Cijenjene gospođe i gospodo zastupnici i zastupnice, otvaram 16. sjednicu Hrvatskoga sabora. Sve vas srdačno pozdravljam. Posebno pozdravljam predsjednicu Vlade RH gospođu Jadranku Kosor, potpredsjednike i nazočne članove Vlade RH. Dozvolite mi da u ime svih zastupnica i zastupnika Hrvatskoga sabora srdačno čestitam dosadašnjem našem kolegi, dr. Ivi Josipoviću izbor za predsjednika Republike Hrvatske i želimo mu puno uspjeha u radu. [[Pljesak.]] Ovom sjednicom započinje redovito zasjedanje Hrvatskoga sabora koji prema odredbama Ustava RH i Poslovnika Hrvatskoga sabora započinje 15. siječnja i završava 15. srpnja. Pozivam vas da na početku zasjedanja odamo počast domovini izvođenjem himne "Lijepa naša domovino". - Izvođenje himne "Lijepa naša domovino" – Gospođe i gospodo, zastupnice i zastupnici, predsjednice i članovi Vlade pozivam vas da minutom šutnje odamo počast našem kolegi iznenada preminulom zastupniku, bivšem zastupniku Vjekoslavu Žugaju, kao i palim hrvatskim braniteljima, svim civilnim žrtvama rata i svim palima za Hrvatsku. Posebno svim žrtvama holokausta koji Međunarodni dan sjećanja danas obilježavamo 27. siječnja. Neka im je vječna hvala i slava. Gospođe i gospodo, zastupnice i zastupnici zapisnik 15. sjednice Hrvatskoga sabora primili ste na sjednici. Ima li primjedbi na zapisnik? Ako nema primjedbi utvrđujem da smo usvojili zapisnik 15. sjednice sabora u predloženom tekstu. Gospođe i gospodo, zastupnice i zastupnici prelazimo na utvrđivanje dnevnoga reda sjednice. Uz poziv na sjednicu primili ste i prijedlog dnevnog reda. Na sjednici vam je podijeljen konačni prijedlog dnevnog reda. Naglašavam da su točke koje nismo raspravili na 15. sjednici Hrvatskog sabora tiskane debljim slovima. U konačni prijedlog dnevnog reda uvrstio sam 3 nove točke, pod rednim brojevima 22., 23. i 24. To su Prijedlog odluke o imenovanju glavnog državnog odvjetnika Republike Hrvatske. Drugo, Izvješće o roku dovršenja dubinske analize hrvatskog turizma, satelitske bilance hrvatskog turizma i strategije razvoja turizma. I treće, Izvješće o uredbama koje Vlada RH donijela na temelju zakonske ovlasti. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakoni donose po hitnom postupku. U konačnom prijedlogu dnevnog reda pod točkom 10. do 15., zatim točkama 19. do 21. te točkom 60-om navedene su zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku. To su Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o oznakama izvornosti, oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama tradicionalnog ugleda poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda sa konačnim prijedlogom zakona. Ovo je hitni postupak, dakle, P.Z. br. 492, točka 10. Drugo, Prijedlog Zakona o potvrđivanju višegodišnjeg sporazuma o financiranju 2007., 2010. između Komisije Europske zajednice u ime Europske zajednice i Vlade RH sa konačnim prijedlogom zakona to je P.Z. br. 493, točka 11. Prijedlog Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti sa Konačnim prijedlogom zakona P.Z.E. broj 494 točka 12. Zatim, Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Države Izrael o suradnji o borbi protiv kriminala sa Konačnim prijedlogom zakon to je P.Z. broj 495 točka 13. Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Moldove o suradnji i borbi protiv organiziranog kriminala nezakonite trgovine i opojnim drogama i psihotropnim tvarima, terorizma i drugih vrsta teških kaznenim djela s Konačnim prijedlogom zakona, to je također P.Z. broj 496 točka 14. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, distribuciji i opskrbi toplinskom energijom s Konačnim prijedlogom zakona P.Z. broj 497 točka 15. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o stambenoj štednji i državnom poticanju stambene štednje s Konačnim prijedlogom zakona P.Z.E. broj 501 točka 19. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prebivalištu i boravištu građana s Konačnim prijedlogom zakona P.Z. broj 502 točka 20. Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o privatizacije Hrvatske elektroprivrede d.d. s Konačnim prijedlogom zakona, to je P.Z. broj 503 točka 21. I Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti s Konačnim prijedlogom zakona P.Z. broj 485 točka 60. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja ovih zakona? Naglašavam da je prijedlog, da ali samo da upozorim da točka 12. i točka 19. su točke P.Z.E. pa o njima nije potrebno glasovati. Predsjednica Vlade gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, Vlada predlaže da skinemo hitni postupak sa izmjena Zakona o prebivalištu, dakle da ide u redovitu proceduru kako bi se uistinu sva zainteresirana stručna i sva druga javnost mogla uključiti u raspravu. Hvala.
Hvala lijepa. Da li ima primjedbe na ostale točke koje se predlažu po hitnom postupku? Gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Imam primjedbu na točku 60. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Predlažemo da ide u redovitu proceduru jer problematika ne zahtijeva hitnost postupka.
Hvala. To je točka 60. dobro. Ako nema dalje primjedbi prelazimo na glasovanje o hitnosti postupka o ostalim zakonima. Molim uključimo se radi provjere kvoruma najprije. 112. predlažem da glasujemo dizanjem ruku oko dnevnog reda da ide brže. Imamo kvorum. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni Zakona o oznakama izvornosti, oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama tradicionalnog ugleda poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda P.Z. točka 10.? Ako nema, tko je za primjenu hitnog postupka molim da digne ruku. Hvala. Protiv? Suzdržano? Hvala. Jednoglasno 112 glasova. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju višegodišnjeg sporazuma o financiranju 2007. do 2010. između Komisije europskih zajednica u ime Europske zajednice i Vlade Republike Hrvatske P.Z. broj 493 točka 11.? Ako nema, tko je za primjenu hitnog postupka molim da digne ruku. Hvala. Protiv? Jednoglasno sa 112 glasova. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Države Izrael o suradnji o suradnji o borbi protiv kriminala sa Konačnim prijedlogom zakon to je P.Z. broj 495 točka 13.? Nema. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona, molim neka digne ruku. Hvala. Ima li protiv? Nema. Jednoglasno 111 glasova. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Moldove o suradnji i borbi protiv organiziranog kriminala nezakonite trgovine i opojnim drogama i psihotropnim tvarima, terorizma i drugih vrsta teških kaznenim djela s Konačnim prijedlogom zakona, to je također P.Z. broj 496 točka 14.? Nema. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona? Hvala. Protiv? Jednoglasno sa 111 glasova. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, distribuciji i opskrbi toplinskom energijom P.Z. broj 497 točka 15.? Nema. Tko je za primjenu hitnog postupka? Hvala. Protiv? Jednoglasno sa 113 glasova. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prebivalištu, predsjednica Vlade je predložila da ide u prvo čitanje, dakle da ne ide po hitnom postupku, pa o tome ne trebamo glasovati. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o prestanku važenja Zakona o privatizaciji Hrvatske elektroprivrede P broj 503 točka 11. Ako nema tko je za primjenu hitnog postupka? Hvala. Protiv? 115 jednoglasno. Imamo na Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, P.Z.br. 485, točka 60. Predsjednik Kluba zastupnika HDZ-a gospodin Andrija Hebrang je predložio da ide u redovnu proceduru. Da li se Vlada s time slaže?
... [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]]
Hvala. Dakle, prijedlog je da ide u redovnu proceduru. Stavljam na glasanje. Tko je za primjenu hitnog postupka koji je predložen od strane Kluba zastupnika SDP-a? Protiv? Hvala. 47 glasova za, 68 protiv. Dakle, ovaj prijedlog zakona ide u redovitu proceduru. Pisanih prigovora na dnevni red koji sam predložio uz poziv za sjednicu nije bilo te se taj dnevni red sukladno članku 203. stavak 4. Poslovnika smatra usvojenim. Sukladno članku 203. stavka 5. Poslovnika prigovor se sada može podnijeti samo na točke koje nije sadržavao Prijedlog dnevnog reda upućen uz poziv za sjednicu. Ima li tko od zastupnica i zastupnika prigovor na točke 22. do 24. Konačnog prijedloga dnevnog reda koji nije sadržavao Prijedlog dnevnog reda koji ste dobili uz poziv za sjednicu? To su Prijedlog odluke o imenovanju glavnog državnog odvjetnika Republike Hrvatske, Izvješće o roku donošenja dubinske analize hrvatskog turizma, satelitske bilance hrvatskog turizma i strategije razvoja turizma, i Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Izvolite. Gospođa Milanka Opačić.
Gospodine predsjedniče, u ime kluba SDP-a bih htjela izraziti jedan prosvjed zbog toga što točka dnevnog reda sa nazivom Porast nasilja među mladima u Republici Hrvatskoj punih deset mjeseci čeka u dnevnom redu da dođe na raspravu u ovaj dom. U međuvremenu jedan broj mladih ljudi stradao je na ulicama Republike Hrvatske, stradali su i jednim djelom i sa smrtnim ishodom. Prema tome, ova tema je nešto što je bilo od izuzetne važnosti da se raspravi. I doista ovo što se punih deset mjeseci ta točka stavlja na samo začelje mislim da nije dobro.
Hvala. Međutim, evo tajnik sjednice mi je rekao da nije došlo izvješće matičnog radnog tijela o toj točki dnevnog reda. Inače nema nikakvog razloga da ju ne uvrstimo i da što prije dođe na dnevni red. Nema dakle primjedbi na ove tri točke koje su naknadno uvrštene u dnevni red. Izvolite, gospodin Ostojić.
Poštovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Prošlo je daleko više od 24 sata, mislim na dnevnom redu treba biti i mišljenje našeg Odbora za Ustav, politički sustav itd. vezano za sve one primjedbe koje su početkom 12. bile date kao prigovor na Poslovnik. Pa bih vas ja molio da i to bude u dnevnom redu.
Nemamo nikakvog materijala. Kad stigne onda ćemo uvrstiti u dnevni red. Dakle, sukladno članku 205. stavka 2. Poslovnika ja bih sada trebao objaviti utvrđeni dnevni red. Predlažem ako se slažete da ga ne čitam u cijelosti nego mi dopustite da objavim da je utvrđen dnevni red onako kako sam ga predložio u konačnom prijedlogu dnevnog reda sa izuzetkom ovih točaka gdje je hitnost skinuta i stavljene u redovitu proceduru. Gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Kao što vidite predvidjeli smo u pola minute ovo sve, događanja do sada. I sada nastavljamo sa najavljenom dopunom dnevnog reda i glasovanjem o predloženim točkama. Najprije uključimo se da provjerimo kvorum. Uključimo se molim vas. 82 imamo ali ima nas i više od 82. Dobro možemo nastaviti. Dakle, predlažem dopunu dnevnog reda sa točkama. 1. Prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola o sprečavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe uz okvirni sporazum o slivu rijeke Save, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 504. 2. Prijedlog Zakona o Jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 505. 3. Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlada Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o plovidbi vodnim putovima na unutarnjim vodama i njihovom tehničkom održavanju, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 506. 4. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 507. 5. Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za razvojnu politiku u fiskalnom, socijalnom i financijskom sektoru, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 508. 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 509. 7. Konačni prijedlog Zakona o plaćama u lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, s Konačnim prijedlogom zakona, drugo čitanje, P.Z. broj 415. 8. Konačni prijedlog Zakona o Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih, drugo čitanje, P.Z. broj 438. 9. Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2008. godinu. Prijedlog dopune dnevnog reda podijeljen vam je na klupe, materijali su dostavljeni u pretince. Molim uključite se da utvrdimo, evo utvrdili smo dnevni red. Imamo kvorum. Na temelju članka 205. Poslovnika određuje se da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakoni donose po hitnom postupku. 1. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju protokola o sprečavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe uz okvirni sporazum o slivu rijeke Save, s Konačnim prijedlogom zakona, P.Z. broj 504 točka 1.? Ako nema, molim dizanjem ruku. Tko je za prijedlog da se po hitnom postupku raspravi? Hvala. Protiv? Nema. Ovaj prijedlog je prihvaćen jednoglasno sa 105 glasova. 2. ima li tko od zastupnika i zastupnica primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak, P.Z. br. 505, točka 2.? Ako nema, stavljam prijedlog za hitnost postupka na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Rezultat? Jednoglasno sa 107 glasova. Prihvaćeno. 3. ima li tko od zastupnica i zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o plovidbi vodnim putevima na unutarnjim vodama i njihovom tehničkom održavanju, P.Z. br. 506, točka 3.? Nema. Tko je za prijedlog da se prihvati po hitnom postupku? Hvala. Protiv? Hvala. Rezultat? Jednoglasno sa 109 glasova je prihvaćen prijedlog. 4. ima li tko od zastupnica i zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, P.Z. br. 507, točka 4.? Nema. Tko je za prijedlog da se ova točka raspravi po hitnom postupku? Hvala. Ima li netko protiv? Hvala. Prihvaćen jednoglasno sa 109 glasova. 5. ima li tko od zastupnica i zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za razvojnu politiku u fiskalnom, socijalnom, financijskom sektoru, P.Z. br. 506, točka 5.? Nema. Tko je za prijedlog da se ovo raspravi po hitnom postupku? Hvala. Ima li protiv? Nema. Prihvaćen je prijedlog jednoglasno sa 109 glasova. 6. ima li tko od zastupnica i zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, P.Z. br. 509, točka 6.? Nema. Tko je za ovaj prijedlog? Hvala. Ima li protiv? Prijedlog je prihvaćen jednoglasno sa 109 glasova. Ima li tko od zastupnica i zastupnika primjedbu na uvrštavanje preostalih točaka u dnevni red 16. sjednice, to su točke pod rednim brojem 7., 8. i 9.? To su Konačni prijedlog o plaćama u lokalnoj, područnoj upravi, Konačni prijedlog zakona o Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih, Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave. Ako nema primjedbi, gospođe i gospodo zastupnici dopuna dnevnog reda je utvrđena.
Prisežem.
Hvala lijepa. Čestitam i puno uspjeha u radu. [[Pljesak.]] Hvala. Dame i gospodo zastupnici, sada ćemo utvrditi najprije kvorum. Izvolite se uključiti. Rezultat. 90 zastupnika je nazočno, premda možda nas ima i više. Da li svi imaju ključiće? Najprije ćemo odlučiti o dopuni dnevnog reda 16. sjednice. Predlažem dopunu dnevnog reda sa dvije nove točke. Prva je Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o Hrvatskom crvenom križu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, P.Z. br. 510. I drugo, Prijedlog odluke o donošenju Prostornog plana Parka prirode Lonjsko polje, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Imamo kvorum i možemo pravovaljano odlučivati. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o Hrvatskom crvenom križu, P.Z. br. 510? Predlagatelj zakona je zastupnik i potpredsjednik Vladimir Šeks, uz podršku 43 zastupnika. Ima li primjedbi na hitnost? Nema. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu za hitni postupak kod donošenja ovoga zakona. Rezultat molim. Ovaj prijedlog je prihvaćen za hitnost postupka većinom glasova, 102 glasa za i 3 suzdržana i ništa protiv. Ima li tko od zastupnica ili zastupnika primjedbu na uvrštavanje u dnevni red Prijedlog odluke o donošenju Prostornog plana Parka prirode Lonjsko polje? Ako nema, gospođe i gospodo zastupnici, dopuna dnevnog reda je utvrđena.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade, poštovane gospođe i gospodo ministri, kolegice i kolege. Ja bih želio uputiti pitanje premijerki gospođi Jadranki Kosor. Naime, u posljednje vrijeme svu pozornost privlači borba protiv korupcije što i ja apsolutno podržavam ali treba reći i to da u sjeni borbe protiv korupcije postoji opasnost da se politikom izbjegavanja odgovornosti, odgađanja donošenja odluka i kupovinom vremena načine Hrvatskoj puno veće štete od onih koje nastaju samom korupcijom bez obzira na neprihvatljivost javne korupcije. Jedan od primjera je izgradnja LNG terminala na Krku koji je projekt od iznimnog značaja za Republiku Hrvatsku koji bi upravo u ovo vrijeme teške gospodarske krize otvorio i nemali broj radnih mjesta a gdje se praktično godinama ne mogu dogovoriti hrvatski partneri u tom projektu HEP, INA i Plinacro o vlastitim udjelima u tom projektu. To je jedan od razloga zašto se cijeli projekt ne realizira i on stoji a osigurao bi mnoga radna mjesta. Stoga je moje pitanje kako ćete se i na koji način boriti upravo protiv ove politike izbjegavanja i odgađanja donošenja odluka a koje mogu imati iznimno pozitivne efekte po Republiku Hrvatsku. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa predsjednica Vlade Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. Prije svega želim zahvaliti što podupirete kao saborski zastupnik i čelnik parlamentarne stranke sve napore Vlade u borbi protiv korupcije i bilo kakvog oblika kriminala u Republici Hrvatskoj. Vjerujem da će takva vaša potpora i vaše stranke biti snažna i dalje, i mi tu apsolutno ne posustajemo. Vjerujem da su apsolutno vidljivi rezultati na tom području i tu promjena pravca nema. Dakle, ponovit ću ono što često govorimo mi iz Vlade bez obzira na ime i prezime, bez obzira na pripadnost političkoj stranci, bilo kojoj političkoj opciji i bez obzira tko se na kojem mjestu nalazio. Ovo što vi spominjete svakako jest vrlo zanimljiva tema, dakle i ja imam neke informacije, ali ne u ovom konkretnom slučaju koji spominjete, da se možda pogotovo u nekim javnim poduzećima pojavila dobra prigoda da i nešto o tome kažem, da su ljudi možda posustali u izvjesnom strahu da bi se i njima nešto moglo dogoditi. Poruka je jasna, svatko tko radi u okviru zakona, svatko tko radi u okviru propisa, svatko tko radi časno i savjesno svoj posao nema se razloga bilo čega bojati. Bojati se mogu i trebaju samo oni koji krše zakone, koji su se na bilo koji način ogriješili prije svega o Ustav Republike Hrvatske, ali i onda o zakone Republike Hrvatske. Prema tome, poruka je jasna svima i u javnim poduzećima i svima drugima, radite svoj posao, preuzimajte svoj dio odgovornosti. O tome se radi. Dakle, kad se obavlja svoj posao časno i čestito onda naravno treba preuzeti svoj dio odgovornosti bez straha i donositi odluke. U konkretnom slučaju koji spominjete da nema odgađanja donošenja odluke govori i podatak da je baš prošli tjedan održan još jedan sastanak na tu temu. Nisu neke odluke lake, ali ću evo na temelju i vašega upozorenja i ja osobno se zainteresirati, pokušati požuriti procese, intenzivirati ih jer i ja se slažem s vama i mi u Vladi da je LNG terminal iznimno važna investicija, odnosno iznimno važan projekt. Prema tome, ovdje nema nikakvih odgađanja, nema straha, nema odgađanja donošenja odluka, ima problema koje treba riješiti. Vrlo često ima problema koji su iznimno teško rješivi, to vas evo želim uvjeriti, ako mi možete vjerovati i oko kojih se moraju uključiti mnoge, mnoge institucije, gotovo sva ministarstva. Ali evo, vjerujem da ćemo do sljedećeg aktualnog prijepodneva imati neke vijesti kojima ćete biti zadovoljni u kontekstu pitanja koje ste postavili i donošenja odluka o važnim projektima za Republiku Hrvatsku. Hvala vam.
Hvala. Gospodin Daniel Srb, izvolite.
Hvala lijepo. Zahvaljujem na odgovoru, gospođo premijerko. Ja bih želio reći da upravo treba pritisnuti i sve procese odgađanja odluka koje postoje bilo u državnoj administraciji, bilo u javnim poduzećima ili onom portfelju kojim upravlja država jer njihovim intenziviranjem može se nadoknaditi gubitak radnih mjesta koji se stvara na drugim mjestima. Stoga ja želim poručiti i vama da bila bi dobra vaša odlučnost, kao što ste rekli u jednom trenutku ili smanjite plaće, provedite to ili podnesite ostavke. Tako i u ovom konkretnom slučaju treba biti upozorba odgovornima, predsjednicima uprava ili se dogovorite u određenom roku ili gospodo donesite ostavke. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa, predsjedniče Hrvatskoga sabora. Predsjednice Vlade pitanje je za vas. Prošle ste godine zadužili Hrvatsku za 3,4 milijarde eura tako da ukupan vanjski dug Hrvatske ovoga trenutka iznosi 43 milijarde eura. Prema izvješću Europske banke za obnovu i razvoj Hrvatska je uvjerljivo najzaduženija među zemljama bivše Jugoslavije koje još uvijek čekaju na ulazak u Europsku uniju i definitivno jedna od najzaduženijih tranzicijskih zemalja. Teret ovog ogromnog vanjskog duga hrvatski bi građani lakše podnosili da bolje žive, međutim hrvatski građani žive sve lošije. Prema Eurostatu žive lošije danas nego što su živjeli prije tri godine i ono što je najstrašnije, u Hrvatskoj je sve više siromašnih. Svaki peti hrvatski građani živi na rubu siromaštva. Očito je zapravo da se posuđeni novac troši samo na jednu svrhu, da se što duže održi ova Vlada. Moje pitanje glasi, kao oporbena saborska zastupnica ne tako davno, dakle prije izvjesnog broja godina, bili ste strahovito zabrinuti sudbinom hrvatskih građana ističući kako je svaki od njih, uključujući tek rođenu djecu, bio zadužen za 5 tisuća eura. Danas ste predsjednica Vlade, dakle najodgovornija osoba u ovoj državi. Recite, molim vas, koliko je danas zaduženo svako tek rođeno hrvatsko dijete?
Hvala. Gospođa predsjednica Vlade, Jadranka Kosor.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Gospođo zastupnice. Pa evo, odgovorit ću vrlo konkretno i vrlo precizno na vaše pitanje koje je jedno tipično pitanje koje bih ja mogla isto tako komentirati isključivo na ovoj političkoj razini jer je na taj način postavljeno, dakle postavljeno je prije svega da ponizi Vladu, ponizi mene, ali ja ću vam odgovoriti vrlo konkretno. Dakle, nije istina da je ova Vlada, to je netočan podatak, zadužila Hrvatsku za 3 milijarde eura. To nije istina, zaduženje se kreće u okviru deficita, dakle oko 10 milijardi kuna. Isto tako treba znati i bilo bi dobro da u svom pitanju onda obuhvatite i taj podatak, da u ovom ukupnom zaduženju dug države iznosi otprilike 20%, a 80% dakle sve ono drugo, zaduženje banaka, građana i ostalih. Pa bi bilo korektno kad postavljate pitanje kojim želite poniziti Vladu da i to ukomponirate u samo pitanje. Isto tako, potpuno je netočna i neistinita vaša tvrdnja da smo posuđeni novac koristili, da ga koristimo samo za održanje na vlasti. To ne samo da nije istinito, to je zapravo potpuno, moglo bi se čak nazvati i smiješnim jer kako bi se taj novac mogao trošiti za održavanje vlasti u trenutku ogromne krize, u trenutku kad rješavamo probleme zaposlenosti, kad se doslovce borimo za svako radno mjesto, za očuvanje radnoga mjesta. I zato gospođo zastupnice najavljujem, vjerujem da ćete to pozdraviti, već za sutra za sjednicu Vlade na temelju odluka koje smo donosili u prošlim mjesecima gdje su ključne bile donošenje dva rebalansa proračuna u 7. mjesecu, donošenje konačno i kriterija za korištenje kredita na temelju programa projekata koje smo osmislili za potporu gospodarstvu. Sutra ćemo na sjednici Vlade donijeti i Zakon o jamstvenom fondu o kojem ćete ovdje raspravljati. Sutra ćemo donijeti vrlo jasne kriterije na temelju kojih će mnoge tvrtke moći posegnuti za pomoći koja će im sasvim sigurno koristiti i u očuvanju radnih mjesta i u pokretanju proizvodnje i prve kredite očekujemo polovicom veljače, odnosno do kraja veljače. Što se tiče djece u Hrvatskoj ja ću vam također spomenuti podatak da u svim mjerama kojima smo morali smanjivati proračun u prošloj godini u svim tim mjerama ni lipe nismo dirnuli sa pozicija doplatka za djecu, sa pozicija rodiljnih naknada. Dapače, za ovu godinu u ovim teškim prilikama sastavljanja proračuna mi smo pozicije rodiljnih naknada povećali za dodatnih sto milijuna kuna. Ukupno to vam je više od četiri milijarde kuna novca za djecu u Hrvatskoj koje nismo dirali. To ja mislim pokazuje ne samo socijalnu osjetljivost nego brigu za budućnost Hrvatske. Prema tome, ni jednu lipu, ni jedan euro ne trošimo za održanje na vlasti, nego za poticanje zapošljavanja, za potporu gospodarstvu i da do kraja ove godine možemo reći Hrvatska polako, ali sigurno izlazi iz krize. I vjerujem da smo time zadovoljni.
Hvala. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Predsjednice Vlade, ja se ipak vraćam računici, a ona je vrlo jednostavna. 43 milijarde eura podijeljeno sa četiri i pol otprilike milijuna stanovnika, dakle hrvatskih građana to je 10000 eura. To je točno dvostruko više u odnosu na zaduženje u vrijeme koalicijske Račanove vlade. Tada je zaduženje bilo 5000 eura. Kao zastupnici dug od 5000 eura vam je bio ogroman, a sada kao predsjednici Vlade dug od 10000 eura je zapravo nešto relativno. Nakon prošlogodišnjeg izdavanja euro obveznica u iznosu od 750 milijuna eura što je bio najveći pojedinačni dug, odnosno iznos zaduženja u povijesti samostalne Hrvatske. Prije nekoliko dana imali smo eto priliku svjedočiti ponovno pod navodnicima uspjehu našeg ministra financija. Ovaj put zadužio nas je za daljnjih 200 milijuna eura. Nedavno je guverner Hrvatske narodne banke ustvrdio kako će u 2010. godini ukupni vanjski dug...
Hvala.
... dosegnuti 100% BDP-a, a to je prema mišljenju ekonomskih stručnjaka situacija...
Hvala lijepa.
... kada inozemni dug postaje neodrživ teret za ... [[Govornica isključena, ne čuje se.]] Nemojte to raditi.
Hvala lijepa.
Htjela sam samo naglasiti to je zapravo pravi uspjeh HDZ-ove vlasti.
Hvala lijepa. Ja molim zastupnice i zastupnike da se, naravno i ministre da se pridržavaju ovog vremena koje imaju na raspolaganju i koji su predviđeni Poslovnikom. A samo dozvolite vrlo kratko da dam dvije kratke obavijesti. Gospođa predsjednica odbora Dragica Zgrebec obavještava da će se održati sjednica Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj danas u 14 sati u dvorani Eugena Kvaternika 233. I obavijest predsjednika Odbora za gospodarstvo gospodina Dragana Kovačevića da se otkazuje današnja sjednica odbora i zakazuje za sutra u 8,30 sati u dvorani Stjepana Radića 133/I. Nastavljamo sa postavljanjem pitanja uz još jednu molbu da se pridržavamo vremena koje je predviđeno. Postavit će pitanje gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena gospođo predsjednice hrvatske Vlade sa članovima i članicama Vlade, kolegice i kolege. Svoje pitanje upućujem ministru znanosti, obrazovanja i športa gospodinu Radovanu Fuchsu. Gospodine ministre, oko 33000 ovogodišnjih maturanata iz gimnazija i iz strukovnih škola ima pravo pristupiti ispitima državne mature. Znamo li da kroz nekoliko tjedana, točnije 19. veljače počinje polaganje ispita državne mature kao čelnom čovjeku ovoga nadasve važnog resora postavljam vrlo kratko pitanje, gospodine ministre je li sve spremno?
Hvala. Gospodin ministar Radovan Fuchs. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče Sabora, predsjednice Vlade, gospođo zastupnice sve je spremno. Ali mogu naravno to i malo šire obrazložiti. Do sada, odnosno jučer do 10,30 84% svih maturanata, dakle učenika gimnazija i strukovnih škola prijavilo se za polaganje ispita državne mature, odnosno maturu a od toga 81% je ujedno i navelo studijske programe koji želi studirati shodno uspjehu. Oni imaju još pet dana za prijavu, pri čemu uzmite u obzir i da jedan dio učenika strukovnih škola ne treba polagati ispite državne mature ukoliko ne želi nastaviti studirati i želi otići na tržište rada. Oni svoje obrazovanje u strukovnim školama završavaju sa stručnim ispitom. Prema tome, sve je spremno.
Hvala. Gospođa Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepo gospodine ministre. Zadovoljna sam vašim odgovorom i čestitam hrvatskoj Vladi i vašem ministarstvu na dobro obavljenome poslu. Svim maturantima koji se još predomišljaju preporučam da iskoriste ovo vrijeme do 31. siječnja i da se prijave, a svim pristupnicima prve generacije koji će polagati državnu maturu želim puno uspjeha na ovom ispitu znanja jer vjerujem u njihovo znanje. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Pitanje, neću politizirati, postavit ću jedno životno pitanje. Želim postaviti ili gospođi Kosor, a mogu mi odgovoriti gospodin Popijač ili gospodin Šuker. Mislio sam najprije pitati hoće li Vlada osigurati 815 milijuna eura jamstava za gradnju cesta u Crnoj Gori, autoceste što u cestogradnji za Hrvatsku može biti posao stoljeća. Međutim, ja ću se ipak dotaknuti brodogradnje. Kao što bi za hrvatske graditelje bila katastrofa ne osigurati to jamstvo za posao vrijedan 2,7 milijardi eura, tako je i za hrvatsku malu brodogradnju katastrofa Zakon o posebnim porezima, tj. trošarinama za brodice. Mi smo veliku brodogradnju izuzev Uljanika, hajde on se još nešto drži. Znači veliku brodogradnju smo uništili svjesno, nesvjesno, sad nije bitno. Reprezentacije tu nisu bitne jasno. To što se dogodilo u Rijeci vrijeđa, ali sad smo na dobrom putu da uništimo malu brodogradnju. Velika brodogradnja osigurava prihod od 5 do 5 i pol milijardi kuna na godišnjoj razini, grca u gubitcima i uz dotacije iz proračuna po radnom mjestu od čak 230000 kuna ona se ne može izvući iz problema dok mala brodogradnja ostvaruje prihod od jedne milijarde kuna na godišnjoj razini i od države ne dobiva ništa. E sad, kome je cilj uništiti tu malu brodogradnju. Veliku neuspješno pokušavamo privatizirati, spominjemo Končara, Zepter, Samsung, Hyundai, Daewoo a ono što funkcionira uspješno mala brodogradnja ili što je nju uništavamo apsurdnim porezima, tj. trošarinama. Znači, pitanje kada ćemo ukinuti apsurdan Zakon o trošarinama na brodice i što će biti sa hrvatskim velikim brodogradilištima "3. maj", "Kraljevica", "Trogir", "Brodosplit", "Uljanik", tj. koja je sudbina hrvatske brodogradnje u 2010., 2011. godini. Vidi li Vlada spas ili možda gašenje iste?
Hvala lijepa. Gospođa predsjednica Vlade Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče, a vi ste postavili barem 10, 15 pitanja u ovom jednom. I ja ću se koncentrirati na dva koja mi se čini najvažnija. Znači pitanje brodogradnje ukupno i vaše pitanje vezano za tzv. male brodograditelje. Oko ovoga zadnjeg, znači vezano za pitanje malih brodograditelja mislim da imam za vas i dobru i važnu vijest, i za sve njih, ali i za sve nas. Sutra će na sjednici Vlade biti izmjena Zakona o posebnom porezu na male brodove. I vjerujem da će se kroz izmjena toga zakona iščitati da je Vlada slušala, da je Vlada čula, da je Vlada razumjela i da nastoji na sve načine pomoći i ja vjerujem da ćete taj zakon, odnosno izmjene toga zakona i vi podržati u Hrvatskome saboru. Što se tiče brodogradnje ukupno, također sutra na sjednici Vlade očekujem zapravo i uvjete, odnosno početak raspisivanja drugog kruga privatizacije, dakle novoga natječaja, svakako do sredine veljače. I ono što evo želim reći na tragu svih napora koje smo do sada uložili, dakle vjerujem da znate da smo uspjeli dobiti novi rok, dakle 60 dana trajanja natječaja, da ćemo u tom vremenu, a i naravno da i Ministarstvo gospodarstva i svi mi članovi i članice Vlade ulažemo dodatne napore, ali ćemo ih posebno uložiti u tih novih 60 dana, da ako treba dobit ćemo doslovce sve koji na bilo koji način u tom procesu mogu sudjelovati, dakle koji mogu se pojaviti kao investitori, odnosno kao kupci, da ćemo razgovarati svima, da nekih dobrih naznaka ima, ali naravno bit ću apsolutno oprezna, jer drugo je dok govorite načelno i kad se približavate nekom poslu, a drugo je kad taj posao započne. Dakle, učinit ćemo ali baš sve da ovaj posao koji je pred nama uspije. I ja vas pozivam da u tom smislu pomognete gospodine zastupniče, i vi i stranka koju predstavljate ovdje u Hrvatskom saboru. Ako i vi imate naznake o nekim potencijalnim kupcima, o potencijalno zainteresiranima, molim vas da se javite da zajedno razgovaramo s njima, da im prezentiramo sve ovo što smo do sada u međuvremenu od prvog do drugog kruga uspjeli promijeniti, poboljšati i da taj cijeli posao uspije. Naravno prije svega na zadovoljstvo jer su životno zainteresirani ljudi koji su zaposleni u brodogradilištima, ali i na zadovoljstvo sviju nas, vas u Hrvatskom saboru, nas u Vladi, i svih građana Republike Hrvatske. Dakle ovaj posao u drugom krugu, zapravo dame i gospodo, gospodine zastupniče kreće sutra. Što se tiče, samo ću naznačiti i treći odgovor, odnosno na treće pitanje, vezano za ove investicije u Crnoj Gori. Mi smo koncentrirani na davanje potpore i jamstava tvrtkama u Hrvatskoj za poslove u Hrvatskoj. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Da, kad je riječ o brodogradnji mi smo zakasnili najmanje 10 godina, a više no što je IDS ili bolje rečeno strukture vlasti, ili više nego što su pomogli "Uljaniku" i daj Bože da su i drugi u Hrvatskoj tako pomogli onim brodogradilištima na čijem teritoriju oni leže. Možda bi prilike bile drugačije. Međutim relevantnog kupca koji će ući u naše brodogradilište naprosto ne vidim. Međutim što želim reći. Ovaj Zakon o trošarinama ili jedan sličan, o ovom arheološkom istraživanju što danas čitamo u novinama, onaj o zabrani prodaje poljoprivrednog zemljišta, neradnim nedjeljama, zabranu pušenja, jednom riječju takvi zakoni, … [[Govornik se ne razumije.]] uništavaju Hrvatsku, ali ja kažem još više uništavaju ovakvi nesprovedivi i apsurdni zakoni za što u zemlji jasno nitko ne odgovara. Postajemo u ovom trenutku taoci unutarstranačkih obračuna s jedne strane, nesprovedivih zakona, bavimo se marginalnim, ne onim suštinskim. Zato nisam htio pitanjima politizirati, ali jesam apsolutno, korupcija je sine qua non našega opstanka. Ali ukoliko ne promijenimo kvalitetu naših zakona, mislim da se dobro u ovoj zemlji nikome od nas ne piše.
Hvala. Moja molba i upozorenje u pogledu postavljanja pitanja, vremena itd. i koje se potroši. Ja ću morati citirati članak 180. Poslovnika, stavak 4. koji kaže: "Zastupnik može postaviti jedno pitanje". Ono mora biti kratko i jasno formulirano, i u pravilu takvo da se na njega može odgovoriti odmah i bez pripreme. Ali kad se postavi nekoliko pitanja onda se prekoračuje, osim toga i vrijeme i takvo zapravo kršimo Poslovnik. Ja vas molim da se pridržavamo ove odredbe Poslovnika, kao i drugih naravno. Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ja bih pitanje postavio ministru uprave, gospodinu Mlakaru. Gospodine ministre, prije mjesec i nešto više dana smo završili ciklus dopunskih izbora za manjine i tim dopunskim izborima smo mi ustvari trebali omogućiti participaciju manjina u izvršnoj vlasti lokalne i regionalne samouprave, gdje to nije u prvom krugu lokalnih izbora omogućeno. Ovim dopunskim izborima, ovi dopunski izbori su provedeni u sedam županija i 20-ak općina i gradova. Međutim, dopunski izbori nisu provedeni u Ličko-senjskoj, Zadarskoj, Virovitičko-podravskoj županiji i još 10-ak općina, da ih ne nabrajam sad. Moje pitanje je vrlo kratko. Što ćete gospodine ministre poduzeti da se održe potrebni izbori u ovim jedinicama, i kada će oni biti provedeni. Naime poznato je da su statuti općina i županija trebali biti usklađeni u roku 60 dana od provedenih lokalnih izbora kako bi se na taj način omogućile, dakle stvorile pretpostavke za ove dopunske izbore. Isto tako, nama nije poznato kakav je nadzor, odnosno koje sankcije je državna uprava provela ili kani provesti prema jedinicama lokalne samouprave i regionalne samouprave koje nisu izvršile ovu svoju zakonsku obvezu i time omogućile da se u ovom krugu provedu dopunski izbori, odnosno dopunske izbore moramo provoditi još jedanput i izazivati dodatne troškove i sve ono što uz to ide, a što smo mogli izbjeći da smo poštovali zakonske odredbe. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin ministar Davorin Mlakar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani zastupniče. Poznato vam je da su lokalni izbori provedeni u 5. mjesecu prošle godine i da su se predstavnička tijela jedinica lokalne i regionalne uprave i samouprave konstituirala tek negdje krajem kolovoza, to je bio rok od kojeg se mjeri vrijeme u kojem su te jedinice trebale donijeti izmijene svojih statuta, odnosno svoje statute uskladiti s odredbama zakona. S obzirom na sastav vijeća poznato vam je nisu sve to uspjele napraviti istovremeno i zbog toga je Vlada, ja mogu citirati to zaključkom od 22. listopada utvrdila da će se u svim tim jedinicama održati dopunski izbori pod uvjetom i s obvezom da oni svoje statute usklade sa odredbama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Također znate da su 6. prosinca za jednu grupu županija, i općina i gradova raspisani dopunski izbori koji su tu obvezu u tom roku izvršile. S obzirom da nisu svi istovremeno u sastavu vijeća donijeli izmijene statuta, Vlada se vodila i načelom efikasnosti da raspiše izbore u jednom broju tih jedinica, a da onda kada sve ostale svoju obvezu iz Zakona izvrše raspiše izbore dopunske za preostale jedinice. Radi se i o izboru članova u predstavnička tijela i o izboru zamjenika župana, gradonačelnika odnosno općinskih načelnika. Neke od jedinica koje spominjete su već donijele izmijene svojih statuta. Konkretno radi se o Virovitičko-podravskoj županiji koja ima obvezu dopunskih izbora za zamjenika župana koje je odredbe svog statuta izmijenila i time uskladila sa Zakonom. S obzirom da neki gradovi i općine još nisu proveli do kraja taj postupak usklađivanja statuta Ministarstvo uprave je izvršilo upravni nadzor u većini jedinica i jedna od mjera iz upravnog nadzora biti će upravo ta da u određenom roku koji je propisan zakonom, dakle Zakon o općem upravnom postupku usklade svoje statute da bismo onda još jednom i to završno raspisali izbore za sve preostale jedinice upravo zato da ne bismo ono što ste rekli, gomilali troškove izbora. Znate da smo čak i u ovim dopunskima ponavljali neke izbore za izuzetno mali broj birača da bismo ispunili obvezu ovim jedinicama koje su 6. odnosno 20. prosinca održale dopunske izbore. Prema tome, ono što mogu reći vjerujem da ćemo u narednih mjesec ili dva da ćemo imati u svim jedinicama usklađene statute i tada možemo donijeti odluku o raspisivanju dopunskih izbora. Hvala vam lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospodinu ministru na odgovoru, uvažavam ono što ste rekli i ne bih polemizirao oko razloga zbog čega su to neki napravili, a neki sebi, svojim tumačenjem propisa doveli u situaciju da kasne, uzrokuju ovaj novi termin izbora, nove troškove itd., ali vas molim da nam pošaljete pismeni odgovor.
Hvala. Obavijest predsjednik Odbora za turizam Marin Brkarić odgađa sjednicu Odbora za 3. veljače u 14 sati što će biti naknadno pozivom potvrđeno. Na redu je gospodin zastupnik Ivan Šantek. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovana gospođo predsjednica Vlade zajedno sa članovima Vlade. Moje pitanje upućeno je gospodinu Tomislavu Iviću ministru Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Gospodine ministre, gospodarska kriza uzrokovala je zabrinutost vlasnika dionica Fonda Hrvatskih branitelja, ali isto tako i korisnika Fonda za stipendiranje Hrvatskih branitelja i njihove djece. Molim da mi odgovorite, kako posluje Fond Hrvatskih branitelja, ali isto tako hoće li poslovni rezultati fonda Hrvatskih branitelja omogućili uspješan rad Fonda za stipendiranje Hrvatskih branitelja i njihove djece iz Zaklade Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata u ovoj godini.
Hvala. Gospodin ministar Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo Saborski zastupnici, poštovani gospodine Šantek, vrlo rado ću vam odgovoriti na ovo vaše pitanje. Sa zadovoljstvom mogu reći da je Fond Hrvatskih branitelja unatoč gospodarskoj krizi i recesiji, više nego uspješno poslovao u 2009. godini. Riječ je u biti o najjačem fondu u državi koji od osnutka uspješno posluje. Najbolja potvrda uspješnosti poslovanja Fonda su financijski pokazatelji. Mogu reći da je vrijednost imovine Fonda u ovom trenutku 2 milijarde i 309 milijuna kuna. Da je Fond u protekloj 2009. godini ostvario dobit od 248 milijuna kuna ili 25% više nego 2008. godine da je vrijednost udjela pojedinačnog udjela u Fondu Hrvatskih branitelja 763 kune i da je porasla gotovo 30% u odnosu na 2008. godinu. Dakle, to su financijski pokazatelji koji potvrđuju ono što sam rekao da Fond više nego uspješno posluje i zahvaljujući toj uspješnosti poslovanja Fonda osigurana su sredstva i za Fond za stipendiranje Hrvatskih branitelja i djece Hrvatskih branitelja i Zakladu Hrvatskih branitelja tako da će u školskoj i akademskoj godini 2009./2010. biti isplaćeno sredstava za 10 tisuća 257 učeničkih i studentskih stipendija za djecu Hrvatskih branitelja. Inače u protekle 3 godine iz Fonda za stipendiranje osigurano je više od 20 tisuća stipendija, isplaćeno gotovo 120 milijuna kuna za tu namjenu. Isti je slučaj i sa Zakladom Hrvatskih branitelja koja je u proteklih 3 godina isplatila pomoći humanitarne i socijalnog karaktera za Hrvatske branitelje preko 50 milijuna kuna. Dakle, iz ova dva i Fonda i Zaklade se vidi kolika je korist neposredna za branitelje od postojanja Fonda Hrvatskih branitelja. Naravno tu treba posebno spomenuti onu odluku Vlade iz 2005. godine da se dionice najvrednijih hrvatskih poduzeća INE i Telekoma 7% prenese u imovinu fonda što je u biti stvorilo pretpostavke da fond može početi sa radom, a naravno i uspješno funkcionirati. Iskoristit ću ovu prigodu i pozvati hrvatske branitelje da ne prodaju svoje udjele jer sve ovo što sam rekao govori u prilog tezi da je budućnost fonda sasvim izvjesna i da se može očekivati i u idućim godinama uspješno poslovanje Fonda hrvatskih branitelja. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Ivan Šantek, izvolite.
Zahvaljujem. Evo zaista sam zadovoljan sa ovim vašim riječima i zadovoljan sam sa odgovorom koji sam dobio. Zaista je 10 357 stipendija koje se dijele u ovoj školskoj godini zaista jedna impresivna brojka i upravo su ovi fondovi i zaklade zalog na koji su u budućnosti računali mnoge obitelji hrvatskih branitelja. Hvala vam lijepo.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Romana Jerković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Svoje pitanje upućujem ministru zdravstva i socijalne skrbi. Gospodine ministre postotak postignutih trudnoća od uvođenja Zakona o umjetnoj oplodnji u zagrebačkoj bolnici "Sv. Duh" pao je sa 36 na 24%. Uspješnost je dakle pala za trećinu. U udruzi "Roda", ali ne samo udruzi "Roda" već i u cjelokupnoj stručnoj javnosti tvrde da takvi podaci zapravo i nisu iznenađenje obzirom da smo u Hrvatskoj donijeli najrigorozniji zakon u Europi. Moje pitanje upućeno vama jest slijedeće. Zbog čega ste toliko uporni, toliko ustrajni u inzistiranju na metodi koja u svijetu nije zlatni standard? Na metodi koja u Hrvatskoj nije uhodana? Na metodi koja je značajno skuplja, koja daje lošije rezultate i koja je štetnija po zdravlje žena i konačno koja je u svojoj osnovi politička, a ne stručna odluka? Hvala lijepo.
Potpredsjednik i ministar, gospodin Darko Milinović. Izvolite.
Uistinu vam hvala na ovom pitanju. Pa pored "Roda" ima i drugih udruga. Ima recimo "Grozd" udruga koja okuplja roditelje koja broji preko 40 tisuća članova. Čuli smo novo, dezinformacija o medicinskoj oplodnji i tijekom donošenja zakona, a i evo danas od vas. Evo za informaciju demantij ravnatelja bolnice "Sv. Duh" koji je rekao da nije palo za trećinu broj medicinskih oplodnji u bolnici "Sv. Duh", odnosno da je iz razloga što 7. i 8. mjesec su bili na kolektivnom godišnjem odmoru. 10. mjesec se renovirao odjel, 11. mjesec bili su na edukaciji. Pa naravno da je u to vrijeme broj trudnoća neznatno opao. Zakon je najkontroverzniji u Europi, kao što vi govorite. U Hrvatskoj reći ćemo parovi koji žive u braku i izvanbračnoj zajednici su izjednačeni. Nisu izjednačeni u Francuskoj, nisu izjednačeni u Švicarskoj. U Hrvatskoj se mogu donirati, pohraniti sjemene jajne stanice i tkiva jajnika i testisa. Ne mogu se u Austriji, u Njemačkoj, u Norveškoj, u Danskoj, u Sloveniji. Identitet donora je kod nas zaštićen, nije zaštićen u Belgiji, u Njemačkoj, u Norveškoj, u Austriji, u Švedskoj, u Turskoj, u Velikoj Britaniji. To je sve o kontroverznosti i nazadnosti zakona. Na Okruglom stolu akademik kojega često pozivate u Hrvatskoj promovirajući slovensko zdravstvo, ja nemam ništa protiv toga, kaže kako je istaknuto da su svi zakoni u državama EU svi zakoni imaju neke restrikcije i da tu Hrvatska nije izuzetak. Čuli smo da idu kolone vlakova, autobusa, a vjerojatno zbog blizine Hrvatske i Slovenije ne trebaju uzlijetati avioni, jel' da, svi gibaju na medicinsku oplodnju u Sloveniju. Pa kaže akademik Vlaisavljević da je dulje vrijeme prisutan trend u Europi da i slovenski građani kao i građani drugih europskih država putuju u inozemstvo i da ta praksa nije u direktnoj vezi s niti jednim zakonom. Teško je pobiti činjenice. Nije politika donijela ovaj zakon, Hrvatsko društvo za humanu reprodukciju je dalo sve pozitivne ocjene ovom zakonu. Sad o broju postupaka koji je drastično po vama pao, pa imamo službene podatke, doduše za 2-3 mjeseca, sačekat ćemo još idućih 4, 5 mjeseci. Broj postupaka, morate ovu čuti svi, je 17% veći od donošenja ovog zakona. Broj trudnoća je 23% veći od donošenja ovog zakona, a broj trudnoća po jednom embrio transferu je 1,35% veći. Ali kad se čita u novinama, pogotovo oni koji ne razumiju pa kažu da je trebalo 6 mj. za prve trudnoće iz odmrznute jajne stanice nije istina jer najprije se ide na svježi embrio transfer. Oni koji su u struci razumiju, pa ako ne uspije treba jedan odmor od mjesec, dva dana, pa prvi pokušaji trudnoće od odmrznutih jajnih stanica ja bih bio nekorektan da sam to rekao, ali reći ću, dosada imamo 4 pokušaja i 2 trudnoće. Dakle, 50% uspješnosti. Samo bogati će moći u postupke medicinske oplodnje. I to ste rekli, samo evo to spominjem. Jedina smo zemlja u Europi koji plaća 6 postupaka što izgleda ne ide u korist bogatima već upravo siromašnima. I niz, niz pojedinosti koje smo čuli i vjerojatno ćemo slušati kao dezinformacije.
Hvala. Gospođa zastupnica Romana Jerković, izvolite.
Možete vi gospodine ministre pribaviti ne znam koliko demantija, ali vas demantira broj začete djece. Spominjete udrugu "Grozd", ja doista ne znam kakve su njihove reference oko umjetne oplodnje osim što su doživjeli debakl oko programa spolnog obrazovanja u školama. I molim vas, gospodine ministre, molim vas, žalosno je gospodine ministre doista da pored toliko stručnih i pametnih i sposobnih ljudi u ovoj zemlji nestručnost, neznanje pa ako hoćete čak i bahatost natjera naše parove koji žele imati djecu da stručnu pomoć potraže negdje drugdje. I žalosno je da zbog toga moraju dizati kredite i odlaziti u Sloveniju dok vi gospodine ministre u Hrvatskoj stvarate zdravstvo samo za bogate. To je žalosno. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Stipo Gabrić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo predsjednice hrvatske Vlade sa ministrima. Moje pitanje postavljam potpredsjedniku hrvatske Vlade i resornom ministru regionalnog razvoja šumarstva i vodnog gospodarstva gospodinu Božidaru Pankretiću. S obzirom da je od 26. 12. do negdje 18. 01. velike vode su ugrozile cijelo područje doline Neretve posebno gradove, grad Metković, općinu Pula Norinska i jedan dio grada Ploča, odnosno mjesto Komin. Što će hrvatska Vlada napraviti i resorno ministarstvo da se to ubuduće ne događa?
Hvala. Potpredsjednik i ministar Božidar Pankretić.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Pa uvaženi gospodine zastupniče, reći ću na početku da nažalost određene stvari je nemoguće predvidjeti naročito kada govorimo o ovako izvanrednim okolnostima kao što su bile ove velike vode. Prema zadnjim izvješćima u posljednjih 30 godina samo 3 puta smo imali ovakvu može se slobodno reći gotovo elementarnu nepogodu. Ja izražavam žaljenje u ime hrvatske Vlade svim stanovnicima doline Neretve na pretrpljenim štetama, a dakako na svemu onome što je bilo. U svakom slučaju moram naglasiti da je hrvatska Vlada učinila sve što je bilo u njenoj mogućnosti i to putem Ministarstva regionalnog razvoja, vodnog gospodarstva i šumarstva, dakako putem Hrvatskih voda i ljudi koji su bili cijelo vrijeme na terenu. Sve je bilo tamo osigurano da kojim aktivnostima vašima koje su bile na licu mjestu. Ono što je potrebito posebno naglasiti, mi sada imamo i zajedno sa tijelima koje su na lokalnoj razini snimamo nastalu štetu. Pošto je proglašena elementarna nepogoda, potrebno je napraviti procjene. One se rade, koliko imamo podatke cca 400 ukupno kuća na pogođenom području je prijavljeno sa određenim štetama. Cca 400 hektara poljoprivrednih površina koje su nastradale. Onaj dio pitanja koji se odnosi, što ćemo učiniti. Dakako znate proceduru, ono što je Vlada odmah učinila je bio dio novaca koje smo namijenili i Dubrovačko-neretvanskoj županiji, ali i Ličko-senjskoj županiji. Ono što je pred nama je dio nadoknade šteta kada završe kompletne procjene. Procedura ide da se prema pojedinačnim zahtjevima to preda našoj Komisiji za procjenu elementarnih nepogoda i šteta da ako bit će u najvećoj mjeri koliko je to moguće prema postojećim sredstvima nadoknađena određena šteta. Po meni onaj dio koji također moramo učiniti i već radimo na njemu je dogovor sa bosansko-hercegovačkim vlastima. S obzirom da nažalost prvi dio obrane grada Metkovića nalazi se u Bosni i Hercegovini i to je dio problema koji moramo još uskladiti i poboljšati što je moguće. A najveći dio i najznačajniji koji je sada u pripremi je izgradnja nasipa i obrane grada Metkovića. Rekao bih posao dugo očekivan na kojemu se dugo radilo. I mogu sada reći, pri kraju smo izradi kompletne dokumentacije. Sve je završeno. Očekujemo građevinsku dozvolu u svibnju mjesecu. Pokretanje kompletnih radova. Pripremili smo sredstva cca 50 milijuna kuna. I rekao bih u roku od dvije godine spriječit ćemo sve ono što se događalo unazad desetljeća. I vjerujem da će grad Metković i cijela dolina Neretve od tada biti sigurna i to mogu reći da na tome radi hravtska Vlada i taj svoj posao ćemo u roku i završiti. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Zastupnik gospodin Stipo Gabrić. Izvolite.
Zahvaljujem. Potpredsjedniče Vlade i resornom ministru gospodinu Pankretiću. I posebno zahvaljujem predsjednici hrvatske Vlade koja je u tim najtežim trenucima 10. siječnja kada je voda rasla iz minute u minutu zvala nekoliko puta mene, ostale gradove i općine i intervenirala kod Državne uprave za pomoć i spašavanje sa tehnikom i ljudstvom.
Hvala. Postavit će pitanje, gospodin zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo predsjednice hrvatske Vlade, gospođe i gospodo članovi Vlade. Svoje pitanje uputio bih ministru Ministarstva vanjskih poslova i europske integracije, gospodinu Gordanu Jandrokoviću. Ovih dana mogli smo pročitati u medijima najavu Švedske kako će zatvoriti neka svoja veleposlanstva. Između ostalih i ono u Ljubljani, Sofiji i Bratislavi. Razmišlja li hrvatska diplomacija o prestrukturiranju svoje diplomatsko-konzularne mreže, odnosno što čini kako bi odgovorila na trenutne izazove s jedne strane organizacijski uskladila svoja diplomatska predstavništva s financijski ograničenim sredstvima, a s druge strane iskoristila neke nove mogućnosti i potencijale koje joj se pružaju?
Hvala. Gospodin ministar Gordan Jandroković. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine zastupniče, a Hrvatska kao i sve ostale zemlje svoju diplomatsko-konzularnu mrežu, svoju diplomaciju prilagođava svojim financijskim mogućnostima i naravno svojim vanjsko-političkim prioritetima, odnosno želji i interesima da s pojedinom zemljom ima jače ili manje jače diplomatske odnose. Gospodarska kriza nove tehnologije glavni su razlozi zašto dolazi do promjena o kojima ste govorili i moram priznati da je i mene osobno iznenadilo kada sam vidio da jedna zemlja veličine i snage tih financijskih moći kao što je Švedska na taj način redefinira svoju diplomatsko-konzularnu mrežu i odlučuje se na to da zatvara diplomatska predstavništva čak i u zemljama Europske unije. Oni nisu jedini. Bio sam nedavno u posjetu Švicarskoj, gdje mi je isto tako ministrica vanjskih poslova Švicarske kazala da i oni idu u restrukturiranje, da smanjuju broj diplomatsko-konzularnih predstavništva, tako da je to trend koji definitivno postoji i među najbogatijim zemljama i koji će u svakom slučaju slijediti i Hrvatska. Ono što smo mi učinili u ove dvije godine do sada, mi smo značajno smanjili broj djelatnika Ministarstva vanjskih poslova. 2008. kada sam preuzeo mjesto ministra bilo je tisuću 533 djelatnika, danas je taj broj na razini od tisuću 377, s tim da je prema novoj sistematizaciji koju smo napravili planirana brojka, ciljana brojka tisuću 262 djelatnika. I nastavit ćemo, tako da se nadam da ćemo do kraja mandata uspjeti doći upravo do te ciljane brojke. Mi ne otpuštamo djelatnike koji su u stalnom radnom odnosu, već raskidamo ugovore po isteku sa ugovornim diplomatima, a istovremeno jedan dio naših djelatnika prelazi u druga tijela državne uprave. Što se tiče proračuna i njega smo smanjili za otprilike 60 milijuna u ove protekle dvije godine. Upravo kroz ta smanjenja i kroz racionalnije poslovanje naše diplomatsko-konzularne mreže. U mnogim zemljama smanjili smo broj diplomata. Sa svim onim zemljama gdje nam je važna nazočnost ići ćemo vjerojatno na samo veleposlanika plus još jednog diplomata. Razmišljamo isto tako o smanjivanju administrativaca a radi se trenutno jedna analiza mogućeg smanjenja odnosno ukidanja nekih veleposlanstava ili konzulata te istovremeno osnivanja nekih novih jer smo detektirali da su neka područja koja su nam iznimno važna u prvom redu zbog gospodarstva kao što je Srednja Azija ili kao što je to područje Golfa u kojem sam isto tako nedavno bio u Omanu, Kataru i Emiratima. Tamo nemamo svoje diplomatsko-konzularno predstavništvo a postoji veliki interes hrvatskih gospodarstvenika da Hrvatska tamo bude diplomatski predstavljena tako da ćemo u okviru postojećeg proračuna tražiti mogućnosti da otvorimo neka nova diplomatsko-konzularna predstavništva a tamo gdje nemamo opravdanih razloga da idemo ili u velika smanjenja ili u zatvaranja tih predstavništava. Hvala.
Hvala. Gospodin Ivo Grbić. Izvolite.
... [[Govornik je naknadno uključen, ne čuje se.]] diplomatsko-konzularne mreže hrvatske diplomacije biti uspješno. Hvala.
Hvala. Pitanje će postaviti gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče, uvažena predsjednice Vlade, uvaženi ministri. Svoje pitanje upućujem ministru Mlakaru iako bi možda bilo bolje da sam ga uputila ministru Karamarku jer je to područje koje se tiče i jednog i drugog ministarstva. Naime, u Republici Hrvatskoj svaki državljanin ima slobodno pravo izjasniti se o nacionalnoj pripadnosti ili se uopće ne izjasniti. Nacionalnu pripadnost se ne dobiva rođenjem, to je stvar osobnog odnosa pojedinca temeljena na kulturnoj, društvenoj pa i psihološkoj vezi osobe i nacije odnosno uvezana u osjećaj pripadnosti. Da li se to u Hrvatskoj poštuje? Nažalost, upisati podatke o nacionalnoj pripadnosti u biračke popise moguće je u uredima državne uprave odnosno u matičnim uredima koji su najčešće najbliži ali ne uvijek na temelju izjave. Pred parlamentarne izbore tražio se dokaz o nasljednom redu. Danas se to isto u nekim županijama radi. Dođete li po osobnu iskaznicu situacija je još gora. Naime, nije dovoljno dati izjavu, traži se dokumenat. Koji, ne zna se. Jer naime, kaže donesite neki dokumenat. Danas u Izvodu iz matice rođenih više tog podatka nema. Kaže donesite svjedodžbu. Svjedodžbe isto danas te podatke nemaju, nekad su to imali ali upisivali su to roditelji. Negdje se čak traži da se izjava ovjeri kod javnog bilježnika. 50 godina odnosno do 2002. vodilo se to u evidenciji o prebivalištu. Tada je to pravilnikom ukinuto. Ja pitam zaista sada ministra ali tiče se to i jednog i drugog ministra, odgovor normalno dat će mi vjerojatno ministar Mlakar. Kada će se pravo svakog pojedinca da izrazi svoju pripadnost samo izjavom poštivati, odnosno hoće li se konačno stvoriti jedinstvena baza podataka gdje će na jednom mjestu biti dostupni svi podaci pa i ovaj podatak?
Hvala. Gospodin ministar Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažena zastupnice, ja ne znam za ovaj slučaj da su se tražili dodatno dokumenti. Ja naravno mogu citirati samo ono što je našim propisima uređeno i kako su se naša tijela dužna ponašati a to znači da svaka osoba, govorim o evidencijama koje su službene evidencije Ministarstva uprave. Dakle, radi se o popisima birača. Upravo zbog ovih izbora za pripadnike nacionalnih manjina svaka osoba ima pravo i opciju odlučiti da li će iskazati svoju nacionalnu pripadnost i o tome dati izjavu pred tijelima koja vode te popise. Za tu izjavu potrebna je samo izjava pred službenicima koji rade u našim uredima. Nije potrebna nikakva ovjera javnih bilježnika jer i naši službenici imaju pravo primiti na zapisnik ovjerenu izjavu i to je izjava jednom dana koja se onda unosi u naše evidencije u popisima birača i na temelju tih evidencija i provodimo izbore za pripadnike nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj. Ne znam za poslovanje unutar Ministarstva unutarnjih poslova da li je neki pravilnik o osobnoj iskaznici koji je to prije tražio sada takvo pravo ili obvezu izbrisao, ali evidencija se to ste u pravu vodila o nacionalnoj pripadnosti do 2000. godine i u okviru Ministarstva unutarnjih poslova. Ako želite mi ćemo provjeriti ove slučajeve ako imate pa ćemo onda i dati pismeno očitovanje.
Hvala. Gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Hvala gospodinu ministru. Moram reći da nažalost zaista su različiti pristupi od ureda do ureda. U Garešnici, u Novskoj pred parlamentarne izbore žalili su mi se da imaju naputak da ne može se izjasniti nacionalna pripadnost samo izjavom. Danas imam podatke iz Virovitičko-podravske županije da se jednako tako to događa. Kada je u pitanju osobna iskaznica često se govori kako vrlo malo ljudi ima iskaznicu na manjinskom jeziku. Upravo je razlog jer sam dobila podatak isto tako tada iz ispostave u Daruvaru da se traže neki dokazni dokumenti. Ljudi najčešće nema a ako i imaju te dokumente ili ne piše ili kažem ako kaže donesite svjedodžbu što je normalno ono što su deklarirali roditelji jer tamo piše roditeljska nacionalna pripadnost a ne pripadnost pojedinca. Bilo bi dobro da se konačno na teren i u Ministarstvu unutarnjih poslova i ovdje pošalju jasni naputci o tome kako se izjašnjava o nacionalnoj pripadnosti i da se zaista više ne traži i da to ne ovisi od djelatnika ili od predstojnika ureda na terenu. Hvala.
Hvala. Na redu je gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Svoje pitanje upućujem gospođi predsjednici Vlade Jadranki Kosor. Naime, Nezavisni sindikat carinika već godinama upozorava nadležne na ravnatelja Carinske uprave i dojučerašnjeg člana Središnjeg odbora HDZ-a Mladena Barišića zvanog "Torbar". Čovjek je inače blizak prijatelj bivšeg premijera Sanadera. Taj i takav Mladen Barišić kontinuirano vrši pritisak na sindikalne čelnike i to samo zbog toga što oni upozoravaju na silne nezakonitosti i zlouporabe, degradiraju se ljudi koji otkrivaju korupciju i organizirani kriminal i montiraju im se čak disciplinski postupci. Vi ste gospođo premijer s time upoznati jer vas sindikat detaljno o svemu tome izvještava gotovo svakodnevno. Moje pitanje glasi kanite li vi njega još dugo trpjeti na tom mjestu, ili ćete ga maknuti sada kad mu je nestalo nekad moćnog zaštitnika.
Hvala. Predsjednica Vlade, gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Gospođo zastupnice. Prije svega, nije točno i nije istina da me sindikat svakodnevno o nečemu izvještava, a pogotovo da me sindikat koji spominjete obavještava bilo šta o gospodinu Barišiću. Dakle, toliko o činjenicama. Naravno, na svaku intervenciju bilo koga, pogotovo sindikata, naravno da moraju reagirati nadležna državna tijela pa gospođo zastupnice, evo mogla bih uputiti, ali na to nema pravo i protupitanje, ako ste uvjereni u sve ovo što govorite, jeste li vi išta pokrenuli i jeste li vi išta poduzeli. Međutim, želim još nešto vrlo jasno razjasniti. U okviru nekih promjena koje smo obavili u stranci, reći ću samo nekoliko riječi na stranci, prijeći ću naravno na Vladu. Nitko nije pomaknuti ni za milimetar ni lijevo ni desno, niti gore niti gore ili razriješen neke dužnosti zbog toga što je blizak s nekim, zbog toga što je prijatelj nekoga, nego ako se ogriješio o Statut Hrvatske demokratske zajednice i radio u suprotnosti sa odlukama predsjedništva stranke. Vjerujem da je to tako i u vašoj stranci. Blizina ili daljina bilo koga od koga, prijateljstvo bilo koga s kime nema veze sa odlukama stranačkih tijela. Što se tiče obavljanja dužnosti državnog tajnika, gospodina Barišića, ako mi u Vladi, prije svega resorni ministar, uoči kao i za bilo kojeg drugog državnog tajnika ili pomoćnika odnosno ravnatelja da ne obavlja svoje poslove u skladu sa zakonom naravno da ćemo intervenirati tako da će to biti i u ovom slučaju. I to, ponavljam još jedanput, nema veze sa blizinom bilo kome i nema veze ni sa jednim prijateljstvom ni u okviru Hrvatske demokratske zajednice ni u okviru Vlade ni u okviru Hrvatske u cjelini.
Hvala. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Premijerko, ja donekle i vjerujem vama ali dozvolite da ipak više vjerujem Sindikatu carinika. I ne bih uspoređivala naše dvije stranke, njihove statute i ono što tim statutima se propisuje. Međutim dozvolite ipak, vi ste ovdje govorili o svom statutu, međutim ja bih više volila da ste govorili o zakonu koji vas obvezuje. Vi ste govorili i o nadležnosti, vi ste izravno nadležni za gospodina Mladena Barišića, kako je tamo došao. Ovdje ja ne postavljam pitanje neke druge kaznene odgovornosti. Naravno da je to nadležnost tijela progona, ali ovdje govorimo o vašoj odgovornosti, o osobi dakle na koju upozoravaju i što se radi u toj carinskoj upravi stalno. Oni su imali toliki, ako kažete vi da niste dobili pisano od njih nikakvu, odnosno da ne dobivate često od njih zamjerke, oni su toliko imali, gotovo nema tjedna da nemaju javne nastupe.
Hvala!
Ja imam kopije…
Hvala!
Onog što su vama uperili i podnijeli, a vi unatoč tomu pravite se da o tomu ništa ne znate …/Govornica isključena./…
Ma hvala lijepa gospođo!
U jednom šleperu odu.
Hvala lijepa. Opet ste nam malo vrijeme uzeli, ali budući da ste zanimljivi onda nisam previše intervenirao. Na redu je gospodin zastupnik Igor Dragovan. Izvolite.
Poštovani gospodine ministre Karamarko, dolaskom na mjesto ministra najavili ste zajedno s ravnateljem policije Faberom depolitizaciju i profesionalizaciju policije. No Faber je ubrzo upozoren da je mjesto policije na ulici, a ne za govorničkim stolom, nakon što je na okruglom stolu jednog od odbora ovog Visokog doma rekao: "Vrijeme je da se suočimo s realnošću jer smo dosta dugo zamatali smrdljiv proizvod u celofan i predstavljali ga kao odlično stanje." Odmah nakon toga ublažili ste i vi svoju retoriku, ali ste ostali pri nužnosti depolitizacije. U jednom ste intervjuu prije ništa više od godinu dana izjavili kako, citiram: "Postoji politika, politizacija, profesija, a ono što mi želimo jest više profesije, a manje politike. Depolitizacija prije svega znači dovođenje stručnih ljudi. Ne možemo negirati činjenicu da se nakon parlamentarnih izbora u policiji napredovalo i zauzimalo funkcije i na krilima pobjede na tim izborima. Međutim, mnogi od tih ljudi su kvalitetni i našli su svoje mjesto u sustavu i nećemo se baviti njihovim statusom. Zanimaju nas oni koji su nestručni i ne žele raditi svoj posao." Kraj citata. Moje pitanje, zanima me evo s odmakom od godinu dana, koliko ste takvih nestručnih koji ne žele raditi svoj posao našli u policiji i na kojim pozicijama, koliko je konkretno policajaca na svim razinama u policiji zbog svoje profesionalizacije napredovalo, a koliko ih je zbog nerada smijenjeno.
Hvala. Ministar Tomislav Karamarko, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo. Pa dakle, to je jedno kompleksno pitanje, pitanje depolitizacije, odnosno pitanje profesionalizacije. Sve ono što sam rekao u svom nastupnom govoru u Hrvatskom saboru, ono što govorim u malobrojnim intervjuima dakle mogu ponoviti sada vrlo kratko. Radi se o jednom dugom procesu, doista. Nije samo stvar u pukom smjenjivanju ljudi. Bitni su neki drugi procesi i donošenje nekih zakona, donošenje nekih unutarnjih akata unutar samog Ministarstva unutarnjih poslova. Uz sve to skupa, uz te procese koje vi sad spominjete, s pravom naravno spominjete da je potrebno to učiniti, mi se bavimo dnevno, dnevno se bavimo vrlo, vrlo odgovornim poslom. Dakle unutar tog sustava, unutar tog procesa bavljenja tim poslom i borbe protiv kriminala i borbe protiv korupcije i dizanjem sigurnosti naših građana, mi moramo raditi na unutarnjem ustroju. Jedan od tih je doista i to. U ovom momentu ja ne mogu govoriti točno o nekim brojevima koliko smo ljudi, naravno to je na desetke ljudi koji su … [[Govornik se ne razumije.]] , koji su premješteni, koji su smijenjeni, koji su postavljeni itd., uglavnom ih isključuju po propisanom i stručnom principu.
Hvala. Gospodin zastupnik Igor Dragovan, izvolite.
Gospodine ministre, nažalost bojim se da je proizvod još uvijek u celofanu s time da je sad dobio mašnicu. Ne samo da nije započet proces depolitizacije nego je upravo iz političkih razloga, hajde reći ću to, zbog pritiska bivšeg premijera smijenjen ravnatelj policije Vladimir Faber. Sad kad je otišao Sanader, Faber nije vraćen. Reći ću još nešto, povjerenje u policijski sustav među ostalima policija će steći razotkrivanjem osoba koje su pretukle novinara Dušana Miljuša, menadžera Josipa Galinca i njihovih naručitelja.
Hvala. Postavit će pitanje gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Svoje pitanje postavljam predsjednici Vlade Republike Hrvatske, a odnosi se na mandat od zadnjih šest mjeseci. Poštovana predsjednice, prošlo je pola godine od kada ste izabrani na čelo Vlade. Najavili ste odlučne i reformske poteze. Tri konkretna rezultata rada vaše Vlade su: uvođenje kriznog poreza s pravom zvanog harača, trošarine na mobilnu telefoniju i povećanja PDV-a. Moje je pitanje je vrlo jednostavno. Koliko ste s tom računicom uzeli iz džepova hrvatskih ljudi?
Hvala. Gospođa premijerka Jadranka Kosor. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine zastupniče, ovo je još jedno veličanstveno pitanje s kojim ćete ući u povijest sasvim sigurno. No na stranu, bit ću ozbiljna. Vrlo ću ozbiljno odgovarati. Dakle, vrlo konkretno. O konkretnim potezima ste me pitali, pa ću konkretno i odgovarati. Mislim da smo u šest mjeseci u Vladi pa i ja na čelu Vlade učinili puno toga, puno toga vidljivoga i konkretnoga. Dakle, kroz rebalanse proračuna pa i na zahtjev oporbe mi smo kao što znate smanjili proračun za dakle gotovo sedam milijardi kuna što znači da smo smanjili potrošnju. Mi smo ukinuli korištenje kartica. Mi smo zaustavili kupnju automobila. Mi smo uspjeli kroz mjere Vlade dodatno postići uštede u javnim poduzećima za otprilike milijardu i pol kuna. Mi smo uspjeli u javnim poduzećima dostići i jedan prihvatljiv stupanj likvidnosti. To isto smatram u važne, teške, ali važne poduhvate. Isto tako, kao što znate mi smo učinili vrlo konkretne poteze i u snaženju gospodarstva koji sada evo sutra počinju sa stvarnom i punom i potpunom realizacijom. Da bismo došli do tog trenutka da osnivamo jamstveni fond, da uđemo u suradnju sa Hrvatskom bankom za obnovu i razvoj, sa Hrvatskom narodnom bankom, sa poslovnim bankama morali smo dočekati trenutak da toga novca znači, četiri pet milijardi, deset milijardi da postoji. Dakle, uz sve to, uz sve to ugrađene su i mjere ove Vlade. I svakako u snaženju i gospodarstva i svega ostalog kroz, dakle gledam i naše poteze u snažnoj, odlučnoj i beskompromisnoj borbi protiv korupcije. To jest također snaženje gospodarstva. Kao što vidite vidljivu su rezultati. Oni su vidljivi svakodnevno. I danas su vidljivi i ja vjerujem da te rezultate od sveg srca pozdravljate. Što se tiče Zakona o posebnom porezu kojega vi nazivate harač, moram vas podsjetiti da je Ustavni sud Republike Hrvatske donio odluku, vrlo jasno rekao da taj zakon nije u protivnosti sa Ustavom Republike Hrvatske, dakle da nije protu ustavan. I podsjećam vas gospodine zastupniče, da smo i u tim trenucima kad smo morali donositi te preteške odluke koje uistinu ni za jednog premijera nisu odluke koje bi mu omogućile da doslovce spava svakodnevno jer ne zna što će od brige. To se naravno dogodilo i meni i sasvim je razumljivo. Ali smo i toga posebnog poreza i to smatram isto tako rezultatom velikih napora koji smo uložili oslobodili oko 900000 umirovljenika koji primaju mirovinu do 3000 kuna i oko 600000 zaposlenih koji primaju plaće do 3000 kuna. Prema tome, učinili smo napore u osiguranju najosjetljivijih skupina u hrvatskom društvu, već sam danas rekla unatoč krizi i unatoč teških vremena nismo smanjivali mirovine. Dapače, u proračunu za ovu godinu mi smo osigurali oko 600 milijuna kuna jel' tako Ivane više za mirovine nego što je to bilo u prošloj godini. Osiguravamo redovnu isplatu i mirovina i plaća i to smatram ipak važnim koracima ove Vlade u trenucima teške ekonomske globalne krize za koju naravno nismo sami krivi to je definitivno. I na kraju odgovor sasvim konkretan na vaše pitanje mene ste pitali. Ja osobno smatram da nikome ništa nisam uzela. Trudim se iz sve snage da Hrvatskoj bude bolje, a vjerujem od sutra od donošenja naših sasvim konkretnih mjera za snaženje gospodarstva da će uistinu vrlo brzo biti bolje.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovana predsjednice Vlade, spomenuli ste da će pitanje ući u povijest. No, ono što će definitivno ući u povijest je ono što hrvatski građani mogu kupiti za 3000 kuna manje godišnje koliko ih je pripalo kriznim porezom. Mogu kupiti manje 1000 kg brašna, 500 litara mlijeka, 500 kg kruha i 250 litara ulja. Spomenuli ste i također nelikvidnost. Nelikvidnost u ovoj zemlji nikad nije bila veća i iznosi 26 milijardi. 70000 ljudi je direktno ugroženo u ovom trenutku i radi u tim tvrtkama, a samo 23000 otkaza je podijeljeno u studenom i prosincu prošle godine. To sigurno ne može obećavati. Jedini koji su profitirali hajmo reći u zadnjih 6 mjeseci su oni ministri koji su unaprijeđeni u potpredsjednike Vlade.
Hvala. O njima je glasao Hrvatski sabor. Na redu je gospodin zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Pitanje za ministra Karamarka. Poštovani gospodine ministre svojedobno ste izjavili u medijima kako je Drago Maček inače jedan od glavno optuženih u aferi Brodosplit nudio sam da bude zaštićeni svjedok ili suradnik kako ste tada rekli. U istrazi o ovoj aferi koja je izazvala pažnju ne samo hrvatske javnosti, nego međunarodne javnosti, ali i međunarodnih organa gonjenja. Istom prilikom vi ste gospodine ministre izjavili kako se taj sastanak odigrao prije dvije, tri godine dok ste vi bili šef obavještajne zajednice. Ali da se ne sjećate točno kakav je status gospodin Maček tražio. Ja vas pitam, kako je moguće da se vi kao tadašnji šef obavještajne zajednice ne sjećate kakav je status gospodin Maček tražio kako bi otkrio važne stvari u ovoj istrazi. I danas vas pitam da ovdje u Hrvatskom saboru najvišem zakonodavno tijelo ove države kažete kakav je status gospodin Maček tražio, kakve je informacije htio dati u ovoj aferi, je li sumnja pada na sve one koji to skrivaju.
Hvala. Gospodin ministar Karamarko. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Znate pitanje memorije, to je relativna stvar. Taj sastanak se održao 28. rujna 2006., ja sam bio tada ravnatelj SOA-e. Imali smo puno, puno drugih stvari, jer primarni posao SOA-e nije dakle kriminal, i korupcija neke druge stvari o kojima ja sad ne bih pričao. Pogotovo ne o poslovima koje smo tada radili. Dakle 28. rujna 2006. godine sam pozvan u Državno odvjetništvo na sastanak na temu "Brodosplit" gdje nam je priopćeno da gospdodin Maček, da postoji mogućnost da gospodin Maček postane pouzdanik u tom slučaju. Ja ovdje čak imam i bilješku sa tog sastanka, pa možete pogledati poslije sjednice, gdje sam apsolutno podržao takvu jednu mogućnost zajedno sa državnim odvjetnikom Bajićem. Nakon nekoliko dana smo obaviješteni da je gospodin odustao od takve mogućnosti, gospodin Maček. Prema tome, evo ja se doista nisam u tom momentu kad su me novinari to pitali, kad je došlo do te izjave, mogao sjetiti detalja sa tog sastanka. Mislim da je to ljudski. Dobro, možda je nešto trebalo uzeti za poboljšanje memorije, ali evo za sada toliko.
Hvala. Gospodin Marin Jurjević. Izvolite.
Gospodine ministre, pošto postoje jake indicije, a ja sam nekoliko puta i otvoreno ovdje u Saboru rekao da je dio policije na žalost opstruirao tu istragu, a mislim sam na policijsku upravu Županije Splitsko-dalmatinske. Prvo mi je čudno da je tamo ostalo sve isto, da se ništa nije promijenilo. Čudno mi je da se vi niste sjetili kad se trebalo sjetiti, ali sad se iznenada sjećate i vrlo dobro ste spremljeni za odgovor na ovo pitanje. A ja vam kažem da vi nemate pravo da se ne sjećate, s obzirom na dužnost koju ste obnašali. Nemate to pravo. Kao profesionalac. A naknadno sjećanje mogu uzeti i kao vrstu hendikepa za obnašanje takvih funkcija. … [[Upadica se ne čuje.]] A slušajte, ako ćete se uvijek sjetiti poslije 5 godina šta je bilo prije 5 godina, ja to uzimam da to baš nije neka velika referenca za obnašanje funkcija tadašnjeg šefa Obavještajne zajednice. Ja vas molim da makar danas kao ministar nešto napravite u policijskoj upravi koja se ponašala tako da Državno odvjetništvo, bez da je završila istraga, diglo istražne radnje.
Hvala. Da malo razbijemo ovu preozbiljnu atmosferu. Ja sam čuo da je jedan u Splitu zaboravio kako mu je sinu ime, pa onda možete misliti. Gospodin Franjo Lucić će postaviti pitanje.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovana gospođo predsjednice hrvatske Vlade, uvaženi ministri. Moje pitanje je upućeno ministru uprave gospodinu Davorinu Mlakaru. Poštovani gospodine ministre, moje pitanje je šta je do sada učinjeno po pitanju teritorijalnog preustroja i da li je Vlada Republike Hrvatske odustala od toga projekta, i šta Ministarstvo uprave poduzima po tome pitanju? Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Mlakar, ministar Mlakar. Izvolite.
Uvaženi zastupniče, Vlada je kao jedan od svojih prioriteta u ovom mandatu navela već od samog početka i u istupima predsjednice, gospođe Kosor, da će raditi na prijedlogu novog teritorijalnog ustrojstva Republike Hrvatske. Mi smo do sada popularizirajući na neki način i posao koji prethodi donošenju političkih odluka odradili jedan okrugli stol početkom prosinca prošle godine, na koji su bile pozvane sve parlamentarne stranke kao i udruge civilnog društva koje se zanimaju za to pitanje, gdje smo tada prezentirali prijedlog cijelog posla koji stoji pred Ministarstvom uprave i pred Vladom. Tada smo govorili o jednom malom pilot projektu koji smo započeli uz suradnju i sa ekonomskim institutom i podlogama i nekim analizama koje ekonomski institut u Zagrebu do tada izradio. Da bismo danas na žalost nakon tog okruglog stola doživjeli da su neki mediji prenijeli izjave da smo mi odustali od teritorijalnog ustrojstva. Upravo suprotno tome. Mi smo nakon tog okruglog stola do sada odradili posao prikupljanja podataka koji su neophodni da bi se uopće predložila jedna cjelovita analiza, dakle i snimka stanja dosadašnjeg rada naših jedinca lokalne samouprave i ono što bi poslužilo kao temelj za donošenje političkih odluka i do kraja prošle godine smo uspjeli pilot projekt proširiti na cijelo područje Splitsko-dalmatinske županije. Tu županiju smo uzeli za primjer zato što ima 55 jedinica lokalne samouprave, što čini 10% cjelokupnog broja u Republici Hrvatskoj, zato što su one i prometno različito povezano, dakle ima i područje otoka i područje zaleđa, velikih gradova, neke jedinice koje su bliže na velikim prometnim pravcima. Dakle sve ono što će biti elementi konačne analize. I na okruglom stolu je, kasnije smo u javnosti izjavljivali da je to vrlo složen posao jer se za svaku jedinicu sakuplja preko 500 elemenata, 500 podataka da bismo dobili cjelovitu sliku i taj posao prikupljanja i obrade podataka vjerujem da će trajati barem do sredine ove godine, tako da bi pravu analizu utemeljenu na ozbiljnim podacima mi bili u stanju ponuditi negdje do rujna mjeseca ove godine. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine ministre. Zadovoljavan sam vašim odgovorom.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Poštovana gospođo Kosor, predlažete Mladena Bajića za državnog odvjetnika u trećem mandatu. 6 godina traje umrežavanje i pljačka u državi, a afere ne otkriva ni policija, ni Državno odvjetništvo, nego mediji. "Brodosplit", "Maestro", kamioni, "Podravka" samo su najistaknutija. Mladen Bajić pritom istragu zahtijeva samo za one HDZ-ove kadrove koji su već prije otpisani u samom HDZ-u. Za Rončevića čeka 4 godine i u pogon kreće tek onda kada ovaj prestaje biti ministar unutarnjih poslova. I prema Polančecu djeluje tek kad je ovaj odstupio s mjesta potpredsjednika Vlade. Vukelićeva odgovornost u "Brodosplitu" se ne ispituje, kao ni odgovornost ministara u aferi "Maestro" O Kalmeti da ne govorim, vozač mu je u zatvoru, državni tajnik odstupio zbog obiteljskih razloga, kriminal u HAC-u u HŽ-u aferama kraja nema. Namještaju se poslovi, obrće golem novac ali Kalmetina odgovornosti se ne ispituje. Pitam vas, predlažete li vi Bajića zato da i dalje sluša vas kao što je slušao Sanadera, da stvara dojam borbe protiv korupcije ali da i dalje štiti one koji su HDZ-u donijeli 10 mandata i na koje se vi bojite krenuti.
Hvala. Gospođa premijerka Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine zastupniče, prije svega odgovorit ću reagirat ću na vašu zadnju konstataciju, ja se ničega ne bojim, ničega i nikoga pa ni vas. I sada ću vam odgovoriti na pitanje. Vlada je kao što znate predložila Hrvatskom saboru izbor Mladena Bajića za državnog odvjetnika u novom mandatu, zato smo podastrijeli naše mišljenje, našu analizu zašto smatramo da bi on mogao tu dužnost obavljati i dalje. I to je jedna činjenica a sada oko nabrajanja određenih ljudi iz Vlade, određenih ljudi kojima ste pripisali određena djela itd., reći ću nešto što mislim da bi morala postati, to je moj prijedlog, da postane jedno opće mjesto u političkom prostoru a to je da ljude ne uništavamo prije nego što su osuđeni, ako postoji ikakva sumnja. I što se tiče političkih stranaka da svatko pobriše i pomete ispred svoga praga, a onda da se obrati drugima. Što hoću reći? Gospodine Staziću u ovom nabrajanju krimena mojih u kontekstu prijedloga da gospodin BAjić glavni državni odvjetnik, pripominjem i podsjećam vas da je Državno odvjetništvo neovisno, da Ustav Republike Hrvatske to tako nalaže svima nama, pa i vama pa i meni i tako mora biti i dalje, zato ću se osobno na čelu Vlade i s Vladom u cjelini apsolutno zalagati. Dakle, zašto u svom nabrajanju ljudi koji su ili osumnjičeni ili protiv kojih se vodi postupak niste primjerice nabrojili gospodina Hajdića koji je prodao državno zemljište na Mljetu i zbog čega država i svi mi zajedno imamo ogromne probleme u odnosima sa Rusijom primjerice, jer to treba sada razjasniti jer se radi o velikom investitoru, a koliko znam gospodin Hajdić je i dalje predsjednik županijskog odbora SDP-a ili je to barem bio. Zašto u tom nabrajanju niste spomenuli kada već spominjete i kada već brišete s ljudima pod niste spomenuli bivšeg pomoćnika ministra Lučina koji je osuđen na godinu i 11 mjeseci, gospodina Sobola pročitajte presudu, analizirajte se zbog čega je presuđen, zbog čega je osuđen, i zašto, naravno onda bih mogla ali neću jer smatram da je to nedostojno proširiti to i na gospođu zastupnicu suprugu, koja je sudjelovala i u kampanji gospodina Josipovića, kojem još jedanput čestitam, itd., da se to dogodilo u taboru našeg kandidata, vi biste reagirali itekako. Ne spominjete sve one koji su bili vezani uz afere oko Vrhovnika, ne spominjete na primjer gospodina gradonačelnika Koprivnice, gospodina Mršića, protiv kojega je podignuta prijava, ja još jedanput ponavljam za sve ljude nad kojim se nadvila sumnja, podnesene prijave, vode se postupci moramo se prema njima odnositi dostojanstveno dok u redovitom procesu pravomoćnom konačnom sudskom presudom ne bude dokazano da su krivi. Do tada naravno zauzimat ću se, kao što sam davno rekla i ponavljam danas, borba protiv korupcije i kriminala bez poštede, do posljednjeg daha, prema svakome tko se ogriješio o zakon bio on član SDP-a, HDZ-a, HSLS-a, HSS-a ili HNS-a ili bilo koje druge stranke. To je jedino načelo gospodine Staziću koje nas može voditi do u potpunom smislu pravne države, za koju se navodno zalažete, ali kažem još jedanput kada brišete ljudima pod, pometite pobrišite ispred svoga praga onda imate pravo govoriti na način na koji govorite. Zaključno, zauzimat ćemo se i dalje za funkcioniranje nezavisnog neovisnog državnog odvjetništva, neka USKOK, Državno odvjetništvo neka policija radi svoj posao a vi u Hrvatskom saboru svoj a mi u Vladi svoj. Hvala vam lijepo.
Zastupnik, gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
O neovisnosti pravosuđa dovoljno govori i izjava ministra pravosuđa prije tjedan, koji je javno rekao da je bilo nedodirljivih. Nedodirljivi su upravo bili pod Bajićem kao državnim odvjetnikom. I vi i BAjić o toj nedodirljivosti šutili ste 6 godina, iako ste morali znati zbog funkcije koju ste obavljali, zato mislim da je ova vaša borba protiv korupcije, ovo vaše snažno zauzimanje za pravnu državu samo igrokaz u kojem Bajić igra jednu od uloga.
Hvala vam lijepa. Morat ću izmisliti još neki vic da malo razblažim ovo. Gospođa zastupnica Željana Kalaš. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, poštovana predsjednica Vlade, članovi Vlade, gospođe i gospodo zastupnici. Moje današnje pitanje odnosi se na funkcioniranje visokih učilišta stoga naravno postavljam ga gospodinu Fuchsu ministru znanosti, obrazovanja i športa. Naime, posljednjih mjeseci je sve više indicija da postoji kriza upravljanja u sustavu visokih učilišta u Hrvatskoj. Naravno iz posljedica te krize javljaju se mnogobrojne špekulacije, medijski natpisi i afere, i po mom mišljenju onemogućava se učinkovita integracija sveučilišta. Dakle moje današnje pitanje za vas je gospodine ministre što je sa dugo najavljivanim zakonom o sveučilištima koji bi trebao riješiti te probleme, jer naime jako se dugo čeka na taj zakonski prijedlog, vrlo je važan za reguliranje uvjeta studiranja, upisa, pitanje besplatnoga školovanja i slično, što su složit ćete se sa mnom danas vrlo aktualna pitanja u pogledu funkcioniranja visokih učilišta. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin ministar Radovan Fuchs izvolite.
Hvala na pitanju. Poštovani predsjedniče, gospođo zastupnice. Apsolutno je točno ovo što ste konstatirali i rekli, a ja vam sa pozicije Ministarstva znanosti mogu odgovoriti da je Zakon o sveučilištima napisan. DA će prije nego što bude upućen u proceduru biti razmatran na sjednici Rektorskog zbora koja se treba održati 23. veljače, nakon toga ćemo ga uputiti u proceduru prema Vladi i prema Saboru. Problem integracije sveučilišta u Hrvatskoj je jedan od ključnih problema funkcioniranja visokog školstva pri čemu naravno to najviše dolazi do izražaja u našem najvećem sveučilištu, Zagrebačkom sveučilištu, koje nažalost funkcionira sada eto više kao holding fakulteta, a manje kao sveučilište gdje bi rektorat zaista imao onu snagu koja mu pripada ne samo po časnim dužnostima koje rektor i rektorat izvršavaju u smislu protokolarnih obaveza već da rektorat i rektor dobiju i upravljačke ingerencije. Posebice je to važno kada se govori o financiranju sveučilišta iz čega proizlazi ogroman broj problema. Svaki od fakulteta vodi svoju politiku. Ja moram jednako tako napomenuti da smo nažalost Zakonom iz 2003. godine izgubili i onu jednu jedinu polugu planiranja kadrova u visokoškolskom sustavu u smislu izlaska mladih stručnjaka jer je određivanje kvota studenata koji bi studirali unutar proračuna kojeg financira država prenesen u kompletnu ingerenciju samog sveučilišta pa smo došli do apsurdne situacije da ne možemo niti tom polugom povećavati, odnosno smanjivati kvote na nekim fakultetima kako bismo vodili ispravnu politiku u smislu deficitarnih zanimanja. Mi imamo dodatnu apsurdnu situaciju koja se danas pojavljuje da su upravo oni fakulteti na kojima, a njih je recimo manji broj, koji imaju vrlo veliki pritisak zbog atraktivnosti namjerno unutar samog sveučilišta tražili smanjenje broja studenata koji su studirali uz potporu države samo zato da bi mogli naplaćivati od čim većeg broja studenata. Jednako tako, moram podsjetiti da je i upravo u tom periodu, tim zakonom, bilo omogućeno da ona kvota studenata po osobnim potrebama koji ustvari participira u dijelu školovanja od 10% došao na 50, odnosno 60%. Prema tome to je potpuno jasno da se u tom sustavu nešto treba učiniti i to je ono što želimo napraviti ovim zakonom. Unutar tog prijedloga zakona će se zaključivati i ugovor između pojedinog sveučilišta i ministarstva u smislu financiranja, ukupnog financiranja uključujući materijalne troškove, kapitalne investicije i trošak samog studiranja studenata i to na period od 3 godine, pri čemu se traži da sveučilište izradi jasan proračun za 1., 2. i 3. godinu nakon čega će se poput državnog proračuna planirati funkcioniranje, razvoj i uopće organizacija samog sveučilišta.
Hvala. Gospođa Željana Kalaš, izvolite.
Hvala lijepo gospodine ministre na vašem odgovoru jako sam zadovoljna s njime. U smislu ove vaše nadopune koju ste komentirali, dakle deficitarna zanimanja na fakultetima, ja vam čestitam i na donošenju dokumenta koji vam je nedostajao, a kako se tvrdi donesen je na temelju najboljih europskih iskustava. Radi se dakle o pravilniku akreditacije koji bi trebao riješiti pitanje izdavanja dopusnica za izvođenje studijskih programa, a u sklopu s ovim novim zakonom koji ste evo najavili za kraj veljače, čini se da će riješiti mnoge probleme koji su danas aktualno pitanje u sveučilišnom svijetu. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Marija Lugarić, izvolite.
Poštovani gospodine ministre Fuchs imam pitanje za vas. Naime posljednjih dana opet slušamo i čitamo vijesti o nasilju među djecom u školama. Nasilju koje se unatoč tvrdnjama iz Vlade ne samo ne smanjuje nego je sve učestalije i brutalnije. No, vidjeli smo pri utvrđivanju dnevnog reda da tu činjenicu negira ovdje saborska većina u Saboru no međutim negirate tu činjenicu i vi iz Vlade i Ministarstva. Dokaz te vaše ignorancije je državni proračun. Stoga vas pitam što konkretno mislite učiniti za prevenciju nasilja u školama i kako mislite u toj prevenciji biti učinkoviti kad u proračunu ste planirali 80 lipa godišnje po jednom učeniku? To je upola manje nego što je bilo prošle godine i to je više nego 4 puta manje nego što je za prevenciju nasilja bilo planirano prije 4 godine. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin ministar, Radovan Fuchs.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovana zastupnice, naravno da smo svjedoci nasilja među učenicima u školama, to nije originalni proizvod RH, to je problem kojim se bave i sve ostale zemlje ne samo unutar EU nego općenito i šire. Upravo smo u razgovorima i dogovorima sa kolegama iz austrijskog ministarstva obrazovanja o jednom zajedničkom sastanku na nivou stručnjaka resornih ministarstava koji bi razmijenili iskustva i možda čak i predložili neke zajedničke smjernice kako se uspješno boriti protiv nasilja kojeg naravno svjedočimo. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa ima čitav niz programa koje provodi. Prije jedno mjesec i pol dana imali smo i veliku prezentaciju koji su sve programi iz ministarstva, ali i u suradnji sa Ministarstvom obitelji, sa Ministarstvom unutrašnjih poslova poduzeti i koji se provode, ali jednako tako moram napomenuti i u suradnji sa Veleposlanstvom Republike Francuske i nekim materijalima koji su nam putem veleposlanstva stavljeni na raspolaganje da ih možemo koristiti u smislu nekih brošura. Dakle, radi se o sprječavanju nasilja među mladima, radi se o sprječavanju i upotreba droga i ovisnosti kao i o nasilničkom ponašanju na sportskim terenima. To je sve zajedno jedan sveobuhvatni program s kojim se ulazi u škole, s kojima se jednako tako educiraju mladi jer jedno generira drugo. Ministarstvo i stručne službe naravno da izlaze na teren u školama kada se za neke slučajeve dozna. Naravno da ne možemo cijelo vrijeme u svim školama voditi nadzor. Ono što možemo raditi, možemo provoditi programe, razgovarati, educirati učenike, ali jednako tako i njihove roditelje. To se provodi. Ono što ste rekli da su sredstva smanjenja. Ne radi se o smanjenju sredstava. Ako izračunate po učeniku onda možemo razgovarati o tome da li se povećao broj učenika, smanjio broj učenika, koliko su sredstva smanjena. Radi se o iskorištavanju sredstava. Ako se sredstva dobro usmjere postići ćete veći efekt i sa manjim sredstvima nego rasipanjem veće količine novca na neadekvatne programe. Ja mislim da ministarstvo vrlo uspješno provodi ovaj program. Štoviše, cijela Vlada stoji iza njega i konkretno da se radi o ozbiljnom problemu o kojem se vodi itekako računa govori i to i da sve aktivnosti u smislu sprječavanja nasilja kako u školama, ali i šire koordinira jedan od potpredsjednika Vlade.
Hvala. Gospođa Marija Lugarić, izvolite.
Drago mi je ministre da ste spomenuli program no međutim, jeste li svjesni bizarnosti i apsurdnosti situacije da po vašem programu su u škole stavljene ovakve table, ovo je mjesto nulte tolerancije na nasilje. Ispod ovakve table se događaju najstrahotniji slučajevi nasilja pa i onaj posljednji. Toliko o vašem programu, dok vi razgovarate, razmišljate, donosite programe, djeca se mlate. Stoga vas molim da mi date konkretan odgovor na pitanje koje sam vam postavila. Kako ćete potrošiti ovogodišnjih 400-injak tisuća kuna za svu djecu da bi se preveniralo nasilje? Ne ono što se čini kada se nasilje dogodi, nego na prevenciji. Ove ploče su postavljene pred škole, diči se potpisom Vlade Republike Hrvatske, aktualna premijerka ih je vrlo ponosno postavljala u školama, no međutim osim tabli se ništa nije dogodilo.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana predsjednice Vlade sa ministrima i ministricama, kolege i kolegice. Ja bih svoje pitanje uputila ministru zdravstva i socijalne skrbi gospodinu Milinoviću. Makar smo već evo glede primjene Zakona o medicinskoj oplodnji jedan dio odgovora čuli smo kroz postavljeno pitanje zastupnice Jerković i vi ste gospodine ministre kazali već da su evidentni pozitivni učinci primjene ovoga zakona na način da je 17% povećan broj postupaka, jednako kao što je za 23% povećan broj trudnoća. Ja vas molim, da li imate možda još nekih pokazatelja unutar ovoga roka od tri mjeseca u primjeni zakona, kako bismo u javnosti, a čujemo različite dezinformacije mogli zapravo svjedočiti o ispravnoj primjeni i preliminarnim pokazateljima pozitivne primjene Zakona o medicinskoj oplodnji. Hvala lijepa.
Hvala. Potpredsjednik Darko Milinović.
Hvala lijepo. Naravno da imam još 15-ak minuta govoriti, ali mi je šansa da još jednom opovrgnem dezinformacije iz redova SDP-a i dobro je da je saborska zastupnica Jerković tu. Veli, liječnici hvale Milinovićev zakon. To za nju nije struka. Dakle, javnu podršku Milinovićevom zakonu dali su hrvatski ginekolozi okupljeni proteklog vikenda na kongresu na Brijunima. To nije struka, to su hrvatski ginekolozi. Valjda su bolji slovenski. Može biti, ali trebamo poštivati i naše. Struka podržala Zakon o medicinskoj oplodnji. Sve dezinformacije iz redova SDP-a. Kada su by the way nosili majice bijele, ako ste možda primijetili te bijele majice su bile malo žute kada smo donosili Zakon o medicinskoj oplodnji, jer su rekli, "Kada srce kaže dijete, Vlada kaže ne". To su oni mislili na 2000. godinu kada su ukinuli rodiljni dopust, smanjili roditljne naknade, te su majice tiskane tada 2000. pa su malo požutile do 2009. godine. Tada smo imali najmanji broj rođene djece, oporavljali smo se predsjedniče dugih sedam godina. Ove godine smo se uspjeli oporaviti. Ovo nije vijest. Nakon pet godina, nakon novog zakona, vjerovala sam u naše liječnike i uspjeli smo iz drugog pokušaja. Presretna je D.Š. Nakon pet godina. Starim zakonom nije uspjela ostvariti taj životni san sa ovim novim zakonom. To nije vijest, jer su to napravili hrvatski ginekolozi, hrvatski stručnjaci. Sretna vijest stigla nakon pet godina, svi su bili uzbuđeni. Osim SDP-a oni nisu bili uzbuđeni, jer i poruka "Roda"ma, premda znam da to može biti kontraproduktivno. Nemojte letjeti nad dezinformacijama SDP-a jer ne možete letjeti sa tim krilima. Kao što su rekli da je EU nezadovoljan zakonom, a to je bilo mjerilo za zatvaranje 28. poglavlja, jer je demant je iz EU-a. Europska unija zadovoljna zakonom. Liste čekanja. To nije vijest dragi prijatelji iz SDP-a to nije vijest. Prije ovog zakona, liste čekanje za medicinsku oplodnju su bili 14 mjeseci. Ne znam predsjednice dobili ste to jučer podatak, danas su 6 mjeseci. To nije, nije to dobro. Nećemo dozvoliti ni evo, jedan članak Adlešić, pravo na dijete ne smije ... Nećemo dozvoliti ni ekskluzivu HSLS-u da na to pazi. Na to pazi Hrvatska demokratska zajednica i to ne smije biti pravo bogatih. Ako ne znate što je "Grozd", ja znam što je "Roda", vi ne znate što je "Grozd". To je glas roditelja za djecu koji brinu i koji imaju oko 40 tisuća članova i niz, niz podataka da smo po novom zakonu u ovaj dio medicinske struke uložili u vrijeme krize, recesije dodatnih 30 milijuna kuna. "Roda" je kada ste vi bili na vlasti SDP sa svojim koalicijskim partnerima, 4 godine tražili da ne plaćate tri postupka nego četiri. Mi smo dopustili 6 postupaka, a to nije vijest za "Rode", jer valjda to nije donio SDP, nego Hrvatska demokratska zajednica sa svojim koalicijskim partnerima. I promijenili smo i odnos prema tom dijelu i toj grani medicine. Uložili u naše stručnjake milijun kuna prošle godine, recesijske godine i kao ministar, potpredsjednik, koliko god bude potrebno, ove godine da bi rezultati bili kao i ovih 6 mjeseci 17% više postupaka, 23% više trudnoća po novom zakonu. I gotovo.
Hvala. Gospođa Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo gospodine ministre podastrli ste dovoljan broj argumenata na temelju kojih možemo zaključiti da će u najkraćem mogućem trajanju recimo od godine dana, primjena ovog zakona polučiti još bolje rezultate i usrećiti još također veći broj bračnih parova i u postupcima, a jednako tako i u trudnoćama. Hvala vam lijepa.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo potpredsjednice sa članovima Vlade. Svoje pitanje uputit ću ministrici zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva gospođi Marini Matulović-Dropulić. Pa nakon izbijanja požara u Sisačkoj rafineriji 16. siječnja ove godine zasigurno da moramo biti zabrinuti kao i svi građani Siska, a poglavito među njima pokrenulo se pitanje sigurnosti rada modernizacije, ulaganja u Rafineriju Sisak. Sigurno da još neki ekološki incidenti koji su se desili kvarovi u rafineriji i na postrojenjima, izazvali su zabrinutost. Ali u medijima se odmah pojave naslovi "Život u smradu", "Gašenje rafinerije", za radna mjesta strahuje 3 tisuće ljudi i slično. Moje pitanje vama ministrice glasi, ono što smo mogli pročitati u medijima, a nakon spomenutog požara, ovdje moram reći zahvaljujući vatrogasnim postrojbama, da je zaista i uspješno ugašen, pojavilo se pitanje kvalitete, ponovno kvalitete zraka u Sisku. Molim vas ministrice, recite svima nama, a prije svega građanima Siska, što se to događa, zašto je to tako i što se sve poduzima vezano uz kvalitetu zraka u gradu Sisku?
Hvala. Gospođa ministrica Marina Matulović-Dropulić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo. Pa većina vas zna da je prvi program modernizacije Rafinerije u Sisku napravljen na temelju zaključka Vlade 15. srpnja 2004. godine, da je INA stvarno to napravila, da je dobila suglasnosti i našeg ministarstva i Ministarstva gospodarstva, da smo raspravljali u Hrvatskom saboru o problemu modernizacije rafinerije i onoj kvaliteti zraka u Sisku i da smo oformili povjerenstvo u kojem povjerenstvu su i ekološka akcija iz Siska ali i Zavod za zaštitu zdravlja kao i članovi određenih ministarstava. To povjerenstvo prati kvalitetu zraka kontinuirano ali isto tako i tijek modernizacije rafinerije i podnosi izvješća temeljem zaključka ovog Sabora našem Odboru za zaštitu okoliša. Činjenica je da se odvija itekako dobro modernizacija Rafinerije Sisak, međutim ona stvarno puno košta. Činjenica je isto tako da je modernizacija nešto drugo u odnosu na kompletnu izgradnju. Da bi bila drugačija situacija da se kompletno prekinulo sa proizvodnjom, izvršila modernizacija i da se nakon toga ona pustila u pogon. Međutim, znamo da bi u to vrijeme ljudi bili bez posla i da je to jednostavno nemoguće napraviti. I zbog toga je donesena odluka da se modernizacija odvija paralelno sa proizvodnjom. Isto tako treba reći da mi ne govorimo o kvaliteti zraka u Sisku. U centru Siska je zrak 1. kategorije. Mi govorimo isključivo o naselju Caprag gdje moram reći da od 2007. godine do kraja prošle godine je jako puno napravljeno, da imamo sada zrak 1. kategorije za sumporni dioksid, benzen i za lebdeće čestice ali da je 3. kategorija i za sumporov vodik. I to će trajati još. I zato dolazi do raznih ispada prilikom same modernizacije. Dolazit će i još do toga tako dugo dok se Koking ne napravi do kraja. Claus je završen i zato smo se riješili sumpornog dioksida a naravno da još ovu investiciju koja je predviđena do kraja 2011. godine treba završiti. Mi kontinuirano i pratimo rad i izdajemo i sa inspekcijom zaštite okoliša a i od strane povjerenstva određene zadatke koje INA izvršava za kratkoročne mjere koje se moraju obaviti jer ovo modernizacija su ipak dugoročne mjere, za te kratkoročne mjere i moram reći da INA te mjere i izvršava. Prema tome, mi bi bili najsretniji kao i građani Capraga ili cijelog Siska da se što prije taj problem riješi, međutim sve ima svoje vrijeme. Ne može se prekinuti i reći evo sad pokretom ovog štapića mi ćemo sav zrak će biti 1. kvalitete. Napravit ćemo sve da to pratimo i dalje, povjerenstvo će obavljati svoje poslove. Ja molim građane Capraka da još malo prihvate ovakvu situaciju ali i oni su sami izjavili i ekološke udruge da je zrak ipak puno bolji nego što je bio prije dvije godine. Hvala.
Hvala. Gospođa Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospođo ministrice. I u Sisku su svjesni ljudi da je zrak puno bolji i dobro je da ovo povjerenstvo koje je 2007. osnovano prati kvalitetu. Moram ovdje napomenuti da je i gradonačelnik grada Siska isto održao sa upravom INA Rafinerije nafte jedan sastanak i otklonio onu bojazan među Sišćanima da se rafinerija gasi i da se u nju ne ulaže. Vjerujem 2011. nije daleko, vjerujem da ćemo taj tempo modernizacije slijediti i da će zaista ovo što se već godinama događa u Sisku s ovim incidentima ekološkim biti pri kraju i da ćemo zaista onda živjeti u onom okruženju koje zaslužujemo.
Hvala. Gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Svoje pitanje upućujem predsjednici Vlade gospođi Jadranki Kosor. 30. srpnja prošle godine u paketu sa tzv. haračem, povećanjem PDV-a, uvođenje trošarine na mobilnu telefoniju ujedno je ovaj dom na vaš prijedlog izmijenio Zakon o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti kojim je izmjenama naknada za nezaposlene gotovo prepolovljena. To je bila jedna vrlo bolna, vrlo radikalna mjera koja je šokirala mnoge nezaposlene osobito one koji su postali nezaposleni nakon toga datuma. Jedan od čvrstih argumenata kojim ste tražili od nas da usvojimo taj prijedlog je bio da će se time stvoriti ušteda od 15 milijuna kuna u 2009. i 30 milijuna kuna u 2010. godini kojim će se sredstvima zapravo pomoći očuvanju radnih mjesta u tzv. programu subvencije 5. radnog dana. Dakle, ona poduzeća koja zbog krize i recesije kreću u otpuštanje radnika sa posla ponudila im je Vlada mogućnost da im subvencionira 5. radni dan u tjednu kako bi ti radnici ostali na poslu. Mene zanima koliko je odnosno koji je efekt ove mjere, koliko je tvrtki tražilo, dobilo koliko sredstava i za koliko radnika, odnosno koliko smo tom mjerom sačuvali radnih mjesta? Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa predsjednica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, gospodine zastupniče. Na početku ću predložiti budući da ste postavili jako detaljna pitanja da vam i pisanim putem odgovorim. Dakle, u tom pitanju je nekoliko podpitanja koja mi se čine osobito važnim i dozvolite da baš sve podatke nemam u svakom trenutku u glavi pa ću vam odgovoriti i pisanim putem. Imate pravo, dakle mi smo i donijeli Zakon o potpori za očuvanje radnih mjesta, tako se zove taj zakon i na temelju toga osigurali 200 milijuna kuna. Znači, 200 milijuna kuna smo osigurali u državnom proračunu odnosno kroz rebalans upravo za potporu tvrtkama u poteškoćama znači za taj neradni petak kako se to kolokvijalno nazivalo. Međutim, ono što moram reći što je i mene začudilo ali je tako pa vam mogu u pisanom odgovoru obrazložiti i zašto je prema našim analizama a prije svega Ministarstva gospodarstva to tako. Poslodavci su uglavnom bili nezainteresirani i to su moje informacije za korištenje tih sredstava. I ako me dobro pamćenje služi, ali to ću i provjeriti i odgovoriti vam u pisanoj formi, oko 40 milijuna kuna čini mi se da je svega iskorišteno na temelju tog programa koji je trebao, odnosno kroz koji smo osigurali 200 milijuna kuna kroz rebalans proračuna. I upravo zbog toga i tih iskustava koje smo imali i sa tim modelom i idemo na ove nove modele koje, ponavljam još jedanput, u svoj punini zapravo predstavljamo i puštamo u život sutra na sjednici Vlade tako da će tvrtke koje nisu imale probleme do 30. srpnja 2008. godine moći apsolutno aplicirati na te projekte, odnosno na te kredite. Što se tiče naknade za nezaposlene, da, ona je prepolovljena, točno je i mi smo vrlo jasno rekli zašto je to tako, naprosto zbog toga što u trenucima kad smo se morali odlučivati na poseban porez, na povećanje PDV-a bilo je jasno da novca u toj punini kako je bilo do tada predviđeno u naknadi za nezaposlene ne može biti i mi smo tu, kao što znate, isto tako napravili neka stupnjevanja. Prema tome, mislim da je dobro i da sve snage ulažemo ne u povećavanje naknada za nezaposlene nego u to da se nezaposleni zaposle, dakle da se čuvaju radna mjesta i da se otvaraju radna mjesta. I ja vjerujem sa sutrašnjim, širom otvorenim vratima na sjednici Vlade kroz vrlo jasne kriterije tko će moći dobiti te krediti, odnosno tko će moći dobiti taj vjetar u leđa, da će puno stvari ipak na zadovoljstvo i vas kao zastupnika pokrenuti. I ono što završno želim reći, što vjerujem da ćete pozdraviti, u tim kriterijima koje još uvijek i danas brusimo do kraja, je jedno jasno. Nikakvog političkog utjecaja neće moći biti, dakle nećete moći nazvati za neku tvrtku niti vi, niti ja, niti potpredsjednici Vlade, niti bilo koji zastupnik. Samo na temelju jasnih kriterija o gospodarskoj izdrživosti, odnosno o gospodarskoj budućnosti i perspektivi te će se potpore kroz kredite moći dobiti. Hvala vam lijepa i slijedi pisani odgovor.
Hvala. Gospodin Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Sa zanimanjem očekujem vaš odgovor, ali vas unaprijed molim nemojte mi odgovarati ovo oko programa poticanja gospodarstva nego samo isključivo vezano za utrošak ovih sredstava za pokriće petog radnog dana. Prema neslužbenim informacijama koje ja imam samo jedna jedina tvrtka u Republici Hrvatskoj dobila je ta sredstva, a s druge strane 8 tisuća ljudi je samo u posljednjih 25 dana ostalo bez posla. Ljudi su očajni. Ja vam kažem da nikad u svom životu nisam vidio toliko očaja oko sebe, jer je naprosto situacija takva da se mnogi koji su ostali bez posla niti ne registriraju, jer su prvi nastradali honorarci i ljudi na ugovorima koji nemaju prava niti na ovu malu naknadu koju smo dakle srezali na pola u srpnju prošle godine. Molim vas, imajte to na umu. Hvala lijepo.
Hvala. Postavit će pitanje gospođa Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam, poštovani predsjedniče. Pitanje postavljam potpredsjedniku Vlade i ministru financija Šukeru. Mnoge su osobe u Hrvatskoj posljednjih dana odlučile pomoći stradalima u potresu na Haitiju, ali onda ih je u toj plemenitoj namjeri odvela činjenica da pozivom na donatorski broj telefona Crvenog križa ne doniraju samo stradale nego i vas. Svoj novac žele uplatiti da bi se pomoglo djeci koja su ostala bez roditelja, koja nemaju hrane, vode ni lijeka, a kad tamo ispadne da oni zapravo pune državni proračun jer je u onih 6,15 kuna po pozivu obračunat i PDV. Moje pitanje glasi zašto se PDV obračunava i na donacije i smatrate li da je to moralno?
Hvala. Gospodin potpredsjednik, ministar Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. I hvala vam na ovom pitanju, jer Vlada je ne jedanputa pokazala kako u takvim situacijama treba reagirati. Dakle porez na dodanu vrijednost je usklađen sa zakonodavstvom i direktivama Europske unije. Kako je u Europi tako je i kod nas. Međutim, kad ste postavili ovo pitanje onda ste se trebali sjetiti ne jedne humanitarne akcije koja je vođena u Hrvatskoj gdje kad se ta akcija završila, kad se napravio obračun svih poziva, koliki je bio iznos poziva, koliki je bio iznos poreza na dodanu vrijednost, podnesen je zahtjev, Ministarstvo financija je predložilo, Vlada Republike Hrvatske je prihvatila i taj iznos je uplaćen na žiroračun na koji se prikupljala ta humanitarna pomoć. Prema tome, nema nikakvog razloga da ovi koji su pokrenuli ovu akciju da naprave potpuno identičnu stvar i Vlada će reagirati na potpuno identičan način kao što je to napravila već bezbroj puta. Prema tome, mogu vam točno dokumentirati za koje humanitarne akcije je to napravljeno i koliko novaca. To možete vidjet na kraju krajeva u "Narodnim novinama", to je objavljeno. Međutim isto tako, nećemo dozvoliti nikome da pod krinkom humanitarnog rada ili bilo čega vuče novce na neku drugu stranu. Ja mislim da ćete vi kao zastupnica to podržati. Dakle, prijedlog onima koji su organizirali humanitarnu akciju, kad akcija završi neka predoče obračun poziva, koliki je iznos PDV-a, Vlada Republike Hrvatske će donest odluku kao što je to napravila kažem kao i u nebrojeno slučajeva do sada. Međutim, nećemo dozvoliti bilo kakvu zlouporabu humanitarnih sredstava.
Hvala. Gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Ministre Šuker, ja se nadam da ovo ne znači da vi sumnjičite Crveni križ da koristi nekakve zloupotrebe na ovakvim humanitarnim. Uglavnom, ja smatram da bez obzira na ovo što ste vi rekli nećete onda kada ćete uplaćivati taj PDV u principu na taj žiroračun nećete opet naplatiti PDV na taj iznos koji će Vlada donirati. I smatram da se ovdje radi o jednoj besramnosti i kao da vam nije dovoljno to što ste ljudima nametnuli harač na njihove male penzije i minorne plaće nego sada još otimate i od onoga što je namijenjeno stradaloj djeci na Haitiju.
Hvala. Gospodin Šima Đurđević, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo predsjednice hrvatske Vlade, ministri u Vladi, kolegice i kolege. Moje pitanje upućujem ministru obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, gospodinu Tomislavu Iviću. Gospodine ministre, tema je stanovi za stradalnike iz Domovinskog rata. Koliko i gdje trenutno je u fazi izgradnje stanova za stradalnike Domovinskog rata, koliko i na kojim lokacijama smo u pripremi i vezano za to, treće potpitanje, kada ćemo s tim vrlo opsežnim poslom konačno i završiti? Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin ministar Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. U ovom trenutku je pri završetku 35 stanova na dvije lokacije i to u Ogulinu 20 stanova, u Crikvenici 15 stanova, a u fazi pripreme za izgradnje nalazi se 628 stanova na 11 lokacija i to u Kninu 38 stanova, Dubrovnik 81 stan, Slunj 23 stana, Ploče 10 stanova, Zagreb Vrbani 59 stanova, Zagreb Duboki jarek 180 stanova, Zagreb Sopnica jug 100 stanova, Zadar 65 stanova, Bjelovar 38 stanova, Podstrana 16 stanova i Biograd na moru 18 stanova. Dakle, iz ovoga je vidljivo da ovaj program stambenog zbrinjavanja hrvatskih branitelja koji na to imaju pravo po Zakonu o pravima hrvatskih branitelja ide i da će se i u ovoj i u idućim godinama graditi stanovi za potrebe obitelji hrvatskih branitelja. Teško je naravno u ovom trenutku reći kada ćemo taj program privesti kraju. Sve naravno ovisi o količini sredstava, odnosno o financijskim mogućnostima. Ali mislim da je najvažnija stvar da taj program ide unatoč i ovoj krizi i recesiji. I ove godine su naravno u državnom proračunu osigurana sredstva za stambeno zbrinjavanje bilo izgradnjom stanova za potrebe obitelji hrvatskih branitelja, bilo da je riječ o kreditima za poboljšanje uvjeta ili za kupovinu na tržištu pojedinačno. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Šima Đurđević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine ministre na odgovoru. Drago mi je da u ovim teškim vremenima ovaj program ide i dalje diljem Hrvatske i preostaje nam za nadati se da ćemo u skorije vrijeme završiti taj program kako bi ta sredstva Vlada Republike Hrvatske mogla taj dio sredstava prenamijeniti za one svrhe gdje to bude i potrebito. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Moje pitanje je za ministarstva gospodarstva gospodina Đuru Popijača. Gospodine Popijač, novi ste ministar gospodarstva i od vas se očekivalo jako puno. Dočekalo se na žalost vrlo malo. Od kad ste preuzeli funkciju niti su kakve mjere donesene, niti se gospodarstvo oporavlja. Dapače, dodatno je potonulo. Ipak, najgore je onima koji ostaju bez posla. Niste čak isplatili ni sav novac predviđen za financiranje zapošljavanja i obrazovanja nezaposlenih osoba. Svakog sata u Hrvatskoj se zatvori jedan obrt. U protekloj godini zatvoreno je više od 7000 obrta, skoro tri puta više nego prethodne godine i u obrtništvu izgubljeno 15000 radnih mjesta. Ukupno je 190000 ljudi prošle godine u Hrvatskoj izgubilo posao što znači da je dnevno bez posla ostajalo u prosjeku novih 518 ljudi. Dakle, samo u 70 dana koliko ste vi ministar broj nezaposlenih povećao se u Hrvatskoj za preko 3600. Moje pitanje gospodine ministre, imate li vi kao novi ministar gospodarstva koji je vjerojatno pun novih ideja kakav dobar savjet ili preporuku na koji način i od čega da te stotine tisuća nezaposlenih i njihovih obitelji prežive od prvog do prvog u mjesecu?
Hvala. Gospodin ministar Đuro Popijač. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. Ovo je svojevrsno krštenje, pa očigledno vatreno odmah u startu. Ovo je naime moje prvo zastupničko pitanje od kad sam ministar. Evo, zahvaljujem se na prilici da mogu odgovoriti i na vaše pitanje. Hrvatsko gospodarstvo se nalazi u teškoj situaciji i to nitko ne osporava. No međutim, ono nije sasvim u stanju i nije u bezizlaznoj situaciji kako vi pokušavate ovdje i prezentirati ovu situaciju. Ova situacija nije nastala u mojih 70 dana od kada sam ministar, nego je ona upravo posljedica niza godina strukturnih problema hrvatskog gospodarstva, ali isto tako prvenstveno utjecaja globalne financijske i gospodarske krize koja se je sa pomakom od nekoliko mjeseci, pa možda čak i godine dana prelila i preko hrvatskih granica i udarila svom žestinom naravno i na hrvatsko gospodarstvo. I upravo u zadnjem kvartalu čini mi se je i doseglo svoj maksimum i svoj zenit. Ono što će novi ministar gospodarstva raditi sa svojim timom predlagat će i predlaže i predlagalo je mjere hrvatskoj Vladi za koje je i premijerka odgovarajući na niz vaših pitanja dala već niz konkretnih odgovora. Hrvatsko gospodarstvo je išlo nekim putem u stanje i blagostanja i visokih stopa rasta do 2007., 2008. godine i naravno sve ono što se događalo našoj okolini i strukturni problemi našeg gospodarstva očituju se i u problemima danas. Mi ćemo se sasvim sigurno morati istim putem i vraćati i dostizati maksimalno moguće stope rasta i u ovoj godini koji se procjenjuju na određenoj razini i to će biti prvi efekt zaustavljanja ovog negativnog trenda pada zaposlenosti. Mislim da će i ove mjere, dakle poticaj koji će direktno dolaziti, novi financijski poticaji najviše efekata donositi upravo u sljedećem vremenu koje je pred nama. Ništa ne može pomoći radništvu, ljudima koji ostaju bez posla nego uspješno, kvalitetno poduzetništvo i gospodarstvo koje će morati svom snagom krenuti jednostavno u korištenje isto objektivno ovih financijskih instrumenata. No međutim, naravno da će biti potrebno donijeti i nove mjere i što se tiče rasterećenja gospodarstva i motiviranja poduzetnika i naših građana da ulaze u nove poduhvate, da ulaze u nove investicijske projekte što jedino i na taj način može osigurati novu zapošljivost i zaustavljanje ovog negativnog trenda. Hvala.
Hvala. Gospodin Željko Jovanović. Izvolite.
Na žalost ministre ovaj birokratski odgovor sumnjam da će ikome pomoći, a vjerujem da deseci tisuća građana Hrvatske koji ne znaju kako prehraniti svoju obitelj, kako vraćati rate kredita koje su podigli, kako osigurati školovanje svoje djece i vjerojatno nisu razumjeli što ste im poručili. Vjerujem da imate dobru volju, pa ja pozivam sve te tisuće građana da vam se osobno jave u ministarstvo, gdje ćete vjerujem naći dovoljno vremena da im pomognete svojim savjetima kako da prežive od mjeseca do mjeseca.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospođo predsjednice hrvatske Vlade i gospodo ministri, moje pitanje upućujem gospođi predsjednici hrvatske Vlade gospođi Jadranki Kosor. Evo jučerašnje izdanje uglednog britanskog dnevnika "The Guardian" je uvrstilo Dubrovnik među 20 najpoželjnijih svjetskih odredišta za Valentinovo. Složit ćete se da ne bi bilo zgodno kad bi nestala struja ili bi možda i bilo zgodno. U svakom slučaju znamo da je Dubrovnik po svemu specifičan, pa i po ovome geografski specifično lociran, na kraju Hrvatske. Nema još ni jednog kilometra, ni jednog metra autoceste u Dubrovačko-neretvanskoj županiji, nema govora zbog krize o plinifikaciji Dubrovnika. Znači potpuno smo ovisni o električnoj energiji, odnosno o struji. Znam da je cijela Hrvatska saznala za nedavnu situaciju koja se dogodila. Nepouzdan je dovod elektroenergetske, električne struje. Znači nemamo niti grijanja, niti hlađenja. Znači i ljeto i zima je u pitanju. Glavna grana privrede je turizam. Znači radi se i o građanima, i o gospodarstvu Dubrovnika koje je ovisno o struji. Do sada je već puno učinjeno. Napravljeni su elaborati, napravljene su procjene, razne studije. Već postoje glavni projekti i lokacijske dozvole za trafostanice. Međutim, sad dolazi glavni dio, a to je financijska strana, dolaze građevinske dozvole, odnosno potvrda na glavni projekt i financiranje. Ja znam da ste vi gospođo predsjednice upoznati sa situacijom, znam da ste primili lokalne čelnike, znam da je danas direktor Hrvatske elektroprivrede gospodin Begović u Dubrovniku na sastanku. Međutim, da biste ipak, obzirom da je ovo pitanje ne samo važno za Dubrovnik, nego i za Hrvatsku, a kako vidimo i za širu europsku i svjetsku javnost, što hrvatska Vlada kani napraviti, kako namjerava riješiti pitanje Dubrovnika. Jer znamo, svjesni smo da je financijska kriza, da su to veliki novci, ali u svakom slučaju pitanje, odnosno problem Dubrovnika je ipak neodgodiv, pa vas molim da odgovorite.
Hvala lijepa. Gospođa premijerka Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođo zastupnice, pa evo dozvolite da se osvrnem na početku na ove prekrasne ocjene britanskoga lista o Dubrovniku kao sjajnoj i najboljoj destinaciji za Valentinovo. Bilo bi sjajno doći za Valentinovo u Dubrovnik, ali neću moći sasvim sigurno. I što se tiče nestanka struje i u svijetlu populacijske politike ja nisam za to da nestankom struje pojačavamo populacijsku politiku u Republici Hrvatskoj u bilo kojem kraju. Mislim da to moramo drugim mjerama, prije svega mjerama Vlade i lokalne uprave, odnosno samouprave. Imate potpuno pravo, ovaj problem koji se dogodio, kojem smo svjedočili i nakon kojeg sam ja odmah primila i gospodina župana i gradonačelnika i predsjednika uprave HEP-a u Vladi kako bismo razmotrili što i kako i na koji način će se uključiti HEP, na koji način grad, na koji način županija, i naravno na koji način Vlada u cjelini. Mislim da je to bio dobar sastanak. Dogovorili smo se da ćemo nastaviti razgovore ako budem mogla doći i za Dan sv. Vlaha u Dubrovnik, dakle … [[Govornica se ne razumije.]] i možda čak i obići terene gdje bi se određeni objekti i gradili. To je veliki projekt ukupno, u konačnici to, u taj projekt treba uložiti više od pola milijarde kuna u ovoj godini, i to mislim da je dobro, kroz projekte HEP-a 80 do 100 milijuna kuna, onda u sljedećoj godini i mislim 250 ako se dobro sjećam, i onda još ostatak. Prema tome, veliki projekt koji počinje odmah. Koliko znam za, evo za neke objekte već je ishođena i građevinska dozvola i vjerujem da će biti prilike o tome još jedanput porazgovarati u samom Dubrovniku, i mislim da je ishođenje građevne dozvole za objekte Srđ predvidivo do 15. veljače. Dakle baš bi se moglo dogoditi da to bude za Valentinovo. U svakom slučaju Vlada ozbiljno razumije taj problem, jer sad se dogodilo zimi, nestanak struje u ovako dugom razdoblju ljeti to bi bila prava katastrofa i jedna loša naravno poruka svim našim gostima koji dolaze u Dubrovnik naravno kao jedinstven biser svijeta. Prema tome, slažem se s vama, treba uložiti sve napore. Što se tiče Vlade možete biti sigurni da će to biti tako. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Dubravka Šuica.
A ja se želim zahvaliti gospođi premijerki na ovim riječima, zahvaliti se na razumijevanju što ste do sada sve poduzeli. I želim još jedanput reći da su Dubrovčani strpljivi, ali ovo je dubrovački prioritet. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala. Moje pitanje je upućeno predsjednici Vlade, gospođi Jadranki Kosor. Gospođo predsjednice Vlade, vi ste upoznati sa problemima s kojima se susreću dio naših građana, cirka 18 tisuća koji žive u pograničnom području sa Slovenijom, od Međimurka, Varaždinske županije, Krapinsko-zagorske, zaključno sa Istrom, a njihov problem proizlazi iz činjenice da su dnevni migranti, da žive u Hrvatskoj, a rade u Sloveniji. Zbog toga nemaju pravo na dječji dodatak, nemaju pravo na porezne olakšice, nemaju pravo na povrat poreza, nemaju pravo na kredite, a poseban je problem i u posebnom su problemu građani koji su u Sloveniji ostali bez posla jer samo zato što žive u Hrvatskoj, u Sloveniji nemaju pravo na naknadu i ne primaju naknadu, a samo zato što rade u Sloveniji u Hrvatskoj na Zavod za zapošljavanje također im nije osigurana ni naknada i nije im osigurano ni zdravstveno osiguranje. Da bi se ti građani zaštitili, oni su osigurali udrugu s područja Pregrade, Huma na Sutli, Desnića, Đurmanca. Oni su vas upoznali još u vrijeme s tim problemom dok ste bili ministrica u Vladi Republike Hrvatske. U dva navrata bili su kod ministra Jandrokovića. Upoznat je i bivši ministar gospodarstva gospodin Polančec i potpredsjednik Sabora gospodin Jarnjak. Oni su s tim problemom upoznali i slovenskog premijera Pahora, u dva navrata bili su kod njega i 2007. godine slovenska Vlada je uputila prijedlog bilateralnog sporazuma, međutim s naše strane nema nikakvog odgovora, a nema ni novog prijedloga, a naši građani i dalje su u egzistencijalnim problemima samo zato što žive u Hrvatskoj, a rade u Sloveniji. Moje pitanje, što ćete poduzeti kada i što da rade oni građani koji nemaju pravo ni na socijalnu naknadu, koji nemaju pravo ni na zdravstvenu zaštitu?
Hvala. Gospođa premijerka Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče, evo vjerujem da ćete dozvoliti da nemam ni ja sve podatke o ovom problemu. Rekli ste sami da se radi otprilike o 18 tisuća, ako sam dobro razumjela, građana, dakle dnevnih migranata. Ja ću se osobno pozabaviti time da vidimo, rekli ste i sami da je ministar vanjskih poslova i Europskih integracija u dva navrata primao te ljude, da vidimo što je moguće. Mislim da ni jedan problem pa ni ovaj nije nerješiv u potpunosti, dakle da mora postojati barem neko kompromisno rješenje kojim će ljudi biti donekle zadovoljni, slažem se s vama da je to problem. Koliko znam do sada, međunarodni dokumenti, ali niti naši Zakoni niti naši propisi, zapravo ne vide rješenje toga problema, ali se slažem s vama da stanje nije održivo, i da moramo tražiti i pokušati tražiti rješenja. Pa evo, predlažem, budući da vidim da i osobno ste puno više upoznati da možda napravite neku bilješku sa mogućim vašim viđenjem u kojem smjeru bismo mogli ići, a ja ću tražiti od premijera Pahora da vidimo što oni u tom smislu predlažu imaju li isto tako kakvo kompromisno rješenje, pa da pokušamo riješiti ono što se zapravo zovu egzistencijalna pitanja tih ljudi, to mi se čini najvažnijim, pa molim vas ako imate još kakav podatak, prijedlog, predložite meni, a ja ću se pokušati u što je moguće kraćem vremenu vam odgovoriti kojim putem i kojim tragom bismo mogli ići da riješimo problem.
Hvala. Gospodin zastupnik KOračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa mislim da je i vaš odgovor vrlo konstruktivan za razliku od svih onih događanja jer taj problem je prisutan već 19 godina, od raspada bivše države. Prijedlog je vrlo konstruktivan, udruga koja je imala komunikaciju s vama, imala komunikaciju sa ministrom Jandrokovićem, sa potpredsjednikom Sabora Jarnjakom, u više navrata ta priča traje već 19 godina, ja ću njih uputiti, on ima konkretan prijedlog, a ponavljam i Slovenska strana je uputila prijedlog rješenja još 2007. godine i Slovenska država svim svojim građanima koji su također dnevni migranti bez obzira da li prema Austriji, da li prema Hrvatskoj taj problem davno prije riješila. Prema tome, rješenja postoje, treba biti samo dobre volje i odgovornosti da se problem riješi na vrijeme, očito da je zbog toga nastao problem. Hvala lijepo, tražim pisani odgovor, a ja ću u tu Udrugu uputiti i njihov prijedlog na vašu adresu. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Ivan Bogović će postaviti pitanje.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana predsjednice Hrvatske vlade sa potpredsjednicima, ministricama i ministrima. Kolegice i kolege moje pitanje za ministra znanosti, obrazovanja i športa gospodina Fuchsa. Gospodine ministre poznate su nam vaše najave za potrebne reforme u znanosti i obrazovanju, o nekima ste danas već govorili, a obzirom da su u državnom proračunu sredstva ograničena, moje je pitanje što Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa čini u okviru priprema za povlačenje sredstava namijenjenih znanosti iz pretpristupnih fondova Europske unije.
Gospodine predsjedniče, gospodine zastupniče. Na ovo pitanje bi se moglo odgovoriti u užem i širem kontekstu. Pretpostavljam da je usmjereno više u smislu organizacije Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa u smislu što efikasnijih povlačenja pretpristupnih fondova ali i svakako strukturnih fondova koji slijede nakon ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. U ovom trenutku činimo ono što mislimo da je najefikasnije poučeni iskustvom vrlo uspješne organizacije na nivou Ministarstva a koja je rezultirala uspjehom Republike Hrvatske u dobivanju projekata iz 7. Okvirnog programa Europske unije gdje su naše znanstvene institucije naravno i sveučilišne bile pripremljene na taj način da spadamo u red zemalja koje su od novih zemalja članica Europske unije jedne od najuspješnijih u povlačenju ovih sredstava znanstvenih projekata. Evo prije manje od mjesec dana, ili možda nešto manje stigla je obavijest da je naš najveći Institut „Ruđer Bošković“ dobio projekt od milijun i pol eura u jednom od segmenata FRAYVOR programa tzv. Rekpot programu. Unutar pretpristupnih fondova ustrojene su pojedine organizacione jedinice u onim upravama Ministarstva koje mogu i apliciraju na ta sredstva. To je u prvom redu Uprava za znanost koja je u međuvremenu u ovoj godini dobila ukupno 6 milijuna eura za tzv. Program jačanja konkurentnosti Hrvatskog gospodarstva vezano naravno uz znanost visoke tehnologije i u upravi za srednje obrazovanje, gdje je otprilike taj iznos na nivou 4 milijuna eura od čega je samo milijun i pol eura predviđeno za daljnji razvoj i rad na Hrvatskom kvalifikacijskom okviru, jednom od projekata koje je ova država zaista uspješno pokrenula i za što bez lažne skromnosti ali i bez lažnog umanjivanja uspješnosti tog projekta, on je polučio definitivne pohvale i u Europskoj uniji i Europskoj komisiji, do te mjere da smo kontaktirani od strane više zemalja članica, koje žele zajedno s nama poučeni našim iskustvom raditi na svojim nacionalnim kvalifikacijskim okvirima. Da bismo se što bolje pripremili, s obzirom da već sada imamo pripremljenih projekata u sustavu znanosti i obrazovanja za sljedeće pozive iz programa IPA koji će uslijediti tijekom godine, za negdje oko stotinjak milijuna eura, dakle, radi se i o sveučilišnim programima i o znanstvenim programima. U vrlo skoro vrijeme uslijedit će preustroj Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa gdje će upravo biti formirana zasebna uprava za Europske projekte, koja bi onda definitivno objedinila sve ove aktivnosti iz pojedinih uprava i bila upravo jezgrom onoga što bi u budućnosti apliciralo na fondove na strukturne fondove Europske unije. S obzirom da su mogućnosti financiranja ili povlačenja sredstava za potrebe izgradnje znanstvene infrastrukture kao i za mogućnosti infrastrukture na sveučilištima, dakle izgradnje objekata i slično, gotovo nikakve ili bih rekao minimalne ukoliko se to odnosi na 7. Okvirni program i isto tako na Komisiju Europske unije u čijoj nadležnosti je obrazovanje, velike mogućnosti postoje upravo u strukturnim fondovima, gdje se pojedini segmenti mogu itekako dobro financirati upravo iz onoga što se primarno ne vidi kao osnovna djelatnost i namjera tih strukturnih fondova. To su iskustva nekih zemalja manjih poput Češke, Slovačke i nekih Baltičkih zemalja i tim putem kanimo ići. I upravo, kažem, organizaciono stvorili smo sve preduvjete da u najskorije vrijeme u ministarstvu se postavi zasebna uprava koja će isključivo voditi brigu o tim projektima, ali i biti potpora kako sveučilišnoj zajednici tako i znanstvenoj.
Hvala. Gospodin Ivan Bogović, izvolite.
Zahvaljujem gospodine ministre i želim vam da i dalje uspješno realizirate sve programe. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Zdravko Kelić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade, ministri, kolegice i kolege. Svoje pitanje upućujem potpredsjedniku Vlade i ministru regionalnog razvoja gospodinu Pankretiću. Gospodine ministre, što Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnoga gospodarstva poduzima na području korištenja šumske bio mase kao obnovljivog izvora energije?
Hvala. Gospodin potpredsjednik i ministar Pankretić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Hvala lijepa gospodine zastupniče, pa iskoristit ću priliku da kažem nekoliko rečenica vezano uz šumsku biomasu. Mislim da hrvatska javnost treba znati da nažalost evo mi imamo jedan izuzetno veliki potencijal koji se nažalost još uvijek dovoljno ne koristi. Koliko je poznato svima nama jedan veliki dio drvne mase nažalost ostane u šumama i istrune, a može se maksimalno iskoristiti. Iz tih razloga Vlada Republike Hrvatske poduzima određene korake, a napomenut ću o čemu je ovdje riječ jer mislim da se treba znati oko nekih podataka. Danas u Hrvatskoj imamo šuma i šumskog zemljišta i to na 2 milijuna i 688 tisuća hektara. Ukupna zaliha kada govorimo o drvnoj masi iznosi gotovo 400 milijuna metara kubičnih drvne mase i od toga na godišnjoj razini mogućnost iskorištenja je nekih 6 i pol milijuna metara kubičnih. Kada to vidimo, nama u ovom dijelu za ovaj dio energetske iskoristivosti ostaje gotovo 2 i pol milijuna metara kubičnih da se iskoristi u tom pogledu. S obzirom da strategija energetskog razvoja Hrvatske u ovom dijelu vrlo jasno naglašava da do 2020. godine je potrebito doći do postotka od 20% udjela obnovljivih izvora energije. Smatramo da je tu velika šansa, uključivanje ovom dijelu šumske biomase. Mi podupiremo ove programe i već od 2006. godine na snazi je operativni program razvoja industrije prerade drva RH i reći ću da je sufinancirano 167 projekata koji se odnose na energetsko korištenje biomase. Također smo i za ovu godinu namijenili pripomoć u iznosu od 65 milijuna kuna, gdje vjerujemo da će zasigurno biti projekata koji će se odnositi na iskorištenje biomase. Možda je bitno ovdje posebice naglasiti da imamo i projekat … [[Govornik se ne razumije.]] za objekte javne namjene u područjima od posebne državne skrbi koji također se dobro provodi. Ono što posebno naglašavam i što će interesirati ne samo hrvatsku javnost nego posebice ulagače kojih ima puno, a to je da smo pokrenuli proces i to će sutra biti na Vladi Republike Hrvatske da na jedan transparentan način se objavi javni natječaj gdje će se moći javiti svi oni koji su zainteresirani za šumsku biomasu i to u suradnji sa Hrvatskim šumama gdje će se moći na određeni način sklopiti dugoročni ugovori gdje se može na određeni način garantirati opskrba takvih tvrtki. I moram reći da je interes izuzetno velik i ja vjerujem da ćemo vrlo brzo, u nekom kratkom vremenu, imati bioenergane koje će biti na pogon iz šumske biomase. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Zdravko Kelić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine ministre. Ja vjerujem i svi građani Hrvatske da u budućnosti ne moramo strepiti za skupu energiju koju evo nažalost danas skupo i plaćamo.
Hvala. Gospodin zastupnik Mato Bilonjić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospođo predsjednice, kolegice i kolege svoje pitanje upućujem gospodinu ministru obrane, gospodinu Vukeliću. Radi se o racionalizaciji mreža Uprava i Ureda za obranu. Gospodine ministre znamo koja je uloga bila uprava i ureda obrana prije rata, za vrijeme rata i poslije rata i znamo da su ti ljudi učinili veliki posao u obrani suvereniteta RH. No, svjesni smo i da smo morali donijeti nedavne izmjene zakonske regulative koji omogućuje racionalizaciju uprava i ureda obrane. Moje pitanje je u kojoj je fazi racionalizacija mreža i što možemo očekivati?
Hvala. Gospodin ministar Branko Vukelić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Hvala i na ovom pitanju koje je izuzetno važno za nas u Ministarstvu obrane, ali i za Vladu jer je riječ o jednoj reorganizaciji državne uprave koja nosi sve ono što ustvari i očekujemo danas da reorganizacija nosi. Prije svega jednu veliku racionalizaciju. Sami ste rekli pretpostavke za to su stvorene prošle godine kad je Hrvatski sabor usvojio izmjene Zakona o obrani. To su pravne, formalne pretpostavke. Stvarne pretpostavke stvorene su, jednostavno, život ih je stvorio. Poslovi, zadaće, kao što ste rekli, tim ljudima više nisu iste kao što su bile niti za vrijeme Domovinskog rata niti poslije rata. Nemamo više obveznog služenja vojnog roka, nemamo više utvrđivanje statusa branitelja. Dakle, puno tih poslova i zadaća više se ne obavljaju u tim uredima i upravama, a ustroj i organizacija danas je još uvijek vrlo slična onoj, rekao bih i pred desetak ili više godina. Mi danas imamo 20 Uprava za obranu, imamo 78 Ureda za obranu, imamo 36 Odsjeka za obranu. Ukupno 134 ustrojstvene jedinice imamo kada je riječ o tim poslovima, novom organizacijom biti će ih svega 33. Imat ćemo 4 područna odjela u Zagrebu, Splitu, Osijeku i Rijeci i imat ćemo 29 Odsjeka za poslove obrane. To znači velike uštede i kada je riječ o službenicima, ali i kada je riječ i o poslovnim prostorima jer mi danas imamo sistematizirano negdje 609 radnih mjesta za te poslove obrane. Po novome ustroju biti će 312 radnih mjesta. Kad gledamo popunjenost tih radnih mjesta ili tih kućica danas imamo 470 službenika, po novom ustroju bit će negdje 312. Dakle, negdje 160 službenika manje. Isto tako kada gledamo da će broj odsjeka biti daleko manji, da uprava više nema, bit će dakle odjeli to znači da će i 85 poslovnih prostora biti stavljeno na slobodno raspolaganje bilo ministarstvu, bilo drugim ministarstvima, bilo gradovima i općinama. To znači manje komunalnih i drugih materijalnih troškova za 85 prostora gdje su do sada radili naši službenici, a to iznosi u kunama, naše procjene su na godišnjoj razini ušteda negdje oko 5 milijuna materijalnih troškova. Negdje oko 13 milijuna kuna kada je riječ o plaćama službenika. Dakle ukupno oko 18 milijuna kuna. Jasno postavlja se pitanje, što sa tim viškovima tih 150, 160 službenika? Oni će biti raspoređeni na poslove službeničke u oružanim snagama tamo gdje zato potrebe ima, oni će biti u mogućnosti raspoređeni u druge organizacijske cjeline našeg ministarstva ili drugih ministarstava ili će im biti ponuđena otpremnina za koje je ministarstvo u ovom godišnjem proračunu i predvidjelo 25 milijuna kuna. U svakom slučaju nitko neće ostati ne zbrinut, ali će ova nova organizacija omogućiti jednu rekao bih veću efikasnost, učinkovitost i zadovoljenje svih onih potreba koje mi očekujemo da ti ljudi trebaju izvršavati kada je riječ o današnjem ustroju i Ministarstva obrane i Oružanih snaga Republike Hrvatske.
Hvala. Gospodin Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala gospodine ministre. Zadovoljan sam svakako odgovorom. I poglavito zahvaljujem što se način razumijevanja i način da ne bude viška ljudi, da ljudi koji su godinama radili na tim poslovima ne odu na burzu rada, nego da se jednostavno preraspodijele u vašem ministarstvu. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Gospođo predsjednice Vlade, od naše posljednje saborske sjednice, dakle nešto više od mjesec dana, imali smo prilike pročitati ovakve medijske natpise. Naslovi su, 21. 12. 4 dana prije Božića, "Rano jutros se na zagrebačkom Glavnom kolodvoru desila nova teška željeznička nesreća. Putnički vlak iz Siska je bez kočenja ušao u stanicu i punom se brzinom zabio u betonski odbojnik. Posljedica nesreće 60 ozlijeđenih od kojih dvoje teže, a jedan ozlijeđeni s teškom ozljedom glave i kralježnice podvrgnut je vrlo složenoj operaciji. Njegov život je u opasnosti". 3.1. ove godine, "Na željezničkom kolodvoru u Novskoj iz tračnica su iskočila dva vagona putničkog vlada koji prometuje iz Sunje prema Novskoj". 11. 1. 2010. "Na željezničkom kolodvoru Sisak-Capragu je u 16.10 sati na lokomotivi putničkog vlada razletio se visokonaponski transformator u tisuće komada. Srećom nitko od putnika u tom trenutku nije stajao na peronu čime je zasigurno izbjegnuta krvava tragedija. Na tom istom kolodvoru samo mjesec dana prije, vlak je teško ozlijedio jednu ženu i nanio joj teške ozljede opasne po život". Sve ovo u zadnjih mjesec dana u samo jednoj županiji. Izvolite gospođo predsjednice Vlade. Što imate na ovo reći sisčanima, stanovnicima Sisačko-moslavačke županije i građanima Hrvatske u vezi ovoga?
Hvala. Premijerka gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Gospodin predsjedniče, ja bih molila budući da je ovo "Aktualno prijepodne" i da prema Poslovniku o radu Hrvatskoga sabora, zastupnici na "Aktualnom prijepodnevu" moraju postavljati konkretna pitanja, a ne, nije predviđeno da pročitaju izvješća novinska, nekoliko novinskih izvješća i da kažu predsjednici Vlade, izvolite. Dakle, ne razumijem, pa možda nećete biti zadovoljni ovime što ću reći, ali ću se jako truditi iščitati ono što ste zapravo htjeli pitati. Dakle, ako je pitanje trebalo biti da se to na nekom području događa, onda mislim da je to naprosto čista koincidencija. A i ovaj prvi primjer koliko se sjećam nije bio na području Sisačko-moslavačke županije, nego je u Zagrebu. Ali sada pustimo to, to je nevažno. Dakle, oko ovih naleta na ljude, činjenice da je netko teško ozlijeđen i da je netko prelazio prugu kada je smio ili kada nije smio, to ne bih komentirala jer se to naprosto događa. Znate i sami vidite da se mnoge nesreće događaju, ne samo željezničke nego i prometne u kojima razni ljudi sudjeluju i mislim naravno da onda nije dobro dovoditi to što se svakome može dogoditi u bilo kakvu vezu sa njegovom namjerom ili sa bilo čim sličnim. Oko nesreće koja se dogodila u Zagrebu osobno sam se jako zanimala i dobila informaciju koja je točna, dakle da je ta lokomotiva bila zapravo, prva pomisao da je možda nešto staro, dotrajalo, da je možda nešto isluženo, da se nije na vrijeme promijenilo, da se na vrijeme nije kupilo i da tu postoji neki problem, ali ta lokomotiva je bila neposredno prije toga na remontu koliko znam i bilo je apsolutno sve u redu. Prema tome, činjenica jest da očito puno pozornosti i dalje treba usmjeravati prema željeznici, činjenica jeste da smo i na različite pritiske, dakle da trebamo smanjiti rashode, da trebamo smanjiti subvencije, da trebamo smanjiti novac koji se ulaže ovdje i ondje. I mi novac koji se ulaže u željeznice smanjivali, to je činjenica, pod pritiskom svega i svačega, svega i svih i svakoga. Ali ono što mislim da možemo reći da taj sustav funkcionira. Nesreće se događaju. Slažem se s vama treba uložiti maksimum napora da ih se događa sve manje. Bilo je različitih slučajeva kriminala koji se otklanja i u željeznicama i tu moram istaknuti i ulogu ministra koji je osobno puno toga otkrio i osobno prijavio. Mislim da je to važno istaknuti. Ono što bih zaključno htjela reći, dakle ograđujući se i molim vas da uvažite ako ne budete zadovoljni mojim odgovorom, jer pitanja nije bilo. Dakle, Vlada će i dalje motriti cijeli sustav željeznica, nastojati modernizirati u što je moguće kraćem roku sve ono što se može, a tu vidim veliku perspektivu i zato nastojimo ubrzati završetak pregovora za ulazak u Europsku uniju, veliku perspektivu iz fondova koji nam se pružaju, koji nam se otvaraju upravo za modernizaciju primjerice željeznice u cijeloj Hrvatskoj. Dakle, naravno ukidanje onoga što je potpuno nerentabilno, ali maksimalno ulaganje u ono što je potrebno, što pridonosi razvoju gospodarstva. Tu naravno mislim i na prugu od Rijeke prema Zagrebu, ali i na druge pravce. I u tom smislu ako vi još smatrate da bih nešto trebala i pisanim putem i odgovoriti, pa možda u ovom obrazloženju kasnije, odnosno iskazivanju zadovoljstva ili nezadovoljstva i postavite to pitanje, ja ću to vrlo rado učiniti. Hvala.
Hvala. Gospodin Davorko Vidović. Izvolite.
Gospođo predsjednice Vlade da pojasnim. Stradavanje žene u Sisak-Capragu na kolodvoru je posljedica činjenica da 5 godina ja u ovom Saboru tražim da se osigura i da 2,5 milijuna kuna za izgradnju pasarele. Čitavo naselje jedno željezare Caprag ovo isto koje je otrovano prelazi sedam, osam kolosijeka stari ljudi, žene, djeca prelaze zato što se neće investirati 2,5 milijuna kuna. Grad je voljan ući u tu priču. Drugo, naveo sam ove primjere iz sredine koja je meni poznata. Stanje sa željeznicom je više nego katastrofalno. Ni vi ni ja ne putujemo vlakom. Ja vas pozivam ako hoćete jedan uz ministra Kalmetu, uz upravu HŽ-a. 15,46, 16,46, izaberite koji vam termin paše da odemo od Zagreba do Siska da vidite kako izgleda Indija u Hrvatskoj. Na dva vagona nekoliko stotina ljudi svakoga dana učenika, studenata, radnika se pokušava ugurati. Molim vas pisani odgovor o tome koje su to kratkoročne, srednjoročne mjere. Nemojte strategiju koju smo ovdje usvojili koji niti ima rokova niti ima osiguranih novaca. Što sada ovdje i odmah ćemo napraviti da se stanje na željeznici poboljša?
Hvala. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovana predsjednice hrvatske Vlade, gospodo iz Vlade. Moje je pitanje vezano uz djelatnost Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija te je konkretno. Postavljam pitanje ministru gospodinu Gordanu Jandrokoviću. Gospodine ministre, nedavno smo od kolege zastupnika iz HSP-a Daniela Srba mogli čuti izjave kako je hrvatska vanjska politika citiram "neaktivna, usmjerena isključivo na odnose sa Slovenijom i na pristupne pregovore sa Europskom unijom te da nema strategije". Također se pogrešnim smatra potpuno zanemarivanje odnosa sa SAD-om, Kinom, Indijom i Ruskom Federacijom čije bi jačanje bilo važno za hrvatsko gospodarstvo. Gospodine ministre, molim vas da mi odgovorite i pobliže upoznate sa kakvim konkretnim aktivnostima i koje konkretne aktivnosti naša diplomacija provodi a sa ciljem diverzifikacije ukupne hrvatske vanjske politike?
Hvala. Gospodin ministar Gordan Jandroković. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine zastupniče. Pa i ja sam vidio ovu izjavu uvaženog kolege Srba i moram priznati da sam bio vrlo iznenađen takvim ocjenama o nedostatku strategije i zapuštanju odnosa sa nekim važnim zemljama kao što su Sjedinjene Američke Države, Kina, Rusija, Indija. Baš naprotiv, odnosi sa Sjedinjenim Američkim Državama bolji su nego ikad prije. To može potvrditi nedavni posjet Sjedinjenim Američkim Državama u 12. mjesecu kada sam imao prilike razgovarati s državnom tajnicom. Ne moram ja o tome govoriti, neka samo gospodin Srb pročita što je rekla državna tajnica Clinton i bit će sve jasno. Što se tiče odnosa sa Rusijom, pa evo za koji dan predsjednica Vlade ići će u posjet Rusiji. Nedavno je tamo bio i predsjednik Republike. Vrlo su intenzivni razgovori o energetskoj suradnji, o suradnji u gospodarstvu i mislim da su ti odnosi isto tako u uzlaznoj liniji i dinamičniji i sadržajniji nego ikad prije. Što se pak tiče Kine predsjednik Kine posjetio je Hrvatsku prošle godine. Hrvatska je bila jedna od rijetkih zemalja u Europi koje je on posjetio sa izaslanstvom koje se brojilo u nekoliko stotina ljudi. Bilo je tu otprilike 200 gospodarstvenika. I ja ću evo vrlo skoro već početkom idućeg mjeseca isto tako u uzvratni posjet Kini. Postoje prioriteti u vanjskoj politici. To je u ovom slučaju ulazak u Europsku uniju. Do nedavno je to bio ulazak u NATO. Taj cilj smo ostvarili. Vrlo skoro ćemo ući u Europsku uniju. Ozbiljna prepreka na tom putu bila je blokada koju smo imali od Slovenije. Pa naravno da smo koncentrirali sve svoje snage da bismo to riješili ali nismo zanemarili i ono ostalo što je važno. Nismo zanemarili regiju, vrlo aktivno što smo prisutni u svim raspravama koje se vode u Bosni i Hercegovini. Nedavno je ovdje bio i ministar vanjskih poslova Turske zajedno sa bosansko-hercegovačkim kolegom. U svega mjesec dana ministar vanjskih poslova Turske dva puta je bio u Zagrebu. Da ne kažem dakle kada su u pitanju druge zemlje. Izrael, bio je ministar ovdje, idemo u uzvratni posjet vrlo skoro. Prvi posjet u ovoj godini bio je u Švicarsku, dakle ne u zemlju koja je članica Europske unije. Posjetio je i predsjednik Mesić nedavno Oman. Ja sam isto tako bio u Omanu, Kataru i u Emiratima gdje sam vodio sa sobom i 15 hrvatskih gospodarstvenika. I u Izrael će sa mnom ići delegacija hrvatskih gospodarstvenika. Dakle, diplomacija čini sve što može da bi unaprijedila gospodarske odnose sa svim važnim zemljama a ne samo sa članicama Europske unije i NATO-a. Hvala.
Gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine ministre na iscrpnom odgovoru. Kao što i sami znamo a i vi ste to ponovno rekli mi smo jedan od velikih vanjsko-političkih uspjeha i pobjeda upravo i ostvarili ulaskom u NATO, a evo pred vratima smo Europske unije i to su stvarno naši prioriteti. Ali jasno je da održavanje vanjsko-političkog dijaloga kako sa zemljama u regiji a isto tako i na svim onim poljima i zemljama koje su predmet našeg interesa je nešto što ovo ministarstvo kako danas i sutra će ulagati velike napore. Zahvaljujem na tome i želim svaku sreću.
Hvala. Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana predsjednice Vlade, poštovani članovi Vlade. Svoje pitanje upućujem potpredsjedniku Vlade i ministru zdravstva i socijalne skrbi gospodinu Darku Milinoviću. Poštovani potpredsjedniče, iako je protekla godina bila uistinu teška svjesni smo velikih promjena u zdravstvu. Nema dvojbe da su promjene u zdravstvu napravile ozbiljan iskorak prema pacijentu i stavile ga u središte pozornosti. Neki primjeri. Podsjetimo, uvedeni su ponovljivi recepti tako da kronični pacijenti ne moraju samo zbog propisivanja lijekova ići u liječničku ordinaciju. Interne uputnice omogućile su da specijalisti u bolnicama upute pacijenta na daljnje pretrage u svojoj ustanovi a pacijent se ne mora vraćati svom izabranom doktoru samo zbog dobivanja uputnice. Ukidanje liječničkih povjerenstava i uvođenje ovlaštenih doktora omogućilo je pacijentima da dolaskom u ordinaciju svog izabranog doktora mogu ostvariti pravo na produženje bolovanja. Nesumnjivo je da je i lista čekanja doprinijela velikom pomaku. Poštovani gospodine ministre, molim vas da nas izvijestite ukoliko već imate podatke o aktualnom stanju u zdravstvenom sustavu vezano uz liste čekanja i dugovanja u zdravstvenom sustavu.
Hvala. Potpredsjednik i ministar Darko Milinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Vidim što je dobro da ste dobro upoznati sa tijekom reforme zdravstvenog sustava. I ovom prilikom želim zahvaliti svim koalicijskim partnerima, predsjedniku države, sindikatima, gospodarstvenicima što su podržali reformu zdravstvenog sustava. Pa često smo pozivani s lijeva na te teške reforme, onda kad krenemo u reforme onda vidimo kakvim se dezinformacijama i tada kada smo donosili te reformske zakone baratalo sa ove lijeve Sabora u smislu harač … [[Govornik se ne razumije.]] Podsjetit ću vas, kad smo krenuli u reformu zdravstvenog sustava dug bolničkog sustava je bio 2 milijarde i 300 milijuna kuna. Danas, dakle iza nas je godina recesije, teška godina, danas se dugovi u bolničkom sustavu milijardu i 500 milijuna kuna, dakle smanjeni za 800 milijuna kuna. Dug HZZO-a je bio 2 milijarde i 100 milijuna kuna, danas je on kao prije ravno 10 godina, 870 milijuna kuna. Ovo su preliminarni rezultati i ovih dana ćemo dobiti i konačni. Napominjem da se to sve dešavalo u kriznoj recesijskoj 2009. godini uz dodatni rebalans državnog proračuna, odnosno rebalans proračuna u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi od milijardu i 121 milijun kuna. Mi nastavljamo sa informatizacijom. Bilo je puno povika oko primarne zdravstvene zaštite da će sestre medicinske i liječnici biti opterećeni administracijom. Dovršavamo projekt informatizacije primarne zdravstvene zaštite i ako Bog da negdje u 6. mjesecu ćemo imati ordinaciju bez papira, imat ćemo pametnu karticu i preko nje ćemo ostvarivati sva svoja prava iz zdravstvene zaštite. Vi ste spomenuli nešto što smo napravili proteklih godinu dana, od uštede od smanjivanja stope bolovanja, od 400 milijuna kuna, ponovljive recepte, zahtjev za skupe lijekove koji smo rješavali od 3 do 6 mjeseci danas rješavamo za 7 dana, način plaćanja u bolnicama DTS sustavom je donio do smanjenja dugova od dodatnih 450 milijuna kuna. Dovršavamo informatizaciju i socijalne skrbi tijekom ove godine što je vrlo bitno. Uštede na lijekovima, javnim natječajima od dodatnih 400 milijuna kuna i ono što je bitno, 20 novih lijekova smo stavili na listu A, odnosno na onu listu koja ne iziskuje dodatne participacije. I dalje dakle nastavljamo sa opsežnom, dubinskom reformom zdravstvenog sustava. I još jednom na kraju želim zahvaliti svima onima koji su, naravno osim SDP-a, koji su podržali reformu zdravstvenog sustava, tešku reformu zdravstvenog sustava, ali sa tom teškom reformom dobili smo i to da su liste čekanja smanjene, da to ne zaboravim, za CT, za ultrazvuk srca, za ultrazvuk dojke, za endoprotezu kuka. Za endoprotezu koljena bila je lista čekanja od 500 dana, danas je ona 191 dan. Ali da ne bi bilo to sve tako dobro, imamo i povećanja lista čekanja za magnetsku rezonancu i ovih dana smo u iznalaženju načina kako smanjiti povećanu listu za magnetsku rezonancu.
Hvala. Gospođa Nevenka Majdenić, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče i ministre, evo na iscrpnom odgovoru. Zahvaljujem se osobno u svoje ime i u ime svih pacijenata na svemu onome što činite na poboljšanje zdravstvenog standarda svih pacijenata, a isto tako na svemu onome što činite na poboljšanje likvidnosti u zdravstvenom sustavu. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala, predsjedniče. Pitanje upućujem predsjednici Vlade, gospođi Kosor. Gospodarska kriza i u Hrvatskoj traje već više od godinu i pol dana, a negiranje kontinuirano i iz Vlade i iz saborske većine da njoj nije glavni uzrok u domaćoj gospodarskoj strukturi, već u svjetskoj gospodarskoj krizi, rezultiralo je izostankom bilo kakve osmišljene gospodarske politike. Posljedica je gotovo kolaps u gospodarstvu, 291 tisuća nezaposlenih s tendencijom rasta, nizak standard građana čija kupovna moć iznosi svega 40% prosječne kupovne moći građana u Europskoj uniji, a nove više cijene energenata će samo generirati nove troškove i gospodarstvu i građanima. Dosadašnje Vladine mjere nisu imale za cilj pomoć ni gospodarstvu ni građanima, nego isključivo povećanje proračunskih prihoda. Uvedeni novi nameti, dakle i novi porezi, zapravo su direktno utjecali na pad kupovne moći, a indirektno i na rast gospodarstva. Zato vas pitam, zašto uz sada najavljene mjere financijske potpore gospodarstvu koje dobro, iako kasno dolaze, dobro je da dolaze, ne predlažete i smanjenje neprimjereno visoke javne potrošnje, odnosno zašto već sada ne radite na prijedlogu rebalansa proračuna.
Hvala. Gospođa premijerka, Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Gospođo zastupnice. Pa prije svega, ja se ne bih složila sa vašom konstatacijom da svjedočimo općem kolapsu gospodarstva. To naprosto nije točno. Velikih poteškoća ima, velikih problema ima i to u ovoj Vladi nitko nikada nije negirao, nitko nikada nije osporavao, dapače govorimo o problemima vrlo otvoreno, pokušavamo naći rješenja i u tome, odnosno u rješavanje pozivamo apsolutno sve koji imaju što za reći, sve koji mogu pomoći, sve koji imaju što konstruktivno za predložiti i znate da smo pozvali i stručne ljude, ekonomiste iz SDP-a ako mogu, ako žele. Predložila sam vrlo konkretno, budući da sam ja imenovala tri svoja osobna savjetnika da evo i predsjednik SDP-a predloži troje, četvero ljudi npr. iz SDP-a, ekonomskih stručnjaka koji će se savjetovati sa tim savjetnicima mojim neovisnim pa da vidimo mogu li nešto konstruktivno, dobro predložiti. Ja ću to, gospođo zastupnice, apsolutno odmah, istog trenutka prihvatiti. Najavljivali smo i najavljujem i ja, danas sam puno puta govorila, reći ću ponovo, dakle na temelju svih mjera koje smo donijeli i na temelju ipak jednoga dobrog ozračja u smislu financija koje smo zajedno i sa Hrvatskom narodnom bankom stvarali, sutra idemo sa konkretnim mjerama. Ja vas molim da ako želite odmah o tome pričamo kad budete vidjeli i kriterije i način dodjele tih kredita. Znači, sredina veljače, kraj veljače očekujemo prve rezultate. Vjerujem da će to ipak mnogima iznimno pomoći. Donijeli smo i neke posebne mjere i sada smo pri samom kraju, za sve oni koji imaju osobito velike poteškoće, tu ističem tekstilnu industriju. Dakle, vjerujem da ćemo vrlo brzo završiti jedan program kojim ćemo ići prema njima i kao što sam najavljivala, kao što smo najavljivali i potpore, odnosno programe za one tvrtke koje su u iznimno teškim prilikama, dakle doslovce na rubu propasti. Dakle, nastojimo pronaći modele i za njih. Što se tiče vašeg zahtjeva i pitanja meni kada ćemo smanjiti javnu potrošnju, ja vas molim gospođo zastupnice recite sada, evo priliku imate još jedanput vi govoriti, ja je više nemam, što predlažete dakle pa ćemo u Vladi to razmotriti. Predlažete li da smanjimo mirovine umirovljenicima? Možda onima do 3000 kn koje smo oslobodili, a njih je 900000, oslobodili ovog posebnog poreza ili predlažete da smanjimo dodatno plaće u javnim, odnosno javnim, odnosno dakle javnim službenicima. Na primjer učiteljima, profesorima ili predlažete možda liječnicima ili sestrama. Recite to. Dakle, recite ima ih toliko i toliko. Treba im smanjiti plaću za pola ili ne znam koliko. Iz vaših redova su išli prijedlozi o otpuštanju 70, 20000, 30. Tu je bilo različitih brojki. Ljudi koji su zaposleni u državnoj i javnoj upravi, ali nije bilo prijedloga kako ih zbrinuti. Dakle, time bismo naravno generirali novu nezaposlenost jer novih 50, 60, 70000 ljudi bez posla, na cesti naravno da znači ogroman problem koji ne znam kako bi tko riješio. Ili možda predlažete da idemo tragom Vlade kad ste vi participirali Vlade, dakle Vlade od 2000. do kraja 2003. koja je smanjivala rodiljne naknade. Možda je to prijedlog. Ali molim vas onda recite konkretno tražimo da se rodiljna naknada i cijeli projekt populacijske politike smanji za toliko i toliko. Ove godine je to više od 4 milijarde kuna. Recite trebamo li to prepoloviti, uzeti 2 milijarde kuna. Vlada će taj prijedlog vaš razmotriti ili predlažete da idemo u daljnje smanjivanje naknade za nezaposlene ili socijalnih prava. Na primjer onih budući da smo povećali naknadu sa 400 na 500 kuna. Predlažete li možda da to smanjimo na 100 kuna. Dakle, gospođo zastupnice recite konkretno, na koji način i koliko. Tražim sada brojke koliko da smanjimo pojedinoj kategoriji građana Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa Dragica Zgrebec. Izvolite.
Šest mjeseci u ovom sastavu radi Vlada. Savjetovanje, pozivi na razgovore i dogovore nisu polučili nikakve rezultate. Mi i dalje imamo dnevno sada već gotovo kako objavljuju 518 ljudi ostaje bez posla. Proračun nisu samo plaće i socijalne naknade, u proračunu ima puno toga. Vlada bi bila odgovorna ili je odgovorna ona Vlada kad ima pad društvenog bruto proizvoda za 6% smanjuje proračun, ne povećava ga za 7% kao što smo mi to učinili u Hrvatskoj. Prvo pravilo koje naučite u ekonomiji o porezima jeste ako su visoki porezi onda su veće utaje, a niske porezne stope i veći obuhvat donosi veće prihode u proračunu. Prema tome, ako nećemo imati gospodarski rast, ako će padati plaće u realnom sektoru gospođo predsjednice nećete moći održati niti visinu plaća, niti mirovina, niti drugih rashoda u državnom proračunu. Zato je sada vrijeme da uz ove mjere koje predlažete u gospodarstvu napravite još jedanput da pročešljate proračun i vidite šta se može učiniti.
Hvala. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospođo Kosor vama pitanje. Proteklo je ne 100 dana od kada ste prvi puta mjeri uspješnost neke Vlade nego 200 dana od početka vašeg mandata. Moje pitanje je vrlo jednostavno. Smatrate li se uspješnom premijerkom Vlade kada znate da je protekle godine u Hrvatskoj 73000 ljudi ostalo bez posla, a 73000 obitelji ostalo bez izvora prihoda za svoje živote. Da smo doživjeli rekordan pad BDP-a od rata u Hrvatskoj koji će biti preko 6,2%, da svaki dan novih 300 ljudi ostane bez posla, da su u jednoj godini nestale čitave industrijske grane, a proizvodnja pala za 9,5%, da su naši sugrađani i sugrađanke bez sredstava za život, nemaju dovoljno sredstava niti za osnovne životne potrebe o čemu govori pad potrošnje od 15%. Ljudi nemaju novaca. Da je nelikvidnost u Hrvatskoj, unutarnja nelikvidnost 26 milijardi kuna od čega država participira sa skoro 50%. Nakon svih ovih podataka gospođo Kosor, moje pitanje je vrlo jednostavno da li se smatrate uspješnom premijerkom?
Hvala. Gospođa Jadranka Kosor, premijerka. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine zastupniče. Pa budući da tražite decidirani odgovor na moje pitanje, ako bih gledala najnovija istraživanja koja pokazuju da Vlada ima najveću potporu od izbora 2007. ikada i da ova Vlada na čelu sa mnom dobiva najbolje ocjene i istraživanje. Dakle, sada me nutkate da moram to govoriti, nerado to govorim jer me pitate pa moram odgovoriti. Dakle, istraživanje evo zadnje koje je pokazalo na listi popularnih političara da sam ja na prvome mjestu. Dakle, kad bi se koncentrirala samo na to onda bih mogla odgovoriti potvrdno ali neću. Jer moj cilj i nije niti ja dnevno razmišljam o tome jesam li ja najpopularnija, jesam li ja najbolja, jesam li ja i smatram li se ja uspješnom premijerkom nego želim da o tome promišljaju građani. I jedino što me zanima jest u ovoj godini ostvarivanje tri cilja. Prvi je naravno izlazak iz gospodarske krize, ostvarivanje svih mjera da zaustavimo ovaj pad zaposlenosti koji me iznimno zabrinjava. Drugi cilj je završetak pregovora za ulazak u Europsku uniju, da sjednemo tamo kamo pripadamo za stol europskih država i naroda i da naravno u tom kontekstu isnažimo hrvatsko gospodarstvo. Jer kao što znate dobili smo najavu 3 i pol milijarde eura ako budemo znali pametno iskoristiti u prve dvije godine mandata. I treći cilj ponovno osnaženje gospodarstva i završetka pregovora. Sve se to jedno s drugim veže nesmiljena borba protiv korupcije. Dakle, to su moje i moja Vladina, ali i moja tri glavna cilja i samo o tome razmišljam. Biti premijer, biti na čelu Vlade, pa onda biti žena na čelu Vlade to nikad nisam smatrala izborom za najpopularniju, za najbolju, najljepšu. Rekla sam na početku mandata nije ovo izbor za miss, nego je ovo težak i krvav posao. I nisam tražila ni od vas, niti od bilo koga ni sto dana, ni jednog dana, ni jedne sekunde, ni jedne minute poštede. Dakle, smatrala sam da u teškim vremenima kad sam ja došla na čelo Vlade moram raditi doslovce 24 sata, učiniti sve što znam, sve što mogu da zemlju izvučemo iz krize. Pozivi na suradnju i SDP-u nisu floskula. Ja vas opet pozivam, uključite se, dođite, razgovarajmo, predlažite. Evo na tragu i malo prije prijedloga gospođe Zgrebec smanjite proračun. Recite što i gdje? Mi smo skresali kao što znate u prošloj godini za 7 milijardi kuna, mi smo obustavili zapošljavanje, mi smo uzeli automobile, nema kupovine automobila, nema karticama, nema ničega. Tražim racionalno poslovanje u javnim poduzećima, idemo tu apsolutno i dalje. Prema tome, uz sve to treba napomenuti, sve ove mjere koje ste nabrajali, tvrdeći zapravo da ja nisam dobra predsjednica Vlade, na to imate pravo i to poštujem. Moram napomenuti da ni jednog trenutka nisu kasnile isplate mirovina u Hrvatskoj ovih 6 mjeseci koje spominjete da su moje, ni jedne sekunde, niti isplata drugih prava, ni rodiljnih naknada, ni doplatka za djecu, ni naknade za nezaposlene, niti socijalno ugroženima, kao što znate, ali nisu kasnile ni isplate plaća za više od 200 tisuća, 250 zaposlenih u državnim javnim službama. Prema tome, ako bih mogla razmišljati i o nekim dobrim stvarima onda bih mogla razmišljati u tom kontekstu. Ali naš posao naravno nije završen. Do kraja mandata ima još dosta. I dobro ili loše, uspješnost ili neuspješnost Vlade koju vodim, pa onda i mene kao premijerke moći ćete tada procjenjivati, ali poštujem imate i sada pravo kao zastupnik SDP-a govoriti da sve ovo nije ništa. Ja se s time naravno ne slažem, ali me to vaše mišljenje i pokušaj …/Govornica se razumije./… neće spriječiti da radim na sva ova tri plana, na sva ova tri stupa moje Vlade, svim srcem, svom snagom, bez ostatka, do kraja. Hvala.
Gospodin Gordan Maras.
Hvala lijepo gospođo Kosor. Na početku svog odgovora spomenut ću i ja jednu anketu, vi dosta često iz HDZ-a znate govoriti da je jedina relevantna anketa izbori. Vaša politika je na predsjedničkim izborima dobila 12% gospođo Kosor. Da, da. Od početka krize koja traje godinu i pol dana niste napravili niti jednu konkretnu mjeru da zaštitite građane i gospodarstvo. Niste zaštitili ovih 73 tisuće obitelji, nego ste se odlučili zaštititi javnu potrošnju i proračun. Uzeli ste svakoj obitelji prosječno 5 tisuća kuna, skoro jednu mjesečnu košaricu, kroz nove poreze i namete. Rekli ste im jedan mjesec se snađite, a taj novac ćemo potrošiti mi iz Vlade. Premijerko Kosor, hrvatski građani nemaju ništa … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] i od vaše odlučnosti da smijenite Sanaderove ljude u HDZ-u. Od toga se ne živi. Trebalo bi biti odlučnosti, gospođo Kosor, prema mjerama u gospodarstvu, a tih mjera već godinu i pol dana nema. I zato ću na kraju, na vašu tvrdnju reći. Reći ću da nije, da su prijevremeni izbori sada jedino rješenje zbog toga šta 6 mjeseci po vašem mišljenju čekanja će biti manje nego dvije godine čekanja do kraja vašeg mandata. Hvala lijepo.
Na redu je gospodin zastupnik Ivan Škaričić za postaviti pitanje. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo predsjednice Vlade, uvaženi članovi Vlade. Moje pitanje ide ministru zdravstva i socijalne skrbi, gospodinu Darku Milinoviću. Gospodine ministre, poznato je da je Hrvatska zemlja koja je vrlo dobro riješila zdravstveno osiguranje svih svojih građana. I u ovo vrijeme svake godine sklapaju se ugovori po dopunskom zdravstvenom osiguranju. Mene bi zanimalo koje su novosti u dopunskom zdravstvenom osiguranju? Hvala.
Hvala. Gospodin potpredsjednik Milinović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kao što znate na početku reforme zdravstvenog sustava bilo je negdje oko 500 tisuća ljudi u polici dopunskog osiguranja, odnosno imali su policu dopunskog osiguranja godinu dana nakon što smo počeli sa reformom zdravstvenog sustava, u dopunskom osiguranju je negdje oko 2 i pol milijuna ljudi. Svake godine, uistinu oko nove godine nastaju gužve u područnim uredima Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Ja se nadam, odnosno uvjeren sam da je ovo zadnja godina kada postoje takve gužve, jer smo uveli obnovljivo osiguranje što znači da se neće morati obnavljati svake godine, već je ono trajno. Jedino ćete morati doći u područni ured Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, u onoj situaciji kada želite prekinuti svoje zdravstveno, odnosno dopunsko zdravstveno osiguranje. Isto tako Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje je sklopio ugovor sa Hrvatskim zavodom za mirovinsko osiguranje na način da će se direktno Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje plaćati policu tako da umirovljenici ne moraju dolaziti u pošte, u banke i ne moraju se dodatno traumatizirati reći ću, a za njih ta usluga je besplatna. Na ovaj način, s ovim odnosima, sa ovim novostima u dopunskom zdravstvenom osiguranju smo uštedjeli tijekom protekle godine oko 20 milijuna kuna.
Hvala. Gospodin Ivan Škaričić. Izvolite.
Pa evidentno je da su to značajne i velike i dobre novosti. I ja zahvaljujem.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo predsjednice hrvatske Vlade, gospodo ministri. Svoje pitanje upućujem ministru uprave, gospodinu Davorinu Mlakaru. Gospodine ministre, iza nas su još jedni izbori, ovaj put za predsjednika Republike Hrvatske. Svaki put u izborno vrijeme česta tema su birački popisi. Vrlo često se zlonamjerno govori o dvostrukom glasovanju, što ne može nikako biti, jer hrvatski državljanin može biti jednom upisan u birački popis. Radi hrvatske javnosti molio bih vaš komentar. A pitanje moje se odnosi na glasovanje izvan mjesta prebivališta. Nakon prvog kruga predsjedničkih izbora, nevladine organizacije tražile su od Ministarstva uprave da omogući naknadno biračima registraciju za glasovanje izvan mjesta prebivališta u drugom krugu izbora. Zašto ministarstvo to nije učinilo?
Hvala. Gospodin Davorin Mlakar, ministar. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Gospodine predsjedniče, uvaženi zastupniče. Evo imamo po prvi puta priliku komentirati ovo što ste rekli. Dozvolite mi tu slobodu da kaže nisu udruge u množini prigovarale radu Ministarstva uprave, prigovor se odnosio uvijek samo s jedne adrese, radilo se o udruzi koja inače promatra izbornu proceduru, zove se GONG. Važno je napomenuti da ta ista udruga koja je tražila u ovom slučaju, ja ću probati tehničke detalje zanemariti provedbe izbora, da Ministarstvo uprave izda potvrde za glasovanje samo za drugi krug izborni u slučaju ponavljanja, nakon onih 14 dana, to je bio zahtjev udruge GONG. Na žalost 2007. godine, na žalost za taj zahtjev, Udruga GONG je sudjelovala u izradi Zakona o popisima birača koji je donesen 2007. godine. U tom Zakonu izrijekom stoji da potvrđen popis birača koji se mora dovršiti prije otpočinjanja izbora, dakle nakon potvrde od nadležnih izbornih povjerenstava vrijedi kao ovjeren popis birača i za prvi krug izbora i za ponavljanje izbora. Tu zakonsku odredbu smo mi poštivali, nismo ju željeli kršiti niti na prohtjeve pojedinih, a osobito ove udruge koja je tražila da između prvog i drugog kruga ponovno izdamo potvrde biračima kako bi mogli birati, radi se samo o onima koji bi birali izvan mjesta prebivališta gdje su njihova biračka mjesta određena. Mislim da je važno napomenuti da bi se shvatilo o kojem broju ljudi se radi. DA je u našem popisu birača ovjerenom i potvrđenom za predsjedničke izbore bilo onih birača koji imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj 4 milijuna 88 tisuća 798 da je onih birača koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj u tim istim izborima po potvrđenom popisu bilo 406 tisuća 208, dakle to je bio ukupan broj birača koji su mogli glasovati na ovim predsjedničkim izborima. Od tog broja potvrde da bi glasovali izvan mjesta svog prebivališta ukupno je u zakonskom roku koji je završio 12. prosinca izdano 3 tisuće i 2 potvrde, od toga za drugi krug samo 43. Mislim da to dovoljno govori uopće o količini birača koji su takve potvrde koristili ili trebali. Evo slobodan sam ovdje reći bez obzira na ocjene GONG-a mi smo imali ograničenu misiju OESS-a za promatranje izbora koja je dala visoke ocjene i Državnom izbornom povjerenstvu za njihov posao koji su odradili u izborima, a isto tako Ministarstvu uprave i njegovim službama koje su te izbore morali pripremiti. Zaključio bih, s odgovorom na početku vašeg pitanja, da li je bilo mogućnosti dvostrukog glasovanja. DA tako kažem, stalnim čišćenjem popisa birača, i stalnim provjerama osoba upisanih u popise birača to je onemogućeno i ove godine. Nismo uopće imali prigovora da bi se ista osoba mogla naći na dva popisa birača za sigurnost ove tvrdnje je samo argument više i ovo što smo radili sa ovim potvrdama koje se mogu do određenog roka izdati, ukratko popisi birača zaključuju se 14 dana prije održavanja prvog izbornog kruga, 7 dana do odnosno 8 dana pred izbore još naše službe mogu provjeriti sve popise i eventualne pogreške i nakon toga ti ovjereni popisi služe za izvatke birača koje službe biračkim odborima na biračkim mjestima da bi točno mogli utvrditi broj i osobe koje imaju pravo glasa.
Hvala. Gospodin Dragan Vukić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine ministre, zadovoljan sam vašim odgovorom. Hvala.
Na redu je gospodin zastupnik Ivan Čehok.
Hvala gospodine predsjedniče, svoje pitanje postavljam ministru gospodarstva gospodinu Popijaču. Ministarstvo je prošle godine raspisalo i podijelilo potpore drvnoj, tekstilnoj, kožarskoj industriji međutim, na kraju su potpore podijeljene pod dosta nepovoljnim, rekao bih gotovo neizdrživim uvjetima za te industrijske grane s obzirom na recesiju, s obzirom na pad potražnje na inozemnim tržištima, s obzirom na pad izvoza. Otprilike na taj način da od ukupnih 6 milijuna kuna prijavljenih sredstava za potpore tražilo se da sama industrija oko 620 milijuna uloži, a da država uloži oko 50 milijuna. Dakle, ukupno bi potpore u odnosu na ukupni iznos prijavljen bile samo 10%. Ja bih se založio za to da u skladu sa programom djelovanja i rada Vlade, koalicijskim sporazumom za ovu godinu pronađemo načina da te potpore tekstilnoj, kožarskoj i drvnoj industriji doista budu na pomoć, a ne da im još dodatno … poslovanje, naročito velim s obzirom na krizu, na inozemnim tržištima je pad potražnje, našim izvoznicima. Pa vas pitam kada Ministarstvo misli raspisati i pod kojim uvjetima natječaj za dodjelu potpora, naročito s obzirom na činjenicu da vidimo da je ovaj interventni fond za pomoć gospodarstvu još uvijek ne djeluje, još uvijek operativno od njega ništa. Bojim se da bez te pomoći drvna, kožarska i tekstilna industrija neće moći opstati do ljeta ove godine, vi znate da je samo prošle godine otprilike 18 tisuća ljudi upravo u tim industrijskim granama ostalo bez posla. Dakle, mislim da vremena nemamo, da nam je vrijeme ljuti neprijatelj i da moramo što je moguće prije pod povoljnijim uvjetima ići ususret toj industriji i raspisati natječaj.
Hvala. Gospodin Đuro Popijač ministar gospodarstva.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. Prvo, potpore su bile vrlo povoljne, jer je karakter tih potpora je da su bespovratne. Dakle, 2008. 2009. godine u skladu sa strategijom potpora tekstilnom i kožarskoj industriji podijeljeno je preko 220 milijuna kuna, to je složit ćete se vrlo ozbiljan novac. Međutim, u toj strategiji osim definiranih tih bespovratnih sredstava koje su trebale biti i koje jesu u najvećoj mjeri podijeljene. Predviđene su neke druge aktivnosti koje su same tvrtke morale učiniti, a one su bile uglavnom i te potpore usmjeravane za razvojne projekte. Jer potpore za tvrtke u teškoćama su potpuno drugačijeg karaktera i one su definirane posebnim zakonom. Dakle, potpore za tvrtke u teškoćama mogu biti samo jednokratne i u skladu sa direktivama Europske unije. Ono što se mora činiti ili što činimo u ovoj godini, dakle, mi zajedno sa socijalnim partnerima dakle i sa sindikatima i sa predstavnicima tih sektora, prvenstveno u našem Ministarstvu tekstilne industrije radimo operativni program koji mora biti prilagođen upravo ovim novim uvjetima. Dakle, potpore o kojima vi govorite ne mogu ići za tvrtke u teškoćama, to su potpore koje su predviđene za razvojne projekte. No međutim, drugi mehanizmi moraju biti i bit će osmišljeni zajedno sa Ministarstvom financija i u kontekstu i ovih paketa i ovog paketa novih financijskih instrumenata za pomoć i potporu tvrtkama u teškoćama. Dakle, svi oni koji iz razno raznih razloga se teško nose sa ovom gospodarskom situacijom, moram priznati i moram ovdje reći da postoji niz uspješnih kompanija i u ovom sektoru. Dakle, i u drvnom i u tekstilnom sektoru koje su dobro iskoristile ove potpore, koji su restrukturirali svoje poduzeće i koja uspješno djeluju i u ovakvim teškim uvjetima. No međutim, svjesni smo da postoje i niz tvrtki i u teškoćama i za koje će i ovi programi novih financijskih instrumenata, ali i dodatni koje će zajedno ovo Ministarstvo sa kolegama iz Ministarstva financija proizvesti u sljedećim danima ili tjednima, vjerojatno biti upravo usmjereni za tu kategoriju naših gospodarskih subjekata. Hvala.
Hvala. Gospodin Ivan Čehok, izvolite.
Gospodine ministre upravo sam i na to htio uputiti. Riječ je bila naime o potporama za nove tehnologije, ali ako ne iskoristite te potpore onda ne možete dobiti ni one druge potpore koje nisu bile vezane uz tu namjenu. Dakle, to je nelogičnost. Ja vas molim pogledajte to nije bilo u natječaju, ali na kraju su se tako ugovori sklapali da za ovu godinu izbjegnemo tako jednu nepovoljno i za njih neodrživu odredbu.
Hvala. Gospodin zastupnik Vlatko Podnar, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade. Svoje pitanje ću postaviti gospodinu ministru i pomoćniku predsjednice Vlade gospodinu Šukeru. Evo gospodin Čehok je već spomenuo natječaje za pomoć u tekstilnoj i kožarskoj industriji i prema tim uvjetima, znači prošle godine kad je bio raspisan natječaj, prema tim uvjetima natječaja ta pomoć se mogla koristiti prvenstveno za razvoj i proširenje proizvodnje. Jedan od osnovnih uvjeta natječaja i za obrtnike, odnosno za male, srednje i velike poduzetnike je bio da su podmirene sve financijske obaveze prema državi. No međutim, neki su porez platili, većinom mali obrtnici i mali poduzetnici, a oni drugi su dio uspjeli podmiriti, samim tim su bili isključeni iz natječaja, a oni treći su donijeli potvrdu, odnosno rješenje o reprogramu, odnosno obročnoj otplati poreznog duga i s time se prijavili na natječaj i nažalost dobili na natječaju te iste novce. Pa se sad, valjda su još neke dodatne potvrde donijeli koje nisu bile u uvjetima natječaja, ali moje pitanje glasi. Zašto vi, upravo Ministarstvo financija, neplatiše poreza stavljate u povoljniji položaj od onih koji redovno plaćaju svoje obaveze ili imaju tek minimalne dugove i je li to po vama oblik političke korupcije na javnim natječajima?
Hvala. Potpredsjednik Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče nije dobro govoriti ovo što ste vi rekli u svojoj zadnjoj rečenici. Ničim argumentirano optužite nešto. Trebali bi prije nego što ste postavili ovo pitanje, možda bi bilo daleko bolje i kvalitetnije da ste pročitali Opći porezni zakon i da ste vidjeli tko i pod kakvim uvjetima može dobiti obročnu otplatu. Druga stvar, obročna otplata je upravni dokumenat, ima svoje rješenje, ima svoj ur. broj. Može ga svatko pročitati, može ga svatko provjeriti. Dakle, Ministarstvo financija s ničim ne potiče neplaćanje poreza. Dakle, obročnu otplatu mogu dobiti isključivo oni koji su se našli iz razno raznih razloga u poteškoćama pa nisu mogli izmjerit svoje porezne obveze i druga stvar nitko ne može dobiti obročnu otplatu ako ne da nekakvu garanciju, da li je to zalog na nekretninama ili nekakvu bankarsku garanciju. Dakle, on je na određen način prema državi osigurao državna potraživanja. I ako znate za bilo koji slučaj da je netko dobio obročnu otplatu, a da nije bio sukladno ovakvim pravilima ja bih molio da mi to date i budite sigurni da takav, koji je izdao takvu obročnu otplatu će biti sankcioniran. Budite sigurni, evo ja to ovdje javno kažem. Dakle, rekli ste mnogi nažalost iz razno raznih razloga ne mogu podmiriti svoje obveze prema državi, prema dobavljačima i zato upravo ovaj program i ovo što je predsjednica Vlade danas govorila sutra će se donijeti kriteriji i donijet će se Zakon o jamstvenom fondu, dakle onaj plan "A" da tako kažem gdje će HBOR sudjelovati sa 30% u kreditiranju pojedinih projekata, dogovoreno je sa poslovnim bankama da negdje 20% ukupnog kredita se može koristiti jednim dijelom za podmirenje poreznih obveza, jednim dijelom za reprogram dospjelih kredita koji su dospjeli iz prethodnog perioda iz jednostavnog razloga što sva naša iskustva, iskustva koja ima Hrvatska banka za obnovu i razvoj kazuju da u ovom trenutku je najveća žeđ, da tako kažem, prema obrtnim sredstvima i da u ovom trenutku hrvatskim poduzetnicima najviše nedostaje obrtnih sredstava. I zato ovaj program upravo ide u tome smjeru, ali kažem vam budite sigurni da nitko, na kraju krajeva Opći porezni zakon je donesen u ovom Saboru, isto tako svake godine prilikom donošenja državnog proračuna donosi se i Zakon o izvršenju državnog proračuna gdje se govori o toj obročnoj otplati. Dakle, budite sigurni da nitko na takav način ne potiče bilo kakvu, neću reći korupciju, nego nešto što možda nije u skladu sa zakonom, ali kažem nije zgodno kad vi kao zastupnik govorite to, a istovremeno te zakone je donio ovaj Dom, ali ponavljam ako imate bilo kakvu spoznaju ja vas lijepo molim da mi to date i budite sigurni da takvi koji su dali bilo kakav takav dokumenat će biti sankcionirani.
Hvala. Gospodin Vlatko Podnar, izvolite.
Hvala lijepa. Ne govorim ja ovdje o tome da se porezno dugovanje ne može reprogramirati. Ja govorim da se onaj koji je dužan na temelju tog reprograma dugovanja javlja na natječaj za nepovratna sredstva u ovoj državi. O tome ja govorim. Nisam rekao da se ne smije i da ne može. O tome nisam govorio, gospodine potpredsjedniče. Prema tome, nadam se da ovo što je i predsjednica Vlade, a i vi sad što ste govorili da neće to biti i jedno od mjerila da na taj način se može reprogram i porez, znači na temelju reprograma poreznog duga da može se učestvovati i sada u ovom fondu za gospodarstvo. O tome sam govorio.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Sunčana Glavak, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade, gospođe i gospodo ministri. Moje pitanje uputit ću ministru pravosuđa gospodinu Šimonoviću. Eto, tijekom aktualnog prijepodneva iz Bruxellesa je stigla još jedna dobra vijest, a to je da je Odbor za vanjsku politiku Europskog parlamenta prihvatio prijedlog rezolucije o napretku Hrvatske što ukazuje na to da bi uskoro se mogla odblokirati i neka poglavlja pa ću ja uputiti vama pitanje što se događa sa poglavljem 23., odnosno jesmo li mi spremni ukoliko, a sve ukazuje na to da će se u skorije vrijeme otvoriti ovo poglavlje, dakle gospodine ministre u kojoj je to fazi? Hvala lijepo.
Hvala. Ministar gospodin Ivan Šimonović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospođo zastupnice, mi ne samo da smo spremni, mi smo u niskom startu, iščekujemo pucanj i očekujemo da taj pucanj uskoro stiže. Zašto smo spremni? Zato jer je Europska komisija već prije godinu dana ocijenila da je Hrvatska ispunila preduvjete za otvaranje poglavlja 23. – Pravosuđe i ljudska prava iz dobro poznatih razloga. Međutim, jedna manja skupina članica Europske unije je blokirala otvaranje toga poglavlja. Međutim, mi se nismo prepustili toj godini dana i gubili vrijeme, nego smo ne samo radili na reformi pravosuđa, nego i pažljivo pazili na izvješće Europske komisije i iz njih iščitavali očekivane smjernice za zatvaranje poglavlja. Premda mi još smjernica nemamo. Mi već radimo na ispunjavanju smjernica za zatvaranje. A u niskom smo startu zato što je jučer i formalno ostala još samo jedna država koja nije skinula blokadu. Očekuje se da skoro budemo pozvani podnijeti svoje pregovaračko stanovište. Odmah kada budemo pozvani to ćemo i učiniti.
Hvala. Gospođo Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine ministre. Eto mislim da u ovom smjeru su bila sva nastojanje Vlade na čelu s predsjednicom Vlade gospođom Kosor i vjerujem uskoro eto da će ovaj pucanj napokon i opaliti, dakle da će netko uzeti taj pištolj i da ćemo krenuti. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana predsjednice Vlade, gospođe i gospodo ministri. Svoje pitanje upućujem ministru branitelja, obitelji i međugeneracijske solidarnosti gospodinu Tomislavu Iviću. Gospodine ministre, s obzirom na trenutku gospodarsku situaciju i zabrinjavajući porast nezaposlenih Hrvatskih branitelja, zanima me ima li u Ministarstvu branitelja kakvih poticaja kada se radi o slučaju da se hrvatski branitelj želi sam zaposliti? Hvala lijepo.
Gospodin Tomislav Ivić ministar. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine saborski zastupniče, Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti uspješno provodi vladin program stručnog osposobljavanja i zapošljavanja nezaposlenih Hrvatskih branitelja i djece poginulih Hrvatskih branitelja već nekoliko godina. I mogu reći da je kroz taj program koji obuhvaća 6 različitih mjera od stručnog osposobljavanja, stjecanja prvog zvanja, prekvalifikacije, dokvalifikacije ili mjera koje su usmjerene na poticanje zapošljavanja, posao je našlo preko 12 tisuća Hrvatskih branitelja. Posebno bih istaknuo uspješno provođenje mjere poticanja osnivanja zadruga branitelja, koja se u proteklih nekoliko godina zaista uspješno realizirala. Ilustracije radi, 2004. godine je bilo samo dvije zadruge u Republici Hrvatskoj, a sada ih ima preko 350 od čega je 271 izravno dobila poticaj od Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. U ovaj program zapošljavanja u proteklih 6 godina je utrošeno gotovo 200 milijuna kuna. Osigurana su sredstva za provođenje ovog vladinog programa i u ovoj 2010. godini ja sam siguran da će i ove godine branitelji moći naći posao preko programa Vlada Republike Hrvatske.
Hvala. Gospodin Josip Salapić.
Hvala lijepo gospodine ministre. Baš kao i vi pozivam branitelje da koriste poticaje vašeg ministarstva. Pohvaljujem program Vlada Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. I posljednji koji će postaviti pitanje je zastupnik gospodin Ivan Drmić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade, ministri, poštovani kolege zastupnice i zastupnici. Mislim da se svi možemo složiti da je prehrambena industrija, odnosno da bi trebala biti jedna od strateških grana hrvatskog gospodarstva. Također ja vjerujem da ćete se složiti sa mnom da bi takva jedna industrija logično je trebala biti najrazvijenija unutar države baš u Slavoniji i Baranji. Jer Slavonija i Baranja je izvor većine sirovina koje daje ova zemlja, a koja je potrebna za rad prehrambene industrije. Nažalost, tijekom svih ovih godina možemo se uvjeriti da to nije tako. Prehrambena industrija u Slavoniji i Baranji je na vrlo niskoj razini ili je uopće nema, a ovo malo što ima u vrlo velikim je financijskim problemima. Evo najnoviji slučaj na koji ću se danas ovdje osvrnuti to je nedavno proglašeni stečaj "Đakovštine". To je najveće poduzeće u grdu Đakovu. Zapošljavalo je do neki dan 537 ljudi. To znači da od tog poduzeća direktno živi nekoliko tisuća ljudi u gradu Đakovu, što je zasigurno veliki broj, jer grad Đakovo je grad od nekih 30-ak tisuća stanovnika. Isto tako uz ovo poduzeće su vezana brojna obiteljska poljoprivredna gospodarstva sa područja kako grada Đakova tako i đakovštine i jedan vid njihove egzistencije bio vezan upravo za ovu tvrtku. Mene zanima što su vladini predstavnici koji su bili u nadzornim odborima te tvrtke u zadnjih godinu dana poduzeli da bi se nešto napravilo. Jer ova situacija koja je dovela do stečaja nije od jučer. Žiro račun poduzeća je blokiran već više od godinu dana. I činjenica je da je država vlasnik u tom poduzeću bila 32%, znači imala je pravo i obvezu uvida u poslovanje ove tvrtke na vrijeme alarmirati državne institucije da bi se ovakav tijek događaja na vrijeme spriječio. Postavljam drugo pitanje.
Ne može nego jedno.
Što je Vlada učinila da bi pomogla 537 radnika koji nisu primili sve plaće u proteklom periodu, koji nisu dobili svoje otpremnine? I postavljam pitanje, zašto na vrijeme nije licenciran silosi "Đakovštine" jer svi se sjećamo da je prije nekoliko mjeseci da je ministar Čobanković pozivao seljake da ne prodaju svoju pšenicu po niskim cijenama, već da ju pohrane na silose, da zaprime skladišnice i da država jamči za njihovu robu ... /Govornik isključen./ ...
Hvala lijepo.
Evo završavam. Danas su ti silosi prazni i pšenica, kukuruz i suncokret i svi ostali proizvodi koje su seljaci pohranili u te silose jednostavno su nestali i nema ih više nigdje. A seljaci nisu obeštećeni za taj dio. Zanima me što Vlada planira poduzeti po ovim pitanjima?
Hvala. Gospođa premijerka Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče. Ja bih molila, to se sad ne odnosi samo na zastupnika Drmića nego i inače na zastupnike koji pitaju. Teško je jako i popamtiti kad gospođe i gospoda zastupnici postavljaju nekoliko pitanja pod formom jednoga. I onda evo trudimo se stvarno odgovoriti ali morali bismo se koncentrirati na jedno pitanje. Ja ću onda nastojati koliko mogu i koliko stignem odgovoriti na sve o čemu ste govorili. Ali evo, lijepo bih molila da to u budućnosti nekako bude praksa. Teško nam se koncentrirati na sve što zastupnik ili zastupnica postavlja u okviru jednoga pitanja. Dakle, oko same Đakovštine. Naravno da je Vlada itekako i svjesna velikih problema i da na neki način mogu reći da proživljavamo sudbinu svih ljudi koji ovise o Đakovštini i koji su vezani i koji sada ne da teško žive nego uistinu su na rubu egzistencije, ljudi koji nisu dobili plaće teško da se može reći da normalno žive, ne mogu plaćati režije itd. Problem postaje sve veći. Činjenica jest da se Vlada u nekom razdoblju ne mogu sada reći točno i ne znam na koje ljude mislite kad govorite o nadzornom odboru, to bih morala provjeriti, da se uključivala i nastojala pomoći. Činjenica jest da Đakovština duguje Ministarstvu financija odnosno državnom proračunu. I sad vidite u kakvoj smo mi katkada uistinu bezizlaznoj situaciji. Dakle, s jedne strane svi očekujete pogotovo zastupnici da mi vodeći računa naravno o proračunu ne opraštamo nikome da svatko mora svoj dio obveze ispuniti, platiti ono što mora platiti, nema opraštanja, nema kompromisa prema bilo kome. A s druge strane vrlo često se onda od nas traži da nešto otpisujemo, da nešto opraštamo itd., i da nešto financiramo. Vrlo jasno, mi to u ovom slučaju isto tako ne možemo učiniti tim više što se pokazalo kao što znate da su opljačkane, ukradene državne robne rezerve, dakle da su odnesene, odvezene tisuće tona žita. I ono što mi tražimo naravno kaznenu odgovornost. Svi oni koji su sudjelovali u tome moraju za to odgovarati što je moguće prije. Tražimo žurno istragu i naravno što je moguće žurnije kažnjavanje. Vlada će se naravno kroz svoja resorna ministarstva i dalje uključivati. Danas čujem neke bolje vijesti dakle i vezano za Đakovštinu. Sve što budemo mogli u okviru zakona, svih zakona i o državnom proračunu i o izvršenju državnog proračuna apsolutno ćemo nastojati pomoći to vas uvjeravam, ali u ovom slučaju jer je bilo, vi to niste pitali ali je bilo ovih dana pitanja može li Vlada isplatiti plaće radnicima. Ja nažalost moram odgovoriti da ne može odnosno može li to financirati, ne može. Ne može jer bismo otvorili Pandorinu kutiju i ne bismo mogli zapravo sve ono što bi iz nje izašlo zaustaviti. Nažalost, to je tako. Međutim, podsjećam da se i vjerujem da će se pronaći neka rješenja što se tiče i Ministarstva financija i Ministarstva gospodarstva u okviru stručne pomoći i pronalaska mogućih izlazaka dakako pomagati. Ali podsjećam na neke i bolje trenutke, recimo evo uspješna, vjerujem apsolutno uspješna privatizacija Vupika kad govorite o širem području Slavonije odnosno Baranje. Isto tako ove velike napore oko Valpovštine itd. Prema tome, nastojimo pomoći. Međutim, činjenica jest da tražimo i apsolutnu i potpunu odgovornost svih onih ljudi koji odgovaraju za vođenje ovakvih sustava a pogotovo kad se dogodi nešto kao što je ordinarna pljačka državnih robnih zaliha i u tom smislu tražili smo naravno i model kako ćemo te zalihe nadoknaditi. Ali ponavljam još jedanput, to je ono što je važno za državu i vjerujem za sve. Mi to sad moramo nadoknaditi, toga nema, to je nestalo, to je isparilo uz puno razumijevanja i poteškoća s kojima se suočavaju radnici. Hvala.
Hvala. Gospodin Ivan Drmić. Izvolite.
Ne bih se složio s vama da bi to otvorilo Pandorinu kutiju. Pandorina kutija je već davno otvorena. Mi smo strpljivo i danas vraćamo 8 milijardi kuna kredita za hrvatska brodogradilišta, strpljivo smo dva puta plaćali sanaciju Riječke banke, strpljivo smo u više navrata hotelijersko-turistička poduzeća u Dalmaciji sanirali. Sve smo to i mi Slavonci plaćali. Međutim, kad dođemo mi na red da nam se malo pomogne onda se time otvara Pandorina kutija. Ja bih također još jednom apelirao na Vladu, ona kao vlasnik 32% udjela u Đakovštini u stečaju ima pravo nadzirati rad stečajnog upravitelja. Ja bih vas molio da ne dozvolite da se tamo osnovna sredstva koja su obnovljena, moderna parcijalno rasprodaju i da se to razvuče na sve strane a da ljudi ostanu na ulici. Ja bih vas molio to je već u više navrata u Slavoniji bio slučaj, pa i ovaj čovjek koji je u više poduzeća bio stečajni upravitelj činio je tu istu stvar. Znači, nestane svih osnovnih sredstava a ljudi ostaju na ulici. Da se to poduzeće već ako mora ići tim smjerom proda jednom kvalitetnom strateškom partneru da ljudi nastave sticati svoju egzistenciju u tom poduzeću. Evo, samo bih to molio znači da izvršite nadzor nad tim stečajem.
Dame i gospodo, zahvaljujem svima zastupnicima, Vladi na upornom zapravo sjedenju ovdje i odgovaranju na pitanja jer ovo je sve skupa trajalo skoro malo manje od četiri sata. Dakle, aktualno prijepodne je završeno. Nastavak sjednice je u 15,30 sati sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama. Hvala. Dobar dan ponovo. Gospođe zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa sjednicom i prelazimo na dnevni red. 1. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 491 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio zastupnik Emil Tomljanović. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? da. U ime Odbora za zakonodavstvo gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora je na 82. sjednici održanoj 8. prosinca 2009. godine raspravljao o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama, s konačnim prijedlogom zakona. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona i ne protivi se prijedlogu predlagatelja da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. U raspravi o tekstu konačnog prijedloga ukazano je na nerazvidnost odredaba ovog zakona zbog već do sada 17 njegovih izmjena, s prijedlogom da se donese cjelovit novi Zakon o upravnim pristojbama. Istodobno iznesena je i primjedba na neusklađenost sa Zakonom o općem upravnom postupku jer nije riješeno pitanje plaćanja upravnih pristojbi u slučaju kada se upravni podnesci nadležnom tijelu podnose elektronskom poštom. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice prihvaća Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama. Ovim prijedlogom zakona mijenja se ukupno pet članaka postojećeg Zakona o upravnim pristojbama koji se odnose na sljedeće. Prije svega, na obračun konzularnih pristojbi te na uvođenje novih upravnih pristojbi od kojih su pojedine usko vezane sa donošenjem i usklađivanjem te stupanjem na snagu pojedinih zakona. U postojećem Zakonu o upravnim pristojbama propisano je da se one obračunavaju prema srednjem tečaju HNB-a na dan 1. siječnja poslovne godine čime se ne iskazuje realno stanje odnosa tečaja kune i valuta u koje se preračunavaju iznosi konzularnih pristojbi u pojedinim konzularnim uredima. Upravo zato predlaže se izmjena na način da se obračun konzularnih pristojni odredi prema prosječnom srednjem tečaju kune za prethodnu godinu kojega utvrđuje Hrvatska narodna banka. Naime, vezivanja tečaja isključivo na jedan dan kod preračuna visina konzularnih pristojbi može biti nerealno, može biti i rizično upravo zbog događanja, eventualnih događanja na svjetskim burzama pa će se u tom smislu predloženom izmjenom osigurati realniji preračun visina konzularnih pristojbi. Nove upravne pristojbe uvode se i za izdavanje odobrenja za korištenje prenosivih pločica u iznosu od 300 kuna. Prenosive pločice su nova kategorija za označavanja vozila prema Zakonu o sigurnosti prometa na cestama, a koriste se za vozila na kojima se obavlja pokusna vožnja za vozila koja se kreću do mjesta carinjenja, servisiranja, prodajnog i izložbenog mjesta itd. Budući da prilikom njihovog izdavanja od strane policijskih uprava nastaje određeni trošak ukazala se potreba za propisivanjem ove pristojbe. Budući da je na snagu stupio i Pravilnik o uvjetima i načinu provedbe sigurnosnih mjera kod skladištenja eksplozivnih tvari dopunjuje se tarifni broj 16 novim upravnim pristojbama za izdavanje odobrenja za odobrenje mjesta na kojem se proizvode i uporabljuju eksplozivne tvari u iznosu od 2 i pol tisuće kuna, nadalje na stručno osposobljavanje osoba za rukovanje eksplozivnim tvarima u iznosu od 2 i pol tisuće kuna te istraživanje novih vrsta eksplozivnih tvari u iznosu od 500 kuna. Dalje, dopunjuje se i tarifni broj 18 novom upravnom pristojbom za izdavanje suglasnosti na prosudbu ugroženosti u iznosu od 500 kuna. Naime, provođenje inspekcijskih nadzora Inspekcije za zaštitarske i detektivske poslove povezano je sa troškovima prijevoza inspektora do mjesta obavljanja nadzora budući da se poslovnice u kojima se obavlja nadzor vrlo često ne nalaze u mjestu sjedišta policijske uprave pa se u tom smislu i ukazala potreba za uvođenjem ove pristojbe. Na kraju, stupanjem na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana stvorene su osnove za izdavanjem biometrijske putovnice. Navedenim zakonom izmijenjen je propisani rok važenja same putovnice. Naime, prethodnim zakonom bilo je propisano da se putovnica osobama starijim od 27 godina izdaje s rokom važenja od 10 godina, a osobama mlađim od 27 godina izdavala se putovnica kojoj je rok važenja bio 5 godina. Novim se zakonom to mijenja pa se dobna granica od koje se putovnice izdaju na rok od 10 godina spušta sa 27 na 21 godinu. Zbog toga je nužno izmijeniti i odredbe Zakona o upravnim pristojbama koje se odnose na godine života osoba kojima se izdaje putovnica. Tako je za izdavanje putovnica osobama starijim od 21 godine propisana upravna pristojba u iznosu od 800 kuna, a za osobe mlađe od 21 godine ova pristojba iznosi 600 kuna. I na kraju, na temelju svega ovoga navedenoga još jednom naglašavam da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o izmjenama Zakona o upravnim pristojbama. Hvala.
Hvala. U ime kluba HNS-a gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Budući su stupili na snagu Zakon o sigurnosti prometa na cestama, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana. Zatim je stupio na snagu Zakon o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima, te pravilnik o uvjetima i načinu provedbe sigurnosnih mjera kod skladištenja i eksplozivnih stvari. Dakle, stvorili su se uvjeti za uvođenje novih upravnih pristojbi iz djelokruga rada Ministarstva unutarnjih poslova. Za provedbu pojedinih odredbi navedenih akata do sada nisu bile propisane upravne pristojbe, stoga se ovim prijedlogom iste predlažu. Prethodnica kolegica je vrlo precizno nabrojala koje sve pristojbe uvodimo pa ću ih ja preskočiti. Podvući ću samo sljedeće da se ovim prijedlogom zakona mijenja dosadašnji obračun konzularnih pristojbi na način da se obračun konzularnih pristojbi odredi prema prosječnom srednjem tečaju kune za prethodnu godinu kojeg utvrđuje HNB. I na kraju, Zakon o upravnim pristojbama je do danas doživio brojne izmjene i nadopune 17 puta, tako da se dovodi u pitanje razvidnost odredaba ovog zakona, pa klub HNS-a predlaže i podupire zahtjev Odbora za zakonodavstvo da se donese cjeloviti novi Zakon o upravnim pristojbama. Isto tako tražimo da se prijedlog ovog zakona uskladi sa Zakonom o općem upravnom postupku po pitanju plaćanja upravnih pristojbi u slučaju kada se upravni podnesci nadležnom tijelu podnose elektronskom poštom. Hvala.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama, jer zaista nastala je pravna praznina, nisu određene upravne pristojbe za nekoliko konkretnih stvari koje su pojedinim zakonima bile i predviđene. Također je sasvim prihvatljivo što se tiče obračuna konzularnih pristojbi da se ona obavlja prema prosječnom srednjem tečaju kune za prethodnu godinu, a ne vezivanje tečaja isključivo na jedan dan kod preračuna visine konzularnih pristojbi. Jer oscilacije upravo u tim tečajevima mogu biti kroz godinu dosta velike. Dakle, i radi jednog načela pravednosti je posve dobro uređen članak prvi. Međutim, članak 2. nam govori i o nečemu što ne bi trebali smetnuti s uma bez obzira i baš dapače kada se govori o ovakvom prijedlogu zakona, tj. o upravnim pristojbama. Jer te upravne pristojbe plaćaju građani, plaćaju pravne osobe. Danas smo se naslušali odgovora gospođe premijerke, ali i svih članova Vlade na ovu temu poboljšanja ekonomske situacije u zemlji, odnosno bar zaustavljenja ovog ponora koji nam prijeti. Naime, prenosive pločice kao što to sam i predlagatelj pravilno primjećuje po Zakonu o sigurnosti prometa na cestama uglavnom će služiti vozilima koja se kreću do mjesta carinjenja, homologacije, servisiranja, prodajnog i izložbenog mjesta, mjesta atestiranja, mjesta skladištenja, čuvanja mjesta, nadogradnje i za ona vozila koja služe za pokusnu vožnju. Ja mislim da je evo upravo možda ovo vrijeme i da se pokaže kolika je spremnost i Vlade da bi se olakšao život pogotovo onima koji kreću i u novi posao. Zato ta jedna pristojba koja se po postojećem tarifnom broju samo po drugim točkama određuje za neke slične stvari, recimo za pokusnu pločicu čini mi se da je isto 300 kuna. Ali moramo voditi računa i o vremenima u kojim se nalazimo. Ja samo napominjem da je do 2000. godine, da su takve bile visine upravnih pristojbi i sudskih pristojbi da su gotovo onemogućavale život građanima. Da je bilo građana koji nisu elementarne svoje stvari ni isprave htjeli uzeti jer nisu mogli platiti pristojbu, da ne govorimo koliko je bio zatvoren put ljudima gdje se na običnu privatnu tužbu koja po tarifi odvjetnika punomoćnika košta 300 kn 1500 kn plaćalo državi. Dakle, mi smo u tim vremenima imali hrabrosti 2000., 2001. godine smanjiti i upravne i sudske pristojbe za 50%. Naravno da je itekako onda platio državni proračun. Ali smo smatrali da je veća korist ovako ciljano smanjiti te pristojbe nego na tome evo zarađivati i puniti proračun. Dakle, očito je dakle kad se radi, čim prođe tema ona koja nema u svom nazivu ekonomski dakle taj pridjev, onda uopće za takve stvari i zaboravljamo. Jednako tako kad se radi o primjeni pravilnika o uvjeti i načinu provedbe sigurnosnih mjera za skladištenje eksplozivnih tvari. I ovdje predlagatelj obrazlaže da to sa sobom nosi i vođenje samog postupka. Međutim, za napomenuti je da se vođenje samog postupka kao i vođenje upravnih postupaka koji se vode financiraju iz proračuna, a da stranke plaćaju pristojbu na određenu radnju. Prema tome, ovo nije baš točno. Jednako tako koliko god možemo prihvatiti evo odredbu članka 4. jer ipak to nisu česte pojave kada se izdaje suglasnost za prosudbu ugroženosti 500 kn. To čak s obzirom da nije toliko učestalo i ne obuhvaća veliki broj adresata tj. građana možemo prihvatiti ovaj iznos od 500 kn. Međutim, sasvim je neprihvatljivo obrazloženje koje ovome slijedi. Naime, ja skrećem stvarno pozornost na obrazloženje i na taj zadnji stavak prve ove stranice obrazloženja, jer ona govori u biti koliko sama Vlada u cjelini nije spremna za ozbiljnu reformu uprave. Ako može govoriti da mora ovakav iznos biti zbog toga što inspektori izlaze na teren. Pa gdje bi molim vas inspektori trebali čučati. Zato nam se i događa situacija u mnogim segmentima od radnog zakonodavstva, do građevinskih inspekcija, da radi u biti u državi tko što hoće, jer su očito da i Vlada smatra da inspektori trebaju sjediti u svom sjedištu. To je jednostavno neprihvatljivo obrazloženje, gdje Vlada kaže da eto daleko od poslovnice i da nekad nerijetko moraju ići izvan mjesta inspektori policijske uprave, čak i na udaljene otoke. Molim vas, evo gospodine državni tajniče, ovo vama govorim, ali prenesite i ministru, pa njega i čitavoj Vladi da mjesto inspektora nije ni u kakvoj kućici, nije ni u kakvom uredu, nego je na terenu. Pa onda opravdajte i ovakav iznos koji ste im onda zapaprili građanima. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama. Bio je hitni postupak, P.Z.E. br. 491. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio zastupnik Emil Tomljanović. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Gospodin Ivica Buconjić, državni tajnik. Amandman na članak 1. gospodina zastupnika Emila Tomljanovića.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio. Ima i drugi. Alo! Ovaj prvi amandman postaje sastavni dio prijedloga zakona. I drugi amandman na članak 1. dodaje se članak 1a. koji glasi.
Amandman se prihvaća.
Znači i ovaj amandman postaje sastavni dio prijedloga. Onda hvala lijepa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog, konačni prijedlog zakona je prihvaćen sa većinom glasova 101 glas za, 2 suzdržana, ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Prelazimo na – - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 468 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda … [[Govornik se ne razumije.]] prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici. Pred vama je Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji, s konačnim prijedlogom zakona. Ja bih rekao da je ovo ne toliko važan zakon, nego je važan sporazum koji se potvrđuje ovim zakonom zbog toga što je ovo jedan u nizu sporazuma koji je Republika Hrvatska potpisala sa vladama, odnosno odgovarajućim institucijama drugih država i koji su se do sada pokazali, znači ti sporazumi o policijskoj suradnji kao izuzetno efikasno oružje u suradnji Ministarstva unutarnjih poslova, konkretno između Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske i policija drugih država u borbi protiv kriminala, i to u pravilu protiv najtežih oblika kriminala. Ja ću samo podsjetiti da trenutno Republika Hrvatska ima potpisana ukupno 32 dvostrana međunarodna ugovora, od njih je na snazi 22. Budući su neki prestali važiti, odnosno došlo je do određenih promjena u okviru tih država koje su postojale. I isto tako je u tijeku pregovaranje o potpisivanju sporazuma sa nekoliko europskih, ali i izvaneuropskih država. I ponovo ponavljam da su se ovi sporazumi o policijskoj suradnji pokazali kao izuzetno efikasno oruđe i smatram da u okviru svih ovih događanja, budući nam je Srbija prvi susjed, smo svi svjedoci koliko će i ovaj sporazum koji će se potvrditi ovim zakonom koji je pred vama još pojačati i poboljšati suradnju između Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske i Republike Srbije, a koja je i u ovom trenutku dobra i koja je rezultirala nizom zajedničkih obrada koje su na kraju i rezultirale razotkrivanjem nekoliko organiziranih skupina, odnosno nekoliko počinitelja vrlo teških kaznenih djela, bilo u Republici Hrvatskoj, bilo u Republici Srbiji, ili na međunarodnom planu. Zbog toga pozivam da se ovaj zakon donese zbog toga što će njime biti potvrđen sporazum koji će Ministarstvo unutarnjih poslova Republike Hrvatske dati jedno vrlo efikasno i moćno oružje u suradnji sa Ministarstvom unutarnjih poslova Republike Srbije, u zajedničkoj borbi protiv pošasti suvremenog organiziranog kriminala, i najtežeg oblika kaznenih djela koja se provode na ovim područjima. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče. Evo klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će prihvaćanje ovog Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji. Naime, suvremeni trendovi kretanja kriminaliteta, a posebno njezini fenomenološki oblici ukazuju na potrebu razvoja novih metoda policijske borbe protiv svih vidova kriminala. U tom kontekstu poseban značaj i važnost dobivaju metode borbe protiv složenih oblika kriminaliteta u koje sasvim sigurno spadaju organizirani kriminalitet i terorizam. Ono što je njihova zajednička značajka jest da uz strukturu i organizaciju ta hijerarhija pripadnika takvih kriminalnih skupina imaju međunarodni karakter, i podrazumijevaju kriminalne aktivnosti na prostoru više različitih država, a nerijetko i kontinenata. Uvjeren sam kako je bez međunarodne policijske suradnje nezamisliva uspješna borba protiv organiziranog kriminala i terorizma. Koliko je međunarodna policijska suradnja važna za Hrvatsku pokazuje cijeli niz slučajeva iz prošlosti od kojih nam je najsvježiji u siječnju slučaj ubojstva Ive Pukanića i Nike Franjića. U sjećanju, u slučaju ubojstva Ive Pukanića i Nike Franjića, oprostite. Naime, kao što svi to već dobro znate akteri tog teškog zločina udruženi za pripremanje i izvršenje ubojstva dolaze s prostora najmanje tri države u regiji. Da bi policija iz različitih država kao operativne službe mogle dobro surađivati, osnovni preduvjet je da za takvu suradnju postoji prije svega snažna politička podrška, a nakon toga i pravni okvir za međunarodnu policijsku suradnju. U svom prvom obraćanju Hrvatskom saboru, ministar unutarnjih poslova gospodin Tomislav Karamarko kao jedan od strateških ciljeva naveo je upravo unapređenje međunarodne policijske suradnje, misleći pri tome na jačanje postojećih oblika i vidova suradnje, prije svega kroz jačanje bilateralne suradnje sa zemljama u regiji, a potom i kroz nastavak kontinuirane i uspješne suradnje putem međunarodnih organizacija. Republika Hrvatska potpisnica je 29 bilateralnih ugovora o međunarodnoj policijskoj suradnji, 8 sporazuma na razini Ministarstva unutarnjih poslova, te dva multilateralna sporazuma koji policiji omogućavaju razmjenu saznanja i iskustava, u preuzimanju najbolje prakse i primjenu najnovijih dostignuća u području kriminalističke tehnike i kriminalističke taktike za borbu protiv svih pojavnih oblika kriminaliteta. Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji koji su dvojica ministara potpisali 25. svibnja prošle godine po svom sadržaju spada u novu modernu generaciju međunarodnih ugovora takve vrste. Naime, spomenuti Ugovor omogućava policiji kako u Hrvatskoj tako i u Srbiji da u borbi protiv kriminala ali i drugim područjima ugrožavanja sigurnosti koriste široku lepezu instrumenata međunarodno policijske suradnje, poput časnika za vezu, zajedničkih istražnih timova, zaštitu svjedoka, zajedničke kontaktne službe, razmjenu informacija i drugo. Upravo su ovi instrumenti suradnje preduvjet da policije budu učinkovite u suzbijanju kriminala koji ima međunarodnu dimenziju. I u konačnici kada govorimo o međunarodnoj policijskoj suradnji i dajemo svoj sud o tome koliko je ona dobra ili ne, ne smijemo samo uzimati u obzir razmjere te suradnje na najvišim razinama rukovođenja između ministara i šefova policije, jer kvaliteta te suradnje ovisi o suradnji na operativnim razinama, mjerena brzinom razmjene informacije, kvalitetom tih informacija i povjerenjem koje postoji između dvije policijske organizacije. Sporazum između vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije u potpunosti osigurava pravni okvir da međunarodno policijska suradnja odnosno borba protiv svih oblika kriminala, s međunarodnom dimenzijom bude u potpunosti učinkovita. Evo, još jednom Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će navedeni sporazum. Hvala.
Hvala. U Ime Kluba zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Šime LUčin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, državni tajniče, odmah na početku da kažem da će Klub SDP-a podržati ovaj Zakon i smatramo da je on važan Zakon. Zašto? Pa iz jednostavnog razloga jer možda ovaj Zakon se bavi problematikom i tretira problematiku koja je ajde da tako nazovem, tipska pa se on ovakav tip zakona potpisuje i sa Izraelom i sa MOldavijom ili ne znam sa bilo kojom drugom zemljom, ne samo Europe nego i svijeta, dakle s tog aspekta možda bi netko i rekao to je jedan u nizu takvih Zakona, to je onaj zakon koji se često u onom političkom žargonu zovu prigodničarski zakon. Dakle, kada se nađu dva visoka politička dužnosnika onda ako nemaju čime okruniti svoj zajednički susret onda potpišu ovakav jedan zakon. Međutim, mi u SDP-u držimo da ovaj Zakon nije i ne smije, barem ne bi trebao biti takav tip zakona, zašto? Iz jednostavnog razloga jer se on odnosi na nama susjednu zemlju. Sam državni tajnik je u svom izlaganju spomenuo nekoliko prilika i situacija kada je policijska suradnja određenog tipa i dala suradnju u nekim akcijama, međutim, na ovim prostorima, u ovoj regiji prije svega mislim na Hrvatsku, Bosnu i Hercegovinu, Srbiju pa da ne idem dalje, teško se boriti protiv organiziranog kriminala ukoliko ne postoji spremnost i jedne i druge strane da surađuju u rješavanju tih problema. Dakle, za mene se tu otvara, i ja ga moram spomenuti, jedno drugo pitanje koje je jako bitno. Imajući druga iskustva i prateći u neko vrijeme situaciju na polju suradnje između Hrvatske i Srbije, ne samo kada je riječ o policijskoj suradnji nego inače, mislim da tu suradnju bez obzira na kvalitetu nekakvih zakona koji su više tehnički ili operativnog tipa, determiniraju zapravo opće političke prilike. U tom smislu kada su zategnuti nekakvi odnosi između Hrvatske i Srbije, kada s jedne ili druge strane sa visokih mjesta dolaze određene poruke odnosno nesporazumi, onda ovakav tip sporazuma i zakona dakle ta operativna, ajde da tako nazovem suradnja dolazi u pitanje. Dakle, mislim da je jako važno da se ovakav tip sporazuma realizira i stoga bih državni tajniče molio da neke stvari koje se nama čine možda nedorečenim ili nam bar do kraja nisu jasne pojasne, iz više razloga. Prvi razlog je taj dakle mi smo 2002. godine nakon niza godina problema na tom planu potpisali sporazum sa Ministarstvom unutarnjih poslova tada još ne Srbije, odnosno i Srbije i tada Jugoslavije, dakle to su bili prvi koraci. Sada mene interesira zašto je trebalo, znamo da su se političke prilike u cijelosti promijenile. Recimo, primjer, da više i Europska unija drugačije tretira Srbiju a da ne kažem kakva je pozicija Hrvatske u odnosu na ono vrijeme. Interesira me zašto je trebalo proći 8 godina nešto malo manje da se ide u jedan novi kvalitativni skok. E sada zašto to ističem. Zato jer plašimo se da ovaj Zakon ne upadne u tu tipsku priču koja je samo jedna u nizu prigodničarskih zakona. Ono što se nama čini jako bitno, a istovremeno u tom Sporazumu je samo naznačeno a nije dovedeno do kraja to je pitanje prevencije. Mislimo da bi se jako dobro s izmjenom podataka praćenjem određenih osoba i sve ono što je policijski posao dalo uraditi na prevenciju znamo upravo kako ta priča otprilike izgleda, u najvećim pljačkama ili u najvećim zločinima koji se organiziraju u Hrvatskoj ili iz Hrvatske dolaze izvršitelji iz Srbije. I imate i obrnutu priču i u tom kontekstu mislimo da bi se na polju prevencije da je to trebalo detaljnije razraditi. Možda bi zapravo trebalo vidjeti i tu činjenicu da ovakav tip Zakona ne zahtjeva dodatna sredstva. E to je ono što mene buni. Tipski zakoni obično ili prigodničarski zakoni sporazuma ne zahtijevaju dodatna sredstva, ali ako ne znam, se stvarno misli na istražitelje prikrivene i na zaštitu svjedoka, da ne idem sada u detalje, ja ne znam jedino ako na nekim stavkama Ministarstvo unutarnjih poslova nema dovoljno novaca da se ovakve nekakve aktivnosti isfinanciraju stoga smo mi mišljenja da je trebalo predvidjeti barem nekakva sredstva. I sada ova pitanja koja sam spomenuo. Zapravo definicija zamolbe i odgovora na zamolbu. Po nama nije jasno kad zamolba ide, kad zamolba ne ide. Ne znam meni rokovi nisu isto tamo jasni, jel? Znamo da u ovim situacija potrebno je promptno djelovanje, dakle odmah. Sad čekat da netko pošalje zamolbu, da se na tu zamolbu pismeno odgovori, odnosno da se pošalju podaci dotle se već desi razbojstvo ili ubojstvo ili nešto gore. Možda malo pojašnjenje oko te zamolbe i odgovora. I koje su to situacije kad treba zamolba iako je tamo nešto navedeno, ali se to ne vidi, ali mislim da je bitno da se to zna. I sad ono pitanje jel' koje je po meni isto nejasno, pitanje zaštite svjedoka. Dakle, meni nije jasno kako i na kakav način provođenje zaštićenih svjedoka vršiti po nacionalnim zakonodavstvima? Jer to znači da će se recimo zaštićeni svjedok iz Srbije koji će naći utočište u Hrvatskoj štititi po srpskim zakonima ili po hrvatskim? I obrnuta situacija. Recimo tu je još ona jedna priča što je sa novcima što sam spomenuo. I nešto također jako važno i čini mi se možda i najvažnije. Imam osjećaj da se iz ovog sporazuma dovoljno transparentno ne vidi različita pozicija Hrvatske i Srbije u odnosu prema Europskoj uniji. Evo, dakle to je pitanje nadzora državne granice. Situacija Schengena, da li to znači da će ove situacije koje su propisane ovim zakonom oko suradnje oko nadzora na granice zajedničkih ophodnji itd., da li će se one odnositi na jedan duži vremenski period ili će se zapravo ta situacija produbiti, ja se nadam za koju godinu kad Hrvatska na svojim granicama uvede Schengen. To je zapravo jako bitno jer znamo da, ajde tako kažem, neki ilegalni putovi ne vode sa zapada na istok nego sa istoka na zapad. I na kraju također možda potrebno jedno jako važno objašnjenje. Dakle, mislim da kad je riječ o osobnim podacima iako je tu uvijek moguće zlouporabe, da je to dobro riješeno. Međutim, oko klasificiranih podataka vidite tamo se između ostalog navodi da će se izmjenjivati svi klasificirani podaci. Pa onda između ostalog stoji i ono što se u Hrvatskoj klasificira vrlo tajno, odnosno u Srbiji što je državna tajna. I u Hrvatskoj i u Srbiji ta klasifikacija odnosi se na nacionalnu sigurnost. E sad, meni nije jasno zašto će se kroz ovaj sporazum razmjenjivati ili postoji mogućnost razmijene klasificiranih podataka koji su bitni za nacionalnu sigurnost. Mislim da je i to trebalo barem po meni to malo bolje razraditi, odnosno barem jasnije koje su to prilike jer znate međunarodni sporazumi su međunarodni sporazumi. Iz njih proizlaze određene obveze. Evo, hvala lijepo. Dakle, još jednom napominjem klub SDP-a podržava i prihvatit će ovaj prijedlog zakona ukoliko državni tajnik se ima namjeru obraćati molio bi da ovih nekoliko pojašnjenja nam da. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika HSS-a uvaženi kolega zastupnik Stanko Grčić. Izvolite, kolega Grčić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub HSS-a podržava predmetni tekst prijedloga zakona i sporazuma jer su u skladu sa sigurnosnom politikom koja se razvija u okviru Vlade Republike Hrvatske, odnosno Ministarstva unutarnjih poslova, a koja podupire ciljeve vanjske politike RH na ostvarivanju sigurnosne suradnje i kooperacije sa susjednim državama. Donošenjem ovog zakona, odnosno potvrđivanjem ovog sporazuma želi se jasno formulirati odlučnost države u unapređenju ukupnog područja sigurnosti od svih opasnosti za javnu sigurnost i javni red, sprečavanje i progona kaznenih djela do nadzora državne granice u pograničnom području. Činjenica je da su aktivnosti iz djelokruga policije postale važan čimbenik za unapređenje zajedničke pomoći među državama i da će ubuduće nadležne institucije više nego što je to bio slučaj do sada značajnije participirati u provođenju ovih zadaća. Sjetimo se samo činjenice da kriminal nema granica te da su kriminalci u uspostavi međudržavnih relacija često ispred policije. Nadamo se da se ovim sporazumom stvaraju uvjeti da više nema sigurnosnih utočišta u susjedstvu za teškoće, za teške kriminalce ili obrnuto. Pri tome mislimo da su pojedina pitanja iz područja sigurnosti sa Republikom Srbijom i Bosnom i Hercegovinom bolja i jesu pod posebnim povećalom. Slijedom navedenog nadamo se da će se donošenjem ovog zakona olakšati rad našim nadležnim institucijama s partnerima i susjedne države potpisnice sporazuma, a posebno u borbi protiv organiziranog kriminala, borbi protiv gospodarskih i financijskih prijestupa, borbi protiv terorizma, borbi protiv krivotvorenja u borbi protiv krijumčarenja kulturnih dobara i ukradenih umjetničkih predmeta kao i u sigurnosti zračnog i kopnenog prometa i u niz drugih područja. Ovim sporazumom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji uspostavlja se predmet potrebni pravni okvir međusobne suradnje dviju država u području suradnje na suzbijanju organiziranog i teškog kriminala te se pravno uređuju osnovna pitanja vezano uz prevenciju, suzbijanje i otkrivanje kaznenih djela organiziranog i teškog kriminala i zbog toga će klub HSS-a podržati prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I u ime kluba HNS-a uvaženi kolega zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine predsjedavajući, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Hrvatska narodna stranka liberalni demokrati podržat će ratifikaciju ovoga sporazuma. Sporazum s Republikom Srbijom na planu policijske suradnje, iznimno je važan dokument. Ne samo zbog činjenice što je dosadašnja suradnja se uglavnom temeljila na starom jednom takvom sporazumu kojemu je polako istekao rok, a i smisao i dorečenost u nekim dijelovima, nego iz čitavog niza drugih razloga. Prije svega radi se o tome da su Hrvatska i Srbija susjedne države i da je uputno da susjedne države ovaj oblik policijske suradnje dignu na višu razinu, od one koja je definirana međunarodnim sporazumima višega ranga, suradnjom unutar Europola, Interpola itd. Drugi element je činjenica da su i jedna i druga država na Balkanu. Balkanu koji nije samo geografski pojam nego i kolokvijalno jedan prostor na kojemu organizirani kriminal djeluje i ima neke specifične pojavnosti intenzivnije nego u drugim dijelovima Europe. Činjenica je da su obje zemlje na glavnoj ruti kojom ulazi ogromna količina narkotika u Europu, činjenica da na toj ruti je vrlo frekventan posao organiziranih kriminalnih skupina na trgovini, odnosno švercu ne samo dakle narkoticima, odnosno opojnim sredstvima, nego i cigareta, drugih dobara među kojima je oružje, ali nažalost i ljudi. Poznato nam je da mafijaški klanovi u obje zemlje jako dobro surađuju i da reklo bi se djeluju i preko granično. Samo slučaj ubojstva gospodina Ive Pukanića već kazuje koliko je komplicirana, složena i dobro uhodana ta mreža suradnje organiziranih kriminalnih skupina i u Hrvatskoj i u Srbiji. Jednako tako činjenica je da je Republika Srbija jedna od naših susjednih država s kojom nemamo definirano pitanje granice, prije svega na Dunavu i činjenica je da Republika Hrvatska ulaskom u Europsku uniju ulazi u jedan novi režim obveza, jer će ulaskom u šengenski sustav Republika Hrvatska podnijeti onu vrstu tereta koju danas nose policije, odnosno vlade država koje se nalaze na vanjskom obodu Unije, jer će Republika Hrvatska uskoro biti tako pozicionirana država. Nacionalni interes, državni interes Republika Hrvatska da ta granica, šengenska granica što prije premjesti sa hrvatskih granica negdje dalje. Činjenica je da je proteklih godina policijska vlast i u Hrvatskoj i u Srbiji ostvarila čitav niz kvalitetnih programa suradnje, ali je isto tako činjenica da je na tu suradnju tjerala potreba, ljuta potreba, nego stvarni komotan, dobro osmišljen pravni okvir. I zato je dobro da ovaj sporazum osobito jača suradnju u području otklanjanja opasnosti za javnu sigurnost i javni red, sprečavanje i progon kaznenih djela, te stanje sigurnosti u nadzoru državne granice. Jer to je okvir unutar kojeg se događa najveći broj incidenata, pa i kaznenih djela koje obadvije države i policije obiju država imaju u vrhu svojih prioriteta kao rješavanje, jer se neminovno odražavaju i na stanje kriminaliteta unutar tih samih država. Mislimo da će ovaj sporazum unaprijediti ili omogućiti unapređenje učinkovitosti policije obzirom da se mogućnost komunikacije u hitnim slučajevima pored one koja se obavlja redovitim kanalima između nacionalnih središnjih tijela, može odvijati i neposredno između nadležnih policijskih tijela na terenu. Ali isto tako i specijaliziranih policijskih tijela koje mogu odmah intervenirati u sprečavanju i suzbijanju kaznenih djela. Jednako tako ovaj sporazum definira i pitanje službenog tranzita policijskih snaga jedne ili druge države preko teritorija one druge države u cilju uštede vremena i financijskih sredstava. Naravno dobro je da ovim sporazumom ne diramo, odnosno ne pokušavamo prejudicirati jedno pitanje neriješene granice između dviju država, već se ono fleksibilno postavlja na način koji omogućava policijama da djeluju, a ne da se nadmudruju gdje je crta do koje ide nadležnost jedne ili druge policije. Poglavlja u kojima se detaljno razrađuju mogućnosti suradnje na području sigurnosti u športu, zaštiti svjedoka, djelovanju prikrivenih istražitelja, te policijska suradnja u suzbijanju korupcije i drugih kaznenih djela protiv službene dužnosti, također unapređuju suradnju hrvatske i srpske policije. Iz nedavnih iskustava vidjeli smo kako se praksa bez postojanja dobrog i kvalitetnog sporazuma o dviju policija, može zapravo pretvoriti u podlogu koja omogućuje kriminalcima i smutljivcima raznih profila da bez problema nađu utočište u drugoj državi, da se tamo sklone od hrvatskih zakona i da im se teško ulazi u trag. Dobro je da je predviđena mogućnost razmjene podataka o posjedovanju i vlasništvu nekretnina, pokretnina i vrijednosnih papira, jer to može bitno doprinijeti borbi protiv korupcije u obadvije države. To što mi u posljednjih 7 mjeseci bilježimo kao određene uspjehe u borbi protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta, izgleda da tek čeka Srbiju. Ali i jedna i druga država imaju itekako snažne interese da razmjenom ove vrste informacija i podataka lakše stanu u kraj organiziranom kriminalu, a osobito korupciji, pranju novca, sklanjanju prljavoga novca itd. Ozbiljniji prigovor ovome sporazumu eventualno bismo mogli naći u nedostatku mjera kojima bi se unaprijedila policijska suradnja u progonu i lociranju osumnjičenih za ratne zločine. Naime, i jedna i druga država u tome smislu imaju izražene interese, ozbiljne probleme pred međunarodnim tribunalom a i jedna i druga država su zapravo utočište ili pribježište bile ili jesu dijela osumnjičenih a osobito se to naravno odnosi na one koji su počinili zločine u Hrvatskoj a koji se danas nalaze u bijegu. Prije svega misli se na osumnjičene zločince velikoga kalibra, ne samo za počinjena djela u Hrvatskoj nego i u Bosni i Hercegovini. Nadamo se doduše da će tu situaciju ublažiti činjenica da na području suradnje državnih odvjetništava dviju država je postignut čitav niz dobrih i kvalitetnih dogovora i konkretnih akcija, međutim smatramo da ne bi bilo loše da se ovaj tip suradnje obzirom da će pitanje progona ratnih zločinaca duže vrijeme opterećivati i jednu i drugu državu ipak nađe u sporazumu ovakve vrste. No, on je već potpisan. Kao takav tekst se ne može mijenjati ali žao nam je da obje strane koje su ga pregovarale i dogovorile nisu našle načina da se i ta vrsta suradnje definira i unese u ovakav međudržavni sporazum. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Više prijava u ime klubova nema. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se za pojedinačnu raspravu prijavio uvaženi kolega Niko Rebić. Izvolite kolega Rebić.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Donošenjem ovog Prijedloga zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji prestaje vrijediti sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Savezne Vlade Republike Jugoslavije iz 2002. godine. Isto tako, ovim se zakonom potvrđuje sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji kako bi njegove odredbe postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Donošenjem ovog zakona uspostavlja se pravni okvir međusobne suradnje u području suzbijanja organiziranog i teškog kriminala te se pravno uređuju osnovna pitanja vezana uz prevenciju, suzbijanje i otkrivanje kaznenih djela organiziranog i teškog kriminala. Ovaj sporazum je rezultat zajedničke želje dviju država za promicanjem i produbljivanjem međusobne suradnje koji će doprinositi poboljšanju odnosa dviju država. Ono što je poseban interes naše države je poboljšavanje policijske suradnje između dviju država otklanjanjem opasnosti za javnu sigurnost i javni red, područje sprječavanja i progona kaznenih djela te područje stanja sigurnosti u nadzoru državne granice u pograničnom području. Glavni cilj u potvrđivanju ovog sporazuma je pružanje međusobne pomoći i usklađivanje javnog djelovanja u borbi protiv organiziranog kriminala. Sam sporazum o policijskoj suradnji između dviju država potpisan je u Rijeci ove godine i podijeljen je na osam poglavlja. U prvom poglavlju ugovorne stranke jačaju suradnju u području otklanjanja opasnosti za javnu sigurnost i javni red, sprječavanje progona kaznenih djela te stanje sigurnosti uz državne granice u pograničnom području. U drugom poglavlju u članku 3. do 5. određene su opće odredbe o policijskoj suradnji između dvije države. U 3. poglavlju govori se o područjima suradnje policijskih tijela dviju država i obuhvaća razmjenu iskustava o primjeni nacionalnog zakonodavstva te prevenciju kriminaliteta kao i razmjenu informacija o razvojnim tendencijama kod suzbijanja korupcije te drugih kaznenih djela. Poglavlje 4. uređuje posebne oblike suradnje koji razrađuje kontrolirane isporuke droge, oružja, eksplozivnih tvari i krivotvorenog novca da bi se otkrili nalogodavci i drugi sudionici. Uređeni su i izvidi prikrivenih istražitelja. U članku 9. policijska tijela uzajamno se pomažu u području zaštite svjedoka. Pomoć obuhvaća razmjenu informacija, logističku pomoć te prihvat osoba koje je potrebno za zaštitu. U članku 10. ugovorne stranke može uputiti časnika za vezu u policijskim tijelima druge države uz suglasnost njezinog nacionalnog središnjeg tijela. Ugovorne stranke surađivat će i razmjenjivati informacije vezane za športske događaje. Razmjena obuhvaća i dostavu osobnih podataka o navijačima sklonim nasilju kao i upućivanje i prihvat policijskih timova za vrijeme održavanja navedenih športskih događaja te njihovo djelovanje na području druge strane. Poglavlje 5 govori o suradnji u području nadzora državne granice. U ovom poglavlju se regulira da predstavnici granične policije obiju država surađuju u području nadzora i zaštite državne granice. Predviđa se upotreba mješovitih ophodnji u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom, zajedničke kontaktne službe, međusobno komuniciranje i telekomunikacijska povezanost. S obzirom na prirodu postupaka kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već potpisanim međunarodnim ugovorima ali polazeći od zajedničke želje za poboljšanjem odnosa u području policijske suradnje mislim da ovaj prijedlog zakona treba prihvatiti. Hvala.
Hvala lijepo. Idući se za raspravu prijavio kolega Ivan Šantek. Kolega Šantek, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog zakona kojim se potvrđuje Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. našeg Ustava postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji rezultat je ne samo zajedničke želje za promicanjem i produbljivanjem međusobne suradnje u području suradnje policija, posebno u području suzbijanja međunarodne opasnosti za javnu sigurnost te suzbijanje međunarodnog kriminaliteta nego bih rekao i prijeka potreba jer smo svjedoci aktualnih događaja koliko je ova suradnja važna zbog suzbijanja kriminaliteta koji ne poznaje granice. Nakon sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Savezne vlade Savezne Republike Jugoslavije o suradnji u borbi protiv organiziranog kriminaliteta i nezakonitog trgovanja drogama koji je potpisan u Beogradu 2002. godine. Ovaj novi sporazum predstavlja nastavak, daljnje unapređenje i produbljivanje međusobne suradnje dviju država. Cilj međusobne suradnje Hrvatske i Srbije je pružanje međusobne pomoći te pospješivanje u djelotvornosti i usklađivanje djelovanja u borbi protiv međunarodnog kriminala. Prema ovom sporazumu policije dviju država u okviru svojih nadležnosti pružaju po zamolbi pomoć oko utvrđivanja vlasnika vozila, upita o vozačkim dozvolama i sličnim dozvolama, utvrđivanje prebivališta, boravišta i njihovog pravnog temelja, utvrđivanje vlasnika i korisnika telefonskih priključaka, utvrđivanje identiteta, obavijesti o porijeklu stvari npr. oružja, motornih vozila, vodenih plovila te obavijest o posjedovanju i vlasništvu nekretnina, pokretnina i vrijednosnih papira što je naročito važno oko suzbijanja korupcije. Policije dviju država u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom u pojedinačnim slučajevima međusobno razmjenjuju informacije i bez zamolbe ako su te informacije policijski interesantne. Važno područje odnosa policija dviju država odnosi se na suradnju u području obrazovanja i stručnog usavršavanja putem razmjene nastavnih planova i programa, zajedničkih seminara i vježbi te razmjene predavača, stručnjaka i slično. Možda je u ovom trenutku važno naglasiti da policije surađuju i u suzbijanju korupcije koja obuhvaća razmjenu iskustava o primjeni nacionalnog zakonodavstva, razmjenu informacija i analiza o uzrocima i razvoju tendencija oko suzbijanja korupcije. Sporazumom su regulirana ostala bitna područja za policijsku suradnju kao što su kontrolirane isporuke, izvidi prikrivenih istražitelja, zaštite svjedoka, suradnja na području sigurnosti u športu i velikih događaja, suradnja u području nadzora državne granice. Prema ovom sporazumu službene osobe jedne države koje u okviru suradnje prema ovom sporazumu se nalaze na području druge države nemaju policijske ovlasti i u provedbi ovih mjera one su dužne pridržavati se nacionalnog zakonodavstva druge države. Stupanjem na snagu ovog sporazuma prestaje važiti dosadašnji Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Savezne vlade Republike Jugoslavije o suradnji u borbi protiv organiziranog kriminala, nezakonitog trgovanja drogom koji je potpisan u Beogradu 8. svibnja 2002. godine. Zbog svega ovog navedenog podržat ću donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala kolegi zastupniku. I slijedi rasprava uvaženog kolege Anđelka Mihalić. Izvolite, kolega Mihalić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. U odnosima Republike Hrvatske i Republike Srbije sklopljen je niz obostranih sporazuma kojima je pravno uređen čitav niz područja suradnje od interesa za obje strane. Sporazum dviju vlada o policijskog suradnji rezultat je zajedničke želje za promicanjem i produbljivanjem međusobne suradnje u području suradnje policije, a posebice u području suzbijanja međunarodne opasnosti za javnu sigurnost te suzbijanje međunarodnog kriminaliteta. Za obje države to je jedan od važnijih sporazuma koji predstavlja temeljni element za daljnje produbljivanje i međusobnu suradnju dviju država i doprinosi nastavku učvršćivanja i razvijanja prijateljskih odnosa dviju država koje su glavni čimbenici sigurnosti u ovom dijelu Europe. S obzirom na velik značaj međunarodne policijske suradnje od interesa je Republike Hrvatske promicanje i produbljivanje suradnje s Republikom Srbijom u područjima otklanjanja opasnosti za javnu sigurnost i javni red, u području sprečavanja i progona kaznenih djela te u području stanja sigurnosti u nadzoru državne granice u pograničnom području. Cilj te suradnje je pružanje međusobne pomoći te pospješivanje djelovanja u borbi protiv organiziranog međunarodnog kriminala. Ovaj sporazum je svakako dobrodošao i potreban za obje strane jer svakako je interes i Republike Hrvatske i Republike Srbije da imaju što bolja rješenja … [[Govornik se ne razumije.]] suzbijanja i sprečavanja prije svega organiziranog međunarodnog kriminala, ali isto tako i sprečavanjem i suzbijanjem kriminalnih djela u vlastitim državama. Poznato je da kriminal ne poznaje granice, pogotovo u vremenima kad nije bilo nikakvih sporazuma i odnosa između dviju spomenutih vlada iz poznatih i razumljivih razloga. To je svakako bilo zlatno doba za cvjetanje kriminala s obje strane granice jer kriminalni milje nije nikada imao tih problema koje su imale svojevremeno naše države, a pogotovo problem njihovog zajedničkog djelovanja nije bio ratna situacija već štoviše, tada je svakako to bilo zlatno doba za cvjetanje kriminala. Isto to je daleko iza nas i svakako jedna i druga vlada koje djeluju sada već u uređenim sustavima, pogotovo Republika Hrvatska, moraju sjesti za zajednički stol i dogovoriti i potpisati međunarodnu suradnju što je svakako u interesu prije svega njihovih građana. Potpisom i usvajanjem takvog sporazuma kao što je ovaj bitno se može i mora popraviti sigurnosna situacija kako u Republici Hrvatskoj tako i u Republici Srbiji. Veliki je napredak što ovim sporazumom koalicijska tijela obiju strana u okviru svoje nadležnosti jedno drugom po zamolbi pružaju administrativnu pomoć u otklanjanju opasnosti za javnu sigurnost i javni red. Također treba naglasiti još jednu važnu i značajnu odredbu iz tog sporazuma, a ona se odnosi na to da ugovorne strane mogu po prethodno upućenoj zamolbi pružiti jedna drugoj pomoć u vođenju istraga pomoću službenih osoba koje djeluju u tajnosti ili s izmijenjenim identitetom. Naravno da je ovim sporazumom obuhvaćeno i niz drugih mjera koje nesumnjivo doprinose visokom stupnju sigurnosti građana i imovine s obje strane granice. Ono što bih ja još htio naglasiti je onaj dio sporazuma koji se odnosi na suradnju na području sigurnosti u športu. Svjedoci smo sve većih nereda i opće neprihvatljivog sigurnosnog stanja na sportskim stadionima, pogotovo na nogometnim. Vlada Republike Hrvatske i Ministarstvo unutarnjih poslova su na tom području u zadnje vrijeme učinili veliki napredak, no to još uvijek nije dovoljno da bi recimo subotom ili nedjeljom u vrijeme neke nogometne utakmice jedna obitelj s djecom mogla doći na nogometni stadion, pogotovo ako bi to sportsko nadmetanje klubova bilo klubova ili reprezentacija iz zemalja potpisnica ovog sporazuma. Zato treba pohvaliti to da je ovaj sporazum obuhvatio i taj momenat i u njemu explicite stoji da će sporazumne strane surađivati i razmjenjivati informacije vezane za športska događanja. Ta razmjena obuhvaća i dostavu osobnih podataka o navijačima i osobama sklonim nasilju na športskim terenima. Suradnja obuhvaća i upućivanje policijskih timova za vrijeme održavanja športskih događanja te njihovo djelovanje na državnom području druge sporazumne strane, kao i razmjena iskustava. I na kraju treba reći da je najvažnije kada Sabor prihvati taj sporazum da ga obje strane primjenjuju bez bilo kakve zadrške i sigurno će tada svrha i rezultati s obje strane biti od velike nemjerljive važnosti. Ja ću svakako zbog svega ovog navedenog glasati za ovaj sporazum. Hvala.
Hvala kolegi zastupniku. Sljedeći se prijavio uvaženi kolega Mato Bilonjić. Izvolite, kolega.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče. Pred nama je Sporazum o suradnji policija Republike Hrvatske i Republike Srbije. Ugovorne stranke ovim sporazumom jačaju suradnju na području otklanjanja opasnosti za javnu sigurnost i javni red, sprečavanju i progonu kaznenih djela, stanje sigurnosti nadzora državnih granica. Ono što je bitno naglasiti u ovome sporazumu jeste da bez suradnje dviju policiju između Republike Hrvatske i policije Srbije jako teško ćemo stati na kraj kriminalu koji jednostavno od jugoistočne Europe kroz Hrvatsku teži ka zapadnoj Europi, srednjoj i zapadnoj Europi. I ovim sporazumom se utvrđuju mogućnosti znači kadrovsko potpomaganje, materijalnu organizacijsku potporu, zajedničke vježbe. A budimo svjesni da danas kriminalci imaju daleko više novaca nego jedna i druga policija za opremanje kad žele napraviti određene probleme, odnosno kad žele izvesti neke kriminalne radnje i prisvojiti sebi određenu dobit ili izvršiti likvidaciju pojedinca što se pokazalo da mafija, odnosno organizirani kriminalci imaju bolju opremu, bolje oružje, pa su spremniji jednostavno od i naših policajaca i srpskih policajaca iako možemo kazati da naši policajci sukladno opremi koju imaju da jako dobro rade svoj posao. Tako da ovim sporazumom zasigurno će se unaprijediti jedno stručno, jedna stručnost policajaca, a svakako jedna obavještajna, razmjena obavještajnih podataka kad su pitanju dvije policije, znači Srbije i Bosne i Hercegovine. Jer znamo da ovaj kriminal otprilike ide nekako u krug zemljama bivše Jugoslavije, znači od Srbije preko Hrvatske, Bosne i Hercegovine ili Srbija, Bosna i Hercegovina, Hrvatska i da se tu negdje zatvara na ovome dijelu. I da je ova naša autocesta i željeznički koridor, pa danas sutra i ovaj prometni koridor koji će ići rijekom Savom da je zasigurno jedan od značajnih koridora i primamljiv i potrebit za sav taj kriminal koji preko tankih granica ili mekih granica zemalja jugoistočne Europe pokušava i preko naše zemlje doći do cilja, znači do bogatih europskih zemalja. Svakako da iščitavajući ovaj zakon mislim da je jedan korak naprijed u borbi protiv kriminala, organiziranog kriminala i svakako za sigurnost i jednog i drugoga naroda i iz iznijetoga podržat ću ovaj prijedlog ugovora, sporazuma. Hvala.
Hvala lijepo. Vrijeme za pojedinačnu raspravu je isteklo, a posljednja prijava pojedinačne rasprave uvaženi kolega Ranko Ostojić. Izvolite kolega Ostojić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici. Ne bih inače komentirao. Ovi sporazumi kad ih usvajamo najčešće prolaze u najboljem interesu da u suradnji sa drugim zemljama postignemo što kvalitetniju borbu protiv organiziranog kriminala i korupcije. Ali mislim da se ovdje radi i o dodatnom izuzetku. Naime, kao što je postao bermudski trokut u kojem su nestajali brodovi tako je slična situacija bila sa balkanskim trokutom. Ja sam na taj način onih godina na početku 2000. i 2001., druge i treće objašnjavao što se zapravo događa upravo zbog nedostatka suradnje između policija nama najvažnijih znači susjednih zemalja a to je probat ću to ilustrirati na jednom vrlo praktičnom slučaju. Znači kriminalac iz Beograda napravi kazneno djelo ili opljačka banku u Zagrebu, skrije se u Sarajevu. I na pitanje kolega šta to znači, zašto to spominjem razlog je bio vrlo jednostavan. U Beogradu je policija sretna što njihovog kriminalca nema. U Zagrebu je situacija takva da mi nemamo pojma o kome se bilo što radi, a u Sarajevu su sretni radi toga što tamo troši novce. Sad kad taj trokut okrenete onda se uvijek zapravo događalo da su koristili prednost upravo toga šta nije bilo znači kvalitetne suradnje. Moram čak reći da je bila potpuna zatvorenost. Situacija se počela mijenjati 2002. godine. Ja bih samo rekao da je tada i Srbija primljena u članstvo Interpola. Do tada nismo imali čak ni formalnih mogućnosti da možemo zajednički djelovati. To i uz odobrenje Hrvatske koja je već bila članica i u Budimpešti je to i riješeno. Mislim da tada počinju koraci da se napokon postigne ono što je u zajedničkom interesu. Da ne dužim previše, mislim da je izuzetno bitno da se ne samo usvoji ovakav sporazum, nego je za policiju, a raduje me što se to danas realizira po meni najvažnija točka ako će kolege iz ministarstva poslušati da onaj dio riječi koji piše "može imati časnika za vezu" da se to najhitnije realizira jer je to upravo najbolji način realizacije i za jednu i za drugu stranu. Ovo ne govorim bez razloga. Pokazalo se da sa svim onim zemljama koje su realizirale s nama časnike za vezu da smo tu postigli daleko najbolje rezultate i mislim da to sigurno ne bi trebao biti trošak ni za Hrvatsku, ni za Srbiju s obzirom na opasnost koja se oko toga događa. Evo ja se zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Hvala.
Hvala lijepo kolega Ostojić. Kao što sam rekao ovo je bila posljednja prijava za pojedinačnu raspravu. Kolega državni tajnik Ivica Buconjić javio se u ime predlagača za zaključnu riječ. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo drago mi je da se povodom ovoga zakona je bilo ovoliko pojedinačnih rasprava i rasprava u ime klubova i da su svi koji su se javili za riječ poduprli donošenje ovoga zakona. Ja moram reći da zaista iz svih podataka koji se vode MUP-u je vidljivo da su upravo ovakvi sporazumu najefikasnije oruđe u suradnji sa policijama drugih država. Slažem se isto tako da ovo nije jedan u nizu međunarodnih sporazuma koje je potpisala Republika Hrvatska zbog toga što nam je Srbija, Republika Srbija susjedna zemlja, zbog toga što su upravo kriminalci ovih dviju država svo ovo vrijeme i u ratno vrijeme surađivali. I zbog toga je u interesu i Republike Srbije, a naročito Republike Hrvatske da Ministarstvo unutarnjih poslova i policije dobiju što je moguće bolje alate u borbi protiv kriminala na, prije svega na području Republike Hrvatske, a onda to sigurno ima i sinergijski učinak na stanje kriminaliteta u Republici Srbiji. Ja sam pokušao pratiti naročito raspravu uvaženog zastupnika Lučina budući je bio ministar unutarnjih poslova pa sigurno ima i dodatna saznanja i o načinu funkcioniranja i rada MUP-a, pa bih samo rekao da sigurno da Ministarstvo unutarnjih poslova osim ovih suradnji putem bilateralnih sporazuma sa vladama drugih država isto tako surađuje sa ministarstvima i policijama drugih država i u okviru Interpola i u okviru Europola. Ministarstvo unutarnjih poslova je i potpisalo sporazum sa Europolom, što je sigurno dodatna potvrda da je Ministarstvo unutarnjih poslova Republike Hrvatske visoko profesionalizirana institucija sa kojom Europol i članica Europola ravnopravno surađuju. I ono što je vrlo bitno, i razmjenjuju podatke. Naime, već se došlo u situaciju da se razmjenjuju podaci sa Europolom, Ministarstvo unutarnjih poslova je trebalo dokazati svoju visoku profesionalnost, trebalo je dokazati ispunjavanje visokih standarda u raspolaganju i čuvanju tih podataka, sigurno taj sporazum sa Europolom je jedan od vrlo važnih dokumenata kojim je sigurno i Ministarstvo unutarnjih poslova dobilo priznanje da velikim koracima se približava mjerilima, kriterijima i standardima koji važe u zemljama Europske unije. Isto tako je bilo pitanje oko zaštite granica. Ja isto moram reći sa zadovoljstvom da je hrvatski MUP ispunio gotovo sve kriterije što se tiče kriterija za ulazak u Europsku uniju. Ostaje još samo jedan kriterij oko popune granične policije prema broju koji je utvrđen strategijom integriranog upravljanja granicom i ovih dana će biti i taj kriterij ispunjen. Što se tiče stručnih, profesionalnih kriterija, Ministarstvo unutarnjih poslova je potpuno spremno za otvaranje i zatvaranje poglavlja 24. Ostaje još nekoliko političkih pitanja, kriterija, najčešće je to oko uređivanja granice sa Srbijom i granice sa Bosnom i Hercegovinom, ali to su politička pitanja. A što se tiče profesionalnih i stručnih kriterija, Ministarstvo unutarnjih poslova je apsolutno spremno i za otvaranje i zatvaranje poglavlja 24. Isto tako se Ministarstvo unutarnjih poslova i ubrzano priprema za ispunjavanje Šengenskih kriterija. Ministarstvo je donijelo Šengenski akcijski plan i sigurno ćemo u dogledno vrijeme biti spremni čuvati i granice Republike Hrvatske koje će za koju godinu biti i vanjske granice Europske unije. Što se tiče razmjene i osobnih podataka i razmjene klasificiranih podataka, to je vrlo osjetljivo područje zbog toga što nacionalna zakonodavstva i Republike Hrvatske i Republike Srbije posebnim zakonima uređuju ova pitanja i ove formulacije iz ovoga sporazuma su rezultat usklađivanja sa zakonskim rješenjima nacionalnih zakonodavstava Republike Hrvatske i Republike Srbije koja reguliraju korištenje, raspolaganje i razmjenu i osobnih podataka i klasificiranih podataka. Osim toga Republika Hrvatska ubrzano potpisuje i sporazume o korištenju i razmjeni, dostavi … [[Govornik se ne razumije.]] podataka sa svim zemljama, da upravo ta oznaka određenog stupnja tajnosti ne bi bila zapreka u razmjeni onih podataka koji mogu biti ključni za uspješniju borbu protiv kriminala. Što se tiče troškova, tu stoji da troškovi, da primjena ovog zakona neće zahtijevati dodatne troškove. To je točno. Naime, Ministarstvo unutarnjih poslova je predvidjelo u svom proračunu na određenim stavkama sredstva i za provođenje ovih aktivnosti koje se predviđaju ovim sporazumom oko suradnje sa Ministarstvom unutarnjih poslova Republike Srbije. I zaključno, slažem se da je ovo vrlo važan sporazum koji će se ovim zakonom potvrditi, zbog toga što nam je jedno od vitalnih sigurnosnih pitanja i interesa da suradnja sa Ministarstvom unutarnjih poslova Republike Srbije bude kvalitetna, bude učinkovita, bude što je moguće direktnija i neposrednija kako bi se Ministarstvo unutarnjih poslova i policija obiju država mogle zajedno boriti protiv kriminala koji ne poznaje i ne priznaje granice što se upravo u nekoliko zadnjih godina u Republici Hrvatskoj pokazalo. I siguran sam da će se upravo to dogoditi da će donošenje ovog sporazuma se suradnja još više intenzivirati, da će hrvatska policija biti još učinkovitija u borbi protiv kriminala u kojima imamo tih međunarodnih elemenata, u ovom slučaju sa Srbijom. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Drugo, Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 468. Predlagatelj je zakona Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o policijskoj suradnji. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 100 glasova za, jedan glas suzdržan, ništa protiv.
I prelazimo na 3. točno dnevnoga reda, ona glasi – - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 466 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnoga reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. I onda sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane je moguće predati do kraja rasprave. Raspravu o ovom zakonu proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvještaje sa sjednica odbora smo primili na klupe. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Želi. Državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova, gospodin Ivica Buconjić. Izvolite, tajniče.
Hvala lijepa. Evo ovo je samo nastavak ove prethodne točke. Naime i ovaj Sporazum o … [[Govornik se ne razumije.]] između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije je još jedan dodatni instrument u borbi protiv nezakonitih migracija, a sprečavanje i suzbijanje tih nezakonitih migracija sigurno je jedan od elemenata i borbe protiv kriminaliteta. Ako se prate trendovi i statistika u nezakonitim migracijama na području Republike Hrvatske, vidljivo je da Ministarstvo unutarnjih poslova, odnosno Republika Hrvatska ostvaruje sve bolje rezultate u kontroli i sprječavanju nezakonitih migracija. Ja ću reći samo jedan podatak da je recimo 2000. bilo negdje oko 25 tisuća pokušaja ilegalnog prelaska državne granice, da bi prošle godine 2009. ta brojka bila tisuću 868. To je najbolji pokazatelj da Republika Hrvatska će sigurno biti u stanju ispuniti Šengenske kriterije, kao što sam rekao maloprije povodom rasprave o ovoj prethodnoj točki, i da će Ministarstvo unutarnjih poslova Republike Hrvatske biti apsolutno spremno granice Republike Hrvatske za koju godinu štititi i kao vanjske granice Europske unije. U okviru tih nezakonitih migracija sigurno posebno mjesto pripada i problemu osoba koje su zatečene na području RH i koje treba vratiti u zemlje porijekla, odnosno u zemlje iz kojih su ti nezakoniti migranti koji su zatečeni na području RH kamo ih treba vratiti. U tom kontekstu je isto važno primijetiti da RH sve više od zemlje tranzita postaje zemlja odredišta. Naime, mi imamo ovo značajno smanjivanje broja sprečavanja na granici, međutim taj broj zatečenih imigranata u RH ne pada takvom brzinom kao što pada njihovo hvatanje na granici prilikom ilegalnog pokušaja ulaska u RH što samo po sebi govori da možemo očekivati da će RH što je bliže EU sigurno biti zanimljivo odredište ilegalcima, odnosno državljanima drugih država da dođu u RH i da se u njoj nasele ilegalno. Zbog toga su ovakvi sporazumi o readmisiji vrlo važni i ovaj sporazum između RH i Vlade Republike Srbije će sigurno isto biti doprinos tome da se ovaj problem stranih državljana koji na području RH borave nezakonito rješava maksimalno učinkovito, efikasno i da se strani državljani koji ilegalno borave na području RH vrate u zemlje porijekla što je moguće prije i sa što je moguće manjim troškovima. Naime, svaki dan boravka stranih državljana koji su u ilegalnom boravku u RH sigurno košta sve poreske obveznike. Zbog toga je važno da se ti problemi povrata ilegalnih migranata, odnosno stranih državljana bez legalnog boravka u RH što je moguće prije, bolje i učinkovitije riješe. Zbog toga sam siguran da će i ovaj Zakon o potvrđivanju sporazuma pridonijeti tome da i ta kontrola ilegalnih migracija između RH i Republike Srbije bude bolja. Da povrat ilegalnih migranata koji su zatečeni u RH bude efikasniji, znači njihov povrat u zemlju porijekla, odnosno u Republiku Srbiju, a to će u krajnjem slučaju sigurno doprinijeti i boljoj i većoj sigurnosti svih građana RH na području RH. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Hvala, prelazimo onda na raspravu u ime klubova. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Tomislav Čuljak. Izvolite kolega Čuljak.
Hvala potpredsjedniče, državni tajniče. Republika Hrvatska, odnosno Ministarstvo unutarnjih poslova RH ulaže izuzetne napore u izgradnji i daljnjem jačanju institucionalnih i administrativnih kapaciteta koji doprinose unapređenju sustava sigurnosti. Naročito na državnoj granici RH. Ministarstvo unutarnjih poslova nizom provedenih programa, planova i aktivnosti kao i boljom učinkovitošću policije značajno je poboljšala stanje sigurnosti u RH. Posebice u odnosu na suzbijanje prekograničnog kriminala i nezakonitih migracija, a tako povoljno stanje odrazilo se i na sigurnost u regiji što potvrđuju izvješća nadležnih europskih institucija. Zahvaljujući svim tim aktivnostima od 2000-te godine do sada bilježimo kontinuirani pad nezakonitih migracija. Državni tajnik je spomenuo da je 2000-te zabilježeno preko 24 tisuće osoba u nezakonitom prelasku, gotovo 25 tisuća, taj broj je 2007. smanjen na oko 4 tisuće. 2008. na 2013 stranih državljana, što predstavlja značajan pad nezakonitih migracija. Takav trend se zadržao, čuli smo od državnog tajnika, i u 2009. godini. Također u postupku predaje i prihvata osoba kojih je ulazak ili boravak u RH nezakonit povećana je učinkovitost. Tako da se je 2008. godine po prvi put vratilo drugim državama više stranih državljana, 677, nego što je prihvaćeno, 475 stranih državljana. Isti trend bilježi se i 2009. godine. Važeći ugovor u svojoj primjeni pokazao je određene nedostatke, a isto tako nije bio usklađen sa pravnom stečevinom EU. Naravno da se stoga pristupilo pregovorima i zaključenju novog sporazuma. Sporazumom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit koji je potpisan 25. svibnja 2009. godine kao i pripadajući protokol umnogome će pojednostaviti i olakšati postupak predaje i prihvata osoba na zajedničkoj državnoj granici te još više poboljšati i učinkovitost policije, odnosno granične policije RH u suzbijanju nezakonitih migracija. Republika Hrvatska, odnosno Ministarstvo unutarnjih poslova njegovim potpisivanjem ispunilo je jednu od obveza iz akcijskog plana za integrirano upravljanje granicom RH, kao i akcijskog plana za provedbu migracijske politike RH. Sve to neposredno doprinosi ispunjenju obveza u pregovaračkom procesu i pripremama za kontrolu buduće vanjske granice EU prema Schengenskim standardima. Stoga će potvrđivanjem ovog sporazuma Ministarstvo unutarnjih poslova dobiti još jedno značajno i učinkovito sredstvo u borbi protiv prekograničnog kriminala, a posebice nezakonitih migracija. Klub HDZ-a podržat će donošenje sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o predaji i prihvatu osoba koji je ulazak ili boravak nezakonit. Hvala.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Šime Lučin učestvovat će u raspravi u ime kluba SDP-a. Izvolite kolega Lučin.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kao što je sam državni tajnik rekao ovaj zakon se može promatrati u kontekstu zakona kojeg smo prije, odnosno sporazuma o kom smo prije razgovarali ili kao jedan njegov manji dio, da tako kažem, specijalizirani dio. Dakle, klub SDP-a će također moram kazati to na početku, podržat ovaj zakon jer on očito predstavlja jedan iskorak naprijed i zapravo odgovara suvremenom, da to tako kažem, trenutku, odnosno promjenama koje su se dešavale na ovom prostoru. Moram bit iskren i kazat da sam ja očekivao da će ovaj sporazum dakle koji je prvi potpisan 2002. godine ranije doživjeti svoje promjene obzirom na promijenjenu političku i ako hoćete geopolitičku situaciju na ovim prostorima. Od toga ne znam da u vrijeme kada je potpisan prvi za sve europske, ne samo europske zemlje Srbima su trebale vize. Tada je još bila Jugoslavija. Dakle, unutar Jugoslavije bilo je Kosovo i Crna Gora itd. I mislimo jednostavno na promijenjene okolnosti da se vjerojatno moglo i nekoliko godina ranije ići sa ovim sporazumom. Ja ću u ovom slučaju izraziti nadu da ovaj sporazum neće ostati i da nije samo tipski. Zašto? Jer kada uzmete ovakav tip readmisijskih ugovora ove nove generacije vi de facto kada promijenite, recimo Republika Srbija, ajde spomenuo sam Izrael ili Moldavija, de facto imate istu priču. Međutim, ja bih želio upozoriti na neke specifičnosti. Te su specifičnosti bile ovakve, da je de facto do prije pet godina, šest Srbija, odnosno Jugoslavija bila glavno polazište Kineza koji su išli kroz Hrvatsku kao tranzitnu zemlju ali su imali namjeru nastanjivanja u Hrvatskoj. Da ne kažem koliki su to troškovi bili za Hrvatsku ukoliko niste imali argumenata i dokaza, sukladno sporazumu da ih vratite u treću zemlju, odnosno zemlju polaska. Nažalost, vraćali smo ih uglavnom u zemlju polaska odakle su došli, dakle matičnu zemlju Kinu, a znate koliko to novaca košta. Da ne govorim o nekim drugih stvarima, odnosno o političkom okruženju. Dakle, za nas ovaj sporazum nije pitanje policijske suradnje i policijske djelotvornosti. Ne sumnja nitko ovdje da ukoliko policija dobije prostor i ukoliko se dopusti da će kvalitetno odraditi taj svoj posao. No međutim, opet se vraćam na to političko okruženje i stanje politike. Interesira nas zapravo ovdje jedna bitna stvar i ona će ukazati na puno toga. Da li je ovaj sporazum prošao u Republici Srbiji pravno-formalnu proceduru, odnosno jeli verificiran u njihovoj skupštini. To je za mene jedan pokazatelj u onom smislu da li će ovaj sporazum već od sutra ili za mjesec dana profunkcionirati. Dakle, pitanje odnosa Hrvatske i Srbije zapravo na određeni način ne možemo promatrati kada govorimo o ovom problemu kao i o bilo kojem drugom problemu, a da sve to skupa ne uzmemo u obzir u odnosu na Europsku uniju. Dakle, očito je da zemlje Europske unije liberaliziraju svoj odnos prema Republici Srpskoj. Međutim, Hrvatska kao zemlja koja će vjerojatno u skoro vrijeme, ja se nadam za tu godinu, godinu i pol dana ući u Europsku uniju, doći će na određeni način u nezavidnu situaciju. Zašto? Zato jer nećemo mi imati problem sa prihvatom ljudi koji će emigrirati iz Hrvatske u Srbiju ili će proći kroz Hrvatsku i emigrirati u Srbiju nego ćemo imati obrnut proces. I to će stvarati ozbiljne probleme. Tim prije da je to logika stvar, jer ono što ste zapadnije, to ste izloženiji tranzitnim odnosno čak više ne tranzitnim nego i ciljanim destinacijama. Ne smije se imati na umu da Hrvatska također ima riješeno pitanje azila. Mi ćemo morati još jednu godinu i dvije dana funkcionirati da to da ćemo na razini godine davati jedan ili dva azila. Ali vjerojatno onog dana kada stupimo u Europsku uniju, a posebno kada za nekoliko godina nastupi šengenski režim, mi više nećemo sa azilom moć, jer na kraju krajeva će se to od nas i očekivati da detaljnije razmotrimo i da ćemo vjerojatno imati i više zahtjeva za azil. Dakle, pitanje readmisije za mene prije svega političko pitanje. Ja bih sada iskoristio priliku i čestitao policiji na dobrim rezultatima, odnosno na rezultatima u kojima se zapravo pokazuje da Hrvatska sve manje ima problema sa ilegalnim migrantima. Ali ja bih tu bio jako oprezan. Obzirom da je tu pitanje sive zone, dakle mi ne znamo točno, možemo samo procjenjivati koliko je ljudi uspješno prošlo kroz Hrvatsku i u nekakvu treću zemlju, koliko ih čak ima i u Hrvatskoj. Dakle, mi procjene radimo na osnovu određenih pokazatelja odnosno aktivnosti policije. Ja sam kada sam bio u prilici često na to upozoravao, jer već negdje od 2002. godine Hrvatska permanentno bilježi pad ilegalnih migranata. Često pa i dan danas ja vjerujem od Europske unije, odnosno od komisije određenih povjerenstava dobivaju se dobre ocjene. Dakle, ja želim samo upozoriti na još jednu stvar, a to je da bi bilo dobro kada imamo ovakve sporazume pogotovo koji su nam politički jako bitni, jer se odnose na naše susjede i na određene priče o putu u Europsku uniju da dobijemo i određene statističke pokazatelje. Zapravo da vidimo u kojoj je mjeri readmisijski ugovor iz 2002. godine ispunio svoju funkciju, da ga možemo komparirati za koju godinu s ovim sporazumom. I još jedna stvar i zadnja stvar. Dakle, ja sam pomno pročitao taj sporazum, znam da je on u ovoj situaciji kada se režim prema Srbiji što se tiče putovanja pomalo liberalizira, da je bitniji za treće zemlje nego za u ovom slučaju Srbiju i ako hoćete za Hrvatsku, ali tamo kada se definiraju pojmovi, vidio sam što je to državljanin Hrvatske, da se definira što je to državljanin Srbije. Ali nemojte zaboraviti jednu činjenicu, a to je da na ovim prostorima ima jako puno ljudi koji imaju dva državljanstva. E sada će se netko pitati pa kako netko tko je državljanin Hrvatske može u Hrvatskoj biti ilegalac. Može, može, ako je ilegalno prešao državnu granicu. Recimo ja znam nekoliko slučaja, a znate i vi vjerujem. Upravo su oni koji idu i potiču iz krim miljea i idu za kriminalom najčešće takve osobe. Možda je tu jedino moja zamjerka, možda obzirom da je riječ o specifikumu trebalo u ovom readmisijskom ugovoru predvidjeti i osobe koje imaju oba državljanstva. Dakle, završavam klub SDP-a podržati će ovaj sporazum. I evo jedna sugestija da se negdje u naredno vrijeme možda kada budemo u prilici da opet razgovaramo o ovim temama recimo u odnosu na Srbiju, Crnu Goru, Bosnu i Hercegovinu dakle zemlje koje su nam sa sigurnosnog aspekta ali i političkog bitne da dobijemo možda tablicu ili dvije nekakvog materijala da bi vidjeli zapravo kako stvari stoje. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega Lučin. U ime kluba HNS-a uvaženi kolega Goran Beus Richembergh. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Ovo je drugi dakle sporazum kojim se rješavaju vrlo bitna pitanja suradnje između policijskih vlasti Republike Hrvatske i Republike Srbije osobito zbog ranije već naglašenog problema potrebe unapređenja te suradnje obzirom na činjenicu gdje smo, koje sve vrste izazova i rizika susrećemo i kao obje države ali u ovome konkretnom slučaju radi se dakle o mehanizmima za tranzit državljana trećih država što pozdravljamo i prihvatit ćemo ovaj prijedlog i podržat ga u glasovanju. Međutim, postoje određene dileme što se nas tiče, jedino kod članka 13. točke 1. i 2. pa bismo molili državnog tajnika odnosno predstavnika predlagatelja da nam u tom smislu dade pojašnjenje. Naime, mi kao liberalni demokrati osobito smo osjetljivi kad se govori o zaštiti ljudskih prava pa imamo dakle slučaj odbijanja tranzita, dakle u kojim slučajevima će se odbiti tranzit osoba preko našeg teritorija. Tu se kaže, dakle ono što nas zanima je situacija u kojoj se može dogoditi da u odredišnoj državi osobama ili osobi o kojima se radi prijeti mučenje, kažnjavanje, smrtna kazna ili pokretanje kaznenog postupka. Dakle, u tim slučajevima država moliteljica može odbiti tranzit preko njezinog teritorija. Nas zanima da li je moguće podići ovo na višu razinu i to utvrditi kao standard a ne postoji odredba može nego hoće. Dakle da ne postoji prostor zlouporabe u koje bismo mi bilo koga izvrgavali takvoj vrsti izručenja ili provoza koja garantira ili predmnijeva mučenja, torture ili eventualno smrtnu kaznu. Neovisno o tome radilo se dakle o europskim ili neeuropskim državama ali je praksa pokazala da se ne samo izvan teritorija Europske unije nego čak i unutar granica Europske unije događale su se stvari o kojima lokalna javnost nije ništa znala a koje danas kao skandalozne informacije izlaze i čak ruše ministre u određenim vladama jer je netko sebi dao za pravo da u posebnim aranžmanima otvara čak i logore, mučilišta, mjesta za ispitivanje i tranzit sumnjivih osoba u treće zemlje. To nije stečevina Europske unije, to nije stečevina kojoj Hrvatska treba pristati i u tome smislu mi bismo bili zadovoljniji kad bi bilo jedno čvršće rješenje oko toga pitanja. I nadalje, ono što nas posebno zanima je da li se i do sada poštivala obveza iz članka 15. točka 4. koja kaže, dakle to je obveza obiju ugovornih strana i Republike Hrvatske i Srbije da osobi koja se izručuje će se dati sve informacije koji se osobni podaci i s kojom svrhom dostavljaju drugoj državi. I to je minimum poštivanja ljudskih prava da se dakle kod izručenja tim osobama pruže sve informacije koje su u međuvremenu razmijenjene ili će biti razmijenjene između dviju država. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I posljednja prijava u ime klubova. U ime kluba Hrvatske seljačke stranke kolega zastupnik Stanko Grčić. Kolega Grčić, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska seljačka stranka također podržava predmetni tekst prijedloga zakona i sporazuma jer oni zajedno sa Sporazumom o policijskoj suradnji između Republike Hrvatske i Republike Srbije još više pojačavaju i unapređuju međusobnu suradnju Republike Hrvatske i Republike Srbije. Sporazum je dodatni alat Ministarstvu unutarnjih poslova u borbi a i u kontroli nezakonitih radnji odnosno kontroli ilegalnih prijelaza naše granice odnosno sprječavanju takvih prijelaza. Ovim sporazumom omogućit će se i povratak građana koji ilegalno borave u Republici Hrvatskoj a Republiku Hrvatsku će učiniti korak bliže ispunjavanju određenih traženih uvjeta za uspostavom šengenske granice odnosno osiguranju vanjskih granica Europske unije sutra kad Republika Hrvatska postane punopravnom članicom Europske unije. Dosadašnja suradnja Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske i Ministarstva unutarnjih poslova Republike Srbije na predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit provođena je na temelju ugovora koji je potpisan još 2002. godine. Budući da je u interesu obiju zemalja jačanje i produbljivanje suradnje potpisivanjem ovog sporazuma će se na odgovarajući način urediti pitanja vezana s predajom i prihvatom vlastitih državljana te državljana trećih država kao i osoba bez državljana koje nezakonito ulaze ili borave na području druge ugovorne strane. Slijedom navedenog nadamo se da će se donošenjem ovog zakona olakšati rad našim nadležnim službama u institucijama, također s partnerima iz Republike Srbije po određenim pitanjima, prije svega mislimo na predaju i prihvat država ugovornih strana, predaju i prihvat državljana trećih država i osoba bez državljanstva, zatim tranzita državljana trećih država kao i troškove u slučaju predaje i prihvata do državne granice a i jasno zaštite osobnih podataka kao i druga pitanja koja se sporazumom uređuju. Zakonom se potvrđuje sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Ovo je jasno samo jedan u nizu potpisanih sporazuma Republike Hrvatske koji doprinosi borbi protiv kriminala. Sporazumom se uspostavlja potreban pravni okvir međusobne suradnje dviju država na području predaje i prihvata osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit. Stoga i klub Hrvatske seljačke stranke podržava prijedlog ovog zakona.
Hvala lijepo. Završili smo raspravu po klubovima. Prelazimo na individualno. Prvi se prijavio kolega Niko Rebić. Izvolite, kolega Rebić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o predaji i prihvatu osoba čiji je ulazak ili boravak nezakonit zapravo neće biti prvi takav prijedlog zakona koji je donesen, jer u odnosima dviju država sklopljen je čitav niz dvostranih sporazuma kojima polazeći od zajedničkih posebnih interesa pravno uređuje čitav niz područja suradnje od interesa za obje države. Dosadašnja suradnja ministarstava unutarnjih poslova dviju država na području predaje i prihvata osoba čiji je ulazak ili boravak nezakonit provodila se na temelju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Jugoslavije koji je potpisan u Beogradu 2002. godine. Isto tako, donošenjem ovoga zakona potvrđuje se Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o predaji i prihvatu osoba čiji je ulazak ili boravak nezakonit kako bi njegove odredbe postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske, a time se uspostavlja pravni okvir međusobne suradnje dviju država vezano uz područje predaje i prihvata vlastitih državljana, kao i državljana trećih zemalja i osoba bez državljanstva koji nezakonito ulaze u zemlju. Sporazum između dviju država o predaji i prihvatu osoba čiji je boravak nezakonit potpisan je u Rijeci u 5. mjesecu ove godine, dakle radi se o sporazumu čije je izvršenje veoma bitno za sigurnost naše države. Potpisivanje ovoga sporazuma svakako znači poboljšanje suradnje između dvije države, ali i odlučnost da će se obje države boriti protiv nezakonitih migracija. Tri važna poglavlja ovoga sporazuma su predaja i prihvat državljana ugovornih strana, predaja i prihvat državljana trećih država i osoba bez državljanstva i tranzit državljana trećih država. U ovim poglavljima detaljno su razrađena postupanja dviju država u predaji i prihvatu osoba i tranzitu državljana trećih država, ali također se regulira tko snosi troškove prihvata osoba i tranzita osoba do odredišne države. U ovom sporazumu u poglavlju 6. posebno je propisana zaštita osobnih podataka, a to znači da se prikupljaju, obrađuju i štite u skladu sa unutarnjim zakonodavstvom i međunarodnim ugovorima. Stranka koja primi podatke može ih upotrijebiti samo u svrhu koja je određena ovim sporazumom. Ugovorna stranka koja daje podatke mora jamčiti da su podaci točni. Ako podaci nisu točni o tome odmah treba obavijestiti ugovornu stranku da bi iste ispravila ili uništila. Podaci se čuvaju samo onoliko vremena koliko je potrebno za svrhu radi koje su prikupljene. Svaka strana mora priopćene osobne podatke zaštititi od neovlaštenog pristupa, izmjene ili otkrivanja. U članku 20. se propisuje da se ovaj sporazum sklapa na neodređeno vrijeme kada stupa na snagu, ali da svaka ugovorna strana može otkazati ovaj sporazum pisanom obavješću drugoj strani diplomatskim putem. Otkaz proizvodi učinak 30 dana od datuma primitka takve obavijesti. Iz svega navedenog u ovom sporazumu proizlazi da postoji potreba da se suradnja na ovom području uredi i donošenjem zakona o potvrđivanju sporazuma između dvije države po hitnom postupku i mišljenja sam da treba podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepo, kolega. Sljedeći se za raspravu prijavio uvaženi kolega Ranko Ostojić. Izvolite, kolega Ostojić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, štovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Ja bih prije svega ukazao na ovaj sporazum uz sve ono što je već navedeno oko njegove važnosti i na nešto što je financijski efekt. Hrvatska je zemlja koja je do sada bila sastavni dio balkanske rute, prolazne. Znači, bili smo zadovoljni s tim brojkama a one od 2000. godine sa 25 tisuća došli su na kraju na 1500 s tim da nam je potrebno malo da pripazimo kod tih brojki koji su sve razlozi zašto se to tako događa. Jer kad bi pogledali strukturu onih koji su bili ilegalni migranti u prethodnim razdobljima onda bi zapazili sljedeće, a to je da oni koji su danas državljani Europske unije, prije svega Rumunji, s druge strane ostale zemlje pa čak i Mađari, Češka, Slovačka, svi oni više nemaju nikakve potrebe da budu ilegalni migranti, da koriste balkansku rutu. S druge strane, promjena viznog režima i priznavanje Kosova od strane Republike Hrvatske također ima značajan utjecaj na sam pad broja ilegalnih migranata. I ono što je najvažnije, samo provođenje ugovora o readmisiji koji su rađeni od 2002. pa do danas. Mislim da je jako dobro da pogledamo sve to što nas zapravo čeka. Dok su ilegalne migracije u drugim parlamentima europskih država, vjerujte mi i konferencija upravo na ovu temu jedna od najznačajnijih, izgleda da ćemo mi tek doći do toga. Jedan od utjecaja zašto to spominjem je zato što Hrvatska nepobitno i ono što je bitno, nema više tranzita kroz Hrvatsku, već i sada smo mi suočeni sa situacijom da veliki broj ljudi nema potrebe da na njega bude primijenjen upravo ovakav sporazum o readmisiji, jer su oni ušli u Hrvatsku, tu su našli svoje utočište, ne više u Europi već u Hrvatskoj, zemlji koja će vrlo skoro postat Europska unija. Ja bih samo još ponovio radi ilustracije, a to je da neimanje readmisijskog ugovora, a to znači kad ilegalni migrant koji dođe iz zemlje sa kojom nemamo ugovor mi smo ga dužni isporučiti kako je već navedeno, u Kinu, o našem trošku. To su bili čarteri avioni, jer nitko nije spreman primiti nekoga ako vi nemate za to dokaz ili ako nema ugovora o readmisiji. Onih spominjanih 475, to je rezultat ugovora o readmisiji konkretno vjerujem sa Republikom Slovenijom prije svega, a to znači to je oni koji su prošli granicu Republike Hrvatske, uhvaćeni u Sloveniji, imali nekakav dokaz, znači konkretno tramvajsku ili autobusnu kartu sa kojom su prošli preko Republike Hrvatske ili neki drugi dokaz i temeljem toga sporazuma su vraćeni nazad. Ta brojka raduje, to znači da je manji broj onih koji nam dođu nazad pa se mi moramo mislit kako ih isporučit. Ali nemojte zaboraviti u toj igri brojki da i od tih 475 dio smo isporučili kroz ovih 675 jer smo našli dokaze da su nam došli iz zemlje sa kojima imamo i ugovor o read misiji. Granična policija, izgradnja shengenskog sustava to je nešto i svi oni elementi koji već godinama ova država uz pomoć Europske unije ulaže u zaštitu naše granice, uz one dobre savjete koji su prihvaćeni. To znači kako treba čuvati tu granicu jer nas čeka ozbiljno vrijeme, a to znači da će Hrvatska biti ta na kojoj više nema prolazne balkanske rute, nego balkanska ruta dolazi do nas. To je ono što je bitno i iz tog razloga ćemo se mi uskoro suočiti što vam ja mogu samo ilustrativno navesti da je Malta zemlja koja ima veći priliv, znači ilegalnih imigranata nego što ima ukupno vojske, policije i svih ostalih redarstvenih snaga znači na tome otoku. Mislim da je to jako bitno. Ja bih prije svega, pozdravljam napore koji se tu rade, ali mislim da ćemo se mi suočavati i sa dodatnim problemima. Ja bih molio da u tom smislu kada govorimo o ilegalnim imigracijama poštujemo upravo ovaj dio svih onih elemenata koji će nam se i u buduće događati i da priprema, izgradnja shengenskog sustava u punom sustavu to znači integrirano upravljanje granicama, nešto što se već godinama gradi kad zaživi, moramo biti spremni za ono vrijeme u kojoj u Hrvatskoj apsolutno ni jedan Kinez neće umirati kao što sada ne umire u zapadnoj Europi. Hvala.
Hvala lijepo kolegi Ostojiću. I zadnja prijava za pojedinačnu raspravu, uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ma mislim da je sve rečeno u dosadašnjoj. Ja sam samo htjeo da kažem da je ovaj sporazum zasigurno jedan veliki iskorak, jedan veliki korak naprijed jer danas Republika Hrvatska na žalost nalazi se u jednom nezavidnom položaju i emigranti ilegalno useljavanje u samu Republiku Hrvatsku preko drugih zemalja nije toliko unosno nego se jednostavno Hrvatska samo koristi kao tranzit. No, ulaskom Hrvatske u Europsku uniju i kad ojača naše gospodarstvo postavlja se pitanje da li će tada biti Republika Hrvatska jedno mjesto gdje će ljudi iz jugoistočne Europe ili preko granica jugoistočne Europe ponovo ulaziti u Republiku Hrvatsku i na koji način ćemo riješiti taj nezakoniti prijelaz tih građana trećih država, gdje ih vratiti i na koji način s njima upravljati. Naime, mi smo danas svjesni kad odemo ljeti na more da imamo i dole dosta ilegalnih radnika, ljudi koji zasigurno nisu nigdje primljeni, čak ne znaju ni hrvatski pričati, ... [[Govornik se ne razumije.]] ni sa naglaskom iz Bosne i Hercegovine i Srbije. Znači, da su već došli trbuhom za kruhom na ovo naše područje. Tako da je ovaj korak zasigurno, sporazum veliki iskorak naprijed i uz sve ovo, ove opaske koje se nalažu i koje su danas kazane u ovome zakonu i treba dobro razmotriti. Ja sam prije rata živio i radio u današnjoj Europskoj uniji. Pogledajte što su Francuzi sebi uradili sa nezakonitim prijelazima. Kad se stvori jedna manja količina ilegalaca oni pozivaju ljude da dođu u to područje, u ta mjesta ilegalno da naseljavaju, da ih ima što više, da stvore jednu kritičnu masu kako se ne bi mogli svi deportirati. Onda traže azile, onda traže nekakva nastanjenja, traže razno razne boravke u toj državi. I da nam se ne desi ono što se dešava određenim zemljama sa tim ilegalcima tako, u potpunosti podržavam i sva pohvala poglavito ovom članku 1. koji je kazao što je što u tome dijelu. I evo moja potpora ovome sporazumu.
Hvala lijepo. Iscrpili smo sve prijave za pojedinačnu raspravu. Zaključno u ime predlagatelja državni tajnik Ivica Buconjić. Izvolite tajniče.
Hvala lijepa. Ja bih samo se htio osvrnuti na par rasprava ovdje. Ono što je rekao gospodin Lučin da to što imamo manje evidentiranih ilegalnih prijelaza ne znači da njih ima samo toliko. Jasno je da je to siva brojka i da će se uvijek i događati slučajevi ilegalnih prelaska državne granice. Međutim, sigurno je da je to dobro da mi imamo značajan pad hvatanja, odnosno pronalaženja stranaca u pokušaju ilegalnog prelaska državne granice sa nekih 25000 dvije tisućite, na 1860 2009. godine. I bez obzira na tu sivu brojku to je sigurno značajan rezultat i uspjeh Ministarstva unutarnjih poslova, jer je već sama uspješnost hrvatske granične policije sigurno faktor odvraćanja od pokušaja prelaska državne granice. Sigurno je da je ovaj sporazum jednim dijelom instrument u borbi protiv kriminaliteta, ali je on isto tako i jedan od segmenata u vođenju migracijske politike. Naime, sve države Europske unije, a i Europska unija u tom pravcu ima i zahtjeve prema Republici Hrvatskoj da se uspješno bori protiv ilegalnih migracija, ali da isto tako uspješno kontrolira legalne migracije i da se te legalne migracije odvijaju sukladno potrebama i interesima Europske unije i njezinih pojedinih članica. Ja sam bio i prije nekoliko dana u Španjolskoj koja je preuzela predsjedanje Europskom unijom na neformalnom sastanku ministara unutarnjih poslova. Jedna od tema je bila upravo i te migracije, odnosno migracijska politika Europske unije i migracijske politike članica Europske unije. I sigurno će tu biti ono što je rekao gospodin Ostojić velikih novina zbog toga što će Europska unija imati jedan znatno proaktivniji pristup problemu migracija zbog toga što sve zemlje članice Europske unije će imati uskoro problema sa radnom snagom i definiranje emigracijske politike će se voditi sigurno na takav način da se legalne, da se kontroliraju legalne migracije onih stranih državljana koji su potencijalna potrebna radna snaga u članicama Europske unije. A da se ilegalne migracije, a među ilegalnim migrantima ima i puno kriminalaca što je moguće efikasnije suzbijaju na samim vanjskim granicama. Zbog toga je i ovaj sporazum sigurno se može promatrati sa dva aspekta, i sa aspekta jednog od alata u povećanju sigurnosti Republike Hrvatske ali i u tom sklopu mjera koje Republika Hrvatska poduzima u kontroli ilegalnih i legalnih migracija. Naime, već je u izradi, već su u izradi i izmjene i dopune Zakona o strancima, Zakona o azilu i niz drugih zakonskih propisa koji reguliraju ovu materiju, a sve u skladu ne samo usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije, nego i vođenja proaktivne migracijske politike u Republici Hrvatskoj, sukladno našim potrebama koje se mogu očekivati u idućem razdoblju. Zbog toga je i ovaj sporazum naročito, budući se odnosi na Republiku Srbiju važan sa više aspekata i sigurno će njegovo prihvaćanje kroz donošenje ovoga zakona i biti višestruko korisno za Republiku Hrvatsku. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada ćemo imati za to uvjete.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 466. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem dakle na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 104 glasa.
I prelazimo na 4. točku dnevnoga reda, a to je – - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 476 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog smo primili poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. I sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obitelj, mladež i šport. Izvještaje sa sjednice odbora smo primili. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Stjepan Adanić, državni tajnik u Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Izvolite tajniče.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo. Kao što vidite pred vama je znači Prijedlog Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava, s konačnim prijedlogom zakona. Cilj ovog zakona je znači potvrđivanje Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava, koja nadopunjuje i razrađuje načine ostvarivanja prava djeteta utvrđene konvencije Ujedinjenih naroda o pravima djeteta. U Konvenciji o pravima djeteta govori se o obvezama odraslih u odnosu prema djetetu, kao i obvezama brojnih društvenih čimbenika u odnosu na zaštitu djeteta. To je prvi dokument u kojem se dijete i u kojem se djetetu pristupa kao subjektu s pravima, a ne samo kao osobi koja treba posebnu zaštitu. Konvencija Ujedinjenih naroda o pravima djeteta kao temeljni dokument o dječjim pravima, člankom 4. obvezuje države stranke da poduzmu sve odgovarajuće zakonodavne upravne i druge mjere za primjenu prava priznatih u ovoj konvenciji. Značaj Europske konvencije ogleda se u promicanju prava djece, u njihovom najboljem interesu, dodjeljivanju postupovnih prava djeci i olakšavanju i ostvarivanju tih prava tako što se osigurava da djeca neposredno ili preko drugih osoba ili tijela budu obaviještena i da im bude dopušteno da pred sudbenim tijelima sudjeluju u postupcima koji ih se tiču. Europska konvencija je sastavljena dana 25. siječnja 1996. godine u Strasbourgu, a stupila je na snagu 1. srpnja 2000. godine. Europsku konvenciju je potpisalo 25 država, pardon 26 država, a ratificiralo je njih 13, u odnosu na koje je i stupilo na snagu, a to su Austrija, Cipar, Češka Republika, Francuska, Njemačka, Grčka, Italija, Latvija, Poljska, Slovenija, Makedonija, Turska i Ukrajina. Republika Hrvatska je potpisnica Europske konvencije od dana 25. veljače 1999. godine. Republika Hrvatska je kao potpisnica Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima djeteta, te kao članica Vijeća Europe već ugradila u svoj pravni sustav načela i pravne standarde koji čine sadržaj Europske konvencije. Europska konvencija se odnosi na obiteljske postupke koji se tiču i vode se pred sudbenim tijelima, a to su u smislu ove konvencije sudovi ili upravna tijela koja imaju jednake ovlasti. Slijedom navedenog Europska konvencija određuje postupovno prava djece u obiteljsko-pravnim postupcima, ulogu sudbenih tijela, te ulogu zastupnika. U okviru postupovnih prava djece Europska konvencija zahtijeva da se djetetu omogući da dozna važne okolnosti slučaja, dobije savjet i izrazi svoje mišljenje te da bude obaviješteno o mogućim posljedicama uvažavanja njegovog mišljenja. Nadalje, djetetu se daje pravo da traži imenovanje posebnog zastupnika u postupcima u kojima se odlučuje o njegovim pravima i interesima, a postoji sukob interesa djeteta i osobe koje imaju roditeljsku odgovornost. U okviru posebnih ovlasti sudbenih tijela Europska Komisija zahtijeva da sudbeno tijelo, prije donošenja odluke provjeri ima li dovoljno informacija da se donese odluka u najboljem interesu djeteta, odnosno da pribavi kada je to potrebno, provjeri je li dijete dobilo sve relevantne informacije, sudjeluje i savjetuje dijete u odgovarajućim slučajevima, omogući djetetu da izrazi svoje mišljenje te prida dužnu pažnju mišljenju koje je dijete izrazilo. Nadalje, Europska konvencija ističe dužnost promptnog djelovanja sudbenih tijela kako bi se izbjegla nepotrebna odugovlačenja koja bi mogla naštetiti dobrobiti djeteta i bila suprotna najboljem interesu djeteta. U navedenu svrhu ovlaštuje se sudbeno tijelo da poduzima radnje na vlastiti poticaj ako je ozbiljno ugrožena dobrobit djeteta. Sudbeno tijelo ima i ovlast da imenuje posebnog zastupnika djetetu, ako su interesi osoba koje imaju roditeljsku odgovornost i djeteta suprotni. U skladu sa odredbama Europske konvencije zastupnici djeteta trebaju djelovati na prikladan način u interesu djeteta, posebno pružanje relevantnih informacija i objašnjenja djetetu, određivanje mišljenja djeteta i njegovog prezentiranja sudbenom tijelu. Hrvatsko obiteljsko zakonodavstvo usklađeno je sa zahtjevima konvencije, a provedba konvencije, Europske konvencije predstavljat će način njegova daljnjeg usavršavanja jer se konvencijom uspostavlja suvremen i efikasan sustav zaštite prava djeteta. Slijedom navedenog u odnosu na hrvatsko zakonodavstvo potvrđivanje konvencije ne zahtijeva izmjene i dopune postojećih propisa. Osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom. Prijedlogom zakona određuju se da će se prilikom polaganja isprave o ratifikaciji Republika Hrvatska priopćiti izjavu sukladno članku 1. stavku 4. Europske konvencije kako bi se odredile kategorije obiteljskih predmeta, koje se provode pred sudbenim tijelima Republike Hrvatske, a na koje bi se primjenjivala Europska konvencija. Europska konvencija određuje državama članica obvezu da odrede najmanje, znači najmanje tri kategorije obiteljskih predmeta koje se provode pred sudbenim tijelima, na koje će se primjenjivati ova konvencija, ali je poželjno da odrede, odnosno da države odrede i više od tri kategorije navedenih predmeta ukoliko je to moguće. Odredbom članka 3., kao što možete vidjeti nacrta prijedloga zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava predlaže se, primjena konvencije na pet kategorija obiteljskih predmeta. Prvo to je postupak odlučivanja o roditeljskoj skrbi djeteta tijekom razvoda braka roditelja. Drugo, to je postupak ostvarivanja roditeljske skrbi. Treće, mjere za zaštitu osobnih prava i interesa djeteta. Četvrto, postupak posvojenja. I peto, postupak skrbništva za maloljetne osobe. Što se tiče pak financijskih sredstava ovdje treba istaći da za provedbu ovog zakona nisu potrebna dodatna financijska sredstva iz Državnog proračuna RH. Sredstva za provedbu zakona osigurat će se u okviru redovitih proračunskih sredstava središnjih tijela državne uprave, nadležnih za njegovu provedbu. Provedba ovog zakona u djelokrugu je Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi i Ministarstva pravosuđa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo hvala vam na pozornosti.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo onda na raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a Željana Kalaš. Izvolite kolegice. … [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]] Pa dobro to može. Vi ste tu, prema tome nećete izgubiti pravo, a Brankica je ovdje pa će ona u ime kluba SDP-a. Uvažena kolegica Brankica Crljenko. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će donošenje konačnog prijedloga Zakona o potvrđivanju europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava. Cilj ovog zakona je potvrđivanje Europske konvencije koja nadopunjuje i razrađuje načine ostvarivanja prava djeteta utvrđene Konvencijom UN-a o pravima djeteta. Razvod braka roditelja za djecu je stresno iskustvo najčešće popraćeno osjećajima tuge, straha, nesigurnosti, tjeskobe, bespomoćnosti, ljutnje, zbunjenosti, osjećajem krivnje, preuzimanje odgovornosti za sukob roditelja i pojavom konflikta lojalnosti. Razvod je, uz razdvajanje od roditelja s kojim dijete neće živjeti, vezan i za niz promjena u životu djeteta koje pred dijete stavljaju zahtjev za prilagodbom. Razvodu braka najčešće prethodi za dijete također stresno i emocionalno bolno iskustvo sukoba roditelja nerijetko popraćeno i uključenošću drugih djetetu bliskih odraslih osoba, baka, djedova, prijatelja obitelji što kod djeteta dodatno može izazvati i produbiti osjećaje nesigurnosti jer uslijed njihove emocionalne uključenosti u situaciju razvoda dijete gubi podršku i oslonac ljudi kod kojih je u drugim životnim okolnostima najčešće nalazi. Suočavanje i nošenje s razvodom braka roditelja djeci može otežati emocionalna preplavljenost roditelja, vlastitim teškim i bolnim proživljavanjem razvoda što uz sve navedeno u nekim obiteljima djecu i njihove emocionalne potrebe stavlja u potpunosti u drugi plan. S obzirom na velik broj slučajeva koja se odnose na povredu prava djeteta tijekom i nakon razvoda braka uključujući prekid izvanbračne zajednice roditelja, a koji su vezani za pravo djeteta na kontinuirani razvoj odnosa s oba roditelja imajući u vidu važnost redovitih susreta i druženja za zdravi psihofizički razvoj djeteta, a radi dobivanja cjelovitije slike stanja Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i poliklinika za zaštitu djece Grada Zagreba dali su podatke o manipulaciji djetetovim pravom na susrete i druženja s roditeljem s kojim ne živi. Pri tome pod manipulacijom se podrazumijeva otežavanje ili onemogućavanje kvalitetnog ostvarenja ovog prava pod različitim neutemeljenim izgovorima i utjecajima od strane roditelja s kojim dijete živi, a kojima je dijete izloženo i koji mu se nameću. Ovakvo ponašanje roditelja, ukoliko izostane pravodobna intervencija stručnjaka, rezultira ponašanjem djeteta koje se očituje u nevoljkosti i odbijanju susreta s roditeljem pri čemu razlozi takvim reakcijama djeteta ne leže u neposrednom, proživljenom iskustvu nekvalitetnog odnosa s roditeljem već su posljedica izloženosti negativnim porukama i kvalifikacijama roditelja s kojim dijete živi o roditelju s kojim ne živi. Prije neko vrijeme imala sam priliku razgovarati s jednom poznanicom koja je prošla katarzu razvoda braka. Ispričala je da je prvih nekoliko dana bilo doslovno luda, da djetetu nije dozvolila da telefonski razgovara sa ocem. Da nije dopuštala da dijete viđa baku po ocu. Nakon malo stabiliziranja popustila je s tim pritiskom prema djetetu, ali je uvijek bila ljuta kada bi se dijete vraćalo od oca. Zapravo se ljutila na bivšeg partnera, ali se istresala na dijete. A kada je on našao novu partnericu preko djeteta je pokušala saznati sve detalje, sve o njoj. Kako kuha, kako se oblači, jel se ljube, a onda je shvatila da to isto radi i otac djeteta. U osnovi takvog ponašanja roditelja najčešće je doživljena emocionalna povreda uslijed nekvalitetnog bračnog odnosa i njegovog razočaravajućeg završetka. Nezavršeni partnerski odnos roditelja, neriješeni imovinsko-pravni odnosi, nesuglasice oko određenih sadržaja roditeljske skrbi uslijed čega se dijete koristi kao objekt ucjene i predmet uvjetovanja, što je stručno neprihvatljivo, a za dijete iznimno štetno. Susreti i druženja djeteta s roditeljem s kojim ne živi izrazito su značajni za održavanje emocionalne stabilnosti djeteta te je kvalitetna veza koja se kroz susrete i druženje može ostvariti s roditeljem s kojim dijete više nije svakodnevno prisutno izrazito važan aspekt djetetovog psihofizičkog razvoja. Iznoseći primjere dobre prakse, centri za socijalnu skrb ističu potrebu pravodobne intervencije uz ustrajni savjetodavni rad i ulaganje dodatnog napora stručnih djelatnika u posredovanju između roditelja, zalaganje za ostvarenje prava djeteta na susrete i druženje i tretiranje djetetovog prava kao prioritetnog pri čemu zahtjevi i očekivanja roditelja nerijetko budu neostvareni. Među primjere dobre prakse navedeno iskustvo za socijalnu skrb u kom je metoda obiteljske medijacije, implementirana u postupak posredovanja prije razvoda braka roditelja što je rezultiralo zaustavljanjem početnog manipuliranja djecom u smislu onemogućavanja susreta i druženja. U procesu savjetodavnog rada s roditeljima od osobitog je značaja osvijestiti im i približiti potrebu djeteta za kontinuiranim i kvalitetnim ostvarivanjem susreta i druženja s drugim roditeljem. Prije svega radi dobrobiti djeteta. Posebno je važno raditi na osvještavanju odgovornosti roditelja u zadovoljavanju ove djetetove potrebe kao i roditeljskom utjecaju i odgovornosti u procesu psihofizičkog razvoja djeteta na što roditelji nažalost nerijetko zaboravljaju. U pogledu poteškoća na koje nailaze vezano za ostvarivanje prava na susrete i druženja djeteta s roditeljem s kojim ne živi centri za socijalnu skrb navode dugotrajnost sudskog postupka, ne donošenje privremene mjere u postupku razvoda braka u slučajevima kada je jasno da ne postoji sporazum roditelja s kim će dijete živjeti i o susretima i druženje, blage ili nikakve sankcije prema roditeljima u kaznenom postupku radi sprečavanja i neizvršavanja mjera za zaštitu djeteta ili maloljetne osobe, potrebu da uz izricanje represivne mjere roditelji budu obavezno uključeni u stručni tretman. Nažalost kod nas nema dovoljno savjetovališta i škola za roditelje u koje bi roditelje mogli uputiti radi stručne pomoći, nedostatak mjesta i stručnjaka koji provode obiteljsku terapiju, psihoterapijski ili psihijatrijski tretman, a tamo gdje takvi oblici pomoći postoje ograničene su mogućnosti upućivanja roditelja na bračnu terapiju zbog preopterećenosti institucija koje pružaju takav vid pomoći, pa moć nije pravodobna i učinkovita. Iznimno je važna bolja povezanost i suradnja svih institucija uključenih u zaštitu djece, potrebno je razvijati suradnju centara za socijalnu skrb s obiteljskim centrima koji su u nekim sredinama prepoznati kao mjesto na kojima obitelj, roditelji i djeca mogu biti upućeni radi individualne savjetodavne pomoći, dobivanje stručne pomoći u ostvarivanju kvalitetnog roditeljstva i prevladavanja kriznih obiteljskih situacija. Radi ostvarivanja više razine zaštite djece u postupcima razvoda braka i odlukama o roditeljskoj skrbi, treba ukazati na potrebu efikasnijeg vođenja sudskih postupaka uz dodatnu senzibilizaciju i edukaciju sudaca iz područja koja se odnose na psihosocijalne aspekte razvoda braka i osobitosti psihofizičkog razvoja djeteta kao i njihove reakcije o izrazito stresnoj situaciji razvoda braka roditelja. Ovim zakonom potvrđuje se europska konvencija kako bi njene odredbe u skladu s člankom 140. Ustava Republika Hrvatske postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. U okviru postupovnih prava djece europska konvencija zahtjeva da se djetetu omogući da dozna važne okolnosti slučaja, dobije savjet i izrazi svoje mišljenje te da bude obaviješteno o mogućim posljedicama uvažavanja njegova mišljenja. Nadalje, djetetu se daje pravo da traži imenovanje posebnog zastupnika u postupcima u kojima se odlučuje o njegovim pravima i interesima, a postoji sukob interesa djeteta i osoba koje imaju roditeljsku odgovornost. Europska konvencija ostavlja mogućnost državama članicama da razmotre i dodijele dodatna postupovna prava djeci, primjerice pravo na izbor prikladne osobe koja će djetetu pomoći da izrazi svoje mišljenje, pravo na zasebnog zastupnika u odgovarajućim slučajevima i odvjetnika, te pravo da dijete samo imenuje svog zastupnika. Naime, riječ je o konvenciji koja je od važnosti za sve građane Republike Hrvatske u vezi sa zaštitom prava i interesa djeteta. I na kraju, još jednom naglašavam klub SDP podržava donošenje ovog zakona uz nadu da će kršenje prava djece u Republici Hrvatskoj biti svedena na najmanju moguću mjeru. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Kolegica Željana se spremila, izvolite u ime Kluba zastupnika HDZ-a Željana Kalaš. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Najprije vam se zahvaljujem što ste mi omogući da govorim s obzirom da sam imala male tehničke probleme sa računalom, ali evo. Dakle, poštovani pred nama je danas u hitnom postupku Prijedlog Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava, dakle sa Konačnim prijedlogom zakona. Europska konvencija odnosi se na obiteljske postupke koji se tiču djece, a vode se pred sudbenim tijelima ili preciznije, određuje postupovna prava djece u obiteljsko pravnim postupcima, ulogu sudbenih tijela, te ulogu zastupnika. Dosta iscrpno su sva izlaganja imali kolegica u ime kluba SDP-a i sam državni tajnik kao predlagač. A ja ću napomenuti samo neke osnovne činjenice. Naime, prije nego što uopće progovorim o samoj konvenciji reći ću da sam sigurna kako smo svi upoznati sa činjenicom da je Hrvatska kao članica Vijeća Europe prihvatila i preporuke i mišljenja Vijeća Europe u pogledu zaštite djece. Također aktivno je uključeno u rad odbora i radnih skupina i Vijeća Europe. Kao potpisnica UN Konvencije o pravima djeteta, jedna je od istaknutih zemalja koje su se posvetile pružanju zaštite temeljnim ljudskim pravima i slobodama djece. U ime kluba zastupnika HDZ-a mogu reći kako smatram da hrvatska Vlada neprekidno radeći na unapređenju organizacije i djelovanja državnih institucija i pravosudnih tijela, te posvećujući dužnu pažnju profesionalnom osposobljavanju, nastoji stalno poboljšavati cijeli sustav u cilju dostupnosti pravne zaštite svima, a posebice djeci i mladima. Također smatram kako Republika Hrvatska kao kandidat za punopravno članstvo u Europskoj uniji prepoznaje važnost pravosuđa prilagođenost djeci. U tom se smislu već duže vrijeme predano radi na unapređenju zaštite djece u kaznenim postupcima, sukladno osnovnim načelima konvencije. Mislim također kako je ovdje potrebno istaknuti i vrlo važnu ulogu pravobranitelja za djecu kao nezavisnog i autonomnog tijela s primarnim zadatkom, da na temelju Ustava, Konvencije o pravima djeteta, te drugih međunarodnih sporazuma i akata štiti, nadzire i naravno promovira zaštitu dječjih prava. Ukoliko imamo na umu da je učinkovita zaštita djece i mladin ujedno imperativ održivog razvoja modernog društva ali i zalog za budućnost, ne smijemo posustajati u naporima za razvoj i unapređenje mjerila i instrumenata za ostvarenje te zaštite. No toliko od mene o ovoj zakonodavnoj stvari, ali je važno vidjeti kako je hrvatska praksa i svakodnevnica. Napomenut ću najprije da se ova konvencija primjenjuje na pet kategorija obiteljskih predmeta i to: kod postupaka odlučivanja roditeljske skrbi tijekom razvoda braka roditelja, 2. kod postupaka ostvarivanja roditeljske skrbi, 3. mjerama za zaštitu osobnih prava i interesa djeteta, 4. kod postupaka posvojenja i 5. kod postupaka skrbništva za maloljetne osobe. Poštovane kolege dopustite mi da u svojoj sljedećoj raspravi u ime Kluba zastupnika HDZ-a da se posebno osvrnem na jednu od kategorija obiteljskih predmeta za koju smatram da postoji još prostora za unapređenje zakonodavstva ili uopće postupanje države po tom pitanju, a mislim da ovaj Visoki dom upravo mjesto kojem treba govoriti o tome. O tome smo se naravno složili na matičnom Odboru za obitelj, a radi se o postupku posvojenja. Naime, odlučili li netko posvojiti dijete, mora zadovoljiti sve pravne i materijalne kriterije, dokazati da posjeduje osobine i kvalitete koje će ga učiniti dobrim roditeljem, skupiti dokumentaciju, dobiti pozitivno mišljenje centra za socijalnu skrb i naravno oboružati se strpljenjem. Zašto? Zato jer se u Hrvatskoj uz sve napore na posvojenje djeteta čeka i nekoliko godina. Uz sve napore. Koji su razlozi za to? S obzirom na broj zahtjeva na posvojenje i broj djece u domovima, jasno je da će potencijalni posvojitelji morati čekati. Važno je reći da unatoč i 6 puta većem zanimanju u Hrvatskoj se godišnje posvoji od 120 do 150 djece. U dječjim domovima stalno je smješteno oko tisuću i 500 djece na skrbi a samo ih je dvjestotinjak mlađih od sedam godina. I upravo za tu djecu, za djecu te dobi najveći je interes posvojitelja. Na primjer, evo primjer iz Zagreba. U Domu u Nazorovoj godišnje se primi i otpusti oko 100 djece, međutim ne idu svi na posvajanje. Oko 30% djece se vrati biološkim roditelja, oko 40% ide na posvojenje. Ili na primjer, 2007. godine našla sam taj podatak zbog smanjenog broja djece u domu posvojeno je samo 25 djece, 2006. godine 35, a 2005. posvojeno je 49 djece. Kad je riječ o posvajanju a dobrim djelom zahvaljujući i medijima na čemu im treba posebno zahvaliti u zadnje vrijeme donekle je i ubrzana dinamika posvajanja. Pritom želim reći da je također tu bila važna podrška Ministarstva obitelji i tadašnje potpredsjednice Vlade i ministrice obitelji i današnje predsjednice Vlade glede izmjena niza zakonskih odredbi kojima se radi dobrobiti djece ubrzava postupak posvojenja. Nije naime rijetkost da biološki roditelji iako potpuno nezainteresirani dijete posjećuju samo zbog formalnosti i time onemogućuju postupak posvojenja. To uvažene kolegice i kolege funkcionira na slijedeći način. Biološki roditelji znaju kontaktirati s djetetom jedanput u tri mjeseca čime zadovoljavaju zakonsku formu ali i zbunjuju sud i naravno čine štetu svom djetetu. Napominjem, jedanput u tri mjeseca. Zato smo se svi složili još i na odboru zajedno sa predlagateljem ovoga zakona da bi trebalo izmijeniti zakone na način da se vidi rade li to oni u interesu djeteta ili isključivo s namjerom da se osujeti rad suda koji u tom slučaju ne može početi postupak posvojenja. To nije lako procijeniti što znači da ni zakon nije do kraja dorečen. Međutim, struka se slaže da roditelje koji djecu posjećuju jednom u tri mjeseca samo da onemoguće daljnje posvojenje vlastitoga djeteta treba lišiti roditeljske skrbi i to iz jednostavnog razloga što njihova djeca zbog te njihove roditeljske neodgovornosti u pravilu dugo ostaju u domu. Složit ćete se sa mnom vjerujem kada kažem da jedna posjeta u tri mjeseca ne bi trebala biti jedini parametar po kojem se odlučuje hoće li se nekome oduzeti roditeljsko pravo. Umjesto toga treba pratiti dinamiku i kvalitetu odnosa samog roditelja i djece, te emocionalnu povezanost i razne druge faktore. Nedorečenost zakonskih odredbi te vrlo često sporost centara i sudova osuđuju djecu na boravak u ustanovi. Hrvatski prosjek je 4 godine. Ima ustanova u kojima djeca provedu i duže do 7, 8 godina, nekad cijelo djetinjstvo ali dječji dom ne može biti zamjena za obitelj. Govoreći u ime Kluba zastupnika HDZ-a moram napomenuti da osobno nisam za razaranje obitelji ali zbilja onu djecu koja su taoci vlastitih roditeljskih zlouporaba njihovih prava pa bila ona i temeljena na nedovoljno dorečenom zakonu treba spasiti i pružiti im topli obiteljski dom jer zanimanje je za posvojenje kako brojke kažu veliko. U našoj zemlji najveće je zanimanje za posvojenje djece mlađe od tri godine. Ona u dobi od sedam godina već se smatraju "prestarom" i uglavnom ne nalaze posvojitelja. Zanemarivi je broj posvojenja djece s teškoćama u psiho-fizičkom razvitku i s kroničnim bolestima jer čini se da u Hrvatskoj gotovo i da nema interesa za tom djecom ali ih vrlo često znaju posvojiti stranci. Nažalost, velika većina ih se smješta u specijalizirane ustanove i to postaje njihova sudbina. Prema posljednjim izmjenama u Obiteljskom zakonu ukinuta je gornja dobna granica za posvojenje i svi znamo da je namjera bila prekinuti paradoksalnu situaciju u kojoj veliki broj potencijalnih posvojitelja nikad ne dočeka posvojenje iako su domovi za nezbrinutu djecu puni. Dosadašnja zakonska odredba bila je vrlo kruta. Posvojitelji su mogli biti u dobi između 21 i 35 godina a tek se iznimno moglo dopustiti da posvojitelj bude stariji od 45 godina. To nije bilo sasvim logično jer ljudi koji ne mogu biti biološki roditelji barem do 40. godine pokušavaju to postati medicinskim putem. Zato je tek 25% posvojitelja bilo mlađe od 35 godina. Do sada su bili iznimno rijetki i zahtjevi potencijalnih posvojitelja u dobi od tridesetak godina i mlađih. I za kraj, klub HDZ-a podržat će ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava. Ja se iskreno nadam a to su nam potvrdili već i dužnosnici Ministarstva obitelji kako će se regulativa koja se odnosi na postupke posvajanja ali i na sve ostale obiteljske predmete uskoro naći na saborskim klupama u nekakvom izmijenjenom obliku kako bismo izbjegli da djeca u Hrvatskoj ona koja nemaju adekvatnu roditeljsku skrb svoju sudbinu gube u raljama birokracije. Zahvaljujem na vašoj pažnji.
Hvala lijepo. Prelazimo na raspravu u ime Kluba zastupnika HNS-a. Uvažena kolegica zastupnika Danica Hursa. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Ustav Republike Hrvatske u dužnost države stavlja zaštitu materinstva, djece i mladeži s time da država osobitu skrb posvećuje maloljetnicima bez roditelja te djeci za koju se roditelji ne brinu. Ovim zakonom potvrđuje se Europska konvencija o ostvarivanju dječjih prava iz 96. godine koju je Republika Hrvatska potpisala 99. godine. Europska konvencija nadopunjuje Konvenciju Ujedinjenih naroda o pravima djeteta na način da se ista promiču u njihovoj najboljem interesu dodjeljivanjem postupovnih prava djeci i olakšavanjem ostvarivanja tih prava. Djeci se osigurava neposredno ili preko drugih osoba ili tijela da budu obaviještena i da im bude dopušteno da pred sudbenim tijelima sudjeluju u postupcima koji ih se tiču. U preciziranje osnovnih pitanja koja će se riješiti prijedlogom ovog zakona spadaju dakle sudbena tijela i njihova uloga te zastupnici i njihova uloga. Po prijedlogu ovog zakona određuje se pet kategorija obiteljskih predmeta koji će se provoditi pred sudbenim tijelima Republike Hrvatske a na koje bi se primjenjivala Europska konvencija. Evo, moja prethodnica ih je sve lijepo nabrojila. Ja ih smatram isto tako izuzetno bitnim, pa dopustite da još jednom kažemo koja su to područja koja će se priopćiti u izjavi o ratifikaciji Republike Hrvatske. Dakle, prvo područje je postupak odlučivanja o roditeljskoj skrbi tijekom razvoda braka roditelja. Drugo područje govori o postupku ostvarivanja roditeljske skrbi. Treće područje koje govori o mjerama za zaštitu osobnih prava i interesa djeteta. Četvrto područje je postupak posvojenja. I peto područje je postupak skrbništva za maloljetne osobe. Ovaj prijedlog zakona kod čovjeka stvara različite osjećaje i pitanja. Prvi osjećaj i spoznaje da je nužno i dobro što država donosi zakon koji će štititi prava i život djece, posebno one koja su bez roditelja ili bez njihove odgovarajuće skrbi. S druge strane, postavlja se pitanje što smo to sve kao zajednica učinili svojim ponašanjem i životom da sve češće djecu moraju štititi i ovakovi zakoni. Mislim da se moramo najhitnije pozabaviti uzrocima koji djecu dovode u status štićenih osoba, a onda sve uložiti u preventivu da se takav status izbjegne ili smanji na što je moguće manju mjeru. Znam da neću reći ništa nova i nepoznata kad ću reći da je obitelj najvažnije i osnovno okruženje u kojem rastu i stasaju novi članovi naše zajednice. Kakovu danas obitelj ima Republika Hrvatska? Da li ta obitelj može, a morala bi i željela stvoriti zajednicu sretnih i zadovoljnih ljudi. Odgovore dobivamo svakodnevno iz našeg života i okruženja, ali i iz statistike koja govori o sve većem broju rastavljenih brakova, sve većem broju nasilja u obitelji, sve većem broju nasilja među djecom, sve većim nezadovoljstvom i nesigurnošću kod velikog broja ljudi oko nas. Što je tome razlog? Naravno, zajednica ljudi čije je sve veće opredjeljenje za materijalno iliti konzumerizam, kako ga je netko nazvao, s jedne strane i neutaživa glad za profitom s druge strane što je dovelo do urušavanja temeljnih vrijednosti u društvu pa tako i u obitelji. Da li danas obitelj u našoj zemlji može kvalitetno funkcionirati? Dopustite jednu sličicu koju svi poznajemo iz osobnog ili iz iskustva bliskih prijatelja i znanaca. Danas kažemo da je sreća ako supružnici imaju radna mjesta i to je zaista tako jer rad i plaća za odrađeno jeste kategorija o kojoj nema prijepora. Danas većina zaposlenika u koje naravno spadaju roditelja po odrađenim radnim obvezama vraćaju se u svoje spavaonice jer su po mom mišljenju u međuvremenu mnogi izgubili domove. Iscrpljeni i opterećeni problematikom i obimom posla veoma često bez definiranog radnog vremena sa možda i upitnom isplatom osobnog dohotka, a uz nametnute društvene trendove roditelje u vrtićima ili školama čekaju njihova djeca. Djeca koja također moraju odgovoriti zahtjevnim zadaćama obrazovanja ili pak brojnim sportskim i drugim aktivnostima, traže pri tom vrijeme, znanje, strpljenje i ljubav svojih roditelja jer na to imaju pravo i bez tog suporta nemaju velikih šansi. Da li roditelj, uz naprijed navedeno, može kvalitetno pratiti i odgajati svoje dijete? Sve teže i sve češće pribjegava alternativi. Zamjena za roditeljsku skrb, ljubav i vrijeme ne može biti, a često je nažalost, ni Internet ni tv program ni cjelodnevni boravak u školi. Grižnju roditeljske savjesti nikako ne može ukloniti ili umanjiti kupovanje i gomilanje materijalnih dobara. Svjedočimo nažalost sve većoj ovisnosti o trećim trapericama, petim tenisicama, naravno u in robnim markama, što mnoge obitelji uvodi u dužničko ropstvo ili obiteljski bankrot. Stres, negativne emocije nikako ne mogu rezultirati ničim dobrim. Obitelj nema alternativu, a zdravlje obitelji određujemo svi mi svojim zdravljem i duha i tijela. Prije svega zdravljem duha koje nije na zavidnoj razini pa je posljedica sve veća opća otuđenost u društvu, ljudi postaju sve ravnodušniji prema svojoj obitelji, prijateljima, partnerima, djeci, okolišu. Otuđenja u obitelji u prvom krugu plaćaju najslabiji, djeca, a zatim naravno na red dolaze sasvim sigurno i roditelji, a u konačnici i društvo u cjelini. Ulagati dakle treba u kvalitetnu preventivu koja će za posljedice imati sve manji broj korisnika ovog zakona čiji prijedlog će zastupnice i zastupnici kluba HNS-a podržati. Zahvaljujem.
Hvala lijepo, kolegice. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio uvaženi kolega Stjepan Kundić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine tajniče, kolegice i kolege. Evo ja ću se vratiti možda na početak izlaganja gospodina tajnika pa ću obnoviti ono što ovaj ustvari zakon donosi pa ću krenuti ovako. Znači 25. siječnja 1996. godine u Strassbourgu sastavljena je Europska konvencija o ostvarivanju dječjih prava koja je stupila na snagu 1. srpnja 2000. godine. Europsku konvenciju je potpisalo 26 država, a ratificiralo njih trinaest. 8. ožujka 1999. godine Republika Hrvatska je potpisala Europsku konvenciju. I uvijek si postavljamo, kad se donosi neki zakon, koji je cilj ovog zakona. Cilj ovog zakona je potvrđivanje Europske konvencije koja nadopunjuje i razrađuje načine ostvarivanja prava djeteta utvrđena Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima djeteta i to osobito u kojim situacijama. Promicanjem prava djece u njihovom najboljem interesu, dodjeljivanjem postupovnih prava djeci, olakšavanjem ostvarivanja tih prava tako što se osigura da djeca neposredno ili preko drugih osoba ili tijela budu obaviještena i da im bude dopušteno da pred sudbenim tijelima sudjeluju u postupcima koji ih se tiču. Također moram naglasiti da se ovim zakonom potvrđuje Europska konvencija kako bi njezine odredbe u skladu s člankom 140. Ustava Republike Hrvatske postale dio unutarnjeg poretka Republike Hrvatske. Nadalje, Europska konvencija zahtjeva da se omogući djetetu više stvari u određenim situacijama. Prvo, da dozna važne okolnosti slučaja, dobije savjet, izrazi svoje mišljenje te da bude obaviješteno o mogućim posljedicama uvažavanja njegovog mišljenja. Nadalje, djetetu se daje pravo da traži imenovanje posebnog zastupnika u postupcima u kojima se odlučuje o njegovim pravima i interesima, a postoji sukob interesa djeteta i osoba koje imaju roditeljsku odgovornost. Europska konvencija nadalje ostavlja mogućnost državama članicama da razmotre i dodjele dodatna postupna prava djeci, npr. pravo na izbor prikladne osobe koja će djetetu pomoći da izrazi svoje mišljenje, pravo na zasebnog zastupnika, u odgovarajućim slučajevima odvjetnika te pravo da dijete samo imenuje svog zastupnika. Odredbom članka 3. Konačnog prijedloga zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava predlaže se primjena konvencije na pet kategorija obiteljskih predmeta. Prva kategorija je postupak, u postupku odlučivanja o roditeljskoj skrbi tijekom razvoda braka roditelja. O čemu se tu radi? Naime, ovdje se u parničnom postupku rješavaju pitanja kao s kojim će roditeljem živjeti maloljetno vlastito ili posvojeno dijete nad kojim se ostvaruje roditeljska skrb nakon njegove punoljetnosti, zatim o roditeljskoj skrbi te o načinu održavanja susreta i druženja djeteta s roditeljima, odnosno maćehom ili očuhom. Drugi postupak to je postupak ostvarivanja roditeljske skrbi, a odnosi se na izvanparnične postupke vezane za ostvarivanje prava djeteta i roditeljske skrbi u nadležnosti suda. Primjeri, recimo donošenje odluke s kojim će roditeljem dijete živjeti, te način održavanja susreta i druženja djeteta kad roditelji ne žive u obiteljskoj zajednici. Nadalje, ograničenju ili zabrani susreta i druženja djeteta s roditeljem i ukidanjem takve odluke. Određivanju zatim osobe u čijoj će se nadležnosti susreti odvijati, o pojedinim dužnostima odvojenog roditelja u sklopu roditeljske skrbi itd. Mjere za zaštitu osobnih prava i interesa djeteta odnose se na mjere u nadležnosti Centra za socijalnu skrb koji ima ulogu upozorenja na pogreške i propuste u skrbi odgoju djeteta, te nadzor nad izvršavanjem roditeljske skrbi. Zatim, mjere u nadležnosti suda, oduzimanje prava roditelju da živi sa svojim djetetom i da ga odgaja, povjerenjem djeteta u ustanovu za socijalnu skrb, te lišenje roditeljske skrbi. Postupak posvojenja odnosi se pak odluke Centra za socijalnu skrb kojom se zasniva posvojenje. Postupak skrbništva za maloljetne osobe odnosi se na odluke Centra za socijalnu skrb o stavljanju maloljetne osobe pod skrbništvo i povjeravanju maloljetnog štićenika na čuvanje i odgoj skrbniku, drugoj osobi, udomiteljskoj obitelji, domu za djecu ili pravnoj osobi koji obavlja djelatnost socijalne skrbi. I na kraju da kažem ovako. Ako želimo da obitelj funkcionira tako da rađa zdrave, uravnotežene, za život osposobljene potomke i ako želimo djelovati preventivno u smislu sprečavanja duševnih bolesti, duševnih poremećaja, bolesti ovisnosti i depresije, ako želimo spriječiti žarišta socijalnog zla, žarišta koja produciraju individualnu psiho patologiju i socijalnu patologiju. Ako želimo stvarno u svim obiteljima poboljšati kvalitetu življenja onda je nastavak na to razmišljanje u duhu ekološkog sustava i razvoja čovjeka važno postaviti primjeran, kvalitetan makro sustav preventivnih intervencija koje će biti osmišljene i implementirane da dosegnu svaku obitelj na razini njezinih potreba i rizika. Naravno da ću podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavio uvaženi kolega Davorko Vidović. Izvolite kolega Vidović.
Kolegice i kolege iz obrazloženja u prijedlogu ovog zakona razvidno je sljedeće. Ova konvencija, odnosno ovaj zakon o potvrđivanju konvencije neće proizvesti u pravnom smislu nikakav učinak u smislu donošenja ili obveze donošenja novih propisa, zakona, uredbi, preporuka itd. Dakle, ovdje nema u ovom zakonu nikakvih predviđenih troškova. Ovdje nema u ovom zakonu nikakvih novih institucija. On se čini zapravo iz obrazloženja koje smo dobili od strane predlagatelja da je naprosto potvrda da je ono što se zahtjeva ovom konvencijom da je zapravo riješeno u Republici Hrvatskoj na dobar, zadovoljavajući način. No, imam nešto što bi svakako valjalo naglasiti i što je dobro imati u vidu kada je riječ o ljudskim dječjim pravima, kada god se o tome govori što bismo trebali imati na umu. Prvo, iz sadržaja ove konvencije razvidno je da se traži i zahtijeva od nacionalnih zakonodavstava što je moguće preciznije uređivanje instituta u nacionalnim zakonima koji se tiču pet posebno osjetljivih i važnih područja koja su zapravo izvor možda najčešćih kršenja ljudskih dječjih prava. To je postupak u odlučivanju o roditeljskoj skrbi tijekom razvoda roditelja, postupak neobično važan u zemlji koja kao uostalom i većina drugih zapadno europskih društava i zemalja ima vrlo visok postotak brakova koji se razvode i brakova, odnosno obitelji u kojima su na ovaj ili onaj način, direktno ili manje ili više pogođena djeca. Tu je također zahtjev preciznog reguliranja postupka ostvarivanja roditeljske skrbi. Tu su također predviđene mjere za zaštitu osobnih prava i interesa djeteta. Odnosi se na područje koje kod nas se rješava u okviru ili u nadležnosti centara za socijalnu skrb. Dakle, oduzimanja prava na roditeljsku skrb ili prava da se odgaja, povjerava dijete ustanovi itd. itd. Četvrti je postupak posvojenja o kojemu je govorila nešto više kolegica Kalaš. I peti, postupak skrbništva za maloljetne osobe. Što to pred nas stavlja kao zemlju potpisnicu konvencije o ostvarivanju dječjih prava i potpisnicu svih međunarodnih sporazuma i konvencija koji su se donosili vezano za prava djece u posljednjim desetljećima. Osobno sam nazočio prije 7 godina Svjetskom summitu o pravima djece u New Yorku gdje je zapravo isplivala na površinu sva silina kršenja dječjih ljudskih prava bilo da je riječ dakle o zaštiti osobnih prava djece, bilo da je riječ o socijalnim, ekonomskim ili nekim drugim pravima ovih najnezaštićenijih stanovnika u svim državama svijeta. Dakako, različite su ugroze tih prava u različitim zemljama, ali one su zapravo uvijek jednako pogubne jer je riječ o jednako osjetljivim dijelovima ljudskih zajednica jer su djeca zapravo najnezaštićenija ljudska bića. Ova konvencija stavlja pred nas obvezu da se i mi sami obračunavamo ako hoćete sa dva krupna tabua koji su sastavni dijelovi ako hoćete i naše kulture ili naše civilizacije. Jedan od tih tabua se krije u činjenici da je negdje gotovo imanentno poimanju kršćanskom, katoličkom poimanju obitelji kao središnjoj jedinici društva, da je imanentna i zaštita svih članova toga društva pa i djece. I da ako se pusti da zapravo tradicionalna obitelj funkcionira da je to najbolji primjer i najbolja zaštita djece. Toj idealiziranoj slici uveliko se zapravo protive brojke, jer moderna obitelj u industrijskom ili postindustrijskom dobu bitno odudara od tradicionalne obitelji kako se ona često predmnijeva kada se govori o obitelji kao nekonfliktnoj zajednici koja pruža sigurnost svojim članovima. Iz izvještaja pravobraniteljice za djecu, dakle institucije koja je apsolutno učinila prekretnicu u zaštiti prava djece u ovoj zemlji i instituciji na koju sam posebno ponosan, koju smo osnovali i bez koje mi danas zapravo ne bismo ni znali u kojoj se mjeri krše dječja prava, iz tih izvještaja razvidno je da je zapravo za djecu najopasnije mjesto njihova vlastita obitelj. Ta obitelj je opasnija i od ceste, od ulice, od škole ili bilo kojeg drugog mjesta. U ovih 5 područja koje obuhvaća ova konvencija, upućuju upravo na to da disfunkcionalne obitelji, da obitelji u kojima se događa nasilje u ovom i onom obliku najdirektnije ugrožava zapravo, ugrožava samu djecu. U 2008. godini u Hrvatskoj je zabilježeno negdje oko 17 tisuća prijavljenih oblika obiteljskoga nasilja. Prijavljenih. Možemo s pravom pretpostaviti da je to tek vršak sante leda i da je toga u obitelja neusporedivo više, jer se ono ne prijavljuje. I vraćam se na tabu. Taj tabu kaže da je prihvatljivo bilo sve donedavno i javno govoriti o tome da je batina izišla iz raja i da je bilo normalno, čak se i ja toga sjećam, a nisam prestar čovjek, sjećam se da je dio civilizacijskoga nasljeđa bilo da muškarci sjede za stolom, a žene i djeca u zapečku. Ova konvencija po prvi puta govori o tome da dijete ima pravo na mišljenje i da dijete ima pravo na iskazivanje svojega mišljenja posebno onda kada je riječ o njegovim pravima ili o njegovom interesu. Drugim riječima kolegica Kalaš kao predstavnica vladajuće stranke je upozorila da naše zakonodavstvo u pogledu cjelovite potpune zaštite nije obavilo sav svoj posao. O tome govore i izvješća pravobraniteljice za djecu. Dakle mi moramo ne samo konstatirati da smo se uskladili sa europskim zakonima i da smo se uskladili sa intencijama ove konvencije, nego mi moramo naprotiv prihvatiti činjenicu da je naše i zakonodavstvo, a još više naša praksa nedostatna kada je riječ o zaštiti prava djece. Dakle, dvije činjenice ili dvije magle koje su prikrivale zapravo problem ovom konvencijom se razbistravaju. Zato ovu konvenciju treba prihvatiti ne samo kao formalno potvrđivanje, nego ju treba još više prihvatiti kao obvezu da naše zakonodavstvo, a još više našu praksu, naše institucije usklađujemo sa njezinim zahtjevima, sa normama, sa intencijama i preporukama koje su ovdje explicite jasno date.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu ispravka navoda, uvažena kolegica Željana Kalaš. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo ispravila bih samo navod uhvaženog zastupnika Vidovića koji je rekao da sam kao predstavnica vladajuće stranke istakla niz nepravilnosti koje imamo u zakonu, odnosno nedorečenosti. Ali jednako tako sam istakla i činjenicu da je, da sad ne čitam, jer sigurno neću imati dovoljno vremena u okviru ove institucije ispravka netočnog navoda reći, koliko je i novih zakonskih odredaba uneseno, ali jednako tako i činjenicu da smo se na samom odboru zajedno sa predstavnikom Ministarstva obitelji, koji je kao matično tijelo Vlade Republike Hrvatske nadležno za donošenje obiteljskih zakona, rekla sam dakle da će donijeti već neke odluke, odnosno sprema izmjenu zakonske regulative koja baš se odnosi na obiteljske zakone, odnosno baš na sami slučaj posvojenja. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Dalje slijedi rasprava, uvaženog kolege Dragutina Lesara.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Provedbeni zakon za ovu konvenciju u Hrvatskoj je Obiteljski zakon. Ja smatram da nakon ratifikacije ove konvencije je obaveza ministarstva da što hitnije Vladi, a Vlada Saboru predloži izmjene dijelova Obiteljskog zakona koji po mom sudu uskraćuju pravo djeteta da ima oca, tko je stvarno biološki otac. I to ću ilustrirati na dva primjera. Prvo, da je kojim slučajem Marija Isusa rodila u Hrvatskoj, imala bi ozbiljnih problema jer bi ju Centar za socijalnu skrb zbog odredbe Obiteljskog zakona prisilio da mora upisati ime oca, odnosno da mora dati ime oca. Mislim da se radi o članku 56., ali nisam siguran, u kojem stoji da žena nakon poroda, ako nije dala ime oca u bolnici, biti će pozvana pisanim putem u Centar za socijalni skrb da bi dala ime oca. Primjer o kojem vam govorim, nakon što su ju 3 mjeseca izluđivali, žena je odlučila pronaći jednog poznanika koji je pristao da njega upišu kao ime oca, da ju država prestane maltretirati sa zahtijevanjem ime oca. I tako su napravili. Sada pitam koji je to interes države da ženu koja je rodila, koja nije u braku, koja ne živi u vanbračnoj zajednici pozivamo i tjeramo da veli tko je otac ako ona to neće reći ili možda ne zna, sasvim svejedno? Koji je to interes djeteta da država natjera majku na takvo ponašanje? One koje su bile žilavije, upornije i nakon 6 mj. su odbile čak i odazivat se više na pozive Centra za socijalnu skrb i rubrika otac je ostala prazna ili piše nepoznato. Je li takvo ponašanje, takva odredba zakona sukladna ovoj konvenciji? Drugi slučaj, kada se obitelj koju tobože štitimo obiteljskim zakonom, a u ovom prvom slučaju obitelji ni nema, ona ne postoji i sama činjenica rođenja djeteta neće stvoriti obitelj. Obitelj se raspadne, partneri se dogovorno raziđu, podijele imovinu bez tučnjave, fizičkog zlostavljanja i 2 ili 3 godine više ne žive zajedno. Nakon toga pokrenu zakonom predviđeni postupak rastave braka pred sudom, ali desi se da žena u tom postupku u to vrijeme rodi dijete. Po slovu našeg obiteljskog zakona kao otac tog djeteta mora biti upisan formalni bračni drug majke. Mora biti upisan bračni drug, formalni bračni drug te majke. Biološki otac ne osporava očinstvo, kaže: "Da, ja sam stvarni otac". Majka kaže: "Da, on je otac.", a formalni bračni drug kaže: "Ja i teoretski ne mogu biti otac jer 3 godine ne živimo zajedno." Ne, to nije dovoljno jer je Hrvatska država odlučila da su te 3 osobe nedovoljno sposobne prepoznati interes djeteta, nego kažu ovako: "Ako želite da se kao otac upiše stvarni otac, onda majka mora pred sudom pokrenuti postupak osporavanja očinstva formalnom bračnom drugu i tek nakon pravomoćne odluke suda mi ćemo vam dozvoliti da se kao otac rođenog djeteta upiše biološki otac." Takva odredba postoji samo u još jednom zakonu, a on se zove Kuran. Doduše u našem zakonu je čak predviđeno i to da ako žena rodi dijete u roku od 300 dana nakon pravomoćne rastave braka, nakon rastave braka, opet će se kao otac upisati bivši muž, bračni drug, a ne biološki otac, čak ni novi bračni supružnik nego bivši. U Kuranu ne piše 300 dana nego je naveden je broj mjesečnih pranja kao granica ili prepreka tome. A što ako kada žena rodi to dijete s drugim partnerom formalni bračni drug umre pa ga sudac ne može saslušati? Onda je sudac rekao ženi: "Znate što gospođo? Vaš formalni bračni drug je mrtav, ja ga ne mogu saslušati. Vi ćete lijepo platiti 8 i pol tisuća kuna pa provest DNA analizu i uvjeriti se da nije on otac djeteta kojega ste vi rodili ako želite da se biološki otac upiše kao otac." Dakle, nema spora. Ponavljam vam, majka koja je rodila dijete kaže tko je otac, taj čovjek priznaje očinstvo jer žive u vanbračnoj zajednici, formalni bračni drug veli: "Ne ja nisam otac jer 3 godine ju nisam čak ni vidio, a internetom se očinstvo još ne može napraviti.", i nikakvu javnobilježničku ispravu, nikakvu ispravu Centra za socijalnu skrb država ne priznaje nego mora biti sudski postupak. To je tobože u interesu zaštita obitelji koja više ne postoji. Ona se raspala nažalost i stvaraju se 2 nove obitelji. Da bi ta majka s djetetom nakon 3 mj. htjela uzeti putovnicu i s djetetom otići u Europu mora imati suglasnost oca. To je formalni bračni drug koji 3 godine živi u Kini npr. i radi u Kini. On iz Kine mora otići u Peking u naše veleposlanstvo, ako nekoga nađe, ovjeriti punomoć, poslati u Zagreb da bi Hrvatska država bila onda toliko ljubazna prema materi i djetetu i dozvolila da dijete dobije putovnicu i slobodno putuje. A biološki otac je tu i pratio bi svoju partnericu i svoje dijete u Europu. Ne, to ne može jer smo mi obiteljskim zakonom rekli da se podrazumijeva da je otac onaj koji je sa ženom bio u braku ne samo za vrijeme trajanja braka nego i 300 dana nakon rastave braka. To je 19. stoljeća konzervativni pristup koji ne poznaje i ne priznaje život. Napominjem odredbe u zakonu koje postoje dobre su i moraju ostati kada nastaju sporovi. Kada nema dogovora suglasja. Međutim, zakon mora imati i predvidjeti mogućnost kada nije sporno očinstvo ni majčinstvo. I kada 3 osobe izjavljuju i priznaju jedno te isto, Hrvatska je država ustala protiv jedne i druge obitelji u nastajanju i djeteta namećući rješenje koga će upisati kao oca. Ja ću predložiti uskoro izmjene dopune tog dijela zakona i po reakciji državnog tajnika vidim da je to s gnušanjem će biti odbačeno. Sad ste čuli 3 istinita primjera. Te žene su žive i zdrave. 2 su iz Zagreba, jedna iz sjevernog dijela Hrvatske. … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] Nije kolega, nije. Ako i dalje mislite da takve odredbe u obiteljskom zakonu moraju ostati i da su u svrhu zaštite interesa djeteta, ako to smatrate zaštite interesa djeteta onda ili obitelji nemate ili je neki drugi problem. Hvala.
Hvala lijepo. Evo, ovo je bilo sveobuhvatno. Od svete obitelji do svih. Po raspravi imamo jednu repliku prijavljenu, uvažene kolegice Ingrid Antičević-Marinović.
Pa mogla bih se složiti sa kolegom oko uzdržavanja u Obiteljskom zakonu koje norme su i dalje vrlo diskutabilne s obzirom da velika većina i to najčešće očeva ne plaća uzdržavanje za svoju djecu. Međutim ove odredbe u Obiteljske koje se nalaze u našem Obiteljskom zakonu gotovo oduvijek, one su u nekom smislu i unaprijeđene nalaze se u obiteljskim zakonima ili se negdje zove Zakon o braku, odnosima odraslih i djece tako se nekada i ranije naš zvao u svim zemljama, u anglosaksonskom zakonu u kontinentalnoj Europi dakle svugdje postoji presukcija da je muž majke otac djeteta. Možete li kolega zamisliti obrnutu situaciju, da bi svaki puta ljudi koji su u braku i muž morao odlaziti da potvrde jeli to njegovo dijete. Istina je da je život puno bogatiji od samog zakona, pa ima izvanbračne djece. Ali molim vas neka bar snose takvu odgovornost za takvo svoje ponašanje, jer mi moramo nažalost i djecu učiti da bi kasnije kao odrasli bili odgovorne osobe da se iz seksualnog odnosa može roditi dijete. Pa onda ako je taj koji je u braku, odnosno ta koja je u braku to radi, pa valjda nisu toliko lijeni da idu u poseban postupak. Dakle, radi takvih i tih i takvih osoba mi bi morali mijenjati osnovnu presukciju da je muž žene otac djeteta. Pa molim vas, to ni u Švedskoj nema, ni u Finskoj nemate. I ova pravna pretpostavka da je i dijete koje je rođeno nakon prestanka braka 300 to također ide in favoren djeteta jer društvo i država žele da dijete ima oca. A zato i postoji u Obiteljskom zakonu ako tomu nije tako mogućnosti da svi oni koji smatraju da nisu očevi, odnosno majke određene djece mogu u određenom razdoblju i u određenim rokovima pobijati majčinstvo, odnosno pobijati očinstvo. Eto toliko radi istine i radi samog prava.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Kao što to i često biva kolegica Ingrid ne sluša pažljivo pa onda replicira na potpuno krivu stvar. Bio sam vrlo jasan, odredba koja postoji mora ostati ali se mora dopuniti. I nije točno da zakonodavstvo drugih država ne poznaje situaciju i mogućnosti i odstupa od opće definicije da je ženin muž obavezno otac i predviđa mogućnost ukoliko se sva tri partnera, odnosno tri osobe o tome dogovorno izjasne da država to uvažava bez sudbenog postupka. U Švedskoj ne idu na sud da bi taj problem riješili, nego je to ovlast socijalne službe. A ja sam upravo govorio o tome da socijalna služba mora prihvatiti takvu izjavu sva tri partnera kao činjenicu, a ne sudbeni postupak. Ne, ne u Hrvatskoj je potrebno isključivo sudski postupak pobijanja očinstva. I slučajeve koje sam iznosio ne radi se o sporu o uzdržavanju djeteta niti o odbijanju alimentacije, nego samo u pitanju o tome tko je otac. Razlikujemo se u tome koje će tijelo vlasti evidentirati dogovor oca biološkog oca i matere. Kod nas isključivo sud. O tome sam govorio.
Hvala. Dalje se za raspravu prijavila uvažena kolegica Suzana Bilić Vardić. Izvolite kolegice.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću odmah na početku reći da u cijelosti podržavam Prijedlog Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava s Konačnim prijedlogom zakona koji nam je na raspravu i usvajanje dostavila hrvatska Vlada. I evo sada nakon ovih rasprava citirala bih, odnosno reći kolega Vidović da usvajanje ove konvencije neće proizvesti pravni učinak ne zahtjeva financijska sredstva, ali ja bih ga nadopunila. Usvajanje ove konvencije ponovno će u fokus interesa staviti pitanje poštivanja dječjih prava, kako u globalu, tako i posebice i onim citiram kolegu Vidovića, "Posebice u teškim i osjetljivim područjima koje je Republika Hrvatska odredila kao kategorije obiteljskih predmeta na koje će se i odnositi odredbe ove konvencija, a što je vidljivo iz rasprava kolegice i kolege od kojih su poneke osebujne". Ono što sam ja htjela reći, a da nisam baš ovdje previše čula, čak su se mišljenja i razlikovala, jer prije svega bih istaknula i naglasila da Republika Hrvatska ima dobar zakonodavni okvir za učinkovitu pravnu zaštitu djece, jer je potpisnica ili stranka niza važnih međunarodnih ugovora na području zaštite djece i dječjih prava, a isto vrijedi i za nacionalno zakonodavstvo posebice se to odnosi na Obiteljski zakon, Zakon o socijalnoj skrbi, a u red takvih zakona sigurno ide i Zakon o pravobranitelju za djecu iz 2003. godine kao i osnivanje Ureda pravobranitelja za djecu koji u našoj državi djeluje već 7. godinu. U prilog iznesenoj tvrdnji govori i činjenica da je Europska konvencija o ostvarivanju dječjih prava sastavljena u Strazbourgu 25. siječnja 1996. godine, a Republika Hrvatska potpisala ju je dana 8. ožujka 1999. godine. Konvencija je stupila na snagu 1. srpnja 2000. godine i do sada je kako smo čuli potpisalo ju 26 zemalja, a ratificiralo 13. I ova konvencija temelji se na članku 4. konvencije UN o pravima djeteta iz 1989. godine, a čijom strankom je i temeljem sukcesije i Republika Hrvatska, a kojom je utvrđeno da će države stranke poduzeti sve odgovarajuće zakonodavne, upravne i druge mjere za primjenu prava priznatih u Konvenciji o pravima djeteta. Budući da je ovaj zakon kolegice i kolege bio uvršten u dnevni red prosinačke sjednice, nije na odmet pogledati kada je Vlada uputila u zakon u Sabor. A ako bolje pogledamo to je bilo 21. studenoga 2009. godine, dakle svega dan nakon Međunarodnog dana djeteta 20. studenoga i to u godini u kojoj smo obilježavali 50. godišnjicu Deklaracije o pravima djeteta i 20. godišnjicu donošenja UN Konvencije o pravima djeteta. Stoga čestitam hrvatskoj Vladi što je upućivanjem ovog zakona pridonosi poboljšanju kvalitetu ostvarenja dječjih prava u našoj državi. Predmet europske Konvencije o ostvarivanju dječjih prava čuli smo je u najboljem interesima djece promicati njihova prava, dodijeliti im postupovna prava i olakšati njihovo ostvarenje na način da se osigura da djeca sama ili posredstvom drugih osoba ili tijela budu obaviještena i da im bude dopušteno sudjelovanje u postupcima pred sudbenim tijelima koji ih se tiču, znači sudovima ili upravnim tijelima koja imaju jednake ovlasti, a odnose se na obiteljsko pravne postupke, posebice one koji se odnose na ostvarivanje roditeljske odgovornosti, kao što su pitanje boravišta i posjećivanje djece. Konvencijom je utvrđeno pa ću i ja ponoviti da svaka država posebnom izjavom upućenom glavnom tajniku Vijeća Europe treba odrediti najmanje tri kategorije obiteljskih predmeta koji se provode pred sudbenim tijelima a na koje će se primjenjivati ova konvencija. Republika Hrvatska odmah u startu uz usvajanje ove konvencije je utvrdila i pet kategorija obiteljskih predmeta na koje će se odnositi i primjenjivati ova konvencija. Kako su kolegice i kolege u svojim raspravama doticali se područja recimo kategorija postupak skrbništva za maloljetne osobe kao i postupka posvojenja kako su iznijeti neki podaci dopunila bih ovo podacima Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi koji kažu da je krajem 2006. godine u državnim domovima socijalne skrbi za djecu bez odgovarajuće roditeljske skrbi bilo smješteno 989 djece dok je krajem 2008. godine u istima bilo 827 djece. Krajem 2006. u Republici Hrvatskoj je bilo tisuću 337 udomiteljskih obitelji za smještaj djece dok ih je danas tisuću 354. Međutim, statistički podaci upućuju na silazni trend smještaja djece bez odgovarajuće roditeljske skrbi u udomiteljske obitelji. Tako je 2006. u udomiteljskim obiteljima na smještaju bilo 2 tisuće 153 djece, 2007. 2 tisuće 80 dok je u 2008. godini zabilježen broj od tisuću 940 djece. I rekla je kolegica Kalaš da temeljem odredbi postojećega zakona vrlo teško je doći odnosno teško se ostvaruje posvojenje djece, pa je rekla da prosječno u godini bude od 120 do 150. Prema ovim zadnjim podacima ja bih voljela da bude tih 150 ali prema ovim podacima kojima raspolažem iz 2006. godine bilo je 137 djece posvojeno, 2007. 120 djece i 2008. godine 121 dijete. Ako ovih dana smo u prilici u svim tiskovinama i medijima čitati o velikom interesu hrvatskih obitelji za posvojenjem djece koja su ostala siročad u ovoj velikoj tragediji na Haitiju, pa onda i one napise provokativne da je lakše usvojiti dijete izvana nego li dijete u Hrvatskoj jasno je da su sazreli uvjeti da se dio zakonodavstva koji se odnosi na posvojenje doradi i promijeni. O tome su potvrđujem ovo što je kolegica Kalaš rekla na matičnom odboru Odboru za obitelj, mladež i šport izvijestili i predstavnici Vlade da će nakon sveobuhvatne snimke stanja, provedene javne rasprave, da ćemo vjerojatno do kraja godine imati i izmjene zakona koje se odnose na posvojenje kako bismo što većem broju obitelji omogućili da postoje dijete, da postanu roditelji ali jednako tako i velikom broju djece bez odgovarajuće roditeljske skrbi omogućili da dobiju obitelj. I na kraju, još jednom ću ponoviti da Hrvatska dosljedno poštuje odredbe i deklaracije i Konvencije o pravima djeteta UN-a koja je najvažniji međunarodni dokument za zaštitu i pravni položaj djece. Republika Hrvatska kroz nacionalno zakonodavstvo i druge propise dala je i daje puni doprinos u promicanju i zaštiti prava djece. Tome će sigurno doprinijeti i Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju europske Konvencije o ostvarivanju dječjih prava čijim usvajanjem se ostvaruje puna primjena ove konvencije u zakonodavstvo Republike Hrvatske. Iz svega navedenoga podržat ću donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Dalje je raspravu prijavila uvažena kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa. Sasvim je jasno iako ne baš iz pojedinačnih rasprava što je sasvim normalno jer čim se pojavljuju pitanja koja su u svezi dječjih prava da se onda javljaju mnoge asocijacije i mnoge nepravde s obzirom na kršenje dječjih prava možda u puno većoj mjeri nego što je to ranije bilo s obzirom i na velike opasnosti kojima je samo dijete izloženo. Naime, sasvim je jasno i to i stoji u obrazloženju ovog zakonskog prijedloga da se ovom konvencijom odnosno zakonom kojim ćemo usvojiti konvenciju razrađuju postupovna prava i to one konvencije Konvencije o pravima djeteta Ujedinjenih naroda. Dakle, savršeno je jasno da sama ta Konvencija Ujedinjenih naroda o pravima djeteta sama po sebi i kroz pojedina unutarnja zakonodavstva zemalja članica nisu polučili takve rezultate. Dakle, onda se pojavila i potreba za ovakvom konvencijom koja u biti želi riješiti, precizirati i obvezati zemlje članice da izvole u svom unutarnjem zakonodavstvu osigurati ta postupovna prava kako bi se dječja prava mogla ostvarivati. Ja odmah mogu reći imajući pregled onako u grubo našeg zakonodavstva koje štiti djecu. Mogu reći da mnoga prava i mnoga postupovna prava mi imamo u našem zakonodavstvu. Neka prava nisu ili su nedostatna pa će nakon potpisivanja odnosno stupanja na snagu ovog Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava biti nužno izmijeniti. Međutim, činjenica je dakle da se dječja prava teško ostvaruju. U našem društvu teško se ostvaruju dječja prava, prava žena, prava manjina, prava radnika. To su prava najslabijih i zato se ta prava slabo ostvaruju. Mi vrlo rado i bez ikakvih problema i jednoglasno uvjerena sam sto posto jer ovakve i slične konvencije donosili smo jednoglasno. I nema uopće prijepora kad se ovakvi zakoni donose ili potvrđuju ovakve i slične konvencije. Međutim, problema u praksi ima puno. Zašto je tomu tako? Hoćemo li ići od onih upravo postavki kako siromašni teško i ovi slabi teško ostvaruju svoja prava? U suštini to je tomu tako i država to treba u startu vidjeti da je to tako. I što učiniti kako bi se osnažila ta prava, kako bi se osnažila uopće mogućnost da se ostvare ta prava, kako bi se osnažili ti i takvi pa u ovom slučaju i djeca kako bi mogli ostvarivati svoja prava. Kad dođe do povrede njihovog prava onda je kasno ih osnaživati pred institucijama kad se oni mali nađu u sukobu s velikim institucionalnim sustavima bilo pravosudnim, bilo upravnim da ih negdje onda podučimo tamo o svom pravu. Tad je to već kasno. Naravno, treba i to učiniti. Tad ih treba podsjetiti ali to je ono što nama treba i što su mnogi ministri, sad ih više i nema ali u Vladi još od 2004. obećavali da će se ostvariti to dugo očekivano kao poseban predmet u školama učenje za demokraciju, učenje za pravo. To mnoge zemlje imaju. Na kraju krajeva tako osposobljavamo čovjeka kao odgovorno biće od najranije mladosti, kao čovjeka koji ima svoja prava ali shodno tome ima i svoje dužnosti. Mi smo vidjeli da mnoge odrasle osobe pa kad se nađu na visoko pozicioniranim mjestima uopće dužnosti ne shvaćaju i zaista im treba vjerovat, to ih ne eskulpira, jer su zapustili svoju savjest, svoju odgovornost. Ali nisu ni čak jedini krivi, društvo je jednostavno takvo da potiče na neodgovornost, ali jednako tako ne hrabri ljude ni na ostvarenje svojih prava. Čak i oni ljudi koji su uporni u ostvarenju svojih prava, odrasli, ne govorim o djeci, izazivaju neki zazor od same okoline, pa što mu to treba, pa što se s rogatima bode. Dakle, ne uživa povjerenje najbliže okoline, najbliže rodbine a kamoli okoline. To je zabrinjavajuće stanje. Dakle, osnovno što nam treba nakon potvrđivanja ove konvencije tj. ozakonjenja treba nam uvesti, to se već svaki put govori, ali ne treba to biti niti nastavni predmet koji će se možda ocjenjivati, da čekamo uvijek početak sljedeće školske godine. Nama nužno treba izobrazba najmlađih učenika pa čak i one djece u vrtiću, učenje za demokraciju, učenje o pravima i učenje o tome kako nenasilnim putem rješavati konfliktne situacije kojih svaki dan je pun konflikata, dakle kako zaobići napade, destrukciju, nasilje. Ja mislim da je i ovo pitanje i zaista najvažnije pitanje da država, da Vlada nešto učini kako mlade zaštititi od djelovanja i od poticanja nasilja. Zašto ne zabraniti filmove koji u jednoj minuti već stotinu mrtvih ima? Pa mi imamo apsurdne situacije, zabranjeno djeci gledati do 18. godine ukoliko se vidi neka gola stražnjica, ali ubojstava može biti bezbroj. Pa što je skaradnije, što je opasnije? Kakvo smo to mi licemjerno društvo? Dakle, osnovno je zaštititi djecu od nasilja, najprije od utjecaja vizualnog nasilja, a onda da prepozna nasilje i da se tome suprotstavi na jedan drugačiji način. Mi o tome ozbiljno moramo progovoriti, jer televizija, filmovi, reklame koje potiču, izravno potiču na nasilje i smatraju se, igrice, smatraju se čak nečim što je dobro za dječju zabavu. Ili čak ako se to i kritizira ništa se ne čini da bi to se moglo spriječiti. Kada se ovdje govori o obvezama zemalja članica o pravima djeteta pred sudbenim tijelom treba voditi računa o tome pogotovo kada je dijete žrtva. Mi i dalje imamo, dakle ostaje ona odredba u Zakonu o mladeži i o sudovima za mladež, da su takvi postupci hitne naravi. Međutim, ostaje činjenica da zbog različitih situacija, one često nisu opravdane jer bi sudac o tome trebao u svakom slučaju voditi računa, prije svega primarni interes djeteta da se takvi postupci što brže okončaju, jednako tako da se što brže, jer ovdje nije precizirano koji su to sudbeni, znači svi sudbeni postupci. Oni postupci koji se vode radi alimentacije, radi uzdržavanja djeteta, oni su i dalje beskonačno dugi. Ponekad ni sudovi nisu krivi jer traže, moraju priskrbiti neke podatke od uprave, a od uprave onda oni teško dobivaju podatke jednako kao i fizičke osobe jer i drugi, više nije uopće bitno. Nekada je to davno bilo kada je sud nešto tražio ili policija ili državno odvjetništva tada su sva druga tijela promptno ostavljala svaki drugi svoj redovni posao i udovoljavala zamolnicama pravosudnih tijela, danas više ne. Dakle, o sudbenoj vlasti ne vodi puno računa ni sama uprava i to nije dobro, međutim ostaju pitanja dakle i to ostaje dakle ne samo pitanja postupovna nego i sadržajna, da se mi ovdje zamislimo. Mnoge kolege su govorile o odnosima roditelja i djece, a nitko ne govori o odnosima maloljetnih roditelja i njihove djece. Pa mi više sad nemamo samo maloljetne trudnoće nego i dječje. To bi svako društvo stavilo jednostavno diglo takvo društvo na noge, to bi bila uzbuna. Međutim, mi to smatramo da se to tamo nekome dogodilo, a to je opet krivnja dobrim dijelom na Vladi i resorno ministarstvo koje je obećalo i koje se pravda ovdje da ne može pomiriti dvije udruge. Pa baš nas briga ovdje za udruge, djeca moraju imati spolni odgoj. Kako će se on zvati, s kojeg aspekta mu prići irelevantno je. Ono najbitnije će ono tu naučiti, a kakav će imati jedan odnos prema tome, prije svega to je odnos jedan koji mora biti odgovorni, a to svi govore. A hoće li ono još imati druge konotacije to nije bitno, bitno je da mi djecu pripremimo. Dakle, to su sve problemi s čime se mi susrećemo nažalost. Dakle, ja također podržavam donošenje ovog zakona, ali nažalost što više govorimo o tim pravima, pravima djece, ali i pravima mnogih drugih, čovjeka općenito, to se ta prava teže ostvaruju i češće se krše. Hvala.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu javila uvažena kolegica Sunčana Glavak. Izvolite, kolegice.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Htjela bih zapravo kolegici Antičević-Marinović reći da ne može zaboga Vlada bit kriva ako maloljetnici dobiju dijete, ali slažem se s vama u dijelu o čemu ste govorili. A žao mi je što nema kolege Lesara, u njegovoj vrlo živopisnoj raspravi učinilo mi se kao da je na trenutke i osobno zainteresiran za ono da se utvrdi očinstvo pa evo. No vratimo se onome o čemu zapravo govorimo već posljednjih sat i pol, a to je da naš Ustav je zapravo propisao dužnost države na zaštitu materinstva, djece i mladeži i na stvaranje uvjeta za socijalni, kulturni, odgojni i materijalni razvitak za promicanje ostvarivanja prava, prije svega na dostojan život. Osobita skrb posvećuje se maloljetnicima bez roditelja, jednako tako kao i djeci o kojima se njihovi roditelji ne skrbe ili se ne skrbe u dovoljnoj mjeri. Temeljni dokument o dječjim pravima, već je eto to isticano, jest Konvencija Ujedinjenih naroda o pravima djeteta i sve države stranke su obvezne poduzimati sve zakonodavne, upravne i druge mjere kako bi zaživjela prava koja se iznose u konvenciji. Jednako tako države stranke se potiču na sklapanje međunarodnih ugovora, a sve u cilju ostvarivanja dječjih prava. Početkom '99. godine Vlada Republike Hrvatske donijela je isto tako odluku o pokretanju postupka za potpisivanje Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava, a 8. ožujka '99. godine, tada je potpredsjednica Vlade i ministrica za europske integracije, istu konvenciju i potpisala. Konvencija omogućuje pravo djetetu na izražavanje vlastitog mišljenja u svim pitanjima koja se tiču njega i obvezu uvažavanja mišljenja djeteta u skladu s njegovom dobi i naravno u skladu sa njegovom zrelošću. To znači saslušanje u svakom upravnom i sudbenom postupku izravno ili putem posrednika. Temeljni cilj jeste dakle promicati prava djece u njihovom najboljem interesu. Hrvatska je kao potpisnica konvencija i članica Vijeća Europe već ugradila u pravni sustav načela i pravne standarde koji čine sadržaj Konvencije o dječjim pravima. U tom smislu podsjećam samo da je ustanovljena institucija pravobraniteljice za djecu upravo sa zadaćom za promicanje i ostvarivanje dječjih prava. Daljnje ovlasti su predlaganje i davanje mišljenja na nacrte zakona za ostvarivanje dječjih prava, davanje informacija medijima, javnosti, osobama i tijelima. Dakle, svima onima koji se bave pitanjima djece. U okviru postupovnih prava obiteljsko pravnih postupaka konvencija traži da dijete sazna isto tako sve važne okolnosti i da kaže svoje mišljenje. Dijete ima pravo tražiti i posebnog zastupnika kada je u sukobu interesa djeteta i osoba koje imaju roditeljsku odgovornost. U okviru posebnih ovlasti sudbenih tijela konvencija traži da sudbeno tijelo prije donošenja odluke provjeri da li raspolaže svim informacijama kako bi odluka bila u najboljem interesu djeteta. Mora znati, dakle je li dijete dobilo sve informacije, treba ga savjetovati i pokloniti dužnu pozornost njegovu mišljenju. Važno je i promtno djelovanje jer odugovlačenja, a to smo jednako tako već danas čuli samo može našteti najboljem interesu djeteta pa može poduzimati radnje na vlastiti poticaj ako je ugrožena dobrobit djeteta. Konvencija nalaže državama članicama da odredi najmanje tri kategorije obiteljskih predmeta na koje će se primjenjivati, a poželjno je i više, a u tom smislu Republika Hrvatska ovim zakonom predlaže pet kategorija. Neću ih posebno spominjati. Govorila je o tome već i kolegica Bilić Vardić i kolegica Željana Kalaš, pa mislim da smo to već i apostrofirali. Dakle, riječ je o konvenciji od važnosti za sve građana Republike Hrvatske u svezi zaštite dječjih prava, a odnosi se na postupke iz nadležnosti pravosudnih i upravnih tijela i propisuje njihova zaduženja. Ja ću naravno rado podržati donošenje končanog teksta ovog zakona, tim više što su upravo prije nekoliko dana ovdje Odbor za obitelj, mladež i šport, Savez društava "Naša djeca Hrvatske" održali zajedničku sjednicu dječjeg foruma iz gradova, općina, zastupnika Hrvatskog sabora i drugih uzvanika na koje se jasno moglo čuti s kakvom se sve problematikom susreću naša djeca. I na kraju, slažem se sa kolegicom Kalaš u dijelu u kojem se posebno osvrnula na posvojenje djece, na čemu se eto već radi što smo čuli i od državnog tajnika. Ali ono što je najvažnije mislim da jest da ako možemo učiniti nečiju sudbinu sretnijom to je dragocjeno, jer zapravo svaka sudbina je jedan mali život a mislim da svatko zapravo zaslužuje pravo biti sretan. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegice. Idući se za raspravu prijavio uvaženi kolega Bruno Kurelić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Dan je na odmaku i pred nama je ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava. O svrsi donošenja ovog zakona govorili su moje kolege i kolegice ovdje tako da što god bih ja sada rekao u tom smislu o tome bilo bi ponavljanje, a ja se ponavljati zaista ne želim. U ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]] o ostvarivanju dječjih prava, a i u uvodnom obrazloženju koje je dao državni tajnik stoji konstatacija da ova konvencija ne zahtijeva donošenje novih niti izmjenu postojećih propisa jer je obiteljsko zakonodavstvo u potpunosti usklađeno sa zahtjevima konvencije. Dakle, pravna procedura je u svemu zadovoljena. Ali stvarni život kao što smo i danas vidjeli donosi neke nove spoznaje. Ovo je područje gdje je disproporcija između zakona na papiru i njegove praktične provedbe često puta dolazi do izražaja. Vrlo plastično su danas o tome govorili i kolega Vidović i kolega Lesar, a ta plastičnost izričaja potvrđena je još jače u replikama. Ja ću samo pokušati osvrnuti se kakav potencijal imaju dječja prava unutar porodice, unutar porodice u našem okruženju, okruženju u kojem mi živimo zavisno od njezine osobnosti vremenske i kulturološke. Kad govorimo o porodici moramo imati na umu da je porodica osnovna zajednica u kojoj se dijete razvija i osposobljava za život, no sa druge strane u stvarnom životu porodica često postaje prepreka u ostvarivanju prava njezinih članova pogotovo djece. Čudna konstatacija, da. Ujedinjeni narodi definiraju porodicu kao najmanju demokraciju u srcu društva. U svakodnevnom životu na žalost porodica je daleko od demokratske institucije u kojoj svi njeni članovi ravnopravno sudjeluju i međusobno poštuju prava jedni drugih. Prije svega privatnost porodice često puta omogućuje nepoznanicu za ono što se dešava iza zatvorenih porodičnih vrata. Da bi porodica bila zaista demokratska ona bi trebala biti zasnovana na demokratskim principima, prije svega ravnopravnosti među članovima kroz spolnu i dobnu dimenziju. Dakle, ravnotežu prava roditelja i prava djece. Slijedom privatnosti porodice kućni prag često postaje granica preko koje ljudska prava ne prelaze, a onda djeca ostaju nezaštićena od zlostavljanja i fizičkog i psihičkog u okviru porodice. U mnogim zapadnim zemljama priznavanje prava djece je uvjetovalo niz promjena. Država je postala aktivan i veoma prisutan učesnik u procesu odgoja djece i njihove zaštite i ona je tu da zaštiti djecu kada roditelji to nisu u stanju. Vrata porodičnog praga se otvaraju i problemi se do sada, koji su se do sada krili polako izlaze na vidjelo. Svi ćemo mi u svakodnevnom razgovoru tvrditi da su djeca osobe, a ne kućni ljubimci, a ne daj Bože dio kućnog namještaja. Ali kako ih stvarno tretiramo kao osobe sa osjećajima, razumom, a time i kao nosioce ljudskih prava. Koliko prostora imaju da izraze svoje osjećaje i svoje mišeljenje? Po izvješću relevantnih institucija koje se bave ovom problematikom veoma malo i vrlo rijetko. Upravo o tome moramo razmišljati i štoviše smanjivati disproporciju između zakona na papiru i njihove primjene u stvarnom životu. I za kraj. Libanonski pjesnik i slikar Kahril Gibran kaže vaša djeca su sinovi i kćeri žudnje života za samim sobom. I premda su sa vama ne pripadaju vama. Tu dimenziju trebamo svi mi imati na pameti kad govorimo o dječjim pravima. Hvala kolege.
Hvala vam lijepo kolega. I posljednja prijava, uvaženi kolega Šimo Đurđević.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Šećer na kraju. Šalimo se malo. Kolege i kolegice u ime klubova i u pojedinačnoj raspravi osam kolegica i kolega prije mene mislim da su sve rekle stoga ću maksimalno skratiti svoju raspravu i nastojati izreći ono što nije rečeno u raspravama. Znači Republika Hrvatska kao potpisnica Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima djeteta ima obvezu usklađivanja zakonodavnih upravnih i drugih mjera za primjenu prava priznatih u ovoj konvenciji ili iz konvencije. Ovim zakonom želimo potvrditi pravo na ostvarivanje dječjih prava, a kroz različite institucije i zakone stvoriti pretpostavke da se ona kao stečena i ostvaruju. Kroz sustav odgoja i obrazovanja kontinuirano edukaciju učitelja i drugih koji brinu o pravima djece, u institucijama sukladno ovom zakonu stvoriti pretpostavke o slobodnom udruživanju djece, provođenju aktivnosti u cilju ostvarivanja prava. Za provođenje zakona nužno je pripremiti, što je ovdje bilo i rečeno sudbena tijela koja trebaju poduzimati radnje, ako je ugrožena dobrobit djece. Za praćenje i ostvarivanje europske konvencije u ostvarivanju dječjih prava potrebno je zadužiti odgovarajuće po meni vladino tijelo koje će u suradnji sa svim institucijama koje sudjeluju u provođenju ovih prava analizirati stanje i poduzimati potrebite mjere. I dakako podnositi izvješće da li Vladi ili Saboru Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Iscrpili smo sve prijave za raspravu. U ime predlagatelja, gospodin državni tajnik Stjepan Adanić. Izvolite tajniče.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo. Ja vam zahvaljujem na svim ovim vašim razmišljanjima, prvenstveno na potpori koju ste dali ovom nacrtu Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava. Kao što vidite Vlada Republike Hrvatske ovom Visokom domu šalje ovaj znači nacrt zakona, vodeći se humanim načelima da se djetetu pristupa kao subjektu s pravima, a ne samo kao osobi koja treba posebnu zaštitu. Ta kao što smo maloprije rekli Europska konvencija određuje postupovna prava djeci obiteljsko-pravnim postupcima ulogu službenih tijela, te ulogu zastupnika. … [[Govornik se ne razumije.]] konvencije ogleda se u promicanju prava djece i u njihovom najboljem interesu, te u tom smislu Republika Hrvatska postaje prava uljuđena europska država. A sad evo nekoliko, moram se osvrnuti na nekoliko vaših primjedbi. Evo ga prva je primjedba, odnosno glasno razmišljanje gospodina Lesara, koji je rekao da postoji neki problem upisa oca u matične knjige. Naime, pravo je djeteta da ima oca i majku i znači dijete mora imati znači upisane oca i majku. To je ja bih rekao i prirodno okruženje svake obitelji, svakog djeteta, svakog oca i svake majke. Obiteljski zakon jasno definira ovu problematiku, ali definitivno jasno definira ovu problematiku. I pošto je obitelj temelj hrvatskog društva i na tome inzistiramo da je obitelj hrvatskog društva, jer to je i najplemenitije kaj imamo. Otac djeteta, kao što svi znamo, je bračni drug i poslije 300 dana od razvoda, iz razumljivih razloga. To uopće nije sporno, to je osnovno poznato pravilo i drugim zakonodavstvima Europske unije. Što se tiče primjedbe gospodina uvaženog zastupnika Vidovića, on je rekao jednu rečenicu s kojom se definitivno ne mogu složiti. On je rekao, evo citiram obitelj je najopasnije mjesto za djecu. Mislim ja se kao državni tajnik ne mogu s tim složiti nikako, a vjerujem ni vi, jer kad bi tako bilo onda bi morali obitelj ukinuti. Mislim to nije tako. Mi svi znamo da ima u obitelji nasilja i nad djecom, ali mi, ovaj Visoki dom je donio kao što znate nedavno Zakon o sprečavanju nasilja u obitelji. Imamo druge strategije koje vrlo dobro i odlično reguliraju tu problematiku, definitivno nasilja ima, mi to sprječavamo i svodimo ga na najmanju mjeru i želja nam je nulta znači tolerancija po tom pitanju, ali nije točna teza da je obitelj najopasnije mjesto za djecu, jer bi to bila vrlo pogubna teza. I evo pri kraju i na kraju zapravo osvrnut ću se na mišljenje gospođe Kalaš, Bilić Vardić i Glavak. One su potpuno u pravu. U Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti osnovana je stručna radna skupina koja radi, koja radi i na poboljšanju ovog Obiteljskog zakona i mi bi bili pravi slijepci kada ne bi vidjeli što se događa na terenu, kad ne bi to uvažavali u normalnim okolnostima sa stručnjacima, sa najboljim ljudima koji reguliraju i koji poznaju tu problematiku, zajedno s nama idemo naći najbolje rješenje ukoliko postoji bolje rješenje od ovoga mi ćemo apsolutno to uvažiti i predložiti apsolutno kao što smo uvijek do sada činili apsolutno najbolja rješenja. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, hvala vam lijepa.
Hvala državnom tajniku. Zaključujem točku 4. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. S time završavamo i za danas, odnosno večeras rad. Nastavljamo sutra u 9 i 30 po dnevnom redu točka 5. je na redu. Hvala vam lijepo.
Četvrto, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava. Bio je hitni postupak, P.Z. 476. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o ostvarivanju dječjih prava. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 110 glasova za i jedan suzdržan, ništa protiv. Dobro jutro dame i gospodo zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa radom 16. sjednice i prelazimo na točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Europske unije o sudjelovanju Republike Hrvatske u vojnoj operaciji Europske unije radi pridonošenja odvraćanja, prevenciji i sprječavanju djela piratstva i oružane pljačke uz obalu Somalije (Operacija Atalanta), hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 479 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske, Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj Zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obranu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Državni tajnik u Ministarstvu obrane gospodin Mate RAboteg. Izvolite.