Gospodine predsedniče, želim da vam po Poslovniku uputim jedan predlog, a na vama je hoćete li to prihvatiti ili ne. Kao što vam je poznato, mi smo prošle nedelje održali jednu vanrednu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije, u pokušaju da sprečimo donošenje odluke o pravnim okvirima za Kosovo i Metohiju. Sednica je sazvana na predlog Vlade Republike Srbije. Tom sednicom očigledno nismo uspeli da sprečimo donošenje pravnih okvira. Na osnovu člana 155. stava 2. Predloga zakona, pitanja iz odbrane i bezbednosti države mogu da budu ubačena u dnevni red i sednice koja je u toku. Zamolio bih vas da nam ili date kraći odgovor zašto više uopšte ne reagujemo na ono što se dešava na Kosovu i Metohiji, odnosno ako smo bili ubeđeni da moramo da sprečimo donošenje pravnih okvira, zašto sada ne ragujemo kad su pravni okviri doneti. I u raspravu o Rezoluciji pitao sam šta će učiniti Vlada Srbije ukoliko ti okviri zaista budu doneti. Mislim da je vreme da nas Vlada Republike Srbije sada izvesti šta i kako ćemo dalje. Pravni okviri su juče doneti i to proizvodi strašne posledice po Republiku Srbiju, po sve njene građane. To je ono što nismo uspeli da sprečimo. Hoćemo li sada da ćutimo? Hoćemo li svaki put da pokušamo da sprečimo neki čin, a kad ne uspemo, da se ponašamo kao da do njega nije ni došlo? Dakle, predlažem da u toku današnjeg dana zatražite mišljenje Vlade Republike Srbije, da Vlada kaže hoćemo li imati neku vanrednu sednicu povodom toga ili ne. Mi smo spremni da prekinemo ovu sednicu da bi se o tome raspravljalo. To neće uticati na naš današnji rad, samo što smatramo da je nemoralno od Narodne skupštine Republike Srbije da se danas, kad su stvari već krenule nizbrdo, ne oglasi, a da se oglasi nekim upozorenjem koje očito nije imalo nikakvog efekta. Hvala vam najlepše.
Mi smo se o tome, to znate, već dogovorili. Sednicu ćemo imati odmah po završetku ove sednice. To je dogovoreno upravo kada smo se dogovarali oko održavanja sednice na kojoj je doneta Rezolucija ove Narodne skupštine. Očekujemo predlog akta. Po Poslovniku ne možemo ovako ni zakazivati sednice bez odgovarajućeg predloga akta, utvrđenog Poslovnikom. Očekujemo predlog Vlade. Tu sednicu ćemo održati odmah po završetku ove sednice, na kojoj nam je ostalo još pet tačaka. Praktično, za nekih četiri do pet radnih dana pretpostavljam da ćemo moći oko toga da se dogovorimo. To je već dogovoreno pre desetak dana. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Iduće godine, nije ništa hitno.) Dobro, zavisi koliko budemo radili na ovim zakonskim predlozima. Prelazimo na 20. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SOCIJALNOJ ZAŠTITI I OBEZBEĐIVANjU SOCIJALNE SIGURNOSTI GRAĐANA Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Božidar Vučurović, Tomislav Nikolić, Božidar Vujić, Gordana Pop-Lazić, Goran Cvetanović i Srboljub Živanović, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavnog odbora. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? Ima reč gospođa Matković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo poslanici, ovo je poslednji zakon iz ove oblasti, koji se menja samo utoliko što se promenilo ono što se promenilo u oblasti rada, a to je šta je zarada. Videćete da je, kao i u prethodnom zakonu, ovde ugrađena dodatna sigurnost, u tom smislu što se za tri meseca, za juni, juli i avgust, sva ova davanja indeksiraju troškovima života. Onda ćemo moći, na osnovu realnih podataka, da vidimo da li su ove procene bile dobre. Ukoliko se ispostavi da se nešto dogodilo sa procenama, mi ćemo onda biti u situaciji da promenimo ove zakone ponovo, kako ne bismo slučajno došli u situaciju da se iznosi davanja smanje. Htela bih da vas zamolim da obratimo pažnju na član 7, odnosno da možda još jednom objasnim zašto ono što se odnosi na cenzuse ovde piše da će se primenjivati tek od 1. oktobra. Zato što se na bazi kvartalnih podataka utvrđuje sve ono što su primanja porodice i onda je čist kvartal u kome ćemo imati bruto iznose primanja. To su juli, avgust i septembar, tako da se ta tačka onda primenjuje od 1. oktobra. To je razlog zašto član 7. izgleda ovako kako izgleda. Znači, još jednom bih htela da naglasim da su proračuni izvršeni na bazi informacija koje su bile dostupne, na osnovu podataka koje smo dobili iz Ministarstva finansija, da ono što je neto, da je to manje nego ono što je bruto, pa se zbog toga procenti menjaju, a da smo ugradili indeks troškova života kako bismo bili sigurni da ta davanja neće da se smanje. Naravno, kao i za ove druge zakone, postoji dosta razloga da se ova zakonska rešenja unaprede, da se neka promene, da se možda naglasci zaštite pojedinih grupacija promene. Međutim, to je nešto za šta, kao što sam i ranije isticala, postoji jedan redosled promene zakona. Suštinske promene ili poboljšanja ovih zakona sada nisu na redu. Ovo su tehničke izmene zbog promene u poreskoj politici, zbog promene principa formulisanja zarade. Hvala vam.
Da li se izvestioci odbora javljaju? (Ne.) Da li se javljaju predsednici poslaničkih grupa? (Da.) Gospodine Peleviću, izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo potpredsednici, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo ministre, danas je na dnevnom redu Zakon o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana, a što je još jedan iz seta zakona iz socijalne politike. Veoma je sličan zakonu o društvenoj brizi o deci, koji smo juče, nažalost, u celini usvojili. Ne bih se složio sa gospođom Matković, nadležnim ministrom, da se radi sami o tehničkim promenama. Mislim da to mišljenje neće deliti ni oni koji su u stanju socijalne potrebe, odnosno oni koji su predmet ovog zakona, a to su porodice, to su pojedinci, lica koja dobijaju dodatak za pomoć i negu drugih lica, dakle sve porodice koje imaju socijalne potrebe, koje praktično žive od socijalne pomoći. Mislim da ćete se složiti sa mnom, da ovo nisu samo tehničke nego i finansijske promene, nažalost koje će udariti ponovo po njihovom životnom standardu. Ja ću pokušati da matematičkim putem objasnim da ovo što govorim jeste zaista tako i jeste zaista argumentovano. Pre svega, ako uzmemo član 1. u tački 1, kada se radi o pojedincu koji dobija socijalnu pomoć, odnosno materijalno obezbeđenje, ukoliko je ranije bilo 50% od neto zarade, danas je od pune zarade samo 16%. Ranije je i plata bila 80 maraka, a to smo utvrdili, znači najpovoljnija plata na koju se obračunavalo bila je 80 maraka, pa je 50%bilo 40 maraka. Sada je za prošli mesec bila plata 140 maraka ili 4.270 dinara, po izveštaju Republičkog zavoda za statistiku. Ukoliko od 140 maraka obračunamo 16%, to je znači 22,4 marke. Ukoliko se ide na to da će do kraja godine biti zarada 200 maraka u proseku u Republici, što je vrlo optimistički, ali da mi to prihvatimo i da to bude tako, čemu bi se svi mi obradovali, makar svi koji su dobronamerni, u tom slučaju bi 16% bilo 32 marke. Dakle, ako idemo na projektovanu zaradu od 200 maraka po zaposlenom u Republici, to bi značilo po ovom procentu od 16% kada se radi o pojedincu, samo 32 marke, a što je manje od 40 maraka koje se dobijalo na ime 50% od plate po zaposlenom radniku koja je iznosila 80 maraka. Isti je slučaj i sa porodicom, koja je karakteristična porodica, recimo od četiri člana. Ranije je primala 95% od zarade, a danas prima 30% zarade. To je znači na zaradu od 80 maraka koja je bila u prethodnom periodu, 76 maraka, dok na zaradu koja je trenutno aktuelna u Srbiji i koja se, bojim se, neće promeniti za ova naredna tri meseca od 140 maraka, to je 42 marke, znači znatno manje od 76. Recimo, da pretpostavimo da će do kraja godine zarada u proseku biti 200 maraka, a što će biti veliki uspeh Vlade, a čemu ćemo se svi naravno obradovati, u tom slučaju, to će biti 60 maraka. Dozvolićete gospođo Matković, da je 60 maraka daleko manje od 76 maraka, a kada se radi o licima koja žive od materijalnog obezbeđenja. Isti slučaj je i u članu 4,dodatak za pomoć i negu drugog lica. Na 80 maraka to je 32 marke, na 140 maraka je 18 maraka, a na 200 maraka je 26 maraka. Dakle, ako bude plata do kraja godine 200 maraka, to će biti samo 26 maraka. Ovde se ne radi o tehnici, o neto i bruto platama, to je sasvim jasno. Radi se o procentu, zaradi, a kada se radi o članu 1, koja se obračunava za prethodni kvartal ili o članu 4. o zaradi po zaposlenom u Republici, koja se obračunava za prethodni mesec, što je dobro rešenje, jer su to lica koja su zaista najugroženije kategorije. Naravno, u članu 6. piše da će se to sve usklađivati sa troškovima života i to je dobro što je taj član zastupljen u ovom zakonu. Međutim, mislim da bismo time samo gubili vreme. Ukoliko Vlada projektuje da plata bude 200 maraka do kraja godine ili 250 ili 180, onda na tu platu je trebalo primeniti odgovarajuće procente, da se ne bismo ponovo sastajali povodom ovog zakona u septembru, odnosno oktobru mesecu. Mislim da je ovo realnost i da će realnoprinadležnosti koje primaju oni koji su u stanju socijalne potrebe zaista biti ovim zakonom umanjene. Nije to drastično umanjenje, ali jeste ipak značajno umanjenje, s obzirom da se radi o kategoriji koja je najugroženija. Zato bih zamolio i gospođu minstra i narodne posalnike da se ovaj zakon vrati na doradu i da se po projektovanoj zaradi po zaposlenom u Republici Srbiji za ovu godinu primene odgovarajući procenti koji ne bi ugrozili životni standard onih koji su ionako najviše socijalno ugroženi. Zahvaljujem se na pažnji i razumevanju.
Reč ima gospodin Jovanović, izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da u obrazloženju svakog od ovih predloženih izmena i dopuna postojećih zakona iz oblasti socijalnih obaveza države prema građanima, mi ne možemo izbeći identične argumentacije. Dakle, kao što je juče opozicija konstantno govorila da se radi o umanjenju prava, mi smo dužni da podsetimo na razliku između formalnog i primenjenog prava u prošlosti, na odnos države koji karakteriše politika koju vodi Vlada u ovom trenutku i na finansijsku neutralnost, koja je izražena kao nastojanje resornog ministarstva u predlaganju ovog zakona. Mislim da skupštinska govornica nije najbolje mesto za tako preciznu definiciju onoga što je neto zarada, bruto zarada, neto plata, odnos između plate u Republici i plate u privredi. Nažalost, nisu tačne činjenice koje su pominjane i koje idu u prilog nastojanju, recimo nove Vlade da pobegne od obaveza, a da smo želeli da bežimo sasvim sigurno ne bismo radili ono što smo radili do sada. Podsetiću vas da smo nasledili dug od 26 meseci po ovom osnovu. Taj dug saniramo da nijedanput nismo zakasnili tokom prethodnih 100 dana u izmirenju prema građanima koji po ovom osnovu imaju prava. Konačno, podsetiću vas da je ovo praktično usklađivanje sa izmenama i dopunama zakona kojima se definišu prava zaposlenih i njihov radni odnos. Dakle, nije reč o 2.400,00 dinara na koje se primenjuje 50%, već je reč o 1.706,00 dinara, na koje primenjujemo ovih 50% kao zagarantovana sredstva koja je država dužna da obezbedi onima koji po ovom osnovu ostvaruju prava. Ako primenite 16% na bruto zaradu, prosečnu bruto zaradu u protekloj godini, a koja iznosi 5.387,00 dinara, pa 50% na 1.700,00 dianra, videćete da je praktično reč o identičnom iznosu i finansijskoj neutralnosti, na kojoj mi sve vreme insistiramo. Ni manje ni više od onoga što je postojalo do sada, a pri čemu možemo reći da ta sredstva nisu dovoljna, ali nažalost ova država ne može u potpunosti obezbediti ona potrebna sredstva koja bi bila dužna recimo da obezbedi da je finansijski sposobnija nego što je to trenutno slučaj. Naravno, ja ću vas podsetiti na brojne izmene i dopune i u ovom trenutku važećeg zakona, a koje su pre svega bile posledica usklađivanja potencijala države sa potrebama društva. Očekujem da ćemo u najskorijem roku mi moći da damo veća prava i da zagarantujemo veće slobode onima koji su socijalno ugroženi, ali u ovom trenutku je za nas neprihvatljiva argumentacija kojom se ovakva politika koju mi predlažemo poslanicima na usvajanje, tumači politikom umanjivanja već onako limitiranih prava u toj oblasti socijalne politike. Dakle, to je politika finansijske neutralnosti, promene do kojih dolazi jesu promene koje su posledica izmene zakona kojima se definišu prava i obaveze zaposlenih. Istovremeno, osnovna premisa kojom se može karakterisati politika koju smo mi podržavali prethodnih 100 dana, jeste sposobnost države i njena rešenost da izmiri obaveze po ovom osnovu. Mi ne kasnimo po tom pitanju. Nasledili smo dug od 26 meseci i taj dug sukcesivno vraćamo. Znate, to je slika Vlade, to je slika DOS-a, koju poslanici u ovoj skupštini podržavaju i stoga sam bio dužan da ukažem na tu matematičku nepreciznost u tumačenju politike koju je resorno ministarstvo zastupalo, politike koju smo mi podržali, konkretno po pitanju prethodnog zakona, pa i po pitanju izmena i dopuna Zakona o zdravstvenom osiguranju i mislim da je, u svakom slučaju, naša dužnost da ukažemo na tu netačnost, a istovremeno ne tumačimo to nekom tendencioznošću, već prosto, eto, promenama koje same po sebi zahtevaju dodatnu argumentaciju i tumačenja. Hvala.
Da li se još nekod od predstavnika poslaničkih grupa javlja? Reč ima narodni poslanik Živko Selaković, a posle njega narodni poslanik Dragan Todorović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, ukazao bih, odnosno dao bih neke napomene uz Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđenju socijalne sigurnosti građana. Kažem - napomene, jer ako bih kazao predlog, naši predlozi obično se ne prihvataju, i smatram da je primerenije da kažem - napomena. Poslanička grupa SSJ, kao i uvek, dosledna je svojim programskim opredeljenjima, a to su, da se očuva standard svih građana,posebno građana koji su dovedeni u stanje socijalne potrebe da se njihov standard znatno poboljša. Stoga izražavamo nezadovoljstvo predloženim rešenjima, sadržanim u Predlogu ovog zakona. Ovo kažem stoga što eventualno prihvatanje predloženog rešenja neće dovesti do poboljšanja njihovog materijalnog položaja koji je sada, može se reći, nedostojan čoveka. Na to nedvosmisleno ukazuju predloženi procenti u članu 1. ovog predloga za utvrđivanje prava na materijalno obezbeđenje, koji su samo preračunati na osnovicu koju čini bruto zarada. Ovakav predlog, uz rešenje predloženog, u članu 6, prema kome se ovo pravo od juna do avgusta 2001. godine usklađuje sa indeksom troškova života, umesto sa kretanjem neto zarada, kako je to važećim zakonom utvrđeno, dovešće do stagnacije, ako ne i do pada primanja ovih građana. To se vidi iz obrazloženja zakona u kome se konstatuje da se predloženim rešenjima ne obećavaju prava ovim korisnicima. Kada se sve ovo ima u vidu, poslednji poznati podatak za četvrto tromesečje 2000. godine, prema kome se visina materijalnog obezbeđenja za jedno lice, a to je podatak koji ću vam pročitati, sto posto provereno u jednoj opštini, iznosi samo 81 dinar mesečno, dok se to, zavisno od lokalnih samouprava, kreće do 1.233 dinara u Beogradu. Za porodicu koja ima pet i više članova, taj iznos nadoknade iznosi, ni manje ni više, već 163 dinara mesečno. Ovo je isti podatak i pronađen je u istoj opštini. Onda, srazmerno opet, zavisno od volje lokalne samouprave, kreće se do 2.466 dinara u Beogradu. Jasno da su ti iznosi više nego simbolični i da ne mogu da obezbede ni najosnovnije životne potrebe ove kategorije građana. Bez iznalaženja mogućnosti da se znatno povećaju iznosi materijalnog obezbeđenja, ovi korisnici će se naći u bezizlaznom materijalnom položaju. Zato poslanička grupa SSJ podvlači da je neophodno da Vlada hitno preduzme odgovarajuće mere i predloži neka bolja, konkretnija rešenja, koja će ovim korisnicima obezbediti bar minimum egzistencije. Dalje, odredbom člana 7. ovog predloga zakona predviđeno je da zakon stupi na snagu 1. juna 2001. godine, ali da bi se ovaj zakon mogao primenjivati u obrazloženju Predloga zakona kaže se - da se sačeka podatak o kretanju zarade ostvarene tek u trećem kvartalu 2001. godine. Znači, sa isplatom, tj. primenom ovih prava, počelo bi se sa 1. oktobrom 2001. godine, a to znači tačno četiri meseca po usvajanju ovog zakona. Obzirom da se radi o jednoj najugroženijoj populaciji ljudi, samim tim čim primaju socijalnu pomoć, bojim se, ne daj bože, da se dogodi da neki od njih i ne sačekaju primenu ovog zakona. S obzirom na sve činjenice i propuste u ovom predlogu zakona, tj. izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti, poslanička grupa SSJ ne može prihvatiti ovakva predložena rešenja, ukoliko se ovaj zakon ne povuče, da na doradu, nađu neka bolja rešenja, a o tome ćemo se naknadno izjašnjavati. Ali, u sadašnjem, u ovakvom predlogu, poslanička grupa SSJ neće glasati za donošenje ovog zakona. Zamolio bih, pošto već imam vremena, da postavim gospođi ministru jedno pitanje,korektno je u odnosu na druge ministre odgovarala na naša pitanja, odnosno na predloge i amandmane opozicije. Nije mi jasno, možda sam i pogrešno protumačio, zbog čega je ovaj vakum između donošenja zakona i primene tog zakona. Da li se čeka neka donacija ili obezbeđenje sredstava i slično? Ovo dobronamerno postavljam, ne provokativno. Hvala.
Reč ima gospođa ministar Gordana Matković.
Čini mi se da se ovde brkaju dve stvari. Ako pažljivo pročitamo zakon, čije se izmene predlažu, znači ovaj član 1. ovde odnosi se na član 11. Zakona, kojim se ne definiše nivo davanja, nego se definišu cenzusi, znači, ko ima pravo, sa kojim nivoom dohotka, ko ima pravo na ovo materijalno obezbeđenje. Znači, svi proračuni koji su do sada pravljeni, pravljeni su kao da ovaj član 1. podrazumeva koliki je iznos prava. Ne, on se odnosi na to ko ima pravo, pa pošto su po dosadašnjem zakonu pravo imali oni koji su imali toliko i toliki niži dohodak od prosečnog, onda se taj procenat menja. Ovo znači nije iznos davanja. To je jedna stvar koju bih htela da naglasim. Znači, to su izmene člana 11, koji definiše ko ima pravo, a ne koliki je iznos prava. Pošto je to tako, onda smo u članu 7, pomerili rok primene, da bismo mogli da utvrdimo ko ima pravo. Oni ljudi koji se prijavljuju 1. oktobra, znači na njih se primenjuje ova promena - šta je sada taj iznos zarade. Za one koji se prijavljuju 1. jula računaćemo neto zaradu, zbog toga što su oni u prethodnom kvartalu ostvarivali neto zaradu i oni idu po starom zakonu. Propisi kažu - ti imaš pravo na osnovu toga kakva su ti bila primanja u prethodna tri meseca. Znači, nema vakuma. Mi nećemo da kažemo da se od 1. juna primenjuje ovo, jer bi to onda značilo da mi primenjujemo po principu bruto zarada za prethodna tri meseca kada bruto zarade nisu postojale, nego su postojale neto zarade. Zbog toga je to preciziranje i zbog toga se to razlikuje. Vrlo je važno da shvatimo da se ovaj član 1. odnosi na cenzuse, pa onda ti cenzusi mogu da se primenjuju tek od 1. oktobra, zbog toga što su neophodna ta tri prethodna meseca kada postoji novi princip šta su zarade. Što se tiče nivoa materijalnih davanja, moram da kažem, isto što je važno, da se shvati da je u postojećem zakonu suštinski dobro rešenje, taj iznos koji se daje porodicama se razlikuje zbog toga što su porodice u različitoj situaciji. Znači, jedne uopšte ne zarađuju, pa se njima daje puni iznos i praktično se puni njihov budžet potpuno, a drugima se daje razlika između onoga što suštinski imaju i onoga što je nivo materijalne sigurnosti, onako kako je definisan po zakonu, tako da se naravno to razlikuje od porodice do porodice. Neka porodica već ima nešto, a neka nema nikakva primanja, neka ima gotovo blizu tog nivoa materijalne sigurnosti, kako god ga definisali. Inače, ono što bih još htela da kažem, to je da su ova akumulirana zakašnjenja isplaćena ovim porodicama, znači više tog duga nema, tako da bismo mogli da kažemo da ako gledamo sada striktno ovu godinu, prema tim porodicama će ići znatno veća sredstva zbog toga što su dobila ono što su bili zaostaci države prema njima, tako da bez obzira što su relativno, zavisi i od porodice do porodice, mala ta davanja, oni će ipak u apsolutnom smislu dobiti znatno više. A nama ostaje da se nadamo da ćemo onda sledeće godine, ne zbog toga što im sada dajemo nešto što je zaostalo, pa na taj način oni dobijaju više, nego što ćemo moći i da zaista dajemo više, a nadamo se da će i privreda da se podigne na svoje noge. Ali, sledeća godina je sledeća godina. Znači, ono što sa sigurnošću možemo da kažemo ove godine to je da su oni dobili zaostala davanja, tako da je prema njima otišlo znatno više novca.
Reč ima narodni poslanik gospodin Nikolić, a posle njega narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, o ovom zakonu može da se diskutuje kao i o onom o kojem smo govorili juče, zato što je princip, sistem, matematika primenjena u ovom zakonu identična onome o čemu smo govorili juče i mi i predstavnici vlasti, i ostaje nam samo da vreme kaže ko je bio u pravu, ali je evidentno to da je predlagač izmena i dopuna želeo da zadrži nivo koji je postojao do sada. Nije se upuštao u to da li povećani budžet omogućava i povećana prava. Ovaj zakon ima dva člana koja su bitna i koja su možda zbunila pojedine poslanike. U članu 1. se utvrđuje nivo socijalne sigurnosti koji onda obezbeđuje pravo na materijalno obezbeđenje porodice i ovi procenti nisu ono što će porodice dobijati, već ono po kom će se osnovu, ukoliko porodica ima prihoda ili nema, zaračunavati da li je ta porodica socijalno ugrožena ili ne i da li država treba da joj pomogne ili ne, a pomoći će do nivoa koji se propisuje članom 1. i to je ono što nas zabrinjava. Mi smo ubeđeni da će taj prag socijalne sigurnosti ovim predlogom za izmene i dopune zakona biti spušten, biti niži i da više neće biti, naše je mišljenje, 30.000 porodica koje će imati pravo svakog meseca na ta primanja nego da će taj broj biti manji, zato što će jedan veći broj porodica uspeti da dostigne 16% od zarade u Republici, a ne bi uspeo da ostvari 25%, koliko mi mislimo da je trebalo da piše u članu 1. umesto brojke 50. Po osnovu člana 1, po osnovu materijalnog obezbeđenja porodica, Vlada Repbulike Srbije nije zatekla nikakav dug u januaru mesecu, zato što je postignuta ažurnost i to se jasno vidi u završnom računu budžeta Republike Srbije za 2000. godinu, ali na osnovu člana 4, po osnovu dodatka za pomoći i negu drugih lica, mislim da stoji dug od 160 miliona dinara i to je ono s čime će Vlada Srbije ove godine morati da se junački ponese. Pravo na materijalno obezbeđenje je otprilike prema posebnoj isplaćenoj naknadi, a najviša je za petočlanu prodicu 1.706 dinara, negde oko 50 miliona dinara mesečno, kada bi sve bilo u najvišem iznosu, a to znači da je mnogo niže, pošto od pojedinca kreće i završava se sa porodicom od pet članova. To nije nikakav izdatak za jedan jak, konsolidovan budžet, koji ima stabilne izvore prihoda kao što ima budžet Republike Srbije za 2001. godinu. Mislim da je to svima jasno i nije trebalo ovoliko cepati dlaku, pa procenjivati čak i bruto zaradu po zaposlenom u Republici da bi se dobio traženi iznos, da bi se dobila finansijska neutralnost. U godini u kojoj je sve poskupelo, u kojoj će tek da poskupi, u godini u kojoj će rasti plate nemojte da obezbeđujete finansijsku neutralnost Vlade Republike Srbije za izdatke koje ima, a za koje sredstva prikuplja od svih građana Republike Srbije. Obezbedite vi, to je mnogo važnije, prava ljudima materijalnu sigurnost porodicama, a nemojte da obezbeđujete finansijsku neutralnost, pa makar i po cenu da 10 meseci prime više iznose, nego da 12 meseci primaju niže iznose, a uvek će se naći sredstava za ovo. Svaka vlada koja dozvoli da u normalnim uslovima, u kojima naša država danas živi, počne da ostvaruje zakašnjenja u isplatama ovih prava, rizikuje da je građani na izborima za to kazne i o tome će valjda i Vlada Republike Srbije da razmišlja. Mislim da je predlagač izmena i dopuna zaveo poslanike koji su govorili isključivo o visini prava, zato što je u obrazloženju pojedinih odredbi u stavu 2. rečenoda je članom 1. izvršena izmena procenata za obračunavanje cenzusa i visine prava, s obzirom na izmenjenu osnovicu za obračun prava i moguće da je to zavelo poslanike da na ovaj način preračunavaju, ali račun je otprilike tačan i ubeđen sam da će visina prava po ovim izmenama i dounama zakona biti niža od onih koje su do sada ostvarivane. Ostaje vreme. Predlagač je sebi napravio jednu malu zadršku, omogućio sebi da ima prava da se preračunava i jedino je to dobro u ovom predlogu zakona. Naravno, mi ćemo budno paziti na ostvarivanje ovih prava. Pošto nam je dužnost da u Skupštinu Srbije kritikujemo Vladu kada god nešto ne valja, mi ćemo sigurno blagovremeno upozoriti Vladu da smo bili u pravu. Ako nismo bili u pravu umećemo da se ponašamo za ovom govornicom.
Reč ima ministar, gospođa Matković.
Obećavam da više neću govoriti. Mislim da je ovo prvi put da govorim nešto na konceptualnom nivou, jer zaista mislim da ćemo imati puno prilike i razloga da razgovaramo konceptualno. Ali, ovo je jedno otvaranje, prosto me je podstakao gospodin Nikolić. Ono što smo mi zatekli i što u ovom momentu nisam mislila da je dobro da se menja, zatekli smo jednu situaciju u socijalnoj politici da su se značajno više štitile porodice sa decom nego generalno posmatrano siromašne porodice. Pošto kod nas oni cenzusi za dečije dodatke, sem kada je reč o trećem detetu, znače da ih primaju siromašne porodice, postoji neki cenzus kojim se to utvrđuje ko ima pravo na dečiji dodatak, onda se postavilo pitanje, da li mi sad treba da idemo na neko pomeranje težišta ili možda neko vraćanje težišta. S obzirom da imamo to iskustvo da suu toku tranzicije porodice sa decom platile najveću cenu tranzicije, mi smo se za sada odlučili onako kako smo rekli. Pretpostavljam da će doći na dnevni red i to da menjamo ove zakone na jesen, ali za sada smo se odlučili da zadržimo taj princip da se više štite porodice sa decom. Prema podacima koje sada imamo, povećava se broj. Kao što znate, juče sam govorila o tome, jednom godišnje se prijavljuju porodice za dečije dodatke i na osnovu kvartala iz prethodne godine, opet o njihovim prihodima, mi smo se odlučili da vidimo koliki će to sada biti broj porodica sa decom, pošto već vidimo da je on povećan. Očigledno je da su sa jedne strane prihodi krajem prošle godine bili relativno niski, a sa druge strane da je postojao, pošto su se isplaćivale dodatno obveznice, motiv da se neko prijavi, tako da pomeranja možemo da očekujemo kada budemo konceptualno radili suštinske izmene ovog zakona. Ali, što kažu, dajte da vidimo sada koliko se povećao broj siromašnih porodica sa decom, prema podacima za kraj prošle godine. Da vidimo koliko ćemo te porodice štititi kroz dečije dodatke i da onda vidimo da li ćemo na bazi svega toga imati pomeranja u ovoj sferi. Da kažem - relativno brzo očekujemo, za mesec dana, da imamo sve te podatke prikupljene od opština, pošto je upravo završen proces prijavljivanja. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao i većina poslanika Socijalističke partije nadao sam se da će zaista doći do jednog ažurnijeg rada naše Vlade u smislu donošenja novih zakonskih predloga. Ovako smo po ko zna koji put, kao i u vezi sa Zakonom o penzijskom i invalidskom osiguranju, zdravstvenom osiguranju itd, suočeni sa tehničkim promenama u okviru već postojećih zakona zbog bruto - neto principa zarade, a istovremeno se najavljuje donošenje koncepcijski drugačijih zakona i uređivanje tih oblasti na jedan nov način u dogledno vreme, možda na jesen. Time ćemo samo duplirati rad svih nas, rad parlamenta, a moram da konstatujem da smo već sada sa našim radom, po reakcijama koje imamo iz naroda, dosadili i bogu i ljudima, već sada. Međutim, to je već problem Vlade i problem onih koji su na vlasti - kako će urediti način trošenja narodnih para kroz rad parlamenta i kroz donošenje ovakvih nepotpunih zakonskih rešenja. Druga stvar, slažem se sa činjenicom, koja je notorna, da su prava iz oblasti socijalnih davanja zaista kasnila. Ali, mi moramo imati u vidu jednu nespornu činjenicu, da je naša država radila, i upotrebiću izraz, u abnormalnim okolnostima. Sada naša država radi u normalnim, relativno normalnim okolnostima, ukoliko uskoro ne dođe do eskalacije ili pogoršanja situacije u nekim delovima naše zemlje, pa se ponovo ne nađemo u situaciji da budemo, zbog te situacije, izloženi pritisku međunarodne javnosti, sankcijama ili ne daj bože bombardovanju, daleko bilo. Zbog svega toga iovako obiman fond prava iz socijalnog osiguranja nismo mogli da servisiramo kao država na vreme i dolazilo je do velikog kašnjenja u toj oblasti. Međutim, činjenica je da prethodna vlast nije posezala za restriktivnim merama u oblasti socijalnih prava, uprkos svim tim činjenicama i svom tom teškom stanju u kome smo se kao država nalazili. Sada, pak, imamo situaciju da se socijalna davanja ograničavaju i po cenzusu, u odnosu na to ko sve ima pravo na neka socijalna davanja i u odnosu na to kakav će nivo socijalnih davanja biti. Dakle, ako se postave viši cenzusi, kao što je sada slučaj, biće manji broj onih ljudi koji će imati pravo na socijalna davanja. Takođe, oni koji budu uspeli da ostvare to pravo imaće manji nivo socijalnih davanja. To nije u redu i to je jedan od osnovnih nedostataka ovakvog zakonskog predloga. Značaj ovakvog zakona je zaista u tome, što se, za razliku od onoga što smo očekivali, da će se naša privreda postaviti na zdrave noge, da ćemo imati prilike da aktivno učestvujemo makar u svetskoj razmeni, da ćemo imati povećanje produktivnosti i da će naša privreda obezbediti ljudima da ne dođu u situaciju da budu korisnici socijalnih prava, prema projekcijama koje sada postoje očekuje rapidno povećanje upravo tog broja korisnika ovih sredstava. Po nekim predviđanjima, ima blizu 800.000 nezaposlenih, u bliskoj budućnosti može da budu i milion nezaposlenih, a među njima će biti veliki broj onih kojima će prava iz socijalne sfere biti i te kako potrebna. Dakle, moramo da konstatujemo da se ovakvim zakonskim predlogom prava smanjuju. Zbog čega? Ukoliko je odnos bruto i neto zarade jedan prema dva, moram da istaknem da je u članu 1. u kome se utvrđuje cenzus za ostvarivanje prava i socijalnih davanja, recimo procenat 50% zamenjuje se procentom 16, što je skoro 1:3. Dakle, što se tiče cenzusa to je to. Što se tiče nivoa davanja u članu 4. "od 40 prosečnih zarada ostvarenih u privredi Republike", zamenjuju se rečima: "13% od prosečne zarade". I tu je blizu 1:3. Opet dolazimo do nesporne činjenice da se radi o restrikciji socijalnih prava. Takođe moram da skrenem pažnju na jednu činjenicu koja ovim zakonom nije sagledana, a to je da prema podacima Republičkog zavoda za informatiku i statistiku, prosečna mesečna neto zarada u privredi opština u februaru se kreće u rasponu 1:10. Kao ilustrativni primer navešću Belu Palanku, gde je prosek zarada 898 dinara samo, ili recimo Dimitrovgrad, gde je prosek 740 dinara, a na suprotnoj strani je prosek Lajkovca ili Beočina blizu 8.000 dinara. U tom rasponu se kreću i nivoi materijalnih davanja, pa koristim ovu priliku da skrenem vašu pažnju, odnosno zakonodavcu, da obrati malo više pažnje na ovu činjenicu, iako se to koncepcijski zaista dovodi u povezanost - način obezbeđivanja sredstava za, recimo, materijalno obezbeđenje koje se usklađuje sa nivom plata na nivou opštine, a ne na nivou Republike. Podsetiću vas da su cene u celoj Republici manje - više iste, a da su materijalna davanja za materijalno obezbeđenje u rasponu 1:10. U tom smislu bi trebalo razmisliti o tome na koji način možemo obezbediti ta sredstva, ili puteve za prevazilaženje takve, po meni, apsurdne situacije.
Reč ima ministar, gospođa Matković.
Ja ću još jednom da pomenem da mere nisu restriktivne, znamo da će nivo socijalnih davanja ostati isti prva tri meseca, a onda ćemo proveriti, ako dođe do tog pada o kome govorite, mi ćemo promeniti te procente, da više o tome sada ne razgovaramo. Pitanje korišćenja decentralizovanih kriterijuma je jako ozbiljno. Kada je ovaj zakon formulisan, svojevremeno, znam da nisu verovatno postojale takve razlike između opština, i to je pitanje koje, sasvim sigurno, mora da se reši u ovom periodu, i, da tako kažem, jedan od razloga zbog kojih je izdvojen i taj fond za jednokratnu pomoć je taj što računamo sa prelaskom sa decentralizovanog na korišćenje centralizovanih kriterijuma, pa će se onda pojaviti potreba za dodatnim davanjima, a pošto se, naravno, budžet pravi po postojećim zakonima, onda takve stvari nismo mogli da uključimo u ovaj razdeo. Ali smo baš iz tih razloga napravili u međuvremenu dodatne liste po opštinama (to ste verovatno imali prilike i da čujete), tako da sada znamo koji je to broj porodica, koji bi se zbog tog korišćenja decentralizovanog kriterijuma morao dodatno štititi. Sada prikupljamo i njihove dodatne podatke. Vi ste tu u pravu, znači korišćenje decentralizovanog kriterijuma u ovakvim uslovima zaista nije primereno, jednostavno lako je razvijenim zemljama, koje nemaju toliko velike razlike između opština, pa i ona koja je najnerazvijenija, može sebi da omogući to, ali je to čitav drugi princip finansiranja i prihoda opština itd. Ali, korišćenje decentralizovanog kriterijuma je definitivno nešto ka čemu u konceptualnom pravcu idemo.
Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj zakon koji je danas pred nama, u svetlu je socijalnih zakona, koje smo imali i prethodnog dana, i on u mnogome nije različit. Nije različit u tome što poslanička grupa SRS smatra da je ovaj predlog zakona, koji se menja, nepovoljniji od prethodnog zakona. Ovde smo čuli od ministra da je zakon, odnosno osnovica izračunata na osnovu procena i proračuna, koji su vršeni na bazi informacija o finansijama. Možemo da se složimo da je to tako, ali se ne možemo složiti da su to procene koje će građanima, odnosno korisnicima ovog zakona poboljšati prava na korišćenje iz ove socijalne kategorije. Dakle, gotovo smo sigurni da ovaj zakon takođe, sa ovim osnovicama, ne odgovara ovome što je nuđeno građanima Srbije u predizbornoj kampanji. Poboljšanje na osnovu ovog zakona ne postoji. Šef poslaničke grupe DOS-a je rekao, dakle i priznao, da ne postoji poboljšanje, ali da se vrši redifinisanje u onom delu gde se neutralno dejstvo zakona vrši u finansijskom pogledu. Mogli bismo se složiti da ta redefinicija postoji, ali ona u stvari umanjuje prava korisnika ovog zakona. Pre svega, umanjuje prava zbog toga što je prenebregnuta činjenica da je danas život mnogo skuplji, da su poskupele sve osnovne životne namirnice, i sve ono što su nameti DOS-ovske vlasti doprineli da je danas skuplje. Takođe, i ovoj kategoriji korisnika skuplje su osnovne potrebe, a to su pojedina pomagala, jer se ovde verovatno radi o invalidima, ortopedska pomagala, invalidska kolica itd. Dakle, uzevši u obzir da je sve to poskupelo zahvaljujući uvođenju nameta, svih poreza, sa sigurnošću možemo tvrditi da se ovim zakonom umanjuju prava, odnosno da su otežani uslovi korisnika ove socijalne kategorije. Takođe je ovde rečeno da se kasni sa isplatama, i naravno, to je činjenica, ali zato moramo da kažemo da su sredstva koja su izdvojena u budžet daleko veća nego sredstva koja su bila u ranijem periodu, u vreme kada je Vlada bila restriktivna i kada su se sredstva usmeravala u obnovu, u obnavljanje razrušenih fabrika, koje su porušili NATO agresori, koji se dan danas takođe ovde amnestiraju. Ne spominju ni jedan dinar od donacije, odnosno od ratne odštete, koju su oni dužni da plate ovom narodu, pa na taj način da se i budžet, odnosno sredstva stvaraju iz tih donacija, koje su bile obećane. Takođe, u ovom zakonu se može primetiti da je sada zaista izvršeno redefinisanje onih osnovica, koje su usklađene iz radnog odnosa, iz Zakona o radnim odnosima. Ali, takođe možemo da zaključimo i sledeće, da predlagač uopšte nije bio u konsultaciji sa premijerom, Zoranom Đinđićem, koji je u svom ekspozeu rekao - mi nećemo kupovati socijalni mir svinjskim polutkama, pasuljem, brašnom, naš narod nije malouman, da ne zna da troši svoj pošteno zarađeni novac, mi ćemo isplaćivati sve uglavnom u novcu i nema potrebe više da građane zamajavamo svinjskim polutkama, konzervama itd. Ovaj zakon govori suprotno. Dakle, ako je već menjan član 47b, a ovde stoji - u članu 5. da se taj član menja, samo u delu gde se menjaju reči: "zarade ostvarene u privredi Republike", zamenjuju se rečima "zarade ostvarene po zaposlenom u Republici". Zbog čega u tom članu, ako smo imali takvu krilaticu, da nećemo građane isplaćivati u naturi, stoji i dalje u članu 47b stav 2. da "jednokratna pomoć može biti novčana ili u naturi". Zbog čega nije tim članom 5. brisana i reč "u naturi"? Plašim se da upravo zbog umanjenja prava ovim zakonom, kako ovde neko reče, mnogi korisnici neće ni dočekati efektivu ovog zakona, pa se verovato predviđa da bi ta natura mogla biti u pogrebnoj opremi, u sanducima i tome sl. Zato, kao i prethodni zakon kao Zakon o brizi o deci, i ovaj zakon je samo jedna farsa tobožnje brige, i zbog toga poslanici SRS argumentovano iznose ovde nedostatke, a koji su u tome što ste obećali bolje zakone, što ste obećali bolji život, a ovim zakonima to ne nudite. Hvala.
Pre nego što dam reč narodnom poslaniku Golubu Rajiću, samo dve informacije, molim vas - da se 10. sednica Administrativnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije, zakazana za danas u 14,00 časova, pomera za 15,15 časova, u sali na drugom spratu. I drugo, dekoncentrisani narodni poslanik izgubio je pribor za pisanje, pa u pauzi neka se javi sekretaru. Reč ima narodni poslanik Golub Rajić, a posle njega narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Gospodine predsedniče, uvaženo predsedništvo, gospođo ministre, dame i gospodo poslanici, na dnevnom redu je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđenju socijalne sigurnosti građana. Znači, još jedan od zakona gde se vrši usaglašavanje pojedinih odredbi zakona zbog izmena u sistemu, kojim se definišu prava iz radnog odnosa. Ovaj predlog zakona ima samo sedam članova i to je slično sa razmatranjem prethodnih zakona tokom ovog zasedanja. Da budem iskren, od ove vlade eksperata očekivao sam mnogo više, bar u ovoj oblasti. Meni je jasno da redefinisanjem kategorije zarada mora doći do usaglašavanja i određenih termina, kao što je ovde i dato, i da se kategorija neto zarade zamenjuje zaradom, zatim neto zarada u privredi terminom - zarada po zaposlenom, mada sam siguran da još uvek u ovom parlamentu velikom broju poslanika to nije jasno, a verovatno i vama u Vladi, jer se pojavljuju različiti podaci u nominalnom iznosu. Nisam siguran da je povaćanjem osnovice, koja služi za utvrđivanje cenzusa i visine novčanih prava u oblasti socijalne zaštite, bilo neophodno baš ovoliko umanjiti parametre koji služe za obračun cenzusa i visine prava, da bi se postiglo neutralno dejstvo u finansijskom pogledu. Mislim da će primenom ovog zakona, gde se pomera nivo socijalne sigurnosti, pre svega u članu 1. kod pojedinca - sa 50% po starom zakonu, na 16%, za porodicusa dva člana - od 70% na 22%, sa tri člana - od 90% na 28%, sa četiri člana - sa 95% na 30% i za porodicu od pet i više članova - sa 100% na 32%, biti oštećeni naši građani koji su korisnici socijalne zaštite i da će davanja po ovom osnovu biti manja nego do sada, iako se očekivalo da to bude drugačije. Takođe, i učlanu 4. Predloga ovog zakona, koji reguliše dodatak za pomoć i negu drugog lica, procenat od 40% prosečne zarade u privredi, po starom zakonu, umanjuje se na 13% od prosečne zarade ostvarene po zaposlenom u Republici, što svakako korisnicima neće biti više nego do sada. Da ne ponavljam podatke i iznosu plata u oktobru i danas, ali treba reći šta se za njih moglo kupiti tada i sada. Postoji ovde i nešto dobro, a to je član 6, koji kaže da će se obračun materijalnog obezbeđenja dodatka za pomoć i negu drugog lica, za šesti, sedmi i osmi mesec 2001. godine, vršiti tako što će se iznosi ovih prava za maj 2001. godine usklađivati sa indeksom troškova života za mesec za koji se vrši isplata u odnosu na prethodni mesec. Takođe, i član 7. koji kaže da zakon stupa na snagu 1. juna 2001. godine, a odredba člana 1. ovog zakona će se primenjivati od 1. oktobra 2001. godine. Ova opreznost je verovatno dobra i sagledaće kretanje zarada za ovaj period i videće se tačno kolika su davanja po ovom osnovu. Bez obzira na to, i ovaj zakon je restriktivan i ne bi ga trebalo prihvatiti, a do oktobra i u oktobru, pitanje je šta će biti. Hvala vama.
Reč ima Dragoljub Stamenković, a posle njega narodni poslanik Slobodan Janjić.
Dame i gospodo narodni poslanici, predstavnik Vlade, gospođa ministar dr Gordana Matković, nam je u svojstvu predstavnika Vlade objasnila da ovaj zakon donosi samo tehničke izmene uzrokovane donošenjem prethodnih zakona i promenom pojma zarade u odnosu na neto lični dohodak i usklađivanje odnosa između bruto zarade i bivše kategorije koja je korišćena - neto ličnog dohotka. Dalje, gospođa ministar ističe da su proračuni izvršeni na bazi informacija koje su bile dostupne, a da informacije potiču iz Ministarstva finansija. Takođe, kaže da će se primena zakona pratiti i da će se po potrebi menjati i odredbe, odnosno procenti koji su navedeni u ovim izmenama i dopunama zakona. Doduše, gospođa ministar baš ne brani zdušno ovaj zakon. Pretpostavljam da je i ona uverena da procenti i iznosi koji će biti isplaćivani korisnicima, po ovom zakonu, nisu adekvatni, nisu dovoljni, ali je bar tu, za razliku od onog čuda od juče, onog čupavog, koji je istričao nakon što je izvređao narodne poslanike. Mi mislimo da informacije nisu valjane, da nisu pouzdane i to ćemo u raspravi sigurno i dokazati. Ovaj zakon se odnosi na porodice i lica koja su u stanju, kako se to kaže, socijalne potrebe. Dokazaćemo da se nivo davanja smanjuje, a ne bežimo od istine da su i raniji iznosi bili mali i da se od toga teško moglo preživeti, odnosno nije se moglo preživeti, sigurno. Sada, posle svih ovih poskupljenja, od ovih davanja i od ovih iznosa neće moći da plate ni struju. Zašto se nivo ovih davanja zadržava na istom nivou, kako vi kažete, odnosno smanjuje, kako mi tvrdimo, ako je ovogodišnji budžet nekoliko puta veći od prošlogodišnjeg? Očekivali smo da to što se daje, pre svega za socijalu, bar bude u srazmeri sa povećanjem budžeta. Ponavljam da je gospođa ministar rekla da se predviđeni procenti u ovom zakonu mogu menjati ako se u toku primene utvrdi potreba ili dođe do takvih promena odnosa da je to neophodno. Mislim da smo već danas, u toku ove rasprave koja traje manje od dva sata, utvrdili da su davanja nedovoljna, jer naveo sam, poskupela je struja, poskupelo je grejanje, prehrambeni artikli, lekovi, sve je poskupelo. Zašto da čekamo nekoliko meseci ili jesen da to uradimo, kada je već očigledno da možemo danas, uz saglasnost Vlade, da izvršimo neke izmene? Gospođo ministar, možda neće toliko trajati ova vlada, možda će se s jeseni menjati Vlada, pa dok mi radikali formiramo novu vladu, opet prođe nekoliko meseci i onda mnogo kasnimo. Vladajuća većina, odnosno predstavnik vladajuće većine u Skupštini, stalno ponavlja - zatekli smo dugove i teško je stanje. Da nije bilo tako, da je bilo sve idealno, vi ne biste bili vlast. Normalno da ne biste bili vlast. Sada ste vi vlast i vi ovo morate da rešavate. Šta narod briga što vi imate probleme. Narod ima problem. Narod traži da rešite njegov problem. Vidite, sem vas ovde nema ni jednog ministra, nema premijera, da ne kažem, nema ni predsednika. Svaki dan su u drugoj zemlji, svuda im odaju počasti. Daju im počast, ali pare ne daju. Oni traže da prodamo nekoliko Srba za te pare, i to za iznos koji će biti manji nego što Tajson dobije za 10 rundi jednog boks meča. Ovo je sasvim dobronamerno, jer ste stekli i određene simpatije poslanika, jer niste arogantni, pokušavate na najbolji način da odbranite zakon za koji ste vi izvestilac, bez obzira što mi mislimo da zakon nije dobar. Mi vam preporučujemo da vratite ovaj zakon, baš zbog toga da se taj zakon ne vezuje za vaše ime. Nemojte da sirotinja taj zakon vezuje za vaše ime i da loše govori o vama. Verujte, teško je preživeti od pune plate, a još teže će biti onim ljudima koji nažalost dođu u ovakvo stanje. Sigurno je to i najavljeno, to Vlada ne krije i to je svima očigledno, da će doći i do sigurnog otpuštanja radne snage, do viškova radne snage. Otići će i ljudi koji imaju preko 30 godina radnog staža, a teško mogu na drugi način da se snađu, da zarade neki dinar, možda će im ovo biti jedini izvor prihoda. Ajde da učinimo da zakon bude malo humaniji, da procenti budu malo veći. Možda biste vi prihvatili, ali DOS je ipak najgori i teško da će prihvatiti.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić, a posle njega narodni poslanik Borivoje Drakulović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ukoliko bi se i složili da je konstatacija gospodina Čedomira Jovanovića tačna, a nije, da će korisnici sredstava dobiti isti iznos sredstava, treba reći da su finansijske obaveze koje su nametnute građanima, dosad usvojenim paketom zakona, tri puta veće od dosadašnjih. Postoje dve koncepcije da bi se umanjila sredstva licima koja ostvare prava na sredstva pomoći iz socijalnog fonda. Međutim, cilj je isti. Da se što manje sredstava isplaćuje građanima, jer se očekuje da će primenom do sada usvojenih zakona broj korisnika biti desetostruko veći, zbog otpuštanja velikog broja radnika. Mislim da razlike u koncepcijama nema, ako je krajnji cilj isti, što manje sredstava ugroženim porodicama. Kakva je razlika između nemačkog koncepta, koji zastupa kancelar Đinđić, da Srbe prodajemo na kilo u Hag i američkog koncepta, gospodina Koštunice, da ih prodajemo na komad, jer ćemo postići veću cenu, a možda će biti aukcija odnosno licitacija, gde će svaka srpska glava biti na tenderu transparentno izložena. Ko god u ovoj državi glasa da Srbe isporučujemo u Hag, neka mu se zatre svaki trag.
Gospodine Janjiću, hajde nas iznenadite jednom, pa progovorite o onome zbog čega ste se javili. Hajde stvarno, stvarno nema smisla. Toliko ste se trudili. Reč ima narodni poslanik Borivoje Drakulović, a posle njega narodni poslanik Dragan Čolić.
Poštovani predsedavajući, kolege i koleginice poslanici, poštovana gospođo ministre, evo ne javljam se često, a povodom ovog zakona imam određenu obavezu, a možda i veće pravo od nekih ljudi. Naime, ja sam ratni vojni invalid 100% II kategorije. S ponosom to ističem iz prostog razloga što najčešće gospodin Toma Nikolić, a što iznosi opet s pravom, to pozdravljam, da su on i njegov sin učesnici rata i da su dali sve što su mogli da daju i koliko su mogli da daju za potrebe ove zemlje. Moj sin, takođe, nalazi se već četiri godine uglavnom na ratištima i danas je tamo gde se događa to što se događa. Ali, da prekinemo o tome, da se vratimo na ovu tačku dnevnog reda. Kao što se iz teksta Predloga zakona o izmenama Zakona o socijalnoj zaštiti vidi, ovde su predložene samo neke terminološke promene. Zapravo, nikakav poseban i dobar zakon. Međutim, DOS je najavljivao da će značajno povećati obim socijalnih davanja i drugih vidova socijalne zaštite, tako i invalida rata, a tako i drugih građana koji su socijalno ugroženi. Znači, umesto DOS da pristupi rešavanju i podsticanju privrednog razvoja, proširi materijalnu osnovu za povećanje socijalnih davanja, DOS se bavi nekim nevažnim promenama zakona. Svi građani, a posebno invalidi rata ostaje i dalje da čekaju da se DOS i njegova Vladasmiluju i da obezbede adekvatna socijalna davanja svim građanima. Umesto da se poveća obim prava invalida rata, povećava se broj invalida, svakodnevno, a ginu i policajci, i civili, i vojnici i danas i svakodnevno. Znači, posebno se to na jugu Srbije događa, a i na samom Kosovu. Na drugoj strani, crnogorski separatisti ne haju uopšte za ovo. Oni su čak odlučili da ne šalju svoje regrute na prostore Srbije, znači na prostore cele Jugoslavije, već se separatistički ponašaju i nije ih briga za socijalna davanja ostalih građana i probleme na koje nailaze naši invalidi iz ovih događaja koji se događaju danas na jugu Srbije. Jednostavno apelujem da se ovaj zakon ovakav kakav jeste se možda i povuče, posebno se ministru obraćam i da se prošire ova prava socijalnih davanja našim invalidima, a i uopšte svim građanima, jer inače dolazim iz jedne male opštine koja je veoma siromašna, Mali Iđoš se zove opština, koja je veoma siromašna. Ako bi se prema njoj gledalo, sigurni budite da bi maltene svaki drugi građanin imao i trebalo bi da ima prava na socijalna davanja. Ako se po procentima po kojima vi odlučujete decentralizovano to bude radilo, ostaćemo sa još daleko manje, biće daleko više ugroženih nego što je ostalo do sada. Iz te moje opštine, pouzdan je podatak, preko 1.500 ljudi se odazvalo, što kao dobrovoljci, što kao vojnici, što kao policajci u svim ovim ratovima. Ima povelik broj invalida. Mislim da ti ljudi zaslužuju jedno korektnije i poštenije ponašanje, pa i to materijalno obezbeđenje da bude daleko veće i bolje prema njima. Hvala.
Reč ima ministar gospođa Matković.
Na invalide i borce ovaj se zakon ne odnosi, mi smo u procesu formulisanja novog zakona. U potpunoj smo konsultaciji sa svim boračkim organizacijama. Pozivamo ovom prilikom i vas da nam se pridružite, da taj zakon formulišemo tako da on što bolje reši ta pitanja. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, čuli smo ministra i obrazloženje zakona o socijalnoj zaštiti i socijalnoj sigurnosti građana. Radi se kako ministar reče, o tehničkim izmenama prouzrokovanim promenom principa formulisanja zarade. Rečeno je još da je u Predlog zakona ugrađena dodatna sigurnost korisnika i da je ugrađen indeks troškova života. Mišljenja sam da korisnici socijalne zaštite neće od ovoga imati koristi, ni pojedinci, ni porodice, ni korisnici koji dobijaju pomoć za negu drugih lica. Čedomir Jovanović reče da opozicija u Skupštini zloupotrebljava skupštnsku govornicu, a da bi govorila o umanjenju prava korisnika socijalne zaštite. Ne očekuje valjda Čedomir Jovanović da poslanici SRS-a za loše poteze Vlade, za zakone za koje smatramo da neće biti uspešni u sferama svog delovanja, hvalimo Vladu i resornog ministra. Skupštinska govornica je mesto sa koga će se čuti i različito mišljenje, a često i korisni predlozi koje vi u većini slučajeva ne prihvatate. Čuli smo i to da država nije finansijski sposobna da uspešno deluje u oblasti socijalne politike. Ponavalja se po ko zna koji put patetičan govor o teškom nasleđu, o neuspšenoj politici prošle vlasti. Gospodo iz DOS-a, poverenje koje su vam građani Srbije ukazali na izborima vas obavezuje da baš na socijalnoj politici uspešnije delujete od političkih protivnika. Narod od vas nije očekivao umanjenje materijalnih primanja, a što je za ovaj zakon indikativno. Građanima Srbije ste obećavali lagodniji život, život zasnovan na socijalnoj sigurnosti. Da li će ova vlada DOS-a opstati, uveliko će zavisiti od socijalne politike, a neuspešna socijalna politika značiće i pad Vlade. Ne očekujem da će od predloženog zakona ugrožene socijalne kategorije osetiti poboljšanje svog materijalnog položaja. Da li ste i ovog puta na dućan laži stavili firmu istine ili pomoću belila, pokušavate da babu prikažete mlađom, ostaje nam da vidimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srobuljub Živanović, a posle njega Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđenju socijalne siguranosti građana se žele usaglasiti određene odredbe ovog zakona sa izmenama u sistemu kojim se definišu prava iz radnog odnosa. I ovde, u skladu sa redefinisanjem kategorije zarade, neophodno je da se u pojedinim odredbama Zakona o socijalnoj zaštiti i obzbeđivanju socijalne sigurnosti građana izvrši usaglašavanje, odnosno kategorija "neto zarada" zameni kategorijom "zarada". Kako se povećava osnovica koja služi za utvrđivanje cenzusa i visine novčanih prava u oblasti socijalne zaštite, ne treba umanjivati parametre koji služe za obračun cenzusa kako se ne bi postiglo neutralno dejstvo zakona u finansijskom pogedu. Ovim predlogom zakona predlaže se prelazni režim u pogledu obračuna novačnih davanja za period od tri meseca od stupanja na snagu zakona, a mislim da bi ga trebalo vezivati za republički prosek u tom periodu. Dobro je što se za korisnike koji su ostvarili prava na materijalno obezbeđenje i dodatak za pomoć i negu lica predlaže da se od juna, zaključno sa avgustom 2001. godine, obračun davanja vrši tako što bi se pripadajući iznos za maj mesec usklađivao sa troškovima života. Dame i gospodo, ovim zakonom o socijalnoj zaštiti i obezbeđenju socijalne sigurnosti građana stvorene su takve anomalije tako da je smanjen dodatak, i to: materijalno obezbeđenje porodice, dodatak za pomoć i negu drugog lica, pomoć za osposobljavanje za rad, smeštaj u ustanovi ili drugu porodicu i usluge socijalnog rada. Ovim zakonom je omogućena velika neujednačenost dodatka po opštinama u Republici, zato treba u članu 3. ujednačiti dodatak na celoj teritoriji Republike. Uostalom, od postojećeg DOS-ovskog režima ne treba očekivati da će pokazati dobru volju i pristupiti ozbiljnim reformskim zahvatima i dobronamerinim primedbama. Ali mislim da će biti nateran snagom javnog mnjenja i ozbiljnošću, promišljenošću i racionalnošću i alternativnim programima za njihovo ostvarenje. Da bismo umesto kozmetičkih, za koje se zalaže DOS-ovski režim ostvarili zaista optimalni upotrebljivi zakon o socijalnoj zaštiti građana potrebno je pokrenuti privredu i njene kapacitete. Smatram da još uvek postoje realne mogućnosti za umnu i radikalnu reformu privredno - ekonomskog i političkog sistema i zalažem se za angažovanje celokupnog intelektualnog potencijala u zemlji. Ovaj predloženi zakon pati od još jedne neizlečive bolesti: postoje normativi sa suviše mnogo društvenih odnosa, time gubi onu elementarnu konzistenciju, koherenciju koju bi državni zakon jedne zemlje svakako morao imati. Sadrži u sebi mnogo više protivrečnih i formalno - pravnih odredbi, nego što bi to bilo moguće u uslovima teorijski fundiranei besprekorno sazdane konstitucije. I ovog puta se pokazalo da pogubna podložnost određenih zakona monopolističkoj vladajućoj partiji predstavlja jednoličnu isključivost i apsolutizaciju, preopterećenu ideološkim predrasudama. Zato mislim da bi ovaj zakon trebalo da se vrati na ponovnu doradu suštinskog značaja. Zamolio bih vas da ne iznosite rad Vlade u ovih 100 dana. Da bih izneo taj rad Vlade moram odstupiti od dnevnog reda. Jug Srbije nerešiv. Može se reći, priznavanje Kosova i Metohije, znači već je to gotova stvar. Uništenje Prištinskog univerziteta.
Gospodine Živanoviću, molim vas da se vratite na temu.
Takođe, osamostaljivanje Vojvodine. Totalan kolaps privrede. Velika borba, bez pomoći države, najvažnije grane - poljoprivrede. Dame i gospodo ovih dana gospodin Koštunica posećuje SAD kao jedan .... (Predsedavajuća: Gospodine Živanoviću.) ....od najuspešnijih državnika u 2000. godini. To je još jedna laž SAD-a. Ne znam čime je...
Gospodine Živanoviću, pošto sam vas upozorila, izričem vam opomenu zato što se udaljavate od teme dnevnog reda.
... zadužio ovaj čovek svoj narod. Kolubara razrušena, privreda razrušena, Skupština razrušena. Hvala puno na pažnji.
Reč ima gospodin Aleksandar Vučić, kao predstavnik Poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici.... hoćete li da ućutite malo i da prekinete...
Molim vas da ne dobacujete.
I da prekinete sa tim - tema, izađite za govornicu ako imate nešto pametno da kažete, a nisam vas do sada čuo da ste bilo šta rekli, a kamoli pametno. Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS neće glasati za Predlog ovog zakona, kao što nije glasala ni za jedan od prethodno predloženih iz paketa zakona takozvanog socijalno - radnog zakonodavstva i naša je želja da makar jedan od ovih zakona oborimo, jer bi time de facto bili oboreni svi ti zakoni. Onda više ne bi mogli da se zbog usklađivanja bruto zarada i neto plata sprovode svi ostali koje je Narodna skupština Republike Srbije već donela, a za koje smatramo da nisu dobri. Dakle, pre svega bih ukazao na nekoliko činjenica koje su zanimljive u paketu ovih zakona i čini mi se da pokazuju izvesnu nelogičnost, oko koje verujem da ćemo se svakako složiti. Naime, u različitim zakonima se vide drugačije proporcije kada se usklađuju takozvane bruto zarade, odnosno kada se prelazi na princip bruto zarada kao promena u odnosu na ono što smo imali ranije. U ovom zakonu kao i u prethodnom zakonu koji je donela Narodna skupština Republike Srbije, proporcije su otprilike, ili gotovo iste, sa nekom razlikom od 3,1 puta, dakle oko 310%. E, sada, imali smo prethodni zakon, mislim da je to bio Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o braku i porodici, u njemu smo imali takođe usklađivanje, gde je rečeno da se vrši otprilike neutralisanje, ili da se sprovodi sve ono što smo imali ranije u nominalnom iznosu. Tada smo imali odnos otprilike 2,1:1. Kako je moguće da te proporcije budu toliko različite, a da se uvek govori o istom iznosu, i da svi govore o tome kako se prava neće ni umanjivati, ni povećavati, već će sve, otprilike ili gotovo, ostati u potpuno istom sadržaju. Na to je već ukazivao juče, čini mi se, narodni poslanik SRS Zlatan Jovanović i mislim da adekvatan odgovor na to pitanje nismo dobili. Ono što je zanimljivo za građane Srbije, to bi trebalo reći, oni to ne znaju, a to smo mogli da pročitamo iz Završnog računa budžeta Republike Srbije, da je porodica sa pet i više članova, dakle u skladu sa socijalnom zaštitom i obezbeđivanjem socijalne sigurnosti građana, zaključno sa decembrom mesecom, dobijala maksimalno 1.076 dinara. Ako vi po principu monetarnog nominalizma ne dirate u ta njihova prava i date im danas 1.076 dinara, to je najviše, to je maksimum u tom izdvajanju, kao što je minimalna granica 251 dinar, postavlja se pitanje, ko u uslovima ovako drastičnog drakonskog povećanja cena može sebi da obezbedi egzistencijalni minimum. Nekada je taj neko za taj novac mogao makar da kupi hleb i mleko, jedan lek na mesečnom nivou, dakle hleb i mleko svakodnevno. Danas, ako izračunate samo koliko košta hleb i mleko, videćete da mu je potrebno dva ili tri puta više od ovoga što mu država daje, ako je reč o petočlanoj porodici ili o porodici sa više od pet članova. Slične su ot prilike proporcije, pošto su niži iznosi i za porodice sa manjim brojem članova. Mislim da je Vlada te stvari takođe trebalo dauzme u obzir, da vidi šta se zaista dešava u ovom trenutku, a ne isključivo da se bavi tehničkim normiranjem, odnosno usklađivanjem sa prethodno donetim zakonima. Takođe bih rekao da ovo što se sada briše i štone postoji nikakav privredni parametar, ukazuje nam na ono što će se dešavati u Republici Srbiji, a to je činjenica da ćemo imati ne privredni rast, već bih rekao privrednu stagnaciju, ako hoćete i privrednu recesiju. Od ljudi koji se na ozbiljan način bave ekonomskom i socijlanom politikom mogli ste da čujete poslednjih dana da ukoliko ne dođe do najhitnijeg povećanja proizvodnog procesa ili ne dođe čistog novca oko 400 miliona nemačkih maraka, u roku od nekoliko dana, da će doći do značajne inflacije, značajnije od ove koju smo do sada imali, a koja nije beznačajna i koja je 17,7% na nivou od četiri meseca, ili će doći do potpune recesije, a vi znate šta to znači. To bi značilo jednu pravu katastrofu za Srbiju. Dakle, ne pominje se nikakav privredni parametar iz potpuno jasnih razloga, ali ono što je nama očigledno i zbog čega se to ne pominje, zbog čega je Vlada "zadržala" nominalni iznos, onakakv kakav je bio u ranijem periodu, jeste činjenica da je postojalo 30.000 korisnika, to su podaci iz decembra meseca. Ali je očigledno da Vlada računa na značajan broj onih koji će uticati na povećanje broja lica koja će imati prava po Zakonu o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana, da će ih biti mnogo više, pre svega zbog ostalih zakona koji su doneti u paketu poreskih zakona i zbog zakona o privatizaciji koji se priprema, odnosno koji je već kao predlog upućen Narodnoj skupštini Republike Srbije. Dakle, to pokazuje da će stanje socijalnih potreba, odnosno da će sve veći broj ljudi, sve veći broj građana imati i velike probleme sa obezbeđivanjem egzistencije i čini mi se da Vlada to nije na najbolji mogući način uspela da reguliše. Bilo bi dobro da se u ovom zakonskom predlogu, završavam da me ne biste opominjali i da neki koji nikada za ovu govornicu nisu izašli, ni jedan amandman ni zakon nisu ni pogledali, a kamoli pročitali, ne bi dobacivali s mesta. Čini mi se da bi Vlada trebala da povede računa o tome, čini mi se da takođe vidi da je u Srbiji sve očiglednije koliko problema sa tim ima i da se ne može iza svih televizijskih ekrana, iza svih novina koje danas vlast kontroliše u Srbiji, se skrivati činjenica da ljudi zaista objektivno žive teže. Ne da ne žive mnogo lakše, ne da nije sve mnogo uspešnije kao što je obećavano, već se zaista objektivno živi teže. Neka svako pogleda samo račune za struju, komunalije i drugo, od čega to ljudi da plate. Posebno oni koji su u stanju socijalne potrebe, o čemu mi ovde danas govorimo i dobro bi bilo da se ne dozvoljava nekima da se na račun države u ogromnim razmerama bogate poput onog Milana Panića, zbog kojeg se danas između ostalog i Vuk Obradović progoni. Bolje bi bilo da se takvima uzima,a da se ovim ljudima daju mnogo veća prava nego što imaju.
Reč ima ministar gospođa Gordana Matković.
Naravno, moram da kažem da je jedini pravi način za izvlačenje iz siromaštva to da neko ima posao i da može da radi, tu ste potpuno u pravu. Nastojaćemo da se pomeramo, odnosno da imamo više elemenata te aktivne socijalne politike, možda da ne ulazimo sada u to neko preciziranje, šta to znači. Nemam taj podatak za decembar mesec ovde, ali se naravno on povećavao, tako da je poslednji za april, ako je reč o petočlanoj porodici, sada 2.954 dinara, taj maksimalni iznos. Ako se ne varam, to je ono što ste vi pominjali za decembar. To je ono što će ostati samo ta tri meseca zbog indeksa troškova života, on podrazumeva da kada u maju mesecu se isplati poslednji prema prethodnom zakonu da se on realno održi. Znači, da se održi prema onome kako se svi troškovi života budu uvećavali i tako će se on održavati. Zato je predviđeno da on realno ostane isti, da ga cene ne bi ubile. Inače, znate da je rast cena na malo u stvari nepovoljniji i zato smo mi išli na indeks troškova života, jer u cene na malo mogu da uđu i mnogi proizvodi koji nisu za ugrožene kategorije od važnosti i zato smo izabrali indeks troškova života, da on zaista ne bi realno pao.
Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević, a sledeći je narodni poslanik Božidar Vučurović.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas kao i prethodnih dana raspravljamo o Zakonu za socijalno davanje, odnosno pomoć. Socijalna pomoć je nužna socijalna kategorija koja se proizvodi u društvu i državi zbog društvenih, političkih, istorijskih i drugih delovanja. Ova grupa ljudi koja prima socijalnu pomoć u društvu čini jednu jaku populaciju, koja može lako u datom trenutku i politički da se usmerava. To ste vi za vreme preuzimanja vlasti i činili. Obećali ste i toj populaciji, kada vi dođete na vlast, da ćete tada sve te socijalne slučajeve rešiti na vama blizak evropejski način. Niste to ni pokušali do današnjeg dana kada ste danas pred nas, narodne poslanike, postavili izmene i dopune onog prethodnog zakona koji ste vi smatrali da nije dobar. Mislili ste kad dođete na vlast, vi ćete to regulisati prosto i jednostavno. Niste uspeli, verovatno i analiza od 100 dana rada Vlade to nije stavila ni blizu dnevnog reda. Ima više od 8 meseci, a mogli ste da utičete na tu grupu ljudi da ste im ili nekom uredbom ili nekim dodatkom povećali iznose za materijalna davanja. Kako da im povećate, kad verovatno nisu pristigle te silne milijarde koje se čekaju i danas. U zapadnoj Evropi, o kojoj ste maštali i pre izbora, i danas sa njima vodite intenzivne političke, kulturne, socijalne, ekonomske i vojne razgovore, a ova pitanja koja život znače, ne samo ovoj populaciji, već i drugim ljudima, o tome ni reči. Ovaj zakon koji danas razlažemo na procente i matematičke formule, samo reguliše već ono što smo prethodno u svim ostalim zakonima nivelisali na neko početno stanje. Socijalna zaštita je muka koju država što pre treba da reši. Mislim da ova država koju vodi DOS to neće moći da učini. Neću komentarisati ove matematičke proporcije i procente, jer one na mene ne ostavljaju poseban utisak zato što smo to već apsolvirali. Ni danas ne znamo tačan broj ljudi koji primaju ovu pomoć. Verovatno je ova populacija za ovih 8 meseci povećana, a time su verovatno i veće potrebe iz budžeta koji treba da reguliše ovu materiju. Mislim da je 50 miliona u budžetu mala stavka i da taj iznos treba Vlada da koriguje u korist korisnika socijalne pomoći. Vreme će pokazati ko je u pravu, da li DOS ili mi koji komentarišemo drugačije ove zakone, to ostavljamo analitičarima i istoriji da to poredi. Treba obezbediti prava ljudima iz ove populacije da što više prime da bi mogli da funkcionišu. Ministar iz ove oblasti je napomenuo da je prethodna vlast akcentovala porodice sa decom i njima je obezbeđivala prioritet. Mislim da treba i to shvatati kao budućnost kojoj treba prići i to što pre, a ne čekati da se to dešava u nekom budućem vremenu. Socijalni slučajevi su vam kao bolesnik koji prima infuziju. Ako mu date infuziju na vreme, on nastavlja dalje da funkcioniše i živi. Tako je isto i sa socijalnim davanjima. Prethodni zakoni koji su vezani za natalitet i zdravstvenu zaštitu, isto su regulisali i ostavljali sebi pravo da se to sve reguliše u budućem vremenu. Zalažem se da sve ove zakone moramo rešiti danas, a ne sutra. Tako time činimo život boljim, odnosno delimično boljim.
Rač ima narodni poslanik Božidar Vučurović.
Dame i gospodo narodni poslanici, opet se vrše usaglašavanja i opet na takav način da nominalni iznosi davanja, po prethodnom zakonu i po izmenama i dopunama zakona, ostanu isti. A, u budžetu za ovu godinu je višestruko nominalno povećan iznos koji se izdvaja za ove potrebe. Bilo bi onda normalno da i davanja budu isto toliko puta ili nešto malo manje nominalno povećana, ali ne mnogo manje. Famozni član 6. iz prošlog zakona kaže da se vrši usaglašavanje sa povećanjem troškova života od maja pa nadalje. Iznos u budžetu za ovu godinu, po onom zakonu, je pet puta veći, treba da nam kaže da inflacija neće biti 30%, kako je Vlada predvidela, i da troškovi života treba da skoče negde oko pet puta. Ili, treba da nam kažu da sadašnji broj korisnika socijalne pomoći treba da se poveća pet puta. Vlada to ne kaže. Ni Vlada ni ova koalicija u predizbornoj kampanji nisu rekli da će stvarati socijalne slučajeve, nego socijalno blagostanje. Ako se inflacija planira na nivou 30%, onda se i troškovi života planiraju, odnosno povećanje troškova života je otprilike u istom iznosu. Ako je nominalni iznos u budžetu mnogo veći nego prošli put - šta to znači. To znači da sada vi gospođo direktno negirate politiku Vlade. Sada vi nama objašnjavate ovde da Vlada nas laže. Vi nama objašnjavate da će troškovi života do kraja godine porasti i ha ha ha puta, ili nam kažete da će se broj socijalnih slučajeva povećati onoliko puta. A, Vlada to ne kaže. Vlada kaže, kao što rekoh juče, da nam teče med i mleko, doduše oporezovano, ali nam ne kaže da će broj socijalnih slučajeva biti veći i ne kaže da će troškovi života biti onoliko puta veći koliko ste vi iznos za ove namene povećali u budžetu. I, u svim dosadašnjim računicama, kod stavke prihoda, iznos od 50% je zamenjivan iznosom od 25%. Ali, to je kada se puni budžet. Kada se prazni iznos od 50% se izjednačuje sa iznosom od 16%. E, sad, ako pretpostavimo da je ovih 16% tačno, znači da su kod zavlačenja ruke u naše džepove prošli put slagali. Znači, nije trebalo za 25%, ili 1:2 u iznosu, da nam zavlače ruku u džep, nego 1:3. Sve u svemu, onaj ko je radio ove račune i usaglašavanja, vodio je računa samo o jednom. Da se što više novca prikupi u budžet, a da se što manje novca isplati. Simptomatično je i iskazivanje u budžetu onog famoznog deficita od 40-tak milijardi dinara, za koje smo vam mi odavde dokazali da ne postoji. Simptomatično je i to koliko treba da očekujemo pomoći iz inostranstva, koja bi trebalo u ove svrhe da se potroši, uglavnom ove svrhe. Jer, u našu proizvodnju neće niko ulagati, bar za sada. To su smešni iznosi. I slažem se da nema novca u budžetu. Znamo mi da ga nema. Ali ste nam vi rekli da ga ima i da će ga biti. Tih famoznih šest milijardi vrtimo ovde već bog te pita koliko puta. A, predsednik poslaničke grupe juče izađe i kaže - 10 miliona je za ove namene i još tri miliona za jednokratnu pomoć. Pa, danas ta tri miliona za jednokratnu pomoć. A, seljak koji ima dva naviljka sena, od ta dva naviljka ne može da da i kravama i ovcama, ako su krave to već pojele. Ako smo juče potrošili ta tri miliona za one svrhe, otkud danas opet tri miliona i za ove svrhe. Tri milijarde, oprostite. Tri milijarde. Prekardašio sam.
Reč ima ministar gospođa Matković.
Znači, ne mogu da branim budžet u celini - to vam je jasno. Mogu da kažem ono za šta je naše ministarstvo predvidelo kao povećanje i zbog čega je taj budžet sada veći. Postoje dva osnovna razloga. Od 1. aprila je krenulo, prijavljuju se, a rekla sam juče, ne znam da li sam danas govorila, porodice koje imaju pravo na dečiji dodatak na osnovu situacije koju su imali u prethodnoj godini. To je tako regulisano zakonom. Mi smo predvideli da će se broj tih porodica koje imaju pravo značajno povećati i, između ostalog, zbog toga, što je sve prema prethodnim prihodima i rashodima, znači ništa se u odnosu na one koji se prijavljuju sada ne menja, tako da je u tom smislu, bar tu, situacija jasna. Mi procenjujemo, a sada na osnovu ovoga što smo do sada uspeli da obradimo to se i potvrđuje, da će se taj broj značajno povećati. Teško je sada proceniti koliko to znači da je njihova situacija prethodne godine bila teža. Sigurno je da će redovnost isplata takođe neke motivisati da se prijave, ali smo predvideli da će se broj tih porodica koje imaju pravo značajno povećati. U zavisnosti od toga kakva bude bila situacija sa našim obavezama u pogledu siromašnih porodica sa decom i dečijim dodacima, mi ćemo onda, kada budemo sada potvrdili tu našu hipotezu, ili se ispostavi da ih ima manje, što bi bilo dobro, kada budemo vršili ove suštinske izmene i ovog dela, moći da u tom iznosu promenimo nešto, kada je reč o socijalnim slučajevima. Za sada ta situacija ostaje nepromenjena. To je razlog zbog koga je uvećana, kada je reč o budžetu. Pretpostavlja se da će broj porodica koje se prijavljuju za dečije dodatke, ponavljam na bazi situacije u prethodnoj godini, da će više njih imati pravo i da će više njih biti motivisano da se prijavi. Hvala.
Ne možete, niste uopšte pomenuti, prvo, niste prozvani, odgovarala je na diskusiju. Niste ni uvređeni ni pogrešno protumačeni. (Obraća se narodnom poslaniku Vučureviću koji traži reč.) Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o Zakonu o socijalnoj zaštiti i obezbeđenju socijalne sigurnosti građana, a u okviru toga i predloženim izmenama, treba da pođemo od toga šta se smatra stanjem socijalne potrebe. A, to je precizno definisano članom 2. osnovnog zakona. Dakle, stanjem socijalne potrebe smatra se takvo stanje u kome je građaninu ili porodici neophodna društvena pomoć u cilju savladavanja socijalnih i životnih teškoća i stvaranja uslova za zadovoljenje osnovnih životnih potreba, ukoliko se te potrebe ne mogu na drugi način zadovoljiti, a na osnovu humanizma i poštovanja ljudskog dostojanstva. Mi smo, gospodo, daleko od toga da to obezbedimo ovakvim rešenjima, kakva sada imamo u zakonu. Očekuje li se da broj tih porodica bude sve veći - očekuje se. Prošlu godinu smo završili sa 30.000 takvih korisnika i iz završnog računa vidimo da je pojedinac po tom osnovu mogao da ostvari od 125 do 853 dinara i, da ne čitam pojedinačno sve kategorije, porodice sa pet i više članova, od 251 do 1.706 dinara. Malopre je ministar Matković rekla da su to iznosi koji su bili aktuelni u decembru mesecu i iznela je da je to u aprilu negde oko 2.900 za ovu kategoriju porodica sa pet i više članova. Ali, od decembra do aprila meseca znatno su poskupele osnovne životne namirnice, znatno je poskupela struja, znatno su uvećani porezi, i uopše je život sve teži i teži, i skuplji. Član 3. predloženog zakona dovodi do neujednačenosti prava na socijalnu zaštitu i socijalnu sigurnost od jedne do druge opštine i izostavlja privredu kao kategoriju uopšte. To je povoljnije za korisnike, jer je prosek po zaposlenom na nivou Republike sigurno veći, nego u privredi Republike, ali to takođe upućuje na zaključak da se na privredu uopšte ne računa, iako Vlada stalno govori o tome da očekuje privredni rast od 5% za ovu godinu. Po meni, privreda će sigurno polako zamreti, mnoga preduzeća će staviti ključ u bravu i tako će broj korisnika socijalnog davanja sigurno da se poveća. Stalno se pozivate, u obrazloženju ovih zakona iz radnog i socijalnog zakonodavstva, na finansijsku neutralnost. Ali, to je nešto što građani ne očekuju, i ono što mi, narodni poslanici, ne želimo da podržimo, jer se očekuje uvećanje po svim ovim osnovama, obzirom na povećana izdvajanja koja građani po osnovu poreza i doprinosa, radi punjenja budžeta, imaju. Sav novac koji se sliva u budžet izdvojili su građani, i niko drugi, po osnovu poreza i doprinosa. I, kako oni izdvajaju veća sredstva, logično je da se očekuje i da država uvećava prava za kategorije stanovništva, prema kojima ima obavezu. Mi, srpski radikali, smatramo da se Vlada nije zainteresovala da suštinski reši probleme, vezane za savladavanje socijalnih i životnih teškoća građana, koji su se našli u stanju socijalne potrebe, i zbog toga nećemo glasati za Predlog ovog zakona, kao što nismo glasali ni za jedan predlog zakona iz paketa zakona koji se odnose na radno i socijalno zakonodavstvo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik, gospodin Božidar Vujić.
Dame i gospodo narodni poslanici, za razliku od zakona koji su se do danas u Skupštini donosili i kojima su ukidani postojeći zakoni - sa klauzulom da ipak još malo važe, dok se ne donesu novi, doduše, kada će ti novi, pouzdano i sa sigurnošću se još ne zna, valjda dok se među ekspertima ne pronađu eksperti za zakonodavstvo - ovaj zakon je možda prilika i samo možda dobar zakon. Evo zašto dobar, barem delimično, a ponegde i mestimično: dobar je u delu gde u stvari zadržava stari zakon. Eksperti i gospođa ministar su to utvrdili i danas nam ne nude ništa ili skoro suštinski ništa novo. Obećanje o korenitim i temeljnim reformama, pa i u oblasti socijalnog zakonodavstva, izgleda biće zamrznuto, do novih obećanja, za neke nove, naredne izbore, a uostalom, to jeste DOS, dosledan u nedoslednosti. To stvarno jeste DOS, i zaista, DOS je najgori. Ovo su razlozi zašto je ovaj zakon dobar - dobar jerDOS, Vlada i od Vlade izabrani DOS-ovi poslanici nisu posegli za korenitim izmenama u ovoj oblasti i na taj način pokvarili zakonodavno regulisanje oblasti socijalne zaštite i obezbeđenja socijalne sigurnosti građana. Opet imamo, i samo to imamo, tehničke i terminološke ispravke. Kao i u prethodnim zakonskim projektima, imamo prelazak sa neto na bruto, imamo prelazak sa garantovane, na minimalnu zaradu, imamo prelazak sa zarade ostvarene u privredi, na zaradu ostvarenu po zaposlenom u opštini ili Republici. To govori ovih sedam predloženih članova zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđenju socijalne sigurnosti građana. Šta je to što nije dobro u ovom zakonskom projektu, a što ćukao poslanik iz redova SRS-a, pokušati u par rečenica da obrazložim - nisu dobri, dame i gospodo poslanici, predloženi procenti, jer su oni objektivno i realno niži od onoga što čini život u Srbiji. Usled povećanog rasta troškova života, usled zarada koje te troškove ne prate, usled, ili isto, takođe privrede, kojoj vi nikako ne stvarate povoljniji ambijent za tržišno poslovanje, usled fiskalne politike, koju ste doneli, a koja je prepoznatljiva, ili isto, takođe transparentna samo i jedino po haračenju. Nisu dobri procenti za socijalna davanja, jer ste samo vama priznatom i samo vam poznatom matematikom, preračunali nekadašnji neto na vaš bruto, da, baš na vaš bruto, za koji ćete vi uskoro sami izreći, pred skorašnje izbore: "Zar i ti sine bruto"? Četiri puta veći budžet, a socijalna politika restriktivna, ili takođe rigidna. Kako je gospođa Čomić izrekla u ovoj skupštini tu frazu "isto, takođe", a koristio sam je sada u svome govoru, moram da iskoristim ovom prilikom još jednu izgovorenu reč, koju je ona upotrebila sa indignacijom i samo njoj svojstvenim gađenjem - "Srbija, bre". Jeste, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je "Srbija, bre", ali u najlepšem smislu te reči, ovo je "Srbija, bre", kojoj je teško, a koju vi DOS-ovci, a u vas su polagali nade građani ove "Srbije, bre", obećali bolje sutra. Vi došli na vlast, pa odmah preuzeli "malo morgen". Stvarno je DOS najgori.
Reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković.
Poštovane kolege poslanici, poštovani predsedniče, cenjena gospođo ministre, ulazeći u ovaj sveti dom, uz pomoć blizu 15.000 mojih birača, naravno socijalista, nisam verovao da ću se u ovoj meri baviti prostom računicom i da mi skoro dva meseca digitron neće ispadati iz ruke, za neke proste račune, da bi došao do konačnog suda - kako da se opredelim, koje dugme u poslaničkoj jedinici da pritisnem, da li ono - za, ili ono - protiv? Međutim, i danas mi, koleginice i kolege, imamo situaciju da ponovo imam dilemu - šta da radim, jer, radi se, kako kažemo, i u obrazloženju kako piše, o zakonskom predlogu, koji sadrži samo neka tehnička usaglašavanja o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđenju socijalne sigurnosti građana, tj. o zameni termina - neto zarada u privredi opštine, odnosno grada, u prethodnom kvartalu, ili zarada po zaposlenom u istom periodu. Činjenica da je uneta izmena, sama po sebi je navodila da moramo da pregledamo sve ono što piše. Ne vidim apsolutno ni jedan razlog zašto se menja zarada u privredi u zaradu po zaposlenom, jer su razlike tako minimalne da su prosto zanemarljive. U Beogradu su one po zaposlenom niže za 1,4% u odnosu na zaradu u privredi, u Leskovcu je to 6,5% više po zaposlenom nego što je u privredi. Ali, uglavnom su razlike između zarada u privredi i po zaposlenom apsolutno minimalne. Kao da se Vlada bavila time samo da bi napravila neke izmene, pa je unela ovu promenu o kojoj sada govorim. Istina, ona je uz to dodala i ono drastično smanjenje procenta za izračunavanje cenzusa i visine prava socijalno ugroženih korisnika u odnosu na izmenjenu osnovicu. To će praktično izazvati i promenu cenzusa za otprilike 23 do 25%. Kada je reč o dodatku za neku drugog lica, smanjenje procenta sa 40 na 13%, u članu 4, praktično to je malo za tri puta, čini se da će izazvati smanjenje primanja za oko 25%, kako smo napravili tu računicu. Takođe, ono što je izgovoreno sa ove govornice, da se strašno kasni sa isplatom ovih dodataka za tuđu negu, mislim da nije baš tako. Leskovac je primio prvi deo februara koji iznosi 1.200 dinara, koliko sam pitao ljude koji primaju. Polovina tog primanja je 1.200 za februar. Prema tome, ovo što se sada predlaže značiće sigurno smanjenje o kome vam govorim. Ovim primedbama mi sigurno nismo protiv novog načina obračuna, samo smo protiv drastičnog smanjenja ovog procenta sa 40 na 13, koje izaziva ovu posledicu da će se umanjiti primanja, odnosno davanja za negu tuđih lica za oko 25%. Ako Vlada želi da zadrži važeći odnos koji će se obračunati za maj mesec i koji će se usklađivati sa rastom troškova života za jun, juli i avgust, onda u članu 6. treba da unese odredbu da primanja, po osnovu materijalnog obezbeđenja i dodatka za negu drugog lica, ne mogu biti manja nego prava ostvarena u avgustu mesecu 2001. godine. Toga nema, a obećanje ministra, moram priznati, za nas jeste značajno, ali nije stav koji sigurno važi. Vlada može i da se ne složi sa željama i sa onim što predlaže ministar, pa je zato neophodno da to bude uneto u ovaj zakonski predlog. Ovo što se ostaje na obećanju gospođe ministra, mislim da nama, socijalistima, ne može da pruži sigurnu garanciju da će to biti i ostvareno. Zato mislim da svi oni, i mi, poslanici, koji treba da glasamo za usvajanje ovog zakona, kao i budući korisnici ovih primanja, bićemo sigurni samo ako takva izmena bude i uneta u član 6, a time će biti garantovana. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Mucić, a posle njega narodni poslanik Miomir Ilić.
Uvaženi predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ovom prilikom biću mnogo kraći u odnosu na vreme koje nam je dozvoljeno za diskusiju i istaći samo nekoliko činjenica i stvari, imajući u vidu da se zaista radi o vrlo ozbiljnim pitanjima i vrlo ozbiljnom zakonskom projektu i imajući u vidu da od ovog zakona i njegovih odredaba zavisi život najugroženih kategorija stanovništva u našoj Republici, kojim je obuhvaćeno, bar prema podacima nadležnih ministarstava, negde oko 29.700 korisnika materijalnog obezbeđenja porodice, 16.600 korisnika dodatka za pomoć i negu drugog lica i oko 15.000 osoba koje su smeštene u ustanove socijalne zaštite i kod drugih korisnika. Zbog toga bi želeo da kažem da je zaista bolje i isplatiti određena prava koja stiču ove kategorije stanovništva, nego ih ukinuti ili smanjiti. Po tom osnovu nikada neće dobiti ono što im je pripadalo i pripada. Šta će ove porodice dobiti izmenom ovog zakona? Složićemo se, do dana primene ovog zakona - 1. oktobra, neće dobiti ništa. Niti će dobiti povećanje, niti će dobiti smanjenje. Da li sam u pravu? Mislim da nema razloga samo stvarati određenu zabunu kroz izmenu člana 1, imajući u vidu da su procenti u članu 1, na osnovu kojih se ostvaruje cenzus za ostvarivanje ovog prava, izvedena kategorija na osnovu utvrđenog ili procenjenog bruto ličnog dohotka za prethodnu, odnosno 2000. godinu. Takođe, predviđeno je da se ove kategorije, ovaj iznos, utvrđuje na osnovu zarade po radniku u privredi, odnosno, po zaposlenom u opštini, odnosno gradu, u prethodna tri meseca. Ako zaživi zakon i ovi zakonski propisi koje smo doneli na prethodnim zasedanjima oko bruto ličnog dohotka, postoji mogućnost da do sredine oktobra bude i poznat podatak o bruto ličnom dohotku za period jun, jul i avgust, što znači da će ova osnovica i ovi procenti, koji su ovde sada samo računska kategorija, u tom trenutku, na osnovu poznatih pokazatelja i podataka, biti relevantni za utvrđivanje ovih procenata. To je tačno. To nećemo sporiti. Takođe, smeta mi malo što se u svim obrazloženjima govori u nekom pogodbenom obliku, kao da smo na pijaci - ako bude, a ako ne bude, mi ćemo promeniti. Ipak, ovo je skupština i meni bi više odgovoralo da smo mi za ovaj broj korisnika najugroženih kategorija stanovnika Srbije danas razgovarali o jednoj jednokratnoj pomoći ili predvideli neki drugi način pomoći ovim kategorijama stanovništva, imajući u vidu da na osnovu podataka, odnosno isplaćenih socijalnih davanja za maj mesec, dalje usklađivanje zavisi od rasta troškova života u prethodnom mesecu, u odnosu na mesec koji se isplaćuje, što je po meni takođe jedna izvedena statistička kategorija koja mnogo neće doprineti rastu ovih davanja. Dalje, mislim da postoji jedna realna opasnost da će ova primanja realno zaostajati u odnosu na rast ličnih dohodaka u privredi, bar što se tiče meseca juna, jer za dalje ne mogu da predvidim. Danas je u sredstvima informisanja preneta jedna konstatacija, da porodice sa decom plaćaju najveću cenu tranzicije, što je i juče govoreno povodom razmatranja Zakona o društvenoj brizi o deci. Ove porodice, bar u mom kraju, u Kolubarskom okrugu su porodice sa najvećim brojem dece, a koje primaju socijalnu pomoć. Ako analogno primenimo na ovaj zakon, moram reći da takođe pored dečjih dodataka i ove porodice sa najvećim brojem dece će pretrpeti najveće štete i imaće najmanje pomoći od ove tranzicije. Mislim da u ovom trenutku, na kraju da kažem, nema razloga da menjamo član 1, a bolje bi bilo da više pažnje posvetimo socijalnom stanju i statusu najugroženijeg stanovništva, jer vi ste mnogo više obećali u odnosu na ovo što u ovom trenutku ne garantuje izmena člana 1. ovog zakona.
Reč ima ministar gospođa Matković.
Samo vrlo kratko. Znači, ove porodice takođe praktično automatski imaju pravo na dečije dodatke. Tako da pored ovoga dobijaju i kroz dečji dodatak, pa to nisu dve različite potpuno kategorije. Mislim, to je bilo tako i do sada su naravno imali pravo. To je jedna stvar. Druga stvar, ovo im je samo dodatna zaštita. Za tuđu pomoć i negu zakašnjenje je bilo 32 meseca, sada je 16 i očekujemo da ćemo moći da ubrzamo još i da ćemo ta zaostala plaćanja takođe eliminisati. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić, a posle njega narodni poslanik Đura Lazić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, iako je ovo zadnji zakon iz oblasti fiskalne politike i radno - socijalnog zakonodavstva, po mom mišljenju, s obzirom na stanje u privredi i ukupne odnose u društvu, na stanje šta je sve bilo prethodnih godina i na ovu situaciju koju imamo, da nam privreda ne radi onako kako je bilo pod nama socijalistima, a pogotovo sada posle osam meseci, kada su privredni tokovi zamrli i kada se ne radi skoro ništa, da u takvoj situaciji ovaj zakon o izmenama i dopunama zakona iz ove oblasti je najvažniji zakon i on je trebalo da bude na prvom mestu. Iz tog razloga smatram da ovom zakonu trebamo posvetiti apsolutnu pažnju. U komentaru za ovu svoju konstataciju dao bih sledeće argumente. Ako smo konstatovali da imamo do sada 720.000 nezaposlenih lica, koja su iz raznih razloga ostala nezaposlena, a najvećim delom posle NATO agresije i iz drugih razloga, kao i da primenom zakonskih propisa koje smo ovih dana doneli iz oblasti fiskalne politike i opterećenja privrednih subjekata naći će se još 200.000 do 250.000 radnika bez posla, iz te konstatacije gde ćemo imati nezaposlena lica koja neće moći da se nađu na budžetu kako preduzeća, tako i budžeta Republike, tako da će mnogo tih lica da se nađe pod tretmanom socijalno ugroženih građana. Da bih vam to dokumentovao, pokazaću na primeru Požarevca, jedne opštine koja u ovom trenutku ima duplo veći prosek kako u privredi, a tako i u neprivredi, odnosno u Republici, kako novo zakonsko rešenje predviđa. Taj primer mogu da navedem na recimo okupljanju građana oko jednog, da kažem, osnovnog sredstva, koje se u komunalnoj oblasti zove kontejner. Sve više i više građana se okuplja oko kontejnera i traži nešto. Oni u Požarevcu sa 8.000 dinara proseka u privredi ne traže heklere koje je neko izgubio, jer to oružje je zabranjeno da se nosi. Ima tu zakon o nošenju oružja i to nije da se nosi u tim uslovima. Takođe, ne traži ni betonsko gvožđe, jer betonsko gvožđe se ne jede. Oni traže, šta -traže hleba. Hleb je nasušna potreba, a pogotovo za ovo stanovništvo ovde koje je ugroženo. Ugroženo je iz tog razloga što su ipak troškovi života mnogo poskupeli. Poskupela je, evo, osnovna životna namirnica, koja kod ove kategorije stanovništva je najosnovnija, a to je pre svega hleb. Ako uzmemo da jedan takav građanin naše zemlje kupuje taj hleb koji bi trebalo da bude 10 dinara, a za 10 dinara taj hleb ne može da kupi posle 6,15 sati, jer taj hleb, najjeftiniji, nije ni 10% od ukupne količine proizvedenog hleba, nego kupuje za 15,00 i više dinara. Ako uzmemo sada da ova sadašnja socijalna pomoć, kako se zove, za socijalno ugrožena lica iznosi ovoliko koliko iznosi ili po brugo osnovici koja treba da iznosi nešto više. Ako uporedimo da jedna takva porodica odnosno jedan član upotrebi kilogram hleba dnevno, onda ćete videti da će sve dati na tu osnovnu životnu namirnicu, a za ostalo nemaju ništa. To je jedan primer koji treba da sagledamo i da vidimo šta donosi ovakav način obračuna, a mislim da je svima nama važno da socijalno ugrožena lica budu zbrinuta. To nije samo u zemljama koje su u tranziciji, nego u svim zemljama, kako naprednim, tako i onim osiromašenim zemljama, a gde mi normalno ne bi trebalo da pripadamo. Trebalo bi da ovu kategoriju stanovništva zaštitimo i smatram da ovaj zakon trebao da ima veću pažnju, da se nađe na prvom mestu. Zahvaljujem se ministru, koja je vrlo razumno i argumentovano odgovarala na pitanja. Razumem ministra, koja sigurno ne može da obezbedi novac, ali smatram da ovi primeri i ove diskusije koje su ovde bile, kao i amandmani koje su podneli opozicioni poslanici, daju za pravo da ministar predloži Vladi da ipak budu veća izdvajanja za ovu namenu. Dokumentacija je jasna. Dok ne poboljšamo stanje u privredi, dok ne poboljšamo situaciju u društvu, ipak socijalnoj zaštiti moramo da posvetimo veću pažnju. Hvala.
Reč ima ministar gospođa Matković.
Pošto je očigledno da se postavlja pitanje da li su ova davanja adekvatna, htela bih na dve stvari da ukažem. Nažalost, nemam taj podatak da je 1.700 dinara bio poslednji iznos materijalnog obezbeđenja za petočlanu porodicu, ali znam da je sada 2.900, ako imamo u vidu da je indeks troškova života 17%, koliko znam. Onda ćemo videti da ono u realnom iznosu nije opalo. Naravno, sasvim sam sigurna da vi to imate u vidu, postoje već 7, 8 godina brojne međunarodne organizacije, koje su do sada uglavnom davale za izbeglice, za raseljena lica, nakon bombardovanja, ono što su oni davali, a to znači posle 1999. godine. Uključena su i većina onih koji su socijalno ugroženi, a bilo po osnovu paketa svetskog programa za hranu, bilo po osnovu narodnih kuhinja koje je otvarao Međunarodni crveni krst. To funkcioniše evo već treću godinu. Tako da je, pošto su socijalna davanja i po dasadašnjem zakonu bila izuzetno mala, pošto se prosečno u toku godine davalo po svega nekoliko meseci tih davanja u novcu, zapravo za većinu ove populacije do sada osnovni način preživljavanja bio jeto što su dobijali pomoć od humanitarnih organizacija. Njihova motivacija da se nađu na spisku socijalno, materijalno ugroženih porodica je bila, između ostalog, odnosno velikim delom uslovljena baš time što su onda imali pravo, kao lokalno ugroženo stanovništo, na tu pomoć. Znači, treba imati u vidu da se ta pomoć za sada zadržala i da pored onoga što sada mi redovno dajemo i svakako, ako ne uvećamo, onda u istom iznosu, da ta populacija ima i tu vrstu pomoći. Pored toga, oni kao i do sada uglavnom imaju i oslobođenja, koliko sam shvatila i koliko mi imamo podatke, većina opština im daje i određene popuste kada je reč o plaćanju računa za komunalne usluge i za električnu energiju. Znači, pored onoga što je ovim mahanizmom predviđeno, u smislu direktnih davanja, pored toga što oni koji imaju decu, naravno da dobijaju dečije dodatke, ova populacija je, kao i do sada, znači, te mehanizme zaštite nije izgubila.
Reč ima narodni poslanik Đura Lazić, a posle njega narodni poslanik Vladimir Garčević. To je poslednji prijavljeni, ako ima još nekoga, molim vas da se prijavite.
Gospodine predsedniče, uvaženi ministre, poštovane kolege i koleginice poslanici, neću govoriti o detaljima Predloga za izmenu i dopunu Zakona, niti sam, pravo da vam kažem, predložio amandman, znao sa da neće biti prihvaćen. Javio sam se želeći sa nekoliko rečenica da uputim jednu sugestiju gospođi ministru, a i svima vama, da pomognem na human način, da pomognemo ljudima ne samo koji su socijalno ugroženi, nego koji su i životno ugroženi. Tu pre svega mislim na Srbe i Crnogorce koji teškom mukom opstaju na Kosovu i Metohiji. Veliki broj ljudi i porodica živi na Kosovu i Metohiji, odnosno porodica čiji nijedan član nije u radnom odnosu, niti u državnim organima, niti u zdravstvu, niti u prosveti, niti u lokalnoj samoupravi, niti u organima UNMIK-a. Mnoga domaćinstva živela su, i danas pokušavaju da žive od tog zemljišta koje obrađuju, a činjenica je da danas ne mogu ti ljudi slobodno ni da se kreću, ugrožena im je sloboda kretanja, pa i život, i u takvoj situaciji nisu u mogućnosti da slobodno odu na njivu i da uzoru, da zaseju, da od toga žive. Zato apelujem da prilikom sprovođenja ovog zakona, neću se mešati u iznos, kako većina odluči, tako će biti, kako je predloženo, ali koliko god da bude predloženo, molio bih da se uvrsti, a ima evidencija tih domaćinstava koja nemaju nikakve prihode za život, nemaju nijednog člana zaposlenog na Kosovu i Metohiji, a i ovi koji su raseljeni, da se oni uvrste u ovu kategoriju za primanje socijalne pomoći. Tu, ne samo da bi načinili jedan humani gest, socijalno pomogli tim ljudima, već pre svega, onima koji su opstali na Kosovu i Metohiji, kao država Srbija ćemo se pokazati da ih nismo zaboravili, da ih nismo ostavili. To neće biti velika sredstva, ali će mnogo značiti tim ljudima. Posebno, ti ljudi su sada u teškoj situaciji posle donošenja ovog ustavnog okvira samouprave na Kosovu i Metohiji, to znači još jedna podvala u našoj državi i našem narodu. To znači prvi korak davanja statusa nezavisnosti Kosovu, a ovo sve što se spremalo mesecima na jugu, pojačavanje terorističkih napada na naše organe, to je samo bila režija i predstavnika međunarodne zajednice, kao i vrha terorističkih organizacija, da skrenu pažnju većoj javnosti, i svetskoj i domaćoj, na taj deo, da bi se u senci provukao ustavni okvir za samoupravu na Kosovu i Metohiji, koji je drastično štetan za Srbiju i za našu državu. Hvala.
Reč ima ministar gospođa Matković.
Raseljena lica imaju pravo na sve ono na šta imaju pravo i naši građani. Vi znate da postoji problem platnog prometa, ako se može tako definisati, između ostalog sa Kosovom i Metohijom. Inače, imali smo nekoliko isporuka kamiona, šlepera, humanitarne pomoći, koji su išli ka tom stanovništvu i moram da kažem da neki od njih nisu mogli da prođu. Tu postoje jako veliki problemi, oni krenu pa stignu donekle, pa ih vrate, to je izuzetno teška situacija i teško je da se ona kroz ovaj zakon ustvari može rešiti, ali to je nešto što jeste važno i što se ima u vidu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, a posle njega Zlatan Jovanović.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, poštovana gospođo ministre sada se ne bih javio da je obećanje, juče koje je dato ovde, izvršeno. Očekivao sam jutros, kada se dođe, da stoje podaci, da se uporede da li su prava smanjena ili nisu. Nadam se da ću u toku dana takve podatke dobiti, da ću ih proveriti, i u krajnjem slučaju, i sebe demantovati. Međutim, gledajući Predlog izmene Zakona o socijalnoj zaštiti, uočava se da se i ovde prava smanjuju. Kada pogledamo ovaj član Predloga zakona, ako su tačne naše tvrdnje oko neto, bruto zarada,govorim sada o tome, onda se ovde, za razliku od ranije, pravo od 1.680,smanjuje na 1.290, što znači da u kompletnom zakonskom delu prava se smanjuju. Smanjuju se prava kod dečijih dodataka, smanjuju se prava kod socijalne pomoći. Nisam rekao da li će moći da se isplati ili neće, opet govorim o delu prava. Svi zakoni, ovi koji idu, neto, bruto zarade, mislim da će se danas možda pojaviti i gospodin Đelić, pošto je ministar finansija, ali imali smo i gospođu Jezdimirović, čini mi se, koja je stručnjak za finansije, da bi glasanje o ovom zakonu trebalo, kao i kod onog juče, odložiti dok se taj deo ne utvrdi. Nadam se da prava neće biti smanjena, a usaglašavanje je druga stvar. Predlažem da se o ovom zakonu ne glasa dok se ne dostavi činjenično stanje, da vidimo da li se prava smanjuju ili ne. Ako bar ostaju na jednom nivou od ranije, pravo kao pravo, onda bih verovatno glasao za tako nešto, jer možda ne može više. U suprotnom, smatram da smo u obavezi da kažemo građanima Srbije, da se prava iz tih i tih razloga smanjuju za 10, 15, 20 ili 30%. Isto tako bih, pošto sam imao dvojno obećanje, a kod mene se u mom kraju kaže - reč je jača od zakona, očekujem od vas dvoje koji ste juče obećali, da to ispunite. Hvala.
Reč ima ministar gospođa Matković.
Znači, što se tiče tog obećanja, a meni će to izračunati i doneću vam u 14 časova, pošto znate da se noćas nije radilo, ali precizno je prikazano kako je to izračunato i izračunato je na isti način u svim zakonima. Znači, procenjeno je, odnosno na osnovu podataka u toku prošle godine zna se šta je bilo zarada, bruto zarada tadašnja, a sadašnja zarada, sva ta prava su stavljena u odnosu na tu zaradu, stavljena su u odnosu na neto, dobijen je koeficijent i taj koeficijent je primenjen. Da bismo bili sigurni da se u ta tri meseca ništa neće dogoditi drugačije, mi smo rekli da će ta tri meseca biti indeks troškova života, pa će se videti da li je to tako ili nije tako. Na osnovu svega onoga što je raspoloživo bilo, mi smo to preračunali, pošto smo bili prinuđeni da preračunavanje izvršimo. Jedno, na osnovu čega je moglo da se preračuna, moglo je da se preračuna na osnovu prethodnog perioda, pošto budućnost možemo nešto da procenjujemo, ali se u to ne bih upustila. Znači, u tom smislu to precizno piše kako je preračunato i tu vam se ništa drugo ne može dati, ali ono što je važno, to je da onako kako bude pravo u maju, znači na osnovu postojećeg zakona neto zarada, to će se pravo održati, koje je u maju.
Ima reč narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo, možda ovo što je gospođa Matković rekla kao odgovor na pitanje prethodnika, odgovori na moje pitanje koje ću postaviti, a koje sam juče u stvari postavio, ali nisam bio zadovoljan odgovorom koji sam juče dobio. Mislio sam da će ministar izaći sa konkretnim podacima, preciznim podacima, da nas uveri i ubedi da je ova računica ispravna. Naime, radi se o nejednakosti kriterijuma koji su primenjeni u Zakonu o braku i porodičnim odnosima, u Zakonu o društvenoj brizi o deci i u ovom zadnjem Predlogu zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđenju socijalne sigurnosti građana. Juče sam rekao da je u prvom Zakonu o braku i porodici odnos između stopa koje su postojale do sada i novih negde oko dva, odnosno da su nove stope umanjene za oko dva puta. U Zakonu o društvenoj brizi o deci taj odnos je preko tri puta, kao i u ovom zakonu koji upravo razmatramo. Pokušao sam malo da se bavim matematikom ovde na osnovu svega ovoga, mada sam očekivao da će nadležni ministri u toku prethodnih dana, kada smo raspravljali o svim ovim zakonima, da izađu pred javnost sa konkretnim stopama doprinosa, da bismo mogli znati definitivno i konačno i mi ovde, i javnost u Srbiji, kolike su te nove stope doprinosa za penzijsko i zdravstveno osiguranje, da bismo mogli definitvno doći do te cifre koja predstavlja zaradu po novom sistemu bruto zarada. Ovako, sve je u domenu pretpostavki, hipoteza i mi moramo na kraju krajeva na taj način i da govorimo ovde. Pokušao sam da simuliram sve ovo na jednom primeru. Uzeću primer zaposlenog koji trenutno ima neto zaradu jednaku proseku zarade u Srbiji, znači negde oko 4.000 dinara, da budem malo neprecizan a da to zaokružimo. Ako je zaposleni sa ovom zaradom od 4.000 dinara, neto zarada 4.000 dinara, ako je davalac izdržavanja, on mora izdržavanom licu da, po prethodnom zakonu koji je stavljen van snage, odnosno izmenjen, da izdvaja 15% i to je iznosilo 600 dinara. Po novom bruto sistemu, uvodim hipotezu, pretpostavku da će zarada po tom novom sistemu biti dva puta uvećana u odnosu na prosečnu neto zaradu, možda će biti i više od toga, ali se povodim za najnižom osnovicom po novom sistemu koja je uvećana za oko 100%, odnosno dva puta, znači, pod tom pretpostavkom, zarada će iznositi oko 8.000 dinara. Ako se primeni na taj iznos novi procenat izdvajanja za izdržavano lice od 7%, koji je usvojen, to iznosi 560 dinara i to je negde blizu onog prethodnog iznosa, odnosno ovim se stvarno i ostvaruje ona neutralnost u finansijskom pogledu, o kojoj se i govori u obrazloženju ovog zakona. Ako sve ovo primenimo na Zakon o društvenoj brizi o deci računica daje sledeće podatke: dečiji dodatak za prvo dete po starom, sada već nevažećem zakonu, iznosila je 20% od neto proseka, odnosno 20% od tih 4.000 dinara, koliko je neto zarada sada, ili 800 dinara. Prema novom zakonu, koji je usvojen, stopa je 6% u odnosu na zaradu i ako je ta zarada dva puta veća, odnosno 8.000 dinara, znači da ovo pravo iznosi 480 dinara. Razlika je evidentna i značajna. Upravo govori o razlici u kriterijumima koji su primenjeni u ova dva zakona, a isto se odnosi i na ovaj koji upravo razmatramo, jer su i tu stope umanjene za tri i preko tri puta. Voleo bih da dobijemo konačno konkretno te stope, da znamo već jednom u Srbiji šta je to zarada po novom sistemu obračuna, a u nekom od zakona stoji da je obaveza ministara finansija, za rad itd. da do kraja meseca to usvoje i normalno objave u javnosti. Mislim da je trebalo da to imamo pre prelaska na sve ove zakone, da se to demonstrira ovde na jednom primeru, da se i poslanici ovde i javnost ubede da je to to što piše u obrazloženju, da se obezbeđuje ta finansijska neutralnost, a ne ovako da na osnovu nekih hipoteza i pretpostavki mi faktički kritikujemo možda nešto što je i dobro.
Ministar gospođa Matković.
Tačno, stope doprinosa još nisu donete i to svima nama predstavlja problem, i meni isto koliko i vama, ali je naša krivica, ako se o krivici govori. Znači, to je ono što mi naravno moramo da donesemo, te stope doprinosa, a prošli put sam rekla da se preračunavanja još uvek rade i očito da to predstavlja problem, a za mene posebno što sam mislila da će se pitanje toga šta su neto, bruto zarade i osnovice razrešiti tamo gde one pripadaju, a to je u Zakonu o radu. Nije mi bilo lako da pratim vašu računicu, naravno pošto ste vi izneli, kao što verovatno neće ni vama biti lako da pratite moju, ali mislim da će ovo biti lako da se prati u sledećem smislu, da akopogledamo obrazloženje zakona i pretpostavke, odnosno istorijske podatke, od kojih su i jedan i drugi pošli da bi mogli da sračunaju ono što treba da sračunaju, videćemo da su i jedan i drugi, znači i socijalna sigurnost građana i o braku, koji nisam ponela, pošli od toga da je bruto zarada onako kako je računato u toku prethodne godine iznosila 5.387 dinara. Da bi se došlo do obaveza u ovim davanjima, da se ne bi promenile, onda je stavljeno u odnos šta je davanje i šta je neto i šta je bruto zarada. A, kada se određivalo u Zakonu o braku i porodici, ako pogledamo obrazloženje, videćemo da su date iste cifre šta je bruto zarada bila 2000. godine, a bila je 5.387 dinara. Na bazi toga su izvršeni svi preračuni. To je sve što mogu da vam kažem.
Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, danas na dnevnom redu imamo izmene i dopune Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti. Još jedan zakon koji reguliše sredstva isplate iz budžeta prema korisnicima. U svim zakonima do sada stoji jedna konstatacija, kada se ide sa zahvatima od građana prema budžetu onda je to 3 - 4 puta više. Kada se ide iz budžeta prema korisnicima, onda se procenti smanjuju i primanju supo korisniku umanjena ili ista kao u prošlom periodu. Kada je budžet uvećan za tri puta, a toliko se ne uvećavaju dažbine prema korisnicima, gde je ta razlika. Gde ćemo sa tim parama? Da li nije ostavljen prazan prostor da ministri mogu po svojoj volji finansirati šta hoće. U ovom zakonu korisnici su oni kojima je neophodna pomoć. To su siromašni ljudi, iznemogli, nespremni i nesposobni, da sami sebi pomognu. Po sadašnjim cenama lekova ovo što nudimo ljudima nije dovoljno za lekove. Jedan lek je od 200 do 300 dinara u apoteci i smatram da ovo malo para što budu dobili ovi korisnici neće biti dovoljno ni za lekove. Smatram da to treba da bude više. Ministar ili Vlada sigurno treba da nađu mehanizam kako da to povećaju. Verovatno ima i drugačijih mišljenja, ali kod socijalnih primanja, i da ih povećamo, to ne bi nibilo dovoljno tim korisnicima. Ko smatra da treba ovim ljudima da smanji davanja i izdržavanja, ovakvim licima, da bog da da prima i da živi od tuđe nege i socijale. I ovako se teško živi od tuđe pomoći, pa vas molim da se iskoriguju procenti i obezbedimo ovim ljudima, pored lekova, da im ostane nešto para i za hleb. Na kraju, korisnike ne interesuju ni procenti, ni bruto, ni neto, već šta prime i da li s tim mogu da prežive. Tačno je i pravi naziv je nađen i u ovom materijalu, kod ovog zakona, a to je tuđa nega. U našem narodu se uvek govori da je teško kada te neko drugi pomaže. Zbog toga predlažem da mi učinimo napor i da bar ovim ljudima učinimo da im budu bolji ti teški dani. Još bih rekao da mi ovog puta ni po ovom zakonu ne treba da im umanjimo prava, a da se kasnije stvore uslovi da to može da bude i više isplaćeno, ako tako bude nećemo imati mehanizam da to isplatimo. Danas su poslanici Skupštine dobili iz Evropske unije jedan list, gde piše koliko će nam para oni dati, gde će sve dati itd. Ako stignu te i tolike pare, nećemo imati mehanizam pomoću koga ćemo to podeliti tim ljudima. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana u načelu. Za 125, protiv 34, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 24, ukupno prisutno 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vučurović. Vlada, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, gospodine Vučuroviću.
Poslanička grupa SRS je u raspravi u načelu već rekla sve šta misli o ovom zakonu. Pošto smo i u raspravi u načelu o drugim zakonima iz ovog paketa, a i u raspravi po amandmanima, pokušali da vas ubedimo da date korisnicima ovih sredstava veća prava i u tome nismo uspeli, povlačim svoj amandman. Samo, gospođo ministre, kada delite posao u Ministarstvu pa im dajete da izračunavaju procente, dajte to uvek jednom čoveku. Jer, 30% od juče je danas 32%, 15% od prekjuče je bilo 18% juče, a radi se o istim iznosima, o istim zaradama, o istim osnovicama i svemu ostalom.
Konstatujem da je gospodin Vučurović povukao amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne želi.) Da li neko drugi želi reč? (Ne želi.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 49, protiv 121, uzdržan jedan, nije glasalo 14 odukupno prisutnih 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Konstatujem da je gospodin Nikolić povukao amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vujić. Vlada, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne želi.) (Narodni poslanik povlači amandman.) Konstatujem da je gospodin Vujić povukao amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnosim amandman na član 3. stav 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana. Nećete biti žedni, a gladni, videćemo. Reči: "Zarade ostvarene po zaposlenom u opštini, odnosno gradu", zamenjuju se rečima: "Zarade ostvarene po zaposlenom u Republici". Obrazloženje - materijalno obezbeđenje usklađuje se kvartalno, prema kretanju prosečne mesečne zarade ostvarene u privredi opštine, odnosno gradu, u svakom kvartalu u odnosu na prethodni kvartal, po objavljivanju zvaničnih statističkih podataka i korisniku isplaćuje razlika, što bi se trebalo zameniti - da im se isplaćuje kvartalno na osnovu zarade ostvarene u Republici. Na osnovu ovog člana takođe se vidi neujednačenost prava na socijalnu zaštitu i socijalnu sigurnost od jedne do druge opštine što dovodi u neravnopravan položaj građane u Republici. Dame i gospodo, gospodin Vladan Batić i Dušan Mihajlović - sluge CIE, verovatno će dobiti nagradu zajedno, što će veliki broj Srba poslati u Hag. Treba da ih predaju Karli del Ponte, mi Srbi kažemo - da joj ne uzmeš orah iz ruke, a kamoli da joj damo naše sunarodnike. Ničija nije gorela do zore, pa neće ni njihova, a neće ni vaša. Ode Kosovo i Metohija, braćo i sestre Srbi, izdade vas DOS-ovska vlast.
Hoćemo li da se vratimo na amandman?
Ovim zakonom o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana stvorene su takve anomalije, tkao da je smanjen dodatak, i to: materijalno obezbeđenje porodice, dodatak za negu i pomoć drugog lica, pomoć za osposobljavanje za rad, smeštaj u ustanovu ili drugu porodicu i usluge socijalnog rada - znači ovim zakonom je uvedena velika neujednačnost dodatka po opštinama u Republici. Zato treba ovaj amandman da ujednači dodatak na celoj teritoriji Republike. Umesto prosjačenjapo belom svetu, trebalo bi da se okrenemo svojoj privredi i svom radu i verujem da ne bi izostali pravi rezultati. Takođe, mislim da bi trebalo angažovati celokupni intelektualni potencijal ove zemlje, koji je veliki i realan. Zato mislim da bi trebalo ovaj amandman usvojiti. Hvala.
Reč ima gospodin Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam i ranije bio u situaciji da svojim predlozima, ili svojim amandmanima, ne budem u stanju da promenim ono što mislim da bi trebalo da bude promenjeno. Pretpostavljam da će tako biti i sada, ali neka bar ostane skupštinskoj većini, a i gospođi ministru, na razmišljanje - da li mi sada delimo građane Republike Srbije, možda posredno povređujemo i Ustav Republike Srbije, time što kažemo da nivo socijalne sigurnosti za Republiku Srbiju nije jedan, nego je za svaku opštinu drugačiji, iako vrlo dobro znamo da je cena hleba u celoj Republici istovetna. Pazite, onaj ko prima ovu pomoć iz člana 1. i 4. uglavnom razmišlja o hlebu, o osnovnim životnim namirnicama, o jednom paru cipela u nekoliko godina. To su proizvodi koji su mu dostupni zato što, ili nema nikakvih primanja, pa su mu ovo jedina primanja, ili ima tako mala primanja da mora da mu se dopunjuje do nekog nivoa socijalne sigurnosti, a onda ispada da nismo humani prema građanima u zaostalim opštinama, ili smo previše humani prema onima koji žive u velikim gradovima, pa njima kažemo - jeste, vama nivo socijalne sigurnosti nije samo da kupite hleb i jedne cipele u nekoliko godina, nego da platite i parno grejanje. A u maloj, nerazvijenoj opštini, on ne može ni da sanja o tome da će imati bilo kakve dodatne usluge i mislim da je ovaj predlog zakona u stvari predlog uravnilovke, i trebalo bi da bude predlog uravnilovke. Dakle, ako hoćemo neku socijalnu sigurnost, obezbeđujmo im svima jednaku. Ovo nisu zarade, ovo ne zavisi od ličnog rada, ovo je država, država ima na raspolaganju određena sredstva, predvidela ih je budžetom. Trebalo bi da ih u podjednakom iznosu prenese korisnicima, a ona sada kaže - e pa, zavisi da li živiš u Lapovu, ili živiš u Subotici, ili živiš u Beogradu. Mislim da sam i ranije o tome govorio, naravno, treba čovek da ima većinu da bi nešto postigao. Mislim da ovo nije zakon koji bi na ovaj način trebalo da reguliše ovu materiju i mislim da je vreme da izjednačavamo prava. Da su u pitanju prenošenja opštinama da one statutima uređuju ova prava, onda bih mogao da se složim da opština, u zavisnosti od toga koliko je bogata, koliko ima prihoda, koliko ima prirodnih resursa, da može, eventualno, da usklađuje ta prava, pa da predvidi i viši prag, ili niži, već u zavisnosti od mogućnosti. Ali, kada Republika Srbija zakonom utvrđuje prava, ne bi trebalo da ostavlja da uvodi princip neravnomerne razvijenosti određenih regiona, zato što joj to ovim zakonom nije cilj i ovim zakonom ne može da uskladi, da izravna, da balansira neravnomerno razvijene sredine u Srbiji. Dakle, ako neko prima po osnovu socijalne pomoći 1.500 dinara, to treba da bude i u jednoj opštini, i u drugoj, na istoku i na zapadu, severu u jugu, a to ovim zakonom, ukoliko se ne prihvati amandman, neće biti omogućeno. Hvala.
Ima reč ministar, gospođa Matković.
Vi ste, gospodine Nikoliću, potpuno u pravu. To je nešto o čemu sam više puta u javnosti govorila, mislim da su to prenosili i mediji. Znači, u dosadašnjem rešenju postoji taj problem koji se ne odnosi samo na ovo pravo, koje na različit način štiti porodice, u zavisnosti od toga gde one žive, i to je svakako jedna od stvari koje ćemo mi menjati. Međutim, zašto se sada ne menja - pa evo, kazaću vam zašto: zbog toga što mi imamo nešto što smo proračunali pre, onda kada smo morali da preračunamo, kada se donosio budžet, kada smo proračunali šta su naše budžetske obaveze prema našim korisnicima. Da biste budžetske obaveze povećali prema jednim korisnicima, vi morate da ih smanjite prema drugima. Mislim da je to potpuno i do kraja jasno. Mi ne želimo da ulazimo u obaveze, ako ne znamo da li te obaveze možemo da ispoštujemo. Da bismo znali koje obaveze, odnosno šta je ono što mora da se smanji, da bi nešto moglo da se poveća, mi moramo da posmatramo sistem u celini, i nadam se da se tu slažete. Jer, mi imamo jako veliki broj prava, koja se finansiraju iz socijalne zaštite. To nije samo ovo pravo na materijalno obezbeđenje porodice. Ono je najočiglednije. Kad vas neko pita - ko je zaštićen, vi najpre govorite o onima koji su socijalni slučajevi. Mi imamo pravo na tuđu negu i pomoć, mi imamo hraniteljske porodice, gde se nalazi 2.000 dece bez socijalnog staranja, mi imamo 65 institucija, gde su deca bez roditeljskog staranja, gde su domovi za stare i domovi za mentalno retardirana lica. Mi imamo centre za socijalni rad po celoj Srbiji, koji rade sa porodicama koje imaju problema u funkcionisanju, prilikom razvoda, sa decom koja imaju mentalnih problema. Postoji veliki pritisak. Juče smo govorili, ja sam sa jednim poslanikom razgovarala o tome da postoji potreba da se i hendikepirana deca dodatno zaštite, ako žive u porodici, pogotovu ako nam je vizija, a mislim da je to za sve nas važno, da nam bude što manje dece u institucijama, da se deca zadrže u porodici. Kad je reč o hendikepiranoj deci, to nije samo pitanje materijalnog davanja, ali je pitanje i materijalnog davanja. Postoji veliki broj sada dodatnih prava i dodatnih potreba, koje bismo mogli štititi, ali da vidimo koja su sada ta prava. Juče sam sa jednim poslanikom o tome razgovarala i rekla sam - nama je veliki problem, mi sada pokušavamo to da procenimo, koliki je broj dece sa hendikepom. Znate, takvi se podaci u Srbiji ne znaju. I dajte onda da vidimo, u okviru jednog koncepta, šta su nam prioriteti i da li su to deca sa hendikepom, da li je to, ako mi hoćemo da izmeštamo decu iz institucija u hraniteljske porodice, a institucije moramo da održavamo na ovom postojećem nivou, jer ih ne možemo sve odjednom ukinuti, znači, tu imamo te tzv. tranzicione troškove, koji znače prelaz iz jednog sistema u drugi. Da li nam je to važnije, da deca koja su smeštena u institucijama, budu ipak smeštena u porodicama? Postoji mnogo otvorenih pitanja. Slažem se da je ovo jedno od pitanja koja su takođe važna i koja su negde u sistemu onoga o čemu mi razmišljamo. Sigurno je da treba ići u pravcu centralizacije. Ali, dok ne sagledamo sva ova pitanja, mislim, kao ozbiljni ljudi, mi nismo u stanju da kažemo sada kome treba dati prednost, ako nemamo podatke o tome koliko ima dece koja su hendikepirana, a nalaze se u porodicama, kojima treba neka dodatna zaštita. Mislim da takva deca zaslužuju zaštitu. Znači, to je jedna mogućnost. Druga mogućnost je upotreba centralizovanog kriterijuma, koji nam je takođe važan. Treća mogućnost je - da li porodicama koje imaju, uopšte imaju decu, da li sada davati više nešto samohranim majkama? To je čitav jedan sistem koji mi sada, ako poremetimo samo u pojedinim delovima, mi ćemo onda doći u veoma ozbiljnu situaciju. Iskreno da vam kažem, ono što bi se sada donelo, sutra bi se postavilo pitanje - zašto ne i ovi. Ima mnogo ranjivih grupa u našem društvu, ima mnogo ranjivih grupa u svakom društvu. Znači, da bismo mogli da vidimo sada gde treba da napravimo prioritete, moramo prvo da imamo jasnu sliku o tome kakve su potrebe, pa ćemo onda razgovarati o tome čije su potrebe veće. (Predsednik: Vreme.) Da li su veće potrebe vojnih invalida, ili su veće potrebe dece koja su hendikepirana, ili su veće potrebe dece koja su u instituciji ili su veće potrebe onih koji se nalaze u različitim opštinama sa različitim nivoom cenzusa. Naravno, mi ćemo, pošto je to zadatak Vlade, kada budemo imali sve relevantne podatke, izaći pred Skupštinu i imaćemo sigurno svoj predlog. Vi ćete sigurno imati priliku da date premedbe na taj predlog. Mi smo do sada već mogli nešto parcijalno da predložimo, ali mislim da parcijalno menjanje sistema može da nam nanese velike štete. Vi sad kažete da je to mnogo mali iznos. Juče smo govorili o tome da treba da bude veća pomoć za opremu novorođenčadi, pa smo rekli da je to mnogo mali iznos. Govorili smo o dodatku za hendikepiranu decu, pa smo i tu rekli da je mali iznos. Znate, to su zaista vrlo ozbiljna pitanja. Mislim da to nisu pitanja gde bi čak trebalo da razgovaramo na način na koji se razgovara o nekim drugim pitanjima. Hvala.
Gospodin Nikolić, replika.
Moguće je, da imamo malo više vremena i da imate vi malo više živaca, možda bi mogla o ovome da se otvori i rasprava. Mi smo malo dirnuli gospođu ministra, kojoj je ovo očigledno naučna tema i ona je malo otvorila srce pred poslanicima. Moram nešto da kažem, svašta o meni može da se kaže i dosta toga je i tačno, ali ne može da se kaže da sam bez duše ili da sam brzoplet. Dakle, ova vaša priča o socijalnom statusu mnogih kategorija građana i o hendikepiranoj deci, je tačna, ali uopšte nisam hteo da vas ni na koji način pozovem da o tome pričamo, niti sam mislio da sad tim kategorijama treba oduzeti bilo koje pravo. Ovaj amandman uopšte i nikome ne oduzima. Ako imate 16% od prosečne zarade u svakoj opštini, u 192 opštine, koliko ih ima, to u zbiru opet daje 16% od zarade u Republici. Tu dobijate istu cifru. Samo sam tražio da to bude kriterijum za svaku opštinu, a ne da opština od svoje prosečne zarade, recimo, onih 16%, utvrđuje, pa da kaže da ima pravo ili da nema pravo. Tu nema prelivanja novca. Od istog novca koji je izdvojen u budžetu, od, recimo, 300 miliona dinara odvojenih ovih godine po osnovu ovih davanja, da se korisnicima raspodele na jednake iznose. Tu nema nikome da se uzme i nikome da se doda. Samo je to bio razlog. Naravno, kad god budete hteli da ovde podnesete zakon kojim će se povećati prava i davanja, ako nađete sredstva, uvek ćete imati podršku Srpske radikalne stranke, a za druge, ne znam.
Reč ima gospođa Matković.
Ovde postoji, čini mi se, delimično, nesporazum. Nije ovde samo problem kako će pojedinci dobijati u tim opštinama. To je samo deo problema. Postoji jedan drugi problem koji znači uvođenje u novo pravo, tako da nije moguće samo ovom preraspodelom. Kada bi to bilo moguće, onda bi to bilo u redu. Zato što nije samo iznos davanja vezan, nego je i stvar u tome da li imate pravo ili nemate, vezano za opštinu. To onda podrazumeva novo pravo. Kada bi bilo samo ovo prvo, onda bi bilo moguće da se podeli i onda bi bila situacija jednostavnija. Ovako je komplikovanije. Znači, postoji tamo gde je nizak i oni nemaju pravo, zato što pravo zavisi od toga kakav je opštinski prosek. Hvala.
Stavljam amandman na glasanje. Zaključujem glasanje. Za 49, protiv 130, uzdržana dva, nije glasalo 8, od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vučurović. Vlada, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.) Izvolite.
Od ovog amandmana neću odustati, ali ne zbog toga što smatram da ćete ga prihvatiti, nego da vam kažem gde imate novca da biste povećali iznos za socijalna davanja. Imate ga u budžetskoj rezervi koja, doduše, ne postoji ni u jednom budžetu sa deficitom, ali kod vas postoji. Imate trinaestak milijardi. Ne vidim gde biste ih potrošili, kada ih nigde niste ni predvideli. Dajte onda u socijalna davanja, jer to je jedino što ne može samo sebi napraviti novac. Mnogi korisnici budžetskih sredstava mogu dopunskim delatnostima obezbediti dodatna sredstva, ali ovde se baš nikakvim delatnostima ne mogu nikakva sredstva obezbediti. Da ne govorimo o ostalim iznosima koji se nalaze pod stavkama - sredstva za posebne namene, a da ne govorimo samo o sredstvima kojima bi se obezbedilo da ostane 40%. Nalaze vam se u Ministarstvu prosvete, za reformu školstva, do koje zasigurno neće doći. Tamo je predviđeno 50 miliona dinara. Otprilike,to bi bilo dovoljno dok se ovaj iznos ne bude menjao. Sredstava u budžetu ima. Ima ga i u rezervi, ima ga i u posebnim namenama, a ima ga i u onome što očekujete. Sada to više nije stvar računa ili stvar mogućnosti, to sada, prema onome što ste vi nama pričali i prema onome što su oni vama obećali, to sada predstavlja samo stvar dobre volje. Ne znam koliko ste vi od onih šest milijardi dolara dobili u vašem ministarstvu, ali taj deo od šest milijardi dolara treba podeliti korisnicima socijalnih davanja. Od tih šest milijardi, izgleda da niko ništa nije dobio. Ne mogu da prihvatim ni da shvatim da ste me baš toliko slagali. Da ste me slagali za 100 i 200 miliona, mogao bih da kažem da ste me slagali malo, ali za šest milijardi! Ni jedan korisnik budžeta nije dobio ništa od toga. Dajte ovde gde niko ne može ostvariti dodatna sredstva. Dajte tu malo para.
Gospodine Jovanoviću, izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, činjenice su bitno drugačije od opisa naših namera koje izriču predstavnici opozicije. Dakle, posle sedmogodišnjeg neredovnog isplaćivanja sredstava po ovom osnovu, stvoren je dug od 26 mesečnih izdataka. Tačno, to sam rekao, ali to je potrebno ponavljati. Neki se ponašaju kao da prethodnih 10 godina nisu čak bili ni posmatrači onoga što se dešavalo u ovoj zemlji, a kamoli kreatori naše katastrofe. (Apaluz.) Od novembra meseca do maja meseca vratili smo zaostatak od 26 meseci, redovno isplaćujemo svoje prispele obaveze i istovremeno uvećavamo prava koja su iskazana između ostalog i kroz činjenicu da se više ne uzima kao osnov zarada u privredi, već zarada u Republici. To je ono što ova država u ovom trenutku može ponuditi svojim građanima. Zašto to tako, možemo razgovarati, ali ne po pitanju ovog amandmana i ne po pitanju ovog zakona. Pred nama je sledeća tačka dnevnog reda - završni račun za 2000. godinu, u kome ćemo moći da vidimo kako su se trošila sredstva. Što se tiče budžetske rezerve, ona postoji i ona će biti trošena u skladu sa predviđenim reformskim zahvatima koji će biti doneti u ovoj skupštini. U svakom slučaju, ovaj amandman je u svojoj suštini neprihvatljiv i on praktično ne podrazumeva nikakve izmene. Ovo je amandman koji izbegava činjenicu koja govori o finansijskoj neutralnosti predloženih promena. To su argumenti sa kojima mi možemo da izađemo pred vas i da svaki put pokušamo da vam objasnimo da to nema nikakve veze sa 6 milijardii dolara za koje ste se vi uhvatili kao da je neko rekao da će 6 milijardi dolara biti uplaćeno na budžet SRS. Ako vas je dotirala "Zastava", ne znači da će vas dotirati svet. Sasvim sigurno neće biti tako.
Replika, gospodin Nikolić.
Nisam ja vas iz DOS-a vukao za jezik da vi obećavate narodu 6 milijardi dolara. To je bio vaš jedini adut u predizbornoj kampanji, a najglavniji je onaj koji je doneo prevagu na ovim izborima i vi vrlo dobro znate kako su tesni bili izbori, a na kojima ste prvi put pobedili. Sada kada ste obećali 6 milijardi dolara, sada ih donesite u zemlju i vi ih raspoređujte, u to opozicija neće uopšte da vam se meša. Da je znao narod da ćete ovakve zakone da donosite, ne bi glasao za vas. Nije tačno, a ne znam otkuda gospodinu Jovanoviću pravo da iznosi netačne podatke. Prvo, otkud se vi vezujete za vlast od novembra, gospodine Jovanoviću? Kada treba odgovornost, vi kažete tek smo 100 dana na vlasti, a kada treba da se na neki način priča o onome što je bilo 2000. godine, vi odmah ubacite i novembar i decembar 2000. godine. (Čedomir Jovanović, sa mesta: Tada je počela isplata.) Pa, tada je to radila SPS, bila je sa vama u vlasti. Zašto vi sada ne priznate o čemu se tu radi: 19 rata je isplaćeno prošle godine, 19 je još duga. Nije 26 dug i nikada nije ni bilo 26. Po pola je podeljeno. Neki meseci isplaćeni iz 1998, neki iz 1999, a neki iz 2000, neki su ostali, a ne znam ni po kom sistemu je tako šareno. Nije otkačinjana godina za godinom, nego se šetalo. Vi, gospodine Jovanoviću, ne možete da trpite jednu radnu atmosferu u ovoj skupštini. Čim vidite da je atmosfera radna, da se radi, a čini mi se u tempu u kome jedna skupština treba da radi, vi komplikujete odnose u Skupštini, izazivate poslanike opozicije samo da bi došlo do odijuma u Vladi Republike Srbije, u Predsedništvu DOS-a i da bi onda moglo da se dokaže kako ste u pravu što neće biti TV prenosa, da ste u pravu što će Skupština moći da radi i ako nema kvoruma. Ne znam čime mi izazivamo gospodina Jovanovića da izlazi ovde za govornicu i da onda traži od nas da ne odgovaramo na optužbe koje se ovde iznose. Hiljadu puta je izašao da optuži an bloc kompletnu opoziciju u ovoj sali. Hiljadu puta ćemo od sada izlaziti da mu kažemo da nije u pravu i da to dete nema pravo da ozbiljnim ljudima, koji su uvek radili najozbiljnije što mogu prigovara bilo šta. Posebno ne to da treba 6 milijardi dolara dati SRS. Kada smo mi o tome uopšte govorili. Ko je tih 6 milijardi dolara kao termin uveo u političku praksu u Republici Srbiji. DOS. (Iz sale: Vi.) DOS. (Iz sale: Vi.) DOS. Draga moja gospodo lažovi, svako od vas ko je govorio da će doći 6 milijardi dolara je lažov.
Stavljam na glasanje amandman. Za 47, protiv 128, niko uzdržan, nije glasalo 5, ukupno je prisutno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. stav 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Vlada, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Ukoliko ne,stavljam na glasanje amandman. Za 45, protiv 128, niko uzdržan, nije glasalo 11, ukupno prisutno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. stav 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Tomislav Nikolić i Božidar Vujić. Vlada, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se neko javlja za reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podnetim amandmanom predloženi su procentualno veći iznosi od onoga što je Vlada predložila. Vlada u svom obrazloženju, taj pojedini predstavnik DOS-a, a koji je Vlada izabrala, kažu da se ovim zakonom, menjanjem ovih procenata i samo terminološim izmenama neutrališu efekti, negativni efekti koji bi mogli da budu pojavni elementi zakona. Sada, gde je tu suština: ako znamo da je budžet koji je haračenjem ova vlada želela da pokupi četiri puta veći nego prošlogodišnji budžet; ako znamo da ni mi sada već, a mnogi od vas ne znaju gde su te pare, tih 6 milijardi koje ste obećavali građanima Srbije pred izbore, koje su došle, samo ni vi sami ne znate ko ih je uzeo, a namenjene su da budu potpora budžetu; ako ste govorili u predizbornim aktivnostima da ste vi ti koji će primeniti sve ekonomske, fiskalne i druge korenite reforme i promeniti stanje u društvu na bolje, pa se sada postavlja pitanje šta je tu bolje. Ovaj zakon samo terminološki menja izraze neto na bruto, prosek u privredi i prosek u Republici i procenti na bruto. Gde je tu suština? Da li ste obećali građanima Srbije, kada vi dođete na vlast, biće bolje. Sa vama Srbija ide u neizvesnost, sa vama Srbija će biti integrisana u Evropu i biće nam svima bolje u životu. Kako vi to kroz ovaj zakon pokazujete da ste bolji? Ništa novo, ništa suštinski ne donosite. Potirete neke neutralne efekte, menjate terminološke izraze, to je ono što vi radite. To je, uostalom, DOS. Kako ovo ministarstvo, kako ova vlada, uopšte nemaju sluha i štaviše, može se kazati, ili "isto takođe", da ga nemaju za ovu stavku koju ovim amandmanom želimo da popravimo mi članovi SRS, a to je dodatak za pomoć i negu drugog lica, dok ste vi govorili da želite čak da suzbijete i sivu ekonomiju. Da li kod ovih lica kojima je ta pomoć i nega potrebna, koji su došli do te socijalne lestvice da zavise od te socijalne pomoći i nege, da zavise od ove Srbije, da zavise u stvari od Ministarstva i od ove vlade, da li ste prema njima nemi. Ako ste prema njima nemi, onda jedino obrazloženje koje treba da sledi jeste da uskoro Srbija treba prema vama da bude nema i da tu svoju nemost, za ono što ste vi nudili, iskaže na sledećim izborima, ne dajućivam glas, nemajući za vas glas.
Reč ima ministar gospođa Matković.
Znači, nemi smo u meri u kojoj sada isplaćujemo redovno ono što to pravo podrazumeva. Inače bih htela da kažem, postoji tu jedna neobična situacija, a to je da u stvari ova vrsta prava postoji na više tačaka u sistemu, da postoji definitivno potreba da se objedini u okviru jednog sistema i da onda ta davanja budu konzistentna. Moram reći da je, takođe, ono što je davanje prema ovoj populaciji, pošto su ubrzane bile isplate, smanjeno sa 32 na 16 meseci. Moram, gospodine Nikoliću, da vam kažem da sam lično bila ministar koji je potpisao, meni je žao što see sve to kroz donaciju isplatilo, ali se isplatilo sa Švajcarskom i sa Vladom Velike Britanije. Ministarstvo zaostatke za materijalno obezbeđenje porodice dalo i mislim da to nije zaista centralno pitanje. Znači, važno je da su u ovoj godini ljudi dobili ono što nisu bili u mogućnosti da dobiju ranije i da će, zahvaljujući tome, u ovoj godini imati bolju zaštitu. Hvala vam.
Gospodin Nikolić, izvolite.
Uz nesporne simpatije koje je gospođa ministar ovde zaslužila, kao prvi normalan čovek, ministar koji se obratio ovoj vladi, ipak moram da vam kažem, ceniću vas, ceniću vaš rad po tome koliko se novca obezbedi u budžetu i podeli korisnicima. To što stigne neka milostinja od onih koji su nas pre toga rasturili, to je u najmanju ruku, sa njihove strane - vama tu ništa ne zameram - cinično, a to vam je kao kada neko istuče dete, pa mu da bombonu da ne plače. To ne priznajem, te njihove donacije i pomoć. Našoj deci ništa ne bi trebalo, da nas nisu 10 godina držali u kavezu i da nas nisu onako divljački bombardovali. Međutim, mislim da će ovim biti smanjeni izdaci Vlade Republike Srbije, ili barem da neće pratiti ostale troškove života, pa i rast zarada, pa i rast budžeta, ovako kako je planiran budžet. Sve češće u novinama čitam da neki vaši dojučerašnji saradnici i pomagači u sprovođenju oktobarske revolucije prete da će ponovo dovući, sada samo ne jedan bager, nego 19, 30, toliko obećavaju, i to moram da komentarišem sa stanovišta SRS, to je neizvodljivo, makar iz dva razloga. Prvi je, što ćemo mi uvek pokušati da vas srušimo ovde na izborima, a drugo, da poručim tim junacima da vaša vlada, vaš parlament i vaš predsednik više uopšte nisu u Beogradu. Vlada se nalazi u Briselu gde je sedište NATO-a, predsednik je u Vašingtonu, odakle diriguje kada će doći, Donatorska konferencija kada će, kada će neko u zatvor, a ne verujem da naša sirotinja, koja će ustati i protiv ovakvih zakona, ima tehničkih mogućnosti da se prebaci do mesta gde bi trebalo da upale neku skupštinu ili da sruše neku vladu, tim pre što ih tamo čeka policija koja im to sigurno ne bi dozvolila.
Da li se još neko javlja za reč? Ako ne, stavljam amandman na glasanje. Za 46, protiv 121, uzdržanih nema, nije glasalo 11, ukupno je prisutno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Time smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima. Da li predstavnik predlagača želi završnu reč? Ne, bilo je dovoljno lepe rasprave. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana u celini. Za 123, protiv 47, uzdržanih nema, nije glasalo osam, a ukupno je prisutno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanju socijalne sigurnosti građana. Rad nastavljamo u 15,30 časova. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, molim da utvrdimo da li imamo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Prelazimo na 21. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O ZAVRŠNOM RAČUNU BUDžETA REPUBLIKE SRBIJE ZA 2000. GODINU Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Zakonodavnog odbora i Odbora za finansije. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? Reč ima gospodin Đelić, ministar finansija.
Gospodine predsedniče, gospođe i gospodo potpredsednici, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, danas bih hteo da vam pričam o završnom računu budžeta 2000. godine. Taj zakon je do neke mere različit od drugih zakona, jer on ima potvrđujući karakter. On treba i vašim glasanjem, i ja ću tražiti od vas u ime Vlade da danas glasate za taj zakon, potvrđuje stanje u domenu javnih finansija u Repulblici Srbiji prošle godine. Hteo bih samo da privučem vašu pažnju na dve ključne tačke. Prva, gledajući taj završni račun i taj obimni materijal, koji smo vam dostavili, jer je ovo novi saziv Skupštine i hteli smo i zahvaljujem se našoj Službi koja je pripremila takav obiman i iscrpan materijal, da bi vi mogli da imate dosta detaljan uvid u to šta se dešavalo u državnoj kasi prošle godine. Znači, hteo bih prvo da kažem nekoliko reči o suštini tog budžeta, a možda manje o formalnosti, jer ovakvi zakoni su bili usvojeni veoma brzo prošlih godina, jer se to uglavnom i smatralo kao formalnost. Znači, hteo bih prvo da govorim malo o suštini ovog budžeta prošle godine i isto tako, a i taj materijal će vam biti dostavljen u toku ove sednice, da govorim o onome što je bilo nagovešteno. U ime Vlade Republike Srbije sam nagovestio pre nekoliko nedelja izveštaj o nalazu kontrole finansijsko-materijalnog poslovanja i zakonitog i namenskog korišćenja sredstava budžeta od ministarstava i republičkih organa i organizacija. Mada zakonodavac nije tražio to od Vlade, kao što smo se i obavezali pre nekoliko nedelja, mi želimo da vam danas predočimo prve rezultate te kontrole koja je izvršena na tom budžetu, na tom trošenju, na toj državnoj kasi, da vidimo i pogledamo zajedno da li je sve to bilo namensko, da li je sve to bilo zakonito. Rezultat je, na žalost,poražavajući i o tome ćemo pričati za koji minut. Pogledajmo prvotu prvu tačku i pogledajmo kakav je bio taj budžet. Pre svega, ako pogledate ono što se zvalo formalno - Budžet Republike Srbije - to je iznosilo u planu, što se tiče prihoda, 28,9 milijardi dinara, a prihodi koji su ostvareni su 31,5 milijardi dinara, što je nominalno 9% više od plana. Ali, kada znate da je taj budžet planiran sa jednom nultom stopom inflacije za 2000. godinu, a da je ona bila 116 %, vidimo da je na prihodnoj strani išlo veoma loše i to je sklop raznih stvari, ali očigledno je da je izvršenje budžeta na prihodnoj strani bilo najverovatnije najlošije i mislim da mogu reći najlošije u ovoj deceniji. Ako pogledate šta se dešavalo na prihodnoj strani, kao što smo imali mogućnosti da raspravljamo u momentu usvajanja budžeta za 2001. godinu, reći da je prihod bio 31,5 milijardi dinara ne iskazuje celu istinu, daleko od nje, daleko od toga, jer tu treba dodati dve stvari, i tu dolazimo do onoga što nije bilo pravilno u našoj prihodnoj strani i što je ispravljeno fiskalnom reformom ove godine, za koju ste glasali pre nekoliko sedmica. To je da se na posebnim računima i shodno ovlašćenju samo Vlade Republike Srbije, znači bez vašeg ovlašćenja, bez vaše kontrole, poštovani narodni poslanici, prikupilo od strane naših građana još 4,8 milijardi dinara. Eto još prikupljanja javnih prihoda, a da vi, niti naš narod nisu bili blagovremeno informisani, niti je bilo javne rasprave, niti se tu odlučivalo, niti su se ukrštala mišljenja kao što je bio slučaj u pravoj raspravi oko prihodne strane koju smo imali ove godine. To nije sve, jer ako pogledamo posle toga šta se dešavalo na rashodnoj strani, ovaj budžet, ako ga pogledate u računovodstvenom svojstvu je izgledao 31 milijarda na prihodnoj strani, pa 32 milijarde na rashodnoj strani, vratiću se na to, izgledao je nešto manji nego što je u stvari bio. U stvari, na prihodnoj stranito je bila 51 milijarda, jer uz ovo što sam rekao i vidite u materijalu, tu je bilo još dodatnih specijalnih računa koji su u stvari znatno povećali obim prikupljanja poreza, taksi i raznih dažbina i čak 40% od toga što je prikupljeno nije prošlo normalnu demokratsku proceduru i tu je manjkavost prošle godine i prihodne strane i tog budžeta i to je jedna velika manjkavost. Što se tiče rashoda i tu je ista stvar. Svi ti specijalni računi, te namenske takse su posle trošene po nekim specijalnim programima i kao što se na prihodnoj strani nije sve znalo, niti je sve išlo kroz jednu normalnu demokratsku proceduru, i nešto pomnije ćemo o tome pričati kada budemo pričali o ovoj kontroli i ovim rezultatima, isto tako se mnogo manje kontrolisalo i znalo šta se dešava u tim namenskim rashodima, kojih je bilo čak 14,5 milijardi dinara, gde se trošilo za razne namene, a da parlament, kada je glasao za budžet prošle godine, nije dao odobrenje eksplicitno da i vi, pa i cela nacija znaju. Znači, to je jedan veliki problem ovog prošlog budžeta, koji ne može da se iskaže u ovom zakonu, završnom računu, ali bih hteo sa ovom prvom stvari da predočim malo i suštinu onoga što se dešavalo prošle godine. Druga stvar, koju bih hteo da napomenem, da kada pogledate pretpostavke po kojima je ovaj budžet bio napravljen, vidimo da smo imali vođenje javnih finansija koje nije bilo dolično jednoj normlanoj evropskoj državi. Prošle godine, ako znamo kakva je bila situacija 1999. godine i teškoće u kojima se nalazila naša zemlja, planirano je ipak, verovali ili ne, da u budžetu inflacija bude nula. Ni u Evropskoj uniji i u mnogo uređenijim i stabilnijim zemljama nikada se ne planira nulta inflacija, ali oni koji su pripremali budžet za sledeću godinu su planirali nula. Šta to znači suštinski? To znači suštinski da je država u startu planirala da za neke budžetske korisnike ne planira dovoljna sredstva, shodno tome kolika je trebalo da bude inflacija i kada pogledate kakva je ona u stvari bila, ona je bila 116% prošle godine i najviše zbog toga što su se u jednom momentu oslobidile sve one cene koje su dve i po godine bile pod administrativnom kontrolom i zbog toga mnogi budžetski korisnici nisu mogli da ostvare svoja prava u jednom realnom značenju, jer formalno kada se planirao taj budžet on nije bio planiran na nekim realnim osnovicama. Treća stvar koju bih hteo da napomenem i to je ona zadnja u ovoj prvoj tački koju sam napomenuo, tj. kakva je suština ovog budžeta, to je da on jednostavno, pa i u ovakvim pretpostavkama nije dao ono što je obećao budžetskim korisnicima. To smo već napomenuli i dozvolite da vas podsetim: oktobra prošle godine jednostavno dečiji dodaci nisu bili plaćeni dve godine; seljačke penzije nisu bile plaćene tri godine. Zbog toga što se taj budžet veoma loše izvršavao na prihodnoj strani i što mnogi prihodi koji su trebali da idu kroz budžet, i da daju novac onima koji imaju zakonski određena prava, nisu išli tim licima, nego su išli onima koji su imali namenske takse, a u upotrebljavanju i trošenju tih namenskih taksi, a videćemo to za koji minut, bilo je velikih, čak i nenamenskih i protivzakonitih, stvari. Samim tim ovaj se budžet ne može, kako je u teškim okolnostima sproveden, smatrati jednim demokratskim budžetom, jer nije prošao kroz vašu kontrolu, ni u usvajanju, ni u izvršenju. I, ako pogledamo način na koji se on završio, vidimo da se tu završava jedan ciklus. Kao što vidite, u završnom računu je čak bilo planirano, kao i prethodnih godina, da bi se prikrila istina, a to je da mi imamo deficit, a imali smo deficit svih ovih godina u budžetu. Ali, da se na računovodstveni način taj deficit prikrije jedan od mnogih načina je bio da se upotrebi januar mesec, i sigurno bi tako i bilo, siguran sam, da se vlast nije promenila, odnosno iskoristi januar mesec i ti prihodi za januar mesec se upotrebljavaju za pokrivanje rashoda za decembar prethodne godine. Tako je bilo i u budžetu za 2000. godinu i zbog toga je on pokrivao samo za period od 1. februara do 31. decembra, ali mi smo baš tog 31. decembra u ponoć zaustavili izvršenje i rekli, kao u svim normalnim zemljama, hajde da vidimo gde smo u toj godini. I, tu se naravno iskazao jedan deficit od milijardu i nešto dinara. To je samo jedan od vidova na koji način se krilo od nacije i od vas da u stvari imamo deficit, da imamo mnogo više zahvatanja sa strane države, nego što je ona htela da prizna u budžetu, da ona mnogo manje troši zbog toga što ide sa nekim nerealnim pretpostavkama i zato što ne daje, jer ima specijalne račune, onima koji imaju zakonom regulisana nekakva prava. I zbog toga, ako pogledamo ovaj završni račun, iskreno želim da ovo bude zadnji i tako će i biti ove godine, koji je izvršen, koji je završen na ovim bazama. Nadam se da ste kroz ovaj obimni materijal mogli da vidite i one funkcije koje finansira naš budžet, jer je budžet jedna plemenita stvar. Nije sve trulo u sistemu naših javnih finansija. Jednostavno, loše se rukovodilo njima. Ima tu dobrih zakona i dobro uređenih stvari i kada pogledate ono što budžet treba da finansira, i finansiraće ih i ove godine, tu vidimo da je on izuzetno važan element našeg javnog života i našeg ekonomskog života, i verujte, Vlada će se, kao i cela ekipa i ja lično, boriti svojski da izvršimo ono što je predviđeno, jer su tu predviđene veoma važne stvari za našu zemlju. Ovi porezi koji su predviđeni, za koje sada svi znaju, koje svi mogu da kontrolišu, da idu tačno onima kojima su namenjeni, jer više nema sakrivenih računa, nema više specijalnih namena. Sada znamo na šta se troši ovaj novac, a ako imamo predviđen deficit tačno znamo koliko je planiran. Ako ne dođe do onih prihoda na koje računamo, tačno znamo koje ćemo rashode smanjiti i kojim prioritetima ćemo se rukovoditi. Nadam se da je ovaj budžet za 2000. zadnji za koji ćete glasati po ovakvim osnovicama i sigurno će biti zadnji. Već sam jednom napomenuo, ali bi hteo da ponovim - u sledećih nekoliko nedelja Vlada Republike Srbije će vam uputiti predlog zakona o budžetskom postupku, gde će se ova materija dalje urediti. Tako ćete vi, kao narodni poslanici, imati još više kontrole u tome kako se sklapa budžet, kako se usvaja, a što je još važnije, kako se izvršava. To mi omogućava da pređem na drugu tačku koju sam želeo da vam izložim. To je da će sastavni deo tog izveštaja završnog računa biti i izveštaj budžetske kontrole. Vi ćete dobiti taj dokument tokom ove sednice. Tu želim da vam predočim nekoliko elemenata, koji su bili obećanu u onom momentu kada ste glasali za budžet za 2000. godinu, a to je stanje u kome smo zatekli državnu kasu i ono dokle je stigla ta budžetska kontrola. Prvo bih napomenuo kako je ona nastala. Zakonom o javnim prihodima i rashodima je propisana budžetska kontrola. Međutim, ako ponovo pogledate nešto što je formalnost, a ono što je realnost, vidite ogroman jaz. U Srbiji za celu budžetsku kasu, a to je najveća kasa u našoj zemlji, imali smo samo pet ljudi. Samo pet. To je manje nego što je imalo neko prelduzeće. Ti ljudi nisu imali opremu niti su imali odluku, a čak ni mogućnosti da urade ono za šta su bili formalno određeni, da kontrolišu da li se novac iz državne kase troši namenski i po zakonu. Čak se može reći da se od njih pre svega tražilo, a bilo ih je krajnje nedovoljno, da se što manje mešaju u taj posao. Zbog toga je Vlada Republike Srbije, na sednici od 6. februara, odlučila da se Ministarstvo za finansije i ekonomiju zaduži, budžetska inspekcija koja je u njegovom sklopu, da se uz pomoć finansijske policije RUJP, pa i ljudi iz ZOP-a, lati tog posla. Jednostavno, kada imate samo pet budžetskih inspektora, nemate dovoljno ljudi da obave taj posao i tako, zahvaljujući saradnji sa njima, a njima se zahvaljujemo u ime Vlade Republike Srbije, i ZOP-u i RUJP-u, mi smo uspeli da sastavimo jednu ekipu od 43 osobe. Mnogi od njih su bivši SDK-ovci, koji su pre 10 - 15 godina bili zajedno i radili taj posao, oni su se svojski latili tog posla. Ponovo želim da im se zahvalim, jer su danima i noćima radili na ovome, i imam veoma visoko mišljenje o tome šta rade. Veoma pomno i profesionalno rade ono za šta su zaduženi. Za sada inspekcija je izvršena u 14 ministarstava, republičkih organa i organizacija. Neću navoditi celu listu, ali tu je pre svega Ministarstvo finansija i ekonomije, Ministarstvo pravde i lokalne samouprave, Ministarstvo prosvete i sporta, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo za rad i zapošljavanje, Ministarstvo poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva, Ministarstvo za nauku, tehnologiju i razvoj, Privremeno izvršno veće AP Kosova i Metohije, Direkcija za regionalni razvoj Republike Srbije - Priština, Direkcija za obnovu zemlje, Fond za razvoj Republike Srbije, Uprava za zajedničke poslove republičkih organa i najzad Komesarijat za izbeglice Republike Srbije. No, tome nije kraj. Ostalo je još 14 glavnih organa. Za jedno 3 - 4 nedelje ponovo ću izaći pred vas, kada taj posao i na drugom delu bude završen, da vam predočim celokupne rezultate tog posla. Ali, za sada, oni su obuhvatili posao od 1. februara 2000. godine, kada je počeo ovaj budžet za 2000. godinu, pa sve do 25. januara 2001. godine. Znači, nešto duže i čak veoma blizu onom momentu kada su počeli rad. To je samo početak. Ova služba i ova ekipa koja je počela rad predstavlja samo početak rada jedne snažne službe koju ćemo formirati u Ministarstvu finansija i ekonomije i koja će biti ta kontrola od koje će se malo i zazirati, koja je profesionalna i koja pokazuje svima da i te kako pomno prati, pazi, kontroliše ono što se radi u toj državnoj kasi, jer svaki dinar javnih prihoda je teško stečen. Svaki dinar javnih prihoda je jedan dinar manje za naše ljude i veoma je važno da ti ljudi znaju i te kako dobro da to kontrolišu, odnosno da znaju šta se sa tim novcem radi. Zbog toga je ta inspekcija od 25. januara ove godine, jer je reč o kontroli budžeta za 2000. godinu, počela, a nastaviće kada završi ovaj posao oko budžeta za 2000. godinu, odnosno kontrolisaće i izvršenje budžeta za 2001. godinu, i to odmah. Nema tu nikakvog opredeljenja između - pre, ili - kasno. Oni će profesionalno raditi posao, nezavisno od datuma koji se odnosi na činjenice. Napomenuo bih sada još nekoliko činjenica. Prvo, kada počnete taj posao vidite do koje mere je razorena naša državna uprava. To mi u Vladi vidimo svakog dana. Izuzetno malo se možda moglo, a do velike mere nije se ni htelo, investirati i razvijati ta državna uprava. Pogledajte, istaći ću samo nekoliko važnih faktora koji su i te kako otežali rad te službe i inspekcije. Prvo, korisnici budžeta u poslednjih 10 godina nisu bili kontrolisani. Oni važni nisu bili kontrolisani. Kontrola je bila pre svega za lokalnu samoupravu, a tu i tamo je bilo neko ministarstvo kontrolisano, ali u poslednjih 10 godina nije bio nijedan ozbiljan poduhvat da se kontroliše što se dešava u državnoj kasi. Tu ima malo metodologije i malo navike. Drugo, ako pogledate šta su radili korisnici budžeta, oni su značajan deo svojih sredstava prenosili drugim korisnicima i pravnim subjektima, organima i orgnizacijama, a istovremeno nisu obezbeđivali dovoljnu pratnju i obezbeđenje njihovih sredstava. Imali smo, ako hoćete, i nije tu bilo sve namerno nezakonito, ali već tada su bile stečene veoma loše navike i moramo aktivno protiv njih ići. Mnogi budžetski korisnici novac koji je njima dat lako daju nekim drugim organizacijama, a da nema kontrole i praćenja sredstava, koji postoje u jednoj demokratskoj zemlji. Zbog toga dokumentacije ima veoma malo. Treća stvar, dokumentacija za utvrđivanje činjeničnog stanja je dosta slaba. Njena verodostojnost i nedoslednost su dosta eklatantni. Čak mogu reći, nažalost, da je bilo slučajeva, kada je krenula ova inspekcija, uništavanja nekih dokumenata ili pokušaja da se dokumentacija zameni ili izmeni u hodu. Četvrto, ako pogledamo poslovne knjige i druge obavezne evidencije, nažalost, videli smo na svakom koraku da tu nije bilo dovoljno profesionalnosti ili pak gazdovanja. Retko je da se nađe neka služba, a da stvarno pedantno i uredno vodi evidenciju onoga što ima i sa čime raspolaže. Peta stvar je, što je takođe činjenično stanje, da je bilo i te kako u mnogim slučajevima nužno da se upotrebe dodatne informacije, unakrsna kontrola, prostorna kontrola, da se utvrdi kakvo je stvarno činjenično stanje. Najzad, bilo je teško i onima koji su bili kontrolisani, jer je dobar deo ove kontrole izvršen u vreme izrade završnog računa i tu je bilo puno posla. Sada, ako pogledamo ono što sledi, kao što sam rekao, pre nego što iznesem nekoliko detalja o onome što je urađeno, počeće posao na kontroli kod drugih organa i kontrola na izvršenju budžeta za 2001. godinu. Ali, isto tako, u sklopu Komisije za zloupotrebe, i mi ćemo nastaviti posao i na onim bivšim godinama, znači, od 1989. do 1990. godine, nećemo stati na tome. Ušli smo u trag mnogih stvari i nećemo stati dok se sve ne razjasni. Kakvo je stanje - prvo, želim da kažem da su efekti kontrole i preduzete mere koje imamo došli do nekih zapanjujućih spoznaja. Ako se setimo da je budžet, primera radi, ako dodate i te posebne račune, bio negde oko 50 milijardi dinara, nešto više, bilo je tu i deficita, onda da vidimo ove prve nalaze, znači samo u 14 ministarstava, organa i službi došli smo do rezultata koji slede, i to za samo ova tri meseca, koliko traje ova kontrola. Prvo, nenamensko korišćenje sredstava je iznosilo 1,300.000.000 dinara. Nezakonito trošenje sredstava je iznosilo skoro 400.000.000 dinara. (Poslanik iz sale: Strašno.) Apsolutno strašno, gospodine, apsolutno, izuzetno strašno, jer taj novac je državni novac, a nije ničiji privatni novac. [[Aplauz.]] Iza toga se kriju, gospodine, pare koje je trebalo da se potroše na zdravstvo, na decu, koja je trebalo da budu lečena od leukemije, to se nalazi tu. [[Aplauz.]] Tu se nalazi novac koji je trebalo da se potroši na one koji su bili pogođeni zemljotresom, a nije potrošeno na njih, tu se nalaze mnoge nezakonite stvari, gospodine, i te kako je strašno. [[Aplauz.]] Ako pređemo na nenamensko korišćenje sredstava solidarnosti, to je još jedna dodatna milijarda dinara, a neuplaćeni porezi i doprinosi i drugi javni prihodi su 40,6 miliona dinara. Sada, kada se suočite sa takvom situacijom, naravno da ne može sve odmah da se ispravi, ne može odjedanput pravda svuda da pođe i da dođe, ali ova službai MUP, u kontaktu sa sudijama, krenuli su da se kontrolisanjem, kontrolisanim subjektima putem rešenja nalaže i povraćaj nenamenskih i nezakonito utrošenih sredstava, protiv odgovornih lica u tim organima će biti podnete krivične prijave. Za sada, prema definitivno utvrđenim činjenicama, radi se o 12 krivičnih prijava, sedam prijava je za privredni prestup i pet zahteva za pokretanje prekršajnog postupka. Gospodine, ukrasti od državne kase je još lošije, još strašnije, nego ukrasti od jednog privrednog subjekta. Hvala vam puno. [[Aplauz.]]
Ima reč gospodin Nikolić, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, povređene su odredbe Poslovnika, član 98. stav 1. i član 201. stavovi 3, 4. i 5. Mi smo, naime, danas ovde pozvani da raspravljamo o Predlogu zakona o završnom računu budžeta za 2000. godinu. Imali smo predstavnika Vlade, koji je rekao da završni račun budžeta treba prihvatiti, a onda je krenuo na sasvim novu tačku dnevnog reda, za koju poslanici opozicije uopšte nemaju materijal. Onda je govorio o onome što nije na dnevnom redu, i ja vas, gospodine predsedniče, pitam - zašto zbog toga nije opomenut? I druga stvar, gospodine predsedniče, vi znate kako Vlada podnosi izveštaj, na čiji zahtev, ko izveštaj treba da pregleda kada se izveštaj stavlja u dnevni red, o čemu želim da ovde samo kažem nekoliko reči - reagujući na istupanje ministra Đelića, ne reagujući na to što on neke svoje nedostatke nadoknađuje jakim glasom, mene to ne interesuje. Međutim, ministar Đelić je ovde nagovestio veliki kriminal, nenamensko trošenje sredstava, a predlaže nam da usvojimo završni račun budžeta za 2000. godinu. Znate, ako postoje takve malverzacije, zašto usvajamo Zakon o završnom računu budžeta? Dajte da utvrdimo prvo, jer ja nigde u materijalu, a pročitao sam ceo Predlog zakona, nisam pročitao da je bilo nekih malverzacija, u čitavom zakonu, i u svim obrazloženjima nema malverzacija. Naravno, vi se smejete, vi ste dobili izveštaj te budžetske kontrole, pripremili se za diskusiju po tom izveštaju, podsmešljivo se smejete, kao što to Neda Arnerić radi, i žvaće neku žvaku već treći sat, ali vas pitam, ako ste već toliko otvoreni za raspravu, što to niste podelili poslanicima opozicije? To je znak da se vi bojite - zašto? Zato što, ako ste prozvali Peru Perića u tom materijalu, voleo bih da vidim i njegovu izjavu povodom toga, a ne da vi ovde izađete, gospodine ministre, sram vas bilo, i da pominjete decu koja imaju leukemiju. [[Žagor u sali.]] Šta vam je, pa niste naučili od radikala kako treba u Skupštini da se ponašate. Budite gospoda, budite dostojanstveni. To se ne radi u Srbiji, gospodine ministre, znamo mi vrlo dobro kakve probleme pojedinci imaju, i to ovde ne pominjemo. Ali, zaista je besprizorno ovo što radite. Ili ćemo govoriti o završnom računu budžeta, ili ćemo govoriti o nekom izveštaju, u kome su određeni ljudi označeni, obeleženi kao ljudi koji su nenamenski trošili državni novac, narodski novac,budžet, krali, otimali, i činili sve ono što je protivzakonito. Zato vas molim da nam kažete, gospodine predsedniče, da li učestvujete u ovojujdurmi, 15. marta smo dobili Predlog zakona o završnom računu budžeta, da li ste znali da nas danas na sednici čeka tek neka podela materijala o tom zakonu? Da li znate da mi nismo spremni za diskusiju o tom materijalu, da li znate da taj materijal nije bio na odborima. Šta ti je Nedo? Stevo, ti si ozbiljan čovek, je li na meni nešto ima ... (poslanik Stevan Kesejić, sa mesta: Nema.)
Molim vas da prestanete sa dobacivanjima, a gospodina Nikolića molim da završi. Da budemo sa jednim načisto, gospodo narodni poslanici, prvo, nema nikakvog razloga da iz prepodnevnog dremeža upadamo u ovako žestoke i potpuno nepotrebno žestoke duele, jer zaista za to nema povoda. I najveće nepodopštine ranije vlasti, i najveće greške današnje vlasti, mogu se izneti argumentovano, staloženo i bez međusobnih vređanja. Prema tome, molim vas da nastavimo sa radom, onako kako smo radili pre podne. (Slobodan Tomović traži reč povodom povrede Poslovnika.) Pa dobićete reč, zaboga miloga. Čemu nervoza, čemu visoki pritisak, sedite, molim vas, pa dobićete reč. Da jednu stvar budemo načisto, pitan sam da li učestvujem u nekoj ujdurmi ovde i šta je na dnevnom redu. Potpuno je jasno šta je na dnevnom redu. Predlog zakona o završnom računu ste dobili onda kada su svi narodni poslanici dobili. Danas u toku dana je stigla informacija koja je pripremljena narodnim poslanicima. Ona se ne usvaja, ona može da koristi svakom. Ne znam da je iko ovde dobio, možda izuzetno neko. Što se uzbuđujete, gospodo. Ima li neke panike? O čemu se radi - bomba, vatra, fire. To je ovaj materijal koji sam video pre petnaestak minuta, koji se umnožava i koji će narodni poslanici dobiti čim bude umnožavanje gotovo. Dakle, ne usvaja se, ne diskutuje se. Prema tome, taj dokument nije na dnevnom redu. Da li će neko taj materijal koristiti u diskusiji, pretpostavljam, ako ga neko ima, da će koristiti. Mogu gospodinu Nikoliću ili gospodinu Tomoviću da dam, pa neka ga prelistaju kao što sam i ja, pa ga koristite i vi. Možete i vi iz toga videti koje su sve zlupotrebe bile, pa izneti to ovde za govornicom. Ali, to nije ono što je na dnevnom redu. Zaista, prvi put ovoliko dugo govorim na primedbu o Poslovniku, ali sam zaista optužen da učestvujem u nekoj ujdurmi. Ujdurme nema. Otvaram raspravu o Predlogu zakona o završnom računu. Pre toga, dajem reč gospodinu Tomoviću, po Poslovniku.
Poštovani predsedniče, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo poslanici, cenjeni gospodine ministre, verovatno da je moj problem što burno i spontano reagujem, jer moja primedba se odnosi na to što čujem nešto prvi put, tako što nisam mogao da vidim u ovom materijalu koji je na dnevnom redu. Otuda je bila moja reakcija. Gospodin je sa govornice pružio prst na mene i optužio me za nešto za šta nema dokaze, u čemu zaista nisam sudelovao. Molio bih da se vidi šta je to što gospodin meni lično zamera, optužujući me sa ove govornice. Dakle, ja ću iskoristiti vašu ponudu da uzmem to što jedino vi za sada imate, da pogledam, pa ako u tome ima nečega, spreman sam da se izvinim, ne samo gospodinu Đeliću, zvanom Boža, nego i svima drugima ako sam ih na bilo koji način uvredio. Ali, dajte nam mogućnost da na ravnopravan način učestvujemo u ovoj raspravi. Govorim to zbog toga i neću na vas da pokazujem prstom, postoji u srpskom narodu na koga se prstom upire. Hoću samo da vas pogledam. Ja sam bio, takođe, član Vlade. Trudio sam se da imam neki dignitet i rejting. Bio sam i u prelaznoj Vladi. Dakle, to je razlog što ne želim s vama da polemišem, ali želim da dobijem taj materijal da bi po njemu mogao da se izjašnjavam. Dakle, izašao sam da reklamira povredu Poslovnika, jer ako neko uvredljivo govori o onom drugom, pokazujući na njega prstom itd., onda verovatno da i Skupština treba da se izjasni da li je povređen Poslovnik ili nije. Pošto znam kako će Skupština da se izjasni, hvala vam što ste mi pružili priliku da kažem šta o tome mislim, a unapred znam kako će da se izjasni DOS-ovska većina, dajte mi da pogledam to da bi mogao da se prijavim za diskusiju. Zahvaljujem.
Materijal je dosta obiman. Umnožava se, kad bude gotovo dobićete svi. Ja vas molim da polako stišamo strasti. Reč ima gospodin Đelić, a zatim gospodin Ivković.
Samo bih hteo da kažem dve stvari. Prvo, što se tiče statusa dokumenta, u momentu diskusije usvajanja budžeta Republike Srbije za 2001. godinu, najavio sam u ime Vlade Republike Srbije, da ćemo vam u momentu završnog računa budžeta za 2000-tu godinu, dostaviti prve nalaze budžetske inspekcije o kojoj smo govorili u tom momentu. Vlada Republike Srbije je na današnjoj sednici usvojila taj dokument. Izvinjavam se, jer smo u ovom momentu želeli da to bude što ažurnije, da dobijete najsvežije podatke, svi, i iz pozicije i iz opozicije. On je usvojen i on se sada umnožava i biće vam dostavljen kao informacija koja ide sa budžetom. Što se tiče prozivanja, stvarno nisam hteo nikoga lično da prozivam, jer tu nema mesta za nešto lično. Jednostavno, u jednom momentu mi se učinilo da je bilo neke ironije u intonaciji. Izvinjavam se vama gospodine ako sam vas povredio, jer nemam ništa lično protiv vas, ali činilo mi se da sam u jednom momentu čuo neku ironiju koja stvarno nije primerena ovome. Ako je nije bilo, izvinjavam se. Hvala.
Molim vas za malo tišine.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da bi trebalo i gospodina ministra i vas sve u sali da upozorim da je na dnevnom redu rasprava o Zakonu o završnom računu budžeta Republike Srbije. Međutim, na dnevnom redu je promovisavanje opravdanosti politike DOS-a, koju je DOS zacrtao u svojoj predizbornoj kampanji, dokazati da su pre DOS-a svi bili kriminalci, lopovi, neznalice, a sada je došao transparentni, pametni i pošteni DOS na vlast. Prema tome, draga gospodo, ovo što kolege iz Demokratske stranke Srbije već imaju, nemojte ni da nam delite, jer ću na jednom prostom primeru da pokažem šta je bio zadatak. Ono što je važno za Vladu Republike Srbije i za ovu skupštinu je da je završni račun Vlade Republike Srbije za prošlu godinu usvojen na Vladi, razmatran bez i jedne primedbe na svim odborima Skupštine i došao je ovde da otvorimo raspravu u načelu, a potom u pojedinostima. Interesantno je da je Vlada Republike Srbije, koja je inače žestoko organizovala tim, pa je budžetsku inspekciju povećala za jedno dvadeset puta ... (Predsednik: Molim vas da se saslušamo. Molim vas za red u sali, jer ću prekinuti sednicu. Zaista, ovako nema smisla raditi.) ... da je Vlada Republike Srbije upravo danas imala sednicu i upravo danas odlučila vama da stavi dokazne materijale o svemu ružnom što je našla. Toliki su dokazi da je naš emotivni ministar dopustio sebi verovatno da napravi veće ekskurzije, a i vama da vas izazove da aplaudirate načinu i kako se radilo. Međutim, pojavljuje se po jedan problem i disproporcija u optuživanju. Ako pogledate "Politiku", kada je proslavljala 100 dana nove demokratske Vlade, slobodne i nezavisne Srbije, tada je "Politika" ili onaj pisac koji je pisao te četiri stranice tog pamfleta, napisao strahovitu stvar, da je ranija Vlada proneverila 3,5 milijarde dinara. Znači, Vlada Republike Srbije, ovde je ministar pravde, je preuzela ulogu istražnog organa, preuzela je ulogu tužioca, preuzela je ulogu izvesnog sudije, podizača optužnice, sprovođenja istražnog procesa i presudila. Napisala je - pronevereno 3,5 milijarde dinara. Da li je to smeo neko da napiše u "Politici" bez svih dokaza? Nije smeo, osim ako je to napisao neko ko je uveren da živi u jednoj totalitarističkoj partijskoj državi, u kojoj lideri DOS-a mogu i da smene potpredsednika bez nas poslanika koji biramo i smenjujemo. Sada se pojavljuje problem. Gospodin Đelić smanjuje cenu, kaže nije više 3,5 milijarde pronevereno, nego je 400 miliona nezakonito, a milijardu i 400 je nenamenski. To je već milijardu i 800. Znači, upola manje smo krivi nego što smo bili. E, sad vidite kako se radilo u Vladi Republike Srbije. Svako ko je pismeni građanin ove zemlje, a hvala bogu svi građani ove zemlje, zahvaljujući sistemu obrazovanja, su pismeni, i te kako razumeju šta se sada radi ovde danas u ovoj sali. Da ne mislite da ćete prevariti ove građane koji gledaju, da vam umesto njih kažem da će im biti smešno to što radite, jer svakom je jasno da ste vi, dolazeći u Ministarstvo ostvarili svoju veliku nameru da proizvedete krivicu iz sve snage onih pre vas, a neki možda i jesu krivi, ali daleko veći deo nije kriv za ono što se radilo. Gde god je namenski, da vidite nenamensko, gde god je nenamenski da proglasite nezakonitim. Evo, imam jedan primer kada je u pitanju ministarstvo, a gde sam ja bio na čelu. Pogledajte ovaj kupus. Ovaj kupus ovde od 99 strana, zahvaljujući tome što imam potpuno normalnog čoveka koji me zamenjuje na svom mestu, jednog izuzetnog kolegu gospodina profesora Domazeta, koji je razumeo i shvatio. Ako je inspekcija proveravala šta se radi i proveravala šta su radili saradnici Baneta Ivkovića, osnovni je red da upoznam svog kolegu, ranijeg ministra, šta su napisali. To što je napisano, napisano je 9. marta. U tome što je napisano 9. marta, a predato 12. marta, stoji da postoji pravo onih koji se spominju da u roku od 8 dana dostave primedbe, a ukoliko se primedbe ne dostave, smatraće se da je izveštaj tačan. Jedini čovek koji je bio u toj poziciji da pogleda kupus o njemu, namenski napisan, pod pritiskom 42 dana ludačkog rada, mora da se nađe itd., sam bio ja. Čim sam to dobio i uradio primedbe, cena se smanjila za 80%. A moja krivica je sa 2% utrošenih sredstava nenamenski i nezakonito pala na 0,2%. Oni su smanjili sa 15 miliona na svega 3,5 miliona celu priču. Znači, sačekajte, ima dalje, to je u narednom nastavku. Znači, želim da kažem da nijedan ministar izuzev mene nije bio u poziciji da proveri šta je to napisala inkvizitorsko žbirovska - ekipa, koja je trebalo da potvrdi teze DOS-a da su kriminalci, bitange, neznalice radili posao pre njih, a oni transparentno, i prozirno, i totalno došli na vlast, pa su čisti i nevini. Nijednom čoveku nije data šansa da proveri šta je napisano u izveštaju, da na to što je napisano stavi primedbu i da dobije šansu da mu se prihvati ili ne prihvati primedba. Naravno, idemo dalje, nema teorije da se prihvate baš sve primedbe, jer moraju da budu krivi, jer kako će DOS da dokaže da je bio u pravu, da su lopovi pre toga bili. E sad, ta priča koja je napisana, jedan od glavnih žbirova cele priče poziva 12. aprila sve urednike dnevne štampe i deli nešto što ne bi trebalo da imam u ruci, a pošto je njima podeljeno onda sam dobio i ja od njih, pošto ja imam dobre saradnike. To je krivična prijava. Ona se 12. aprila deli, u četvrtak, i daje nalog da se u svim sutrašnjim novina, na veliki petak, 13. aprila, pojave teze iz krivične prijave na bazi kojih je podignuta optužnica. To su dobili svi novinari u medijski vrlo kontrolisanoj državi. Kompletno sva štampa 13. aprila objavljuje iste tekstove i dokazuje koliko sam u pravu za ovo što govorim. Znači, u nastavku ću nastaviti da pričam priču, a poruka je sledeća. Na dnevnom redu je zakon o završnom računu budžeta Republike Srbije. Na taj zakon nijedan odbor nije stavio primedbu. Mi ovde o tom zakonu treba da diskutujemo i da konstatujemo činjenicu, da je politika Skupštine u starom sazivu bila da se ide na što manja opterećenja porodica i privrede, jer je bio embargo, bilo je bombardovanje. Trebalo je pružiti šansu da privreda sa što manje opterećenja radi i da obezbeđuje lične dohotke zaposlenima. To je bila politika ove skupštine, to je bila politika one vlade. Za razliku od te politike, koja je imala svega 7,8% prihoda od ukupnog društvenog proizvoda Jugoslavije u budžetu, vi ste, drage moje kolege većinski poslanici DOS-a, izglasali Đelićevu politiku, da zahvatite samo na bazi poreza i akciza 14,5% ukupnog društvenog proizvoda Jugoslavije. To je totalno drugačija politika. Napumpao je veliki budžet, zahvati koliko hoćeš, a onda ću da obezbedim davanja. To je ona priča o mostu, gospodine, vi što vičete vreme, i o ćupriji. Da vas pitam, ako već zalazimo u kriminalističe i korupcionalističke priče, kako ćete preživeti činjenicu da je sada smanjena optužba od milijardu i 400 miliona nenamenskog i 400 miliona nezakonitog trošenja, mnogo manja od tri milijarde dolara gospodina Đelića, gde piše samo socijalni program ili gospodina Novakovića, koji piše, subvencije u privredi, četiri milijarde. Na bazi čega će gospodin Đelić da govori o te tri milijardi, na bazi čega će gospodin Novaković, ministar rudarstva i energetike, da troši četiri milijarde? Kako će on da odluči za šta daje pare IMT-u, a ne daje "Filipu Kljajiću", za šta daje "29. novembru" iz Subotice, a ne daje Trsteniku "Prvoj petoletci". A radi se o tome da ste vi, usvajajući novi sistem budžeta, usvojili eventualno pravo ministra ili Vlade da troše 19 milijardi dinara mimo ove skupštine, mimo zakonske odluke za kriterijume, za prioritete. Predlažem da te hartije koje delite, bolje bi bilo da sklonite u stranu i da diskutujemo ovde, kako će se 19 milijardi dinara iz ovog budžeta trošiti, a da zaključimo, da je stari budžet pokazao da je bio vrlo restriktivan i da je otvarao prostor privredi da radi, porodicama da žive. Nastavak o nauci će biti u narednom javljanju.
Reč ima gospodin Čedomir Jovanović, a posle njega nema više prijavljenih predsednika poslaničkih grupa.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mogao bi da se složim da je rasprava po ovoj tački dnevnog reda krenula u pogrešnom pravcu. Ne treba Skupština da bude sudnica. Mi ne želimo da ona to bude. Ne mislimo da ovim dokumentima, koji nisu ekskluzivno pravo poslanika iz DOS-a, oni su sada podeljeni, ukoliko je potrebno neko vreme da se poslanici opozicije upoznaju sa informacijama iz tih dokumenata, mi smo spremni, a ja predlažem da prekinemo svoj rad i da damo pauzu koja je potrebna poslanicima opozicije da se pripreme. Hteo sam da kažem da svrha ovih dokumenata nikako ne može imati svoj smisao u iznošenju nekih dramatično novih informacija, koje mi želimo da uputimo javnosti, prebacujući krivicu na one predstavnike opozicije koji su se osetili ugroženimaovakvim nastupom predstavnika DOS-a i resornog ministra u Skupštini. Mislim da ne možemo reći ništa novo za ovom skupštinskom govornicom, što građani i naše društvo u celini, ili jedan njegov deo, već ne znaju. Jedini smisao ovoga što bi trebalo da bude rasprava oko ove tačke dnevnog reda jeste smisao koji će obavezati današnju vlast da, raspolažući sa državnim sredstvima, razmisle o situaciji u kojoj se danas nalazi opozicija i pomisli na dve činjenice. Da živimo u društvu u kome je vlast smenjiva. Da živimo u društvu u kome rastanak sa vlasti ne podrazumeva rastanak sa odgovornošću za politiku koju sprovodite kao vlast. To su jedine dve bitne činjenice koje mogu proisteći iz našeg današnjeg razgovora po ovoj tački dnevnog reda. Koliko god predstavnici opozicije pokušavali da se distanciraju od takve vrste činjenica, neće uspeti. Zavaravaju sami sebe, ali ne znam da li će zavarati i deo nas iz DOS-a, mislim da neće. Ne bi bilo dobro da se skupštinska govornica pretvori u mesta gde će neko dokazivati svoju nevinost, jer se to ne radi ovde. Mi možemo danas samo da razgovaramo o jednom principu koji do sada nije važio u našem društvu i o prinsipu koji ovim putem mi pokušavamo da uspostavimo kao princip koji će obavezivati nas kao današnju vlast, a i svaku narednu vlast. To je princip nepovredivosti državne kase i odgovornosti za raspodelu sredstava iz te državne kase. Zakon o završnom računu za budžet u 2000. godini u martu mesecu je sačinjen i prosleđen poslanicima. Tada je jasno rečeno, da mi mislimo da nije dobronamerna ona inicijativa predstavnika bivše vlasti koja se prepoznavala u informaciji da raspolaganje budžetskim sredstvima kontrolišu četiri čoveka. Samo četiri budžetska inspektora. Istovremeno smo mi rekli da ćemo veoma jasno povući graničnu liniju između onoga što je nasleđe prethodnog vremena i onog što je proizvod našeg rada. Mi ne želimo pred ovim društvom, mesec dana, uglavnom u tišini, da se suočavamo sa najbeskurpuloznijim optužbama, kojima smo predstavljeni kao ljudi koji vode genocidnu politiku prema svom narodu, kao ljudi koji prodaju svoje društvo na nekom nedefinisanom tržištu, a da pri tom ovu tačku dnevnog reda ne iskoristimo, ne kao povod da optužujemo predstavnike opozicije, već kao povod da ukažemo na elementarne činjenice koje govore o stanju u društvu, koje mi pokušavamo danas da rešimo. Ni manje ni više od toga. Oni koji su zaplašeni nečim takvim, plaše sami sebe. Niko od nas tako nešto ne čini i predlažem da pre nego što uđemo u raspravu, a ta rasprava je potrebna i ona mora biti temeljita, mora biti dokumentovana i svako mora odgovarati, pre svega pred građanima u našem društvu za ono što izgovori po ovoj tački dnevnog reda za ovom govornicom, da napravimo kratku pauzu, da se poslanici koji nisu imali ovaj materijal upoznaju, ili da u suprotnom nastavimo da radimo, ali da činjenica da smo nastavili rad ne postane argument onima koji će izaći za ovu govornicu i reći da nešto nisu znali ili nisu imali prilike da se upoznaju sa nečim takvim. Spreman sam da uvažim stavove koji su tokom mog nastupa izrečeni, da predložim da mi nastavimo diskusiju po ovoj tački dnevnog reda, ali da se vežemo za argumente i činjenice. Ovo nije suđenje opoziciji, ovo je uspostavljanje jednog principa koji je obavezujući, pre svega za nas, ali nemamo pravo da zaobiđemo neke činjenice. Nemamo pravo da zaobiđemočinjenice koje govore o nenamenskom trošenju sredstava. Nenamensko trošenje koje je utvrdila ovlašćena inspekcija, nenamensko trošenje koje ima svoje ime i prezime, svoj prihod i svoj rashod i, konačno, kao posledicu za štetu ima onu imovinu koja nije partijska, već je opštedruštvena. Kada govorimo o nenamenski potrošenih tri i po milijarde dinara, mi govorimo o nenamenski potrošenim sredstvima, obezbeđenim za dnevnice solidarnosti. Mi govorimo o nenamenski potrošenim sredstvima obezbeđenim po osnovu taksi, koje su namenjene za pokrivanje troškova onih delova našeg društva koji su bili pogođeni zemljotresom i elementarnim nepogodama. Kada govorimo o nenamenskom trošenju sredstava, mi govorimo o potpuno protivzakonitom usmeravanju sredstava po osnovama koje nisu definisane nadležnim aktima kojima se regulišu nadležnosti resornih ministarstava. Konačno, kada govorimo o nenamenskom trošenju sredstava, mi, recimo, govorimo o tim paradoksalnim činjenicama kojih se i sami predstavnici današnje opozicije stide. Govorimo o činjenicama da je Ministarstvo finansija, sa jedne strane, davalo sredstva po kamati od 0,1%, a sa druge strane, zaduživalo Vladu Republike Srbije i budžet kod poslovnih banaka po kamatama od pet ili 6%. Kada govorimo o nenamenskom trošenju sredstava, govorimo o trošenju sredstava Ministarstva za rad i boračka pitanja, koje je potpuno nenamenski usmeravalo ta sredstva direktno na račun SPS-a. Vi sami, socijalisti, sa tim treba da se rastanete, da biste imali moralno pravo da izađete pred nas sledeći put i da od nas tražite da položimo račun. To nije optužba glasača SPS-a, to je optužba onog najužeg vrha vaše stranke koji danas ne sedi ovde u Skupštini, ili je usamljen kada sedi. Dakle, pozivam vas ako niste spremni za pauzu, da uđemo u raspravu argumentovano, sa činjenicama, da to ne bude doživljeno kao suđenje i sasvim sigurno, da ne bude doživljeno kao naše nastojanje da zloupotrebimo poziciju koja ničim nije naša intimna ili naša uska ekstravagantna privilegija. Ovo je izveštaj koji je dostupan javnosti, izveštaj sa kojim raspolažu poslanici. To nije konačna reč koju smo rekli po ovom pitanju jer je ovo izveštaj koji je sačinjen kroz sagledavanje politike koju su vodila ministarstva, mislim da je reč o 14 ministarstava, nisu obuhvaćena sva, i mislim da u tom smislu nije korektno, izvestan teret odgovornosti će se preneti na pojedince, dok će drugi imati tu sreću, da ovog puta budu pošteđeni takve vrste rasprave. Hvala.
Mogu, na vaše insistiranje, da stavim na glasanje da se odredi pauza radi upoznavanja, ali sam je neću dati iz sledećeg razloga, da li oni imaju potrebe, to ćemo zajednički da utvrdimo. Ako možemo, bez dobacivanja, molim vas. Ni sam neću odrediti pauzu zbog toga što ovo nije materijal koji je sastavni deo tačke dnevnog reda o kojoj danas raspravljamo. Bez obzira šta moja stara prijateljica, Maja Vasić, generalni sekretar, ovde piše da ovaj materijal može da se koristi prilikom razmatranja predloga. To je materijal koji predstavlja informaciju i nadam se da će Vlada nama i ubuduće da ovakve informacije posle periodične kontrole davati, kao što će ova skupština, kako smo se dogovorili, narodne poslanike obaveštavati o utrošku budžetskih sredstava koje stoje njoj na raspolaganju. Ovo ne treba da bude, po mom dubokom uverenju, ovo jednostavno ne može da bude sastavni deo akta koji se usvaja. Može da se informativno koristi, ne vidim da može da se koristi za usvajanje nekih suvih matematičkih podataka, koji zapravo jesu izveštaj o završnom računu i tu ne možemo amandmanima stvari menjati. To je tako kako jeste. Način na koji je trošeno, to zaista nije stvar parlamenta, već sudskih organa i ovde imamo jednu informaciju da su podnete krivične prijave protiv odgovornih lica i da se samo nadamo da će pravosudni organi, odnosno istražni, pa pravosudni, završiti svoj posao i da ćemo u novinama pročitati da će se odgovorna lica, za koja je dokazano da su izvršila zloupotrebe, naći iza rešetaka. Da mi vodimo unapred raspravu o tome, mislim da ne može, preporučujem jednostavno da se ne čini u okviru ove tačke dnevnog reda, jer će rasprava biti nepotrebna, neplodotvorna, duga i u atmosferi koju smo uspeli da izbegnemo proteklih nedelju dana. Ministar Đelić, izvolite.
Nadovezujući se na ono što je gospodin Ivković rekao, samo da potvrdim nešto što je on rekao. Prvo, da je i u ovom budžetu za 2001. godinu, koji je utvrđen po onom zakonu koji preovlađuje u ovom momentu, ima dosta toga što nije dovoljno dorečeno. Znači, jeste i zakonski kada je urađeno u našem budžetu, nije dovoljno dorađeno, ali one sume i cifre koje moraju još da se razlože i da se uđe u veće detalje o tome kako će biti trošeno, na tome se radi. Finansijski planovi se usvajaju kao što treba, a što se tiče budućnosti našeg budžeta i kao što sam već rekao, mi ćemo vam predložiti za koju nedelju predlog zakona o budžetskom postupku, gde ćemo imati dve stvari. Prvo, budžet će biti predložen u mnogo detaljnijim stavkama, tako da će kontrola biti lakša, neće biti toliko velikih stavki kao što je danas i kao što je bilo prošle godine. Drugo, nalaz kontrolora će biti sastavni deo završnog računa i ovaj dokument, kao što je gospodin predsednik naznačio, daje se za vašu informaciju i potpunu informaciju, da imate bolje sagledavanje u tome šta se dešavalo u državnoj kasi prošle godine. Hvala. (Branislav Ivković, sa mesta: Replika.)
Nije vas pomenuo, nisam čuo zaista, jeste li pomenuli gospodina Ivkovića? Jeste! Izvolite, gospodin Ivković, replika. Prvo po Poslovniku, gospodin Kovačević, po Poslovniku. Javljajte se malo živahnije molim vas.
Gospodine predsedniče vodili ste dijalog sa dolazećim šefom poslaničke grupe, pa me niste primetili da sam intervenisao po Poslovniku.
Izvinite.
Moram da vas podsetim, gospodine predsedniče, da mi sada na dnevnom redu imamo izveštaj o završnom računu budžeta za 2000. godinu. U toku rasprave povređen je član 98. Poslovnika, a to je obaveza poslanika da za ovom govornicom govori o tački dnevnog reda. Vi nama delimično uskraćujete pravo da govorimo o tački dnevnog reda na taj način što nam onemogućavate da se upoznamo sa ovim materijalom i da u diskusiji o završnom računu budžeta za 2000. godinu koristimo i ove elemente, jer nam je kada smo razmatrali budžet za 2001. godinu ministar Đelić najavio: kada dođe na dnevni red tačka završnog računa budžeta za 2000. godinu, uz to ćete dobiti informaciju budžetske inspekcije, koja će vam pokazati kako su korišećna i trošena budžetska srestva u 2000. godini. Predlažem, gospodine predsedniče, da odredite pauzu od 15 minuta da se poslanici upoznaju sa ovim materijalom i da ovaj materijal, podaci u njemu, ravnopravno učestvuju u raspravi o završnom računu budžeta za 2000. godinu i molim vas da se o tome poslanici izjasne.
Vaš predlog ću naravno staviti na izjašnjavanje što se pauze tiče, ali jednostavno ne postoji mogunost da ovo bude sastavni deo akta koji usvajamo. O tome Skupština ne može da se izjasni, bez obzira da li se to vama sviđa ili ne sviđa, zna se postupak kako se neki dokument uvrštava u razmatranje itd. Ovo je informativni materijal. Stavljam na glasanje predlog gospodina Kovačevića da se odredi pauza od 15 minuta radi upoznavanja sa informacijom koju ste dobili od Vlade Republike Srbije. Pre glasanja po Poslovniku.
Pre nego što stavite na glasanje predlog poslanika Kovačevića, molim vas da se uzme u obzir član 84. Poslovnika u kome se utvrđuje dnevni red i izmene dnevnog reda ove sednice Skupštine. Prema tome, iluzorno je da glasamo o tome da damo pauzu za nešto što ne može da bude sastavni deo dnevnog reda ove skupštine. Pogotovo ne može da bude iz razloga da za 15 minuta neko treba da se upozna sa nekim izveštajem, koji je rađen dva meseca od strane budžetske inspekcije, da svi poslanici to prežvakaju za 15 minuta, da steknu utisak o tome, pogotovo što je ovde izneta tvrdnja da svi oni koji su bili odgovorna lica u ovom postupku budžetske kontrole nisu dobili blagovremeno zapisnike nisu mogli da stave primedbe na taj izveštaj i taj izveštaj može da se stavi pod sumnju. Prema tome, mislim predsedniče da ste potpuno u pravu kada ne želite da se ovaj deo materijala uključi u dnevni red ove sednice.
Ne mogu da ulazim u kvalitet predloga, samo moram predlog da stavim na glasanje po Poslovniku, da se da pauza od 15 minuta. (Stanko Kovačević: Odustajem od predloga za izjašnjavanje.) Onda da nastavimo sa radom. Hvala vam. Reč ima gospodin Ivković, replika.
Zahvaljujem se poslaniku iz Demokratske opozicije Srbije koji je odustao od predloga, jer je između ostalog učinio jednu ljudsko delo, pošto oni koji se prozivaju u ovom materijalu, podeljenom danas onako, ne znam čijom odlukom, u suštini ni ne znaju o čemu se radi, jer nisu imali ni pravo da se upoznaju, niti da postupe u zahtevanom roku i da daju odgovore. Na svom primeru vidim koliko je to važno, jer zahvaljujući tome što sam imao ministra za nauku, tehnologiju i razvoj, gospodina profesora Domazeta, koji je korektan čovek, ja sam za 90% umanjio sve optužbe u roku od 8 dana. Izašao sam na repliku gospodinu Đeliću da pozdravim njegovu izjavu za ovom govornicom. Drago mi je što je on svojom izjavom potvrdio činjenicu i ukazao da je i on sam svestan činjenice da je dobio u ruke tri mlijarde dinara da troši, a da faktički nisu definisani kriterijumi i prioriteti na bazi kojih se troši. Samo da kažem Ministarstvo za nauku i tehnologiju u prošloj godini, pošto je rasprava o prošlogodišnjem budžetu, je imalo pravo da raspolaže sa 770 miliona dinara. Finansijski plan koji sam radio o potrošnji tog ministarstva iznosi tačno 31 stranu, gde je decidno navedeno za šta mogu sredstva da se troše.Tu piše da mogu da se troše i za štampanje publikacija, a mogu da se troše i za podsticanje razvoja mladih. Naravno, inspektori nisu videli, ali je činjenica da na 31 strani je razložena detaljno potrošnja 770 miliona. Možete misliti koliko treba strana za tri milijarde dinara i zato je mnogo važno, predlažem to Vladi Republike Srbije, i za potrošnju tih sredstava da predloži zakonovojskupštini, i za potrošnju četiri milijarde sredstva podsticaja privredi, radi sebe da predloži ovoj skupštini da usvoji zakon i za 7 milijardi i 100 miliona dinara za ulaganje u putnu privredu i železnički saobraćaj, da predloži odgovarajuće zakonski projekat ovoj skupštini, da Skupština to izglasa, kao što je izglasala budžet, pa smo mi na bazi budžeta morali da radimo finansijski plan. Finansijski plan radi ministar, daje saglasnost Vlada, a ministar u skladu sa finansijskim planom ima pravo da troši sredstva ukoliko postoje stavke. Nevolja u ovom izveštaju što je podeljen je što inspektori ne vide te stavke.
Ako se više niko od predsednika poslaničkih grupa ne javlja za reč, pozivam narodne poslanike da se prijave za diskusiju, nemamo ni jednog prijavljenog poslanika. Reč ima gospodin Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, veoma kratko bih da govorim o Predlogu zakona o završnom računu budžeta za 2000. godinu i samo o tome, za razliku od ministra koji je o tome govorio samo dva minuta, a isključivi zadatak mu je bio da nagovesti nekakve materijale koji će govoriti o bivšoj vlasti. Moram da upozorim gospodina ministra da i oni što su mislili da će večito biti na vlasti ne ostadoše večito na vlasti, pa tako i ova nova vlada uvek treba da ima na umu to da će jednog dana biti pobeđena i da ne bi trebalo da izazove buduće pobednike da se prema njoj ponašaju kao što se ona ponaša ili prema pojedincima ili prema svima koji su pre dolaska DOS-a na vlast bili na vlasti. Svakog dana odlučujući gospodine ministre, vi ili ostali članovi Vlade učinite poneko delo zbog koga će vas iduća Vlada, ukoliko ne poštuje principe koji važe u celom svetu, sigurno moći da optuži. Mnogo me je pogodilo kada ste ovde, nisam ni znao na koga ste prstom pokazivali, nekoga optužili, a u stvari sve nas da nismo lečili decu od leukemije, a trošili smo za neke druge namene. To sada može vama da se kaže, ovog časa, ministre. Ovog časa mogu da vas pitam za blindiranje Đinđićevog kabineta, koliko dece od leukemije nije lečeno zbog toga? To se ne radi za govornicom u Narodnoj skupštini. To se ne radi u javnosti. Onaj ko ima dušu i ko ima decu, on o tome ne govori na sednici Narodne skupštine, ne iritira građane. Koliko ste ljudi sada izritirali takvom svojom izjavom? Zašto se niste usredsredili na izveštaj o završnom računu budžeta za 2000. godinu? Zašto ste nam dostavili ovo 15. marta, bez ijedne primedbe, niti na one koji su raspolagali budžetom, niti na korisnike budžeta, da bi nas danas obradovali izveštajem koji predsednik poslaničke grupe DOS-a zna napamet, u prste. Kada ga je on naučio? To je demokratija. Užasavam se takve demokratije. Voleo bih da nikada više ne živim u takvoj demokratiji. Vidite, gospodine ministre, rekli ste da je, što se prihodne strane tiče, prošla godina bila najgora godina možda u istoriji Srbije. Jeste bila teška. Jeste donela malo prihoda, ali znajući kako će biti teška, mi smo ih na tako malom nivou, na tako niskoj osnovi i planirali. To je bila prva posleratna godina. Prva godina u kojoj smo očekivali da će mnogo manje industrije raditi nego što je radilo. Prva godina u kojoj smo očekivali da čak uopšte nećemo imati električne energije. To je bila prva posleratna godina u kojoj je više preduzeća radilo nego što danas radi i proizvodi. E, sad, zaista je budžet bio planiran, ne znam gde ste vi našli 51 milijardu, ja sam pronašao 46 milijardi, preturajući po svim stavkama koje su ušle u budžet, uz onih 31.550 i 14.500. Otprilike je 502, koliko je doneto od prihoda na posebnim računima. Zaista je budžet bio 46 milijardi dinara. Vlada Republike Srbije i resorni ministri, sudeći po ovom izveštaju, koji ste vi sačinili, a ne prethodna Vlada, i ovo je jedan od tih izuzetaka, da Vlada ne podnosi završni račun, da se Vlada ne opravdava pred poslanicima, da Vlada ne traži razumevanje za ono što je radila prošle godine, zato što je nema, nego taj račun podnosi nova Vlada, sudeći po ovom predlogu zakona Vlada Republike Srbije u 2000. godini, znači i ona Vlada koja je predstavljala koaliciju SPS, JUL, SRS, i ona druga, prelazna, koja je predstavljala koaliciju SPS, SPO, DOS, učinile su što su mogle. Ovaj ogromni materijal koji nam je dva meseca bio dostupan, sa kojim smo se upoznavali, ne govori o malverzacijama, ne govori o kriminalu, o tome govori dodatni dopunski materijal, koji ste danas dali poslanicima i hteli da čitavu ovu sednicu pretvorite u stvari u lov na veštice. A, to nije vaš posao, gospodine ministre. To je posao pravosudnih, istražnih, sudskih organa, to je posao policije i taj posao treba da bude završen. Neka sudovi daju konačno reč i nadam se da će ti sudovi odlučivati kada Vladan Batić više ne bude ministar pravde, zato što ima mnogo dokaza da sudovi više i ne postupaju pozakonu nego samo po nalozima. Ali, da ne bih zaista bio prinuđen da kažem da o vama imam potpuno negativno mišljenje, gospodine ministre, usredsredite se na ono što nam je danas zadatak, a to je završni račun budžeta za 2000. godinu. Pripremite nam materijal. Dozvolite da to skupštinski odbori pregledaju. Dozvolite da na to damo primedbe i neka se taj materijal zove nenamensko trošenje budžeta, nezakonito trošenje budžeta, odgovornost pojedinih ljudi. Neka to bude potkrepljeno slučajevima. Od toga niko iz Srpske radikalne stranke uopšte ne beži. Ali, nećemo da budemo ovde taoci Demokratske stranke, koja će da nam na samoj sednici dostavlja materijale o kojima treba da diskutujemo. Primetio sam kod mnogih poslanika opozicije, evo, sada, kako to revnosno čitaju, da uopšte nisu imali pojma o ovom materijalu. Onima koji o ovom materijalu nisu imali pojma se izvinjavam, ali zato ove druge pozivam da pomisle malo i na svoju budućnost, da se zapitaju jesu li ovo obećavali građanima Srbije. Čitao sam o Titovom dobu. Živeo u doba Slobodana Miloševića. Ovako nešto ..... (negodovanje) ne čujem vas dobro, izađite za govornicu, vi junoše ... ali ovako nešto ni komunisti u najgore vreme nisu radili. Ovo je,.... [[žagor]] moguće je da su zato propali, ali ne mogu da ih optužujem, ako su bili veće demokrate od vas, zašto su zbog toga propali. Ovo se ne naziva demokratijom. U ime poslaničke grupe SRS, a govoriće svako ko se bude javio za reč, kažem da ćemo glasati za Predlog zakona o završnom računu budžeta za 2000. godinu, a da smo otvoreni zasednicu, u svako doba dana ili noći, na kojoj ćete nas upoznati sa onim što se desilo pre vas, ali vam obećavam gospodine ministre - imaćemo brzo sednicu na kojoj ćemo diskutovati o tome šta je bilo za vreme vas. Pa ću onda, recimo, ja vas da pitam kako ste se složili sa tim da se u Srbiji uvede monopol na naftu. Da vas pitam koliko ste novca odbili iz državne kase i ubacili Hrvatskoj zato što se nafta transportuje isključivo kroz gasovod kojim gazduje Hrvatska. (Negodovanje.) O tome nemam pojma, jer se time ne bavim, a vi koji se naftom bavite, vi o tome imate pojma. Možda ćete vi dobiti dozvole od Đinđića da uvozite naftu. Ali, samo čitam u novinama šta se dešava i vidim samo koji deo prihoda Srbija više nema i vidim parkirane cisterne, parkirane barže, i vidim da nafte nema i sve mi je jasno. A onda ćemo da vas pitamo, gospodine ministre - da li je gotov izveštaj Vuka Obradovića o kriminalu i malverzacijama....
Gospodine Nikoliću, pa vi ste insistirali da se vodi računa o temi, o završnom računu, a sada vi pričate mimo teme. Nema smisla.
Prihvatam ovu vašu primedbu, mislim da sam već rekao ono što je trebalo da se kaže. Ponavljam - mi ćemo glasati za Predlog zakona o završnom računu budžeta za 2000. godinu.
Reč ima ministar za finansije, gospodin Đelić.
Samo odgovor na vaše pitanje. Ako pogledate stranu 96. tabelu 1. vidite da tu imate one specijalne račune o kojima smo govorili. Znači, zove se - Izveštaj o ostvarenim prihodima i izvršenim rashodima na posebnim računima u periodu od 1. oktobra do 31. decembra 2000. godine i vidite da je zbir, kolona 4, prihodi po posebnim propisima, 19,3 milijarde dinara. Na to se nadovezuje ona 31 milijarda dinara i tako dolazite do cca (cirka) 51 milijardu dinara.
Pravo na repliku, gospodin Nikolić.
Ja sam, gospodine ministre, čitao stranu 6. poglavlje 2. Prihodi. U njemu piše da su izvorni prihodi budžeta Republike Srbije bili 31 milijarda 550 miliona i 400.000 dinara, da su korišćena i sredstva sa posebnih računa Ministarstva finansija u iznosu od 4.844.000 dinara. I u stavu 4. da je za izmirenje, odnosno da je u prihode budžeta uključeno za izmirenje dospelih obaveza budžeta 14 milijardi i 502 miliona dinara sa posebnih računa koji su postojali. I dalje, nisam pronašao dodatne prihode, a sabraću ovo na strani 96.
Reč ima ministar, gospodin Đelić.
Mislim da je to ilustracija toga što nije bilo dobro u budžetu 2000. godine, jer, da bi vama, poštovani narodni poslanici, predočili celu sliku, morali smo da uberemo informacije sa raznih izvora. Zahvaljujući načinu na koji ste izglasali budžet ove godine, to neće biti nužno, neće biti nužno ni na prihodnoj, ni na rashodnoj strani, a da govorim o ovom pitanju - ako pogledamo razdeo, baš je u tome problem, ono što se formalno zvalo, i ne može se retroaktivno tako menjati, ono što se zvalo budžet Republike Srbije, tu smo imali ovih 31,5 milijardi prihoda. To je ono što je ostvareno, a gde je bilo planirano 28,9 milijardi. A s druge strane, tajprilog o kome sam pričao, tu u stvari imamo sveukupno 19,3 milijarde. Međutim, i u tim specijalnim računima ste imali dve kategorije - jedan deo toga, otprilike 4 milijarde, su išle kroz specijalne račune Ministarstva finansija i prolazile su kroz to, ali nisu bile diskutovane u parlamentu, dok onaj drugi deo, otprilike 15 milijardi, niti je prolazio kroz budžet, niti je prolazio kroz jednu raspravu u Skupštini. I tako imamo čak tri kategorije javnih prihoda: imamo ono što se zove budžet, imamo ono što prolazi kroz budžet, a nije prošlo kroz normalnu skupštinsku proceduru, i imamo ono što je u stvari prihod, jer je to država odredila i to je karakter javnog prihoda, a da ne prolazi kroz budžet, i naravno, nije prošlo ni kroz jednu normalnu budžetsku proceduru. Kada dođemo do završnog računa, i naravno, i ova godina nije godina gde se neće kontrolisati. Naprotiv, i te kako će se kontrolisati na šta se troši, i dakako, i ova vlada, i ja lično, ćemo odgovarati za to. Hvala. (Tomislav Nikolić traži reč: Nije u pravu za pet milijardi dinara.)
Niste pogrešno protumačeni. Reč ima narodni poslanik, gospodin Borivoje Mijatović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, u potpunosti podržavam sugestivno i iskreno izlaganje gospodina Đelića, koga zaista shvatam kao jednog našeg pravog patriotu, koji ima velike dileme, moralne, kada prolazi kroz sve ove materijale, kroz koje mora da prođe, zajedno sa svojim saradnicima. On je ovde, komentarišući ovaj zakon o završnom računu, u stvari napravio jedan kroki anatomije jednog morala, koji je sve to radio. U vezi nenamenskog trošenja, samo ću jedan primer navesti, nadam se da neću izaći iz teme - 1998. godine (mislim da je bilo ipak pre rata) na velika zvona na Rudarsko-geološkom fakultetu gospodin Ivković je sklopio ugovor na četiri miliona dinara za strateško istraživanje i evidentiranje potencijala podzemnih voda u Srbiji, a to je za naše prilike, gde rade hidrogeolozi, geolozi i univerziteti, to je jedan veliki projekat. Posle toga sam reagovao u listu "Danas" i napisao sam odgovor pod naslovom "Novo pakovanje staroga sadržaja". Takva istraživanja su izvršena 20 godina ranije, tako da je posao ovih koji su trebali to da rade, saradnici Rudarsko-geološko fakulteta, "Jaroslav Černi" i još 50 stručnjaka Srbije, samo bio u tome da dođu u fond, najveći fond, da ne kažem u Jugoslaviji, Geološkog zavoda, Geozavoda, i da prevrću naše elaborate, sedam velikih regionalnih studija, da to isprepisuju i da naplaćuju pare. Gospodin Ivković mi nikada nije odgovorio, možda nije to bila njegova ideja, ali je bila ideja njegovog pomoćnika, ili zamenika, koji je bio iz SRS. Hvala.
Ima reč gospodin Ivković [[pravo na repliku]]
Zahvaljujem se uvaženom kolegi, ali bih ga zamolio da i on mene sasluša pažljivo, kao što sam i ja njega pažljivo saslušao. Verujte mi, nisam u to vreme čitao list "Danas", tako da nisam video tu vašu sugestiju. Sada čitam, ali ne vidim razliku, sve iste novine, sve isto pišu, iste krivične prijave prijavljuju. Želim da kažem sledeće - izuzetno je teško bilo, lično meni, poštovani kolega, da vodim uopšte taj deo prostornog plana Republike Srbije, vezan za vodne potencijale naše zemlje. Verujte mi, takvi sukobi su između onih koji se bave površinskim akumulacijama i onih koji se bave podzemnim vodama. Ne znam kojoj grupi vi pripadate, ali i jedni i drugi tvrde da ono drugo nije potrebno i da Srbija ima sve. I zaista, zahvaljujući mom uvaženom kolegi, profesoru Milanu Baćeviću, koji je inicirao tu ideju, svesrdno sam je podržao, mi smo organizovali jedan izuzetan tim (poslanik iz sale: tema) - za temu, reci onome ko je govorio pre mene. Znači, jedna izuzetna ekipa ljudi sa Rudarsko - geološkog fakulteta i Instituta "Jaroslav Černi"je dobila zadatak da definitivno razreši problem - da li naša zemlja ima dovoljno podzemnih voda, posebno područje Mačve, i veliki problem su podzemne vode Vojvodine. I verujte, to je sve prošlo kroz Odbor za tehničko - tehnološke nauke, matični odbor, koji je radio u okviru Ministarstva, u kome se nalazilo i tada, a verujem i sada, 25 stručnjaka iz tehničko - tehnoloških nauka. Oni su to odobrili, oni su verifikovali istraživanja, i projekat je ocenjen izuzetno uspešnim. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Pajtić.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, nije ovo prvi put da su poslanici ove skupštine dovedeni u poziciju da se stide zbog reči koje se izgovaraju za ovom govornicom, zbog ponašanja na ovoj skupštini, iako tome ne doprinose i nastoje da ne doprinesu. Prema onome što smo čuli od predstavnika SPS i SRS, proizilazi da ne samo da prethodna vlast nije proneverila i nije u nenamenske svrhe potrošila ni jedan dinar, nego će ispasti da je država dužna bivšim članovima ministarstava, bivšim članovima Vlade, predsedniku Republike, predsedniku Republičke skupštine, iako su oni preko 20 milijardi dinara budžeta nenamenski, mimo pozicije, koristili, a čuli smo koliko je iskorišćeno za različite nenamenske svrhe. Mene je sramota i da slušam licitiranja predsednika poslaničke grupe SPS, sramota me i kao poslanika DOS-a, i kao pravnika, i kao poslanika u ovoj Narodnoj skupštini, licitiranja o tome da li je bez namene, bez zakonski opravdane namene, zloupotrebljeno nekoliko stotina miliona dinara ili nekoliko milijardi dinara, kao da postoji razlika i kao da je to eskulpirajući momenat, ako je potrošeno 100 miliona dinara bez osnova, a ne milijarda dinara. I, kao da postoji neki limit, koji javni funkcioneri mogu da potroše, a da pri tom za to ne odgovaraju. Mene je, i kao poslanika DOS-a, i kao pravnika sramotai da slušam ponude poslanika bivšeg režima, ministrima u našoj vladi, da zažmure malo, da se ne bave previše sada tim pitanjima, iz kojih implicitno proizilazi da će oni, kada dođu u situaciju opozicije, moći da prođu, iako su izvršili neku zloupotrebu, iako su nenamenski plasirali neka sredstva, dakle, da ovog trenutka zažmure, jer neće do kraja biti, do kraja života biti pozicija, jednom će biti opozicija. Iz takve retorike vidi se kolika je civilizacijska razlika između poslaničke grupe DOS-a i poslaničke grupe SPS i SRS. Zato se vidi da nije šest milijardi dolara bio momenat, zbog koga su se građani Srbije opredelili za koga će glasati na izborima. Vi ste, gospodo, bili momenat zbog koga su građani Srbije dali glas DOS-u, a ne šest milijardi dolara [[aplauz]] Kroz izveštaj vidimo da je praktično u svim ministarstvima vršena zloupotreba, da su nenamenski korišćena sredstva, vidimo da je Ministarstvo informisanja, na osnovu zahteva TV "Palma", koji je faksom bio upućen na ime finansijske pomoći, uputilo 1.500.000.000 dinara, a da pri tom ne postoji ni jedan dokument iz koga bi se sagledao osnov za ovakvo trošenje sredstava. (Glas iz sale: Tema.) Ovo je apsolutno tema, ovo je deo završnog računa za prošlu godinu. Posebno, kada uzmemo u obzir da se ne radi o državnoj televiziji, nego da se radi o televiziji koja nekome pripada, a taj neko pri tom nije budžetski korisnik. MUP je članovima klubova Sportskog društva "Milicionar" isplatio na ime dnevnica i putnih troškova56.548 američkih dolara, pri tom tvrdeći da smo mi strani plaćenici, 123.223 nemačkih maraka i 8.338 švajcarskih franaka, iako finansijskim planom rashodi za ove namene nisu bili predviđeni, niti su u funkciji delatnosti Ministarstva. Jednostavnije rečeno, MUP je nekom fizičkom licu uplaćivao neka devizna sredstva, a da pri tom nije imalo pravnog osnova, gde je pri tome neko raspolagao budžetom Republike Srbije, kao da je to alaj begova slama. Da vas podsetim da prema članu 34. Zakona o javnim preduzećima, ni javna preduzeća više nemaju pravo ni da finansiraju reklame, ni da daju donatorstva, ni da daju sponzorstva, a kamoli da to radi ministarstvo. Pored toga, Ministarstvo za rad, boračka i socijalna pitanja i njegovo ponašanje prema sredstvima solidarnosti pokazuje da je odnos prema Kosovu i Metohiji bio čista demagogija i pokazuje da je problem Kosova i Metohije u retorici bivše vlasti Miloševićevog režima služio samo zbog toga da bi se izbornim mahinacijama dobilo što više poslanika i da se namerno taj problem držao ad akta i sklanjao pod tepih. Iz sredstava solidarnosti, suprotno Zakonu o sredstvima solidarnosti za zaposlene koji su privremeno ostali bez posla, nenamenski je utrošeno ukupno 215.601.765 dinara i to po nalogu ministarstva je odobreno da se sredstva solidarnosti u iznosu od sedam miliona dinara uplate Fondu za pružanje humanitarne pomoći građanima Kosova i Metohije. Istovremeno, u nalogu je navedeno da se uplata izvrši na žiro račun SPS-a, kome je isti iznos i uplaćen. Pored toga, Ministarstvo za nauku, tehnologiju i razvoj, apsurdno zvuči da je ministarstvo koje je zaduženo za razvoj finansiralo političke stranke. Znači, Vlada Republike Srbije je koristila budžet Republike Srbije da bi plaćala SPS i SRS. Iz tih sredstava za finansiranje rada i plaćanje usluga za račun SPS-a, u iznosu od 680.193 dinara, i SRS-a, u iznosu od 183.880 dinara, kao i Fondacije za borbu protiv narkomanije, alkoholizma i verskih sekti - FONAS - Beograd, čiji je osnivač Opštinski odbor SPS Vračara, neposrednim uplatama 570.000 dinara i posredstvom žiro računa drugih pravnih lica, čiji rad finansira ministarstvo, još 1.675.000 dinara itd. Apsurdno je da je ministarstvo, koje po svojoj funkciji treba da finansira razvoj, finansiralo one političke organizacije koje su unazadile ovu zemlju više nego iko u zadnjih 100 godina. Hvala lepo.
Reč ima Tomislav Nikolić, replika.
Mislim da je predsednik Narodne skupštine video na TV prenosu u šta se pretvara sednica i da je u pravu što se vratio. Ovde je za govornicu izašao jedan mladi gospodin koji je unapred već imao pripremljen tekst i dobro ga naučio. Vidim da se konačno i vi ostali javljate za reč o temi za koju mislim da ste sad potpuno spremni, a da niko drugi nije spreman, jedino vi iz Demokratske stranke i ovo malo ovih ženica što sede ovde u klupama. Ali, i to vam ne daje za pravo da vređate ni SRS, ni SPS, niti bilo kog pojedinca u ovoj sali. Da ste vi, mladi gospodine, malo ozbiljniji i da ste malo ozbiljnije shvatili ovaj poslanički posao, da ste ozbiljnije shvatili državu u kojoj živite, ne biste se ovako iživljavali za govornicom, pa čak i sa materijalima koje imate u ruci. U sud, gospodine. Ovo nije sudnica, ovo nije stanica policije, ovde se nikome ne sudi, niti će ikada ikome da se sudi. Ovde se raspravljaju skupštinski materijali. Te optužnice, to se zove krivična prijava. Podnesite to danas, vi ste pravnik, advokat, šta ste, znate svoja prava. Svaki građanin Srbije može da podnese krivičnu prijavu. Zašto ne podnesete krivičnu prijavu? Zašto mene sada ovde maltretirate time kako je negde neko trošio sredstva? Svakoga dana se dešavaju ubistva, što ne izađete za govornicu i kažete - desilo se ubistvo u toliko i toliko sati, nepoznati izvršioci su učinili to i to. To ne želim da slušam i poslanička grupa SRS-a to neće da sluša, niti ćete moći to da iznosite dok ne bude tačka dnevnog reda. Kada bude tačka dnevnog reda, izvolite za govornicu, onda ćemo i mi biti spremni. To što vas nekoliko fićfirića i šalabajzera misli da ste sve naučili zato što imate pet-šest papirića u ruci i mislite da ste sav posao u životu završili, to što mrzite neke od nas, to vama nije dovoljno za jedan dobar život. Vi morate da se spremite za život. U dobar život se ulazi tako što čovek ponešto i nauči, za nešto bude i spreman, nešto uradi u životu. Vi čitate dosijee i iz njih izvlačite uputstva za svoj dalji život. Da su mi pri ruci, te dosijee bih bacio da ne čitam, uplašio bih se od toga šta mogu o nekome da saznam, i o vama kao stranim plaćenicima i o vašim grupacijama kao izdajnicima. To neću više ni da čitam. Sve se pokazalo. Ekonomski motiv koji je odlučio da vi dobijete vlast polako pada u vodu. Mislio da ćete prestati više da budete opozicija. Vi ste i dalje opozicija. Mi vas lepo pitamo kako će novi budžet, kako će nova socijalna davanja, a vi pričate šta je bilo prošle godine. Umesto da se time bavi policija, bave se poslanici Narodne skupštine. Sada vas pitam - šta ste radili za vreme rata kad nas je napao NATO? Gde vam je bio šef za vreme rata kad nas je napao NATO? Neću da vas pitam, zna se gde je bio, zna se kome ste služili, što to da vas pitam.
Reč ima gospodin Pajtić, po Poslovniku. Gospodo narodni poslanici, ne znam ko je prvi bacio bombu ovde, ali ko baca bombe neka bude spreman i da kupi leševe. Prema tome, ako hoćete ovakve rasprave, izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 99, u kome se kaže da su narodni poslanici dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem, odnosno da nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica. Mislim da je neukusno da meni, koji sam magistar pravnih nauka, predavanje o kompetentnosti drži neko ko ima srednju školu i neukusno je da me komunikaciji uči ko se komunikaciji učio na gradskom groblju.
Nije baš ni ovo primer uvažavanja, ali da idemo dalje. Gospodin Ivković, replika.
Gospodine predsedavajući, svakim trenom uviđam koliko je vama teško da vodite ovu skupštinu. Uvaženi prethodnik za ovom govornicom je dozvolio sebi da niz pogrdnih reči kaže o SPS-u i o njenim članovima, a sada se poziva na Poslovnik i traži da njega niko ne vređa. Naravno, njega neću vređati, pošto to nikad ni ne radim.
Gospodin Nikolić i Pajtić mogu u hodniku da nastave raspravu. Molim vas da se saslušamo.
Samo bih hteo reći uvaženom mladom kolegi koji je izgovorio pogrdne reči o svima nama, da zna da je ovaj budžet, čiji završni račun usvajamo, bio izuzetno mali budžet po vrednosti. Namerno je bio tako nisko projektovan da bi omogućio privredi i porodicama da rade. Istovremeno, zbog toga je imao zadatak da podigne privrednu proizvodnju u 2000. godini za 15%. Dragi mladi gospodine, mi smo podigli ne za 15%, nego do 15. septembra 2000. godine za 24% je bio rast privredne proizvodnje. Ovaj budžet, to treba istaći, kada se govori o završnom računu tog budžeta, je toliko dobro odigrao svoju ulogu da u ovoj godini, kada je nezavisna, slobodna, demokratska, dobro sarađujuća, dobro primljena država, niste uspeli sa vašom vladom da ostvarite privrednu proizvodnju u martu ove godine, kakva je bila prošle godine nakon agresije Srbiji, 5% je niža proizvodnja. Možemo da pogledamo i kakve su cene bile i pad standarda i pad plata. Što se tiče omiljene priče o Ministarstvu za nauku i tehnologiju, ovde je jedna od 12 knjiga profesora dr Laze M. Kostića, neki je u ovoj sali mnogo dobro znaju, sabrana dela su objavljena, a za one koji nisu znali, radi se o izuzetnom naučniku. Gospodin Laza M. Kostić je napisao jedni udžbenik teorijske statistike u Jugoslaviji, između prva dva svetska rata. Znači, jedini udžbenik teorijske statistike. To mu nije smetalo da napiše ustavno pravo, nije mu smetalo da bude provesor Pravnog fakulteta, a kao izuzetan matematičar i statističar da napiše niz drugih knjiga. Ovde se piše i zahvalnica Ministarstvu za nauku i tehnologiju, dragi moj mladi kolega, to jeste i problem, što su oni koji su poslati od inkvizitora i žbirova imali zadatak da ovo proglase finansiranjem SRS-a, a isto kao što su imali zadatak da i Fondaciju protiv narokomanije, alkoholizma i sekti proglase finansiranjem SPS-a. Međutim, ima jedan veliki problem, čovek koji je potpisao zapisnik u Ministarstvu za nauku i tehnologiju, čovek koji je očigledno morao da potpiše krivičnu prijavu, a koju je neko dao 12. aprila uveče urednicima, a oni 13. aprila na Veliki petak, a u svim listovima sa doduše dobrom slikom, taj čovek je pregledao na žalost, a ovi to nisu znali iz finansija, poslovanje FONAS-a. Svi prihodi su dati, svi su rashodi dati i nigde nema, dragi moji prijatelji, SPS-a. Ako hoćete o FONAS-u, u budžetu, dragi moji Vlada Republike Srbije, pozicija Ministarstvo za nauku i tehnologiju, resorni ministar na 31 strani dao predlog potrošnje sredstava. Vlada Republike Srbije je dala, ministar za nauku i tehnologiju je imao pravo da tumači program podsticanja i obrazovanja naučnog podmlatka, program promocije i popularizacije nauke kao izvor finansiranja za fondaciju, a koja je imala ciljeve borbu protiv narkomacije, borbu protiv alkoholizma i borba za opismenjavanje mladih ljudi da izbegnu vrbovanje u sekte, a istovremeno afirmacija svih vannastavnih aktivnosti, da bi se mladi ljudi razvijali kako treba i da bi se regrutovalo što više naučnog podmlatka eventualno iz populacije mladih ljudi.
Reč ima gospodin Jovanović, narodni poslanik Čedomir Jovanović, a zatim narodni poslanik Borivoje Katić.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću pokušati, koliko god to bilo teško i konačno nepopularno, da usmerim ovu našu raspravu u jedinom, po mom mišljenju, pametnom pravcu. Naime, da usmerim ka zakonskim okvirima. Mi danas treba da izglasamo podršku jednom zakonu. Ako smo toliko puno vremena, mesec i po dana, potrošili u raspravama o zakonima koji su najčešće bili samo prostor usaglašavanja sa tom reformom fiskalne politike, ne vidim zašto nemamo sada spremnosti da veoma pažljivo, a u skladu sa zakonom i obavezama da zakon poštujemo, razgovaramo o načinu na koji su trošena sredstva u društvu. Bez optuživanja. Ovo nije mesto za optužnice. Ja ću vas podsetiti da i nas obavezuje Zakon o javnim prihodima i javnim rashodima i mi smo dužni da, primenjujući taj zakon, damo prolaznost završnom računu za budžet 2000. godine ili ne damo. Veoma je obiman ovaj zakon. Neko će reći 32 milijarde, a neko će reći 55, ali reč je o milijardama, reč je o brojnim ministarstvima, reč je o velikim sredstvima. Onaj ko glasa i ko govori, a da pri tom ne želi da čuje činjenicu, da se upozna sa činjenicama, pravi veliku grešku. Dakle, ako možemo da optužnice, samoptuživanje ili prepoznavanje o nekim kritikama ostavimo za neku drugu priliku, a ovde samo da primenimo zakon, da svako onaj ko kaže da završni račun u ovakvom obliku treba da prođe, može sutra da odgovara na nekoj novoj skupštinskoj sednici ili novom susretu sa građanima: jeste, glasao sam, ali nisam pitao šta su to sredstva sa posebnog računa, nisam znao, nisam dobio informaciju. Takođe mislim da je ovaj izveštaj, koji smo mi danas dobili, nešto o čemu mi treba da glasamo. Ovo je pomoćni materijal. Ovo je, ako hoćemo da budemo onako pežorativni, rodoslov. U skupštinama se mahalo rodoslovima, papirima, pokazivalo da li je neko Hrvat, Musliman, da li je Srbin, crtale su se granice. Ovo je zvanični dokument Vlade Republike Srbije, koju je Vlada najavila kada smo otvorili redovno zasedanje ovog parlamenta u martu mesecu. Mi možemotome da priđemo sa elementarnim uvažavanjem ovih činjenica. Ništa više i ništa manje od toga. Da shvatamo da donosimo jedan veoma ozbiljan zakon. Kako se budemo danas ponašali prema ovom zakonu, ponašaćemo se, garantujem vam, i ubuduće. Ako smo pre 10 godina pogrešili kao društvo, ako nisu povukli prave političke poteze, danas to ne smemo da uradimo. Novih 10 godina, ovakvih kao što su bile prethodne, neće društvo preživeti. Dakle, veoma pažljivo, veoma brižljivo, u siromašnoj državi, razgovarajmo o načinu na koji su se trošila sredstva i kao Skupština konstatujmo, da li su se ta sredstva potrošila u skladu sa predloženim zakonom ili ne. Ako nisu, zakon ne zaslužuje našu podršku. Neka nam Vlada kaže gde su sredstva. Mi ne smemo da stanemo iza nečega što je samo po sebi nekompletno, čak iako smo tokom prethodnih nekoliko godina stajali. Imam ovde zakon iz 1999. godine, Zakon o završnom računu za 1999. godinu. Veoma kratko je trajala rasprava. Nemojte da citiram izveštaje sa te sednice, da vam kažem koliko je dugo poslanik u Skupštini razmišljao o načinu na koji su se trošila sredstva. Ovo nije pitanje vlasti i opozicije, ovo je pitanje odnosa političara prema društvu, poslanika prema izvršnoj vlasti. Svako mora da položi račun za ono što je radio, jer konačno uvažimo onu narodnu izreku - čist račun duga ljubav.
Reč ima narodni poslanik Borivoje Katić, a posle njega narodni poslanik Leila Ruždić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo, zaista bih molio da ova rasprava, a obraćam se gospodi iz opozicije, bude kanalisana na civilizacijskim odnosima, ne skrnavivši nijednog momenta ovaj dom u kome se nalazimo. Znam da je istina bolna i da vas mnoge stvari pogađaju, ali u redu, spreman sam da to prihvatim, i te vaše boli, ali ipak dostojanstveno to prihvatite. Dame i gospodo, sasvim je dovoljno pogledati ovaj završni budžet i da više nego jasno bude da su brojne nezakonitosti i zloupotrebe u raspolaganju ovim sredstvima postojale: nenamensko i nezakonito korišćenje velikih iznosa budžetskih sredstava; odsustvo finansijske discipline; veliki iznosi prihoda i rashoda, a realizovali su se sa niza žiro računa budžetskih korisnika; nepostojanje potpunih evidencija o stanju imovine, a posebno o nepokretnosti, nekontrolisani odnosi sa bankama i mnogim preduzećima kao krajnjim korisnicima budžetskih sredstava. Kada smo kod korisnika budžetskih sredstava, vrlo ću se kratko osvrnuti na Ministarstvo pravde i lokalne samouprave, a jedno mesto gde ovakvih stvari ne bi smelo biti i nikada neće ni biti. Ovo je zadnje što se ikada desilo u Srbiji. Molim vas, bilo je govora o podsticaju privrede od jednog od prethodnika, a kada smo kod podsticaja privrede, a vezano za ovo ministarstvo, pitam - da li je podsticaj privredi bio slučaj u kompaniji "Koling" kao izvođaču radova na objektu Palate pravde za izvršene radove, a ispostavila je okončanu situaciju na iznos od 2.808.275,28 dinara. Po ovom osnovu, od Ministarstva pravde naplatila je iznos od 4.808.275 dinara. Da li je podsticaj privrede? Da li je podsticaj privrede upućen preduzeću "Simpro", za koje stoji u knjigovodstvu ministarstva, ali se kod njega ne vodi evidencija o oduzetim predmetima u sudskom postupku, kao ni prihod od prodaje tih predmeta, a za period od 1995. do 2000. godine iznosi ukupno 31.112.942 dinara. Novčana sredstva od prodaje oduzetih predmeta u istom periodu nisu uplaćivana u budžet Republike niti na žiro račun ministarstva, kako je ugovorom predviđeno. Gde su sredstva otperjala, a verovatno zbog podsticaja privrede u preduzeće "Simpro". Zatim, da li je podsticaj bio usmeren i u ministarstva, gde se vidi iz samog budžeta da je Ministarstvo informisanja iskazalo troškove reprezentacije u iznosu od 1.614.864 dinara, od čega je 1.253.200 isplaćeno trgovinskom akcionarskom društvu "C market" iz Beograda. Da li je to zaista bio taj podsticaj o kome smo pričali. Dame i gospodo, posle ovog zakona o budžetu za 2000. godinu, zaista ništa drugo nego je potrebno podneti određen broj krivičnih prijava zbog zloupotrebe položaja i prijave za privredne prestupe. To je nešto što ovog momenta nećemo da pričamo, nadležni organi će taj posao odraditi onako kako treba. Samo vas molim da ovu govornicu koristimo zaista u stilu kakav je ovaj skup i kakva je ova institucija, kako ovo visoko telo zaslužuje. Zaista, sve što se dešavalo ovde u budžetu za 2000. godinu govori u stvari, u suštini, o svemu onome, o vašem pravom licu, i nema razloga da tako tragično shvatate nešto što je već urađeno, nešto za šta vi stojite kao odgovorni. Mislim da je velika stvar da izađete i da prihvtite ovu istinu, koja jeste bolna, izuzetno je bolna svaka istina, ali vas molim, to je deo našeg života, deo odgovornosti koju snosite za sve ono što ste uradili. Hvala.
Nije vas pomenuo, gde je pomenuo, a Ministarstvo, o funkciji?
Dame i gospodo narodni poslanici, dočekali smo dan kada će predstavnici vlasti pokazati da su počeli da čitaju neke od materijala, doduše, to nisu skupštinski materijali. Deo ovog materijala mogao sam da pročitam ranije u novinama, jer DOS ne voli to preko zakona, ne voli preko prava, ne voli preko pravde, već voli preko svojih novina i preko svojih televizija da govori narodu šta se dešavalo i kako se dešavalo, a da drugima ne omogući i ne pruži ni pravo na odgovor. I svašta su lagali, svašta su izmišljali, svakojake gluposti pisali. Napisali su u jednim novinama, kaže - Vučić je prebacio 12 miliona Studiju "B", iako nikada nisu odgovarali za Studio "B" i za ne znam ni ja šta, a pre toga su zaboravili da su nas onoliko napadali što smo uzeli Studio "B", zbog nenamenskog korišćenja, od gradske vlasti, da je trebalo da isplaćujemo plate itd. Od tih svih laži, brojnih, ostadoše samo nekoliko, ali izgleda da ne znaju više... Da li hoćete da govorite, izađite za govornicu, ali nisam primetio da nešto hrabrosti imate da za govornicu izlazite. Obično to volite sa mesta, onako, kao strine da govorite, da vodite računa da vam niko neće odgovoriti, da vas neće videti ili prepoznati. Moj mali problem je što na daljinu ne vidim baš najbolje, pa ne mogu uvek da ustanovim koji je taj koji dobacuje. Dakle, samo da odgovorim na ono što se tiče Ministarstva informisanja, što se tiče ove optužbe o kojoj je govorio moj prethodnik, a ne zna ni sam, ni zašto, ni kako je tu nekoga optužio. Moram da kažem da se to većim delom odnosi na prelaznu vladu. Ali, to je u redu, ljudi su pomagali, jer iz ovoga ste mogli da shvatite da su pomagali radnike, jer su ljudi sa visokom stručnom spremom imali platu od 1.200 do 1.600 dinara, pa su im davali, mislim da im je gospođa Matić-Spasojević dala dva puta po 5.000 dinara, a ja sam nekoliko puta po 1.000 dinara, a jedanput ili dva puta po 2.000 dinara. Toliko da imate u vidu. To je svim radnicima dato, što se spiskova tiče, postoje potpisi kome je dato. Pošto smo, da vas i sa tim upoznam, bili izmešteni na Mašinski fakultet, uvek sam odvajao i davao toj sekretarici i drugima, da kupe sokove i piće, jer sa Upravom nismo imali saradnju, jer smo bili mnogo daleko od zgrade Vlade Republike Srbije. To kada čitate o takvim stvarima. Što se tiče ove druge stvari i ovoga što je neko odavde govorio da li je prebačeno nekoj televiziji ili ne znam čemu, neće valjda da bude prebačeno izradi bureka ili ne znam čemu, nego televiziji. Prebačeno je desetinama televizijskih, radio stanica i novinskih kuća, desetinama, a nekima čak za koje se kajem. Posebno se kajem zbog toga što smo ogroman novac prebacili ...
Vreme.
Završiću. ... prebacili smo "Eutel satu" ili "Jutel satu", kako hoćete, lično sam kriv zbog toga, četiri dana i četiri noći nismo ni kući išli. Tražili smo pare da vidimo gde možemo da im isplatimo, a kada smo im isplatili sve do poslednjeg dinara, odnosno kada smo to prebacivali u marke i dolare, oni su nas isključili sa "Eutel sata" i rekli da Jugoslavija više nema pravo, odnosno RTS više nema pravo da učestvuje, odnosno da se emituje preko "Eutel sata". Ali, nije mi žao, pomagao sam naravno one televizije koje su pomagale državnu televiziju i u sklopu privatnh televizija, pa čak imate i privatne novine, mnoge druge, one koje su davale svoje repetitore, one koje su ih izgrađivale, a ne mislite valjda da ću da pomažem "Dojče vele", da ću da pomažem one koji su vas finansirali i koji su vas pomagali da dođete na vlast. To je suštinska razlika, to je ogromna razlika između nas. To je nešto po čemu se razlikujemo...
Ja vas molim da završite...
Završiću. Pošto ovde ima službenika iz bivše vlade koji su radili sa nama, oni znaju ko je kad koliko i kako mogao da dobije i na koji način. Nemojte vi, koji ništa o tome ne znate, koji posebno ne znate za šta je od toga rečeno da je nenamenski, ne kažem da je to nezakonito, već nenamenski. Ko će to da kaže da je to nenamenski, ko će to da vodi politiku, izvršnu politiku, politiku izvršnog organa vlasti i da kaže to, da je to na takav način, nenamenski? Ko je to na takav način odredio? Gde to piše? Po kom to osnovu? Toliko što se toga tiče, a kasnije ću naravno oko završnog računa budžeta.
Reč ima narodni poslanik Leila Ruždić, a posle nje narodni poslanik Gorica Mojović.
Malo pre smo čuli da je ovo izuzetno, da je za 2000. godinu bio izuzetno mali budžet. On je najverovatnije bio mali za sve one potrebe, nenamenske i vanzakonske, za koje se i tako mali trošio. Prošle, kao i ranijih godina, bavila sam se pitanjem izbeglica i sve to vreme sam imala jedan ogroman problem - nedostatak bilo kakvih sredstava kojima bi moglo da im se pomogne. Kada sam čitala izveštaj Vlade, u kome sam pronašla da su pare koje su bile određene za građenje stanova izbeglica otišle na neku drugu stranu, stvarno sada naknadno ne znam da li me obuzima bes, ljutnja ili ne znam kako da nazovem to osećanje. U izveštaju sam pronašla da je 276 stanova trebalo da se izgradi iz para koje su budžetom bile predviđene za gradnju stanova za izbeglice. Takođe sam shvatila da novac koji je trebalo da se upotrebi za kupovinu štampe, odnosno i na taj način fakturisan, da je taj novac otišao na neku drugu stranu, a on nije bio mali: 9.464.478 dinara. Mislim da su ovo upravo stvari koje su tema današnje naše rasprave. Imamo završni račun, imamo budžet koji predviđa svojim stavkama da se podmire određene potrebe, a te potrebe niti su bile podmirene, a novac potrošen, odnosno nenamenski i protivzakonito potrošen. Zalihe robe, čije je stanje utvrđeno popisom u postupku kontrole, i koje su iznosile 18.776.586 dinara, nisu evidentirane u poslovnim knjigama i to je otišlo na neke troškove koje su imale tadašnje vlasti. Naravno, rezultati toga gde su otišle pare koje su bile predviđene da se daju za izbeglice za sada su jedna krivična prijava i jedna prijava za privredni prestup.
Reč ima narodni poslanik Gorica Mojović, a posle nje narodni poslanik Milisav Petković.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, nama se ovde od poslanika opozicije često zamera da možda ne razumemo, da ne umemo, a možda je moguće i tako, ali znate ima ovde jedan broj poslanika opozicije kojima je biti narodni poslanik postala profesija. Neki su tu pet, osam godina i potpuno je razumljivo da oni imaju mnogo više veštine i da imaju mnogo više znanja, ali da nije red onda što nama, koji tu dužnost obavljamo tek nekoliko meseci, zameraju na izvesnom nesnalaženju. Ono što želim da kažem povodom rasprave o završnom računu za 2000. godinu na neki način se nadovezuje na ono što sam juče, reklamirajući povredu Poslovanika, rekla, da smo povodom izmena i dopuna dva zakona iz oblasti socijalne politike imali prilike da u više navrata po 10 minuta slušamo izlaganja koja su se odnosila na budžet za 2001. godinu, usvojen pre mesec i po dana. I, ako smo mi mogli da slušamo o nečemu što nije bila tema i što je prošlo, zašto ne bismo sada kada je tema završni račun za prošlu godinu mogli da govorimo i o onome što je, da tako kažem, u izvesnom smislu komentar tog završnog računa. Što se mene lično tiče, uopšte nemam dilemu oko toga šta je ovaj izveštaj Vlade koji smo dobili. Završni račun to su one brojke, to su cifre, to su razdeli, to su sabiranja i oduzimanja. Ovo što smo dobili kao izveštaj Vlade je ono što stoji iza tih brojki, što stoji iza tih cifara, što je sama suština i što jeste pravo. Moram da kažem da, naravno, možda ne bih ni govorila o ovom završnom računu, da povodom svih zakona koji su već prošli kroz ovu skupštinu Srbije nije u bezbroj navrata pominjano nekoliko činjenica. Prvo, da je budžet za 2001. mnogo veći nego što je bio budžet u prošloj godini. Da, naravno, nisu izmirene sve obaveze prema građanima Srbije, naročito u oblastima socijalnih davanja, jer imali smo sankcije, imali smo bombardovanje. To svi znamo i tu možemo da se složimo. Ako sada pogledamo i taj izveštaj Vlade, u izvesnom smislu komentar, a da tako kažem dopunske podatke onog a što jeste završni račun, onda možemo da zaključimo da baš i to bombardovanje i te sankcije nisu važile za sve. Iako smo ih imali, iako su realno nanele velike štete našoj zemlji i njenim građanima, onda možemo da vidimo zahvaljujući ovim podacima da su neki iz tih posledica bili izuzeti. Imate sada svi prilike i verujem da će građani Srbije takođe pročitati sve što piše u ovom izveštaju, a kako čujem biće i naknadnog izveštaja, ovo je samo preliminarni. Meni je žao, jer ovde još nema izveštaja ministarstva koje mene najviše interesuje, a to je Ministarstvo za kulturu i verujem da ću do kraja ovog postupka dobiti izveštaj tog ministarstva i da će biti potpuniji. Kao što sam videla, ovo je samo preliminarno, valjda će biti više podataka, ali znate, ako se pozivamo na to da smo imali kao narod, kao država, tako teške probleme, onda se zaista pitam kako je moguće da su u tako teškim okolnostima neki mogli, kao što jeto uradila Republička direkcija za imovinu, Republike Srbije da za izgradnju stanova koristi sredstva sa računa stalne rezerve budžeta u iznosu od 124 miliona dinara, kao i pozajmice, kompenzacije i prihode iz ranijih godina u iznosu od 38 miliona dinara i to najveći deo za onu čuvenu kuću na Dedinju, Užička 28. Takođe, ako nam je bilo loše, zašto su na primer u Ministarstvu za poljoprivredu, vodoprivredu i šumarstvo kupljena za 19.853.000 odela, kožne jakne, tašne, zašto je to urađeno i za 41 lice koje nije zaposleno u tom ministarstvu, zašto su kupovani mobilni telefoni, takođe za lica koja nisu i koja jesu u ministarstvu, davane pare za adaptaciju stambenih objekata i da ne pominjem sve ono o čemu smo i ovde ovih dana govorili vezano za stanove koje su neki, koji su možda i malo vremena, godinu, dve proveli u nekoj vladi nacionalnog jedinstva ili nešto slično, ali su svejedno i u ovako teškim okolnostima sankcija i bombardovanja uspeli da dobiju stanove, da dobiju placeve itd. Samo da kažem gospodinu Ivkoviću da nije dobro razumeo mog kolegu Pajtića. Nije gospodin Pajtić rekao da je sa računa FONASA prebačeno SPS-u, gospodine Ivkoviću. Upravo je sa računa Ministarstva za nauku i tehnologiju posebno prebačeno Socijalističkoj partiji Srbije 680.123 dinara, Srpskoj radikalnoj stranci 183.880 dinara, a posebno FONASU 570.000 dinara i verujem kada kažete da FONAS te pare nije prebacio SPS-u.
Replika, gospodin Ivković.
U suštini stvar mislim da se odvija fenomenalno, pošto je izvesni gospodin koji ponekad navrati u ovu salu okupio 12. aprila glavne i odgovorne urednike i podelio im krivičnu prijavu, da bi 13. aprila na Veliki petak svi listovi objavili krivičnu prijavu i pokazali koliko je kontrolisan medijski prostor od centralno-žbirovskog inkvizitorskog štaba DOS-a. I pošto su oni tamo istražni proces uradili, podigli optužnicu, sudili i presudili meni, sada sam u prilici, pokazao sam vam i tu krivičnu prijavu imam, imam i zahtev tužioca, jer su jednostavno dobili ljudi iz medija, pa imam i ja. Onda više ne vidim razloga da idem kod čoveka, nego da mu lepo preko medija poručim šta je istina. Znači, draga moja gospodo, da ne idem sada do klupe, videli ste zapisnik o analizi rada FONASA, istog čoveka koji je potpisao krivičnu prijavu protiv mene. U tom zapisniku, mogu svima da iskopiram, se vide tačno prihodi FONASA i rashodi FONASA i tu Socijalističke partije Srbije nema. Tačka. Znači, završili smo sa 80% optužbi. Što se tiče daljih optužbi, dotični gospodin je ustvrdio da postoje indicije da su neki od donatora namerno dobijali pare od Ministarstva pa da uplate FONASU. Odmah da vam kažem da imam potvrde 600 adresa na koje je otišao zahtev za donaciju, koju nisam ja potpisao. Imam ugovore o sponzorstvu i donatorstvu svih koji su i 500 dinara uplatili FONASU, pa među njima i Instituta koje uvaženi pronicljivi um prikazuje. Dalje, što se tiče para koje se pišu, dotični gospodin je napisao 680.000 za SPS, ali nije napisao da je tu uračunao opremu koja je data u vidu reversa, znači na revers i za to postoji potvrda u Ministarstvu za nauku i tehnologiju, a postoji potvrda FONASA za dva računara, printer i ne znam šta je još dato za rad posebnih učionica, škole jezika, koje su besplatne, škole informatike koja je besplatna, data je na revers, ali on je FONAS računao kao SPS i tako napisao. Dalje, 65.000 dinara plaćenih organizaciji koja je radila bedževe, zastavice za FONAS, on je to proknjižio kao SPS jer je imao zadatak, ljudi, pa on je knjigu proglasio Srpskom radikalnom strankom. Morao je čovek to da radi, takav mu je bio zadatak, takav mu je bio nalog i kontrola izvesne gospođe Gordane, koja ga je 10 puta vraćala da mora nešto da nađe.
Pošto FONAS nema veze sa SPS-om, kao ni SPONA sa SPO-om, recimo. Reč ima narodni poslanik Milisav Petković.
Poštovani narodni poslanici, vidite kolika nervoza kod par ovih grupa poslanika, i ovih koji sede bliže i ovih koji sede dalje, noge se tresu, ruke cimaju, samo zato što smo danas otvorili jednu priču koja se i te kako tiče njih ili njihovih stranaka. Mi ne tvrdimo za ovom govornicom da je neko od vas u svemu ovome učestvovao i da je upleten. Možda ti koji su sve ovo radili i ne sede ovde. Hvala bogu, jedan je u zatvoru, jedan nije prisutan iz drugih razloga, koji su vam poznati, a možda se neko i oseća prozvanim. Ne vidim razlog zašto noge drhte svima. Nema razloga ako ste čisti. Ovaj papir je teško optužujući, ali on nije samo otužujući za vas. To je jedan teško optužujući papir i za nas koji smo u poziciji. Nije nam bilo zgodno sastaviti ga, jer ste mnoge tragove ukrili. Tako samo saznali da je završni račun budžeta 31,5 milijardi, a 4.844.000 po raznim računima i 15 milijardi što ste ukrili, a mi u roku od ovih 100 dana saznali. Zašto je on bruka i za nas? Bruka je što nismo više učinili da vas pre smenimo. Bruka je što pripadamo istoj državi. Bruka je što sedimo sada sa mnogima zajedno, a koji ne bi trebalo da imaju morala i obraza ni da dođu do ove govornice. Trebalo bi da zadrhte, da se upitaju. Dana 5. oktobra bila je jedna opcija koja je predlagala da one koji su Srbiju unizili i bacili je pod noge treba zabraniti. Nisam pripadao toj grupi. Smatrao sam da demokratski proces treba da dozvoli da i vi progovorite i da se i vi branite. A, šta smo dočekali? Samo zato što mi cenimo i jedan minut, cenimo vreme, nismo izlazili po svim ovim tačkama da pričamo i da zasmejavamo, da glumimo razne Šećeroske, nego smo odgovorno pokušavali što više zakona da donesemo, kako bi država mogla da funkcioniše. Nažalost, mnogi su stimulisali razne potrebe da imaju svoje lične političare, kao što je Šećeroski. To je tragedija ove skupštine. Kada bi u ovu skupštinu ulazili onako, kako je rekao jedan državnik, kao što se ulazi u crkvu, ponašali se u skladu sa moralom koji postoji, ne bi se ovde mnogi pojavili za ovom govornicom. Poštovane kolege poslanici, 6 milijardi donacija nama pripisuju, kako smo mi obećali u izbornoj kampanji. Nudim svakom od vas opkladu, celu poslaničku grupu vodim na ručak, ako mi negde iz novina donese isečak da je iko od lidera DOS-a rekao da ćemo dobiti šest milijardi dolara ako se promeni vlast u Srbiji. Otkud izračunaste baš šest milijardi? Što nije bilo tri? Što nije bilo 12? Izmišljate. Ali, sto puta ponovljena laž, mislite da će u narodu postati istina. E, zato vas sad boli, sada kada se prijavljuju poslanici DOS-a počinje mogućnost da narodu kažemo i drugačije, i odjednom je nervoza. Kako je nama bilo trpeti vas tri meseca ovde da pričate svašta, neodgovorno, nedokazano. Još jednom vam nudim, sa ove govornice, donesite novinu, ili režimsku ili opozicionu, gde piše da je Đinđić, Batić, Čović ili ne znam ko obećao šestmilijardi dolara. Laž. Brukate. Hoćete ponovo da nas zavađate sa svetom. Kažete - ne pomažu nas. Milion maraka je samoPKV uložio u prošloj godini, bespovratno, u naše škole. Lično sam učestvovao u gradnji obdaništa u Užicu, Doma zdravlja u Ljuboviji, brane u Žabaru. Dao da se napravi našoj deci. Tri miliona maraka su plaćali struju našoj deci. A vi, umesto da imate obraza i morala, da kažete hvala bogu kada ima danas neko da nas hoće pomoći u ovoj nevolji, vi i dalje napadate, kao da su nam najveći neprijatelji. Kaže u ovom završnom računu budžeta da je 15 milijardi sakriveno. A, gde je to sakriveno? Vaš predsednik i ova rezervna stranka, koja mu je to bila 10 godina, a i vaša, stideo bih se da sam bio u njoj, verujte bar četiri godine ovog mandata ne bih izašao za ovu govornicu da sam pripadao toj stranci, vaš predsednik nam saopšti, iz zatvora doduše, da je finansirao i oružje. Znate li vi šta je on ostavio kao hipoteku mom detetu? Da će sada ove komšije pored nas, s kojima smo zbog vas ratovali, tražiti ratnu odštetu. Nije to rekao ni Đinđić, ni Koštunica, ni Mihajlović, nego Milošević iz zatvora poručuje da je sa tajnih računa, kroz razne budžetske stavke, nije smeo da prikaže, finansirao i oružje.
Molim vas, samo malo bliže dnevnom redu.
Znam da vas to muči. Ne sekiraj se, i to je sastavni deo cele ove priče. Vaša komisija za rezerve je ispraznila sve. Vaš Fond za penziju je ispraznio sve. Oni što se zvaše, što su pravili objekte, šta oni uradiše. Misleći i godinu dana slušajući, nisam znao da ću dočekati da čitam ovaj papir gde se ispostavlja da se iz poreza ono finansiralo. A, vi ste se slikali. Trčali ste od mosta do mosta. Niste mogli da preskočite reke, jer nije bilo mostova, trčeći, da se samo slikate i pokažete kako vi gradite, kao da ste vaše stanove prodavali i kao da niste uzimali nove stanove iz poreza. U Beškoj, niste nigde ovde prikazali, u stvari ne možete da prikažete jer su to verovatno oni tajni računi, zakrpite 100 m asfalta i proglasite da ste napravili most. Sramota. I podignete spomenik predsedniku, koji je još uvek živ, neka osoba "h" iz inostranstva podigne spomenik čoveku, koji je započeo gradnju, zato što se most završio za 40 dana. Eno ga, i sada stoji taj spomenik, bruka naša, bruka i naša i vaša. A ovaj papir i ova sednica imali bi za svrhu sledeće - da nikada više Srbija ne dočeka ovako tragičnu vlast, da nam opozicija bude što bolja. Hvala Bogu da ste počeli učiti, da ste prestali crtati mape i karte, da ste zaboravili za Ogulin, Viroviticu i Karlobag, hvala Bogu da počinjete učiti šta je bruto dohodak, šta je neto dohodak, to je isto dostignuće 5. oktobra, dostignuće, jer više nikada u ovoj skupštini, za ovom govornicim, nećemo morati da se ubeđujemo - ko je veći Srbin, a ko je, kako oni kažu, izdajnik. Izdajnik je onaj ko je pokrao pare, izdajnik je onaj ko se slikao, a ne sa svojim parama, izdajnik je onaj ko je Srbiju unizio, izdajnik je onaj ko nas je zavađao sa svetom, izdajnik je onaj ko je doveo dotle da nam deca napuštaju zemlju, izdajnik je onaj ko je ispraznio budžete, izdajnik je onaj ko se neodgovorno ponašao za ovom govornicom. Ako treba, ćutaćemo opet tri meseca, ali nemojte misliti da će Srbija da ućuti. Gde god odemo, bio sam u Malom Crniljevu, kod Požarevca, narod nas pita - kako izdržite sa njima? Izdržaćemo, jer ovo je mnogo manji napor nego ono što je bilo pre kad sam bio poslanik, kad sam morao da vas slušam kako nas zavađate i kako moramo opet ratovati. Da je danas vaš predsednik na vlasti, a hvala bogu da nije, danas bi tema ove skupštine bila - koji ćemo deo Crne Gore otcepiti, koliko je policije dole izginulo, hoće li vojska uvesti okupaciju i šta će biti? Neka nam je Bog na pomoći, da više te teme nemamo, a vi učite, učite, ako treba i tablu ćemo vam doneti. [[Aplauz.]]
Reč ima gospodin Obradović (replika).
Hvala predsedniče. Poštovane kolege poslanici, nema razloga da padamo u vatru. O svim temama se može govoriti, verujte mi, kad vam kažem, nema razloga da padamo u vatru. O svim temama se može razgovarati, pogotovu o onim temama koje bi trebale da budu na dnevnom redu Skupštine. Samo jednu rečenicu pre toga - prethodni govornik je pomenuo jednu informaciju, koja ima karakter državne tajne. Moram reći, javnosti radi, da je tu informaciju objavila sadašnja vlast i da je ona imala karakter državne tajne, do tada, posle toga ne. Druga stvar, mi danas razgovaramo o završnom računu budžeta za 2000. godinu. To je ovaj papir, na preko 200 stranica. On veoma transparentno, da upotrebim vaš izraz, govori o tome - za šta su sredstva trošena. To je ovaj papir o kome mi razgovaramo i o kome treba da se izjasnimo. Ne mogu se oteti utisku da, nažalost, postoje loše namere, i dela Vlade, a i dela poslaničke većine, sa ovim naknadnim izveštajem. Zašto - ako se želelo stvarno da se da jedan komentar ovog papira, koji je vrlo, vrlo detaljan, sa svim pozicijama i u posebnom i u pojedinačnom delu, kako reče ministar, sa specijalnim i nekim drugim računima, ali sve je ovde sadržano, ako se stvarno želelo da se da komentar, zašto nam se onda dao komentar, odnosno informacija, za 14 organa? Zašto se nije sačekalo, pa da se to uradi za celinu? Zašto se želi prekim putem sada, na brzinu, kroz jedan deo izvući zaključak, koji ima opšti karakter? Druga stvar, ako su namere stvarno časne i poštene, zašto se nije u skladu sa zakonskim odredbama ostavila mogućnost licima koja se pominju ili koja su bila na čelu ovih organa, zašto im se nije dala mogućnost da se izjasne o onome što se smatra nenamenskim ili nezakonitim trošenjem sredstava? Zašto jedno ministarstvo, ili skupštinska većina, preuzima na sebe ulogu i tužioca i presuditelja? Mi, socijalisti, govorićemo o ovom papiru, koji se zove zakon o završnom računu, i reći ćemo svoj stav, i ni jedno pitanje nećemo ostaviti bez odgovora. Hvala.
Reč ima gospodin Nikolić (replika).
Lako je podstaći jednog poslanika, kome glava više ni za šišanje ne služi, da govori svašta za ovom govornicom, lako. Izađite vi, hrabri, što bar nešto znate o životu, nemojte njega. Sada razmišljam, posle ovoga što je izgovorio, kako će otići u Mali Zvornik, kako kad optužite ovu državu da je pomagala Srbe u Republici Srpskoj i da im je kupovala oružje, a to vreme kada smo im kupovali oružje, bilo je vreme kada je Zoran Đinđić jeo pečenog vola na Palama (Glas iz sale: Nije jeo.) Nije jeo, jelÄ prošli put, u prošlom sazivu rekli ste - nije pekao, a sada kažete - nije jeo vola. E sada, jako je teško, gospodine Petkoviću, otići sa ove strane Drine i gledati u one sa one strane Drine, i reći im - zločinacje ko vam je pomagao da se izborite u ovom ratu. Ali šta ćete, najlakše je tako govoriti.Znam šta ste vi spremili. Trpite, tobož, tri meseca, nemate šta da kažete. Imali ste priliku, niko vam nije branio, a spremate osvetu u vidu rasprave o završnom računu budžeta za 2000. godinu. Kao da nije mogao da bude na dnevnom redu od 15. marta do danas, na svakoj sednici koju smo držali. Ne, čekali ste ove izveštaje. I sada se ovde kliberite, naslađujete, iživljavate, pričate da su sve lopovi, da je nemoralno sa nama sedeti u Skupštini, a ja vas pozivam, i ovo što ste govorili, Petkoviću, što ne izađete gospodine Petkoviću i kažete - Tomislav Nikolić je bio lopov u prethodnoj vlasti, ali zato Stevan Kesejić nije bio. Ako sambio lopov, nema više nikome da se upućuje takva optužba, ali ja vam kažem, ni jedan ministar SRS nije počinio ni jedan od ovih grehova, koje danas ovde pokušavate da natovarite članovima Vlade. S druge strane, ovaj izveštaj, da li se odnosi na period dok niste došli na vlast, ili na onaj period koji pominjete ovde, kao period najuspešniji, ona poslednja tri meseca prošle godine, da li se ovaj završni račun odnosi na ono što su radili socijalisti, radikali i JUL, ili ono što je radila i prelazna vlada, u kojoj ste i vi učestvovali? Zbog toga mi sada, izjavljujem vam, nećemo glasati za završni račun budžeta. Hajde da ga ne izglasamo, nego neka ga glasaju tužilaštva i sudovi. Neka oni utvrde kako su sredstva trošena, jesu li trošena namenski ili nenamenski, pa kad se utvrdi svačija odgovornost, da vratimo predlog zakona o završnom računu budžeta ovde, u Skupštinu, i da se o njemu ponovo izjašnjavamo. Ali, govorio sam građanima Srbije u kampanji - ako glasate sa Vojislava Koštunicu i DOS, glasate za to da vam izdajnici dođu na vlast, za se odreknu i Republike Srpske Krajine, i Republike Srpske, i Crne Gore, iKosova i Metohije, i Vojvodine i Raške oblasti. Ovo je sada dominirajuća ideologija u Narodnoj skupštini Republike Srbije, ali niste se ovako izjašnjavali u kampanji. Da ste rekli da će Neda Arnerić da odlučuje kako će da se vodi državna politika u Srbiji, građani za vas sigurno ne bi glasali. Da ste rekli da ćete ući u NATO pakt, ne bi građani za vas glasali. Da ste rekli da ćete pohvaliti milion dinara koje članica NATO pakta donese da nam izgradi školu, ne bi građani za vas glasali. Stotine milijardi su porušili i stotine dece pobili u agresiji na Republiku Srbiju i Saveznu Republiku Jugoslaviju.
Molim vas da završite.
Vi se ovde iživljavate nad nekim papirima koje su vam doturili baš danas članovi Vlade i rekli - ajde vi koji ste najgori od svih poslanika, vi izađite za govornicu, jer ove druge je sramota da o tome pričaju.
Reč ima Milisav Petković, po Poslovniku.
Ja gospodina Nikolića nisam uvredio, jer sam pričao istinu, a on mene jeste, po Poslovniku, član 99.
Nemojte sada repliku. Nemate pravo na repliku.
Član 99. kaže da poslanik mora da poštuje pravo drugog poslanika, da ga uvažava, a Toma Nikolić kaže da se ne smem vratiti u svoje mesto, što me vređa i omalovažava. Uvek smem uzdignute glave da se vratim u Zvornik, jer u Zvorniku su me prihvatali i tada kad ste vi zavađali, kada ste vi mrzeli, kada ste se svađali sa svima onima sa kojima nije trebalo.
Nisam vam dao pravo na repliku.
Pitam vas da li smete otići u Zvornik, u Srebrenicu, smete li vi otiću u Gračanicu, a Mile Petković sme uzdignuta čela svud po Srbiji, pa i u Republiku Srpsku.
Molim samo da ne činite ono što drugima zamerate. Gospodina Nikolića ste pomenuli, a to piše u Poslovniku, znate da to piše. Ima pravo na repliku u ime stranke. Vi pišete pravila i nemojte onda da se čudite. Molim vas da Skupštinu polako dovodite u red.
Gospodin Petković me je pomenuo po imenu i prezimenu.
Imate pravo na repliku. (Glas iz sale: Da glasamo.)
Možete vi da glasate šta god hoćete, ali istina ostaje zabeležena za sva vremena. Istina je da smem da odem u Republiku Srpsku, iako me otud proteraju vaši saveznici kad god odem. Ja sam u Srebrenicu išao kad je tamo bilo opasno da se ode, a sad nije važno.
Prekinite sa tim dobacivanjima i dijalozima sa mesta.
U Gračanicu sada ne mogu da odem, zato što bi mi trebala pratnja KFOR-a. Za mene to nisu ljudi sa kojima bih sedeo u istom vozilu. Kada budemo oslobodili Gračanicu, tvrdim, vam a oslobodićemo je kad vas budemo smenili sa vlasti, ja ću u Gračanicu otići.
Reč ima Neda Arnerić, replika.
Koristim priliku za repliku gospodinu Tomi Nikoliću. Ionako ne bih znala kako da demantujem samu sebe u jednoj izijavi koju sam nesmotreno i brzopleto dala jednom časopisu, a koja glasi "Gospodin Nikolić je naprosto savršen poslanik, uvek ima odgovor na sve, a nekoliko puta me je prijatno iznenadio i svojom galantnošću. Ima taj neki ponosan gospodstven način istupanja i strašno je potkovan za mnoge teme. Istina, ponekad malo skrene u primitivizam, ali šta ćete, takva mu je stranka." Ovim putem zaista želim svima koji čitaju novine ove vrste, kojima sam dala ovaj intervju, da se izvinim i da kažem da sam drastično pogrešila. Toma Nikolić nije zaslužio da ga pominjem više uopšte u svom životu, ni po dobru ni po zlu.
Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Član 99. stav 1. kaže: "Narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine". Biće mi čast da me više nikada ne pomenete i da me više nikada ne razdvajate od SRS-a. Sada sam konačno ustanovio da vi imate i glas. Gledao sam na stotine vaših filmova i nisam uopšte mogao do sada da zaključim da umete da govorite.
Reč ima Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, tačno je da je uglavnom rad ovog saziva parlamenta obeležila svakodnevna i konstantna kritika predstavnika opozicije i uzdržavanje od diskusije predstavnika vlasti. Neki će reći da je to zbog toga što mi nismo imali argumente sa kojima bi izlazili pred govornicu i reći će da smo smatrali da će zakoni, koje podržavamo svojim glasom, sami po sebi govoriti mnogo više od onoga što mi izgovorimo za govornicom. Ovo je danas prva, za sada, prilika u kojoj smo mi dužni da govorimo, a ne da prećutno i nemo, kako se to činilo prethodnih deset godina, pritisnemo taster i tako verifikujemo i podržimo nešto što je samo po sebi duboko nečasno, konačno i protivzakonito. Da je tako, to između ostalog govori i tako nervozna reakcija dela opozicije koji samo uvredom odgovara na činjenice i argumente, na činjenice i argumente u kojima nije pomenuto ni jedno ime, činjenice i argumente u kojima se pominju samo novčani iznosi i namena u kojoj su ti novčani iznosi trošeni. To nije ni novinski članak, ni pamflet, to nije falsifikovani izvod kojim se dokazuje nečije školsko posrnuće, to nije falsifikovani papir kojim se dokazuje lažni saobraćani udes, bežanje iz zemlje. To je zvaničan izveštaj budžetske kontrole, inspekcije koja mora biti neprikosnovena u našem društvu i koja će biti neprikosnovena dok zavisi od podrške poslanika DOS-a. To je izveštaj u kojem se govori ko je i na kakav način trošio teško ostvarena sredstva našeg društva. Nismo mi podržavali politiku kojom je napravljena granica na Drini. Nismo mi bežali od svog naroda kada smo smatrali da strada, ali niti smo bili niti ćemo biti oni koji će svoj narod žrtvovati, a pri tom biti nespremni da podnesu bilo kakvu ličnu žrtvu, čak i moralnu. Danas se ovde traži od poslanika bivše vlasti, predstavnika te vlasti, da podnesu moralnu žrtvu, da oćute nekad kad nemaju argument da uzvrate na našu činjenicu ili da pak izađu sa argumentom koji nije uvreda i prostakluk i odgovore na ono što mi ovde danas radimo. Nemamo pravo da ćutimo po ovoj temi, niti ćemo ikada ubuduće ćutati po takvim temama. Imamo pravo da kažemo da će zakoni koje podržavamo sami reći dovoljno. Tako će biti i ubuduće. Ali, nećete dočekati, po ovoj tački dnevnog reda, da poslanički klub DOS-a ćuti i tom tišinom prekrije zauvek sve ono što je bilo bezakonje i nemoral koji je obeležio vašu vlast, jer su ovo činjenice i argumenti na koje nemate nikakav odgovor, osim prostakluka.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović, sledeći je narodni poslanik Rajko Baralić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovih 200 strana završnog računa budžeta za 2000. godinu, za koji mnogi od vas izađoše ovde i rekoše da je sramota, ste upravo vi sačinili. Mi, bar ministri iz SRS-a, u ovome nismo učestvovali, a ni ministri, koliko vidim, iz SPS-a. Ovu sramotu, kako je vi zovete, je napravila prelazna vlada u kojoj ste bili vi, SPS i SPO. Trećinu sramote snosite vi. Koliko je para potrošeno do 5. oktobra, a koliko posle 5. oktobra, a to čak ovaj vaš famozni izveštaj ne pokazuje. A ta sledeća faza će biti da je ministar ove izašao i rekao kako se to radi u demokratskim zemljama. I rekao je da je demokratski utvrdio deficit u budžetu od milijardu i 400 miliona dinara, a nije rekao da je nedemokratski ona bivša vlast ostavila u budžetskoj rezervi 2.450.000.000,00 dinara. Ako u rezervi ima dva i 450, a ovamo fali jedna i 400, onda je to stvarno jedan veliki deficit. U demokratskim zemljama gospodine ministre, budžet se ne usvaja, niti zakon o budžetu, dok se ne izvrši usvajanje završnog računa budžeta za prethodnu godinu. U demokratskim zemljama, gospodine ministre, ne usvaja se ni budžet ni poreski zakoni, dok se ne usvoji zakon o osnovama poreskog sistema sa kojima ti zakoni u Srbiji moraju biti usklađeni. Savezna skupština je prekjuče povukla iz procedure zakon o osnovama poreskog sistema, a naši poreski zakoni su morali da budu sa njim usklađeni. Mi sad imamo zakone koji nisu zakoni i koji ne obavezuju nikoga. Uostalom, zakoni, ni ovi niti bilo koji drugi, vas uopšte ne obavezju. Vi možete da vladate bez zakona. U demokratskom svetu na koji se pozivate, a zna se procedura, prvo, završni račun budžeta, pa onda budžet, pa onda zakon o javnim prihodima i javnim rashodima, pa onda ostali poreski zakoni. Mi smo kod ministra demokrate prvo usvojli porseke zakone, a onda zakon o javnim prihodima i javnim rashodima. Taj zakon o javnim prihodima i javnim rashodima nije usaglašen sa saveznim zakonom. U tom saveznom zakonu gomila poreza, koje mi sada treba da plaćamo, ne postoji. To je demokratija. Demokratija je i transparentan budžet. U prošlom budžetu se 1/3 sredstava nije videla, nije bila transparentna. U ovom budžetu 40% sredstava se ne vidi. 40% sredstava je transparentno,kao u olovnoj kutiji. To je 19 milijardi dinara koji su dati ministrima na lično trošenje, i 29 milijardi budžetske rezerve, koju će isto tako po svom nahođenju trošiti, to je 48 milijardi od 129, recimo da je sada, toliko sa svim onim izmenama koje su izvršene usvajanjem amandmana. Demokratski je i to što ste i pre donošenja budžeta načinili tri krivična dela, a koja se u nekadašnje doba zvalo ugrožavanje ekonomske stabilnosti zemlje; što ste stvorili crni fond u budžetu od otprilike 30-tak milijardi dinara i što smo vam mi odavde dokazali da se za crni fond od 1.000 dolara u vašem demokratskom svetui te kako odgovara. Pre donošenja budžeta ste famoznom uredbom prebacili u budžet Republike Hrvatske 30-tak miliona dolara i za taj iznos uskratili naše brodare, a budžet direktno za 15-tak miliona maraka, jer da su Jugoslovensko rečno brodarstvo "Pinki" i ostali naši vozari prevozili tu sirovu naftu u iznosu od trimiliona, tona koliko nam treba da bismo to uzeli, u ovoj državi bi ostalo tih 30-tak miliona dolara, a Jugoslovensko rečno brodarstvo bi platilo porez na tih 30-tak miliona dolara, koji bi otprilike bio negde oko 15-tak miliona maraka. To je tako kako se radi u demokratskom svetu. Izaći za govornicu i a priori i paušalno pričati o tome kako je ovo što mi sada radimo vrlo transparentno, a kako ste vi to radili kroz hirurške, pa onda još četiri para rukavica drugih, to je za neverovati. Budžetska kontrola koja je uradila ovaj vaš čuveni dokument,to je jedna neformalna ad hoc grupa. Zna se ko u ovoj državi i ko u svim državama sveta obavlja budžetsku kontrolu, obavlja budžetska inspekcija. A ne vaše tetke, ujne, braća, stričevi i ostali koje ste pokupili iz raznih organizacija, kojima ste platili to i doveli ih da pronalaze veštice. Ta neformalna ad hoc grupa, koja je vršila budžetsku kontrolu, izvršila je onako kako je izvršila, verujte mi, niti sam pogledao, a niti ću pogledati taj vaš materijal, a niti me uopšte interesuje. Sramota je da ga Skupština, a pre toga Vlada, kao nekakav zvanični dokument prihvati i da nam ga ovde da se igramo i da omogući onim ljudima, koji zaista ništa pametno u životu nikada nisu rekli i koji zaista ništa pametno nemaju ni da kažu, a niti će ubuduće imati da kažu, da izađu ovde i da lepe etikete. Oko etiketa smo mi ne sada, nego za svih ovih 10 godina parlamentarnih vlada mnogo štošta rekli. Jedini problem je u tome da ono što ste onda govorili, sada ne govorite. Drugi problem je u tome što su ona sredstva za koja su vaši prijatelji sa Zapada rekli da su nam podelili, ostala neoporezovana, pa možda bi ovaj izveštaj izgledao značajno drugačije. Možda bi ovaj završni račun izgledao mnogo drugačije da ste vi na to što ste primili sa Zapada, da biste prodali ono što može da se proda, platili porez. I nafta, između ostalog,nažalost ne mogu da prodajem semenke, mene je tata naučio da se bavim naftom.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, a sledeći je narodni poslanik, molim vas da se saslušamo, Ljubomir Mucić.
Poštovani narodni poslanici, gospođo potpredsednice, cenjeni novinari, uvaženi gospodine ministre, mi imamo jedan nesporan materijal koji je sačinila finansijska služba Vlade Srbije, a koji su pregledali i usvojili nadležni odbori i usvojila Vlada Srbije, a ovo je predlog Vlade Srbije. Imamo pred sobom Predlog zakona o završnom računu budžeta za 2000. godinu. Nemam ništa da dodam onome što piše u ovom izveštaju, a prihvatam svako slovo koje je u njemu napisano i glasaću da ovaj zakon bude usvojen. Razumem priliku jednog broja političkih stranaka i narodnih poslanika da u kontekstu donošenja ovog zakona kažu i nešto drugo. Tu im priliku ne sporim. To je, između ostalog, i alat za njihovu političku borbu, njihov metod delovanja, s tim što svi oni koji se zalažu za dostojanstvo ovog doma i koji drugima spočitavaju nedostojanstvo u ponašanju, treba sve da učine da za ovom govornicom ličnim primerom, koji jeste najjači, to isto pokažu. Ovaj zakon koji ćemo danas usvojiti ne proizvodi nikakve pravne posledice. On ne stvara nikakvu obavezu za Vladu, niti građaninu Srbije daje bilo kakvo pravo. On je, pre svega, proizvod potrebe i zakonske obaveze da se na kraju jedne budžetske godine usvoji završni račun. Rizik od nedonošenja ovog zakonanemaju poslanici opozicije, onaj ko bi eventualno smogao snage da ga danas ne prihvati, ima realnu posledicu u svom delovanju, dakle ovaj će zakon nesporno biti donet. Trebalo bi da kažemo ipak u kakvom privrednom, ekonomskom i političkom ambijentu je radila ona vlada, čiji završni račun danas ovde usvajamo. Nema razloga da dobacujete, nisam nikada bio narodni poslanik, nikada nisam bio minitar, a obećavam da ću jednog dana biti. Dakle, sve što jedna vlada čini, čini iz najbolje namere da sa onoliko sredstava sa koliko raspolaže korisnicima omogući najviše što je u datim okolnostima moguće. Tu nameru ne sporim ni vašoj vladi. Ko god misli drugačije, neiskreno se odnosi i prema ovoj skupštini i prema građanima Srbije. Ovde je nastao mali nesporazum i mali konflikt oko izvesnog ekskluziviteta, jeste istina da je na samom početku današnje sednice jedan broj narodnih poslanika, pre svega članova Demokratske stranke, vrlo ponosno čuvao jedan materijal, fluorescentnim olovkama podvlačio razne pasuse u njemu, ali i to razumem. To je pokušaj u samom DOS-u da jedna stranka danas ovde, za razliku od drugih, ima nešto više informacija i na izvestan način, političkim protivnicima moje stranke, se više dopadne. To isto razumem. Ono što ne razumem, poštovani gospodine, prošli put ste mi dobacili da se obesim, pa ste me onda jedno jutro zatekli obešenog o vrat svoje prijateljice, nemojte više dobacivati, to nije lepo, nije umesno. Nemojte dobacivati, nema razloga, ja sam vas slušao, nisam nikome dobacivao. Građani Srbije o nama imaju goru sliku nego što ona zapravo jeste. Naše međusobno ophođenje izvan ove sale je na višem nivou, kako više volite vi da kažete,civilizacijskom, nego što je u samoj sali, ali to je zbog političke borbe. Mi danas, kako ste vi rekli, u izvesnom smislu treba da progutamo jednu gorku pilulu, vi je nazivate moralom ili nekim drugim imenima, za pogrešna činjenja i nedovoljna činjenja onih koji su bili vlada u prethodnom periodu. Ta vlada ima samo jedan problem - želela je da učini više nego što je bilo moguće. To je jedina stvar koju joj zameram. Zato je ovaj izveštaj, zato su vaše pridike danas s pravom i donekle opravdane. Znamda je vama lako da dobacujete, ko god nije lopov, poštovani gospodine, a vrlo rado ću da platim vaše brijanje, neka baci kamen uvis, pa neka ga sačeka, a ako ne padne na njega, onda neka se smatra apsolutno poštenim čovekom. Istina je da ste čekali priliku da završni račun budžeta za 2000. godinu usvajate gotovo dva meseca nakon donošenja budžeta za 2001. godinu. To takođe razumem, iako nije uobičajeno. Želeli ste priliku, priliku ste danas iskoristili. Građani Srbije neka izvagaju šta je u tome suština, a ako smatrate da završni račun budžeta za 2000. godinu nije dobar, nemojte glasati za njega, ja hoću. Doći će vreme da usvajamo i neke druge završne račune. Nadam se da ćete sa istom revnošću, sa istom kritičnošću, sa principijelnošću, za koju ste se danas ovde zalagali, i tada govoriti o tom svom završnom računu. Nemojte minimizirati ono što je urađeno, nemojte sa pežorativnom intonacijom govoriti o mostovima, o školama, o svemu onome što je napravljeno i popravljeno, zato što to zaista nema smsila. Trebalo je sve to napraviti. Istina je da budžet ne funkcioniše po zakonu spojenih poseda i da se ne može uzimati sa jednog mesta, ako na drugom nedostaje. Svaka budžetska pozicija je pozicija za sebe, a onaj ko želi da troši neku drugu, a ako je potrošio prvu, mora da pravi rebalans, ali razumite u kakvim okolnostima se sve ovo dešavalo. Da li se moglo čekati da se sazove sednica parlamenta, da se rebalansira budžet, a samo Skupština to može, a da se pri tom ne završavaju one stvari koje su od vitalnog interesa za sve građane Srbije. Sistematski dobacujete - lopove, ili lopov, sasvim je svejedno, šta god da učinite, ne možete me uvrediti. Ničim me ne možete zbuniti, ničim me ne možete odvratiti od programa SPS i ničim me ne možete uplašiti. Ne tresu mi se noge kao što ste rekli, ništa mi se ne trese, samo doći će dan da se vaše noge podsecaju zato što rasrbljavate Srbiju sistematski i konstantno. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Mucić, a sledeći je narodni poslanik Slobodan Tomović.
Uvaženi predsedniče, vi stvarno imate nešto protiv mene, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, želeo bih odmah na početku da jedan papir koji smo dobili u sklopu ovih vaših papira, a koji niko nije prokomentarisao, da kažem samo da je ovo potvrda onoga za šta se zalažem u ovoj skupštini i moje diskusije prilikom razmatranja amandmana koje sam predložio, a takođe i moje diskusije koja je doprinela da Vlada povuče svoj Predlog zakona o državnim organima i javnim službama, iz razloga koje smo ovde izneli i svih onih razloga koje smo čuli za ovom govornicom. Zaista, hteo bih da se vratim na ovu temu završnog računa, zaista je vrlo teško razmatrati dokument koji su sprovodile i realizovale dve vlade, Vlada Mirka Marjanovića i prelazna Vlada Milomira Minića, a treća podržala i predložila da se usvoji, to je Vlada gospodina Zorana Đinđića. Ne znam zbog čega ministri i potpredsednici u ovoj vladi, nijedan, ne pominju predsednika ove vlade. Da li su to zaboravili ko ih je predložio ili ih još nije naučio na to. Zaista, ova treća Vlada se trudila da na najtransparentniji način prikaže rezultate rada prethodnih vlada, umesto svog budžeta. Sada je jasno svakome da u ovoj Srbiji nije i zašto nije prvo razmatran završni račun budžeta za 2000. godinu, pa onda budžet za 2001. godinu, a ja ću samo tri razloga istaći. Završni račun budžeta je neuporedivo, odnosno tri puta transparentniji jer ima 212 strana sa izveštajem, u odnosu na 70 strana budžeta za 2001. godinu, a takođe u 254 stavke budžeta za 2000. godinu raspoređeno je 32,7 milijardi dinara, a u novom budžetu za 2001. godinu u 180 stavki, odnosno pozicija je raspoređeno četiri puta više sredstava, odnosno 129,4 milijarde. Izveštaj o završnom računu budžeta za 2000. godinu ne konstatuje nikakve nezakonite rabote, što je vama poslužilo pre toga da narodu prikažete vaš budžet i novu poresku politiku, da lakše kod naroda prođe, što će vam se brzo vratiti kao bumerang. Sada ovaj dokument treba da posluži, bar na početku je tako izgledao, kao osnova za montiran lov na veštice u kome su učestvovali i vaši predstavnici, što se radi paušalnim pregledima po direktivi da mora nešto da se nađe i ne izlaziti dok se nešto ne nađe. Dalje, ostvareni budžetski deficit je pokriven iz sredstava posebnih računa, a kod vas je u budžetu za 2001. godinu, i pored uključivanja ovih sredstava, znači posebnih računa u budžet, iskazan planirani deficit koji iznosi oko 22 milijarde dinara. Sledeće, deo rashoda je Vlada svojim rešenjima određivala i utvrđivala, što čini i nova Vlada. Što kaže, nije šija nego vrat, jer su najveće stavke u budžetu za 2001. godinu socijalni Fond za jednokratnu pomoć, Fond za strukturno prilagođavanje privrede, Fond za prestrukturiranje banaka, subvencije u privredi date Vladi na raspoređivanje po posebnom programu, što je i prethodna Vlada isto radila. I predhodna Vlada je raspoređivala sredstva za otklanjanje posledica i od zemljotresa, NATO agresije i druge posebne namene koje su bile u okviru posebnih računa. Takođe i nova Vlada se bavi određenim problemima koji ih pritiskaju davanjem određenih pozajmica, verovatno iz ovih posebnih namena i sa prelaznih računa. I kod prethodnih vlada postojao je bruto princip budžeta, kao i kod ovog novog budžeta, jedino što zaključkom Skupštine bruto princip za 2001. godinu nije ispoštovan, imajući u vidu da su za januar 2000. godine preneti prihodi za prethodnu godinu, a takođe mislim da je određeni broj i posebnih računa doprineo da se ovde stvori jedan problem da prethodna vlada, Socijalistička partija i te vlade su bile protiv bruto principa budžeta i mislim da isti zakon važi i za jedne i za druge. Želim ovde posebno da istaknem ono što se tiče priloga broj 3, a to je izveštaj o ostvarenim prihodima i korišćenju sredstava ostvarenih po osnovu Zakona o obezbeđenju sredstava za otklanjanje posledica zemljotresa u Kolubarskom okrugu u 2000. godini i istaknem rezultate obnove, koje pojedinci iz opštine Mionica i neki ministri pokušavaju da minimiziraju, a od njihovog preuzimanja lokalne vlast od pre osam meseci i ministara pre četiri meseca ništa nije građeno, ni završeno, pošto nije ni započeto. Moram da napomenem da ovaj izveštaj nije usvojio Savet za izgradnju i razvoj Kolubarskog okruga za prethodnu godinu, imajući u vidu da još nije ni formiran u prethodna četiri meseca. Šta je do sada urađeno i sagrađeno? Izgrađeno je novih i sanirano preko 1.550 individualnih stambenih objekata za najoštećenije domaćine ukupne površine oko 100.000 metara kvadratnih i ukupne vrednosti oko 40 miliona nemačkih maraka, baš koliko i u ovoj godini nestade kod ove vlade, imajući u vidu da sam pre neki dan čuo dve milijarde i 200 dinara sredstava planiranih za, ostvare po Zakonu o porezu na finansijske transakcije. Samo milijardu dinara biće usmereno u Kolubarski okrug, što znači negde oko 47%, a glavne mahinacije po nalozima pojedinih ministara, pre svega pravde i rukovodstva opštine Mionica su bile što u prethodnoj godini Vlada Republike Srbije nije prenela Kolubarskom okrugu nekih 370 miliona dinara, već ih je uključila u pokriće budžetskog deficita za 2000. godinu. Sanirani su ravni krovovi na 27 stambenih zgrada u Valjevu sa preko 200 stanova, kao i krovovi u naseljima oko "Krušika", bez obzira da li su oštećenja nastala od zemljotresa ili od bombardovanja. Rešavanje stambenih potreba domaćina i otklanjanje posledica zemljotresa na objektima stanovanja imali su apsolutni prioritet u policiti trošenja sredstava i izgradnje u Kolubarskom okrugu. Do sada kritikovaše da sve kuće nismo završili, a nova vlast već predloži da i ono što smo uradili vlasnici moraju delimično da plate ili da vrate. Drugi prioritet su imali objekti javnih službi, odnosno školski objekti, gde je do sada izgrađeno novih 16 školskih objekata, a od toga četiri matične škole i isto toliko sanirano, gde je izgrađeno preko 13.100 metara kvadratnih novih školskih prostorija ukupne vrednosti oko 11 miliona nemačkih maraka, a gospodin Šumarac, ministar, u Mionici reče da je škola u Mionici izuzetno velika, ne trepnuvši da iznese da je pohađa 900 učenika, koji su pre zemljotresa pohađali nastavu u dva objekta i u tri smene. Režiser ove predstave u Mionici sve je smislio, kao da njegova deca školu ne pohađaju i prekidoše se radovi na pet školskih objekata ukupne površine 6.900 metara kvadratnih i objektu osnovne škole "Milovan Glišić", najvećem školskom objektu. (Glasovi: Tema.) Pričam o temi, a ko ne razume ne mora da sluša. Prekidoše se radovi na pet započetih objekata kao i na najvećem valjevskom naselju Brđani, koje ima 16.000 stanovnika, više nego cela opština Mionica. Gospodo, vama i Kolubarskom okrugu konce mrsi Narodna radikalna stranka, koja nikada, pa i sada, nije u okviru DOS-a. Iako crveni okrug, izuzetna pažnja je posvećena sanaciji verskih objekata, gde su sanirani crkveni objekti u Mionici, Rađevu selu, a prekinuti su radovi na izgradnji crkve u Valjevu, Cvetanovcu i sanaciji crkve u Grabovici. Dosta je urađeno i na putnoj mreži, gde je rekonstruisano 16 kilometara magistralnog puta, 25 kilometara regionalnih i preko 20 kilometara najznačajnijih lokalnih putnih pravaca. Obimni radovi su izvedeni i na rekonstrukciji elektroenergetskih objekata, gde je rekonstruisano 98 kilometara dalekovoda, 215 kilometara niskonaponske mreže i 102 nove trafostanice, ne samo za narod Kolubarskog okruga, već i za sva javna preduzeća i u opštem interesu naše Republike. Mogu konstatovati da je dosta urađeno, ali sve posledice nisu otklonjene i zato vaše mere i efikasnost su doprineli da verovatno nikad i ne budu otklonjene. Apelujem da se hitno krene u obnovu Kolubarskog okruga, nastavak obnove, imajući u vidu da dva meseca sredstva do sada nisu prenošena ovom okrugu.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Tomović. Izvinjavam se, nisam video, izvolite gospodine Vučiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije za 2000. godinu, za koji, zbog onoga što je već rekao zamenik šefa poslaničke grupe, Tomislav Nikolić, poslanici SRS neće glasati. Ali, rekao bih nešto, o čemu je sa potcenjivanjem govorio ministar u Vladi Republike Srbije ovde, a radi se o delovanju Vlade u prethodnom periodu. Naime, svaki put pred utvrđivanje budžeta postojali su ozbiljni razgovori koliko će koje ministarstvo dobiti novca, kako će da se podele razdeli, na koji način će sve to da funkcioniše. I, obično bude tako da svaki ministar želi da dobije što je moguće više. Svaki ministar želi za svoju oblast društvenog života da dobije što je moguće više novca, jer će tako biti uspešniji ministar, moći će više da plati, moći će više dati više potreba i zahteva da ispuni i to je nešto što je bilo potpunu razumljivo i potpuno normalno. E, sad, moram da vam ukažem na činjenicu koja je ovde namerno prećutana. Postojala subrojna ministarstva, ako hoćete, a tu znam nekoliko ministarstava koja su vodili predstavnici SRS, koja su čak u nominalnom iznosu dobijala manje u budžetu za 1999. nego za 1998, a kolika je bila inflacija 1998. možete da proverite, pa čak u nominalnom iznosu dobijali manje, pa 2000. isto ili nešto više u odnosu na 1999, pa ponegde takođe manje u nominalnom iznosu, uz inflaciju od 100%. Možete da vidite koliko je na realnom osnovu bila zaista štednja i koliko je budžetska politika zaista bila restriktivna i koliko se pokušavalo da se u skladu sa mogućnostima uštedi. Naravno, posebna je danas priča da nam o tome govore oni koji su doneli 3 - 4 puta veći budžet, to nam govore i pripremili su za ovu sednicu, računajući nešto kao da će doneti neku vrstu iznenađenja za sve poslanike, a bezmalo smo sve to već pročitali po raznim novinama, jer su bili dovoljno nestrpljivi da to daju u svu moguću štampu, da to puste po svim mogućim televizijama, pa - kao neko će se iznenaditi zbog onoga što će danas doći na dnevni red. U pitanju je nešto drugo. Nisu mogli poslanici vladajuće većine da evo već mesec dana trpe kritike opozicionih poslanika. Nisu mogli da trpe istinu. Nisu mogli da trpe ono što im govorim ovde, o pogubnosti njihovih zakona, o svemu onome što se čini u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Onda je došla priča da se priča o nečemu što uopšte nije na dnevnom redu. Ne daj bože da su to uradili radikali. Ne bi bilo reči o prostakluku, nego bi sve moguće televizije opet po nečijem nalogu, sve moguće novine, morale da pišu o tome kako su radikali ti koji krše i ruše dnevni red, kako opstruišu rad parlamenta, kako govore ono što nije tema, kako čine čuda svemoguća, samo da bi narodu onemogućili da živi normalno itd. Međutim, ovde je u pitanju nešto drugo. Neko je pokušao..... Gospodine Maršićaninu, hoćete li da opomenete onog gospodina. Nešto je nervozan. Što ste nervozni? (Glasovi - tema). Što se sekirate? Samo se vi ne sekirajte.
Molim vas, javite se za reč, nemojte s mesta dobacivati. Izvolite gospodine Vučiću.
Toliko samo oko prostakluka, i onoga ko dobacuje narodnim poslanicima. Dakle, pošto nisu bili u stanju da trpe takve kritike, onda su došli sa nečim drugim da bi se o tome govorilo. Mislili su da će se neki uplašiti diskusije o tome i da neće da govore o tome. Hoće. Hoćemo, baš hoćemo o tome da govorimo. Ne o ovom papiru, ne o ovom završnom računu nego baš ako hoćete o ovome da govorimo. Nema ama baš nikakvih problema da se o svemu tome priča i niko od toga neće da beži nigde. Ne pada mu na pamet. A, već sam objasnio, nego niste bili u sali, pa mi ne pada na pamet opet, ali malo se upristojite i samo se malo strpite. Dakle, rekao bih samo i postavio pitanje ministru Đeliću - u kom razdelu piše blindiranje stakala u Vladi Republike Srbije,kada je usvajan budžet gde je to pisalo, ministre Đeliću? Da li je to nenamensko korišćenje sredstava građana Srbije? Koliko to košta? Koliko miliona to košta? Koliko miliona to košta? (Glasovi - ko pita?) Ja pitam. Koliko to miliona košta? Ko je to napisao? I, ko će to da kaže da li je namensko ili nenamensko? Što je potpuno očigledno. Gde to piše? U kom razdelu budžeta? Ko piše i gde to piše da se neki ministri voze helikopterima na svoje radno mesto? Ko koristi helikoptere? Koliko koštaju ti helikopteri, iznajmljivanje tih helikoptera. Gde to piše, u kom razdelu? Da li je to namensko ili nenamensko trošenje sredstava, a nije u pitanju ministar MUP-a, ako je baš sada nešto naročito hitno se desilo pa će da ide negde da interveniše. Nego neki drugi ministri. Kad će o tome neko da podnese izveštaj. Dakle, samo smatram, pošto vidim da već dobacuju za vreme, kada govore opozicioni poslanici, onda uglavnom gledaju u sat kada će da im istekne onih pet minuta da bi nekome mogli da kažu da je to isteklo. Moram da ih podsetim da ovog puta, zato što su računali da će svi DOS-ovi poslanici izlaziti, nisu ograničili vreme tako da može da se priča 10 minuta a ne 5 minuta, i da se strpe. Nije ništa strašno. Ništa im se neće desiti još naredna tri ili četiri minuta. Mi smo se setili zato što smo mi imali jedan demokratski princip da nikada ne ograničavamo raspravu i da nikada to ne tražimo ni od koga. To nam čak ne možete zameriti ni za onaj prethodni period o kome već toliko vremena govorite. Čak i u tom prethodnom periodu nije bilo velikih ideja, velikih demokratskih ideja o isključivanju televizijskih kamera, o zatvaranju od javnosti, o pravljenju zatvorenih sednica, zato što ima nešto što ne bi smelo da se čuje a ne tiče se odbrane i bezbednosti Srbije, nego se tiče afera i skandala unutar Vlade Republike Srbije. To nama zaista u ranijem periodu nije padalo na pamet. Rekao bih još nekoliko stvari, koje se tiču samog Zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije. U Predlogu zakona o završnom računu budžeta, govorilo o svemu ovome o čemu se danas govorilo a nije bilo na dnevnom redu, te tako očekujem da gospodin predsednik Narodne skupštine neće opominjati ni opozicione poslanike ubuduće, kada budu govorili o svemu što im padne na pamet, a ne samo o onome što bi želeli da čuju poslanici vladajuće većine. Dakle, u ovom zakonu je zaista jasno, i ako hoćete da upotrebim ovaj vaš izraz, prilično transparentno pokazano kako su finansijska sredstva trošena, kakva je bila prihodna strana, kakva je bila rashodna strana. Čini mi se, po razdelima, veoma precizno je pokazano za svakoga, ako to želi da pročita, ali mi se čini da jedan deo ljudi to uopšte nije želeo da vidi, da ga ta knjiga, da ga sve što je napisano ovde na, čini mi se, stotinak strana, po slobodnoj proceni, možda i više, izgleda i više, nije ih naročito zanimalo, ali ih je zanimalo. Zato što su mislili - e, sada smo dohvatili opoziciju, sada ćemo da kažemo sve što nam padne napamet, možemo i najgorim mogućim rečima i najgorim mogućim izmišljotinama, možemo čak da govorimo njima i ono što je čak iz vremena prelazne vlade izglasano, što je u vremenu prelazne vlade takođe doneto, pa čak i to možemo. Kada govorite o tim televizijama, za mnogo manju televiziju, u vremenu prelazne vlade, je mnogo više para prebačeno itd, ako već o tome govorite, ali to je, čini mi se, potpuno prirodno i potpuno normalno, kad je reč o ovom ministarstvu, i nije ništa strašno, i potpuno je razumljivo. Ali, što se tiče ovih 19 milijardi, o kojima je već ovde govoreno, to je pitanje, gospodine Đeliću, na koje treba da se odgovori, i da vidimo gde će, kako i na koji način taj novac da se troši, ko će da kontroliše i na koji način će da se kontroliše upotreba i korišćenje tih finansijskih sredstava? Hoće li opet vaše ad hok kontrole koje ćete da formirate, što od prijatelja, što od rođaka, što od raznih drugih ljudi, to da kontrolišu, pa da bude na način na koji vi to hoćete, ili će i Narodna skupština imati precizan uvid u to, i narodni poslanici precizni uvod u to, pa da vidimo i ono što sam vas pitao, u kom razdelu piše - koliko je koštalo i iz kog razdela su ta finansijska sredstva izdvojena? Kada već govorimo o tome, šta je korišćeno namenski, a šta je korišćeno nenamenski, ili ako hoćete, šta je korišćeno zakonito, a šta protivzakonito, dakle, čini mi se da ovaj predlog zakona ne treba prihvatiti, ako ni zbog čega drugog, ono zbog činjenice da su se poslanici vladajuće većine toliko radovali tome što će moći to da prihvate, a istovremeno da govore o nečemu potpuno petom, računajući da će moći na najgori mogući način da napadnu svakog pojedinca, na najgori mogući način da govore o svakoj poslaničkoj grupi, koja im predstavlja političkog protivnika, i da uopšte ne govore o onome što jeste na dnevnom redu i o onome što jeste interes građana Srbije. Hvala.
Ima reč gospodin Jovanović.
Gospodine predsendiče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da ipak nismo uspeli da usmerimo raspravu po ovoj tački dnevnog reda u pravcu u kome bi bilo potrebno da ova rasprava ide. Između ostalog, i u pravcu u kome sam želeo da ide, a podsetiću vas da sam o tome govorio u svom prvom nastupu, insistirajući pred narodnim poslanicima da se upotrebom argumenata i činjenica odgovorno odnose prema zakonu koji ova skupština treba da donese, zakonu o završnom računu budžeta za 2000. godinu. S obzirom da do sada ta tema nije bila bitna za predstavnike vlasti, koji su diktirali pravila ponašanja u ovoj skupštini, mislim da smo mi dužni da ukažemo na skandalozne činjenice, koje karakterišu predloženi zakon, da ukažemo na izostanak celovite informacije, koja bi se ticala svih razdela predloženog zakona o završnom računu budžeta za 2000. godinu, a ne samo razdela kojima se definišu prihodi, odnosno rashodi u 14 ministarstava i republičkih organa. Shodno tome, a pre svega u interesu naše potrebe da jasno utvrdimo ko je i na kakav način potrošio sredstva države, predlažem da, u skladu sa članom 137, gospodin Đelić povuče Predlog ovog zakona, da Vlada pripremi novi zakon, da to vreme iskoristi tako što će u potpunosti nadležni državni organi, pre svega budžetska inspekcija, ispitati postupak kojim su trošena sredstva budžeta u preostalim ministarstvima i republičkim organima,da se potom ta informacija pridoda predloženom zakonu i organizuje nova sednica Parlamenta, na kojoj bi uradili nešto što je do sada bio presedan - sa imenom i prezimenom ukazali ko je u ovoj nesrećnoj državi i na kakav način odgovoran za našu propast. [[Aplauz.]] Osnov za ovakav moj zahtev izložen je u članu 137. u kome se kaže da predlagač zakona ima pravo da povuče predlog zakona, sve do završetka pretresa predloga zakona na sednici Narodne skupštine. Gospodine Đeliću, molim vas da uvažite ovaj moj zahtev i da nam pružite priliku da na jednom posebnom skupštinskom zasedanju izdvojimo onoliko vremena koliko je potrebno, da bi se u potpunosti rastali sa periodom pljačke našeg društva i njegovih građana. Hvala. [[Aplauz.]]
Ima reč gospodin Ivković.
Dame i gospodo poslanici, moram priznati da sam u ovoj sali očekivao sve, ali ne to da predsedavajući DOS-a ovako loše govori o Vladi Republike Srbije. Jer, ako imate kod sebe Predlog zakona o završnom računu Vlade Republike Srbije, vi možete pročitati sledeće podatke - Vlada Republike Srbije, na sednici održanoj 15. marta 2001. godine (moram da vas podsetim da su sve inkvizitorsko - žbirovske aktivnosti završene 9. marta u Vladi Republike Srbije) zaključila je da na osnovu člana 90. tačka 4. Ustava Republike Srbije i člana 128. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, podnese Narodnoj skupštini Predlog zakona o završnom računu budžeta Republike Srbije za 2000. godinu, sa prilozima, sa predlogom da se uzmu u pretres. Za predstavnika Vlade u Narodnoj skupštini Republike Srbije određen je gospodin Božidar Đelić, ministar finansija i ekonomije. Potpis potpredsednik Vlade, dr Vuk Obradović. Znači, Vlada Republike Srbije je 15. marta uputila ovoj skupštini Predlog zakona. Ova skupština ga je pravovremeno dobila, ova skupština ga je sagledala u svim matičnim odborima. Da li je neki odbor, gospodine predsedavajući, stavio primedbu na Predlog zakona koji je uputila Vlada - nije. Ali, inkvizitorsko - žbirovski štab je zaključio da ova priča može da se iskoristi po onom sistemu "Kadija te tuži, kadija te sudi". Pošto su svi papiri tu, svi inspektori rade po nalozima onih koji su tu, dajte, iscedićemo iz drenovine suve po jednu kap greha, korupcije i dajte da mi u to krenemo. I tada se pojavio pamflet, pamflet je podeljen u ovoj skupštini. Mi prihvatamo priču, kako vidite, ne bežimo ni od jedne diskusije, ni o jednom podatku, i ko god je grešio treba da odgovara. Ali, šta sad ovo znači - ovo znači da je sada predsedavajući DOS-a rekao da Vlada loše radi. Ako Vlada mora svoj zakon da povuče na zahtev većine u Skupštini, onda Vlada treba da podnese ostavku. Draga moja gospodo, ovo nije igraonica, ovo je mnogo ozbiljna kuća. Izgleda da su mnogi zaboravili da je najviši organ u ovoj državi Narodna skupština Republike Srbije, a ne njeni izvršni organi, niti nesretni pravosudni organi, koji su pod totalnom prinudnom upravom izvršnog organa ove skupštine. Prema tome, draga gospodo, ovo je legalno upućen Nacrt zakona, legalno je prošao sve procedure i legalno treba ovde da se o njemu raspravlja i do kraja glasa, a ne da bude iskorišćen, kako se da osetiti, u daljem obračunu sa selektivno izabranim pojedincima. Hvala lepo.
Reč ima ministar Đelić.
Gospodine predsedniče, gospodo potpredsednici, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, ako je ovo veoma važan dom, tako ga doživljavam, ne može se nazvati pamfletom ono što je izveštaj u nalazu kontrole finansijsko-materijalnog poslovanja i zakonito namenskog korišćenja sredstava budžeta. Zato imajući u vidu da mnogi poslanici iz raznih grupa osećaju da je važno u ovom momentu dopuniti ovaj posao o kontroli koji je počeo, pristajem na legalan način da u ime Vlade povučem ovaj Predlog zakona, dok se kontrola ne završi, ta kontrola će biti u obrazloženju i doći će do vas najkasnije do sledećeg meseca.
Konstatujem da je Predlog povučen. Završena je tačka dnevnog reda. Reč ima gospodin Nikolić, po Poslovniku.
Samo bih da po Poslovniku konstatujem da današnji scenario nije uspeo, a mi vam stojimo na raspolaganju, kad pripremite dodatne materijale, da vas isto ovako razbijemo kao i danas.
Sednicu nastavljamo sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 146 narodnih poslanika. Molim vas da utvrdimo da li imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su odsustvo najavili narodni poslanici: Ljubiša Đoković, Aleksandar Popović, Stanko Kovačević, Dragan Šutanovac, Vojislav Došen, Petar Mišić, Sava Popadić, Vladan Jovičić, Pal Šandor, Dušan Tubić, Radič Joković, Aleksandar Stefanović, Branislav Pomoriški, Jon Čizmaš, Karolj Kermeci, Zoran Novaković, Velimir Živojinović, Ištvan Išpanovič, Nada Kolundžija. Pre podne odsustvuje Dragan Lazić, a popodne Milan Milosavljević, Zoran Mićović, Dragan Rafailović, Zoran M. Nikolić, Arsen Kurjački i Predrag Mijailović. Obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Pošto su se stekli uslovi, radi popune poslaničkog mesta,predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije, za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućili njegovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručen vam je izveštaj Republičke izborne komisije o izboru narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takođe, uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnog poslanika, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Ružici Veljović, izabranoj sa izborne liste Demokratska opozicija Srbije - dr Vojislav Koštunica. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Ružici Veljović. Ukoliko je ovde, čestitam narodnom poslaniku na izboru. [[Aplauz.]] Prelazimo na 22. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O PODRŠCI RAZVOJU MALIH I SREDNjIH PREDUZEĆA Još jedna informacija, obaveštavam vas da će se sednica Odbora za veze sa Srbima izvan Srbije da se održi u sali u prizemlju, umesto u sali na drugom spratu, kako je bila najavljeno. Primili ste Predlog zakona koji je podneo narodni poslanik Branislav Ivković. Primili ste mišljenje Vlade Republike Srbije koja smatra da Predlog zakona ne bi trebalo prihvatiti. Primili ste izveštaje Odbora za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavnog odbora, koji nisu prihvatili Predlog ovog zakona. Otvaram načelni pretres. Izvolite, gospodine Ivkoviću.