Hrvatsku dođe euro? Druga stvar, često se u javnosti na temelju analiza globalnih kretanja i situacija na međunarodnim tržištima najavljuje da se nalazimo pred novom globalnom ekonomskom krizom i da ona prijeti u nekim svjetskim razmjerima, vi ste u uvodnom dijelu Izvješća za 2017. godinu naveli jedan citat, a to je da se kroz popravlja kada je lijepo vrijeme i da je upravo sada vrijeme za tu izreku, prema tome, zanima me da li je Hrvatska sa onim što radi Vlada i sa mjerama koje poduzima u ovom periodu, spremna za eventualni dolazak neke nove krize i da li ćemo se mi kao zemlja snaći u tome, da nam se opet ne dogodi da upadnemo u krizu, kao 2007. godine, koju smo dočekali nespremno, pa je onda cijeli svijet i Europa izašli iz krize, a mi smo se oporavljali još nekoliko godina nakon što su svi iz toga izašli, odnosno da li je Hrvatska spremna za eventualne opasnosti koje nam prijete? Oko zaposlenosti i nezaposlenosti sam vas već pitao u svojoj replici, tako da, evo, ovo su neka moja razmišljanja gdje bih htio čuti vaše mišljenje i nadam se da ćete mi moć, koliko to budete mogli, odgovoriti u svom završnom izlaganju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu g. Branimir Bunjac.
... [[Govornik nije uključen.]] Sabora. Uvažene kolegice i kolege, poštovani guverneru Vujčić sa suradnicima. Raspravljali smo o HNB-u u petak. Ispričavam se. Raspravljamo evo i danas, znači u utorak, danas ste vi ovdje nazočni. Jako je puno tema, ja bih samo htio istaknuti neke naglaske koje smo dakle, imali već i protekli tjedan i tijekom niza rasprava koje su održane u ovom sazivu Sabora. Pa evo, recimo, konkretno me zanima, na koji način je došlo do porasti vanjske zaduženosti HNB-a za čak 570% u odnosu 2012. do 2018. godinu? Znači, HNB je bila dužna 350 milijuna kuna, eura pardon, sad je dužna 2 milijarde eura. To je stanje od 11. mj. 2018. godine, znači u biti HNB nikada nije imala takav dug i taj dug sada već dosta negativno utječe na opći javni dug države. Znači, evo, to je recimo, pitanje sasvim konkretno. Dalje, zanima me zbog čega uporno ustrajavate na monetarnoj politici koja nema nikakvih rezultata? O joj, ne znam kako da, sad se riješim toga zla. Evo ga, ispričavam se još jednom. Znači, ako mi imamo razoreno hrvatsko gospodarstvo i ako imamo demografsku katastrofu i ako imamo abnormalno visoke cijene u odnosu na sve države članice EU, recimo režije su skuplje u Zagrebu nego u većini glavnih gradova EU. Ako imamo niske plaće, ako imamo niske mirovine, ako imamo manji rast BDP-a nego sve ostale države u okruženju, zašto vi i dalje smatrate da baš ništa nije potrebno promijeniti? Zašto ste toliko tvrdoglavi i jednostavno ne želite slušati glas razuma, glas oporbe koja ima puno više glasova nego vladajuća većina na izborima, zašto ne želite slušati glas neovisnih stručnjaka, nego uporno kao onaj konj na trci sa onom maskom na očima idete samo jednim smjerom i jednostavno ništa ne mijenjate? Znači, mi već 25 godina imamo jedan te isti tečaj kune i vi to nazivate stabilnošću iako je sve oko nas samo ne stabilno. Da li to činite iz razloga što je vama dobro, što se borite za drugi mandat, što gradite neku svoju karijeru, što želite da vas kojekakve bankarske tiskovine proglašavaju guvernerom, ne znam, godine, isto kao što su i bivšeg guvernera Rohatinskog iako nije učinio ništa pametnoga na čelu HNB-a, da li to činite zato što se bojite, zato što ste pod pritiskom, zato što vas jednostavno ne interesiraju brige građana? Koji je dakle, konkretan razlog zbog čega sve to ignorirate i uporno zanemarujete? Jer ako nešto ne ide ako ste, ne znam, pojednostavit ću skroz, izišli sa jednom ekipom na teren i 10 puta za redom doživjeli poraz, onda ćete 11 puta nešto konačno promijeniti. Možda na koncu konca bi trebalo razmisliti o onomu što je najbolje, a to je promijeniti trenera, promijeniti onoga koji, znači, ima najveću moć u svojim rukama, a to ste upravo vi. Nadalje, zanima me zbog čega dopuštate razno raznim kreditnim institucijama da uporno i uvijek ispočetka lihvare građane? Da li znate i znate vrlo dobro da je u RH dužničko ropstvo katastrofalan problem, da je ¼ hrvatskih građana, direktno, indirektno, ovršeno, blokirano, u dugovima koji se ne mogu riješiti sve do smrti. Zašto dopuštate da postoji bankarstvo na banderama? Znači, mi sad možemo prošetati evo Zagrebom i na svakom drugom stupu, na svakoj drugoj ogradi, ne znam, tramvajskoj stanici, postoje nekakvi krediti koji se nude na papirima isprintanima iz printera i tko stoji iza tih kredita? Iza tih kredita stoje banke, piše lijepo sve je legalno, nema veze što su crne liste, nema veze što ste u blokadi, nema veze koliko vam je primanja slobodno ili zauzeto, vi možete dobiti kredit. Gdje? U poslovnim bankama. Znači, to su samo posrednici koji nude te kredite, al vi ponovno, dakle, završavate tamo gdje su vam maloprije te iste kredite odbili. Znači, primjer iz prakse, ja ću doći u Erste banku, u PBZ, tamo će mi reći, ne znam, ¼ primanja ti je zauzeta, ne možeš dobiti kredit, ali ću onda putem oglasa na banderi taj isti kredit dobit uz nekakve provizije, uz nekakve možda nepovoljnije uvjete itd., kako je to moguće? Kako je moguće da, ne znam, u RH peru novac mafijaške institucije sa Malte i Cipra? Da lažu građanima da će im posuditi hiljadu kuna i da je kamata samo 3 kune i onda ti građani koji su naravno naivni, nepismeni, a na koncu konca niti ne moraju biti pismeni jer vi ste pismeni, vi ste plaćeni za to da djelujete, uzimaju te novce i onda jednostavno dobiju takve dugove da ih se ne mogu riješiti, ne za jedan, nego za tri života. Zašto dopuštate uporno i uvijek ispočetka da banke naplaćuju nezakonite kamate? Znači, ne samo da su ih naplaćivale, nego ih još uvijek naplaćuju. Zašto dopuštate da se sada stotine tisuća građana moraju tužiti sa bankama da bi dobile ono što je nedvojbeno njihovo? Zašto kao nekakav regulator tržišta ne predložite Vladi ili ne poduzmete sami neke mjere da se to jednostavno riješi kao što se recimo riješilo u Mađarskoj? Jedna je pravomoćna presuda bila za švicarac, svi krediti u švicarcima su proglašeni ništetnim, vi to vrlo dobro znate, banke su morale vratit građanima 25 milijarde kuna otprilike u Mađarskoj. Zašto snažnije javno ne nastupate, zašto vas više nema u javnosti kada treba štititi interese onih najranjivijih skupina društva? Zašto dopuštate da upravo u RH bankarske marže budu najviše u čitavoj Europi? Znači, ja da sam bankar i da mi kažu Bunjac otvori banku u Njemačkoj ili otvori banku u RH, ja bi otvorio u RH. Zašto? Zato što za svaki EUR-o koji bi uložio ovdje bi imao veću zaradu nego u Njemačkoj, tu se to više isplati. Kak je to moguće? Znači, da u zemlji koja je bogata gdje ljudi imaju vrlo visoke plaće, banke manje zarađuju, nego u zemlji koja je siromašna. Čemu služi onda uopće ta HNB kada nije u stanju, znači, jednostavno, barem izjednačiti ako ne poboljšati uvjete za zemlju koja je, dakle, već ionako u puno gorem položaju nego ove zemlje tzv. razvijene? Zašto javno ne istupite po pitanju drugog mirovinskog stupa? Zašto ne kažete da je taj model štednje i isplate mirovina krajnje poguban za gospodarstvo? Zašto ne kažete da ljudi koji su dali, ne znam, 100 milijardi kuna, dali su sad već i više u taj drugi mirovinski stup, imaju na kraju manje mirovine nego da su štedjeli po starome modelu? Zašto ne kažete da je upravo zbog drugog mirovinskog stupa došlo do eksplozije javnoga duga i do pada kreditnog rejtinga? Pa to bi bio vaš posao guverneru Vujčiću, tko će to govoriti ako vi nećete? Hvala vam lijepo.
Idemo dalje, g. Ivan Pernar, nema ga, gubi pravo, g. Marin Škibola, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani guverneru Vujčiću sa viceguvernerima, savjetom HNB-a, rukovodstvom HNB-a, to su isti ljudi u savjetu HNB-a i u rukovodstvu, jedni druge savjetujete. Što reći? Imam mnogo toga za reći, ali mislim da ekonomsko stanje u državi mnogo toga govori. Vi niste bili u HS već negdje godinu dana, prošli put kad ste bili u HS bilo je, kada su bili izbori za guvernera središnje banke, nažalost, tada nije bilo uopće rasprave u HS o vama da li vi zadovoljavate kriterije da budete novi stalni guverner, da li zadovoljavate kriterije za drugi mandat, zato što se ta rasprava u HS stavila dan poslije polufinala kada je igrala Hrvatska-Engleska, da li je to ciljano napravljeno ili nije ciljano napravljeno ja osobno ne znam, neću špekulirati, ali su mi poznate te informacije. Osobno smatram da je HNB jedan od korijena ekonomske stagnacije, dugogodišnje ekonomske stagnacije, smatram da ste fiksiranjem tečaja i tom politikom podržavanja fiksnog tečaja učinili hrvatsku ekonomiju antiproizvodnom. Htio bi pročitati jednu vijest koju je danas objavio Novi list, a vijest kaže, tuga u brodogradilištu, uručeni otkazi za 48 trećemajaca, plaće nikada neće dobiti. Postavlja se pitanje da li ovakva monetarna politika je doprinijela tome da naša proizvodna ekonomija stagnira, da domaći proizvođači grcaju u dugovima, da uvozni lobi i strane privatne banke cvjetaju u našem financijskom ekonomskom sustavu, da ostvaruju dobit u milijardama, nikada veću, a hrvatski građani svakim danom, mladi ljudi, sve više i više napuštaju ovu državu jer ovdje nema perspektive, institucije se ne bave njihovom zaštitom. g. Vujčić bilo je mnogo propusta, da li direktno od vas, da li direktno od g. Rohatinskog koji je bio guverner prije vas, tu je afera švicarski franak, g. Aleksić je mnogo o tome govorio, sve se to moglo predvidjeti, sve se to moglo spriječiti, međutim, HNB bila je izrazito inertna, bez obzira na saznanja koja je imala. Npr. u Francuskoj, francuska Vlada ne vjerujem da bi dopustila takve stvari, Vlada tamo šalje svoje komesare u uprave stranih banaka, kada oni primijete da bi mogli biti toksični krediti, nenaplativi krediti, oni stave veto i nema takvih kredita. Međutim, u RH su situacije takve da ne samo da ne možete vi spriječit to nepošteno poslovanje i te špekulacije manipulativne koje su protuzakonite, koje nisu u skladu sa Zakonom o obveznim odnosima, nego vi dopuštate razno raznim kamatarima, razno raznim kreditnim zadrugama iz Austrije koje su došle ovdje na financijsko tržište, nikoga nisu pitali da li mogu davati ovdje kredite putem posrednika, jasno je da su se ti ugovori sklapali u RH zato što su se svi uvjeti dogovarali u RH, mogao je netko potpisati ugovor u Austriji, međutim, u konačnici oni su svi sklapani i uvjeti dogovarani u RH kod javnih bilježnika. I sve vi to znate, međutim, te stvari vi prebacujete nekom drugom na odgovornost, al onda se postavlja pitanje na koji način vi služite hrvatskom društvu i koja je vaša uloga? Jer hrvatsko društvo vas plaća masno, vi imate plaće duplo veće od predsjednice države, duplo veće od premijera, ne samo guverner HNB-a, nego i vi kao viceguverneri, a jako malo se izlažete za one najslabije, za one lihvarene i za one koji grcaju u dugovima i u dužničkom ropstvu. Izuzetno mi je žao što ove riječi koje govorim vjerujem da ne dopiru do vas zato što smo u više navrata u ovoj sabornici upozoravali na takve stvari, međutim, ništa se nije promijenilo. Vaša inertnost ima kontinuitet i smatram da će taj kontinuitet biti i dalje zato što je vaša glavna funkcija sada da se implementira EUR-o, ali i tu ste nekorektni prema hrvatskim građanima, i tu nepošteno pristupate jer neobjektivno prikazujete podatke. Na službenim stranicama HNB-a vi kažete da hrvatski građani, 52% hrvatskih građana je za uvođenje EUR-a, međutim, nećete reć istinu, nećete reć da trenutno službeno glasilo EU, a to je Eurobarometar kaže da je najmanje 56% hrvatskih građana trenutno, trenutno protiv uvođenja EUR-a, što znači da ne podržavanje u euro zonu i sve što to obuhvaća, to i je Ren2 tečajni mehanizam i ostale procedure. Mogao bi mnogo govoriti o monetarno ekonomskim problemima i ulozi HNB-a posljednjih 10 do 15.g., međutim, nama ekonomistima je poznato što znači valutni odbor, a to je kada narodna banka zapravo nema proaktivnu ulogu, vi ćete reći kao stabilnost cijena, održavanje tečaja, mi održavamo tečaj itd., međutim, to je jedna uloga koja nije proaktivna, koja nema za cilj gospodarski razvoj, nego održavanje stanja takvog kakvog je i bez obzira što vi u ovim izvješćima tvrdite da vi provodite ekspanzivnu monetarnu politiku, ja odgovorno tvrdim da ovo nije ekspanzivna monetarna politika zato što se efekti ekspanzivne monetarne politike ne odražavaju na stanje u društvu, obilježja ekspanzivne monetarne politike su niske kamatne stope, a mi u RH nemamo niske kamatne stope, obilježja ekspanzivne monetarne politike je visoka ponuda novca, a mi imamo ogromnu nelikvidnost u sustavu i ne znam kamo će nas sve to odvesti, ali znam da je vaš primarni cilj sada uvođenje EUR-a i da sve ove kritike koje ćete čuti u HS da će na jedno uho vama ući, na drugo će izaći, bitno je da vi zadovoljite formu, da se pojavite ovdje da se ta rasprava održi, a koliko ćete vi uvažiti demokratski izabranih saborskih zastupnika koji su izabrani od strane građana da ih ovdje predstavljaju, to je veliko, veliko pitanje. I još ću pročitat jednu stvar koliko mi vrijeme dozvoljava budući da ste u izlaganju rekli da se smanjuje broj nenaplativih kredita i to je jedna misao koju je rekla jedna gospođa, kaže ovako, netko će vas zvati radi posla kazao mi je susjed, pitala sam ga iz koje firme, kad je rekao da su zvali iz Eox matrixa uzviknula sam ajme, susjed je mislio kako je to dobro za mene, a meni je bilo neugodno da su njega zvali kako bi stupili u kontakt sa mnom. Kada sam mu objasnila o čemu se radi, počeo mi se ispričavati i govoriti [[Upadica: Vrijeme]] da mu je žao da nije znao. Znači, to su te agencije [[Upadica: Vrijeme]] za otplatu potraživanja koje zovu ljude i traže ih [[Upadica: g. Škobola]] preko susjeda itd. Hvala.
Imate repliku g. Zekanovića.
Poštovani kolega Škibola, evo kroz repliku možete završiti i misao što ste htjeli reći jer mislim da guverner i njegovi zamjenici, a i kolege koje su u HS, trebaju čuti to što ste počeli čitati. Ja bi se samo ovdje nadovezao da ako je jedini posao HNB-a održavanje tečaja onda to može raditi i svaki, ja ću reći, i loš ekonomist, jednostavno u jednom trenutku će malo prodati EUR-a, pa će malo kupiti EUR-a, da tečaj stoji na istoj razini, a s druge strane, ono što je najbitnije voditi računa o standardu hrvatskih građana, to se ne radi. Primarni posao HNB-a kao i svih onih koji imaju mandat od strane Vlade RH ili direktno od naroda je standard naših građana, a ne biti mjenjačnica. Mjenjački poslovi rade ekonomisti za par tisuća kuna plaće, a vi imate 10 ili 15 puta više i to jednostavno ne valja.
Odgovor, izvolite g. Škibola.
Hvala g. Zekanoviću na konstruktivnoj replici. Pa da, te Agencije za otplatu potraživanja, njima se dopušta da uznemiravaju ljude, da zovu susjede, ponašaju se na jedan vrlo anarhičan način, a HNB kao regulator koja bi to trebala spriječiti, ništa ne čini, kao i u ne znam koliko prethodnih krucijalnih situacija. Treba reći također g. Zekanoviću da se slažem sa tim, održavanje tečaja i ta neaktivna monetarna politika svatko bi to znao raditi, međutim, jedna aktivnija monetarna politika u kojoj bi se devalvirao tečaj, devalvirala valuta u određenim situacijama, to niti od guvernera Vujčića, niti od guvernera Rohatinskog nismo vidjeli.
Sad je na redu g. Hvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolege, poštovani guverneru sa zamjenicima, ovdje eto nužno se nameće tema uvođenje EUR-a jer to je ono o čemu, što puni novinske stupce, to je ono što brine hrvatski narod, to je ono što straši hrvatski narod, pa više od pola Hrvatica i Hrvata danas je izrazilo nezadovoljstvo idejom Vlade, a i vašom idejom da se EUR-o uvede. I onda kad govorite o uvođenju EUR-a zapravo nismo čuli do sada niti jedan ekonomski argument zašto bi to trebalo napraviti, nema ekonomskog argumenta, nema ekonomskoga jer to zapravo nije monetarni, znači, stvar monetarne politike, radi se o jednom političkom instrumentu. Iz istog razloga taj EUR-o nikada nije uvela Velika Britanija, Ujedinjeno Kraljevstvo, uvijek je zadržala svoju funtu, zbog čega? Zbog toga da bi mogla napraviti ovo što radi, da bi mogla izaći iz EU. Znajući da je ušla kojim slučajem i u monetarnu uniju sa većinom zemalja, znači, sa EU zonom odnosno većinom zemalja EU, njezin izlazak iz EU bi bio nemoguć i ovako je otežan i ovako je Nijemci i Francuzi pokušavaju bacit na koljena, poniziti, ali evo ne uspjevaju. Ja se nadam toplo da će Britanci ipak smoći hrabrosti izać iz EU. A želim čuti od vas, evo postavljam pitanje i želim čuti danas odgovor ovdje, da li bi bio moguć Brexit odnosno izlazak Britanije iz EU da je ona uvela EUR-o? I ako bi bio, na koji način, koliko bi teži bio? Želim čuti taj odgovor. Kad govorimo o našoj kuni, ona je i odraz suverenosti naše države, a ja konstantno naglašavam, a vjerujem da i vi znate i moji kolege da svaki narod i svaka država kad se odrekne svoje suverenosti da nema perspektivu. Tako da, prebacivajući suverenost na centralnu, središnju europsku banke sa HNB-a neće nama ništa doprinijeti. Ali s druge strane, zanima me uopće onda koja će biti vaša perspektiva, što će biti s vama onda? Hoće li HNB onda prestati postojati? Ja ne vidim vašu svrhu i ne vidim svrhu evo vaše tri plaće od skoro 130.000,00 kn, zašto bi mi i davali taj trošak? Pa možda malo razmislite i o tome, da ćete vi naše najbolje plaće u državi Hrvatskoj, izgubiti ako pređemo na euro. A s druge strane, ako smatram, ako je odgovor da ćete ipak ostati na svojim mjestima, odnosno, da će HNB i dalje postojati što ćete vi raditi? A možda je odgovor zapravo kao i do sada, samo nećete raditi čak i mjenjačke poslove, a po pitanju zaštite malog čovjeka, njegovog standarda u Hrvatskoj, neće biti ništa. I jedno konkretno pitanje, postavio je kolega Škibola, postaviti ću ga i ja. Što je HNB ne samo za vašeg mandata, nego i prijašnjeg mandata, guvernera Rohatinskog radila po pitanju najviših kamatnih stopa u Europi? Ja sam osobno imao nenamjenski kredit, nije lihvarski, nego dignuti u … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatskoj … [[Govornik se ne razumije.]] banci, koji je bio preko 15%. Ljudi su dizali i dižu kredite od 7, 8% stambene i znate za to. I što je HNB napravila po pitanju banaka koje su dizale profite kao nigdje u svijetu, kao nigdje u EU? I koji je vaš opis posla. Ako je vaš opis posla ova izvješća jedanput godišnje i raditi mjenjačke poslove, da bi ta kuna bila stabilna, i odrađivati sve ono što trenutni premjer kaže, a to je … [[Govornik se ne razumije.]] zagovaranih eura, bez pravih ekonomskih pokazatelja, e onda nam ne trebate. Onda nama stvarno ne treba ovakva HNB. Ja bi želio vidjeti od vas konkretno, prvo čuti razloge, zašto se stvarno niste pozabavili tim problemima, zašto se prije nekoliko desetljeća, nije uvjetovalo mahom stranim bankama da se snize kamatne stope i da se spasi hrvatski građanin od ekonomske propasti u koje se dovedu. Nažalost, špekulacije i dalje postoje, nažalost, reći ću vi ćete raditi sve da se euro uvede, a smatram i ponoviti ću, da uvođenjem eura, nije monetarni instrument nego isključivo politički, koji će nam u još jednom važnom segmentu oduzeti suvremenost i sve više i više nas zapravo stisnuti u taj jedan obruč unitarne EU. I ja ću se boriti i sa ove pozicije i sa svake druge pozicije protiv toga.
Sada replika, gospodin Škibola.
Poštovani gospodine Zekanoviću, slažem se sa većim dijelom vaše rasprave, ali i sa jednim dijelom rasprave, mogu vam i ja odgovoriti na pitanje, što će biti sa guvernerom i njegovim suradnicima kada prihvatimo euro. Kada prihvatimo euro gospodin Vujčić, će ići na 3-4 puta veću plaću u Europsku središnju banku i tamo će sjediti s ostalim guvernerima, država koje su prihvatili euro i tamo će jel da, prodavati pamet, kako ovdje u Hrvatskoj, nisu ništa napravili, kako su oni dobro održavali stabilnost tečaja, stabilnost cijena, a država je u enormnom dugu. Imamo privatizaciju glavnih državnih resursa i takva jedna monetarna sluganska politika je za svaku osudu. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala vam gospodin Škibola. Volio bi čuti to i od guvernera koji su njegovi planovi, volio bi čuti i od predsjednika Vlade koji su planovi, volio bi čuti i komentar od svojih kolega iz oporbe iz vlasti, komentar na ovo. Komentar na evo, plaće, od koliko? 250 tisuća kuna, koliko imaju trenutno neki Hrvati i Hrvatice ili će imati u tijelima EU. Pa me zanima, je li ikome neugodno, je li ikome neugodno reći, da on za svoj trud od hrvatskih građana neto dobije 40 ili 45 tisuća kuna, neto, u brutu je to puno, puno više i da će bez obzira na to što narod misli i što on misli, što zna, pokušati uvesti u Hrvatsku euro, da bi otišao na još 3 puta ili 4 puta veću plaću. To zvuči jako loše.
I zadnja pojedinačna rasprava, gospodin Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Želim nešto reći i o … [[Govornik se ne razumije.]] informaciji o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike u drugom polugodištu ili drugoj polovici 2017. i početkom 2018. činjenica jest da su neki saborski zastupnici, danima zazivali ovakvu temu na dnevnom redu, nije bilo dana da ne traže da dođe na dnevni red, kada je došlo na dnevni red, vjerojatno imaju pametnijeg posla šetati po Zagrebu ili vjerojatno imaju predavanje ili nešto slično. Ali nema to previše s time, što želim reći. Želim reći da je ovo jedno dobro štivo za sve nas zastupnike, bez obzira što su neki pomiješali izvješće o radu HNB-a sa ovakvim jednim financijskim izvješćem i što se primarno obrušavaju znači na vodstvo HNB jer se istovremeno, sve svoje snage dali, da bi i oni vjerojatno bili na tom mjestu jednog dna, ako bi se ukazala nekakva prilika. I ne viču oni radi sebe, radi sela, nego radi sebe i vjerojatno im nije mrsko primiti, recimo jedna od najvećih suvrmenistica dobije plaću u eurima i nije im mrsko i ne želi u kunama, jer euro ipak, vjerojatno malo stabilnije u nekim segmentima, vjerojatno to ide. Ali narod naravno ima pravo čuti svako mišljenje, pa i takvih koji su suvremenijih od svih ostalih ovdje i nekako nezavisnijih od svih ostalih i to rade od prilike do prilike. Što piše u ovom izvješću, moramo se osvrnuti na razdoblje, političko razdoblje, u tom vremenu o kojem govorimo, to je vrijeme znači Agrokora, rješavanje situacije u Agrokoru, cijela 2017., početak 2018. znači negdje tamo do 7 mj. 2018. i naravno kada se pogledaju ove brojke, naši kolege iz oporbe baš ne žele se previše složiti s ovim, ovo za njih ne izgleda baš stvarno jer su više-manje pozitivni u svim segmentima i ne mogu čak priznati da je to opet nekakav uspjeh neke Vlade koja im je mrska ali jednostavno kad već ne mogu Vladi reći da nešto nije dobro, onda tu ste vi znači iz HNB-a da budete krivci za neko stanje koje je puno bolje recimo nego 2015., 2017. bolje nego 2016. Što oni to poručuju? Pa vjerojatno žele da te banke ne postoje ili da to bude u nekakvom rasulu pa bi onda to oni razvijali na svoj način vjerojatno bi oni to rješavali na nekakve drugačije načine, samo njima znane jer ne mogu se pomiriti s time da ipak bilježimo rast BDP-a, ne znam, 2,8% ili da se povećava ne znam, međunarodne pričuve, da se događaju pozitivne stvari u financijama javnim same države, da imamo suficit 2017., da vjerojatno biti 2018., oni to ne mogu prihvatiti jer je to za njih neuspjeh, uspjeh ove Vlade je za njih neuspjeh, ja to mogu razumjeti. Da li je savršeno stanje u bankarstvu? Nije. Kad je bilo? Nikad. Hoće li ikad biti? Vjerojatno nikad. Zašto? Jer smo navikli na to da svatko ima svoje razloge zašto ulazi u odnos sa bankom. I što se ovdje događa u našoj amo reći, državi da kad uđete u odnos sa bankom kao pojedinac, da praktički vi jedan dio vlastite odgovornosti automatski s kreditom prebacujete i na Vladu ili na nekoga u općini ili negdje drugdje jer ne želite sami priznati da ste vi ušli u taj odnos i da taj odnos može rezultirati sa stanjima kojih danas ima. Ima ih, i ne može bježati od toga da ih nema, ima ljudi koji imaju problema. Da li smo bili dovoljno financijski pismeni ili financijski sposobni da uđemo u takve odnose da bi krivicu samo tako prebacivali na drugoga? Vjerojatno možda nismo ali vjerojatno ima prostora da učimo. Da li je država učinila sve da te situacije koje su bile nelogičan na neki način rješava. Je, i bivša Vlada SDP-a je učinila pomak u djelu rješavanja situacije sa francima, ova Vlada je učinila pomak, pokušaj da se pitanje RBA zadruga na neki način rješava na sudovima, na jedan korektan način što bi to još tu trebalo učiniti, da li je normalno očekivanje da bi se nešto trebalo dogoditi u smislu da se nešto samo otpiše, mi smo nešto uzeli, treba to sve nekako otpisati i onda ništa ne treba se previše brinuti. Pa mislim da je svaki taj odnos sa bankom odnos pojedinca i bankara, ja mislim najprije pojedinačan i svatko u njega valjda dragovoljno ulazi, ne znam tko je prisilno ušao u takve odnose, imamo jednog zastupnika koji stalno govori protiv banaka a 7 puta je ušao u odnos kreditni sa jednom bankom i onda nikad mu banka nije dobra. Pa valjda i do njega je nešto bilo ako si 7 puta išao u banku dizati kredit, pa zašto si išao ako ti nije bilo potrebno ili gdje si ti to mogao otić ako nisi mogao otić u tu istu banku koja ti ne valja? Drugi kolega do njega kaže nikad se neće okućiti prije nego što se svi vi riješite svoje stambeno pitanje, dragi građani, još nije došao u Sabor, odmah je kupio odmah je kupio kuću naravno na kredit od banke i sve je to u redu ali narod kaže ima pravo, … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] tako, narod ima pravo da vjeruje i takvima i to je sve u redu, nek se oni politički bore ali činjenica jest da svi ovi pokazatelji ipak nešto govore, da smo stabilno društvo, o tome premijer, predsjednik Vlade Andrej Plenković stalno govori. Prvo, što govori stabilnost. Stabilnost politička, stabilnost financijska, stabilnost u društvu, da možemo se razvijati normalno, da nismo svaki dan u pregovorima da li imamo dovoljno ne znam, ruku da možemo donositi zakone, da li imamo dovoljno stabilan sustav koji može isfinancirati nekakve proizvodne djelatnosti, građevinarstvo, stanovništvo, da li možemo se razvijati kao društvo u jednom stabilnom okruženju ili ćemo se razvijati tako da sve porušimo. Čuli smo najave jednog kandidata da kad dođe prvi dan na vlast, da će odmah ukinuti sve zakone, 6000 zakona. i onda u državi bezakonja stvaramo novo društvo. Pa kakve su to poruke? Takve treba nagrađivat, koliko sam skužio, ne, ili shvatio jer da je to ustvari u biti nekakva današnja politika. Čuli smo i suvereniste danas kako oni na to kažem, gledaju jer oni su kažem, suvereniji od svih ostalih i njima je ta kuna puno draža nego svima ostalima. Ja se baš ne slažem, svatko je voli na svoj način kao i euro ako je u mogućnosti da ga ima. Tako da cijela ta priča o ovom izvješću ustvari je priča o stabilnosti jednog sustava koji generira bolja stanja nego što je to bilo u nekim godinama i to moramo priznati, ne radi se tu samo o dva čovjeka ili tri čovjeka iz HNB-a, pa ima tu malo više sastavnica koje su oni okupili na jedan ajmo reći način da to prikažu u izvješću kroz mnoge segmente. Pa vidimo koliko građani imaju depozita. Vidimo koliki su njihovi štedni ulozi. Vidimo sve što se događa u cijelom sustavu. Da li mi to želimo, pa vjerojatno ovo izvješće je u redu i korektno je napisano ono što je. Da li je sve najbolje, pa vjerojatno nije kao ni u nekoj drugoj državi, pa nećemo reći da neka Republika Austrija nije imala problema sa svojim bankama ili neke druge države, da su tamo svi bili uredni i da su samo kao država svi se lijepo ponašali, nitko ništa nije skrivio, pa takvih država ne postoji, barem što ja znam, svi imaju određenu razinu problema ali kad ovdje u ovom izvješću piše da se smanjio javni dug na kraju 2017. za ne znam, 2,7%, s tim nema rasprave, pa mi danas vidimo da oporba ne može raspravljati sa ovakvim brojkama jer je to njima negativno ustvari, sve što je pozitivno, za njih je negativno i onda tražimo razlog za raspravu u plaći nekog ne znam, viceguvernera ili guvernera u HNB-u jer bi to kao građanima trebalo smetati jer eto, zašto možete imat toliku plaću ali nije, istovremeno ih, evo ih svih na listi za bolju plaću, nije više dovoljna saborska, svi ovi koji su raspravljali, žele i onu tamo, u Bruxellesu jer je to isto normalna pojava u našem društvu, izboriti se za bolju stvar. To društvo jednakosti o kojem svi pričaju, u kojemu su svi nešto ravnopravni, jednaki, u kojemu su svima jednake plaće, ja ne znam da li je ikada postojalo, pa ni u onim vremenima kada se tu govorilo kao da je to društvo jednakosti a nikad nije bilo jednako, i tada je bilo privilegiranijih nego što ih više ili manje. Tako da evo, cijela ova priča sa bankama koliko vidimo, jedna je bila manja na kraju 2017. g. da je ta dobit nešto čak i pala u odnosu na 2015. tih banaka. Očito se nešto događa u tim bankama u korist građana. Ne možemo reći da danas nemamo manje kamatne stope nego što smo ih imali prije 3 godine. Pa vidimo evo ja sam čelnik lokalne samouprave, pa vidimo uvjete pod kojima se možemo zadužiti ne znam za infrastrukturni projekt 1 40, 1 50, što nismo mogli sanjati prije 3 godine, sve je to bilo iznad 2,5, 3 % ne, pa ipak se nešto događa. E sad, ako to nije dobro koliko je to trebalo biti, pa mi bi se zadužili i za 0,1 ako možemo dobiti ima i takvih kredita čak, za javnu rasvjetu, za energetsku obnovu itd., itd., ima ovisi o programima. Ali govoriti negativno o ovom izvješću koje je u svemu pozitivno u biti govori o tome da su se neki jednostavno izgubili, a neki nisu stigli na izvješće iako su ga zazivali danima kad će biti na ovoj sjednici i nažalost evo nisu stigli. Toliko sam imao potrebe za reći. Hvala.
Prvu repliku ima gospodin Šuker.
Hvala lijepa, kolega Boriću dobro ste ocrtali neke stvari, guverner je došao u sabor nakon silnih zazivanja nekakvih, čovjek je izišao sa konkretnim činjenicama. I svi oni koji cijelo vrijeme pričaju nekakve svoje priče su imali danas priliku sa njim polemizirat u saboru. Dakle, on je iznio činjenice, oni pričaju nekakve svoje priče, pa danas se to moglo tu u saboru sve lijepo sukobiti i konačno bi došli do nekakve istine. Međutim, godinama priča samo jednu priču koja nema nikakvu praktičnu primjenu i nemoguće je primijenit u bilo kojoj ekonomiji, pa čak ni u dogovornoj socijalističkoj, ali lijepo za čut, kad netko kaže ostvaren je gubitak od 2 milijarde. Kad netko obrazloži zašto se to dogodilo onda s druge strane muk i tišina. Dakle, ovo je ugrađeno u zakon isključivo sa razlikom, sa razlogom da saborski zastupnici mogu u saboru polemizirat s guvernerom o monetarnoj politici, o bilo čemu on je tu da im odgovori. Međutim, njihove pričice su neprimjenjive [[Upadica: Hvala.]] neprovedive pa onda nema ni polemike.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo, kolega Šuker pa zato kažem da su imali veliku izvanrednu priliku evo guverner je ovdje da ga pitaju apsolutno sve ono što sam ja skužio da su ga pitali ili shvatio da su ga pitali jel zna kolika mu je plaća. Ništa drugo njih u stvari niti ne interesira previše jer ih to vjerojatno svrbi iako su svi pokazali nekakvu ambiciju da bi i oni bili guverneri te HNB-a kao tamo se evo čuli ste vrlo jednostavno tamo se ništa ne radi koliko sam shvatio, ne. I to njima tako jednostavno izgleda da takav odnos prema nekim institucijama pojednostavimo do te razine da ga može odrađivati dijete u vrtiću je postalo zaista u ovoj sabornici već i neshvatljivo i nije normalno, ne. Ali dobro evo, prilika je već i to prošla, mnogi su je zazivali i propustili.
Gospodin Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, kolega Boriću ja ne govorim ovdje priče, govorim samo argumente, banke su opljačkale 300.000 građana nepoštenim kamatnim stopama, kamatnim stopama kakve se nisu ugovarale zapadno od Hrvatske i reko sam da je za to odgovorna HNB koja nije spriječila banke da se tako ponašaju, dapače iznio sam svjedočenje odvjetnika koji je rekao da je upravo banka ovdje tako radila zato jer je dopustila HNB. I vi svojim nastupom to isto tako dopuštate, vi govorite o financijskoj pismenosti, radi se o pravnoj nesigurnosti, radi se o tome da su banke prekršile pravo to nema veze sa financijama, to ima veze s pravom koje vi ne poznajete i zato što ga ne poznajete zato tvrdite ovakve stvari kakve tvrdite. Dakle, ja tvrdim da su banke opljačkale 300.000 građana, ja tvrdim da je to dopustila HNB, tvrdim da to dopuštate i vi zato jer nećete donijeti zakon koji je potrebno donijeti da bi se ljudi obeštetili nego kažete nek idu na sud. To je najjednostavnije reći.
Odgovor.
Hvala lijepo, kolega Aleksić vi se zaista bavite temama banaka i to radite cijeli mandat i ja tu nemam što vama dodati, mislim da jako dobro baratate cijelom tom tematikom što ne znači da ja nisam u pravu u onome što sam rekao. Jer isključiva krivica na tome da netko ulazi u odnos sa bankom, da se svodi na tu vašu riječ da je netko nekog opljačkao onda ga je na neki način dobrovoljno opljačkao jer je ušao dobrovoljno u takav odnos. Opet ako je bio financijski pismen pristao je na to, ako se slažete, a to ne bi bilo baš logično jel tako? Tako da u cijeloj toj priči sam i rekao da je država učinila u pojedinim procesima ono što je mogla, mijenjajući zakone i pokušavajući modelirati nešto o tim zakonima da se dogodi korist prema tim građanima. Sad ih vi pozivate da tuže, zašto ih morate pozivati ako oni svjesni su opljačkani i neće se tužiti sa bankama, eto. Zašto imate toliki problem da se svi odazovu i da dođu do svoje pravde? Ako sam dobro shvatio čak i ponuditi i određene odvjetnike koji bi to bili voljni raditi, ako sam dobro shvatio [[Upadica: Vrijeme.]] tako da cijela ta priča je malo šira od ovoga što ste vi rekli.
Gospodin Đujić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolega Borić ovaj evo drago mi je da ste vi shvatili jednu grešku koju je HDZ napravio iako je to rijetkost da vi shvatite, a riječ o suverenistima. Dakle, vidjeli ste koliko su oni sami po sebi nevjerodostojni, ali ovi suverenisti u saboru i ovi u Bruxellesu sjede upravo zahvaljujući HDZ-u jer da nisu bili na vašim listama nikada tamo ne bi sjedili. I drago mi je da ste vi spoznali tu grešku pa ste ih doveli u hrvatski javni prostor i da to više nećete ponavljat. A htio bi se osvrnut na ova izvješća koja ste vi rekli da su svake godine sve bolja i bolja i to je točno i upravo ko što sam i ja reko u svojoj raspravi treba vidjeti neke ajmo reći smjernice koje ova izvješća ukazuju da bi i ona u idućih godina bila sve bolja i bolja da nam se ne dogodi da ovoga iz ovih pokazatelja na što HNB ukazuje ne vidimo onaj smjer koji bi trebali imati pa da nas zadesi opet neka kriza za koju nećemo biti spremni. Tako da ta izvješća treba gledati i pro futuro, a ne samo unazad.
Odgovor.
Hvala lijepa, kolega Đujić, što se tiče suverenista oni su se pojavili u zadnjih godinu dana i čak ima i borba među njima tko je veći suverenista, znači tko može biti suvereniji u ovoj našoj neovisnoj državi da bude baš onako suveren da mu nitko ništa ne može, ne. Tako da to prepustimo njima, tada kad su dolazili na liste HDZ-a nisu se tako ovaj deklarirali i to je nešto što treba proći. A što se tiče samih izvješća što oni upućuju, pa mislim da Vlada upravo u tom smjeru i vodi apsolutno i javne financije i cijelu priču oko javnih financija da budemo stabilno društvo sa stabilnim javnim financijama koje mogu rješavati i najgore ili najteže probleme kao što se pojavio problem ne znam brodogradilišta gdje treba platiti ne znam koliko jamstava i da to onda ne utječe na pojedinačni nekakav prihod ili dobitak svakog građanina ne bi li se takve situacije dešavale. Mislim da smo to vidjeli i sada kada je plaćeno ne znam koliko milijardi kuna jamstava a da se nije desio ... [[Govornik se ne razumije.]] javnim financijama a vjerojatno i to što se događalo i 2016. i 2017. i 2018. ima razlog zašto je to tako.
Vrijeme, vrijeme. Gospođa Perić.
Evo, kolega Borić, govorili ste o stabilnosti, o kamatama i slično, kolege zaboravljaju što to znači stabilnost i što to znači recimo na istoku kada imamo primjer da su nenamjenski krediti tamo po 12%, da su kod nas 7, koliki su stambeni krediti ovdje kod nas sada, kakvi su bili u prethodnom periodu od prije 5 ili 10 godina i sve to oni misle da se dogodilo samo po sebi, da tu nitko nije trebao niti raditi, niti koristiti određene resurse, niti postizati određene dogovore. I na kraju činiti sve da bi upravo svi mi imali od toga i kao država i kao građani i pojedinci koristi.
Odgovor, gospodin Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Perić, sjećam se jednog ministra financija iz bivših Vlada koji je rekao svaka je kamata dobra ako nam netko želi dati novac. To je bilo vrijeme 2012., 2011., 2013. itd. i to je činjenica da smo živjeli u takvom vremenu i da smo to morali shvatiti kao i dobar uspjeh. Danas kada se ne znam podigne razina rejtinga investicijskog rejtinga da imamo opet mogućnosti da se zadužimo za jeftiniji novac itd., da reprogramiramo neke skuplje kredite za jeftinije mi to doživljavamo ovdje u Saboru, vidjeli ste i sami na način da je to sve ustvari negativno i da oni koji su to uspjeli napraviti ustvari treba što prije smijeniti da bi došli ovi koji žele nekakav nered, anarhiju, bezakonje, koji se u svakoj temi prepoznaju na način da je ona negativna, da je u društvu takva nekakva depresija koja jednostavno tjera sve nas da razmišljamo kako što prije napustiti ovu državu. Nije tako i treba se suprotstaviti takvima i reći im jasno kako stvari stoje. A ovo izvješće neka čitaju da sami sebe demantiraju u mnogim svojih vlastitim promišljanjima.
Na kraju gospodin Babić.
Hvala lijepa poštovani kolega Boriću, kad ste govorili o pozitivnim rezultatima ovog financijskog, polugodišnjeg izvješća o financijskom stanju i dotaknuli ste se Agrokora i zapravo malo tko od nas ovdje koji sjedimo u Hrvatskom saboru pa vjerujem ni guverner ni njegovi suradnici ne možemo niti zamisliti što bi se dogodilo da se dogodio taj slom Agrokora niti prema radnicima, dobavljačima, malim OPG-ima, privredi ili samom BDP-u. Vlada je tada imala zapravo samo 4 mogućnosti. Ne činiti ništa, nacionalizirati kompaniju, dati joj 2 milijarde kuna ili donijeti Zakon o trgovačkim društvima od sistemskog značaja. Ona se odlučila za ovo četvrto i zbog toga su i ovi rezultati dobri. Danas u ovom trenutku svi mi u Hrvatskom saboru smo zaboravili na tu situaciju. Kažem da se ona dogodila sa neželjenim posljedicama, pitanje je kako bi ovo i sljedeća izvješća bila. Hvala.
Odgovor, gospodin Borić.
Hvala lijepo. Kolega Babić, pa upravo sam rekao znači da upravo ovo izvješće ili ovi, upravo tu godinu kraj 2017., početak 2018. vrijeme najvećih bitaka oko toga kako riješiti pitanje Agrokora. I sjetimo se znači stava oporbe, oni su bili za stečaj, oni su nudili rješenja koja tu firmu ili ta poduzeća vode u stečaj. Imali ste one na drugoj strani koji su se zalagali za provedbu zakona koji je rezultirao nagodbom i nastavkom poslovanje tog i takvog društva. I u takvom odnosu ostvariti određenu razinu brojki koje su ovdje napisane je ustvari uspjeh koji se ne želi priznati, nikome. I naravno u takvim situacijama pribjegava se najlakšim pričama. I čuli smo danas jednu da je nikad veća nelikvidnost u bankarskom sustavu od jednog zastupnika. Ja ne znam otkuda njemu to ali ja mislim da je sada nikad veća likvidnost. Pa i ovo izvješće govori samo koliko je HNB omogućila ... [[Govornik se ne razumije.]] nekih 15-ak milijardi otkupom deviza, likvidnosti u cijelom sustavu da možemo normalno [[Upadica Radin: Hvala.]]
E sada idemo ka završnim riječima klubova. Gospodin Branko Grčić će govoriti ispred SDP-a završno.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine guverneru sa suradnicima, kolegice i kolege. Znači ovdje puno, jako puno govorimo o stabilnosti, o velikim rezultatima itd., itd., neki rezultati makroekonomski počeli su još u vrijeme Vlade u kojoj sam i sam sudjelovao i tada smo iz te negativne priče prešli u gospodarski rast i na tom nekom valu se dogodio gospodarski rast i u zadnje 2, 3 godine. Međutim, taj gospodarski rast je samo jedna komponenta i nedovoljna komponenta o čemu sam malo prije isto govorio. Znači kad govorimo o stabilnosti onda ne možemo govoriti samo o stabilnosti u monetarnom smislu. Dakle prva lekcija na ekonomskim fakultetima o stabilnosti ili bolje rečeno o ključnim ekonomskim ciljevima kaže gospodarski rast, niska zaposlenost i niska inflacija, relativno prihvatljiva stopa inflacije. Dakle to je stabilnost, kad postignete sva ta tri cilja onda imate stabilnost u ekonomiji i makroekonomiji, uključujući naravno i monetarnu sferu. Ovdje mi danas naravno govorimo prije svega o stabilnosti u monetarnom sektoru, o vođenju monetarne politike, o njenim efektima itd., itd.. Međutim ja sam malo prije upozorio već na neke druge pokazatelje a i kolega Lalovac je isto tako poentirao na određenim parametrima makroekonomskim koji ne idu baš u tako dobrom smjeru o kojem svi mi razmišljamo i koji svi mi želimo, bez obzira sjedili u poziciji ili opoziciji jer ja mislim da netko tko tako ne razmišlja niti ne pripada ovdje, ali moramo objektivno govoriti o problemima s kojima se hrvatsko gospodarstvo suočava, a to jeste preniska stopa gospodarskog rasta, ja ću vam reći samo jednu činjenicu. 2007. kad je Hrvatska ulazila u krizu, zajedno sa svim drugim zemljama je 6 zemalja gledalo u leđa Hrvatskoj po GDP-u per capita, 6 zemalja. Ne znam, Mađarska, Poljska, Litva, Latvija, Bugarska i Rumunjska. Danas je samo Bugarska iza nas. To je činjenica. To su podaci Eurostata. Kad to pretvorite u GDP per capita po snasi, po paritetu kupovne moći, tu smo još možda nešto malo bolji, ali ne dovoljno. Plaće su vam nešto više nego u ovim zemljama o kojima sam maloprije govorio, međutim, visoka razina cijena opet umanjuje kupovnu moć tih plaća pa opet nas stavlja negdje na dno ljestvice europskih zemalja. Ovdje smo govorili maloprije i o ključnom pitanju koje čeka Hrvatsku i posebno HNB u smislu promocije i pripreme za eventualni ulazak u Eurozonu. Da, i mi kao oporbena stranka i stranka koja je obnašala vlast u ovoj državi odgovorno pristupamo tome pitanju i spremni smo podržati sve dobre stvari koje će dovesti do toga čina, dakle, načelno podržavamo tu ideju. Međutim, istovremeno upozoravamo na sve manjkavosti trenutno u sustavu koje upravo narušavaju tu stabilnost i taj vrlo jasan stabilni trend rasta i razvoja Hrvatske, a koji onda u određenim situacijama nekih novih kriza, nekih novih izazova, sa eurom može dovesti Hrvatsku, isto tako u situaciju, kao što je doveo neke druge zemlje za vrijeme krize koja je izbila 2007., odnosno 8., 9., itd. Prema tome, ako nepripremljeni krenete u tu priču, posebno u smislu snage gospodarstva, njegove konkurentnosti, itd., itd. i svi oni pozitivni efekti od uvođenja eura, kao što je izbjegavanje valutnog rizika, manji transakcijski troškovi, niže kamatne stope, sve to može tom novom krizom biti opet dovedeno u pitanje. I zato moramo upozoravati na makropokazatelje, koji u ovom trenutku govore da stvari u nekim segmentima se vraćaju unazad, a ne da idu prema naprijed. I naravno, tu je odgovornost Vlade [[Upadica: Vrijeme.]] u smislu provedbe svih onih reformi koje i guverner maloprije ovdje naveo. Hvala lijepo.
Sada je na redu g. Goran Aleksić ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, završno 5 minuta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi guverneru Vujčiću s kolegama. Uvažene kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Drage građanke i građani RH, nakon što sam vrlo jednostavno objasnio u čemu je problem s nepoštenim kamatama, i dalje pojedini zastupnici, neću ih imenovati, tvrde kako smo trebali biti financijski pismeni, kako smo pristali na takav ugovorni odnos i slične floskule. Osobno sam potpisao ugovor o kreditu u kojem je bilo ugovorena promjenjiva kamatna stopa koja se mijenja odlukom banke i nisam vidio u tome ništa pogrešno. Nisam znao da je to pogrešno i da se to tako ne smije raditi. Nisam samo ja potpisivao takve ugovore. Takve ugovore su potpisivali i bankari i pravnici i ekonomisti, ali unatoč tome što je netko od njih možda je trebao znati da se to tako ne smije, opet je takva ugovorna odredba nepoštena, opet je takva ugovorna odredba ništetna i opet takva ugovorna odredba ne vrijedi, mada je onaj koji je potpisao možda i znao da se tako nešto ne smije potpisivati. Zato jer zakon to jasno kaže. Takva ugovorna odredba, kamatna stopa koja se mijenja odlukom banke ne vrijedi niti za pravne osobe niti za fizičke osobe. Zakon o obveznim odnosima je jasan. Ugovorna činidba mora biti odrediva, a trgovac koji nudi tipski ugovor na način uzmi ili ostavi, odgovaran je za takve ugovorne odredbe koje nisu u skladu sa zakonom. Samo trgovac, ne ona druga strana. Pa makar ona druga strana bila pravna osoba, opet ona nije odgovorna nego onaj tko je takav ugovor ponudio. I zbog toga, svima onima koji i dalje sumnjaju ovo što ja govorim, ponovit ću riječi koje sam čuo na pravnom seminaru, u Opatiji, riječi predsjednika Građanskog odjela Vrhovnog suda RH, Damira Kontreca, koji je, nakon što je u Puli, Županijski sud u Puli, odbio da se isplate nepošteni iznosi kamata jednom potrošaču zbog toga jer je on ekonomist, dapače, broker, pa je sud u Puli, Županijski sud rekao, on je broker, pa je on to morao znati. Nakon toga, nakon takve presude, predsjednik Građanskog odjela Vrhovnog suda na seminaru u Opatiji je rekao ovako. Ako je nešto utvrđen nepoštenim, onda je to nepošteno za svakoga pa makar on bio i sudac Vrhovnog suda. Prema tome, nema tu ograda, znao je netko, nije znao. Ono što se ne smije ugovoriti, ne smije se ugovoriti. Banka je ta koja nije smjela ugovarati takve nepoštene ugovorne odredbe, a HNB je ta koja je morala zabraniti da se tako nešto ugovara jer je to sustavno, nije to pojedinačni slučaj. To je sustavno tako rađeno, namjerno. To je pljačka građana RH. Sustavna pljačka. Kako banke majke ne rade u svojim zemljama iz kojih dolaze. Nego su to plasirale ovdje, zato jer je ovdje prije bilo odgovorno tržište, pa su banke, koje su radile u socijalističkoj RH, dogovorno, upravo tako, primjenjivale kamatnu stopu, ali nisu oštećivale građane, nego se sve to lijepo onako nekako dogovorno radilo, pa bi na kraju čak, država bila na šteti ustvari. Međutim, tako se u kapitalizmu ne smije raditi. Mi smo došli u kapitalizam, mi smo došli u sferu obveznih odnosa, koje dolaze iz Rimskoga prava. Međutim, i prije je to vrijedilo tako, samo se nije primjenjivalo. Međutim, budući da građani nisu bili oštećivani, nitko se nije bunio, sada se bunimo. I sada očekujem od vas kolegice zastupnice i kolege zastupnici, da nakon što se utvrdi revizijom Vrhovnoga suda, konačni pravorijek, u slučaju franak, da prihvatite zakonsko rješenje, sustavno rješenje, obeštećenja svih potrošača i na temelju kamatne stope i potencijalno na temelju nepoštene ugovorene valutne klauzule CHF ukoliko se revizijom utvrdi da je ona konačno nepoštena. Lobirati ću u tome smjeru i u Vladi RH, lobirati ću i ovdje među vama, naša je dužnost da omogućimo da se to sustavno riješi. Hvala.
I sada gospodin guverner Boris Vujčić će govoriti u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici hvala lijepo na vašim diskusijama i komentarima i pitanjima, ja ću nastojati vrlo kratko adresirati neke od stvari, koje ja mislim da su bile jasno se formulirale kao pitanja u ovoj raspravi, ali nastojati ću ne dužiti. Možda da počnemo od ovoga zadnjega u komentara uvaženog zastupnika Aleksića. Mi smo o tome jako puno razgovarali, on to zna i u HNB-u i nastaviti ćemo o tome puno razgovarati. Ja nisam pravnik, on to zna, onda ne bi ulazio u to što je zakonito ili nije zakonito. Međutim, iz ovoga samoga što je rekao ispada da je to HNB trebala zabraniti 1991., '92., '93., pa '94., a kada sam ja postao guverner već je bilo promijenjeno. Evo to ću samo reći. I zna da sam ja podržavao usput vezanje kamatnih stopa uz referendum kamatnih stopa, da se to zakonski uredi, u tom trenutku, jel, a ne da bude administrativno, a da će HNB ići raditi posao sudova, to neće i ne može raditi, tako da mi možemo raditi ono što možemo. Ono što možemo raditi, to je bilo isto pitanje ranije u raspravi je utjecaj na kamatne stope. Znači suprotno onome što je bilo rečeno, kamatne stope u ovom trenutku u Hrvatskoj, kao što sam rekao su niže, nego u bilo kojoj drugoj zemlji EU, koja nije članica Eurozone. I kamatne stope na gotovinske kredite i kamatne stope na stambene kredite. Znači još jednom, niže, nego u bilo kojoj drugoj zemlji, koja nije članica Eurozone. Ako želimo da dalje padnu, kao što vi želite, onda podržite ulazak u Eurozonu, onda će i dalje pasti. U tome je stvar. Niže su u Slovačkoj i Sloveniji, zato jer su one članice Eurozone. Tako da je kontradiktorno biti protiv ulaska u Eurozonu a zazivati zašto kamatne stope nisu kao u Njemačkoj recimo. Osim toga, u Njemačkoj su kamatne stope i zbog drugih razloga niže, znači na kamatne stope, osim monetarne politike, koja može biti koliko god hoćete ekspanzivna, utječe naravno i rizik zemlje, na što utječe ukupna ekonomska situacija a ne samo monetarna politika. Što se tiče pitanja oko inflacije i opasnosti za budući rast cijena uvaženog zastupnika Đujića, ja bih rekao da u ovom trenutku ne vidimo kratkoročni rizik od rasta inflacije, dapače, mi u 2019. vidimo nižu stopu inflacije nego u 2018.g. prvenstveno zbog toga što prosječne godišnje stop rasta cijene energije i prehrane će biti niži, nego što je bio 2018.g. Tada smo imali jači udar na cijene energije i na hrane, djelomično, hrane zbog smanjenja stopa PDV-a na prehrambene proizvode, a energije ako gledamo naftu, je jače rasla 2018. nego što očekujemo u ovom trenutku i što je realizacija barem u prvom kvartalu za 2019.g. Za 2020.g. ja bi rekao da očekujemo blag porast inflacije koji bi prvenstveno trebao doći iz sektora energije, jer se očekuje daljnji rast cijene energije, međutim, on će biti ublažen ukoliko se najava stope PDV-a sa 25., na 24% realizira i ocjenjujemo da bi učinak na rast cijena od smanjenja PDV-a sa 25, na 24% mogao biti minus 0,3%. Što bi onda ublažilo ovo, pa očekujemo da bi inflacija mogla u 2020. biti 1,2%, koji su rizici za te projekcije, temeljni su da ukoliko stopa rasta u globalnoj ekonomiji, znači u svijetu bude niža od onoga što se sada očekuje, će rast cijena energije biti niži, odnosno, možda će se uopće, možda će čak ići i dolje, što bi utjecalo na nižu stopu inflacije. Ukoliko dođe do snažnijeg oporavka, ekonomija, recimo u odnosu na ono što je bilo krajem prošle godine, onda bi ta stopa inflacije mogla biti nešto više, u velikoj mjeri čak ovisi to o rastu u Kini, koja značajno determinira cijene energije u ovom trenutku. Ali, globalno govoreći, u ovom trenutku u nekakvom razdoblju od iduće 2 g. mi ne vidimo nekakav značajan rizik od rasta cijena inflacije, općenito u Hrvatskoj. Ono a to ću vezati za ovaj drugi dio vašeg pitanja, gdje vidimo mogućnost daljnjeg rasta cijena, je recimo tržište nekretnina i to je vezano za vaše pitanje, gdje ste pitali što se događalo sa depozitima u bankama, budući da su i pasivne kamatne stope otišle dole. Znači, ono što možete vidjeti da se dio tih depozita, kako im završava oročenje, pretvara u depozite na tekućem računu. Ljudi jednostavno više ne oročavaju, nemamo više štednju sve se svelo na tekući račun jer je toliko niska kamatna stopa da vam za 0,1 0,2 ljudi se čak ni ne trude više obnavljati. Imamo mali odljev tih sredstava prema fondovima za upravljanje imovinom koji nude …/nerazumljivo/… to su ljudi koji su skloniji preuzimanju nekog rizika to vidimo, ali to je relativno malo za ukupnu štednju i ono što isto vidimo što može i u ovom trenutku donekle utječe na rast cijena na tržištu nekretnina je da dio tog novca ide u nekretnine. Znači, vi ako imate sada već recimo 3, 4 godine novce u banci, ako vam je kamatna stopa blizu 0 i ako očekujete da neće ići gore što radite idete i kupujete nekretnine. Tako da vidite u ovom trenutku rast izgradnje nekretnina, kupovinu, transakcije rastu, a ne vidite da vam stambeni krediti rastu. Zašto? Jel se dobar dio keša, sada iz štednih računa seli u kupovinu nekretnina i to potiče dalje rast nekretnine, ali se na nekretninama ipak ostvaruje nekakav prihod. Znači, bolje vam je ostvarivati od najma i 3, 4% nego u banci imati 0%. Dio ljudi je čekao da li će kamatne stope krenuti dolje, kako te perspektive u ovom trenutku nema su odlučili na neki drugi način angažirati ta sredstva. Što se tiče vaših pitanja za pripreme za EUR-o i kada je dobar trenutak, po mom dubokom uvjerenju dobar trenutak je bio jučer, najbolje bi bio jučer, još bolje je danas i treći najbolji je sutra ili što prije je moguće. Jednostavno zbog toga što Hrvatska nema šta izgubiti u, uvođenjem EUR-a, može samo dobiti. Znači ono što bi mogla izgubiti ionako nema. Mi držimo stabilnost tečaja, mi ne možemo voditi politiku aktivnog, aktivne tečajne politike. Zašto ne možemo voditi politiku aktivne tečajne, upravo zbog toga što je velik dio duga vezan uz EUR-o. Znači kao što sam objašnjavao recimo kad bi vam tečaj deprecirao 10% što netko mislim da bi pomoglo hrvatskom gospodarstvu, dogodilo bi se upravo suprotno to bi djelovalo prorecesijski. Ona bi gospodarstvo otišlo u recesiju. Zašto? Zato jer 140% BDP-a duga, znači 1,4 puta BDP duga vezano uz EUR-o. Što znači da nam 10% deprociacia tečaja diže dug za 14% BDP-a. Toliko manje firme imaju za investicije, toliko manje kućanstva imaju za potrošnju i toliko više mora država povećati poreze ili smanjiti potrošnju. Znači onaj i C i I i G pada i onda vam i onda vam razlika izvoza i uvoza ne može to ni približno nadoknaditi u zemlji koja ima tako visoku eurizaciju. Tako da nemamo praktički mogućnost aktivne tečajne politike, da je ima HNB bi ju sasvim sigurno provodila, mi dovoljno dobro znamo ekonomiju da znamo izračunati što je dobro za hrvatsko gospodarstvo. S druge strane imamo sve ove koristi od uvođenja EUR-a, znači nestanak tečajnog rizika koje je najveći rizik financijski u Hrvatskoj i pritisak na pad kamatnih stopa. Držeći sve ostalo konstantnim regulatorni trošak ide dolje, rizik pada i kamatne stope idu još dolje, znači tu se približavamo euro zoni. Sve zemlje koje su uvele EUR-o, ja mislim da je to najbolje objašnjenje svim skepticima, ja vidim da ih ovdje ima, ali vrlo jednostavno objašnjenje vam je zašto je dobro uvesti EUR-o. Pogledajte što se dogodilo u zemljama koje su uvele EUR-o. Bio sam nedavno na, na proslavi 5 godišnjice uvođenja EUR-a u Latviji. Prije uvođenja EUR-a u Latviju podrška je bila 36% po anketama, sada je nakon, 5 godina nakon uvođenja 80%. U Sloveniji 80%, u Slovačkoj 80%, u Estoniji znači u principu nakon što uđete podrška znatno još poraste, to sigurno ne bi bilo da su ljudi razočarani da ime loše, sigurno ne bi rasla ta podrška uvođenju EUR-a. Prema tome, to nam lijepo govori da su one zemlje koje su to učinile, a učinilo ih je veliki dio na nižem stupnju realne konvergencije, nego što ćemo mi ući, znači na nižem BDP-u percapita po kupovnoj moći nego što ćemo mi ući, bile zadovoljne nakon ulaska. Onda zašto bi mi to odgađali kad će nam to biti nešto, nešto dobro. Naravno, u tom procesu bi bilo sjajno da radimo strukturne reforme kako cijelo vrijeme ponavljam. Zašto? Upravo zato što se krov popravlja kad je dobro vrijeme, a sad je dobro vrijeme i nastavit će se sigurno po nama iduće 2 godine biti relativno dobro vrijeme, ukoliko ne dođe do nekakve značajne krize u našem okruženju i to je upravo vrijeme kad možemo raditi strukturne reforme, kada je velika potražnja na tržištu rada za radnicima, može se smanjivati broj radnika tamo gdje znamo da ih ima previše, naći će puno lakši posao. Punjenje proračuna je bolje zbog toga što raste BDP, znači možemo raditi i tu reforme koje su potrebne znači što se tiče ušteda u područjima gdje to potrebno raditi. Tako da to moramo raditi bez EUR-a i s EUR-om, to je dobro za nas. Znači, sve što je dobro raditi zbog pristupanju EUR-u je dobro raditi i bez pristupanja EUR-u. EUR-o može biti samo dodatni poticaj da se tako nešto napravi i to vidimo kao jedan pozitivan doprinos. Što će raditi HNB tu opet povezujem neke ranije diskusije, što će raditi HNB nakon uvođenja EUR-a? Znači radit će ono što rade središnje banke u svim zemljama koje su uvele EUR-o, guverner ako ću to biti ja sjedi u Vijeću Europske središnje banke i zajedno sa svim ostalim guvernerima formira monetarnu politiku euro zone. I tu guverner HNB-a ima jednaku težinu glasa kao i guverner Njemačke ili Francuske ili Italije, zato jer nije vagano sa BDP-om nego svaka zemlja ima 1 glas, što ako baš hoćete dovodi to toga da udaramo iznad naše težine. I sa kolegama tamo vodimo politiku koja je dobra za cijelu euro zonu, a mogu vam reći da u ovom trenutku ni jedna zemlja od onih koje su se spominjale ne želi izaći iz euro zone. I u Grčkoj je recimo podrška EUR-u među pučanstvom 2/3 je za EUR-o. Znači to je opet nešto što se pokazalo da je dobro za druge zemlje. Ono gdje je bilo pitanje što radi HNB. HNB ja mislim da pokazuje iskustvo prošlih godina, pokazuju sve ocjene. Gledajte bilo koga tko ocjenjuje rad naše institucije koja ima ikakav kredibilitet u svijetu, misli da radimo jako dobar posao već dugi niz godina. Znači, održali smo stabilnost tečaja i to održanje stabilnosti tečaja je upravo nešto što je na korist građanima jer ovo što smo pričali, ovo što je g. Aleksić pričao, švicarski franak, pa upravo je došlo do problema sa tim kreditima zato što je domaća valuta deprecirala pa su dugovne obveze stanovništva porasle. Znači, mi održavamo stabilnost tečaja upravo zato da dugovne obvezne sektora stanovništva, sektora poduzeća i države ne bi rasle i to smo uspješno održali, to nije trivijalno. Pogotovo nije trivijalno u zemlji koja je imala toliko vanjskih vulnerabilnosti kao što smo mi imali, recimo, 2007., 2008. godine i kroz krizu. Održali smo stabilnost bankovnog sustava. To isto nije trivijalno, naravno da nitko, kad su stvari dobre, nitko ne primjećuje da su dobre. Kad su loše, itekako se primijeti da su loše. U Hrvatskoj kuna poreznog novca nije dana za sanaciju banaka od 90-ih godina, znači od one sanacije banaka iz vremena Jugoslavije. Što to znači, to znači da smo radili nekakav bolji posao nego u većini zemalja EU. Porezni obveznici u Njemačkoj su dali novce. Porezni obveznici u Austriji, Belgiji, Nizozemskoj, Sloveniji, 3 najveće banke su propale. Ja se sjećam vremena kad su kad sam imao ovdje rasprave u Saboru 2000-ih recimo, 2003., 4., 5., kad su mi pojedini zastupnici, a i neki koji su danas zastupnici, a tad su bili akademici, tvrdili kako je velika greška Hrvatske što je privatizirala banke, da bi trebale biti u državnom vlasništvu, kao u Sloveniji. I da je Slovenija upravo ono na što bi se trebali ugledati. Koji je bio rezultat toga da su te tri banke koje su bile u državnom vlasništvu u Sloveniji sve bankrotirale, što je koštalo preko 30% BDP-a porezne obveznike u Sloveniji. To vam je ono što, to vam je posljedica uplitanja politike u bankarstvo. Samo izvadite politiku iz bankarstva, to je najbolji način da održite zdravi bankarski sustav. U suprotnom iskustvo pokazuje, naše, hrvatsko, iz prošlosti, danas, znači i susjeda i drugih zemalja, to je pun u probleme i potrebu dokapitalizacije tih banaka. Uostalom, sjetite se koliko puta smo HPB morali dokapitalizirati. Što je još tu dobro? Ako pogledate danas usporedbu Hrvatske po stabilnosti toga sustava sa drugim zemljama, postoji nešto što se zove ... [[Govornik se ne razumije.]] koji vam gleda, ako u svim bankama uzmete loše kredite koji nisu rezervirani, pretpostavite da će se naplatiti sa 0%, da li to predstavlja ikakav trošak za porezne obveznike? Ja vam garantiram, u Hrvatskoj ne. Mogu biti mirni država, proračun, obveznici, neće im se to dogoditi jer smo osigurali da imamo tako stabilan bankovni sustav. Evo, to smo mi napravili. To su stvari koje može raditi središnja banka, to je ono što je zakonom dano u mandat. Mi ne možemo naređivati nekom da stavi kamatnu stopu tu i tamo, mi ne možemo naređivati nekom da plati nekome novce zato što je netko misli da je ugovor zakonit ili nezakonit, to moraju raditi sudovi. Mi recimo, bilo je spomenuto, ove agencije je li za naplatu potraživanja, to isto nije nešto što može išta nema zakonskih sredstava da HNB tu išta radi u ovom trenutku. Postoji direktiva EU sada koja kada se donese možda će HNB biti ta koja će moći tu isto biti djelomično regulator, ali to za sada taj okvir ne postoji. Međutim, postoji vam Zakon o zaštiti potrošača, koji definira što je nepoštena praksa. Agresivna poslovna praksa, maltretiranje, to već postoji. Ovaj Sabor je donio taj zakon i zna se tko je nadležan za taj zakon, prema tome, onda ako je tu problem, treba ga tamo tražiti, ne treba kao u onom starom vicu, znači ne tražite ključeve tamo di je svjetlo nego tamo gdje ste ih izgubili. Hvala lijepo.
Hvala i vama. G. Aleksić, replika.
Zahvaljujem. Uvaženi guverneru Vujčiću, vi konstantno govorite kako vi niste pravnik i ne razumijete te činjenice koje ja govorim. Ignorantia iuris nocet, to što vi niste pravnik, to vas ne opravdava. Nepoznavanje prava za jednog guvernera nije opravdanje. Mi smo vama govorili od 2011.-2014. da su kamatne stope nezakonite, vi ste držali obavijest da su zakonite. Nakon toga smo govorili da je definiranje parametara bez ugovaranja nezakonito, vi ste opet govorili, govorim o HNB-u, da je to sve u redu, da bi Vrhovni sud ove godine potvrdio da to nije u redu. Dakle sve ono što govorim, na kraju sud potvrdi da je tako. Međutim, to je sustavni problem koji moramo riješiti sustavno. Ne možemo dopustiti, kažete nismo sanirali banke, pa nismo ih sanirali, ali vašim nečinjenjem je omogućeno da banke opljačkaju 15 milijardi kuna od građana, dakle to je 15 milijardi kuna koje su građanima banke uzele, nije sanirano, ali je oteto od građana. Top vam je isto kao da su banke sanirane, a nisu trebale biti.
Već smo si nas dvoje rekli sve toliko puta da ne treba dalje.
G. Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. G. Vujčić. Dosta dezinformacija ste rekli, ali nemam vremena da ih sve dezargumentiram, pa ću samo neke. Znači vi ste rekli da je porast cijena kada uđemo u Eurozonu mit, a ne stvarnost. Ja bih rekao da je mit porast plaća a da će cijene sigurno rast, zašto, pa ne govorim to ja, pa to govore službeni podaci, EUROSTAT govori g. Vujčiću, EUROSTAT govori da će najmanje cijene rasti kad uvedemo euro, 0,3%, EUROSTAT to govori a vi kažete da je to mit a one će rast puno veće, to znamo iz iskustva npr. iz Italije, iz Slovenije, u Italiji su stavili liru i euro, to i vi isto namjeravate u Hrvatskoj, znači staviti oznake ali nakon 4, 5 mj. kad se to makne, cijene rastu. To su fakti.
Hvala. Izvolite, gospodine.
Činjenice su slijedeće, EUROSTAT kaže da će cijene odnosno da se cijene u prosjeku u zemljama koje su uvele euro, u godini kad su uvele euro, porasle za 0,23% više, znači to je efekt uvođenja eura. Isto tako EUROSTAT pokazuje da u većini zemalja koje su uvele euro, u godini kad su uvele euro je stopa inflacije bila niža nego u ostalim zemljama novim članicama središnje i istočne Europe u toj istoj godini što znači da euro nije imao nikakav loš utjecaj na rast cijena. To što danas netko kaže da kava košta 1 euro a pred 20 g., '99. kad je uvođen euro je koštala 1 marku, to je istina ali isto tako ako idete tamo kod HNB-a popiti pivu, ona i danas košta isto tako duplo skuplje nego što je koštala '99. kad sam ja počeo raditi u HNB-u ali to nije zato što smo uveli euro i za 20 g. će ta piva koštati vjerojatno opet duplo više ali to nema veze sa uvođenjem eura zato kažem da je mit širiti to da će ne znam kako porasti cijene zbog uvođenja eura, neće.
G. Bunjac.
Hvala lijepa. Guverneru Vujčić, znači rekli ste jednu rečenicu koja vas je u potpunosti razotkrila kao fanatičnog bankarskog propagandista a ta je naime neobjektivna i netočna tvrdnja da uvođenjem eura nemamo što izgubiti. Znači to je tvrdnja koju može pobiti čak i amater u politici, u gospodarstvu, usudio bi se reći čak i malo dijete jer je sasvim jasno da uvođenjem eura imamo što izgubiti i jedino možemo raspravljati koliko toga možemo izgubiti a nadalje izdvajati primjer Latvije kao nečega uspješnoga u EU-u, znači države koja je izbila preko 40% stanovništva u protekla 3 desetljeća, država u kojoj će Latvijci još malo pa postati manjina, država u kojoj doslovce vlada pustoš gdje starice od 70 g. rade u trgovinama i u kafićima, to je isto tako vrlo teški promašaj, hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Pa ne znam na što da odgovorim budući da niste rekli što ćemo izgubiti.
G. Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani guverneru, malo sam znači čitao sada i prije vaše rasprave određene i članke i komentare pa sam pročitao članak jedne naše ugledne ekonomiste Maruške Vizek koja govori o trošku prilagodbe gospodarstva recesiji jednom kad to isto gospodarstvo ostane bez svoje valute i ona tvrdi da se tada trošak te prilagodbe prevaljuje preko tržišta rada i da se materijalizira u obliku smanjenja plaće i otpuštanja radnika. Naime kada neko gospodarstvo koje ima svoju valutu uđe u recesiju, dolazi do slabljenja valute što pridonosi znači samom izvozu i bržem izlasku iz recesije. Evo to je jedan od mogućih argumenata zašto nije dobro izgubiti vlastitu valutu a vi ste ovdje kao guverner rekli da nema niti jednog razloga zbog kojeg bi bilo loše izgubiti vlastitu valutu, tako da niste bili u potpunosti objektivni, naravno da ima i prednosti od uvođenja eura ali ima sigurno puno nedostataka.
Vrijeme. G. guverneru.
Ovo je konkretan nedostatak koji ste vi naveli, jednostavno u hrvatskom slučaju ne funkcionira, zašto? Zbog toga što je ponavljam ono što sam rekao u onoj završnoj riječi, 140% BDP-a u Hrvatskoj duga vezano za eura pa onda ovaj mehanizam deprecijacije ako dođe do recesije, produbljuje recesiju a ne pomaže oporavku. Kad to ne bi bilo tako, kad mi ne bi bili ovako euroizirana zemlja, to bi bilo drugo, onda bi ovaj argument vrijedio, u ovom slučaju ne vrijedi pa nemamo šta izgubiti.
I na kraju g. Đujić.
Hvala lijepo. G. Vujčić, odgovorili ste na sva moja pitanja i zadovoljan sam odgovorima ali imam još jedno pitanje, dakle u ovoj raspravi danas se spomenuo i Agrokor u jednom trenutku, dakle ako znamo da je Agrokor u prošloj godini završio poslovanje s dobiti, a sukladno nagodbi u prošloj godini nisu vraćani krediti odnosno Agrokor nije vraćao svoje kredite nego u ovoj godini počinje vraćanje tih kredita a da su ih vraćali lani, pitanje je odnosno vjerojatno te dobiti ne bi bilo, zanima me vaše mišljenje, da li je po vama Agrokor sada doveden u mirnu luku i da li možemo s obzirom da je to naša najveća kompanija biti spokojni i mirni i da li je ova Vlada napravila dobar posao ili nad Agrokorom još uvijek trebamo biti budni i paziti šta će se dogoditi odnosno da li Hrvatskoj prijeti kriza zbog stanja u Agrokoru koja bi se mogla dogoditi i narednom periodu?
Odgovor.
Pa ja bih samo rekao djelomični odgovor na ovo pitanje, ne bih htio ocjenjivati u ovom trenutku stanje Agrokora, imam neko mišljenje ali ja nisam investicijski analitičar nit sam plaćen nit smijem to govorit ali rekao bi da je najveći rizik koji je proizlazio iz Agrokora u svakom slučaju eliminiran. Znači taj veliki rizik je bio da dođe do stečaja koji bi bio neuredan i u kojem se većinom vjerovnici, to su dobavljači poduzeća i banke, ne bi naplatile. Ono što se sada dogodilo je da su se dobavljači naplatili po 70%, da su banke uspjele rizike isto ograničiti zato jer nije došlo do lančane reakcije, kada bi padali dobavljači onda bi se taj dug povećao i zbog toga mi ocjenjujemo da rizik Agrokora više u ovom trenutku nije sistemski. Ono što će se događati u budućnost sa kompanijom, to ovisi o novim vlasnicima, to će oni odrediti, ja bi rekao da je kritična točka samo sada refinanciranje novo zato jer trenutno je njihov dug skup u onom roll up-u i oni moraju to refinancirati, to će se dogoditi ja mislim vrlo brzo pa će biti jasnije kakva je budućnost kompanije.
Znači završili, zaključujem raspravu, bile su dvije točke Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za drugo polugodište 2017. i Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarenja o stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za prvo polugodište 2018. Zaključujem raspravu po znači po tim točkama i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za drugo polugodište 2017. Podnositelj je HNB. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog Matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Prima se na znanje polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike za drugo polugodište 2017.g., molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 107 ZA, 2 suzdržana i 14 protiv donijet zaključak kako ga je predložio Matični saborski odbor.
Sada prelazimo na posljednju današnju točku, današnjeg dnevnog reda: - Prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o porezu na dohodak, prvo čitanje, P.Z. broj 446 Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su provela 3 odbora, za zakonodavstvo, za financijske državni proračun, za rad mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Imamo mišljenje Vlade, ovdje je već gospodin Davor Bernardić koji sigurno hoće predstavit zakon kad je već ovdje. Izvolite.
Hvala vam uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora na početku moram izraziti jedno žaljenje što je očito ova rasprava kada su u pitanju važne stvari za hrvatske građane, a to su njihove plaće, to su njihove mirovine, dolazi u vrijeme ciljano od strane vladajućih, predsjednika sabora i vladajuće većine kojoj pripada HDZ da se sakrije od očiju javnosti. To je vaš cilj. Dakle, da se o povećanju plaće, o plaćama, mirovinama, zdravstvenom sustavu, svim onim stvarima koje tište hrvatske građane raspravlja po noći. To je način na koji funkcionirate. No, bez obzira na to mi nećemo odustati od našeg plana za povećanje plaća i bez obzira na to moramo se osvrnuti na neke činjenice. Činjenice su da je ukupni rast plaća u Hrvatskoj još daleko od onog koji bi smanjio razlike između plaća u Hrvatskoj i plaća u najrazvijenijim zemljama EU u koje upravo naši ljudi iseljavaju. Pa je npr. neto plaća u Danskoj 4 puta veća od plaće u Hrvatskoj, u Irskoj preko 3 puta veća, u Njemačkoj 3 puta veća. Zadnji dostupni podaci Porezne uprave iz 2018. godine pokazuju da, zamislite pola, dakle 50% od broja od 1.600.000 zaposlenih ima neto plaću manju od 5.400 kuna, to je medijalna, manju od 5.400 kuna, a to je gotovo 1.000 kuna manje od prosječne plaće u RH. Slijedeći šokantan podatak je da je distribucija plaća takva da je gotovo 1.200.000 zaposlenih u plaći ispod prosječne plaće, dakle 75% ljudi u ovoj zemlji 3/4 prima plaću manju od prosječne. Isto tako, još uvijek je ogroman broj zaposlenih koji rade i ne primaju plaću, a kada se taj broj uveća za one koji godinu dana provedu uglavnom na bolovanju ili pak one koji rade na nepuno radno vrijeme dolazimo do brojke koja je alarmantna. Da preko 200.000 ljudi u Hrvatskoj ima primanja koja su manja od 3.000 kuna, 3.000 kuna. Dakle, plaće u Hrvatskoj su i dalje male, ali su cijene zato europske. Nekoliko podataka, prije ekonomske krize 2007. godine Hrvatska je ostvarivala GDP per capita veći od Mađarske, veći od Litve, veći od Latvije, veći od Poljske, veći od Rumunjske, veći od Bugarske. U 2018. godini u leđa nam gledaju još samo Rumunjska i Bugarska. Npr. Irski BDP je per capita čak 5 puta veći od Hrvatskog. Kada se promatra utjecaj visoke razine europskih cijena na GDP per capita prema tzv. paritetu kupovne moći onda se može vidjeti da nam u 2018. u leđa gleda još samo Bugarska. Dakle, jedino je Bugarska od svih europskih zemalja po standardu još malo nešto niže od Hrvatske. Sve ostale zemlje su ispred nas. I to je ključ to je rezultat vašeg rada, rada ove Vlade. Kada se amlizira razina cijena ključnih dobara finalne potrošnje vidi se da zemlje poput spomenutih Mađarske, Poljske, Litve, Latvije, Rumunjske ili Bugarske imaju i dalje nižu razinu cijena od Hrvatske, ali 4 od njih 6 su u međuvremenu Hrvatsku prestigle i u ostvarenom outputu per capita. Navest ću neke primjere, u cijenama hrane i bezalkoholnih pića koji u potrošnji sudjeluju sa 30% osobne potrošnje smo na indeksu 97% u odnosu na EU prosjek, dakle 97% prosjeka EU, Rumunjska je najniža sa 66%. Što se tiče cijena odjeće Hrvatska je tu iznad EU prosjeka 101, Bugarska je npr. najniža na 80, u cijenama obuće Hrvatska je na 97, Bugarska na 78. Te dvije kategorije ukupno sudjeluju u 7% ukupne potrošnje. Zamislite u cijenama kućanske opreme Hrvatska je na 97, Poljska na npr. na 77, a u cijenama elektronskih aparata naš indeks je 109%, primjerice Irska ima 86%. Što to znači? Da su elektronski aparati u Hrvatskoj 25% skuplji nego u Irskoj tamo gdje nam ljudi odlaze. Cijene vozila da ne govorim. U cijeni usluga prijevoza, ljudi, npr. Hrvatska je na 86%, Bugarska 46%, dakle Bugari se duplo jeftinije voze nego Hrvati. A zamislite ovo u cijeni komunikacijskih usluga indeks je 91, Poljska je na 45, to znači da Poljaci duplo jeftinije plaćaju komunikacije, telefone od ljudi koji žive u Hrvatskoj i to je skandalozno. Prema tome ovi podaci govore o tome da u Hrvatskoj doista imamo gotovo europske cijene, a da značajno zaostajemo i po BDP-u i po plaćama za europskim prosjekom. Isto tako svjedoci smo kako svakog dana troškovi života rastu, ponajviše rastu troškovi režija, posebno struje. Zamislite kako je s tako malim primanjima npr. teško živjeti građanima u Gradu Zagrebu, koji je jedan od najskupljih europskih gradova kada su režije u pitanju. Tu na žalost nije kraj. Ogromna većina radnika nakon umirovljenja ne može živjeti dostojanstveno od svoje mirovine. Pola milijuna umirovljenika živi na rubu siromaštva. Oni se loše hrane i nemaju adekvatnu kvalitetnu zdravstvenu zaštitu. No, u našoj zemlji postoje i oni koji za svoj rad ne dobivaju plaću poput radnika 3. maja i Uljanika i to je na žalost slika današnje Hrvatske. Zadnja tzv. pod navodnicima Vladina porezna reforma je digla plaće samo za njih 15 tisuća najbogatijih po principu uzmi siromašnima da bi dao bogatima. Ogromna većina građana od te mjere nije imala apsolutno ništa i zato mi u SDP-u imamo rješenje za povećanje plaća upravo za tu ogromnu većinu građana. Povećanjem osobnog odbitka odnosno neoporezivog dijela dohotka sa 3 tisuće 800 na 5 tisuća kuna bi trenutno sve plaće u Hrvatskoj narasle između 330 i 500 kn mjesečno, a pogotovo one najmanje. Ono što je bitno plaće bi narasle bez dodatnog troška za poslodavce, tako da je ovo i mjera koja za cilj ima i povećati konkurentnost. Ovo nije samo prijedlog koji će omogućiti povećanje plaća, nego će i smanjiti ukupne troškove rada u Hrvatskoj koji je najopterećeniji oblik privređivanja. U SDP-u ne vidimo logike da rad bude opterećen nekoliko puta više od dohotka od kapitala ili rente. Smanjenjem opterećenja troškova rada dajemo prostor malim i srednjim poduzetnicima koji zapošljavaju više od polovice svih zaposlenih u Hrvatskoj, a koji sada posluju na rubu profitabilnosti i koji su prvi koji će na svojoj lokalnoj razini zaposliti ljude i pomoći u zaustavljanju iseljavanja. Tko su ciljana skupina našeg prijedloga za povećanje plaća i zašto je prijedlog itekako realan i koristan za stotine tisuća hrvatskih radnika? Ciljana skupina su svi oni zaposleni građani koji imaju plaću veću od 4 tisuća kuna i koji imaju izglede da im plaća poraste, a to su prije svega početnici, vježbenici, pripravnici, mladi ljudi koji još nemaju djecu i dodatne porezne olakšice na djecu ili uzdržavane članove obitelji. No ciljana skupina su i svi drugi zaposleni koji imaju relativno niske plaće, ali i oni pripadaju tzv. srednjem sloju koji se u Hrvatskoj sve više gubi, a koji je ostao potpuno izvan utjecaja zadnje porezne reforme HDZ-ove Vlade. Dakle, riječ je o onima kojima bi plaće rasle. To su učitelji, profesori, medicinske sestre, liječnici, inženjeri, informatičari i drugi. I sada za primjer, ako uzmemo mladog magistra koji se zapošljava na svoje prvo radno mjesto i danas ima dohodak 5 tisuća kuna. Bruto je to 6 tisuća 250 kuna. On će platiti poreza i prireza oko 300 kuna i njegova će neto plaća iznositi 4 tisuće 670 kuna. S ovom izmjenom plaća bi mu iznosila 5 tisuća kuna ili 330 kuna više. Ako uzmemo gospođu koja radi kao trgovkinja i danas ima dohodak 5 tisuća kuna, a njen suprug je zaposlen, na svojoj poreznoj kartici i iskoristio je već porezne olakšice na djecu. Gospođa plaća porez također 330 kuna i prima neto plaću od 4 tisuće 670 kuna. S ovom izmjenom plaća će joj porasti na 5 tisuća kuna ili 330 kuna više. Ako uzmemo npr. učiteljicu koja ima prijavljeno jedno dijete na svojoj poreznoj kartici njen porezni odbitak danas je 5 tisuća 550 kuna. Gospodo iz HDZ-a ja znam da vam je to smiješno, ali ja znam da vam je to smiješno. Vi više volite skupe satove, Mercedese, vile, dodatne kvadrate. Od kud? Pa dajte dozvolite da završimo, da pokušamo pomoći ljudima koji imaju niske plaće. Pa ne mogu svi biti uspješni kao vi. Kako će biti uspješni kao vi? Pa sinovi od vaših saborskih zastupnika sa 22 godine imaju hotele. Pa dajte nam recite, kako ste tako uspješni? Kako su ti ljudi tako uspješni? Pa recite nam, dajte nam objasnite. Pa odajte tajnu ljudima. Njih 2/3 u Hrvatskoj radi za 75%, 3/4 radi za plaće koje su manje od prosječne plaće. Pa dajte odajte tajnu kako ste vi tako uspješni, a 3/4 hrvatskih građana to ne može biti. Ako uzmemo učiteljicu koja ima prijavljeno jedno dijete na svojoj poreznoj kartici, njen porezni odbitak danas je 5 tisuća 500 kuna. Ako je njezin dohodak danas 6 tisuća 400 kuna, do sada je plaćala porez i prirez od 235 kuna, a neto plaća joj je iznosila 6 tisuća 165 kuna. Nakon ove izmjene osobni odbitak iznosit će 6 tisuća 750 kuna što je više od dohotka, pa neće plaćati porez zbog čega će joj plaća narasti na 6 tisuća 400 ili za 235 kuna. Svi ostali zaposleni npr. sa dohotkom od 7 tisuća kuna, 10 tisuća kuna ili 12 tisuća kuna ili više imat će siguran rast plaće od 330 kuna, jer im se osobni odbitak povećava sa 3 tisuće 800 na 5 tisuća kuna odnosno sa 5 tisuća 550 kuna na 6 tisuća 750 kuna ako imaju jedno dijete ili jednog uzdržavanog člana obitelji. Dakle, povećanje odbitka za tisuću 200 kuna znači manju obvezu plaćanja poreza i prireza za 330 kuna te isto toliko iznosi porast neto plaća. Ono što treba reći, da je ovaj prijedlog itekako realan i ostvariv jer ono što je bitno taj isti prijedlog ne uzima novac općinama i gradovima iz njihovih proračuna, jer je predviđeno da umjesto da dosadašnjih 83% sada 100-tni iznos poreza na dohodak pripadne jedinicama lokalne samouprave. Riječ je o 2 milijarde kuna koje su do sada punile tzv. fond za izravnanje. Taj bi se fond prema našem planu punio odvajanjem 1% PDV-a. To je mjera koja bi koštala puno manje od novca kojeg se država odrekla kroz smanjenje PDV-a na meso i povrće, a od kojeg građani nisu imali velike koristi, jer hrana nije pojeftinila. I dogodilo se ono upravo na što smo upozoravali, dodatno su se smanjenjem PDV-a na meso i povrće obogatili vlasnici trgovačkih lanaca. Građani od toga nisu imali nikakve koristi. I dalje je sve skupo. I postavlja se pitanje. Zašto Vlada svojim politikama izostankom reformi i pumpanjem javnog sektora sužava prostor za daljnja porezna rasterećenja plaća? Iako svi upozoravaju HDZ-ovu Vladu, dakle neovisne agencije, institucije, analitičari da Hrvatska ima nizak potencijal rasta i da će to tako i ostati zbog neprovođenja reformi Vlada se ponaša upravo obrnuto. I dalje pumpa javni sektor enormnim, nepotrebnim i potpuno promašenim zapošljavanjem stranačkih i stranci bliskih ljudi što u konačnici vodi ka pitanju, a tko će to u konačnici stvarno raditi u Hrvatskoj u ionako slabašnom gospodarstvu, tko će zapravo puniti proračun. Ako se nastavi takva politika Hrvatska bi vrlo brzo mogla doći u nove deficite, neravnoteže i nestabilnosti. Stoga, nema ni jednog valjanog razloga da ova Vlada ne počne misliti na ljude u Hrvatskoj, malo na građane, malo na ljude koji imaju niske plaće i da u hitnoj proceduri već sutra ne izglasa ovaj zakon i omogući ljudima u Hrvatskoj već od slijedećeg tjedna da imaju plaće 330 do 500 kuna veće.
Nisam vidio gospodin Šuker ste bili vi? A hvala lijepa, sam htio reć naprijed već, ali nisam vidio. Izvolite. Gospodin Šuker, izvolite, ja procjenjujem izvolite.
Hvala lijepo.
A čekaj, pardon, pardon, dobio sam, dobio, gospodin Šuker dobit ćete riječ, ali dobio sam, dobio sam spisak, dobio sam spisak od 6 replika, a vi ste šesti. Hvala lijepa. Prvi je gospodin Panenić, nisam vidio, ali imam oči i ovdje.
Hvala lijepo potpredsjedniče, ja bi rado pustio da evo kolega Šuker ono iznese svoje, možda bismo i neki novi argument. Meni je, ovako kolega Bernardić, ajmo jednu stvar samo da razjasnimo ja sam pažljivo slušao vaš prijedlog ono jedino dolazim, što je meni osobno problem, dolazim s područja istočnog dijela Hrvatske gdje su najniže plaće, gdje je porezno rasterećenje većinu uopće ne zahvaća, jer kad ljudi pitaju me jel imam ja pravo na povrat poreza ja ne znam kako njima da objasnim da zapravo nisu oporezovani, nemaju im što uzeti, pa ne mogu dobiti povrat poreza, a oni svi očekuju povrat poreza i ne znaju zapravo kako to funkcionira. Mi možemo taj neoporezivi podizati, ali oni su i dalje ispod toga nisu u poreznim škarama. I odličan prijedlog. Možemo govoriti mi ovdje svi skupa u Hrvatskom saboru bismo nešto profitirali jel tako, nama bi to pomoglo i nekima, ali za one ljude sa najnižim plaćama moramo još više napredak napravi i uz ovaj, i ovaj vaš prijedlog.
Hvala. Gospodin Bernardić, odgovor.
Apsolutno, zato smo mi ponudili i drugo rješenje koje je dio cijelog našeg paketa za povećanje plaća, a to je da minimalna plaća u Hrvatskoj ne smije biti manja od 4.000 kuna neto. Sada u Hrvatskoj do 3.000 kuna prima preko 200.000 ljudi, do 4.000 kuna dakle, plaću manju od 4.000 kuna prima gotovo trećina svih zaposlenih. Ljudi jedva spajaju kraj s krajem. Dakle, naš prijedlog je konzistentan sustavan, želimo dići minimalnu plaću, da nitko u Hrvatskoj više ne radi za manje od 4.000 kuna, a da porezni odbitak naraste na 5.000 kuna kako bi i ovi koji rade za 4.000 kuna mogli dobit nešto kuna više. I to je sveobuhvatan plan koji zapravo želi omogućiti ljudima da osjete taj progres, napredak, o tome se radi. I budite sigurni oni koji imaju najmanje plaće će gotovo cijeli taj novac usmjeriti upravo u potrošnju. Oni nemaju od čega štedjeti.
Gospodin Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Bernardiću dakle jasno je da naši građani imaju male plaće, ali ono što je veliki problem i što je opterećenje i za sve naše građane, za poduzetnike to je porezna presija, a tu poreznu presiju toliku imamo jer nam je aparat ogroman. Znači svakog dana ova Vlada uhljebljuje sve više i više ljudi, 20 zakona smo mijenjali da Andriju Mikulića postave i uhljebe na mjesto državnog inspektora i sada u tom Državnom inspektoratu nakon što su 17 inspektorata koji su bili po ministarstvima spojili u jedan, logično je da bude manje zaposlenih jer se valjda smanjio broj rukovodećih mjesta, oni su stvorili 500 novih radinih mjesta. I to je problem, a MOST je ostavio u Ministarstvu uprave akcijski plan reforme javne uprave, osigurao 800 miliona kuna, ali oni to ne provode, jer bi to bilo rezanje grane ne kojoj sjede.
Odgovor gospodin Bernardić.
Pa ono što ste rekli ste u pravu, dakle imamo slučaj enormnog stranačkog zapošljavanja i ljudi zapravo koji nemaju stranačku iskaznicu HDZ-a ne preostaje im ništa drugo nego napustiti Hrvatsku. I zato je nažalost Irska najveći Hrvatski otok. Kolegama iz HDz-a je to vjerojatno smiješno, jer se ne zna šta je nabrojat. Da li je teže nabrojat njihove vile, mercedese, skupe satove ili broj afera koje svakodnevno okupira hrvatsku javnost.
Gospodin Đujić.
Kolega Bernardić vi ste spomenuli koju bi korist imali naši zaposleni ljudi sa najnižim plaćama ukoliko bi ovaj naš prijedlog prošao. Međutim, ono što je važno naglasit je da korist od ovog prijedloga ne bi imali samo radnici koji, sa najnižim plaćama i onim niskima kojima bi automatski plaće skočile na jednu razinu, nego bi to otvorilo i nova radna mjesta. Upravo se Hrvatska ističe stalno kao zemlja sa najskupljim radom i često se Hrvatsku veliki investitori zaobilaze u širokom luku, dakle evo sada se nedavno na sva zvona priča o jednoj autoindustriji koja planira svoj pogon otvoriti u susjednoj Srbiji, a Hrvatska koja iako je zemlja članica EU ni jednom ozbiljnom investitoru ne pada na pamet da bi u Hrvatskoj otvorio neki pogon, a to je upravo zbog troška rada. Jer su nameti na rad najveći i kada bi napravili ovakvo porezno rasterećenje to bi otvorilo upravo prostor i za velike investitore što bi dovelo do novih radnih mjesta. I to isto tako treba naglasiti.
Gospodin Bernardić odgovor.
Pa to je, prije sve ovo što, kolega Đujić što ste rekli, dakle ovo je i mjera koja omogućava da se plaće povećaju bez dodatnog troška za poslodavca, to je mjera za konkurentnost. Hrvatska je nažalost u 3 godine ove Vlade pala na Duing biznis ljestvici s 40 na 58 mjesto. Dakle, pali smo, propali smo u tom dijelu. Mi smo nekonkurentna zemlja, jedino su valjda konkurenti ovi u HDZ-u, ne, konkurentni su. Njihovi sinovi saborskih zastupnika s 22 godine imaju hotele. Moje pitanje je kako? Kako imaju hotele? Od kuda vam za vile? Od kuda vam Mercedese? Od kuda vam taj novac? Ako ima milijun, ako postoje milijuni kuna koji se troše u informativne kampanje, a taj novac je direktno izvađen iz džepova umirovljenika pa valjda ima nešto novaca za one u Hrvatskoj koji imaju najmanje plaće. Pa idemo to osigurati. Ova mjera košta manje nego Marićeve mjere za bogate kojima je omogućio da bogati budu još bogatiji.
G. Ronko.
Zastupniče Bernardiću. Ovo vaše nazovi zalaganje za plaće i mirovine postalo je više nego degutantno. Pa predstavite se već jedanput i jasno recite, imam 39 godina, ni dana radnog staža osim ovih tu tapaciranih klupa, recite da ste s 37 godina ostvarili pravo na mirovinu i recite, kada bi ju sada aktivirali da bi imali preko 7 i po tisuća kuna mirovinu i da vas se fućka za ovu guraju. I predstavite i svoje najbliže suradnike, gotovo istih referenci, od Bauka do Marasa, sve da bi građani shvatili kako je to vaše zalaganje, nazovimo zalaganje, neiskreno i licemjerno i da vas na prvim sljedećim izborima odavde izbace kako ne bi više zagađivali ovaj sveti prostor. Hvala lijepo.
G. Ronko, treba ipak birati riječi [[Upadica: Molim?]] Treba birati riječi malo. G. Bernardić, [[Upadica: Ispričavam se.]] izvolite.
... [[Govornik nije uključen.]] Pa meni je žao, prije svega što ste nesretni. Što ste nesretni, imate razloga biti. Ja sam često u Požegi i znam kako ljudi tamo žive. Žive loše. A vi im u tom životu, da žive bolje niste pomogli. Jer nažalost niste napravili ništa. Ono što ste napravili, odlučili ste izdati svoje birače i promijeniti boju dresa. To se zove politička korupcija, ali da ja ne bih govorio o vama, o vama najbolje govore drugi. Vaš predsjednik kluba, oni koji vas nazivaju žetončićima. To je nešto što nisam ja rekao, to je nešto što su drugi rekli o vama. Prema tome, samo naprijed tako dalje i tako se osjećate.
I trebate birate riječi kada odgovarate na takve stvari. Oprostite, je li dovoljno to ili hoćete povredu Poslovnika? Izvolite.
Potpredsjedniče, mislim da me niste trebali upozoravati da riječi [[Upadica: Koji članak?]] 238., ali evo, ja se ispričavam, rekao sam da je njegovo nazovi zalaganje degutantno [[Upadica: Dobro, dobro.]] Ispričavam se, njegovo zalaganje je perverzno.
Hvala lijepo. Izvolite g. Bernardić.
Pa recite g. Ronko da vam je isto sin dobio reizbor zahvaljujući HDZ-u. Pa recite to. Recite da ste zahvaljujući HDZ-u i tome što ste prešli na stranu vladajuće većine, dobili nešto zauzvrat, pa recite to. Progovorite o tome, pa nek vas ne bude stid. Ili vas je možda stid?
Hvala. Vrlo tolerantno ja primjećujem da ni vi ni g. Ronko niste govorili o tom zakonu o kojem ste vi predstavljali kao SDP, nego ste govorili ad hominem oba dva. Samo to. Ništa drugo. Idemo dalje. Gđa. Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Bernardiću. Točno je, dakle, vratimo se mi na zakon i ovo što predstavljamo, ovaj Zakon o porezu na dohodak u ime našeg kluba i smatram da je on zaista daleko bolji od onog zakona kojeg imamo i za kojega su glasovali i svi oni koji su digli ruku za njega, zapravo moraju snositi i na neki način odgovornost za ono što se događa, a događa se zapravo to da je ova, taj zakon donesen za 15 tisuća najbogatijih. Onih kojima taj zakon i to povećanje plaće nije bilo niti potrebno, a da mi istovremeno zapravo imamo preko ili gotovo 30% ljudi koji živi na rubu siromaštva [[Upadica: Vrijeme.]] i za njih nije HDZ [[Upadica: Gđa. Alfirev. Vrijeme.]] i ova Vlada učinila zapravo ništa.
G. Bernardić.
Sve ste dobro rekli. Dakle oni su svojim mjerama za bogate omogućili da onima najbogatijima, njih 15 tisuća naraste plaća. Samo njima. Oni su svojim mjerama omogućili da profitiraju masno vlasnici trgovačkih centara, ne građana. Jer cijene hrane nisu pojeftinile. Profitirali su samo vlasnici trgovačkih centara. To su oni svojim mjerama omogućili. Dakle, o tome se ovdje radi. Dok naši umirovljenici skapavaju od gladi, oni troše novac na skupe informativne kampanje. I zato je ovo naša mjera, nešto što ima za cilj upravo podići sve plaće u Hrvatskoj. Jednostavno, to je prvi korak. Želimo da dio tih novaca koji se svakodnevno troši na korupciju, kriminal, nepotizam, barem dio tih novaca da ostane u rukama onima kojima je najpotrebnije, a to su građani koji imaju male plaće.
I na kraju sad stvarno, g. Šuker.
... [[Govornik nije uključen.]] Aha, oprostite. Kolega Bernardić, čitajući ovaj poprilično škrto obrazloženje zakona, u točki 3. piše za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. A vi ste sami, kako ako nekome dajete 2 milijarde i 400 milijuna, onda kako nikome niste uzeli? Vjerojatno ste nekome uzeli? Ili ćete ponoviti ono što ste napravili 2014. kad ste jedinicama lokalne samouprave uzeli milijardu i pol kuna i niste im vratili? Druga stvar, kolega Bernardić, uobičajeno pravo i HDZ-ovih i SDP-ovih Vlada je bilo, kad se predlažu ovakvi zakonu koji tangiraju financiranje jedinica lokalne samouprave, da paralelno s time ide i Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave, onda ne bi bilo potrebe da se mi sada prepucavamo jel' to ovako ili nije, nego bi se naprosto vidjelo da iz državnog proračuna treba osigurati 2 milijarde i 400 milijuna. Druga stvar. Kada toliko kritizirate druge, ovaj Prijedlog zakona tangira samo 26% zaposlenih u Republici Hrvatskoj i umirovljenika ili njih oko 700 tisuća sve skupa.
Vrijeme. Hvala lijepo. Gospodin Bernardić odgovor.
Netočno. Ovaj Prijedlog zakona obuhvaća 660 tisuća zaposlenih u Republici Hrvatskoj i više od toga. To je prva stvar. Druga stvar. Ako je vama škrto, ako je vama škrto da dajete 330 kuna više ljudima koji jedva krpaju kraj s krajem, onda ja zaista ne znam koji je smisao vašeg bavljenja politikom. Npr. znate što nije škrto? Nije škrto kada npr. obitelj vašeg saborskog zastupnika Kustića pokloni njemu sat od 60 tisuća kuna i on se čudi od kuda njemu sat od 60 tisuća kuna. Pa dajte recite nam tajnu kako i druge obitelji u Hrvatskoj osim HDZ-ovskih obitelji koje poklanjaju satove od 60 tisuća kuna mogu biti uspješne. Odajte nam tajnu. Odajte nam tajnu uspjeha da i druge obitelji u Hrvatskoj poklanjaju satove od 60 tisuća kuna.
Gospodin Šuker recite nam molim vas precizno gdje je povrijeđen Poslovnik.
Točno. Evo članak 238. govori o temi koja nije predmet rasprave. Dakle, ja sam točno pozivajući se na ono što je SDP-e napisao u Prijedlogu zakona molio kolegu Bernardića da mi pojasni neke stvari, a kolega Bernardić je govorio o sasvim 15-tim stvarima. I baš me zanima što će kolega Đujić sada izmisliti o povredi Poslovnika.
A čujte, vjerojatno nešto slično će izmisliti. Izvolite gospodine Đujić, neka počne cirkus sada sa povredama Poslovnika.
Hvala lijepo. Povrijeđen je članak 239. Kolega Đujić neće ništa izmisliti. 239 govori da se zastupniku koji zloupotrebljava Poslovnik treba izreći opomena i evidentno je da je kolega Šuker zloupotrijebio Poslovnik, i ja apeliram na vas potpredsjedniče da počnete dijeliti opomene jer ovo ne vodi nikamo. Dakle, nismo se maknuli još od prijedloga obrazloženja, a kolega Šuker zloupotrebljava Poslovnik da bi replicirao sa drugim zastupnicima. Ja vas sada upozoravam na vrijeme da počnete primjenjivati Poslovnik, jer inače ćemo tu trajati do sutra, a onda morate i nama pustiti da koristimo povredu za repliku. A ja nisam izmislio ništa.
Hvala lijepa. Vrijeme [[Upadica Đujić: Isključivo i samo na Poslovnik.]] Dio Poslovnika je i vrijeme [[Upadica Đujić: Pa dajte mi opomenu. Nije problem.]] Ne, neću vam dati opomenu, nego sjednite. Gotovo je. Jel' ima još netko tko hoće doprinijeti ovoj velikoj debati? Jel' ima još netko? Ako nema, želi li netko uzeti riječ u ime Odbora? Gospodin Maras, izvolite ispred, predsjednik Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Dobro. Predstavnik Vlade gospodin Zaninović želi li uzeti riječ? Izvolite. Zrinušić, pardon. Zdravko Zrinušić. Ispričavam se.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici, samo ću kratko prezentirati suštinu mišljenja koje je Vlada donijela odnosno dala Hrvatskom saboru krajem listopada prošle godine kada je bio drugi krug, drugo čitanje poreznih propisa i u … izmjene svih zakonskih propisa koje smo imali znači u tri navrata u prvom 2,3 milijarde, u drugome 1,3 i treći je bilo planirano 2,7 odnosno na kraju … skoro 3 milijarde. Vlada je željela postići održivost i jednostavnost poreznog sustava. Prije svega u ovom slučaju održivost zbog niza poreznih promjena koje su se vodile prije svega k rasterećenju poreznih obveznika. Što se tiče samoga ovoga zakona vagali smo i radili smo preko stotinu simulacija što se tiče osobnoga odbitka. Na kraju je prevladalo da će on ostati na 3 tisuće i 800 obzirom da prema našim simulacijama svakih 100 kuna povećanja osobnog odbitka nosi gotovo 200 milijuna kuna poreznih davanja koji bi bili manji, a i malo prije iz rasprave smo čuli informaciju da je cijeli porez na dohodak pripao jedinicama lokalne samouprave. Vagajući u tome da li bi se to moglo na drugi način preliti u proračun jedinica lokalne samouprave, ocijenjeno je da na razini konzistentnosti izmjena poreznog sustava osobni odbitak od 3 tisuće i 800 u ovom slučaju je jedino bio moguće održiv. Drugo. Što se tiče samog poreznog opterećenja ono je preračunato u postotke. Nešto više od 6% i tako gledajući samo porezno opterećenje što se tiče dohotka nije visoko, možemo govoriti eventualno o doprinosima koji opterećuju iz i na plaću u tom smislu i kao opterećenje. Dakle, što se tiče toga samo porezno opterećenje u odnosu na razinu i gledajući samo Europsku uniju ono nije veliko i dapače u drugom smo dijelu tablice poreznih opterećenja u razini Europske unije. I ono ključno čime smo se ovdje vodili je sam postotak u smislu razmjernosti ili distribucije poreznih obveznika. U ovome času imamo gotovo 70% poreznih obveznika koji ne plaćaju ni kune poreza na dohodak. Samom daljnjom distribucijom prema 5 tisuća to bi dovelo do značajnog pomicanja u jednu drugu krajnost koja bi se mogla onda tumačiti i protuustavnosti u smislu da samo jedna grupacija građana poreznih obveznika plaća porez na dohodak. Dakle, važno je naglasiti da bi ova mjera kada bi se podizala gledajući na 100 kuna 200 milijuna, onda bi donijela jedan manji prihod od gotovo 2 milijarde i 400 milijuna kuna, a sama razmjernost kao ključ ove mjere je uvažena u smislu da time bi izgubio smisao ovaj porezni propis da se dohodak plaća samo od strane puno, puno manjeg broja poreznih obveznika nego što je to danas. Dakle, Vlada je u tom smislu i predložila ovo mišljenje prema Hrvatskom saboru da se ne prihvati ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodine Zrinušić imate nekoliko replika. Prvu repliku ima gospodin Maras.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine Zrinušić, objasnite nam nekoliko stvari. Prvo nam recite koliko su porezni prihodi narasli u protekle 3 godine u državni proračun i onda nam kažite zbog čega ne možemo odvojiti dvije i nešto milijarde kuna za one koji zbilja to trebaju? 600-800 tisuća građana. Zbog čega to nije moguće? Zbog čega nije moguće kompenzirati jedinicama lokalne samouprave iz poreznih prihoda taj gubitak eventualno koji bi osjetili? Zbog čega to nije moguće? Zbog čega je moguće da vaš ministar se non-stop hvali kako je dao ovima milijardu, onima milijardu. Zbog čega je za povlaštene mirovine i za neke skupine izdvojeno iz proračuna milijarda, a za 600 tisuća ljudi nije moguće? I recite mi na kraju, zbog čega se vaš ministar boji doći ovdje sa nama razgovarati? Što, koja su to pametnija posla koja on ima u ovom trenutku raditi, možda se druži sa nekim od poduzetnika kao što se družio u Moskvi na leđima [[Upadica: Vrijeme.]] g. Jolly.
Hvala. G. Zrinušić, izvolite.
Hvala lijepa. Pa upravo ono što smo isticali prilikom porezne reforme, rasterećenje gospodarstva, kako bi se napravio zamašnjak u smislu potrošnje i bolje gospodarske situacije koja je izazvala povećanje poreznih prihoda koje, hvala Bogu, možemo koristiti za smanjenje javnoga duga. Što se tiče puta službenog, moga ministra, on je javno i obznanjen i na webu Porezne uprave, o Ministarstva financija. Hvala.
Hvala i vama. G. Bauk.
Pročitat ću jedan dio jednog članka, citiram, u Ministarstvu financija ostali su nemalo iznenađeni i šokirani, kad su nakon preliminarnih rezultata financijskih izvješća shvatili da su gradovi i općine, umjesto na investicije, dio novca kojeg se država odrekla potrošili na plaće. Pa tako, navodi se određeni broj jedinica lokalne samouprave koje su iskoristili ovo rasterećenje umjesto da ulažu u infrastrukturu, u projekte, da zajedno rade na EU fondovima, su odlučile jednostavno malo povećati administraciju i potrošiti na veće plaće svojih službenika. Dakle, to je bila posljedica te reforme. Ono što je dobro da ste vi bili u Ministarstvu financija šokirani. Doduše ja ne znam odakle taj šok, to je bilo i za očekivati pa je vrlo jednostavno da ocijenite učinak te reforme, da malo popravite i da prihvatite naš prijedlog. Hvala.
Hvala. Dobro. G. Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. G. državni tajniče, ovim prijedlogom SDP-a ni bili obuhvaćeni upravo građani s najmanjim prihodima jer ionako nisu u škarama porezna na dohodak. Došlo bi do povećanja plaće onima na koje očito SDP računa jer da ima namjeru pomoći najugroženijim građanima, onda bi išao s nekim drugim prijedlogom. Ovdje bi ovim načinom lokalna samouprava ostala bez 2,5 milijarde kuna. Prema tome, to bi bio rezultat ovoga prijedloga zakona. S druge strane, kaže SDP da bi se povećala prosječna plaća za 333 kune. Vašim prijedlogom, Vladinim prijedlogom u studenom prošle godine povećanjem osobnog, odnosno povećanjem neoporezivog dijela dohotka omogućeno je da svaki zaposlenik ukoliko poslodavac može, dobije 400 kuna mjesečno, s obzirom da je povećan neoporezivi dio sa 2,5 tisuće na 7,5 tisuća kuna.
Hvala. Prije odgovora? Izvolite. Povreda Poslovnika, g. Bernardić.
Povrijeđen je čl. poštovani potpredsjedniče Sabora, 238. jer g. Bačić iznosi neistine. Dakle, mi smo upravo htjeli pomoći ljudima sa dizanjem minimalne plaće na 4 tisuće kuna. A upravo vi ste, g. Bačiću tim ljudima to onemogućili. Upravo vi smatrate da je 3 tisuće kuna dovoljno za dostojanstven život ljudi u Hrvatskoj. Upravo vas baš briga za te građane. Vas. O tome se ovdje radi.
G. Bačić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Bernardić je povrijedio Poslovnik, naime, on je meni replicirao, a nije, ja nisam rekao nikakvu neistinu. U ovom zakonu, g. potpredsjedniče se nigdje ne spominje niti minimalna plaća niti bilo koja druga kompenzacija bilo kome. Prema tome, sve što sam rekao je točno, a to je da tisuću i pol građana u Hrvatskoj sa najmanjim primanjima ne bi osjetili ništa temeljem ovakvog prijedloga zakona nego oni očito na koje oni misle [[Upadica: Hvala.]] tom sloju hrvatskih građana.
Hvala lijepa. Hvala lijepa. Hvala lijepa. Tu idu ili dvije opomene ili niti jedna. Ili dvije ili niti jedna. Bolje niti jedna, je l' da? Ja barem tamo mislim. G. Borić, izvolite. G. Borić.
hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. G. Zrinušić. Da ljudi znaju, znači SDP je bio protiv prvog kruga reforme porezne. Bio je protiv drugog, gdje smo povećavali odbitke, onda su bili protiv trećeg gdje smo dali novce lokalnoj samoupravi da nadoknadimo sve što [[Upadica: Nije odgovorio na ono prije, oprostite.]] [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] [[Upadica: Dobro, dobro, izvolite. Izvolite g. Borić, vraćamo vrijeme, izvolite.]] pa kad dopuštate, mislim samo je, ono što je Vlada sama procijenila, znači da ne bi uzimala novce koji pripadaju jedinicama lokalne samouprave krajem godina izmijenila je propis u kontekstu davanja neoporezivih 5 tisuća kuna na godišnjoj razini od strane poslodavaca svojim radnicima koji misle da su to zaslužili. Prevedeno na mjesečnu razinu, to je nekih 420 kuna, ovdje se predlaže 330 kao povećanje mjesečne osnovice, pa sam samo htio reći da nam se činilo da je to puno lakše i primjerenije, a da se ne uzima novac jedinicama lokalne samouprave.
G. Borić, izvolite. Ispričavam se.
Ispočetka? [[Upadica: Da, da.]] G. Zrinušić, znači SDP je do sada bio protiv prvog kruga porezne reforme, drugog kruga i trećeg. Prva dva, kada smo podizali osobne odbitke i treći kad smo vraćali lokalnoj samoupravi cjelokupni iznos praktički, 2,5 milijarde kuna. Za što su oni bili? Oni su bili 2014., kolega Bernardić je dignuo ruku ovdje da se uzme lokalnoj samoupravi još dodatnih milijardu i pol i onda su osmislili nekakav fond za poravnanje iz kojeg nikada nikome nisu vratili ni kune, ništa i rekli su što vas briga. A zašto su to napravili? Reći ću vam zašto. Zašto oni sada ovo nude onako lagano na račun lokalne samouprave? Zato jer ih oni imaju svega 50-tak. Niti 10% u cijeloj državi i jednostavno ih baš i briga što će se događati u tim lokalnim samoupravama i na koji način da nadomire ta sredstva koja će im faliti, njih to baš briga zato se tako i ponašaju. Olako dijele novac koji nemaju … [[ne razumije se]]
Vrijeme. Gospodin Bernardić, povreda Poslovnika.
Povrijeđeno je nekoliko članaka. 236., 238. i 239. i gospodin Borić se referira na jedinice lokalne samouprave. Dakle, to nije tema danas. A vaš to boli, vas boli uzimanje dijela općinama i gradovima upravo zato jer tamo uhljebljujete svoje stranačke poslušnike. Trpate na račun poreznih obveznika ljude sa stranačkom iskaznicom HDZ-a, a 2 autobusa mladih ljudi iseljavaju svakodnevno iz Hrvatske u Irsku. Kako vam nije neugodno?
Gospodin Grčić, povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Borić po članku 238. dakle iznesena neistina. Kompenzacije su bile. Kompenzacije su imale jednu silaznu putanju nekoliko godina. Vi ste to prekinuli kada ste došli na vlast. Vi ste to otkazali ljudima. Vi ste to otkazali i prekinuli model koji smo mi uspostavili kompenzacija jedinicama lokalne samouprave.
Samo malo. Na stranu … u članku 238. ne piše da se ne smiju govoriti neistine. Idemo dalje sa povredama Poslovnika. Odstupanje … [[Govornik se ne razumije.]] Izvolite gospodin Borić. Imate i bez toga sve mogućnosti … [[ne razumije se]] odgovara na sve jer to je zakon kojega vi predstavljate. Možete govoriti kada god hoćete. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolega Grčić povrijedio je Poslovnik u članku 238. jer je odstupio od uvaženih pravila ponašanja jer je iznosio neistine. Nikakve kompenzacijske mjere on nije vratio. Pitajte lokalne samouprave u Gorskom Kotaru što su dobile od onoga što su im oduzeli. I danas tvrde da trebaju uzeti još više zato jer su oni odlučili najedanput nekome podizati plaće onako čisto da bi izgledali lijepo. Što se toga niste sjetili prije 4 godine, e to je pitanje.
Hvala vam lijepa. Barem nešto smo naučili danas, da govoriti neistinitost je istovremeno i odstupati od općih pravila ponašanja u Saboru. To smo naučili danas i sada idemo dalje. To je jedna stvar koju je jedanput netko trebao reći. Jel' da? Gospodin Čuraj izvolite.
Što je bilo? … [[Upadica iz klupe, ne razumije se]] Nisam sada dobro razumio.
Što si tražio povredu Poslovnika i ti? I vi ste tražili povredu Poslovnika? [[Upadica Čuraj: Jesam, tako je. Ja vas molim predsjedavajući.]] Ali ja to nisam vidio. Izvolite.
Ma ne, ne, ne. Sve u redu. … [[Upadica iz klupe, ne razumije se.]]
Povreda Poslovnika je tražio.
Ja sam pitao jesam li dobio riječ. Očigledno jesam, iako nisam. Da, povreda Poslovnika. Molim vas predsjedavajući da se držimo Poslovnika 232., 238. odnosno 239. i ponavljam ono što je kolega Đujić rekao da počnete dijeliti opomene jer se ovo zloupotrebljava i koristi za replike, jer nećemo do jutra završiti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I sada gospodin Čuraj imate repliku tu piše. … [[Upadica iz klupe, ne razumije se.]] Da, da, tu piše.
Ne, ne, javio sam se. Sve u redu. Da, državnom tajniku. Poštovani državni tajniče ja bih vas molio podatak koliki je iznos kada bismo ukinuli uopće porez na dohodak, da ga uopće ukinemo porez na dohodak koliko bi to iznosilo manje prihode jedinicama lokalne samouprave. … [[Upadica iz klupe, ne razumije se.]] [[Upadica Radin: Samo malo, molim vas. Nastavite gospodine Čuraj.]] Naime, ako krenemo ovom logikom zbilja treba rasteretiti što više naravno i što bi to značilo za naše građane u jedinicama lokalne samouprave točno podatak. S druge strane ja se nadam da u sljedećem paketu poreznih izmjena da će zbilja ići u rasterećenje poreza prije svega naših građana i kroz porez na dohodak, a i u daljnjim koracima naravno i PDV-a. Ali ovaj podatak me zbilja zanima i za javnost da znamo što bi nam se dogodilo da zbilja ga ukinemo pa da imamo najjeftiniju radnu snagu.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Dakle taj podatak je fluktuirao. Trenutno je oko 14 milijardi, s time da je važno naglasiti da na razini svih poreznih obveznika prosječna stopa kada bi se podijelila sa svim obveznicima je nešto više od 6%.
Gospodin Grmoja.
Dakle, ovdje je veselo i ovaj sukob između HDZ-a i SDP-a znači oko toga tko je učinio više odnosno tko je što napravio. Ali je činjenica da uza sve ovo porezno rasterećenje koje se događalo, znači ne može se reći da se nije događalo to je sve nedovoljno da bi značajnije utjecalo na rast hrvatskog gospodarstva. A razlog znači zašto se ne može ići u veće rasterećenje je upravo ovo uhljebljivanje i u državnom aparatu, i u javnoj upravi. A evo kolega je govorio ovdje o jedinicama lokalne samouprave gdje je ova činjenica da su jedinice lokalne samouprave dobile više novca iskorišteno da se ta sredstva utroše na plaće zaposlenih, na rast plaća gradonačelnika. Evo u mom gradu odmah su zamjenici uzeli ove naknade od 2 i pol tisuće kuna mjesečno kojih smo se mi bili odrekli. Znači odmah su ta sredstva iskorištena kako bi se to iskoristilo i za plaće zaposlenih u jedinicama lokalne samouprave. Kako to namjeravate i kada to namjeravate rješavati? Hvala.
Hvala. Gospođa Perić.
Evo ja ću o istini da je ondašnja porezna reforma vaše SDP-ove Vlade zapravo bila takva da je Grad Zadar imao manje 25 milijuna kuna i nikada ničim nije to vraćeno. Kada govorimo ovdje o porezu na dohodak onda predlagatelj mora reći od kuda i da li je upitao poslodavce, mogu li podići 1.000 kuna plaću neto pa onda uvećajte koliko je to bruto, da li mogu izdržati sa sadašnjim radom i sa sadašnjim ovaj dohotkom da li mogu izdržati isplatu plaća ili će to dovesti do otpuštanja radnika.
Hvala lijepa. Otvaramo raspravu sada, gospodin prvi je gospodin Tomislav Panenić ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče sabora, poštovani državni tajniče, poštovani predlagatelji, cijenjeni kolegice i kolege. Prvo bi osvrnuo se zapravo na tijek ove rasprave ipak bi trebalo uvažiti raspravljamo o temi koja je od širega interesa, nemojmo pretvoriti danas sabornicu da na kraju pretvara se možda rasprava u nešto komično ili neprimjereno, razgovaramo o plaćama i oni koji slušaju ove rasprave očekuju upravo od nas koji smo upravo ovdje da o plaćama onih koji žele određeno povećanje raspravljamo stručno, na određenoj razini, ima tu svakakvih dobacivanja što sam čuo sada koji ili su nerealni i čak ono malo su i tendenciozni. Ali ova rasprava vas sigurno potiče i na promišljanja i za buduće porezne reforme koje će trebati poduzimati. Vlada će morati poduzeti određene mjere, da ne ispadne da sve ove porezne reforme, sva rasterećenja, danas možemo reći da su dovoljna. Definitivno nisu dovoljna jer nije samo Hrvatska ta koja poduzima mjere da bi plaće rasle. Ako pogledamo okruženje onda možemo reći da nismo mi napravili ništa spektakularno, da se oko nas događaju i veće stope gospodarskog rasta, da su svi svjesni odljeva radne snage, da svi rade brojne ustupke, prvenstveno ustupke koje su na, ja ću reći štetu državnoga proračuna tih zemalja, a da što veći udio ostane njihovim radnicima. Upravo tema doprinosa koja je bila vrlo aktualna protekle godine i primjenjuje se od ove godine potakla nas je na razmišljanje da li ta porezna opterećenja mogu se promijeniti značajnije. Očekivanja su bila da doprinosi na plaće će se preliti u same plaće, da će se poslodavci toga dijela kojeg su rasterećeni odreći u korist radnika. To su sve bila očekivanja, danas bismo stvarno trebali provesti anketu i vidjeti koliko je naših poslodavaca to rasterećenje prelio prema svojim radnicima. Da ne ispadne da to što je nedostatak radne snage je honoriran borbom za svako radno, za svakoga radnika da je to samo uspjeh Vlade koja je napravila to rasterećenje nego je isto tako je jedna velika briga koju imaju poslodavci kako zadržati radnika, pogotovo one najkvalitetnije. Ono što je bitno reći, već sam i napomenuo da nažalost manje razvijena područja RH u ovom prijedlogu se značajno manje vide, jel tzv. porezne škare ne obuhvaćaju takve plaće i njima bi praktično trebalo reći nemojte možda pratiti današnju raspravu u tome se nećete naći. Ali pratite raspravu radi toga da znate da treba tražiti druge metode, da se ne možemo samo osloniti na naslove koji se često pojavljuju u medijima gdje imamo poreznu reformu, gdje imamo smanjenje doprinosa kada malo dublje uđemo u temu kada se malo to razloži. Onda vidimo da onaj koji je krajnji korisnik, a to je primatelj plaće u svemu tome najmanje se nađe. Postavlja se pitanje što ćemo sa najnižom plaćom ako ona realno na našem tržištu jako malo vrijedi, možemo mi odrediti da je kod nas najniža plaća i 10.000 kuna, što ako ovim se tempom nastave podizati cijene nekretnina, rastu nam neumorljivo cijene energenata, ne poduzimaju se mjere da bi se možda kroz rasterećenje, smanjenje PDV-a umanjio taj efekt ili brojni drugi nameti koji se događaju u zadnje vrijeme. Kako ćemo njih spriječiti, mi ćemo cijelo vrijeme samo donositi političku odluku, idemo podignut minimalnu plaću, idemo podignut minimalnu plaću, stalno ćemo govorit o toj minimalnoj, ajmo mi govorit jednom o nekim prosječnim plaćama s kojima bi ljudi bili zadovoljni. Kad spomenete minimalnu plaću osjećam se kao da govorimo o socijalnim mjerama, mi stalno gasimo požar i dokle god je minimalna plaća tema o kojoj govorimo neće se ljudi osjećati sigurno u Hrvatskoj jer ne govorimo o primjerenom dohotku, nego onome koji je netko politički odredio kao minimalan i onda rasprava o porezu na minimalan dohodak stvarno nema smisla. Ne možemo razgovarati o nečemu što uopće nije oporezovano. S druge strane, i oni koji su nešto oporezovani često se dogodi da lokalne samouprave unatoč financijskom izravnavanju koje je omogućila ova Vlada i dalje su zadržali svoje prireze. Ima časnih izuzetaka koje su te prireze ukinuli ili smanjili i to trebamo i pohvaliti, ali većina njih je ostala na tome da prirezi dalje pune lokalne proračune. Nije bilo dovoljno to što im se osigurava financijskim izravnavanjem, nego iskoristimo rast plaća koji se događa, jedan trend koji prati i dopunimo naše proračune i onda efekat ne samo iz financijskog izravnavanja, nego isto tako iz tih prireza vidimo u isključivo povećanju broja zaposlenih. Ukupna masa plaća u javnoj upravi raste i ono što je ključni problem, a to je realni sektor u kome su u brojnim djelatnostima najniže plaće, tamo nemamo efekta. Nismo znači dobro targetirali. Kod rasterećenja doprinosa o kojima smo raspravljali, naravno da su se svi radovali smanjenju doprinosa za zapošljavanje, zaštitu na radu, ali onda nakon toga, pojavi se povećanje doprinosa za zdravstvo. Jednostavno smo povećanjem sredstava povećali prihode zdravstvenom sustavu i nešto smo malo sanirali gubitke koje stvaraju. Da li smo mi proveli reformu zdravstvenog sustava? Da li smo sustav optimizirali? Da li smo napravili preduvjete? Nismo, nego smo samo nastavili staru praksu. Zdravstvo je dalje najveći gubitaš, najveće obveze imaju prema svojim dobavljačima, bolnice nam grcaju u dugovima, ali mi smo nešto malo povećali da nastave sa praksom koju su do sada radili. Na takav način, bilo koje rasterećenje koje s druge strane neće imati stvarnu reformu, dovesti će nas do pat pozicije, imat ćemo neko načelno povećanje, uz to ćemo imati prateće troškove života koji su neumoljivi. I neminovno je da kako raste neki standard, rastu nam i troškovi života. Ono što jako teško, vjerojatno iz dobre namjere koju ova Vlada poduzima, a to je poticanje kupnje prve nekretnine, izazvalo je kaos na tržištu. Svi čekaju samo kada će biti subvencija, na kraju, ta subvencija, ona je samo naknada za ono povećanje plaće, povećanje cijene nekretnina koje se dogodilo. Točno se vidi kako se to integrira, ali to nije, da sada učimo na tome, nego isto tako, to smo vidjeli i na brojnim primjerima kada idemo kao država ili kao regionalna ili kao lokalna samouprava nešto subvencionirati. Cijene javnog prijevoza za učenike najniže su bile onda kada se nisu subvencionirale. Kada se pokrenulo subvencioniranje, prijevoznici su podignuli svoje cijene i samo je prelijevanje javnih sredstava prema određenim tvrtkama zapravo se povećalo. I oni efekti koji su trebali biti izostali su. Nije to samo nekome kupiti knjigu, pa da oni koji tiskaju knjige povećaju cijenu. Nije to nekome platiti prijevoz pa oni da povećaju cijenu prijevoza. Nije to subvencionirati kupnju nekretnine, ako cijene nekretnina radi toga rastu, znači ne možemo se tako ponašati, moramo razmišljati, upravo onome što se često spominje, a koji su to učinci provedbe određenih propisa. Imamo sada jedan recentan događaj, bilo je evo do danas, još traje, to je dodjeljivanje mjesta u biračkim odborima, gdje je Vlada osigurala naknadu od 300 kuna neto za članove biračkog odbora. Vjerojatno je bilo vrlo atraktivno za vas koji sada ovdje sjedite, da ste sudjelovali u tome pa razgovarali sa tim ljudima, da čujete koliko ljudi je reklo da 300 kuna nije dovoljno za jedan dan da bi sjedili tamo i obavljali tu dužnost. Iznenadite se. Nemojte zaboraviti. Ne tako davno imali smo situaciju da za biračke odbore niste mogli osigurati dovoljno mjesta koliko je bilo ljudi koji su željeli dobiti takvu naknadu. Sada 300 kuna, kažu hvala lijepo na ponudi, drago nam je da misliš na nas, ali evo, nažalost, imam neku obavezu ili nešto ću taj dan napraviti što mi je vrijednije od 300 kuna, više tih 300 kuna ne vrijedi onoliko koliko je nekada vrijedilo. To samo govori da i porezno rasterećenje i u ovom prijedlogu sa 3800 na 5000 kuna možda izgleda primamljivo i jeste jedan od prijedloga o kom se treba raspraviti i vidjeti koliko je on provediv da Ministarstvo financija može u svojim projekcijama reći realno što to znači, što znače na državni proračun i ima jedan prostor koji evo, kolega Bernardić u svom izlaganju je ionako i rekao, a to je da državni proračun, ako ostvaruje suficit, onda otvara prostor da možemo odrediti strateški što ćemo unutar tog suficita učiniti. Da li će to biti saniranje gubitaka u zdravstvu, pa da nam zdravstvo bude zapravo na nekim realnim osnovama. Da li će biti u skladu s ovim propisom da poveća se neoporezivi dohodak, pa će biti nešto niži prihodi proračuna, pa bi prema tome onda bilo makar izravnati taj suficit. Ili mi jednostavno imamo knjigovodstvenu kategoriju proračuna u kojoj raznim tehnikama prikazujemo suficit, to prezentiramo javnosti, a ono što bi trebalo se dogoditi, a to su investicije, pojačani investicije i pojačano ulaganje se ne događaju. Ja nekako očekujem, država koja imaju suficit, da ne znaju zapravo, nemaju pravu, ako se nastaje suficit, nema prave ideje kako utrošiti javna sredstva. Nema pravih programa, nema realizacije, nema projekata koji su pripremljeni, raznih problema koje bi trebalo rješavati, što je politička odgovornost. Ne, mi smo došli do toga da ćemo praktično biti na razini razvijenih zemalja i vikati mi imamo suficit, nama je u državi sve odlično, javne financije su stabilne, plaće kaskaju, ljudi nam se odseljavaju, nacionalno financiranje je nestalo, pretvorilo se isključivo u EU financiranje. Ono što nije programirano za vrijeme Vlade Zorana Milanovića, to se ni ne događa. Zašto ne bismo rekli da možda neke stvari koje smo propustili tada bilo namjerno ili nenamjerno, ne možemo osigurati sredstva iz nacionalnog proračuna i reći, evo to je bila greška, idemo to financirati i s time riješiti neke od problema koji si gorući. Mi smo se pretvorili praktično u servis projekata koji ne donose rješavanju brojnih problema, prvenstveno demografskih. Na istoku Hrvatske, najava u Vukovaru, milijardu i pol kuna, pa nije, ne znam da je nekoga previše uzdrmala, da je ushićenost tamo. Od milijardu i pol kuna, nitko nije trepnuo u mom kraju da bi se trebalo nešto značajno dogoditi, nitko ne vjeruje da će nam život biti bolji, ali premijer je govorio o milijardu i pol kuna. Znači doći će netko i kaže ja ću vama tu osigurati milijardu i pol kuna investicija i onda prvo krene rasprava o željezničkoj pruzi Vinkovci – Vukovar. Sjajno, 500 milijuna otprilike procijenjenih troškova, već na natječaju 370. Znači, 130 milijuna već je izostalo. Ja bih rekao premijeru ako neće tih 130 milijuna biti kroz taj projekt, onda dajte negdje dalje osigurajte na 130 milijuna, pa da ostanemo u zbroju milijardu i pol da nam se ne smanjuje. Imat ćemo prugu po kojoj bi trebale se transportirati robe i ljudi. Koliko je tih roba? Koja je to industrija koja je tamo? Koliko mi imamo industrijskih giganata koji će putem luke isporučivati svoje proizvode ili putem željeznice negdje dalje? Koliko putnika će putovati iz Vukovara u smjeru Vinkovaca? Koliko je nama taj doprinos? Ili će se pojaviti neki izvođač radova. Imali smo i obnovu pruge prema Šidu gdje je bio konzorcij vanjski. Oni su izgradili to, ali standard nam nije porastao. Nije se dogodilo. Tako je i sa ovih 500 milijuna kuna. Neće se kod nas dogoditi ništa značajno, pa čak ako i obala utvrda Dunava se uredi, bit će možda negdje nešto sigurnije. Možda će biti ljepše oku, uređenije, ali sami ljudi oni očekuju da vide kroz svoju plaću. Očekuju da imamo prijedloge ovdje koji neće biti mini reforme, nego će biti reforme koje imaju stvarno snagu da nakon provedbe nešto potaknu. Ova zadnja reforma koja je zapravo odnosila se na doprinose na plaću ona je protekla u nečemu što još uvijek ne možemo konkretno izmjeriti, a vidimo da troškovi i dalje opterećuju.
Zahvaljujem [[Upadica Panenić: U tom smislu Klub daje potporu ovom projektu.]] Zahvaljujem kolega Panenić. Sljedeća rasprava u ime Kluba HDZ-a poštovana kolegica Grozdana Perić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, Klub HDZ-a ne može i neće podržati ovakav prijedlog ne zato što ne bi želio da svatko ima minimalnu plaću najmanje 5 tisuća kuna jer ovo bi značilo da bi to bila startna plaća, nego zato što za to trebaju biti stvoreni preduvjeti gospodarski preduvjeti da svaki poslodavac može svome zaposleniku isplatiti adekvatnu plaću. Mislim da kolege koji nikada nisu napravili obračun plaće ne znaju što to znači, jer onaj tko sada ima neto plaću 3 i pol tisuće i niže odnosno 3 i 800 i niže taj ne plaća niti kunu poreza. Sa ovom mjerom povećanjem na 5 tisuća kuna neoporezivog dakle taj čovjek ne bi dobio 5 tisuća kuna, nego bi i dalje dobio 3 tisuće i 800 kuna. Dakle, kada govorimo o tome onda moramo znati od kojih parametara polazimo i što to onda u konačnici znači. Vlada kada je predlagala sve ove promjene koje su se događale u 3 kruga, onda je išla sa ciljem da u isto vrijeme poveća neoporezivi dio, a u isto vrijeme protuteža i ono o čemu je morala voditi računa to je da ne ošteti jedinice lokalne samouprave, pa im je onda naime nadoknade prepustila u cijelosti porez na dohodak. Time da je uvela i dodatne zaštite za te iste jedinice lokalne samouprave za općine posebno za gradove odnosno za županije, pa one imaju općine po glavi stanovnika najmanje odnosno zagarantirano tisuću 925 kuna po stanovniku, gradovi 2 i pol tisuće, županije 319 kuna po stanovniku. Dakle, to su bile smjernice i vodilje da se na neki način upravo te jedinice lokalne i regionalne ne oštete za onaj dio koji eventualno ne uberu od poreza na dohodak u dovoljnoj mjeri. I to su te kompenzacijske mjere. Ukoliko se na ovaj način postavi sustav, onda bi doveli u pitanje od kuda tim istim jedinicama nadomjestiti taj nedostajući dio, a cilj Vlade je bio da se povećaju izvorni prihodi jedinica lokalne samouprave koji će im omogućiti ne samo za povećanje plaća, nego za mogućnost stvaranja projekata i sufinanciranja projekata iz fondova Europske unije dakle da mogu iz tih svojih izvornih sredstava pratiti te projekte. Najprije ih stvoriti, osmisliti. Znači to je bila i odgovornost svake jedinice lokalne i regionalne samouprave da osmisli projekte, da ih napravi, da ih aplicira i u konačnici provede onako sa participacijom od najmanje 15% kako je sada to omogućeno. Dakle, na ovaj način je Vlada išla ojačati jedinice lokalne i regionalne samouprave i to se vidi da su mnoge povećale prihode iz poreza na dohodak pa čak i dvostruko i to pogotovo one koje su bile pasivne i koje su imale puno manje zaposlenika, ali su imali broj stanovnika. I na taj način je htjela osnažiti i infrastrukturno podići upravo te krajeve i na taj način stvoriti preduvjete da se i mladi i svi ostali koji nisu mladi i koji žele živjeti ovaj izvan centara da mogu živjeti kvalitetno sa kvalitetnom infrastrukturom u tim jedinicama lokalne samouprave. Ovdje je već kolega rekao što to znači ukoliko je se poveća za 100 kuna svako oslobođenje, za 100 kuna plaće, to je 200 milijuna kuna manje dakle poreznih prihoda što je preko 2,4 milijarde kuna. Sada u ovom poreznom sustavu dakle opterećenje, još jedanput treba ponoviti, opterećenje građana svih građana prosječno od poreza na dohodak je 6%. Od toga moramo reći da preko 73% građana ne plaća uopće porez na dohodak, uopće ne plaća porez na dohodak. Dakle, nije u škarama poreznog sustava poreza na dohodak. A kada govorimo o plaćama onda moramo reći da je 0,6% od ukupno zaposlenih je imalo i ima manju plaću od 3.200 kuna, a to je 77.500 zaposlenih, to su podaci Državnog zavoda za statistiku iz 3. mjeseca 2018. 227.000 prima plaću od 4.001 kunu do 5.200 kuna, dakle svaki 4 zaposlenik. Sve ono što je sa neto plaćom većom od 12.000 kuna je svega 50.000 ljudi i to je 5,3% ukupno zaposlenih. Dakle, ovim izmjenama poreznog sustava koji je napravljen u tri kruga se nastojalo postići ravnoteža između onih koji zarađuju i jedinica lokalne i regionalne samouprave, a isto tako i ravnoteža u odnosu na poslodavce koji moraju omogućiti i stvoriti ta dodatna sredstava za isplatu plaća. Dakle, kada se podigla minimalna plaća na 3.000 kuna to ne znači da je ova Vlada zadovoljna da je ta minimalna plaća 3.000 kuna, nego je cilj stvoriti prave, realne gospodarske uvjete koji će stvarati dodanu vrijednost, da ta plaća proizlazi iz onoga što je stvarno proizvedeno i stvoreno, a ne umjetno proizvedeno jer to onda ne dovodi nikoga u dobro, dobru situaciju, onda se može dogoditi ono što sam replicirala, možemo mi podizati minimalnu plaću i na 5.000 ali je pitanje onda da li poslodavac može stvoriti toliko sredstava i masu plaća da može isplatiti te plaće ili će onda morati pribjeći racioniranju i otpuštanju. Dakle, u svemu tome treba biti realan i objektivan, ovo je na ovakav način nemoguće napraviti kvalitetno.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Perić. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Branko Grčić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče i pozdravljam vas, živili. Dakle, pozdrav još jednom kolegice i kolege, šta je važnije od plaće i mirovine, ja ne znam da li vi uopće shvaćate što je važnije od plaće i mirovine [[Upadica: Zdravlje.]] pa da ali ako nema zdravlje nećeš ni radit to je istina ovaj, ali od plaće i mirovine za život i standard ljudi nema ništa važnije. Prema tome, to mora biti u svakom trenutku u fokusu bilo koje vlade. Dakle, ljudi se ujutro dižu u zoru, mrak je još, idu raditi, putuju sat vremena, pa onda 8 sati rade, pa onda još putuju 1,5 sat vremena doma. Znači 10,5 sati dnevno ljudi posvećuju poslu i tako 300 dana u godini. Prema tome, mnogi ljudi zapravo ništa ne rade, nego rade. I ono malo vremena što im ostane do spavanja mogu posvetiti svojoj familiji. A mi ovdje slušamo neke birokratske rasprave, nema 2 milijarde kuna. Ma molim vas uvjerite me, uvjerite hrvatsku javnost da nema 2 milijarde kuna ako ste spremni rasipati novac na koje kakve stvari. Mi smo za vrijeme naše vlade raspodijelili te inspektorate u pojedina ministarstva upravo da bi uštedjeli na administraciji koja je radila na, za te inspektore. I da ste vi rekli fali nam 120 ili 150 inspektora, mi riječi ne bi rekli. Možda stvarno na terenu u tzv. proizvodnji na terenu fali ljudi. Ali da predložite da se otvori 500 administrativnih mjesta tu u novom neformalnom ministarstvu u navodne znakove, kojemu će gospodin Mikulić biti na čelu i koje će dodatno koštati, dodatno. Ja sam računao dakle 12.000 mjesečno bruto plaća jednog prosječnog zaposlenika puta 12 mjeseci, puta 500 to je 72 miliona kuna godišnje većeg troška. 72 miliona kuna izvolite izračunat, plus oprema, plus novi namještaj, plus sve ono što će se još tu nabavljati i nabaviti da bi to novo ministarstvo moglo funkcionirat. A nema za povećanje plaća ljudi, za to nema. I da ne nabrajam one sve tisuće novih ljudi koji su, neki dan je bilo na Dnevniku jedne televizije, nekoliko tisuća novih ljudi koji su primljeni u zadnje 2.g. u javnu upravu. Ne govorim o službama, ne govorim o profesorima, ne govorim o učiteljima, ne govorim o liječnicima, govorim o administraciji, o upravi, i ako za to ima novaca, ako se proračunski novac troši na to, pa kako mene možete ovdje uvjeravati i cijelu hrvatsku javnost da nema novaca za povećanje plaća najšireg spektra mase naših građana i nemojte mi prodavati tu brojku od milijun i 900 tisuća ljudi u RH koji ne plaćaju porez, ja vas molim nemojte to više isticat jer ste u to uključili 1 200 000 umirovljenika koji primaju mirovinu 2.400,00 kn u prosjeku, ma nemojte, pa mislim, ja znam točno što govorim i znam što slušam kada g. Marić o tome govori. Dakle, 1 900 000 ljudi koji primaju nekakav dohodak, to nisu zaposlenih, 1 600 000 je ukupno zaposlenih u RH, a vi ste u one koji ne plaćaju porez uključili i 1 200 000 umirovljenika i to je jedna jedina istina, pa kako možemo od sramote govoriti da bi možda još i umirovljenici trebali plaćat porez sa mirovinom od 2.400,00 kn, ma dajte molim vas, pa dajte, pa dajte mi vi onda objasnite tko su tih 1 900 000 ljudi? Jesu možda moja djeca koja još ne rade ili unuci vaši, jesu oni možda ušli u tu brojku? Dakle, što hoću reći? [[Upadica: Poštovani kolega Šuker, ja bi vas lijepo molio ne ometajte kolegu Grčiću dok govori]] Molim vas, pustite me da ja do kraja kažem jer sam se svega i svačega naslušao ovdje danas. Dakle, ova ideja, nakon svega što je napravljeno do sada, ja pozdravljam čak i ono što ste vi kao Vlada napravili kada ste osobni odbitak povećali na 3.600,00 kn za to sam bio, ne znam da li sam digao ruku radi drugih elemenata porezne reforme tada, ali za taj dio sam sigurno bio. Prema tome, to pozdravljam, kao što mislim da sada nova stepenica u priči gdje se taj odbitak povećava sa 3.800,00 kn na 5.000,00 kn je nešto što će ljudima zaista donijeti veću plaću i to ovdje je kolega državni tajnik, g. Zrinušić, rekao za oko 700 000 ljudi. Pa znate li vi kolika je to razlika u odnosu na onaj prijedlog koji ste vi ovdje predložili i usvojili kada ste rekli da će samo 15 000 zaposlenih ljudi u RH sa najvećim plaćama, dakle, većim od 18.000,00 kn dobiti povećanje plaće, to je vaša mjera i tada smo već rekli, to nije pošteno, to je nagrada bogatima, a ne onoj masi ljudi koji žive, maloprije rečeno, 75% njih sa plaćom manjom od 6.300,00 kn koliko iznosi prosječna plaća u RH. Medijalna plaća 5.400,00 kn, dakle, ona koja dijeli radnike pola-pola, znači, pola ih ima manje od 5.400,00 kn, a pola ih je iznad 5.400,00 kn, pa znate vi što je to? Pa to su najniže po kupovnoj moći, najniže plaće u Europi, Bugarska je iza nas i po BDP-u per capita i po plaćama. Ovdje sam već danas spomenuo, 2007.g. u leđa su nam gledali jedni Mađari, jedni Poljaci, Litva, Latvija, Bugarska i Rumunjska, 6 zemalja je bila iza nas, danas samo Bugarska gleda RH u leđa, moramo to imat na umu. Ako možemo kratkoročno, dakle, ovo je kratkoročna mjera, to isto nitko danas nije ovdje rekao, dakle, ovakvo povećanje plaća je kratkoročna mjera i intervencija, to je intervencionizam, to je nešto što je gašenje požara dragi moji kolegice i kolege, gašenje požara. Nakon što su poduzetnici jedan dio svoga profita se odrekli u korist radnika jer radnika nema, nakon što ste vi ranijom reformom nešto pomakli, nakon što smo mi prije vas to isto učinili, sad se očekuje novi korak u poreznom rasterećenju plaće za najveći broj ljudi u RH koji još uvijek plaćaju porez, a njih ima malo više od ovoga što vi govorite, dakle, njih ima barem 700 000 koji još uvijek plaćaju porez. Vi ste kad ste svoju mjeru donosili propagirali slijedeće, 100 puta sam čuo kolegu Marića kojega ja cijenim i svaki put ono što je dobro ovdje istaknem i ponovim, ali brate ne mogu slušat to više, dakle, ne mogu to više slušat. Povećat će se plaće učiteljima, profesorima, liječnicima, medicinskim sestrama, inženjerima, informatičarima, a onda plaće porastu samo ljudima koji imaju plaću neto preko 18.000,00 kn, njih 15 000, gdje nisu niti jedna kategorija od ovih koje ste nabrajali cijelo vrijeme i sami vam udruga informatičara, poduzetnika, izračuna kolike su plaće informatičara u RH, po različitim mjestima, od juniora divelopera, pa do onoga seniora i onih u menadžmentu, pa kaže, kreću se između 8 i 12.000,00 kn, pa zar vam to nije bio dovoljni dokaz da nijedan od tih ljudi nije u toj kategoriji kojoj ste vi kao, kao htjeli povećati plaće. Ja kad nešto govorim, vjerujte mi, barem sam 3 puta provjerio to, a posebno kad je riječ o ovakvim prijedlozima koji idu u javnost. Dakle, istina je i ja sam računao, sve što je kolega Bernardić maloprije iscitirao koliko će plaća porasti mladom vježbeniku sa visokom stručnom spremom koji je tek počeo raditi i koji ima dohodak 5.000 kuna, on sada plaća 330 kuna poreza i prireza i plaća mu je 4.670 kuna, a dohodak 5.000. Kada odbitak bude 5.000 njemu plaća raste 330 kuna, njegov cijeli dohodak bit će i neto plaća. A za 330 kuna, imam ih kući pa znam, znate kako ta djeca kalkuliraju, za 330 kuna ja idućih 8 dana imam wok i piće na marendu, tako oni rezoniraju ja vam to tvrdim, razgovarajte sa tim mladim ljudima imate ih vjerojatno i vi kući. Imam wok i imam piće da osam dana mogu marendati, to mi je skoro 2 radna tjedna ja mogu od toga marendati, to je 6,5% povećanje plaće ovako, ovako. Učiteljica kojoj je muž, spomenuo je Bernardić, učiteljica kojoj je muž preuzeo na sebe ili bake ili dide kao uzdržavane članove i koja nema uključene u poreznu karticu uzdržavane članove ili djecu, a ima 6.000 kuna njoj će sigurno plaća porasti isto 330 kuna. Pitajte ih je li to malo, je li to malo u odnosu na onih 50 kuna koje ste im vi projicirali da će dobiti više. Ovo je ipak skoro 6 puta više od tih 60 kuna, skoro. O tome ja govorim, dakle ovo je realan prijedlog, ovo je konzistentan prijedlog, ovaj prijedlog imam i drugi korak, nismo ga namjerno, vi ste se maloprije pitali, zašto nismo dali Zakon o porezu na dohodak ovaj dodanu vrijednost, zašto nismo dali Zakon o jedinicama financiranju jedinica lokalne samouprave, nismo htjeli. A znate zašto? E upravo zbog ovoga što se danas dogodilo, da ste stavili ovu točku kad je više nitko ne sluša, nitko. Jer se ovo ne prenosi osim na saborskoj televiziji koju na internetu gleda 100 ljudi, možda i koji više, ne bih htio ljude uvrijedit. Ali ćemo zato opet sa 30 potpisa donijeti ovdje zakon o promjeni Zakona o PDV-u pa ćemo predložiti da se sa 25 ipak zadrži stopa na 25, a da se ne smanjuje na 24 jer nam te 2 milijarde trebaju za realizaciju ovoga zakona. Pa ako ni to ne upali, ako i to bude popodne u 6 ili 8, onda ćemo ići sa trećim Zakonom o financiranju jedinica lokalne samouprave, pa ćemo cijelu ovu priču još jednom ponovit. Pa neka ljudi slušaju tko je u pravu, a tko nije. Nažalost mi ne donosimo odluke, tu je problem, vi donosite odluke, ali uvjerite onda ljude da ovo što mi ovdje pričamo, šta ja pričam, što kalkuliram da to nije točno, uvjerite ih. A vi meni govorite da nema 2 milijarde kuna, ima kako nema. Pa ljudi moji zašto vi ne priznate svoje greške, zašto ne priznate? Kad je riječ o poreznoj reformi, znači u zadnjoj poreznoj reformi, ovdje je danas nekoliko puta rečeno, ste napravili užasno velike greške. Povećali ste plaće samo za 15.000 najbogatijih ljudi u državi, to je prva greška. Druga greška uvjeravali smo vas smanjite li PDV ovaj na voće, povrće koje se uglavnom uvozi, svinjetina, teletina, govedina koja se više od 50% uvozi, tko će profitirat, uvoznici, a onda ovi trgovci na malo ovaj …/nerazumljivo/… koji onda ovaj poveća cijene odnosno zadrži ih barem na istoj razini, a uzme onaj manji PDV koji ste im vi omogućili. Prema tome 2 milijarde ovako ode njima. I sve analize naknadne su to potvrdile i pokazale. Jel tako? Mediji o tome pisali itd., itd., 2 milijarde kuna, odnosno kolko ste rekli 1,7 ne više, više od 2 milijarde kuna sve skupa. I na kraju naš prijedlog nije konzistentan i nema 2 milijarde kuna, kako nema, ima, sve se može riješiti. Jer kad bi vi spustili PDV sa 25 na 24, ovo šta ste već zapisali u zakonu i ovdje prihvatili, još ste 1 postotni poen, još ste 2 milijarde kuna bacili. Pa dajte ih građanima, dajte ih za ovih 700.000 građana. Hvala vam.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grčiću. Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika Živog zida i Snage, poštovani kolega Branimir Bunjac izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajniče, pred nama je zakon koji se bavi povećanjem plaća i odmah u startu možemo odgovorit na ključno pitanje, a to je da će Živi zid kao i uvijek do sada podržati svaki napor u tom pravcu, neovisno o tome sa koje strane dolazi, pa čak i onda kada ga predlažu HDZ i SDP, iako su upravo te dvije strane najzaslužnije da imamo sumornu državu kakvu imamo. Podržali smo HDZ-ov Zakon o minimalnoj plaći oni nas naravno nikad niti jedan, čak niti amandman, a kamoli zakon, pa onda nema razloga da ne podržimo i SDP-ov Zakon o izmjeni poreza na dohodak. Jer upravo su plaće i mirovine najveći problem u RH. Naravno ne sve već one najniže i ispodprosječne, a takvih je prema nekim statistikama oko 75% Baš niske plaće srušile su produktivnost radnika jer mnogi rade po principu koliko platite, tolko radim, snizile su kvalitetu rada jer su najobrazovaniji ljudi prvi napustili zemlju, uništile su dostojanstvo ljudi i obitelji, srušile povjerenje, ne samo u politiku, već i u institucije, nanijele ogromne i srednjoročno nepopravljive udarce demografskoj slici RH. Mi danas imamo situaciju zahvaljujući malim plaćama i lošem gospodarstvu da je čak ¼ radnika starija od 50.g., a da je broj mladih zaposlenih u nekoliko posljednjih godina pao za gotovo 100 000, da smo mi u zadnjih 10.g. izgubili preko 200 000 radno aktivnoga stanovništva i da slijedom toga smo došli do situacije da danas prosječni radnik u RH ima 44.g., znači, danas prosječni radnik ima 44.g., što nije baš blistava usporedba kad pogledamo one zemlje s kojima se volimo uspoređivati, a to su zemlje koje imaju visoki rast BDP-a, ne znam, poput Indije i Kine, Japana, SAD-a, gdje je prosjek oko 30.g. Mi danas u RH imamo samo 250 000 radnika mlađih od 30.g., a kakva je situacija još malo pa ćemo ih morati tražiti putem javnog natječaja, bilo koga mladoga, tražit ćemo ih kak se kaže, sa svijećom. Nije ni čudo da je tome tako kad pogledamo kolke su prosječne plaće u hrvatskim tvrtkama. Evo najnovija statistika, prosječna plaća, pazite prosječna plaća, tvrtka Boso 2.900,00 kn, 2500 radnika Studenca ima prosječno plaću 3.700,00 kn, oko 3.000,00 kn u prosjeku imaju radnici u tvrtkama Kotka, Krapina, Varteks, Vis konfekcija Varaždin, Boxmark, Polgreen, Orljava, Požega, Jelen itd. Da stvar bude još gora, žene recimo koje rade u tim tvrtkama, osim što imaju tako mizernu plaću, radnici svejedno, moraju raditi subotom i to sve subote, često moraju raditi prekovremeno, što je najgore od svega, te tvrtke pozitivno posluju, ne da pozitivno posluju, nego jako dobro posluju, recimo taj Polgreen koji sam spomenuo ili ta Kotka ili neke tvrtke koja šivaju odjela, znači one prodaju odijela, surađuju sa najvećim svjetskim markama kakav je recimo, ne znam, Pierre Cardin i sl., gdje se jedno odijelo prodaje za 5., 6.000,00 kn, pa i više, a radnik dobiva mjesečno za plaću ½ toga odijela, znači radnik dobije cijenu jednoga sakoa, ali ne i hlača koje je on sam proizveo i bez kojih ta tvrtka ne bi mogla egzistirati. Krateks konfekcija npr. isto radnici imaju 3.000,00 kn, ali si moraju sami plaćati pola putnih troškova, zamislite to? Ne samo da su ovo nekakvi izdvojeni primjeri, nego ovo je pravilo, ja sam ih samo naveo da oslikam situaciju, da ljudi čuju bar malo konkretnih pojmova, ali u stvari u RH danas gotovo ¼ radnika zarađuje manje od 3.500,00 kn, 3.500,00 kn u RH apsolutno nije dovoljno za normalan život. Tko može živjet sa 3.500,00 kn osobito u gradu? Tko može živjet sa 3.500,00 kn ako mora brinuti za djecu? Ne daj Bože da mu je bračni partner nezaposlen, ako ima kredita, ako nema riješeno stambeno pitanje, znači, to jednostavno je ispod svake razine održivosti. I sad gledajte kakvu imamo situaciju ovdje u HS, deklarativno, pitajte bilo kojega zastupnika svejedno da li je u oporbi ili je na vlasti, jeste li vi za veće plaće, oni će svi reći jesmo. Što će u praksi poduzeti? Ništa. Doduše, pričat će, brbljat će, evo početkom godine se pričalo kako će se provest neka porezna reforma, kako će nakon toga plaće biti veće, potrošilo se ne znam koliko mjeseci rada za tu reformu, da bi na kraju cijena rada pala za 0,7%, Dajte mi molim vas recite, kakva je to promjena ako se nešto promijeni za 0,7%? Tko to može uopće mjeriti takve sitne pomake? Aj probajte zamislit da se neki čovjek udeblja ili smrša 0,7% jel biste to primijetili? Nema teorije. Znači, to nije ništa vidljivo, to je možda vidljivo na alkotestu, ali tamo je gornja granica mjerenja 5%, pa onda je logično da 0,7 se možda nešto vidi. Mi smo morali cijenu rada, to je bit, cijenu rada značajno spustiti, značajno. Ona je u RH trenutno 37%, a u Rumunjskoj, Bugarskoj, Mađarskoj je ispod 30% i da mi sad, ono kak se kaže copy-paste, uzmemo Rumunjski model obračuna plaće, sve plaće u RH bi se povećale u prosjeku za oko 100,00 EUR-a bez da smo uložili i jednu jedinu kunu. To pokazuje u stvari da se sa istim zarađenim novcem na dva različita mjesta može imati drugačija plaća, za ¼ veća recimo u tim zemljama koje sam spomenuo, nego li u RH i onda se trebamo li se čuditi zašto se u te navedene zemlje ulaže. Zašto se u njih ulaže, a kod nas ne. Zašto se u Mađarskoj proizvodi BMW, Audi i Mercedes, a u Hrvatskoj se ne proizvodi ništa, ni jedan jedini dio za bilo koji auto čak ni za one tvrtke tipa Dacia itd. Koliko su porasle plaće u Rumunjskoj u zadnje 2 godine, 50%, 50%. Znate koliko su medicinske sestre u Rumunjskoj u zadnje 2 godine dobile povišicu 70%, to vam je reforma. Zato Rumunjsku zovu istočnim odnosno europskim tigrom. U Mađarskoj žena koja odluči roditi, a zaposlena je dobiva od države 32.000 EUR-a bespovratno. To je demografske mjere, tako se štite nacionalni interesi, a ne ovo što mi imamo znači jednostavno nekakvo bacanje mrvica sa stola. I da doista bilo bi bolje da imamo toga Orbana kojega svi po medijima nazivaju populistom iako znači Nijemci mu daju maksimalno povjerenje da proizvodi njihove najbolje proizvode, ali ne umjesto njega mi imamo Marića, imamo Vujčića, imamo Šukera, Plenkovića, Grozdanu Perić i ostale koji vode financijsku politiku ove zemlje. Oni povećaju plaće za par desetina kuna i kaže ona ministar Pavić, pazite što on kaže, poveća plaću za 2% i kaže to nije malo, to nije malo. A sutra dođe ministar Čorić, poveća plin za 7% i kaže to nije puno. Znači 2% nije malo, 7% nije puno, kako ovisno kako njima paše tako oni tumače, tumače ovoga statistiku. Koliko je samo ove godine poskupio odvoz otpada, koliko država uzima u cijeni goriva, evo recite mi to, koliko uzima EU 40%, kolko kod nas 63%. Mi moramo u cijeni goriva ne znam plaćati HŽ infrastrukturu, moramo u cijeni goriva plaćati cestarinu. Znači nema veze jel ti voziš po autocesti ili ne voziš cestarinu moraš plaćati. Pričalo se prvog prvog kako će se cijene hrane sniziti, jesu se snizile, nisu povećale su se. Trebam li po 100-ti put ovdje ponoviti, a ponovit ću da su u Milanu u talijanskom gradu, cijene režija niže za četvrtinu, a plaće su duplo veće. Da u Grčkoj koja se uzima kao neki primjer katastrofe su u voće i povrće jeftiniji nego u Hrvatskoj, čak i kruh, javni prijevoz, taksi, odjeća, nekretnine su 40% jeftinije u Ateni nego u Zagrebu. A navodno ponavljam je tamo katastrofa. I sve bi to još bilo podnošljivo da istovremeno gospoda zastupnici i ministri nisu zaboravili sami sebe. E sebi su znali povećati plaću još u ovom mandatu i to nerijetko za 3 do 4.000 kuna. Povećali su znači plaće sebi i onima koji imaju i to je onda glavni razlog zašto danas imamo takvu sliku tržišta kakvu imamo, a to je znači da su radnici sve stariji, a mladih više nema odnosno pobjegli su u inozemstvo. I prošećite Gradom Zagrebom pogledajte bilo koji izlog, svi traže neke radnike, odmah se nudi prijava, odmah se nudi posao za stalo. Sad kad su rastjerali sve koga su mogli sad odjednom se nudi pravda, red, poštenje. Međutim, sad je već kasno. Sada više nema ljudi kojima biste mogli, čak i da želite takve mjere efikasno primijeniti. I da zastupnici imaju divne privilegije, imaju plaće do 23.000 kuna, imat će kasnije lijepu mirovinu, dobiju paušal 1.500 kuna, dobiju naknadu za odvojeni život 1.000 kuna, dobiju putne troškove od mjesta stanovanja do iznosa 2.500 kuna mjesečno, dobivaju dnevnice za službena putovanja, stan za 2.500 kuna, režije im se plaćaju u iznosu do 500 kuna, imaju topli obrok u saboru bez PDV-a za 18 kuna, kava i sokove za par kuna, dobiju laptop i tablet na korištenje 24 sata od sabora, potpredsjednici sabora imaju čak i automobil 24 sata na dan ovoga, imaju pauzu prema vlastitoj želji ne pola sata dnevno u nekom terminu, nego pola sata može tu biti, a 10 sati se dakle odmarati. Nema nikakvih sankcija za nedolazak na saborske odbore i druga radna tijela. Za nedolazak na radno mjesto maksimalna kazna iznosi 1.500 kuna i kako kažu sami zastupnici HDZ-a u neformalnim razgovorima, mi ovdje uživamo. Oni uživaju. Tako kažu vaše kolege i zastupnica Perić, meni je žao u lice su mi to rekli, uživaju zašto bi se mučili. A trebalo bi njih staviti samo mjesec dana na plaću 3.000 kuna i da tu rade i prekovremeno i bez putnih i ne znam bez pauze, brzo bi oni pronašli rješenje za ovu situaciju, kad bi to što rade drugima osjetili na vlastitoj koži. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Bunjac slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HNS-a, poštovani kolega Stjepan Ćuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, nisam ni znao da je nekima tako dobro ovdje i da imaju tolke plaće i privilegije bome morat ću pitat di je to zapelo jer su to samo neki drugi u pitanju očigledno. No dobro, vratimo se na točku dnevnog reda. Načelno, i stav i Kluba HNS-a i moj osobni je uvijek pozdraviti svako porezno rasterećenje radnika, točka. Načelno, ovo je isto potencijal jedan od smjerova kojim bi mi trebali ili mogli ići. Ono što mene brine i to je kolega Grčić zapravo vrlo dobro i rekao, malo smo izmiješali redoslijede, dakle, ovo ako napravimo, riskiramo puno veći negativni odjek među našim građanima nego što je onaj pozitivni jer ne možemo samo promatrati ovo kroz Zakon o porezu na dohodak, moramo kroz niz navedenih zakona i o financiranju jedinica lokalne samouprave i Zakona o PDV-u itd., koji bi trebali se uskladiti da imamo jedinstvenu poreznu politiku jer, ovdje smo čuli kontradiktorne podatke, sad mi nije jasno čak i s iste strane kolega Bernardić je u svome rekao da je ova mjera manja nego što se izgubilo kada se povećao prag za ulazak u drugu stopu dohotka, pa mi sad nije jasno jel to dalje se stoji kod toga ili ne jel je 30 000 ljudi je obuhvaćeno povećanje odnosno dobili su povećanje plaće kada smo pomakli stopu s 18.000,00 kn za ulazak na 40% na 30. 30 000 ljudi sumnjam da je ekvivalent 2,4 odnosno više od 2,4 milijarde kuna kao što je to rečeno, mislim da je kolega Grčić zapravo ispravno rekao, pa ako trebam birat, hoću vjerovat kolegi Bernardiću ili Grčiću, ja mislim da ipak bih rekao kolegu Grčiću, možda čovjek ipak više zna, ne da možda, nego sigurno. Nadalje, ovdje je prije svega pitanje socijalnih standarda kojima mi možda narušavamo ako danas ovo usvojimo, ako ne sagledamo to sa šireg aspekta. Kako? Prije svega, gotovo trećina ljudi neće ništa osjetiti, trećina zaposlenih ljudi neće gotovo ništa osjetiti, oni koji imaju plaću 4.000,00 kn neto, 75,00 kn povećanje, oni koji imaju 4.500,00 kn, 260,00 kn, a sad pazite ako imaju slučajno još dodatnu olakšicu da li kroz invalidnost ili kroz dijete, onda oni koji imaju 5.500,00 kn neće ništa osjetiti, pa dvoje djece, tak da dalje da ne govorim. A šta bi mogli osjetit? Ako uzmemo 2,4 milijarde jedinicama lokalne samouprave, onda bi mogli osjetit na pitanju socijalnog standarda koji se financiraju iz tih lokalnih jedinica, pa to su cijene vrtića, netko subvencionira, grad, odakle, iz poreznih prihoda grada, a glavni porezni prihodi grada znamo da su porez na dohodak i prirez, automatski kad smanjujemo porez na dohodak automatski se smanjuju i prirezi, kad govorimo o nenamjenskim glavnim prihodima, dakle, imamo mi tu i komunalne doprinose, naknade, još drugi niz ostalih davanja, dakle, mogli bi i vrtići poskupit jel, ili ne znam odakle će jedinice nać, prijevoz javni također. Kad govorimo o drugim kvaliteti života u jedinicama, kad govorimo o sportu, korištenju dvorana, infrastrukture, subvencija, kulturi i to moramo razmišljati, da li time želimo to poticat, ja ne znam s kojim novcima. Znači, to je taj širi prikaz, trećina ljudi neće osjetit ništa, a mogli bi osjetiti puno više negativno, a to ne znači da sam ja protiv ovoga, dapače, pozdravljam svako porezno rasterećenje naših građana, ali mora biti pametno napravljeno i sam je ovdje čak i predlagatelj odnosno i u ime kluba predlagatelja rekao da nismo htjeli trebamo sve jer da, naš prijedlog će biti da sjednemo sa partnerima i da prvo ajmo vidjeti da zamijenimo možda s 1.1. smanjenje PDV-a … [[Govornik se ne razumije]] od jedne stope koje umanjuje prihode za oko 1,6 milijardi i da se krene u ovom smjeru, sustavno, sistematično. Mi smo predlagali još u Vladi s SDP-om fond za izravnjavanje, nije tada prošlo, hvala Bogu ova Vlada ga je prihvatila, hvala Bogu sad je to jedinstveni prihod odnosno porez na dohodak je jedinstveni prihod jedinica lokalne samouprave i regionalne i možda tu treba gledat isto smjer, ajmo mi pustit njima da oni odluče kolko poreza bi uzimali, ajmo to liberalizirat, amjo reć ovo je minimum 5%, maksimum 40 i to su stope eventualno, pa nek svaka jedinica, ili regionalna ili lokalna odluči koliko želi poreza, al kad odluči, nema onda gore dole i mora imati održivu odluku sukladno i sufinanciranju jer neće država to plaćat, može se nać model, to bi možda bio jedan iskorak jel to su njihovi novci, pa onda znamo tko želi financirat sport, tko želi financirat kulturu, tko želi imati jeftinije vrtiće, demografske mjere itd., javni prijevoz ili onaj tko ne želi, nego želi da građani imaju više novaca, pa onda s tim novcima biraju hoće li plaćati skuplji vrtić itd. ili nać se negdje na sredini. Jer ovim građanima, trećinama, znači, koji ništa ovdje nemaju koristi davali mi 10 tisuća ili ono što sam ja rekao, oslobodimo, pazite oslobodimo građane poreza na dohodak, 12 milijardi u 2017. prihoda, 13,5 milijardi u 2018. na kraju smo uspjeli doć do konačne cifre. Apsolutno da ukinemo porez na dohodak, opet 1/3 građana neće to osjetit, a šta bi mogla osjetit ili šta nije, da nismo smanjili, kažu ne treba smanjivat PDV na hranu, ja se zahvaljujem i ministarstvu i kolegama i svi što su prihvatili da se smanji, ja bi volio da idemo dalje još jedan korak da smanjimo na međustopu PDV na hranu jel to ti građani osjete koji imaju ispod 4.000,00 kn plaću, oni to osjete, manje ili više, zavisno i o senzualnosti robe odnosno koje se prodaje i cijenama na tržištu naravno, možda sve drugo raste, pa ovo ostane isto, pa i tu smo već napravili, a i pokazuju statistike da su se neke stvari zbilja defakto i smanjile. Idemo korak dalje, dakle, kada govorimo o ovome, ja bi volio da napravimo upravo i da imamo takav prijedlog i naš cilj će biti i rasprava i razgovor sa partnerima da se ide u tom smjeru, da sagledamo sve opcije i sve moguće posljedice koje iz zakona proizlaze, pozitivne ili negativne. Jer ako uzmete nekom negdje se to mora osjetiti, jer recimo grad Osijek gdje smo mi sasvim lijepo funkcioniramo i sa SDP-om i sa MOST-om na vlasti i sa SDP-om i sa MOST-om, mi smo smanjili izdatke za, na razini gradske uprave za plaće, nismo povećali, iskoristili smo fond za …/nerazumljivo/… Ali tamo da uzmete još, onda nešto mora trpiti. Smanjio se broj zaposlenih od kako smo mi 2013. došli, znači gradska uprava sa 270, 270 došla je na 214, smanjuje, recimo Rijeka ima mislim 400, 500, Split 900, Zagreb bog te pita kolko tu možda, kolega Maras zna bolje on je doktorirao na kolegi, nije ni bitno 1.000 sigurno, možda i više, ali veći je grad tako da manje bitno. Dakle, tu se smanjuje, dakle nije to baš svugdje tako. I moramo o tome razmišljati, danas u Osijeku je subvencionirani iznos vrtića za obitelj sa prosječnim primanjima 600 kuna, ona koji imaju niža subvencionira se više, ali realna cijena je 1.200. I ako oduzmemo tih te novce, negdje će netko morati plaćat i ona će se to prelomiti na leđa građana koji ionako nisu ništa osjetili ili su osjetili na 10-te kuna ove porezne reforme odnosno ovog prijedloga. E to je ono što ne smije nama se dogoditi, ja ne znam jel to sad zbog izbora ili zbog čega, ali moramo sustavno gledati ovaj problem i sustavno raditi i mi pozdravljamo. Ja vjerujem ćemo vjerojatno biti suzdržani na ovo jel apsolutno svako porezno rasterećenje je dobro samo mora biti pametno napravljeno i koncizirano, da li 1, 2 kroz 3, 4 različita sustava …/nerazumljivo/… ne, kako kom padne na pamet. Naravno, da uvijek je lakše kad si u oporbi govorit svima svega, to je najbolji slogan. Stavite na plakat svima svega od 7 do 77 svima ćemo dati svega, a ovi tu mi vi nebitno koji kako nešto imaju nemaju, po svima. Zašto bi netko bio drukčiji, idemo svi isto, svi svima svega dati, pa dokle nas to dovede, vjerojatno do propasti vrlo brzo. Tako da zaključno, zbilja ja bi volio da, da se da, ja nadam se da ćemo opet sjesti u novom raspravama i dogovorima da razmotrimo neke nove modele i prijedloge, jer generalno treba naravno rasteretiti građane poreznih davanja, to je cilj, naravno svih, ali to treba biti održivo. I ne smije imati one negativne kontraindikacije odnosno posljedice po naše iste te građana. Jer onda ćemo reći da je to super hik reforma gdje ste dali onom tko ima 7.000 kuna, a poskupili život onom tko ima 3,5 4. Pa ja ne vjerujem da to, da će ova socijaldemokracija …/nerazumljivo/… normalnog ili pametnog to mi nitko ne može reći. I to je zapravo sukus cijele, cijele priče. Zato dobro je da se o ovom razgovara i ja se nadam da će ovo potaknuti zbilja da se još više radi jer se vidjelo da i povećanje jednostavno novčanih jedinica na tržištu se, i povećanje kupovne moći se i povećavaju porezi, prihodi i da u tom smjeru apsolutno trebamo razmišljati i krenuti. Evo zahvaljujem puno.
Zahvaljujem kolegi Ćuraju. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege pa ono što slušamo danas ovdje iz redova vladajući je da je ovo, da su svi podržavaju načelno porezna rasterećenja, da podržavaju rast plaća, da su za to naši građani imaju veće plaće i da bolje žive, ali to neće glasat za taj dio, neće podržat taj dio, neće bit, bit će suzdržani u ovom zakonu jer ne valja ovo, ne valja ono, a u biti nitko ne govori suštinski šta ne valja. Evo, pozivaju se kolega Ćuraj sad zadnji govori 1/3 građana od ovoga neće imati ništa. I on govori 1/3 građana ništa ne dobiva s ovim usvajanjem ovog zakona, ali 2/3 dobivaju, a 2/3 je više nego 1/3 koliko ja znam. Dakle, 700.000 građana će imati direktnu korist ako se ovaj zakon usvoji. Ne 15, 20.000 kao kod poreznih reformi HDZ-a kada je samo 15, 20.000 najbogatijih, najplaćenijih građana u RH osjetilo značajan porast plaća. Ovo je socijaldemokratska mjera koju predlaže SDP, koja obuhvaća upravo najveći dio naših građana i nikako argument da samo 1/3 odnosno da 1/3 neće dobit ne može bit argument da se ovaj zakon ne bi usvojio ovakav kakav je. Dakle, ono što je najvažnije ovaj zakon je održiv, ovaj zakon je realan i ovaj zakon smo mi obrazložili kako bi se to financiralo i od kuda. E sad je samo stvar prioriteta, prioriteta ove Vlada, šta su joj prioriteti. Mi smo jutros na prvoj točci dnevnog reda raspravljali o stambenom kreditiranju mladih obitelji i opet ključ cijele te rasprave je bio plaća, dakle mladi parovi ako nemaju plaću s kojom kreditno zaduženje i da ona taj kredit vraćaju onda im badava i poticaj za stambeno zbrinjavanje. Dakle, sve se veže oko ovog dijela, nije točno kolege ih HDZ-a govore da ovaj zakon ne može proći zato jer mi nismo uz njega priložili izmjene Zakona o jedinicama lokalne, financiranju jedinica lokalne i područne samouprave i Zakona o PDV-u. Predložili smo kolege, predložili smo zajedno sa ovim zakonom, ali zbog Poslovnika sa 30 poslova mi samo jedan zakon možemo nakon što je 6 mjeseci na dnevnom redu stavit u raspravu. To treba ovdje reć i to smo mi odabrali ovaj glavni zakon. A kad ste vi tako vidoviti i sveobuhvatni, zašto vi niste samoinicijativno stavili ovaj naš drugi prijedlog koji je povezan s ovim i objedinili raspravu. Pa smo mogli raspravljat. Nego sad to koristite kao argument zašto ovo ne bi trebalo usvojit. I svjesno obmanjujete građane. A s druge strane kada je u pitanju kadroviranje i namirivanje unutar HDZ-a onda vam nije problem neuslađenost zakona koji se trebaju mijenjati. 1.4. ove godine na snagu je skupio lex Mikulić a mi smo prije 2 dana nakon mjesec dana usklađivali Zakone o inspekciji da bi taj zakon uopće mogao funkcionirati. E sad se ovdje pozivate kao vi u SDP-u st šlampavi, to se tako ne radi, trebali ste dati 3 zakonska prijedloga odjednom a vi kad radite, usvojite jedan, bitno da čovjek sjedne na fotelju, dobije masnu plaću, da kontrolira inspektore u cijeloj državi a onda ćemo usvajati zakone da bi to moglo funkcionirati kasnije. Vidite to tako ne ide, odnosno to vam nisu argumenti koji stoje. Dakle, da ste htjeli mogli ste staviti na raspravu sve naše prijedloge i to raspraviti danas kao cjelovit prijedlog. Drugo, ovo je zakon u prvom čitanju. Evo, ja sam čuo niz prijedloga, vjerujem da do drugog čitanja ćete dati broj, jedan dio amandmana da popravimo sve ovo što ne valja, kada se svi zalažete da plaće budu svima veće, da budu, da ljudi bolje žive i evo, mi ćemo to prihvatiti. Dakle ovo je ono što je održivo, ovo je prijedlog koji je dobar i koji se može provesti. A ključ svega su plaće, znači to je jedina i demografska mjera i stambena mjera i zaustavljane iseljavanja mladih ljudi. Dakle mladi ljudi u inozemstvu, u Irskoj, tamo kamo odlazi 300 tisuća naših građana zadnjih tri godine su bolje plaćeni nego za poslove u Hrvatskoj, bolje su plaćeni. I to je ono što mi u SDP-u sa ovim prijedlogom zakona jednostavno želimo ispraviti. I s druge strane kažem, niti jedan argument ja nisam čuo da je ovo, zašto je ovo neodrživo i zašto ovo ne bi trebalo podržati, samo jedna trećina a niste stavili papire, dakle 2 milijarde kuna koliko košta ovaj zakon smo mi predložili model, otkuda će se namiriti. To jasno piše recimo evo i u našem prijedlogu Zakona o izmjeni, Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave koji je na dnevnom redu ovog Visokog doma od 10. mjeseca prošle godine zajedno sa ovim zakonom, tamo smo to sve razradili i to ste trebali danas staviti na dnevni red, neovisno što mi nismo potpise skupili za to jer ne možemo poslovnički, ali skupiti ćemo idući mjesec ili mjesec iza, pa ćemo opet raspravljati o ovoj temi. Dakle tu je predložen model s naše strane kako financijski to preraspodijeliti, mogli ste dati amandmane, mogli ste dati neke druge prijedloge, niste, nego ste apriori sve odbili zato što to predlaže SDP jer su vam prioriteti 2 milijarde kuna uložiti u nešto drugo. E to treba onda jasno reći, to su razlike koje nas razlikuju u biti, to su stvari gdje se mi razlikujemo u prioritetima, nama su socijal-demokratska rješenja i briga za jednakost svih građana prioritet a vama je prioritet očito nešto drugo. I to je legitimno, nije to nikakav problem. Kolege iz HNS-a kažu, mi smo za to, evo mi ćemo sad našim partnerima predložiti rješenje pa ćemo mi unutar koalicije se dogovoriti i napraviti. Pa dajete evo, nama dajte 2, 3 amandmana na ove naše zakone, podržite nas, pa onda ćemo to zajedno iznesti. Zajedno ćemo iznesti. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ha, pustite vi to kolega Čuraj da li nas ima dovoljno ili nas nema dovoljno, to bi, dajte nas podržite pa ćemo vidjeti. Možda bi nas bilo dovoljno da vi niste pretrčali iz HNS-a tamo, možda bi Vlada pala, bili izbori, pa bi možda bilo nas dovoljno u nekoj drugoj konstelaciji snaga. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ha, dobro, ja ne znam, ali kažem, evo rekli ste da je to dobro, biti ćete suzdržani, pa dajte podržite priču. Dakle još jednom ovo je zakon koji obuhvaća 700 tisuća naših građana kojima bi odmah skočile najniže plaće, koji je održiv, koji je realan i koji je na socijal demokratskom tragu brige za 2/3 naših građana, ne samo za 15, 20 tisuća onih kojima su najplaćenijih u ovoj zemlji kojima je skočila plaća za 2 ili 3 tisuće kuna poreznom reformom koju je HDZ provodio u dva navrata ove Vlade nego upravo onima koji najmanje imaju i to je to. To je to. Dakle građani vjeruju u ono što dobiju kroz svoju plaću u svoj džep, ne vjeruju oni u ono što će im netko sniziti cijenu ako se smanji PDV ili što će njima njihov načelnik ili gradonačelnik u općini napraviti s njihovim novcem. Dajte vi građanima novce njihove pa će onda oni sami ih trošiti kamo idu. Evo, to je to, dakle mi s ovim prijedlogom ni ne ostavljamo gradove i općine bez sredstava, dakle i dalje bi tamo ostajao… ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne pa tako kolegice Perić tako, tako, pa da ste pročitali naš prijedlog bite vidjeli. ... [[Upadica se ne čuje.]] Pa nije točno, pa nije točno. Evo imate Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave koji smo predložili zajedno sa ovim zakonom. Tamo vam piše kako, dakle sredstva iz Fonda za poravnanje bi prebacili za ovaj dio a Fond za poravnanje bi se namirio iz 1% PDV-a koji vi planirate sniziti iduće godine od kojeg efekt neće imati nitko osim trgovaca koji neće pustiti cijene. Jer 1% je opet ništa, da ste bar smanjili PDV kako ste obećali za 2 ili 3%, OK, nego ovo sad 1% u izbornoj godini, efekt 0. Dakle, lijepo vam piše unutra, kako i šta. A kažem, mogli ste dati amandmane pa popraviti. Dakle ovo je održiv prijedlog, realan i ja očekujem podršku evo i kolega iz HNS-a a i kako u zadnje vrijeme nakon recimo ove Mirovinske reforme za koju su ovdje jedan dio vladajuće većine glasao pa sada je dao podršku referendumu, vjerujem da će nas i taj dio vladajuće, partnera HDZ-a podržati pa da možda ovaj zakon u konačnici i prođe. I pozivam sve vas iz HDZ-a, evo tu je kolegica Perić sama, žao mi je zbog toga, znači tu je i kolega Brkić koji vodi sjednicu, ali time HDZ još jednom pokazuje koliko im je stalo do ovih pitanja. Ali svejedno evo ja vas pozivam, prenesite kolegama u HDZ-u do drugog čitanja mogu dati prijedloge i dajte popravite ovu priču onda ako tako ne valja. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Đujić. Imamo replike, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Đujiću, u ovoj vašoj raspravi a i malom dobacivanju sa kolegicom Perić koja je tu ostala sama braniti boje pozicije pozicije, odnosno HDZ-a nije do kraja rasvijetljeno pitanje i razjašnjeno pitanje zbog čega HDZ-u je toliko mrsko kada se već hvali u pojedinim situacijama da je rastereti za ovu milijardu, da je vratio građanima, ne znam koliko stotina milijuna kuna, kroz druge porezne reforme, zbog čega je problem u HDZ-u u ovom trenutku, napraviti jedino ispravno, a to je povećati 600 stotina tisuća građana plaće u RH i omogućiti im da imaju nešto veće osobne dohotke, kako bi mogli dostojanstveno živjeti. Znači to nismo čuli, taj odgovor u ovom trenutku nismo čuli, nadamo se da ćemo čuti još tijekom rasprave, a ja sumnjam, s obzirom da HZD očito nema sluha.
Zahvaljujem kolega Maras. Odgovor kolega Đujić. Izvolite.
Pa da kolega Maras nismo čuli. Ono što čujemo je svaki dan hvaljenje ministra financija i predstavnika ove vlade, u izuzetnom punjenju proračuna, o suficitu o stabilnim javnim financijama, o priljevu od PDV-a, ostalih nameta itd. a onda s druge strane kada ovdje imamo jedan dio koji bi trebalo pustiti građanima koji je vidljiv i gdje bi većina građana od toga imala korist, onda imamo otpor prema tome. Onda ovdje čujemo od kolega iz HDZ-a nije gospodarska situacija u zemlji takva, nisu gospodarske prilike. Sada čekajte malo, jesu dobre prilike ili nisu dobre prilike. U čemu je problem, u čemu je problem. Dakle, imamo vladu koja ima enormne prihode u proračunu u odnosu na prethodnu i to troši u neke druge stvari, očito u kupovinu koalicijsku partnera itd. čim ne želi dati građanima, a može. Ne vidim zašto ne bi htjeli dati.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Malo smo pobrkali lončiće ovdje se radi o prihodima jedinice lokalne samouprave. No, obrazloženje, ovoga zakona, koji sam ja čitao, uz članak 1. propisuje se povećanje neoporezivog dijela dohotka, s 3800, na 5000 kuna. Uz članak 2. utvrđeno je stupanje zakona na snagu, točka, zarez, gotovo sve to, sve je to obrazloženje koje su pozdravili. Drugi zakoni, ajmo dalje, 1/3 dobiva ništa, da, 2/3 zaposlenih, ali onda ako okrenuo 2/3 umirovljenika i zaposlenih ne dobiva ništa, a 1/3 da, jer su i umirovljenici obveznici poreza na dohodak, točka. Meni je drago što ste vi krenuli s ovim liberalnim stavovima i to pozdravljam da damo građanima da oni biraju šta će, hoće ili neće. I ja sam u raspravi kod prethodnih poreznih izmjena upravo i ponovio ovo što sam rekao, dajte jedinicama lokalne samouprave da utvrđuju stope poreza na dohodak, to je prava mjera. Zahvaljujem.
Zahvaljujem odgovor kolega Đujić, izvolite.
Kolega Čuraj, ja ću vam sada iza ove raspravi dati prijedlog Zakona opet ću reći, o financiranju jedinice lokalne samouprave, koje je sastavni dio ovog zakona, koji vi niste stavili na raspravu, vladajuća većina, zajedno s ovim, gdje vam je sve razrađeno. Ja ću vam dat, pa dajte to malo proučite do drugog čitanja, pa će vam onda biti jasnije, pa ćete moći raspravljati. Što se tiče prihoda, da to su prihode od jedinica lokalne samouprave, ali mi smo u svom prijedlogu naveli, dakle, da ta sredstva idu na povećanje plaća, a da 1% od PDV-a ako ga planirate smanjiti s 1.1.2020.g. se preusmjeri jedinicama lokalne samouprave za font poravnanje. To je to. A evo, ako ste to rekli, podržite naš zakon. Evo ja vjerujem da ćete nas podržati. Druga stvar, ovo spominjati umirovljenike unutra, jel brojite u to i ovih 300 tisuća građana, koji nisu više u Hrvatskoj? Koji rade negdje drugdje, jel bi i oni trebali porez plaćati na plaće koje ne dobivaju u našoj zemlji. Pa nisu zaposleni, da su zaposleni ne bi otišli iz Hrvatskoj, zbog vaše politike su otišli.
Zahvaljujem kolega Đujić, sljedeća replika poštovani kolega Branko Grčić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Đujiću, ovdje se pojavila jedna lažna dilema, znači hoće li se dignuti plaće 330 kuna ili će možda jedinice lokalne samouprave, na tome izgubiti u smislu kvaliteta usluge i ovo i ono. Nema tog gubitka kvalitete usluge. Znači, ovo o čemu vi sada govorite i ističite, dakle, to je konzistentan plan, u kojem se nadomješta novac jedinicama lokalne samouprave iz jednog postotnog boda PDV-a. Prema tome i veće plaće i zadržavanje kvalitete usluge u jedinicama lokalne samouprave, ali isto tako moramo reći, ne možemo podržati one gradonačelnike i načelnike, koji su veći novac iz fonda za izravnanje, upotrijebili za silno zapošljavanje nove administracije, za to nismo i moramo to cijelo vrijeme isticati i naše koji su to napravili, točno.
Zahvaljujem kolega Čuraj, ja bi vas lijepo molio nemojte upadati kolegi u riječ. Odgovor kolega Đujić, izvolite.
Upravo tako kolega Grčić, tu je cijeli dan niz lažnih teza koje se vade, zato što kolege očito nisu pročitale naš prijedlog, nisu slušali kolegu Bernardića u njegovom uvodnom izlaganju, nego su se tamo cerekali, dakle, cerekali su se kolege iz HDZ-a umjesto da su slušali šta govori, pa bi onda možda čuli, pa bi onda možda znali što predlažemo, ko što isto očito ni vas nisu u vašoj raspravi u ime kluba pozorno slušali. Dakle, ja ne znam jel treba crtati, ali evo, ako vam je to problem skinuti sa saborskog weba, sa dnevnog reda naše prijedloge, pročitati ih i pripremiti se, evo možemo vam mi dostaviti u klub cijeli prijepis, pa se pripremite do drugog čitanja, koje će biti ja se nadam uskoro, pa onda možemo raspravljati argumentirano.
Zahvaljujem kolega Đujić. Sljedeća rasprava, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Rasprava je već ovako malo odmakla, rečeno je zbilja puno toga i kada si čovjek postavi pitanje koja je uopće svrha ovaj dalje raspravljati o temi koja je jasna kao dan, jasna je kao što je bilo danas, evo vedro u RH, da sa ovim izmjenama bi ljudi dobili nešto veće plaće nego što su imali do sada. Što tu ima loše, što tu ima sporno i za, nazovi liberalne stranke koje su u vladajućoj koaliciji, jer kao oni bi podržali, ali evo, ovaj put ipak neće itd. zbog čega slušamo godinama evo već treću godinu HDZ-ovu vladu, kako rasterećuje milijardama kuna, a sada govori da nema više prostora za 2 i nešto milijarde kuna a kada usporedite prihode porezne ove Vlade i one primjerice u kojoj sam ja bio, razlika je više od 20 milijardi kuna. Manji su prihodi porezni bili tada nego što su sada. I kada govorimo o većim plaćama, dva su ključna parametra koja se moraju desiti u RH. Jedan je da reforma, to je tako gorda riječ ali ono što zovemo reformama i što želimo da se desi u javnoj upravi, da HDZ ne siše tkivo hrvatsko i ja bi rekao supstancu koja bi trebala biti i služiti razvoju RH nego se ubacuje sve u javni sektor, osnivaju se raznorazne nove institucije, zapošljavaju novi ljudi, jednostavno ti nije jasno do kuda to može ići. Znači zbog čega u RH konačno nemamo mogućnost da oni koji su sada na vlasti naprave neki odvažan potez po kojem bi dobili podršku i od opozicije a to je da smanje javnu upravu, da smanje opterećenje na poduzetnike kako bi imali veće plaće. Jedan od tih poteza bi bio i ovaj, da se poveća ovaj osobni odbitak na 5000 kuna. Da, bilo bi 2 milijarde i nešto kuna manje prohoda ali u čemu je problem? Zbog čega država mora biti ta pijavica koja siše sve ono šta ljudi u ovoj zemlji pošteno i krvavo zarade, i mali poduzetnici i srednji poduzetnici i oni malo veći itd., 300 kuna. Znači naši ljudi danas odlaze u susjednu zemlju Sloveniju, Austriju, Italiju da bi zaradili za isti posao nekada i duplo veću plaću. Da li su tamo cijene tih proizvoda više nego u Hrvatskoj? Nisu. Da li plaće više nego u Hrvatskoj? Jedu. Dva puta su više. I onda se čovjek pita kako je to moguće? Zbog čega za isti posao u Sloveniji dobijete 50% veću plaću, cijena je otprilike ista, gdje se ta razlika nalazi, pa nisu mali poduzetnici i kada radite poslove koji su više radno orijentirani, znači nema nekih posebnih inovacija poput ne znam, određenih obrtnika koji rade instalacije električara, zidara, malera, to su poslovi gdje nema puno veće produktivnosti u Hrvatskoj i u Sloveniji, zbog čega su onda tamo plaće više nego šta su Hrvatskoj, g. Čuraj? Vrlo jednostavan je odgovor. Zato što je država preskupa. Tu ne treba biti preveliki genijalac da bi se shvatilo i sa te strane dok ne napravimo taj iskorak, dok se to ne napravi kotač prema nazad da nemamo bujanje Mikulića nego imamo isušivanje Mikulića, parafraziram da se čovjek ne naljuti. Znači dok se ta stvar ne gleda na drugi način, neće biti lakše niti za ljude koji žive i rade u RH. I nije istina da nije moguće oslobodit ovaj novac i omogućiti veće plaće, nije istina da 600 000 ljudi ne bi mogli imati po 300 i više kuna veće plaće, nije istina da se to ne bi moglo kompenzirati iz drugih poreznih prihoda određenim fondom za izravnanje, kompenzaciju, kako god to hoćete nazovite, sve je to moguće samo što to Vlada HDZ-a ne radi i ne želi raditi. Pitanje je zašto, vjerojatno ima nešto i u tome da jedinice lokalne samouprave kako se tu razotkrio zastupnik Borić, kaže oni se bore zato što imaju manje jedinica pod svojom kontrolom, onda je logično da se čovjek svrbi di ga češe, znači onda se kolega Borić bori zato da uprava i javni servis bude što veći zato što najveći dio kontrolira HDZ, znači dajte da nazovemo onda stvari pravim imenom, da kažemo HDZ se bori za to da se ovdje ne uzme 2 milijarde kuna da bi mogli što više ljudi imati u javnom servisu koji kontroliraju kako bi sutra na nekim izborima ti ljudi ovisni o njima izašli glasat za HDZ, ovo malo zdrave konkurencije i rado sposobnih ljudi neka odu, po njima, po HDZ-u u Irsku, Njemačku, Španjolsku, Italiju, di god, nije bitno, bitno da ostanu ovi koji su u javnom servisu. I to je ono šta je problem i dok se to ne raščisti, dok toga ne bude svjesni, neće biti sreće. I sa te strane zbilja moram priznat da je neobična ova situacija u pomalo se osjećam i besmisleno ovako raspravljati gdje jedan, dva zastupnika većine tu sjede, slušaju, gotovo nema nikakve diskusije niti polemike, svi jedva čekaju da što prije završi rasprava jer po Poslovniku se mora odviti a najradije bi vjerojatno opozicija da je uopće ne bude. Ono šta želim reći da ljudi moraju biti svjesni da postoje alternative koje nude neka nova rješenja, da se može drugačije, da nije istina da je sve što opozicija predloži loše i neprovedivo, da g. Zrinušić mora vjerojatno po nalogu ministra reći da je to ne znam kakav udar na državni proračun, kao da nije udar na državni proračun 10%-tno povećanje dužnosničkih mirovina ili širenje prava populacije za koju HDZ pretpostavlja da će isključivo glasat za njih, a to nije problem, za to se daju novci. Sutra kad budem ovdje imao press konferenciju sa Sindikatom učitelja će bit problem da se zaposli tehničko osoblje u školama pa onda čistačice moraju planirati po tjednu koje će razrede u kojem danu čistiti umjesto da svaki dan čiste sve razrede. Tako da puno toga mi Hrvatskoj nažalost imamo napravljeno na krivi način, ja se nadam da će doći vrijeme kada će zrno razuma prevladati, a ne sitni interesi ko što je to u principu kod nas u RH na djelu. Evo, to sam htio reći i netipično za mene završit ću raspravu, završit ću raspravu minutu i 35 sekundi prije kraja, hvala vam lijepa.
Hvala kolega Maras. Imamo replike, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, vi ste spomenuli u svojoj raspravi da se HDZ bori da 2 milijarde kuna ode jedinicama lokalne samouprave koje su pod njihovom kontrolom i gdje onda zapošljavaju svoje stranačke kolege i pobornike da bi kroz taj model mogli opet dobivati glasove na nekim izborima i to je to, to je ono o čemu mi govorimo. Dakle, nije da nema novca, novca ima, samo je pitanje prioriteta, pitanje je što je kome prioritet, dakle, SPD-u je prioritet povećanje plaće za 700 000 naših sugrađana otprilike, ta brojka 2/3 zaposlenih, a HDZ-u je prioritet povećanje zaposlenih u HDZ-ovoj administraciji, dakle, stranačkih poslušnika, njihovih prijatelja i budućih glasača, samo je stvar prioriteta.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras.
Da prisnažim prioriteti HDZ-a su pogrešni, hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Branko Grčić, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Maras, vi znate da smo mi razmatrali neke druge varijante tipa smanjenja ove stope od 24%. Međutim, povećanja osobnog odbitka na 5.000,00 kn to je jedina mjera koja više pomaže ljudima sa malim plaćama, a manje je relativno ljudima koji imaju više. Dakle, to je nešto što je recimo u skladu sa nekim našim principima da pomognemo prije svega one koji imaju manje i mislim da je to jedna dodana vrijednost cijelog ovog paketa i mislim da je on zaista promišljen, konzistentan i da ide u korist ljudi sa najmanjim plaćama, a koji još uvijek plaćaju neki porez. Dakle, svi oni koji plaćaju manje od 330,00 kn, više neće plaćati, a oni koji plaćaju više od 330,00 kn poreza plaćat će manje za 330,00 kn i to je to.
Zahvaljujem kolega Grčić. Odgovor kolega Maras, izvolite.
Gledajte kolega Grčić, jedan od najglupljih argumenata koji sam danas čuo, da se nitko ne uvrijedi je kaže, preko 70% ljudi ne plaća uopće porez u RH ne uključivši, kao što ste vi rekli, maloljetne naše sugrađane koji uopće ne rade, pa ni ne mogu plaćat porez, uključivši 90 vjerojatno i 5% ili 90% umirovljenika u RH gdje je prosječna mirovina niti ne može uopće doseći par tisuća kuna da bi se došlo do plaćanja bilo kakvog poreza, uključivši i one koji su na minimalcu i normalno, al ovdje pričamo o 30% ljudi koji rade i zarađuju neki novac i defakto stvaraju najviše u RH. Što je loše u tome da se tim ljudima poveća plaća nekoliko stotina kuna? Logika je vrlo jednostavna.
Zahvaljujem poštovani kolega Maras. Slijedeća replika poštovani kolega Zdravko Ronko, izvolite.
Hvala. Kada u HS imate zastupnika koji ima 39.g. života, ni dana radnog staža izvan ovih klupa, kada je već sa 37.g. ostvario pravo na mirovinu koja je veća od 7.500,00 kn ako ju danas aktivira, a ni vi g. Maras niste daleko odnosno i vi ste tu, onda ovo što radite je neiskreno, licemjerno i prodaja magle. I upravo zbog toga građani to trebaju znati da bi vas što prije na prvim izborima odavde izmjestili i da dalje ne zagađujete prostor. Hvala.
Poštovani kolega Ronko, ja bi vas lijepo molio da ne, u svom izričaju ne omaložavate kolege zastupnike. Izvolite kolega Maras na odgovor.
Hvala lijepo. Moram priznat da sam začuđen količinom gorčine i gnjeva koji progovara iz kolege Ronka. Znači, ja sam bio, uvažavajući neke stvari koje je on napravio u prošlosti u SDP-u, relativno korektan, ma da mi se gadi kada netko izda svoje birače na način na koji je to on napravio. Ali ova vrsta gnjeva i nekorektnosti mi je jednostavno neshvatljiva. Znači, ukoliko kao zastupnik niste predložili ništa u ove zadnje 2.g., ukoliko ste izdali svoje birače, ukoliko vas valjda motivira da se javite jer vas uopće ja ne čujem da pričate ovdje u HS, motivira vas da se javite samo da biste prosuli žuć po svojim bivšim kolegama, pa ja vas molim onda, onda budite elementarno pristojni i nemojte se uopće javljat više, evo to je ono što sam vam htio reć.
Zahvaljujem kolega Maras, također ja vas lijepo molim da ne omalovažamo kolege u svom izričaju. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Ronko, izvolite.
Hvala lijepo. Ovo je očito daleko od teme, 238., pardon, pa mislim da ga treba upozoriti, nikakvu ja gorčinu nisam prolijevao, ja samo sam ovdje tu i davao sam prijedloge i govorim u ovom HS, a što se tiče te gorčine i toga, treba samo znat da ja samo čekam da oni odu i iz SDP-a, pa da se ja tamo vratim, da se i tamo očisti taj prostor. Hvala.
Kolega Ronko, ja bi vas lijepo molio da ne zloupotrebljavate institut povrede Poslovnika, ja sam kolegu Marasa, kao i vas, zamolio i upozorio da prilagodimo izričaju ovom Visokom domu i da svojim ponašanjem ne odstupamo od općih pravila ponašanja i nije bilo potrebe za povredom Poslovnika. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Da, lijepo je. Lijepo je slušati te predizborne govore, prigodne govore na nekim obljetnicama, proslavama, čitati te namještene statistike, međutim, ukoliko želite saznati drugu stranu medalje, u stvari istinu, bilo bi dobro da pogledate malo oko sebe, da se poslužite svojim vlastitim osjetilima, da prošećete ulicama, razgovarate s ljudima. I tada ćete jednostavno primijetiti da su u biti, sve što god pogledate oko sebe ruši. Da su ljudi jako nezadovoljni. Štoviše, da su bijesni. Da se osjećaju izigrano i izdano, a da u svojoj vlastitoj državi vide neprijatelja, a ne saveznika. Prevladavaju kaos i apatija, a Vlada se ponaša poput onog cvrčka u priči koji cijelo ljeto svira ne shvaćajući da na taj način u biti uništava i samu sebe. I ja po, ne znam koji puta ću ponoviti da, u biti ovaj Sabor ima moć promijeniti stvari, ali na žalost ih ne mijenja. Upravo u Saboru se mogu riješiti problemi o kojima danas raspravljamo, znači problemi niskih plaća i mirovina, ali koliko vidite, u Saboru nema zastupnika. Jer ti zastupnici koji su ovdje u stvari niti nisu predstavnici naroda. Oni su predstavnici svojih stranačkih šefova i interesnih skupina koji o ničemu ne odlučuju. A da odlučuju, onda bi prva stvar, ovdje došli, a druga stvar, onda bi vrlo brzo pronašli rješenja kojima bi se preporodilo cijelo gospodarstvo. Ja ovdje mogu sada u ime Živoga zida i SNAGA-e samo spomenuti neka od rješenja koja bi mogla pomoći u podizanju plaća. Jedno od tih rješenja je uvođenje minimalne nadnice umjesto minimalne plaće. Znači da se uvede koliko košta jedan sat rada, kao što uostalom u cijeloj EU postoji, pa da se kod nas uvede samo, primjerice jedna trećina irske nadnice, koja iznosi 9,25 EUR, već bi plaće u prosjeku iznosile minimalne oko 4 hiljade kuna. Bez obzira na to što je sramota da bi netko radio za 3 eura po satu, ali da se to uvede, znači prosječno čovjek mjesečno radi 168 sati, pa računajte, puta 3, to bi već bilo nekih 3 hiljade 800, 3 hiljade 900 kuna, gotovo za 1000 kuna više od trenutnoga minimalca. Zatim ponavljamo nebrojeno puta da se ukinu parafiskalni nameti. Čemu plaćamo prirez? Čemu to služi? Čemu obrtnici moraju plaćati članstvo u HGK? Čemu se mora plaćati HRT pristojba? Čemu se mora plaćati porez na šume, porez turističkoj zajednici, spomenička renta, porez na dobit puno veći nego u drugim zemljama istočne Europe? Čemu se non-stop mora plaćati to reizdavanje dokumenata? Sad opet najavljuju neke nove osobne, nove vozačke, domovnice, izvode iz matičnih knjiga rođenih, kojekakve naknade, biljege. Čemu služe ti biljezi? To sve građanima ruši njihov kućni budžet, znači oni na takvim stvarima izgube godišnje između 5 i 10 tisuća kuna. Također, za što se koriste proračunski viškovi? Znači kad se stvori neki proračunski višak, on se troši za zapošljavanje stranačkih kadrova, troši se za nabavu kanti iz Izraela, troši se za izgradnju LNG terminala koji je apsolutno neisplativ. Neisplativ. Od toga nitko neće imati nikakve koristi, a sve to ide na račun poreznih obveznika. Zašto umjesto da smo dali za LNG, avione i sve te stvari koje sam sad nabrojao, ne povećamo npr. plaće medicinskim sestrama, koje su izrazito potplaćene i koje masovno napuštaju zemlju. Zašto ne povećamo plaće tim policajcima? Jeste li čuli, vjerujem da jeste, u 3 hrvatske županije više uopće nema policajaca. Da se moraju uvoziti, mi uvozimo policajce. Zašto ne uvedemo opći i posebni porez na banke? Banke nigdje ne zarađuju kao u Hrvatskoj. Mi smo već predlagali tu mjeru da se banke oporezuju, pazite sad, sa samo 0,6% poreza. Iznimno malo, nebitne. Koje banke ni na koji način ne bi osjetile. Ovdje ste ga, porez, ismijali, iako smo zahtijevali da se sva sredstva koja bi se ubrala kroz takav porez direktno daju za demografske mjere hrvatskim obiteljima. Biti radnik u Hrvatskoj danas znači biti građanin drugoga reda. Nekad su radnici biti pojam, stavljalo ih se čak i na novčanice. Bile su im zaštićena sva prava, a danas su ... [[Govornik se ne čuje.]] svake mjere. Vlastita imovina priredila im je stratište u kojemu moraju biti robovi povampirenim šefovima, stranačkim glavešinama i s njima povezanim tajkunima skorojevićima, a sve za plaće koje su nedovoljno za bilo što osim za preživjeti par dana u mjesecu kada ponovno počinje pakleni krug zaduživanja i posuđivanja na sve moguće načine, kako bi se ljudi uopće održali na golom životu. Od trošenja na kartice, od ulaženja u minus na tekućem do dizanja gotovinskih kredita svako malo i najčešće do posuđivanja novca od rođaka i poznanika. Radnike u Hrvatskoj danas muči stalna neizvjesnost, moraju sve duže raditi da bi imali sve niži standard. U strahu su da će sutra dobiti otkaz, da će ih zamijeniti strani i uvezeni radnici da će ih zamijeniti strani uvezeni radnici i da će preko noći morati napustiti djedovinu na kojoj su njihove obitelji živjele nekoliko stotina godina i krenuti u nepoznato. Kako se osjeća čovjek od 40, 50, 60.g. koji mora napustiti RH i krenuti u inozemstvo gdje niti zna dobro jezik, niti koga poznaje, niti uopće zna šta može očekivat? To je nažalost sudbina kakvu je hrvatska država i prije svega ovaj HS namijenio svojim vlastitim sinovima i kćerima. Nemam što drugo za reći na kraju ove rasprave, puno puta sam već rekao, ali ovaj puta ću napomenuti da ovo što sada govorim, govorim pri punoj svijesti, potpuno sam svjestan svake svoje rečenice i preuzimam odgovornost za ono što ću sada reći, a to je, hrvatski građani, ako Živi zid bude u mogućnosti participirati u vlasti, budite sasvim sigurni da ćemo značajno povećati najniže plaće i mirovine, da o tome nema niti najmanje dvojbe jer je to naš apsolutni prioritet. Dopustite li da ova trenutno vladajuća većina, Frankenstein koalicija sazdana od ne znam kakvih sve međusobno sukobljenih opcija koje povezuje samo i jedino grabež nad proračunskim novcem i dalje odlučuje o vašim životima, budite sigurni da ne samo da vam neće biti bolje, nego će vam biti još gore nego što je bilo do sada. Narode, ti odlučuješ, imaš mogućnost odlučiti već za 19 dana, 26. svibnja, izaberi tamu ili svjetlo, istinu ili laž, prošlost ili budućnost. Ako ustanete građani, vama govorim, možda već 27. svibnja ujutro možete vidjeti neku novu RH, onu RH o kojoj ste sanjali 30.5.1990.g. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu na ovoj završnoj riječi u svrhu predizborne kampanje. Prelazimo na replike, poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite. Kolega Bunjac, molim vas. Hvala.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Bunjac, istaknuli ste kao primjer da bismo mogli povećati plaće medicinskim sestrama, ukazali ste i na problem nedostatka policajaca u pojedinim, posebno u pojedinim područjima. Međutim, evo ja bih tome nadodala samo učitelje i nastavnike, to su zasigurno najpotplaćeniji visoko obrazovani ljudi u RH, a s obzirom na sve ono što se pred njih stavlja kao izazov od slijedeće školske godine, puno konfuzije nazvane kurikularne reformom, mislim da su zaslužili da ih se dodatno valorizira i da konačno sad kad je RH krenulo bolje, oni budu ti koji će prvi osjetit to na svojim plaćama, pri tom ne mislim na ovo malo povećanje koje se dogodilo izigravanjem davnih aneksa ugovora koje je još potpisala Jadranka Kosor, nego mislim da ozbiljno povećanje plaća učiteljima i nastavnicima.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bunjac.
Hvala lijepo uvažena zastupnice Glasovac. Znači, vi ste potpuno u pravu. Učitelji su potplaćeni, to su visoko obrazovani ljudi, mnogo od njih danas već imaju i doktorate i magisterije i različita napredovanja i usavršavanja, a znači, ne mogu ostvarit nekakav standard srednjeg sloja u RH. Znači, mi, kolko imamo, ¼ učitelja s blokiranim računima itd., a ti isti učitelji efektivno u jednome danu odrade više nego mnogi saborski zastupnici za mjesec dana. On za svojih 5 ili 6 sati x 45 minuta daleko više govori i daleko više sudjeluje i daleko više ljudi komunicira, nego saborski zastupnik u ovom Visokom domu, slažem se s vama, plaće treba povećati i učiteljima i to isto tako značajno, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bunjac, zanima me vaše mišljenje da li vidite poveznicu i namjeru u ponašanju HDZ-a kada govorimo o bujanju administracije odnosno pojavljivanju novih institucija kao što su inspektorat i da li vidite poveznicu između toga da kada ne bi bilo takvog zapošljavanja i uhljebljivanja da bi bila mogućnost da se ovaj dio proračunskih rashoda preraspodjeli i da se ljudima povećaju plaće? Zbog čega je HDZ-u u interesu upravo ovo što sam maloprije rekao da uhljebi što više ljudi i zbog čega ne žele da omogući građanima RH, onima 30% koji su najproduktivniji i najviše doprinose društvu, da imaju nešto veće plaće, nego ih jednostavno tjeraju iz RH? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bunjac.
Hvala lijepa zastupniče Maras. Da, HDZ svaki dan osniva neke nove agencije, to ste u pravu, evo recimo sad u zadnje vrijeme imamo Agencije za presretanje, ne? I sad recimo imate presretanje mailova, imate presretanje SMS poruka, imate presretanje iskaza na USKOK-u, preskakanje iskaza na DORH-u, znači, to je sad njima jedna ovako nova zanimacija, tu se zaposlilo nekoliko desetina ljudi, vidimo neki ovako u fušu, drugi direktno u državnim institucijama, poput recimo g. osobnog savjetnika za sigurnost itd. Znači, oni imaju, oni imaju znači vremena se evo baviti takvom jednom nadogradnjom, takvim finim poslovima, oni naravno ne moraju dolaziti ujutro na posao u 6, raditi do 2, do 4, do 5, raditi prekovremeno, tako da imamo to što imamo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Slijedeća replika poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Bunjac, mene na repliku potaklo ovaj završni dio vaše rasprave, dakle, ja ću probat ponovit, vi ste rekli da pri punoj svijesti, zdravoj pameti i punom odgovornošću govorite ono šta ste rekli, a rekli ste kada Živi zid bude participirao u nekoj budućoj Vladi, ako Živi zid bude participirao onda će se svima povećati plaće. E sad za razliku kad inače govorite, kad niste pri punoj svijesti, onda obično govorite kad Živi zid bude na vlasti, a sada ste rekli kad bude participirao u vlasti. Dakle, zanimalo bi me ako mi možete pojasnit, s kim ćete koalirat, evo to bi volio znat da vidim s kim ćete to participirat u vlasti, evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Đujić. Odgovor kolega Bunjac.
Hvala lijepa zastupniče, zastupniče Đujić, pa odgovor je prejednostavan. Mi od prvoga dana smo u koaliciji, mi dijelimo klub sa strankom SNAGA. Ja uvijek kad govorim, govorim u ime Živog zida i SNAGA-e, tako govori i potpredsjednik HS i drugi. Međutim, ono što je bitno, ja sam samo htio reći da deklarativno sve stranke obećaju veće plaće i veće mirovine, ali kada izbori prođu i kada one participiraju u vlasti, onda se izmotavaju i ta svoja obećanja jednostavno zaborave ili ih svedu na povećanje od nekoliko desetina kuna koje jedva da pokriju inflaciju i onda to nazivaju ostvarenjem obećanoga. Mi u Živom zidu, ponavljam još jednom, značajno ćemo povećati plaće i na tome ćemo ili postojati ili ćemo nestati, a ja sam siguran da će biti ovo prvo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče HS. Poštovani predstavnici, poštovane kolegice i kolege, postoje vremena u državi kada nam ne ide baš najbolje, kada je teško, kada su gospodarska i druga kretanja negativna i kada treba na neki način, kako se to kaže u narodu, stegnuti remen, a postoje i vremena kada nam krene na bolje i kada zapravo treba vrlo jasno u tom trenutku odrediti prioritete ulaganja. Mi tako pamtimo u RH vremena kada nije bilo jednostavno, kada se moralo štedjeti i rezati čak i na ovoj bitnoj stavci za život svakog građanina u RH, to su plaće i mirovine, ali pri tom nismo zaboravljali ni sebe, ja ću samo podsjetiti da su SDP-ove Vlade u trenucima kad su morale stezati remen prema građanima da bi na neki način izbalansirali i stabilizirali hrvatski proračun, smanjili plaće saborskim zastupnicima, ukinuli povlaštene mirovine i to je bio jedan simbolični znak da i oni koji donese odluke i koji upravljaju državom u trenucima kada je teško trebaju dijeliti na neki način sudbinu naroda, što naravno nikada neće bit jer su neusporedive plaće saborskih zastupnika i većine dužnosnika sa, ne samo plaće, nego i standard sa standardom prosječnog hrvatskog građanina, ali je iznimno bitno slati takve poruke i gledati cijeli taj koncept na takav način. Mi smo danas u situaciji kada nam ide nešto bolje, mi svakodnevno u HS, ne samo od predstavnika Vlade, nego i od predstavnika pozicije u HS imamo prilike čuti kako imamo suficit u proračunu, kako naš kreditni rejting raste, kako nam BDP je zadovoljavajući u odnosu na neke prethodne godine i dolazimo u situaciju da je hrvatska realnost i dalje poražavajuća odnosno način na koji žive hrvatski građani je zapravo poražavajući. Znači, 1 200 000 ljudi živi na rubu siromaštva i socijalne isključenosti. Isti broj ljudi, znači 1 200 000 naših sugrađana ima plaću manju od prosječne i to smo danas čuli bezbroj puta, to je čak 75% ukupno zaposlenih, što je rekao i kolega Grčić govorivši ovdje u ime Kluba zastupnika SDP-a. Uz to, znači uz, ako tom broju ljudi 1 200 000 pribrojimo još one koji rade, a ne primaju plaću jer nažalost, u RH još uvijek ima takvih slučajeva da ljudi rade, a ne primaju plaću, ako pribrojimo ljude koji rade u nepunom radnom vremenu ili one koji su na bolovanju, dolazimo još do 200 000 dodatnih ljudi koji zapravo jedva sklapaju kraj s krajem, jer kako drugačije nazvati činjenicu da vi ne možete od svoje plaće odnosno od svojih primanja, od svog dohotka, pokriti osnovne životne potrebe. I nije čudo da ne samo mladi, nego i ljudi srednje generacije s cijelim svojim obiteljima napuštaju RH, jest, oni se često izjašnjavaju da razlog njihovog odlaska nisu samo nemogućnost zaposlenja i niske plaće, nego naprosto atmosfera koja vlada u društvu, koja je poprilično demotivirajuća, koja ne ulijeva nikakvu nadu u nekakav pravedan sustav gdje će oni svojim školovanjem, svojim obrazovanjem, svojim zalaganjem, svojom upornošću, svojom ustrajnošću uspjeti sebi osigurati nekakav život dostojan čovjeka. Ne misle oni pri tom živjeti u nekakvom prevelikom blagostanju, niti se obogatiti preko noći, no nažalost, gube nadu u ovu našu zemlju i odlaze, napuštaju nas svaki dan. S druge strane, troškovi života rastu, to smo isto danas imali prilike čuti. Nažalost, paket poreznih zakona tzv. porezna reforma nije urodila plodom, sjetimo se samo smanjenja PDV-a na hranu, međutim, nažalost, smanjenje PDV-a nije utjecalo na povoljniji položaj krajnjeg korisnika i ne svjedočimo tome da je hrana koju kupuju jeftinija. Naprotiv, stječe se dojam da na ovakav način, ovakvom poreznom reformom konkretnom tom mjerom smanjenja PDV-a su uveliko profitirali trgovački centri, nekakvi uvozni lobiji, nadam se da to nije bila intencija Vlade kada je predlagala i kada je Sabor usvojio između ostalog i ovu mjeru. Ono što također na neki način destimulira i vrijeđa je primjerice kada vam ministar i to ne bilokoji ministar nego ministar Pavić, ministar rada mrtvo-hladno kaže da su 3000 kuna dovoljna primanja za dostojanstveni život, je, možda z fotelje saborskog zastupnika ili iz perspektive ministra i njegove udobne fotelje ali zaista treba se kloniti ovakvih izjava jer te izjave ili su nepristojne odnosno krajnje ponižavajuće prema svakom građaninu RH ili naprosto govore o ministru kao osobi koja nema nikakav doticaj sa realnošću, koji živi u nekakvom paralelnom svemiru, u pamuku, jedne zlatnim žlicom i uopće ne zna što se oko njega u Hrvatskoj događa. Mi možemo raditi ovaj posao za ovu plaću, određene benefite od toga ali nikad ne bismo trebali izgubiti doticaj sa realnošću i vidjeti kako ljudi žive, onih na kraju krajeva zbog kojih smo ovdje. Nažalost, poreznom reformom kad smo smanjivali porezno opterećenje za najviše plaće u Hrvatskoj, ministar nas je uvjeravao da je razlog tomu da zadržimo visoko obrazovane kvalitetne kadrove koji su potrebni Hrvatskoj da ostanu živjet ovdje, raditi ovdje, doprinositi ovdje, pritom je isticao farmaceute, liječnike, IT stručnjake međutim danas imamo prilike vidjeti da ti ljudi nažalost nisu ušli u ovu kategoriju. U ovu kategoriju čak nisu ušli ni saborski zastupnici jer oni nisu najbogatiji sloj društva, ušao je možda premijer Plenković od dužnosnika. Međutim 15 000 bogatih u Hrvatskoj je jedino osjetilo benefite ove mjere a ako je intencija te mjere kao što je bilo ovdje rečeno da zadržimo ljude u Hrvatskoj, da ovdje troše, da razvijaju zemlju, mi smo potpuno promašili što se kaže, „mašili ceo futbal“ citat je, da ne mislite da ne znam koristiti hrvatski standardni jezik u Hrvatskom saboru. I treće, primjer zapošljavanja 500 novih ljudi u administraciji novoizmišljenog Državnog inspektorata kako bi Andrija Mikulić mogao biti sklonjen iz zagrebačke organizacije i namiren negdje da ga se Andrej Plenković riješi, koštat će nas 72 milijuna kuna godišnje. To je ovdje izračunato. To je 4 puta više od onoga što je ova Vlada izdvojila u 2017. g. za subvencioniranje kredita mladim obiteljima, o tome smo raspravljali danas ujutro ovdje. To je skoro dva puta više koliko će se iz hrvatskog proračuna izdvojiti za subvencioniranje stambenih kredita mladim obiteljima u 2018., 2019. i 2020. Mislim da to sve govori o prioritetima u RH što je nama bitno a što nam nije bitno ali prodajemo priču o važnosti da zadržimo mlade u Hrvatskoj, o važnosti demografske obnove Hrvatske a onda 4 odnosno 2 outa manje izdvajanja da bi njima olakšali kupnju prve nekretnine nego što ćemo izdvojiti za zapošljavanje 500 novih ljudi u izmišljenom novoosnovanom inspektoratu samo zbog toga da bi Andrija Mikulić mogao biti glavni državni inspektor. Baš me zanima po kom ključu će se zapošljavati tih 500 ljudi u državnoj administraciji. Sve po zakonu, sve po natječaju ali iskaznica neće biti na odmet, znamo čija. I završno, 2 milijarde kuna koje bi trebale za provedbu ovoga zakona možda zvuče puno ali one to dugoročno zapravo nisu, na taj način omogućili bismo 330 do 500 kuna veće plaće mjesečno našim sugrađanima i ja apeliram još jednom na Vladu da razmisli o ovome kad ste već odbili naš prijedlog da povećamo minimalnu plaću u RH na 4000 kuna, da prihvatite barem ovo za povećanje neoporezivog djela na 5000 kuna čime bi naši sugrađani profitirali od 330 do 500 kuna mjesečno. I nemojmo gledati te 2 milijarde, tko hoće nađe način, tko neće nađe izgovor, ja se nadam da se opet nećete ovom prilikom voditi samo izgovorom.
Zahvaljujem kolegici Glasovac, ja bi vas lijepo molio da kontaktirate predstavnike predlagatelja da se netko pojavi budući da nije nitko nazočan možemo mi nastaviti raspravu, bilo bi mislim korektno da bude netko od predstavnika predlagatelja tu, dakle to su kolega Bernardić, Grčić, Maras i Lalovac. Prelazimo na replike, poštovana kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Glasovac, kazali ste da zapravo možda i nije toliko plaća razlog odlaska iz Hrvatske. Ma ja bih ipak rekla da je jer kasnije ste u raspravi spomenuli zapravo one ljude koje ministar Pavić drži na 3000 kuna smatrajući da je to dostojanstvena plaća. Kasnije ste spomenuli da je porezna reformu koju je donijela ova Vlada poboljšanje donijela samo za 15 000 najbogatijih. Zar to nije dovoljan razlog i zar to nisu razlozi da upravo ljudi odlaze iz ove zemlje? Ja mislim da to su i više nego dovoljni razlozi da bi ljudi odlazili jer prvo je ono što je ministar Pavić govori, sramotno a i ovo drugo je izuzetno sramotno.
Zahvaljujem. Odgovor, poštovana kolegica Glasovac, izvolite.
Pa kolegice Alfirev, možda plaća odnosno visina plaće jest razlog za odlazak tipa medicinskih sestara, liječnika IT stručnjaka ali za dobar dio hrvatskih građana, mislim da to nije ključni razlog i upravo ono što oni navode da je loša atmosfera, loša klima, društvo u kojem je percepcija korupcije ogromna. Ljudi bi radili za manje, ljudi su spremni stegnuti remen, pogledajte učitelje i nastavnike, oni će uvijek podmetnuti leđa, dozvolit će da im se režu plaće, šutke će preći preko toga, neće štrajkati, ali u nadi da iza toga postoji neki viši cilj. Da će biti bolje. Da, moramo se danas žrtvovati svi da bi nam sutra bilo bolje. Ali toga nema. Bolje je samo nekima, a ne svima, a ljudi ne žele da bude bolji život. Oni žele zapravo bolji život svima, a ne samo [[Upadica: Zahvaljujem.]] samo njima.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Glasovac. Sljedeća replika poštovani kolega Zdravko Ronko. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja ne mislim biti odvjetnik ministra Pavića, ali ja sam prvo glasao protiv njegove reforme i molio sam ovdje, pozivajući se na njegovu socijalnu osjetljivost da odustane od toga. Zašto nije, ne znam, ali rekli ste kolegice kako on nema doticaj s realnošću pa bi ja samo rekao da vas ispravim. Ministar Pavić je radio za 2000 kuna u Udruzi Slap u kojoj sam ja dugo bio i znam činjenično stanje. Dakle, samo sam to htio reć. A sa 3000 naravno da se ne može dostojanstveno živjeti. Hvala.
Zahvaljujem, odgovor kolegice Glasovac.
Onda vjerojatno je u međuvremenu negdje po putu zaboravio kako je to živjeti, je je, pa kako može mrtav hladan izjaviti da su 3 tisuće kuna dovoljne za dostojanstven život u Hrvatskoj? Možda su bile tad kad je on radio za to, možda cijene nisu bile takve? Možda je ipak vladala malo zdravija atmosfera u društvu. Danas to sigurno nije, danas ne možete sa 3 tisuće kuna ama baš ništa i vi to kolega Ronko jako jako dobro znate. Radila sam i ja u školi kad sam počela 6 sati za 700 kuna, a poslije toga na pola satnice za 2 i pol, 3 tisuće kuna. Ali ne može to čovjek vječno. Od toga se ne da planirati ništa, nikakva budućnost, to je preživljavanje, a danas 75% hrvatskih građana možemo komotno reći preživljavaju, oni su mađioničaru u svakodnevici. Mađioničari.
Zahvaljujem na odgovoru kolegici Glasovac. Sljedeća rasprava, poštovana kolegica Marija Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, državni tajniče. Pa dosta smo toga rekli kroz ovo vrijeme od kada teče rasprava o našem prijedlogu i zaista ne znam kako bi još mogla argumentirati povrh ovoga što je sve do sada rečeno jer kako drugačije još reći da je ovaj zakon bolji ili da će učiniti više za veći broj građana nego ono što je učinjeno kroz reformu, kroz poreznu reformu, kroz paket porezne reforme koji je stupio na snagu? Kako drugačije još argumentirati da je ovaj zakon dotiče sve one koje trenutno ne osjećaju benefit porezne reforme ove Vlade? Kako drugačije reći da će, da bi kada bi se prihvatio ovaj naš prijedlog svi oni koji rade za plaće o kojima ovdje govorimo, a tu spadaju svi oni koji rade u školama, koji rade u sustavu socijalne skrbi, svih oni koji, pa evo informatici, svi oni koji rade za ove prosječne plaće da bi ovim zakonom bili na dobitku. Najviše sam se za ovu raspravu javila upravo potaknuta vašim riječima danas na odboru, državni tajniče, a mislim da ste, ili je bilo kroz repliku, sad se ne sjećam se točno ali mislim da je bilo također rasprava na tu temu kada ste spomenuli da je ovaj zakon i ovo što se predlaže ovo povećanje, koje bi bilo negdje između 300 i 500 kuna, da ste vi to zapravo kroz svoje prijedlog i kroz reformu koja je usvojena dobili na drugačiji način. Da ste dobili kroz onih 5000 koji su neoporezivi primitak i koji poslodavci mogu isplaćivati radnicima. Ja mislim da je to jako, jako loše. Jako loša usporedba jer ovo što mi predlažemo, ovaj zakon koji predlažemo, on bi za 700 tisuća ljudi, radnika donio povećanje plaće. Ono o čemu vi govorite, a osobno mislim da je to jako loš bio prijedlog i da je to bilo izuzetno loše i zaista ne znam, voljela bih imati za neko vrijeme i informaciju koliko je to, kakve su statistike i koliko poslodavaca upravo isplaćuje tih 5000 tisuća kuna neoporezivog primitka i na koji način. Jako bi me zanimalo je li su to poslodavci koji isplaćuju ljudima na minimalnu plaću ili možda onima, dakle onima koji imaju malo iznad minimalne plaće jer to bi bilo izuzetno loše. Jer to znači da oni namjerno ne povećavaju plaću radnicima nego kroz ove legalno im dajete mogućnost i dali ste im mogućnost da povećaju da im date povećanje, dakle tog neto iznosa, a zapravo taj dio im nikada neće se osjetiti na mirovini. A to morate priznati. Dakle, taj iznos, 5000 kuna godišnje nikada se neće osjetiti na mirovini. I on neće biti time povećan, a radnik će biti zakinut, kasnije će umirovljenik biti zakinut. O tome smo mi imali dosta prilike i dosta se kad smo o cijelom paketu porezne reforme govorili tada smo, dosta je zastupnika dijelilo također moje mišljenje, tada sam također o tome govorila i danas smatram da je to tako. I kažem, voljela imati analize koje ako me demantirate bit će odlično, ali je ako su poslodavci ti isplaćuju mjesečno po ne znam 400 kn da bi zapravo podigli tu neto plaću i zadržali socijalni mir onda to nije dobro. Inače nisam za inače nemam ništa protiv, ali ako smo zaista i stabilni s plaćama i stabilno društvo, ako imamo zaista stabilnu politiku plača i veću minimalnu plaću tada u redu možemo ići na ovaj neoporezivi dio i povećati još kroz nagrade radnicima omogućiti. Ali na ovaj način bojim se da niste postigli cilj i da nije postignut cilj koji ste htjeli osim ako zaista nije bio cilj pomoći nekim poslodavcima da bez dakle samo ne plaćajući doprinose povećaju i zadovolje radnike. Isto tako pitanje je koliki broj poslodavaca može isplatiti i taj neoporezivi dio to je ono što je značajno, sigurno netko tko je učitelj neće dobiti to, neće dobiti psiholozi u socijalnom sustavu socijalne skrbi, oni neće dobiti to. Dakle oni kroz ovaj vaš neoporezivi dio neće, jer država im to neće omogućiti, neki ne dobiju ne znam da li dobiju svi božićnice, uskrsnice, regrese opet ovisi o pregovaranjima, ali kroz ovo dakle kada bi se prihvatio ovaj naš prijedlog tada bi povećala se plaća i učiteljima, psiholozima, socijalnim radnicima, informatičarima dakle medicinskim sestrama, liječnicima svima njima. Drugačije ne. Trenutno je povećana plaća zaista samo onima koji imaju iznimno visoke plače, iznimno visoke to nije reforma koja hrvatskoj treba, to nije dobar način. Stoga žao mi je što zaista nema više ljudi u Saboru da možemo više o tome raspravljati, ali ovo je jedna od stvari koja se zaista malo spominje, a premalo je analiza o tome na koji način je ovo što ste do sada napravili utiče i koliko će još utjecati zapravo možda čak i na povećanje siromaštva. Bojim se da će za neke kategorije ljudi biti i povećanje siromaštva, i to je ono što nije dobro i što ne bi trebalo biti dobro i zaključno bih htjela reći ako se već hvalimo dakle sa boljim, boljom situacijom malo prije smo govorili i govorit ću o izvještaju hrvatske narodne banke da nam je zapravo u tom smislu monetarnom smislu situacija bolja. Hvalite se i Vlada se hvali drugim uspjesima onda bi zaista i veći broj građana trebao osjetiti da je u Hrvatskoj bolje na žalost svaki dan ipak pokazuju da nije tako , da je drugačije zaista ljudi ne bi odlazili, ali ljudi i dalje odlaze i to je ono na čemu vi borate voditi računa ,a još jednom kažem ovaj naš zakon u svakom slučaju bi povećao plaću za veći broj ljudi to je 700000 ljudi u odnosu na trenutni zakon koji se provodi koji je dobar za samo 15000 ljudi. Hvala.
Zahvaljujem kolegice Alfirev, sljedeća rasprava poštovani kolega.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče, poštovani kolege, vrlo kratko nisam imao druge mogućnosti poslovničke … [[Govornik se ne razumije.]] raspravu sa kolegom Đujićem pa ću samo kratko nešto se nadovezati na ono što je bilo u replikama dakle kad smo govorili i kad sam govorio u ime kluba. Naravno pozdravljam i ovaj prijedlog i to sam pozdravio za razliku od kolega i SDP pozdravljam i prijedlog da smo povećali prag za drugu za ulazak u višu poreznu stopu poreza na dohodak i nije 15000 koliko se priča ako sam ja dobro shvatio 30 000 mada se i to razumijemo i kolega Bernardić tih 30 000 nije više nego ovo što vi danas predlažete, jel tih 30 000 nije uprihodovalo odnosno država nije izgubila više od 2,4 milijarde kn dakle to nisu usporedive veličine. Također sam rekao da ovaj zakon moramo promatrati u odnosno ovaj prijedlog zakona u smislu svih njegovih posljedica … [[Govornik se ne razumije.]] i zato trebamo pristupiti ne samo izmjeni zakona što kolega Đujić naveo kad smo govorili o obrazloženju onda sam citirao članak 1. obrazloženje ovog prijedložnog zakona koji kaže da propisuje se povećanje neoporezivog dijela dohotka od 3800 na 5 i članak 2. utvrđeno je stupanje zakona na snagu te u njegovom zakonu o izmjenama i zakona financiranja radne jedinice lokalne područne i regionalne samouprave se propisuje izmjena udjela u općine grada sa 60 na 73% i u županijama sa 21% sa 17 odnosno ukida se udio za fiskalno decentraliziranje i kaže se onda u tom obrazloženju kojem se tu spominjalo u članak 1. propisuje se nova preraspodjela prihoda od poreza na dohodak tako da se ukida izdvajanje sredstava iz poreza na dohodak za udio za fiskalno izravnavanje. U članku 2. propisuje se način osiguranja sredstava za fiskalno izravnavanje u okviru zakona o izvršenju državnog proračuna i članak 3 obrazloženje utvrđeno istupanja zakona na snagu. To su sva obrazloženja o kojim smo mi razgovarali, a fali onaj najbitniji dio zakona o porezu na dodanu vrijednost i mi Zakona o porezu na dodanu vrijednost. I mi ako smo već htjeli to onda smo trebali prvo skočiti pa reći hop, prvo osigurat sredstva, pa onda ići u izmjenu. Ako hoćete baš kad imate već 2 zakona onda ste birali koji, onda je ovaj trebao Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave ići prvo, tražiti podršku da bi se na njega stvorili preduvjeti da se može ovaj primijeniti zakon. A paralelno još nam treba Zakon o PDV-u. Jer ići u ovo rasterećenje, koje podržavam i smisao je dobar nemojmo smanjiti PDV za 1%, al to ne piše nigdje ovdje ni u jednom ni u drugom zakonu, to ste pričali u obrazloženjima, ja to pozdravljam. Al sad mi tu trebamo donositi odluke ne …/nerazumljivo/… zato što je netko nešto rekao, ne na temelju zakona, prijedloga ili onoga što piše. I zato kažem sjest ćemo, podržat ćemo sve zakone koji su relevantni da naši građani budu porezno rasterećeni bez obzira koje plaće imali, jer ovime mi uzimamo velik dio novaca jedinicama lokalne samouprave za financiranje vrtića, prijevoza, sporta, kulture, određenih socijalnih davanja i ne smijemo ih ostaviti bez toga, jer onda standard se pogoršava onima koji imaju recimo 4.000 kuna plaću koji dobiju možda 10-tak ili 70 kuna povećanja, a vrtić im poskupi za 200. I njih smo ubili, a to nije ni bit nikakvog političkog rada, niti socijaldemokracije niti ičega. I zato kažem, sveobuhvatno podržavamo ovo, ideja je na mjestu ali mora biti provediva. Ne možemo radi određenog dijela, ja neću sad ulazit u političku oportunitetnost izbora, tko će se više dodvoriti, tko će više dati itd., itd., samo ne smijemo misliti o tome da idemo se dodvoriti jednom dijelu, a zapravo uništiti onaj dio koji zapravo najpotrebniji, a to su oni koji imaju najmanje. I na njih moramo razmišljati. Zato i dalje ću ustrajati u smanjivanju dalje još PDV-a na hranu jel to onda utječe na one koji imaju najmanje, a njih ne možemo nikako povećati plaću nikakvim poreznim olakšicama jer oni više poreza plaćaju. A kad govorimo o umirovljenicima i te kako i tu treba isto gledati, dakle ne samo jednostrano nego gledati na sve, a pogotovo na one kojima je najpotrebnije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Ćuraj. Replika poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Evo mislila sam da se neću javiti, ali kolega Ćuraj upravo ste rekli ono najbitnije dakle ako se nešto poduzima onda to mora biti sveobuhvatno i mora biti u svim segmentima usklađeno. Dakle, izvorni prihodi jedinica lokalne samouprave nije PDV, dakle nije uređeno zakonom nego je porez na dohodak. A on je najizdašniji i cilj je ove Vlade bio da se jedinice lokalne i regionalne samouprave osnaže, da upravo budu ti nositelji razvoja, da se zadrže ljudi u tim mjestima i gradovima i općinama i da na taj način razvijaju i infrastrukturu i potiče se korištenje europskih sredstava.
Zahvaljujem, odgovor kolega Ćuraj.
Zahvaljujem, da kolegice Perić mislim da u ovom drugom zakonu koji sad nije na dnevnom redu koji se tamo stalno spominjao ukinuti sredstava za izravnavanje i reći da će se to negdje drugdje osigurati, to ima učinka na državni proračun, ali ne piše kako. Trebamo imati treći zakon koji će onda to popratiti, dakle to je sve nedorečeno. Znamo da je ovo po meni dobra ideja, koja se treba dobro razraditi i sve posljedice sagledati i napraviti da ostavimo prostora ako idemo u porezno rasterećenje i onima koji su najsiromašniji. A svi govorimo ovdje kako je nemoguće živjeti sa 3, 4.000 kuna. Netko ima jedno dijete prima 5.000 kuna, 0 kuna će dobit u ovom prijedlogu, pa šta ćemo za njega napraviti. Pričamo o onima koji 80, 20.000 kuna kao …/nerazumljivo/… Zato gledamo i na smanjenje, drastično stope PDV-a na hranu da i oni osjete nešto.
Zahvaljujem na odgovoru. Slijedeća rasprava poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, porezi i porezna politika je nešto što je temelj države i odnosa u državi, da je prilika to da malo idemo i do grčkih filozofa o državi su govorili Platon i Aristotel. Platon je podijelio u 3 staleža, filozofi i vojnici i robovi. Aristotel u 2, upravljači i stalež robova. Kažu da je Aristotel bio nešto realniji u tome. Ovoga, ali da je pogriješio u početnoj premisi jer je on smatrao ili obrnuto nisam baš detaljno proučavao da su robovi sami posebni, a drugi smatraju da robovi, da se robovi postaju u odnosu države prema njima. E, malo je pretjerano reći u 21. stoljeću riječ robovi, zbog toga je neću koristiti taj termin, ali vrlo je jasno. Dakle, to se sada ljepše kaže država je nekome majka, a nekome je maćeha. To kome je majka imali smo prilike gledati svaki dan u raznim prigodama ili se nešto propusti napraviti ili se nešto ne napravi ili se nešto nekom napravi nekakva usluga pa onda on vrati uslugu itd. Kažu da razlog stvaranja države leži u uzajamnom potpomaganju ljudi radi zadovoljavanja životnih potreba i sada uloga države je da regulira od onoga što svi zajedno ovaj privređujemo da uzme onima koji imaju više da onima koji imaju manje, to se radi porezima. Dakle, obično se porezima uzme onima koji imaju, a oduzima se onima koji imaju više i da se onima koji imaju manje. Ovaj prijedlog je upravo na tragu toga, dakle da onima koji imaju najmanje da dobiju i relativnu i u apsolutnom iznosu najviše i nema nekih pretjerano velikih kontraargumenata protiv toga, jer što, dakle tko bi u ovome slučaju izgubio. Izgubili bi između ostalog i oni koji su već dobili. Kad su dobili? Zadnjom poreznom reformom, koliko su dobili? Dovoljno da umjesto, ono što sam u replici na početku g. državnom tajniku, da umjesto da ulažu novce i svoja sredstva u infrastrukturu i ono za što njihova zajednica treba zadovoljavati životne potrebe građana, oni su povećali plaće administraciji. Ne kažem naravno da ljudi koji rade u administraciji ne trebaju dobiti povišicu plaća, ali malo je interesantno kako je to toliko se poklopilo da, kako pišu neki mediji, su čak u Ministarstvu financija ostali citiram, šokirani. Prema tome, uloga države i nas socijaldemokrata posebno u ovome je da onda kada smatramo da su stvoreni uvjeti, a to je sada, odnosno kad smo predložili zakon, to je već više, kada se država hrvali i povećanim prihodima proračuna, to znači samo da previše uzima od građana, nema druge, nema druge ovaj tu, neke velike neke velike uzročno posljedične veze, da to pravednije raspodijeli i u tome se, o tome se vode velike rasprave u svim uređenim i normalnim europskim zemljama, ja bih volio da je ova rasprava isto bila malo sa malo širim auditorijem u malo pristojnije vrijeme, ali nema to neke veze, negdje će ostati ovdje zabilježeno ovo što smo rekli. I u tom smislu podržavam prijedlog koji je dao Klub zastupnika SDP-a i smatram da na njemu treba istrajati i dalje. Ono što bih još želio dodati u porezu na dohodak jer je tu državni tajnik pa ću iskoristiti, a to je jedna recimo to tako nepravedan odnos prema jedinicama lokalne samouprave koje se nalaze na obali i u turističkim područjima jer ispada da one od poreza na dohodak za obračun poreza na dohodak odnosno paušala za iznajmljivanje od nekretnina koje imaju na svom teritoriju ne dobiju ništa jer to ide prema prebivalištu onoga koji je vlasnik, a s druge strane te jedinice ulažu u infrastrukturu da bi ti mogli iznajmljivati pa ako bi u jednim od sljedećih izmjena mogli to napraviti, bilo bi mi osobno jako drago. Da skratimo, kako se, da skratimo i da citiram premijera, u jednom aktualnom prijepodnevu rekao je mogu što hoću, prema tome da on ovo hoće, ovo bi mogli, ali kako on ovo neće, ovo će biti kada dođe netko tko bude htio i mogao, a nadam se da će se to dogoditi vrlo brzo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Bauk. Imamo repliku, poštovani kolega Ronko, izvolite.
Hvala. Kad vaš šef ima 39 godina, ni dana radnog staža izvan ovih klupa, kad je sa 37 godina ostvario pravo na mirovinu, koju da ju sad aktivira i da ovog trenutka ode bi bila preko 7,5 tisuća kuna, onda ovo što radite je neiskreno, licemjerno, prodaja magle i to mi se, kako kaže zastupnik Maras, gadi. Prema tome, potrebno je, zašto ja to ponavljam? Da bi građani to znali. Da vas što prije odavde izmjeste kako ne bi dalje zagađivali prostor. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bauk. Ja bih vas lijepo molio još jednom da prilagodimo rječnik izričaju. Imamo prvo odgovor na repliku poštovanog kolege Bauka, a onda ćemo ... [[Govornik se ne razumije.]]
Ja sam očekivao upravo ovakvu repliku ovim riječima, dakle što se tiče biografije predsjednika SDP-a, koliko se ja sjećam, on je bio vrhunski student fizike i njega je najprije Zoran Milanović predložio jednom na listu kao vas, zatim drugi put na listu kao vas, 3. put na listu kao vas i 4. put na listu kao vas i nikada se niste bunili do sada pa nastavite tako i nemojte se buniti ni sada i još šta da kažem, ima ona 3 broja, 3 6 5, ne trebam dalje.
Zahvaljujem kolega Bauk, ja bih vas molio da se držimo teme, a ne unutarstranačkih… hvala lijepo, imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Ronko.
Da samo trenutak, zaboravio sam reći da je i g. Bauk isti kao i kad je u pitanju, možda koja godina stariji, ali sve je isto, no tražio sam povredu Poslovnika, 238., mislim poštovani potpredsjedniče da nije u redu da me opominjete upravo zato što bi vi trebali se ponašati isto kao i svi ostali predsjedatelji za ovim stolom, a moram vas podsjetiti da kada je ova trojka predlagala da se izmjesti mene, Milanku Opačić, Habeka i Anu Komparić da ne bi zagađivali prostor pa ste nas izmještali, niste ih nitko opomenuli, bez obzira tko je za ovim stolom sjedio, a mislim da ste trebali biti svi jednaki, to bi bar bilo korektno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega [[Upadica: Tako da se zna da je ovo sada milo za drago.]] Zahvaljujem poštovani kolega Ronko. Ja nastojim bit pravedan i pravičan i korektan prema svima. Ne sjećam se da sam ja predsjedao tada kad je bio taj izričaj. Budući da sam vas već upozorio i zamolio dva puta i budući da sad smatram da nije bilo povrede Poslovnika, izričem vam opomenu temeljem čl. 239. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Ja sam g. 238., dobit ću opomenu, ali iskoristit ću 30 sekundi. Ja sam riječ zagađenje spomenuo u kontekstu svjetlosnog onečišćenja koje imamo svaki petak na ovoj ploči upravo u trenutku glasanja, a nisam mislio da ti ljudi koji su gore svojom pojavom zagađuju prostor nego isključivo svjetlosno onečišćenje na ploči, pa ako kolege to prihvaćaju, dobro, tu metaforu dobro, a ako ne, opet dobro.
Zahvaljujem kolega Bauk na ovoj metafori. Zloupotrijebili ste institut povrede Poslovnika temeljem čl. 239 izričem vam opomenu. U ime predlagatelja, poštovani kolega Davor Bernardić, izvolite.
Potpredsjedniče Sabora, kasno je ali treba odgovoriti na neka pitanja, prvo pitanje koje se pojavilo od kolege Čuraja iz HNS-a je „Je li kasno“? Nije kasno budući se PDV sa 25 na 24% spušta tek 2020. g. Dakle 2 milijarde su tu koje se mogu usmjeriti u plaće građana, u plaće ljudi koji imaju najmanja primanja u ovoj zemlji a to su minimalne plaće, plaće između 4000 i 5000 kuna, 6000 kuna. Dakle o tome se ovdje radi. Nije kasno, vama je to kasno, zašto, zato jer vladajući su 2 milijarde kuna potrošili da dignu plaće najbogatijima a mogli su dić plaće ljudima koji su danas i ovdje u Saboru, čistačicama, čuvarima, zaštitarima, koji rade ovdje za male plaće. Ne, nisu, digli ste sebi plaće, digli ste sebi plaće, digli ste plaće onih 15 000 najbogatijih a tvrdite kako je u Hrvatskoj jeftina radna snaga, to tvrdi predsjednik Vlade i kako je povećanje mirovina od 69 kuna puno i kako se od 3000 kuna može dostojanstveno živjeti. Pa zar vam nije neugodno? Jel se vi dobro osjećate, kolega Čuraj? Vi zagovarate daljnje smanjivanje PDV-a na mesu. Koje meso? Zaraženo meso iz Poljske? Neće hrvatski poljoprivrednici od toga profitirati niti su od toga profitirali nego strani trgovački lanci a naši umirovljenici nek jedu zaraženo meso iz Poljske a vi ćete im još pomoć trgovačkim lancima da na tom zaraženom mesu iz Poljske dodatno zarade, pa kako vas nije sram? Ja vas pitam pa kako vas nije, pa di vam je obraz? Tu su poslali g. državnog tajnika, nije kriv zato jer valja ministar sa Jollyjem ima pametnija posla i onda su dali na papir g. Zdravku Ronku na daljinski, tom preletaču i potrčku, šta treba napisat i šta treba reć. Kako to objasnit? Prebjeg, potrčko, preletač, izdajnik svojih birača, jednom riječju žetončić, o tome se ovdje radi, HDZ mu je napisao na daljinski šta treba reći. I na kraju, pozivam vas da podržite prijedlog zakona, da omogućimo najmanjim plaćama da narastu u Hrvatskoj, da već od slijedećeg mjeseca sve plaće u Hrvatskoj najmanje narastu između 330 i 500 kuna, pa zašto vam je to toliko teško? Pa što vas to toliko boli? U čemu je problem i zašto ljudi ovo ne čuju? Pa čut će zato jer ćemo ponavljati, ponavljat ćemo zato jer se ova rasprava gurala duboko u noć jer ste uzurpirali institucije, uzurpirali institucije i gurate raspravu o povećanju plaća u noć, gurate raspravu o životnom standardu građana, raspravu o mirovinama u noć, raspravu o boljoj zdravstvenoj zaštiti. A preko dana jedino što dominira su vaše afere iz jednostavnog razloga što ste uzurpirali sve institucije u zemlji. Obavještajna zajednica se bavi unutarstranačkim obračunima umjesto da štiti naše građane da budu sigurni. Državni odvjetnik, gdje je nestao državni odvjetnik? U aferi iz koje izvlače milijuni kuna, stotine milijuna kuna. Državni odvjetnik se bavi prepiskama. O čemu pričamo? Gdje je nestao? Kriminal, korupcija, nepotizam cvatu, afere su teške stotine milijuna kuna, stotine milijuna eura. Gdje je u aferi Borg? Nije čak nikog ispitao. O tome se radi. Prema tome, gospodo iz HDZ-a kojih nema zato jer vam ovo nije bitno, jasno kao što vam nije bitna nijedna rasprava kada se diže standard građana, pozivam da ipak mrvica ljudskosti mrvica dostojanstva, mrvica brige za drugoga, mrvica empatije u vama proradi i da podržite prijedlog koji će omogućiti da za 700 000 ljudi dignemo tu crkavicu za 330 do 500 kuna ako imate uopće empatije, ako imate odgovornosti, ako imate ljudskosti. Hvala vam.
Zahvaljujem kolegi Bernardiću, imamo repliku, poštovani kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem s obzirom da je bilo i sobnih usmjerenih izlaganja prema meni, dakle prvo i osnovno, matematika mi nije jasna, ako je 15 000 ljudi dobilo veću plaću, kako je to 2 milijarde manje prihoda? Ako to podijelimo što znači da su ti ljudi imali, koliko stotine tisuća kuna mjesečno plaću, godišnje, svo samo to. I što se tiče, da, ok, vi ne želite jeftiniju hranu, ja želim, ja želim da se PDV još smanjuje, ja želim da ipak 6000 nije minimalna plaća, nažalost ona je nešto manja od prosječne plaće, minimalne su od 3 do 4000 kuna, a i budu i manje, njima s ovim ne možemo pomoć, možda s PDV-om na hranu ali ne smijemo napraviti da njima otežamo, to je ono sve moje bilo i ja cijelo vrijeme podržavam vaš prijedlog, slažem se, ali idemo to napraviti kroz sva tri zakona i ja želim i to ćemo apelirati prema našim partnerima, zahvaljujem.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Bernardić.
Evo hvala vam lijepo na podršci onda, bilo dobro da podržite naše prijedloge zakona, a što se tiče matematike, objasnit ću vam. Dakle 2 milijarde kuna je zbroj povećanja plaća bogatima, dakle Marićeva mjera za bogate, ovo što je omogućio da se masnim guskama vrat još namaže plus smanjenje PDV-a na zaraženo meso iz Poljske. Znači te dvije mjere, znači Marićevo pogodovanje bogatima, poduzetniku Jollyju i takvima plus smanjenje PDV-a na zaraženo meso iz Poljske, koštaju 2 milijarde i to je tih 2 milijarde. Dakle to su dvije mjere kumulativno. Dakle mi smo predlagali cijeli paket zakona, dakle tri zakonska prijedloga smo pustili zajedno upravo zbog toga, dva su u proceduri, jedan se donosi pri izvršenju proračuna i mi ćemo na ovo inzistirati, i meni je drago ako postoji dobra volja i sa vaše strane da se to podrži i da ljudi konačno u Hrvatskoj ugledaju malo svjetla na kraju dugog tunela.
Zahvaljujem kolegi Bernardiću na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve rasprave, zaključujem raspravu. Zahvaljujem predstavnicima predlagatelja na obrazloženjima prijedloga zakona, također zahvaljujem predstavniku Vlade državnim tajniku g. Zdravku Zrinušiću na obrazloženjima mišljenja Vlade, glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. S ovim smo iscrpili sve točke dnevnog reda predviđene za današnji dan, nastavljamo sutra u 9 i 30 ujutro s točkom dnevnog reda Izvješće o radu pravobranitelja za osobe sa invaliditetom za 2018. g. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 21,26 SATI
Prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o porezu na dohodak, prvo čitanje, P.Z. broj 446. Javlja se za riječ kolega Bernardić, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, tražimo stanku kako bi još jednom apelirali na sve zastupnike da podrže naš plan za povećanje plaća u Hrvatskoj. U Hrvatskoj je situacija takva da pola svih radnika i radnica, radi za plaće koje su manje od 5.400 kuna neto. 200.000 tisuća ljudi u našoj zemlji prima dohodak manji od 3.000 kuna. Istovremeno, milijun ljudi živi na rubu siromaštva ili u siromaštvu. I ovom izmjenom zakona bi se omogućilo da se porezni odbitak digne s 3.800 na 5.000 kuna, što bi u startu diglo plaće za više od 700 000 zaposlenih u Hrvatskoj između 330 i 500 kuna. I ne možete mi reći da novce za to nemamo jer ako se vaše ministrice voze skupim Mercedesima, onda su valjda naši učitelji zaslužili 330 kuna veću plaću. Ako vaši zastupnici se voze skupim BMW-ima, dobivaju na poklon satove od 60 000 kuna, pa valjda možemo omogućiti mladim ljudima, pripravnicima da dobiju 330 kuna više mjesečno. Ako vaši ministri imaju milijunske vile, imaju silne kvadrate, ne znaju otkuda im imovina, pa ajmo omogućiti našim medicinskim sestrama, našim zdravstvenim radnicima da im se plaće dignu između 330 i 500 kuna. I o tome se ovdje radi, nije da novca nema, novca ima jer ako ste mogli dići plaće za 15 000 najbogatijih državi, ako ste mogli otpisati dugove bogatima, ako ste mogli po principu uzmi siromašnima da bi dali bogatima zbrinut se i pobrinut za one najbogatije, onda možete radnicama i radnicima s najmanjim plaćama u Hrvatskoj podići plaće već slijedeći tjedan između 330 i 500 kuna. I apeliram na zdrav razum i na ljudskost, na malo ljudskog dostojanstva kod vas, zastupnici.
Hvala kolega Bernardić, hvala vam lijepa. Stanka se odobrava, je li se javlja još netko? Ako ne, nastavljamo s radom točno u 19 sati. STANKA U 18,48 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 19,02 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta kako bismo mogli pristupiti glasovanju. Dakle, sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Ne prihvaća se prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o porezu na dohodak, molim glasujmo. Utvrđujem da zaključak, da je većinom glasova 70 ZA, 5 suzdržanih i 39 protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.