Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 190 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 128 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Balint Pastor, Bojana Aleksić, Donka Banović, Radovan Radovanović, Laslo Varga i Riza Halimi. Saglasno članu 84. stav 2. i članu 85. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao izuzetno, za petak, 29. februar 2008. godine, znači, u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 84. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, kao i mimo dana i vremena utvrđenih u članu 85. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre usvoji Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Draganu Laziću, okružnom javnom tužiocu u Zrenjaninu. Dame i gospodo narodni poslanici, u sazivu Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini, koje je sazvano na zahtev 127 narodnih poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 166. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje vanrednog zasedanja, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Drugo vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini, određen je sledeći D n e v n i r e d: 1. Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Draganu Laziću, okružnom javnom tužiocu u Zrenjaninu, koji je podneo Administrativni odbor Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O ODOBRAVANjU ODREĐIVANjA PRITVORA DRAGANU LAZIĆU, OKRUŽNOM JAVNOM TUŽIOCU U ZRENjANINU Za ovu tačku dnevnog reda primili ste Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Draganu Laziću, okružnom javnom tužiocu u Zrenjaninu, koji je podneo Administrativni odbor. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pre nego što reč dam gospodinu Draganu Todoroviću, predsedniku Administrativnog odbora, po Poslovniku se javio narodni poslanik Ivan Andrić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, čl. 225. i 226, narodni poslanik ima pravo da bude obavešten i da traži obaveštenja i objašnjenja. U svakoj normalnoj zemlji nezamislivo bi bilo da državni tužilac odbije da istraži javni poziv na nasilje, kao i podsticanje i pravdanje pljački, paljevina i ubistva i podstrekivanje na linč i najavu likvidacije. U Srbiji, za v. d. javnog tužioca, Slobodana Radovanovića, to nisu krivična dela, već politika na način ministra Velimira Ilića. Slobodan Radovanović, ovakvim selektivnim tumačenjem i sprovođenjem zakona, samo nastavlja da radi ono što je tako savesno obavljao u Specijalnom tužilaštvu, gde je učinio sve da zataška političku pozadinu ubistva premijera Zorana Đinđića i zaštiti lik i delo Vojislava Koštunice. Nekoliko stvari, da podsetimo sve prisutne. On je prvo proganjao i oterao tužioca Jovana Prijića, koji je bio specijalni tužilac i glavni tužilac u procesu okrivljenima za ubistvo Zorana Đinđića. Zatim je u montiranom procesu bez pravnog osnova oterao tužioca Radovanovića u zatvor, u kome je ovaj iskusni tužilac i preminuo. Zatim je organizovao smenu tužioca Vitorovića. Učinio je sve da se zaustavi i poništi istraga o dugogodišnjoj Miškovićevoj umešanosti u šverc cigareta, time što je sproveo akciju „Mreža“ u kojoj nije procesuirao jedino Miroslava Miškovića i kompaniju „Delta“. Pomagao je kabinet Vojislava Koštunice u njihovim pokušajima političkog obračuna sa političkim neistomišljenicima i tim povodom, bez ikakvog pravnog povoda, pritvorio bivšeg tužioca Radeta Terzića. Besmislenost ovog krivičnog postupka najbolje pokazuje očajnička potraga za sudom u Srbiji koji bi danas pristao da procesuira lažno okrivljenog Terzića. Na kraju, ispalo je da je nadležan sud u Smederevu. Podsetiću vas da je bivši tužilac Terzić uhapšen pred kamerama i sa lisicama. To je sve emitovao RTS u udarnim terminima. Tužilac Radovanović je samo jedan od čitave plejade likova, čija je jedina i prava funkcija da, koristeći svoj položaj, po svaku cenu, uprkos struci, pravdi i moralu, štiti i pravda sve nelegalne, korupcionaške i kriminalne radnje kabineta Vojislava Koštunice, njegov lik i delo, i nedela njegovih mecena i štićenika. Zbog svega toga, postavljamo pitanje ministru pravde Dušanu Petroviću – da li je do sada preispitan rad v. d. Republičkog javnog tužioca, Slobodana Radovanovića? Pozivamo ga da iskoristi svoje članstvo u Visokom savetu pravosuđa i pokrene raspravu o dosadašnjem radu Slobodana Radovanovića i da podnese zahtev za njegovu smenu. U naše ime to će učiniti i poslanička grupa LDP. Hvala najlepše.
Zahvaljujem. Da li predsednik Administrativnog odbora želi reč? Izvolite, gospodine Todoroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira na član 167, koji kaže da Narodna skupština na vanrednom zasedanju radi po unapred utvrđenom dnevnom redu, mi ne možemo da se složimo da stoji ovakav dnevni red. Ovaj zahtev 127 narodnih poslanika, koji je potpuno legitiman i koji podrazumeva odredbu Poslovnika da najmanje jedna trećina poslanika može da zatraži zasedanje Skupštine, potpuno je u redu. Oni su ovaj zahtev mogli i trebalo je da podnesu. Taj zahtev je trebalo da glasi: Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Draganu Laziću, Okružnom javnom tužiocu u Zrenjaninu i tu da se stavi tačka. Kako ste uopšte mogli da stavite zarez i da kažete „koji je podneo Administrativni odbor“? Ovo je podneto 28. 02. 2008. godine, Pisarnici. Administrativni odbor je 29. u 14 časova imao sednicu, na kojoj je doneo odluku da se Skupštini uputi odluka o mogućnosti da se pritvori javni tužioc, gospodin Lazić. Ovo već ne može da se nazove i da se tretira kao slučajnost. Ovo već postaje manir. Vi pretpostavljate da će se nešto desiti i onda po automatizmu već pišete gotovo rešenje. To što ste pretpostavili da će Administrativni odbor da zaseda, da će doneti odluku, nije ništa sporno. To mora i da se desi, a između ostalog, da podsetim, vaš predsednik Skupštine grada Beograda on je išao čak i dalje u tim pretpostavkama. On zakaže sednicu na kojoj će biti izbor predsednika Skupštine kao prvu tačku, pa pošto pretpostavlja da će biti izabran, jer ste se tako dogovorili, on već napiše i predloži ostale tačke dnevnog reda. Uopšte ne shvata da mora da se poštuje procedura, da moraju da budu dve sednice. Gospodine predsedniče, vi ste prekršili Poslovnik. Onog momenta kada ste primili ovaj zahtev, trebalo je da kontaktirate poslanike ili one koji su u ime ovih poslanika podneli ovaj zahtev i da precizno navedete kako je mogla da glasi tačka dnevnog reda. Inače, sednica Skupštine danas je potpuno besmislena. Kako uopšte možete da prihvatite ovako formulisan dnevni red? Doći će neki drugi saziv, proći će određeno vreme, pa, smejaće vam se. Mislim, gospodine predsedniče, ispravite ovo dok još možete, preformulišite, konsultujte službe, siguran sam da su službe stručne. Problem je što vi ne slušate. Konsultujte se i preformulišite dnevni red, jer je očigledno da ćete na ovakav način prekršiti Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije, pa kada preformulišete dnevni red onda možemo da raspravljamo o predlogu ove tačke. Hvala.
Zahvaljujem se. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Nenad Čanak. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista nemam šta da dodam ovome što je gospodin Todorović već izneo, a pozivam se na član 226. Poslovnika koji kaže: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama, o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika". Vrlo je važno da dobijemo odgovor, da li MUP Republike Srbije može da štiti narodne poslanike u slučaju da kažu nešto što se ne dopada ministru Ilić magistar Velimiru. Ilić magistar Velimir je u svom nadahnutom izlaganju saopštio da ljudi koji kažu da Kosovo nije u Srbiji ne mogu očekivati zaštitu od MUP. Postavljam pitanje – da li je Ilić magistar Velimir upoznat sa činjenicom da član 46. Ustava Republike Srbije jemči slobodu mišljenja i izražavanja, kao i slobodu da se govorom, pisanjem, slikom ili na drugi način traže, primaju i šire obaveštenja i ideje? "Sloboda izražavanja može se zakonom ograničiti, ako je to neophodno radi zaštite prava i ugleda drugih, čuvanja autoriteta i nepristrasnosti suda i zaštite javnog zdravlja, morala demokratskog društva..." Ovo sa zdravljem, a naročito sa mentalnim, nema nikakve veze. Sa moralom, nema nikakve veze. Upravo zbog toga tražim objašnjenje, da li uopšte narodni poslanici mogu da obavljaju svoju dužnost ili smo svi taoci Ilić magistar Velimira i njegovih ideja o zavođenju demokratije po kratkom postupku? Podsetiću da je Ilić magistar Velimir bio jedan od istaknutih ljudi koji su se trudili da uklone totalitarizam iz ove zemlje. Svi smo mislili da su u pitanju promene, a ne da se samo zamene mesta. Upravo zbog toga, ne bih više da govorim o tome. Očekujem od gospodina predsednika Narodne skupštine objašnjenje i ostatak diskusije ću priložiti u pisanom obliku.
Zahvaljujem se gospodine Čanak. Vaše poslaničko pitanje će biti prosleđeno ministru kome ste uputili. Predlažem da nastavimo dalje sa radom. Pošto se niko od šefova poslaničkih grupa ne javlja, reč ima narodni poslanik Vladan Batić, koji je jedini prijavljeni za diskusiju o ovoj tački dnevnog reda. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici... (Predsednik: Izvolite, gospodine Batiću.) Čekam da vi završite sa ćaskanjem, pa da počnem. Dakle, zbog takvih stručnih rasprava smo ovde gde i jesmo, mislim na Srbiju. Takođe, mislim nešto najpre proceduralno. Ne može da stoji ovakav predlog odluke – odobrava se određivanje pritvora. Može samo – odobrava se oduzimanje imuniteta. Da li će ono što tužilac predlaže, a to je pritvor, biti određen od strane nadležnog suda, o tom potom. Naravno, inače pozdravljam borbu protiv kriminala svih vrsta i pogotovo pozdravljam borbu protiv kriminala onih koji su najodgovorniji da se zaštite država i društvo od kriminala, a to su nosioci pravosudnih funkcija, posebno tužioci. Ono što mene iznenađuje je uloga vršioca dužnosti Republičkog tužioca. Kriminal u Srbiji cveta na sve strane, a pogotovo cveta, nažalost, unutar vladajuće koalicije i njenih tajkuna. Tužilac ne reaguje, pa me interesuje, da li je gospodin Radovanović privatni, odnosno partijski tužilac jednog dela, pre svega, vladajuće koalicije, a mislim na tzv. ''narodnjačku koaliciju''. Sada se jasno vidi zašto je tužilac Radovanović bio učesnik na konvenciji narodnjačke koalicije decembra 2005. godine, uoči parlamentarnih izbora. Sada vam se vraćaju one slike njegovih srdačnih susreta u jednoj ambasadi, osmeha, lupkanja po ramenima vodećeg tajkuna u ovoj zemlji. Dakle, zašto se ne procesuiraju članovi vladajuće koalicije iz same Vlade i zašto se te krivične prijave ne odbace. Podneo sam nekoliko krivičnih prijava, ilustracije radi, protiv gospodina Mlađana Dinkića, protiv direktora RTS, Aleksandra Tijanića, sa obiljem materijalnih dokaza. Podneo sam ih u vreme kada je Slobodan Radovanović bio specijalni tužilac za organizovani kriminal, kada je bio nadležan da postupa po tim krivičnim prijavama. Do danas one nisu videle svetlo dana. Tražim da ih makar odbace, da bih mogao preuzeti gonjenje. Od tih krivičnih prijava prošle su dve i po godine, nema odgovora na pitanja, niti se po njima postupa u smislu procesuiranja, niti se one odbacuju. Gospodin Radovanović selektivno vodi postupke protiv pripadnika tzv. "duvanske mafije". Neki od njih do danas nisu procesuirani. Najveći tajkun, gospodar Srbije, umesto da sedi na optuženičkoj klupi i dalje je ugledni biznismen. Jedan od članova "duvanske mafije" počeo je da se pojavljuje, izašao je iz mišije rupe i u nekim televizijskim emisijama zabavnog karaktera priča dogodovštine iz svog detinjstva i mladosti, zato što tužilac Radovanović i dalje ćuti. Lično sam zamolio gospodina Radovanovića da se pokrene sa mrtve tačke slučaj "Topčider". Dobio sam obećanje da će nakon veštačenja u laboratoriji FBI to u kratkom roku biti učinjeno. Ništa, kao ni "kiparske pare", kao ni HVB banka, kao ni Nacionalna štedionica, kao ni sijaset drugih stvari. U vreme tužioca Radovanovića uvedena je nova praksa. Hapšenje ljudi pred kamerama i sa lisicama na rukama. Nemam ništa protiv da bilo ko bude uhapšen, da bilo ko bude procesuiran, ali hapsiti ljude, seiriti se nad njihovom sudbinom, žigosati ih na najsramniji način, to je zloupotreba funkcije! Može bar tužilac Radovanović da kaže policiji da se to ne sme činiti. Dakle, ako je kriv, neka odgovara, ali ne mora se nikom narušavati dostojanstvo, njegova porodica stavljati na stub srama. Imamo sijaset primera za to. Pomenut je ovde Rade Terzić. I šta je od toga bilo? Tresla se gora, rodio se miš. Dakle, imamo pre neki dan gromoglasnu najavu tužioca Radovanovića da će on inicirati pokretanje postupaka i procesuirati Tačija, Sejdiua itd. "Kasno Marko na Kosovo dođe". Bavite se vi, tužioče, onim stvarima koje možete da obavite ovde u vrhu vladajuće koalicije, među vodećim tajkunima u Srbiji, a nemojte se igrati pravosuđa! Nažalost, to je slaba vajda. To podseća na onu farsu od suđenja Bleru, Klintonu, Goruitd. Od toga nema vajde. Konačno, čuli smo tužioca Radovanovića kako će biti procesuirani, krivično ili prekršajno, svi oni koji su učestvovali u ovim neredima 21. februara. Izgleda da još niko nije procesuiran. Ali, neka pitanja treba postaviti i ministru Dušanu Petroviću. Dokle će iz CZ-a svaki dan da stižu izveštaji, poruke, knjige, memoari? U CZ-u ima više mobilnih telefona kod pritvorenika, nego u mobilnoj telefoniji. To se događa u CZ. Više mobilnih telefona nego u Takovskoj, gde je glavna pošta. Ministar Dušan Petrović ode u Moskvu da potpiše protokol o saradnji sa ruskim ministarstvom pravde – u tom momentu Rusi donesu odluku o davanju azila Marku Miloševiću i Mirjani Marković, i Dušan Petrović potpiše protokol. Juče je potpisao zahtev za ekstradiciju, pa nije se ni osušilo mastilo, Rusi su odgovorili – nema od toga ništa. Ti Rusi koji nas toliko spasavaju i hvale, i slave smrt prvog demokratskog premijera Srbije, Zorana Đinđića. Onda, ovdašnja Vlada umesto da traži izvinjenje od Moskve i da traži da se naš ambasador povuče na konsultacije ćuti, ćuti, jer će navodno Rusija da nam spase Kosovo. Kako ga je spasla, svi vidimo. Hvala.
Zahvaljujem se. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Miloš Aligrudić. Izvolite.
Hteo bih na ovaj način da iskoristim priliku da u ime potpisnika predloga za sazivanje ovog vanrednog zasedanja preformulišem predlog dnevnog reda, tako što bi tačka dnevnog reda glasila – Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Draganu Laziću, Okružnom javnom tužiocu u Zrenjaninu.
Zahvaljujem se. Izvolite, gospodine Todoroviću. Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde je gospodin Batić izneo da Administrativni odbor nije imao pravo da predloži odluku koja glasi – odobrava se određivanje pritvora Draganu Laziću, Okružnom javnom tužiocu u Zrenjaninu u krivičnom postupku K44/08 zbog osnovane sumnje da je počinio krivično delo primanja mita iz člana 367. Krivičnog zakonika o vršenju tužilačke dužnosti. Ne znam zbog čega je ovo rekao Vladan Batić. Možda zbog toga što primanje mita više nije krivično delo. Moram da vam kažem da mi još nismo o tome obavešteni, još uvek je u važećem Zakonu primanje mita krivično delo, to je prva stvar. Druga stvar, gospodine Batiću, trebalo bi nekad da učestvujete i u stručnim raspravama, bez obzira što ste ih potcenjivali, saznali biste neke stvari, pre svega o nadležnostima Administrativnog odbora. To je član 73. da ne brojim stavove, kaže – Administrativni odbor razmatra zahteve za odobrenje određivanja pritvora sudiji i javnom tužiocu i o tome podnosi Narodnoj skupštini izveštaj sa predlogom odluke. Takođe, imate još uvek važeći Zakon o javnom tužilaštvu koji važi sve do 31. decembra 2008. godine, na osnovu Zakona o sprovođenju Ustava, član 35. kaže – u postupku pokrenutom zbog krivičnog dela učinjenog u vršenju dužnosti ne mogu biti pritvoreni bez odobrenja Narodne skupštine javni tužilac, zamenik i to su stvari koje su potpuno jasne. Moram da vas upoznam, gospodine Batiću, i ostale poslanike i javnost Srbije, kada je stigao ovaj zahtev i kada je traženo da se sazove Administrativni odbor i da, praktično, odlukom Administrativnog odbora, zato što je to po novom Ustavu tako, odmah automatski bude određen pritvor javnom tužiocu, ja sam to odbio i tražio da se ovaj postupak sprovede u skladu sa Zakonom, a to podrazumeva, sednicu Administrativnog odbora, usvajanje izveštaja, slanje odluke Narodnoj skupštini i tek kad Narodna skupština donese tu odluku, to može da se sprovede u delo. Što se tiče ovih primedbi, potpuno se slažem sa vama da ima ogromne zloupotrebe u svim sferama društva. To je neverovatno kako ova država još uvek opstaje, ali moram da vam kažem da ste te nove vrednosti uveli vi posle 5. oktobra, što se tiče zatvora i slobodne cirkulacije po pitanju onih koji ulaze, koji iznose, vode na porodične sastanke itd. Čini mi se, gospodine Batiću, da ste zaboravili jedno grandiozno delo koje je tada omogućilo da iz zatvora ne stižu novinski članci nego knjige. Setite se Blanuše. On je knjigu napisao o otimačini Slobodana Miloševića i isporuci. Prema tome, očito da vaša široka Dosovska porodica ima probleme u funkcionisanju. Savetujem vam, ne želim da mislite da sam tendenciozan, gledajte to da rešite između sebe, nemojte pred javnošću da se svađate, neka sve to ostane u kući. Doći ćete vi ponovo možda na vlast, ne ove godine, ne iduće, ko zna kada, podelićete nešto od plena ili možda mislite da posle ovih neće biti ništa.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam, da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? Izvolite. Gospodine Batiću, nemate pravo na repliku. Imate pravo da se javite, imate još tri minuta.
Neverovatno je ko sebi daje za pravo da priča o sistemu vrednosti, oni koji su potpuno uništili iole normalan sistem vrednosti u ovoj zemlji. Što se tiče prilika u ustanovama za izvršenje krivičnih sankcija, ponosim se onim vremenom kada sam imao priliku da budem ministar pravde, kada je, takođe, bilo zloupotreba, kada je, takođe, bilo grešaka, ali kada u Centralnom zatvoru nije bilo kolektivnog samopovređivanja, nije bilo samoubistava, nije bilo bekstava. Ugrađeni su bili sistemi za blokadu, nije bilo mobilnog telefona, nije bilo pisanja knjiga i memoara, nisu najveći kriminalci obaveštavali javnost šta bi oni učinili i delili lekcije mirnim i normalnim građanima. O tome je reč. Gospodin Todorović je u pravu da je tadašnji upravnik Centralnog zatvora napisao neku knjigu, ali propustio je da kaže da sam ga, saznavši za to, odmah smenio, jer se takve stvari ne mogu činiti. Čak to ne mogu činiti ni upravnici zatvora, a kamoli najveći kriminalci u ovoj zemlji. Znači, svaki iole viđeniji kriminalac u Centralnom zatvoru u ovom momentu ima po par mobilnih telefona i to nije greh gospodina Petrovića, to je greh njegovog prethodnika, to je on dobio u nasleđe, takav sistem poremećenih vrednosti, ako je već o sistemu poremećenih vrednosti reč.
Izvolite, gospodine Todoroviću, ali vas molim, zaista, da privedemo ovu diskusiju kraju.
Mislim da pamćenje ne treba da bude selektivno, nego da se ipak građani obaveste o potpunim činjenicama. Tačno je da je gospodin Batić smenio gospodina Blanušu, ali je tačno da ga je doveo u Ministarstvo i da mu je tamo bio desna ruka. Što se tiče novih vrednosti koje ste vi uveli, gospodine Batiću, vi ste to na transparentan način pokazali Srbiji. Kada su vam ukrali auto, čini mi se da vam nisu našli Dušanov zakonik nego hekler. Što se tiče vrednosti u vreme kada je SRS bila u koalicionoj vlasti, ne dirajte njega, on ništa ne razume. Što se tiče tih vrednosti, gospodine Batiću, to su civilizacijske vrednosti za sve časne i poštene ljude. Borili smo se protiv kriminala koliko smo mogli i koliko smo imali uticaja. Borili smo se da sačuvamo našu državu pred zločincima koji su nas bombardovali 1999. godine, koje smo osudili, a vi ste poništili sve te presude, a danas jedan vaš deo hoće da tuži te države koje su priznale Kosovo i Metohiju. Mi se tih vrednosti niti odričemo, niti ćemo se bilo kada odricati. Vi o vašim vrednostima sa vašim bivšim i sadašnjim koalicionim partnerom, dogovorite se, taksativno ih navedite, pa ćete videti koliko ćete glasova dobiti na sledećim izborima. Na zadnjim, na kojima ste učestvovali, gospodine Batiću, veći broj je bio onih koji se računaju u statističku grešku nego što je dobila vaša stranka i to je najbolji vrednosni sud koji donosi narod.
Izvolite. Molim vas, jedan od vas dvojice će morati da popusti, zaista.
Vrhunska zamerka je navodno, to sam bar čuo, što je u nekom mom automobilu, a nije moj nego policijski, u to vreme bio ukraden neki pištolj ili ne znam šta već i to naravno ne ni moj auto, ne ni moje oružje nego policijsko i istog dana pronađeno, ali gospodine Todoroviću, kada već govorimo o oružju i paralelno tim sistemom vrednosti, tim pištoljem, heklerom pred učenicima i studentima nisam mahao ja, nego neko drugi. Nisam pretio zarđalim noževima i kašikama, nego neko drugi. Nisam učinio mnoge stvari, da se ne vraćamo u istoriju, nego neko drugi. Nisam gasio nezavisne medije, oduzimao roto-mašine, kompjutere, nameštaj, nego neko drugi. Nemojte, ne valja da mnogo dugo pričamo o sistemu poremećenih vrednosti, jer onda se moramo neprestano vraćati u prošlost, a za neke prošlost nije mnogo svetla.
Izvolite, gospodine Todoroviću, da čujemo i vas.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Batiću, ne sumnjam da hekler nije bio vaš, ali pretpostavljam da je bio iz Ulice majke Jevrosime, ono oružje koje je 5. oktobra oteto. Nemam sada ovde spisak koliko puškomitraljeza, koliko automatskih pištolja, koliko bombi i gde je to oružje danas. Gospodin Milić se smeje. Jedan deo su našli, čini mi se, u SD "Crvena zvezda". Interesantno. Kako je moguće da se to oružje nađe tamo? Što se tiče tih vrednosti koje ste uveli, da se vratimo na njih, gospodine Batiću, u vreme kada ste bili ministar pravde uhapšeno je 12 hiljada ljudi i milionske štete će da plati ova država zato što ste kršili zakon i politički progonili svoje neistomišljenike. Ako vi mislite da su to te vrednosti za koje se zalažete u nama nikada nećete imati sagovornika.
Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pošto smo obavili jedinstveni pretres o Predlogu odluke, saglasno članu 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 29. februar 2008. godine kao dan za glasanje o Predlogu odluke. Glasanju ćemo pristupiti odmah, u 15,59 časova. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Draganu Laziću, Okružnom javnom tužiocu u Zrenjaninu. Za 190, nisu glasala 22, od 212 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o odobravanju određivanja pritvora Draganu Laziću, Okružnom javnom tužiocu u Zrenjaninu. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje jedine tačke dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njoj, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem sednicu Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini.