Dame i gospodo narodni poslanici, po prvoj tački našeg dnevnog reda - inicijativa za razrešenje predsednice Narodne skupštine, gospođe Nataše Mićić, čuli smo u poslednja četiri dana puno stvari koje se uglavnom mogu svesti na tri: jedno su sami razlozi za smenu; druga najčešće pominjana reč za ovom govornicom, oko 300 puta po mojoj evidenciji, jeste izbori; treća stvar je - ko ima većinu. Iskoristio bih ovu priliku da sumiram ono što je pričano u ova četiri dana, na ove tri teme. Podsetio bih na neke stvari koje su možda zaboravljene. Prva stvar je ko je pokrenuo inicijativu za razrešenje gospođe Mićić, a to su radikali, jedni i drugi socijalisti, uz tihu, za govornicom malo glasniju, pred novinama dosta tihu podršku Demokratske stranke Srbije i G-17 plus. Drugo, šta je plan? Podsetiću vas na to da je u toku predizborna kampanja za izbor predsednika Srbije. Podsetiću vas da, ma koliko svi bežali od toga, jedna od posledica onoga čemu se predlagači i oni koji podržavaju predlagače u ovoj stvari nadaju jeste da zamene gospođu Mićić, koja je u isto vreme vršilac dužnosti predsednika Srbije, na mala vrata članom Socijalističke partije Srbije, da vrate bez izbora socijaliste na vlast, obzirom da će se oni vrlo teško ikada više vratiti, u nekom značajnijem broju, izborima. Nemajući ništa protiv gospodina Maravića, čak mi je lično simpatičan, moram da kažem da je jedna od posledica za koju se ova nova koalicija socijalista, radikala, DSS-a, G-17 plus ovde zalaže je da Srbija dobije neizabranog v.d. predsednika iz SPS-a. To je stvar koju ćemo mi ovde da sprečimo. Druga stvar o kojoj je ovde bilo reči juče, to je sama dužina trajanja rasprave. Moram da vas podsetim da postoji Poslovnik Narodne skupštine i da smo svi znali da u tom poslovniku postoji nešto što je predviđeno vreme za raspravu, da smo svi znali da u tom predviđenom vremenu za raspravu onaj koji predlaže, u ovom slučaju je to poslanička grupa Srpske radikalne stranke, ima neograničeno vreme rasprave, da je manje od dva sata, u ukupnom vremenu rasprave do sada, otišlo na poslaničku grup DOS - Reforma, da je manje od pola sata ukupno otišlo na same replike gospođe Mićić, a da mi ovde sedimo četiri dana. Nemojte da slušamo priču ko hoće brže, a ko hoće kraće. Objasniću vam zašto je ova rasprava za neke od vas neprijatna. (Poslanici u klupama negoduju.) Slušao sam vas četiri dana, a sada vi slušajte malo mene. Dame i gospodo narodni poslanici, kada je na dnevni red došla inicijativa Srpske radikalne stranke, Socijalističke partije Srbije, Narodnih socijalista za smenu gospođe Mićić, u startu smo znali da ćemo ovde imati produženu verziju predizborne kampanje. Mi, kao ljudi koji imamo svog predsedničkog kandidata u toj kampanji, od te kampanje ne bežimo. Mislimo da Narodna skupština nije mesto na kome se vode predizborne kampanje. Narodna skupština je mesto na kome treba da se vode kvalifikovane rasprave, gde treba da se usvajaju kvalitetni zakoni, a ne da se u njoj vodi predizborna kampanja. Šta se dogodilo? Oni koji tiho podržavaju radikale, morali su ovde glasno da ih podrže, ovde, za ovom govornicom. Već im je neprijatno. Oni već trpe posledice toga zbog prve stvari koju su morali da urade, a to je da prilikom izjašnjavanja o dnevnom redu skinu sa dnevnog reda, zajedno sa radikalima, zakon o energetici, zakon o železnici, zakon o životnoj sredini. Već se osećaju posledice toga. Malo im je neprijatno, pa su malo objašnjavali da nisu to predložili, već da je to učinjeno zbog brže rasprave. Ali, vuk je pojeo magarca. Svi znamo šta se ovde dogodilo. Verujte mi, to znaju i ljudi u EPS-u, znaji ljudi u železnici, znaju krivolovci koji su otvarali viskije jer kazne neće biti milion dinara, koliko je to bilo predviđeno novim zakonom, već će ostati 30.000 dinara za zagađivače. To je posledica te koalicije koju biste vi sada da sakrijete time da se brže-bolje glasa. Dve stvari su, vrlo često, bile pominjane kao greh gospođe Mićić u ovoj raspravi. U ime Demokratske stranke i poslaničke grupe DOS - Reforme osvrnuo bih se baš na te dve stvari. Jedna od te dve stvari je da je bila netolerantna i oštra prema opoziciji. Druga je da je iskoristila poziciju vršioca dužnosti predsednika Srbije i uvela vanredno stanje, što je tačno. Hajde da se podsetimo sada kako je izgledao srpski parlament za vreme predsednikovanje gospođe Mićić, a kako je izgledao u poslednjih desetak godina, kako je izgledao ovaj parlament, a kako je izgledao onaj parlament gde su većinu imali upravo podnosioci ove inicijative. Svakom dovoljno inteligentnom je bila jasna igra bivšeg predsednika Srbije, pa Jugoslavije, bivšeg predsednika svega u Srbiji, gospodina Miloševića, a ta izmišljotina su bili radikali. Poruka gospodina Miloševića je bila: dajte Srbima demokratiju i evo vam Šešelj; imaćete primitivizam, nasilje, sukobe, viku, dreku. (Glasno negodovanje poslanika iz klupa.) Neko je tome morao da stane na put. Neko je morao da stane na put svemu što smo i u ovoj skupštini, nažalost, imali prilike da čujemo. Nekoliko mojih kolega juče je pominjalo sve krasne izraze, koje su koristili neki poslanici ovde dok nije došla Nataša Mićić i počela da kažnjava. Koliko god vas ovo nerviralo, gospođa Mićić je uspela. Pogledajte ovu raspravu. Radikali su disciplinovani, fini, normalni, govore o temi koja je na dnevnom redu. To je uspeh gospođe Mićić i na tom uspehu joj čestitam. [[Aplauzi poslanika.]] Sledeća stvar koja se gospođi Mićić uzima za greh je zavođenje vanrednog stanja 12. marta. Nekoliko govornika je ovde pominjalo taj crni dan za Srbiju. Podsetiću šta se dogodilo 12. marta. Dame i gospodo, nekoliko sati pošto je ubijen predsednik Vlade Srbije dr Zoran Đinđić pojavili su se DSS, G-17 plus, miševi su izmileli iz rupa da naprave vladu nacionalnog jedinstva i da vrate na vlast socijaliste i radikale. (Negodavanje poslanika.) To je moralo da se preseče. Neko je ovde, ubrajajući u grehe gospođe Mićić raspisivanje vanrednog stanja, rekao da je to bilo ratno stanje. Tačno je. To je bilo ratno stanje za kriminalce u ovoj zemlji. Na tom potezu, takođe, čestitam gospođi Mićić. Miševima koji su hteli 12. mart da iskoriste za dolazak na vlast neka to služi na čast. Građani Srbije će to umeti da cene. Druga stvar o kojoj je bilo mnogo priče je većina. Pomenuo sam većinu kada sam rekao da je nova većina, ili kako bi to pravnici rekli većina u pokušaju, koju čine SRS, SPS, DSS, Narodni socijalisti i G-17 plus, ovde demonstrirala većinu kada je trebalo srušiti sa dnevnog reda neke reformske zakone i to je, nažalost, tačno. DS, DOS mnogo puta do sada je proveravala većinu. Ona je proveravala tu većinu septembra 2000, decembra 2000, 5. oktobra 2000. Usvajajući reformske zakone 109 puta u ovoj skupštini proveravali smo većinu, proverili smo je u Priboju, Svilajncu i na mnogim ponovljenim izborima u Srbiji i mi smo uvek spremni da proverimo tu većinu. Nažalost, ovde se većinom gađaju oni koji tu većinu najčešće pokušavaju da naprave u hodniku. Kada treba napraviti krizu kvoruma, kada treba za jedan dan odložiti donošenje budžeta, kada treba za jedan dan odložiti donošenje poreskih zakona, bilo je pokušaja da se većina od 126 i ranije formira u ovoj skupštini, uglavnom u hodniku. Uglavnom neulaskom u salu, čuli smo od gospođe Mojović da su uspešno, na čemu im čestitam, formirali tu većinu na blagajni, jer je očigledno da su oni koji su u ovom parlamentu manjina bili većina kod podizanja dnevnica. Ali, to takođe služi na čast ljudima koji su to radili. Ta većina, dame i gospodo, koju smo videli ovde prilikom usvajanja dnevnog reda, moraće da se proveri još jednom. Prvo će morati da se proveri 16. novembra na izborima za predsednika Srbije, i nadam se da neko od vas sme da se kladi sa mnom ko će tada da ima većinu. Druga stvar, o kojoj smo ovde puno pričali, a koja će takođe biti jedna velika provera, to su izbori. Šta se dešava u ovoj skupštini, dame i gospodo narodni poslanici? Gospodine Maršićaninu, imaćete priliku da replicirate ovde. Nadam se da ćete u toj replici objasniti meni, poslanicima i građanima, kako ćete da napravite vladu, kada ne možete rođenu vladu u senci da kontrolišete. Gospodine Maršićaninu, pre nekoliko dana gospodin Mladen Ranković, član Vlade u senci za poljoprivredu, pobegao je izte vlade, učlanio se u Demokratsku stranku, i to ćete imati prilike ovde da objasnite. Kako ćete da napravite vladu, a ne možete ni ovu u senci da kontrolišete. Znači, izbori. Zapravo ova rasprava, dame i gospodo, pomaže građanima Srbije, jer na mnogo mesta pominje reč izbori. Ona će pomoći da građani Srbije odluče kako treba na predsedničkim izborima, i zahvaljujem vam što ste dali i meni i drugim poslanicima priliku da to ovde pomenemo. Ona će, međutim, pomoći građanima da se opredele, pošto po prvi put mi i kroz ovu raspravu, i kroz predsedničku kampanju i kroz kampanju koja nas očigledno vrlo brzo čeka za parlamentarne izbore, imamo vrlo jednostavno pitanje da postavimo građanima Srbije, a to je pitanje: "Srbijo, kako želiš da izgledaš?". Mislim da oni i kroz direktan televizijski prenos mogu da odaberu između demokratskih snaga, sa jedne strane, i neprincipijelne koalicije socijalista, radikala, DSS-a i G-17 plus, sa druge strane. Mogu da odaberu između Gordane Pop-Lazić i Nataše Mićić; mogu da odaberu između gospodina Đelića, koga će imati prilike ovde da slušaju sutra kada počne rasprava o Vladi, i kombinacije socijalista i radikala; između gospođe Matković i kombinacije DSS-a i SPS-a. To će da bude vrlo dobra pokazna vežba za građane Srbije i mislim da će oni staviti prst na čelo, videti da je ono što u ovom parlamentu imaju isto ono što će imati na listićima i 16. novembra, i na sledećim parlamentarnim izborima, i taj će im izbor učiniti lakšim. Gospodo koja priželjkujete te izbore, kažem vam, da sam na vašem mestu ne bi im se baš toliko radovao. Hvala na pažnji.
Pravo na repliku, narodni poslanik Dragan Maršićanin. Replika na osnovu direktnog pominjanja, narodni poslanik Dragan Maršićanin.
Nisam sumnjao da ću imati pravo na repliku. Danas smo slušali ponovo citiranje onog brifinga koji sam juče pominjao i čuli smo iste teze kao i one prethodnih dana. Moraću tim tezama da pristupim na drugačiji način. Jedan narodni poslanik, velikog iskustva, pohvalio me je juče, a naravno to je njegova subjektivna ocena, rekavši da sam juče veoma pedagoški uspešno govorio sa ove govornice, obraćajući se poslanicima DOS-a kao ozbiljnim ljudima, kao ljudima koje ni na koji način ne treba bilo čime isprovocirati, niti uvrediti. Međutim, argumenti očigledno nisu pomagali, pa ta priča o koaliciji, hajde da je pogledamo sa druge strane. Ako smo juče utvrdili da ne postoje koalicije kod glasanja o pojedinim tačkama dnevnog reda, ako smo utvrdili da koalicije postoje samo kada se formiraju pred izbore za zajednički nastup na izborima, i kada smo utvrdili da smo juče - eto primera, za one koji ne mogu drugačije da razmišljaju nego slikovito, slikovnicama, a koji su na tom stadijumu razvoja - prilikom glasanja o produženju radnog vremena glasali o jednom prostom pitanju, čak i za poslanike DOS-a, i kada su poslanici DOS-a na to prosto pitanje, koje su umeli da sažvaću i da donesu odgovarajuću odluku, glasali na predlog SRS-a, rekao sam "eto vam primera kako se o prostim pitanjima može doneti zajednička odluka, bez ikakve koalicije", i naravno da to nisu koalicije. Dakle, zamalo da zaboravim šta je bila poenta kod gospodina Srđe Popovića, ali moj osnovni cilj je da ukažem upravo na te pokušaje, da se od nečega što ne postoji stvori privid da postoji, da se od jedne nepostojeće koalicije stvori privid nečega što postoji, a da se od nečega što realno jeste problem u ovoj skupštini, a to je predsednik Skupštine, i Republička vlada, stvori privid nečega što je uspešno. Još nešto o koalicijama. Ako vi neprestano ponavljate, hajde da pogledamo sa druge strane, hadje da zamislimo da neka koalicija postoji i da je ta koalicija stvorena oko pitanja poverenja Vladi i poverenja predsedniku Skupštine, pa da vidimo ko tu koaliciju onda čini. Većina DOS-a iz 2000. godine. Demokratska stranka Srbije, G-17, SPO, Nova Srbija, Inicijativa za normalnu Srbiju, nekoliko slobodnih poslanika, nekadašnjih poslanika DOS-a i, po prirodi stvari, po prirodi svoje opozicione funkcije i statusa, opozicione stranke koje nazivamo strankama bivšeg režima. Onda se upitajte, gospodo, pa ko zapravo vas u Srbiji podržava? Niko. Ako to nisu stranke koje predstavljaju građane ove Srbije, stranke koje su bile 2000. godine, one koje su odlučujuće doprinele promeni.... (Predsedavajuća: Tri minuta.) ... ranijeg režima. I da se oko jedne stvari dogovorimo kao nesporne, taj režim je 2000. godine pao i platio političku cenu. Politička cena se plaća na izborima, kao što su oni iz stranke bivšeg režima, posle izbora vi ćete biti stranke bivšeg režima. Kada prođu izbori, vi ćete na tim izborima platiti političku cenu za loše funkcionisanje vlasti u protekle tri godine, ali time ćete platiti cenu i posle toga će biti odgovoran onaj ko će vlast vršiti. Ovim završavam. Vidim, hvala gospođo Čomić što me niste prekinuli, zaista veoma tolerantno vođenje sednice.
Prekinula sam kao i svakog govornika u tri minuta i 20 sekundi i čekam da prođu četiri minuta, pa da kažem četiri minuta.
Evo, završavam ovog momenta. Drago mi je, još jedna promena stava kod poslanika Demokratske opozicije Srbije, više ne postavljaju pitanje da li će DSS formirati vladu. Danas je postavljeno pitanje ozbiljnije, kako će formirati vladu? (Predsedavajuća: Četiri minuta.) Vrlo lako, gospodine Popoviću.
Prijavljeni za repliku su narodna poslanica Vjerica Radeta, narodni poslanik Žarko Obradović, narodni poslanik Bojan Pajtić i narodni poslanik Dejan Mihajlov, a imamo i prijavu predlagača i predlagač ima prednost nad prijavljenima. Ovim redom, kako sam rekla imena narodnih poslanika, tim redom će i dobiti pravo na repliku. Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, pravo predlagača.
Dame i gospodo, i danas smo odstupili, očigledno, od teme i počeli da govorimo kao na predizbornom mitingu, a niko nema snage ni smelosti da ga zakaže osim SRS. Još jednom predlažem, ako hoćete da govorite kao na mitingu, izvolite, zakažite miting, doći će valjda narod da vas čuje. Meni je apsolutno jasna ovolika mržnja koja izvire iz pojedinih govora predstavnika Demokratske stranke, jer, pre svega, ko gubi ima pravo da se ljuti. Tu ne možemo ništa da im zamerimo. Razlozi za ljutnju su verovatno i to što mladi gospodin ove godine nije imao gde da se kupa, jer je bazen gde se ovih godina kupao zatrpan. A za njega sam čula prvi put 1996-1997. godine, kada je onako verno čekao ispred Francuske 1, gde smo mi imali sedište stranke svojevremeno, da pozdravi dr Vojislava Šešelja, pretpostavljam onda u ubeđenju da je to čovek koji je borac za demokratiju, za parlamentarnu demokratiju, sav srećan kada bi mu predsednik Šešelj u prolazu nazvao dobar dan ili ga pozdravio, pošto je tada bio odbornik Gradske skupštine, odlazio bi iz Francuske 1 da bi sutradan opet u isto vreme došao da mu se pokloni. Sada se tu nešto promenilo, a promenilo se to što je Vojislav Šešelj dobio 1.070.000glasova, jesenas, kad su bili predsednički izbori, što je veoma uplašilo Demokratsku stranku, što je bilo jasno da bi, ako se u februaru održe izbori, taj broj glasova mogao znatno da se uveća i što je sasvim izvesno da će sada Tomislav Nikolić, zahvaljujući i držanju predsednika Šešelja u Hagu, a to ćete videti i danas na statusnoj konferenciji i iz razloga što SRS nije razbijena,što još uvek stoji iza svog predsednika dr Vojislava Šešelja, što je još odlučnija da ispuni zavet dat i srpskom narodu i svom predsedniku, da ćemo DOS skinuti sa vlasti, jer je to najveće zlo koje je moglo da zadesi srpski narod. Vi se sećate šta je 23. februara, na onom veličanstvenom mitingu u Beogradu, Vojislav Šešelj rekao srpskom narodu - molim vas da mi oprostite što odlazim, a nisam završio posao koji sam imao nameru da završim. On je započeo, mi ovih dana taj posao završavamo. Rušimo Vladu i Natašu Mićić ovde u parlamentu i rušimo Vladu i zahtevamo, i sigurno ćemo dobiti, vanredne parlamentarne izbore, nakon ovih predsedničkih izbora, jer će Tomislav Nikolić ubedljivo pobediti kandidata Demokratske stranke, gospodina Mićunovića.
Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta, ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SRS. Replika na izlaganje narodnog poslanika Srđe Popovića.
Potpuno razumem nervozu narodnih poslanika iz DOS-a. Oni su ljudi svesni da su još vrlo kratko u poslaničkim klupama i da nikada više mnogi od njih neće imati priliku da budu narodni poslanici, a odlaskom iz ove sale, većina narodnih poslanika DOS-a gubi velike privilegije koje su sebi prigrabili kao narodni poslanici. Gube mnoga javna preduzeća širom Srbije koja su prigrabili, gube privilegije i kredite koje su dobijali za svoja privatna preduzeća, gube mogućnost putovanja širom sveta o državnom trošku. Nikada, gospodine Srđo Popoviću, nijedan poslanik SRS nije o trošku Narodne skupštine putovao u inostranstvo, a s obzirom da pominjete dolaske na blagajnu, budite moralan čovek, pa kažite ovde koliko je narodnih poslanika DOS-a putovalo o državnom trošku širom Evrope i širom sveta, budite moralni pa kažite pred ovom skupštinom i pred licem javnosti ko je platio taksi prevoz gospođi Nedi Arnerić od Bodruma do Istambula, ko joj je platio avionsku kartu od Istambula da bi došla ovde i glasala, ako je tačno da je bila i da je glasala, ko je platio prošle godine gospodinu Novakoviću kartu od Soluna da bi ovde bio na glasanju, ako je stvarno bio. Kad već pričate o tome kako se troše narodne pare, onda kažite kako se troše pare mimo normalnih zarada narodnih poslanika i mimo normalnih dnevnica i paušala koji zarađuju i uzimaju svi narodni poslanici. Što se tiče tačke dnevnog reda i kršenja Ustava gospođe Nataše Mićić, Ustavni sud je doneo odluku da član 5i stav 3. Zakona o izboru predsednika Republike, koji ste vi doneli, odnosno vaša većina je glasala za izmene ovog zakona o izboru predsednika, da je ovaj član neustavan i to dva dana nakon što je gospođa Nataša Mićić sada raspisala izbore. Očigledno je, dakle, da je bio dogovor između gospođe Nataše Mićić i Ustavnog suda, zašto se on nije javio onoliko meseci pre toga, a juče je gospođa Mićić tvrdila da nikada nije prekršila Ustav. Evo, ovo je konkretan primer kršenja Ustava predsednika parlamenta. Što se tiče, gospodine Srđo Popoviću, kulture radikala, naše ponašanje ste izazivali upravo vi, narodni psolanici DOS-a, vašim dobacivanjem... (Predsedavajuća: Tri minuta.) ... i artikulisanim zvukovima i ponašanjem gospođe Nataše Mićić, koja je uvek imala jedan aršin zanas, a jedan aršin za poslanike DOS-a. Mi smo upravo svojim ponašanjem pokazivali našim biračima da smo spremni sve da bismo ih ovde predstavljali na način kako naši birači od nas očekuju.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS. Replika na izlaganje narodnog poslanika Srđe Popovića.
Ja ću u ime poslaničke grupe SPS da kažem nekoliko reči povodom izlaganja gospodina Popovića i ovih netačnih kvalifikacija. Mi raspravljamo o ovoj tački dnevnog reda i o sledeće dve, zato što je to želela skupštinska većina. Da se DOS pitao, mi danas ne bi sedeli ovde niti bi o ovome razgovarali. Petnaestog naveče, DOS je na predsedništvu doneo odluku: 1) da se ove tačke skinu sa dnevnog reda; 2) ako se skinu, odnosno ako ne bude onako kako oni žele, da se raspišu vanredni izbori. Prošlo je koliko dana, ćute, ne pominju izbore, a znaju da će biti. Druga stvar, setite se licitiranja o skupštinskoj većini, 138, 131, 129 itd. Bilo je što je bilo - optužbe vezano za predizbornu kampanju i izbore. SPS ne učestvuje na ovim predsedničkim izborima. Imamo kandidate, ali ne želimo da učestvujemo na izborima koji su raspisani devet meseci kasnije, kada je DOS-u odgovaralo ili kada misli da im odgovara. Pogledajte samo koliko ljudi ima na predizbornim skupovima gospodina Mićunovića, pa će vam sve biti jasno, kada ne može da se napuni jedna sala, ali to je problem koji ćete vi platiti. Stvarno sam očekivao da će kolega Popović da u svom izlaganju pokuša da demantuje nešto od onoga što smo mi, socijalisti, govorili vezano za gospođu Mićić. Ovde se očigledno pokušava da se diskusija prebaci na drugi politički teren; priča, mi, oni, pre, šta, kako, a voleo bih da je on pokušao da kaže da gospođa Mićić nije protivustavno uvela vanredno stanje. Tamo piše, član 83. Ustava - vanredno stanje se može uvesti na delu teritorije i slično. Videli smo kako je uvedeno vanredno stanje. Očekivao sam da će da pokuša da kaže da pri uvođenju vanrednog stanja ne stoji odredba koja dozvoljava da se ljudi mogu zatvoriti više od 30 dana bez odluke suda. Takva odredba je poništena odlukom Ustavnog suda, vezano za predlog zakona gospodina Batića. Naravno, Ustavni sud ne bi smeo da udari na v.d. predsednika Srbije. Očekivao sam da gospodin Popović pokuša da demantuje da nije bila legalizacija, odnosno krađa poslaničkih mandata, sedam poslaničkih mandata SPS, i to godinu dana pre nego što je Ustavni sud doneo odluku. Takođe da pokuša da demantuje da je bilo krađe prilikom glasanja. Recite, bila je gospođa Neda Arnerić tu, potvrdite da je gospodin Rafailović bio tu, evo imamo naša dva poslanika i njihove su kartice zloupotrebljene. Nećete, nemate šta da progovorite, jer to su notorne istine i onda je lakše prebacivati priču na politički teren. Oko izbora; izbora će biti, juče je bila Ćuprija, prekjuče je bio Priboj, pre par meseci bilo je u 33 opštine, tu su bili dopunski izbori decembra 2001. godine, u stvari u novembru mesecu su bili u 18 opština, rezultati su prosti i poznati, i svi to znaju, samo vi to ne znate. Zabijate glavu u pesak kao noj, ali džabe, crta se podvlači i ne možete proći. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Bojan Pajtić, replika na izlaganje narodnog poslanika Dragana Maršićanina, narodne poslanice Vjerice Radete i narodnog poslanika Žarka Obradovića.
I narodne poslanice Gordane Pop-Lazić. Poštovane dame i gospodo, narodni poslanici, DSS je taj koji je, to smo juče istakli za govornicom, ostao još u martu 2001. godine u apsolutnoj manjini unutar DOS-a i ništa se oko toga u poslednje vreme nije promenilo. Dakle, 16 stranaka je bilo na jednoj strani, na drugoj strani je bio DSS. Ono što je bio politički interes DSS još od marta meseca 2001. godine jeste da se iskoristi ono u šta su sve stranke DOS-a investirale, u gospodina Koštunicu i u njegovu stranku, koja je bila predsednička stranka i koja je ničim izazvana odjednom imala mnogo veći rejting nego što zaslužuje, i to je cela priča. Sada, naravno, imamo neke stranke kojima je u interesu da se politički profilišu, da li će se distancirati ili neće, to je drugo pitanje, ali to je opet predizborna atmosfera i to je logično. Što se koalicije tiče, nema koalicije oko tehničkih pitanja. Naravno, i mi smo kao grupacija predložili da se juče radi dok se ne završi prethodna tačka dnevnog reda, opet DSS, radikali, G-17 to nisu podržali i zato danas imamo jedan dan duže raspravu i toliko o tome onima kojima je u interesu da produžavaju raspravu ili nije u interesu da je produžavaju. Koalicija se pokazuje kod glasanja o sistemskim zakonima. Zašto je srušen zakon o energetici, železnici, ekologiji, zašto je srušen zakon o izmenama i dopunama Zakona o radiodifuziji, zbog čega ste glasali protiv tih zakona sa radikalima, sa G17 plus, da li je to politički stav i to jeste politički stav gospodo, a ne da li ćemo raditi do 18,30 ili do 19 časova. Politički stav je opredeljivanje između SPS i GSS, politički stav je između toga da li će Nataša Mićić predsedavati ovom sednicom ili gospodin Ljubiša Maravić, i to je politički stav i to je politička koalicija. Što se tiče odnosa sa SRS, gospodo draga, mi nismo u politiku ušli da bi bili rezervne stranke SPS kao i vi, i nismo u politiku ušli, niko od ovih ljudi nije ušao u politiku da bi bio vlast i da bi imao privilegije. I hvala vam lepo na tim privilegijama, ako je ono što je podigao poslanik Demokratske stranke za godinu dana 37.000 dinara mesečno, a poslanik radikal 70.000 dinara mesečno, dakle duplo više, pa šta vi jedete, gospodo narodni poslanici, koji su važi troškovi, za ime božije? Kada govorimo o kulturi, znate šta, stalno se napada Nataša Mićić, juče je govornik izneo za ovom govornicom ko je koga oslovljavao - gnjidama, ko je oslovljavao narodne poslanike sa đubre, zamlata, marš, džukelo, grozni, strašni i katastrofalni izrazi, navedeni su datumi, navedeni su dani, navedeni su sati kada je to izgovoreno za ovom govornicom, i ako to nije nekultura, onda ne znam šta je nekultura. Gospodo iz SPS, posle debakla koji ste imali na predsedničkim izborima, na onim prethodnim, a prisetite se koliko je gospodin Bata Živojinović dobio kao presednički kandidat, naravno da se plašite da izađete na predsedničke izbore. Gospodin Živojinović bi dobio deset puta više glasova, jer se prvo radi o velikoj glumačkoj veličini, radi se o gospodinu, radi se o čoveku koji je vrlo prihvatljiv i sa civilizacijskog stanovišta i za mnoge stranke koje ne pripadaju vašoj političkoj opciji, ali vi ste ga uništilisvojom podrškom, gospodo, i zato ne smete da izađete na predsedničke izbore.
Reč ima, molim narodne poslanike da se umire da bismo mogli da se čujemo ko ima pravo na reč. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, replika na izlaganje narodnog poslanika Srđe Popovića, naknadno? Javili ste se za repliku na izlaganje narodnog poslanika Srđe Popovića, a sada hoćete da odgovorite i na izlaganje narodnog poslanika Bojana Pajtića. Dakle, replika po dva osnova. Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, pravo predlagača, narodni poslanik Žarko Obradović, pravo na repliku i narodni poslanik Sredoje Mihajlov, pravo na repliku, a osnov za repliku je direktno pominjanje stranaka.
Hteo bih, pre svega, da istaknem da Gordana Čomić daleko bolje vodi sednicu Skupštine u ovoj uzavreloj situaciji nego što je to radila predsednica Skupštine o kojoj raspravljamo i da je to način kako, kada se iznose najteže reči, može da se vodi sednica bez opomena i to možda jeste jedan kvalitet kada svi izlaze van dnevnog reda. Samo mogu da kažem da sam kao član DSS zadovoljan što je DSS još marta 2001. godine ostala u manjini u DOS-u. To samo govori da smo već onda videli s kim imamo posla, sa onima čija je vlada korumpirana, gde je već tada počelo da se krade i da se zloupotrebljavaju položaji, tako da je nama drago što smo već tada zatražili vanredne izbore, jer smo videli koga smo doveli na vlast i ko je preko naših leđa došao na vlast. To nam je bilo drago i sada sve više naš zahtev za koncentracionom vladom dobija za pravo, i još smo ubeđeniji u ono što smo poslednje tri godine radili, tako da DSS za to nema dileme. Kada govorite o zakonima, zakon o energetici je od marta prošle godine u skupštinskoj proceduri, što ga niste stavili na dnevni red, koliko je redovnih zasedanja prošlo; dalje, zakon o sistemu, odnosno o zaštiti životne sredine, na vaš zahtev je skinut 29. novembra prošle godine sa dnevnog reda; dalje, zakon o energetici je bio na dnevnom redu juna ove godine, pa je skinut na vaš zahtev, na zahtev Vlade, pa je u istovetnom tekstu sada vraćen. Ako govorimo o zakonima, vaša je odgovornost što ti zakoni nisu na dnevnom redu, kao i agencija za unapređenje i sve druge agencije koje ste pominjali. Ti zakoni su u proceduri najmanje sedam ili osam meseci, tako da je vaša odgovornost što ti zakoni nisu na dnevnom redu. Ovo što ste govorili, gospodine Pajtiću, vi ste dali još argumenata za razrešenje Nataše Mićić, što tako ključne zakone, sistemske zakone nije stavila na dnevni red. Gospodine Pajtiću, hvala vam na tim argumentima i voleo bih da još na taj način branite Natašu Mićić. Vi niste dali argument za osnivanje vojvođanske akademije nauka i umetnosti, zašto se osniva, kako se osniva, ko razbija državu, zašto se razbija država, ko krši ustavni poredak, zašto ustavni poredak nije zaštićen, na to niste dali odgovor, ali zato vrlo dobro znate da dočekujete sindikate koji protestuju na način kako ih Milošević nije dočekivao, na desetine marica je parkirano kod Savezne skupštine i u okolini Savezne skupštine, primećeni su vodeni topovi da patroliraju ulicama Beograda, na taj način vi dočekujete sindikate, maricama i vodenim topovima. Nažalost, i te marice i ti policajci su daleko bolje obučeni, obučeni i opremljeni nego što su bili oni 5. oktobra. Ne bihulazio Mlađanu Dinkuću na teren da raspravljamo kako je oprema nabavljena ili nije nabavljena, ali to je očigledno. Demokratska vlast se ne brani policijom i ne čuva vodenim topovima. (Predsedavajuća: 3,20 minuta.) To smo mogli da vidimo više puta u našoj kratkoj višepartijskoj političkoj istoriji. Demokratska vlast se brani i čuva u Skupštini i na izborima. S obzirom da nemate većinu u Skupštini, molim vas, izađite na izbore, ali ne ove predsedničke, besmislene, već na prave vanredne parlamentarne izbore, s obzirom da i vaš kandidat Mićunović kaže da će vas raspustiti ako ga izaberu za predsednika. Pa, ni on vam ne veruje. I on sa ovakvom Skupštinom i sa vama vidi da ne može da gradi normalnu demokratsku Srbiju. Bar je u tome gospodin Mićunović ostao dosledan, kada je podržavao Koštunicu protiv vas, a sada kaže, kad ga vi podržavate, odmah će vas raspustiti.
Zbog građanki i građana Srbije i zbog učestalih obrazloženja o vanrednim parlamentarnim izborima, a po članu 84. stav 2, dužna sam da ponovim na koji način se raspisuju vanredni parlamentarni izbori u našoj zemlji. Narodni poslanici dobacuju da to narod zna. Tim bolje, jer narodni poslanici u svojim govorima ne pokazuju da znaju, pa je najbolje da tu informaciju razmenimo i među sobom, na čega sam obavezna i za javnost Srbije. Vanredne parlamentarne izbore raspisuje predsednik Republike Srbije, predsednik Narodne skupštine, odnosno sada v.d. predsednika Republike Srbije i predsednik Narodne skupštine, na obrazloženi predlog Vlade Republike Srbije. (Dragoljub Stamenković: Da li može vlada u senci da raspiše izbore?) Narodni poslanik Dragoljub Stamenković dobacuje: "Da li može vlada u senci"? Ne može. Dakle, vanredni parlamentarni izbori, kojima se skraćuje mandat poslanika Narodne skupštine, propisani su Ustavom Republike Srbije i Zakonom o izboru narodnih poslanika. Politički zahtev izrečen za govornicom, ima svaki narodni poslanik obavezu da ga dopuni i činjenicama. Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, pravo predlagača.
Poštovane kolege narodni poslanici, zbog ovoga što je gospodin Pajtić izgovorio za ovom govornicom, optužujući nas da smo dobili nešto što nije trebalo da dobijemo, da je to neka ogromna suma i da ja primam 70.000 mesečno od Skupštine, ako budem imala nekih porodičnih problema kad se vratim kući, pa me suprug pita gde su mi te pare, a znam da ih nisam donela, biću prinuđena da vas tužim. Izneli ste jednu veliku neistinu. Mislite da je to sad afirmativno u ovom trenutku da se priča. Čitam danas u "Glasu" da ste nas optužili za neku basnoslovnu sumu novca, da li nekih osam miliona mesečno da uzimamo, ne znam koliko. Ne ide tako jedna prljava kampanja koju vodite,ne donosi ništa dobro. Možda unosite probleme u naš privatan život, ali na svu sreću, mi na kraju godine dobijemo onaj izvod kolika su nam ukupna primanja, jer to moramo da prijavimo poreskoj upravi i niko od nas nije morao da plati porez, što znači da sve to što ste rekli nije istina. Ali, to građane Srbije mnogo i ne interesuje. Nas ovde ima 250. Sve to što ste rekli, ako nije zakonito, verujte, ide na teret samo predsednika Skupštine, jer ona je za to odgovorna. Molim vas da je više na taj način ne branite, to je sve više i dodatno optužuje. Narod mnogo više interesuju oni novi "pežoi" u kojima se vi vozite, onaj blindirani "bmv" u kome se vozi gospođa Mićić i sva ona pratnja, kao kompozicija, koja ide iza nje. Narod mnogo više interesuju oni džipovi koji su parkirani iz dvorišne strane ove zgrade, jer mnogi od vas ulaze kroz kotlarnicu u ovu zgradu. Verujte, čovek, ma na kojoj funkciji bio, ako ne sme slobodno da se kreće ulicama, kroz svoj narod, taj ne zaslužuje ni da živi, ni da se bavi tim poslom kojim se bavi. Jednog dana sve to prođe, sruši se kao kula od karata i morate da izađete na ulicu. Kako? Onda dolaze ona psihotična, neurotična stanja i svi problemi koji iza toga slede. Zato je savet svima koji se nalaze na vlasti - neka razmišljaju o svom ponašanju,jer će jednog dana svakako biti opozicija. Kao što vidite, mi koji smo jednovreme bili u vlasti, sada smo u opoziciji veoma omiljeni, idemo slobodno, šetamo gradovima i razgovaramo s ljudima. Neki verovatno i ne misle dobro o nama, možda nisu naše pristalice, nisu naši simpatizeri, ali još niko me nije gađao jajima, paradajzom. Prođe pored mene, pogleda, prepozna ili ne prepozna. Oni koji imaju simpatije prema nama, priđu i pitaju, zamole za pomoć - recite im ovo, recite im ono, teško se živi, dokle ćemo, što ih ne rušite? Kažem samo jedno - srušićemo ih, ali uz vašu pomoć, bez vas ne možemo. Najbolje je da ih srušimo na izborima, samo olovkom. Mi vas samo zovemo da izađete na izbore, da se lepo svečano obučete, jer to je svečan trenutak, kad vi utičete na svoju sudbinu, izađete lepo na izbore, zaokružite kandidata u koga imate najviše poverenja. Ubeđena sam, na ovim izborima će to biti Tomislav Nikolić. Posle te pobede ćete imati parlamentarne izbore, to vam obećava Tomislav Nikolić, to vam obećava SRS. Tu volju naroda više niko neće da uništi, a verujte, ni zapadne demokratije neće poništiti nijednu volju naroda. Zapadne demokratije umeju da poštuju volju naroda i poštovaće svaku vlast koja bude demokratski na izborima izabrana. Prema tome, sve što ste uradili, gospođo Mićić, a danas ste imali zakazano suđenje sa gospodinom Cvetanovićem, za odštetu vrednu 300.000 dinara zbog telesnih povreda, a imate i sa gospodinom Kesejićem uskoro, a to je 500.000 dinara, sve ćete to morati da platite, i to sa kamatom, i ono što ste nama uzimali kažnjavajući nas sa ovog mesta.
Pravo na repliku, narodni poslanik Žarko Obradović, pa narodni poslanik Sredoje Mihajlov, replik na izlaganje narodnog poslanika Bojana Pajtića, pa narodni poslanik Bojan Pajtić, replika, na izlaganje narodne poslanice Gordane Pop-Lazić. Prozvani narodni poslanik Bratislav Đurić će morati da pričeka, jer replike imaju prvenstvo.
Da kažem nekoliko reči gospodinu Pajtiću. SPS ne učestvuje u ovim predsedničkim izborima, jer su ovi izbori bacanje prašine u oči građanima Republike Srbije, jedna velika prevara, lep način, formalno, da se odlože parlamentarni izbori, jer Srbija grca u nemaštini i u ovoj bedi, do koje ste je vi doveli. Razultat gospodina Živojinovića je rezultat SPS-a, ali je takođe rezultatSPS-a na ponovljenim izborima u novembru 2001. godine u 18 opština Srbije kada je SPS osvojila preko 21% glasova. Decembra 2002. godine na ponovljenim izborima u pet opština i više dopunskih izbora za odbornike skupština opština SPS je osvojila oko 17% glasova. Na dopunskim izborima za 66 odbornika u 33 opštine juna meseca ove godine SPS je dobila preko 18% glasova. Imali smo dopunske izbore u Priboju i osvojili smo 16% glasova. DOS nije smeo da se u Priboju kandiduje pod svojim imenom, nego je smislio neku koaliciju, ne znam kako se zove. Prekjuče su bili novi izbori u Ćupriji, gde DOS vrši vlast od 2000. godine. DOS je prošao sa 11%, a naravno SPS je prva, pa onda SSJ, za odborničku listu i za kandidate za gradonačelnike. Želim da kažem još nešto, ovo je zanimljivo kada slušate predstavnike DS-a kada se ovako busaju u prsa i sve pričaju izbori, izbori, a sve rade da do izbora ne dođe. Zašto vi niste imali kandidate za predsedničke izbore na prošlim izborima? Zašto ste formalno podržavali ovog vašeg bivšeg člana, a suštinski ste radili protiv njega. Zašto su ti izbori neuspeli kada ste vi tako uspešni. Zašto su ti izbori neuspeli? Da li je kandidat loš? On je bio vaš kandidat. Kako to tako dobar kandidat, ne može da prođe, a vi ste pobednička partija. Zašto vi sada u ovim izborima, kada ste tako supešni i kada sve ide kako vi zamišljate, kada Srbija peva od sreće što vi vršite vlast, zašto vi nemate vaše kandidate. Zašto niste uzeli kao kandidata ovu gospođu koju toliko hvalite kao zajedničkog kandidata. Zašto nije predsednik Vlade kandidat za predsednika Srbije? Potpredsednik Vlade, gospodin Jovanović? Zašto ne uzmete nekog od vaših lidera, pa lepo izađete na izbore, završite posao i Srbija dobije predsednika. Ne, radite isto samo da izbori ne uspeju kako bi kupili vreme da ne bi došlo do parlamentarnih izbora. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Sredoje Mihajlov, replika na izlaganje narodnog poslanika Bojana Pajtića. Osnov za repliku, direktno pominjanje stranke G17 plus.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, kažu kod nas u Banatu, kada počnu dvoje da se svađaju i nema kraja toj svađi, onda obično treći razuman kaže, hajde lepim, hajde da prestanemo sa tim. Upozorio bih sadašnju stranku koja je na vlasti da pokuša da se ponaša lepo, dosta je bilo bahato, jer očigledno je da putem kojim smo zajedno krenuli i kojim smo dve godine potpisivali zajedno, odjednom nam se putevi razilaze. Način na koji vi to sada radite nije onaj kako smo se dogovorili i nema tu izdajstva nikakvog, nego samo neke drugarske kritike, nekih primedbi. Pa da čujemo, ovako. Vi kažete da ćemo mi dovesti socijaliste na vlast. A nećete ga vi dovesti svojim ponašanjem i svojim držanjem. Znači, niste spremni da se dogovorite, nego ste spremni da to bude baš tako kao što mislite. Zamislite da je to ispravno i da tako treba da se radi. Znači, jednostavno vi nećete, nego ćete ga dovesti tu svojim držanjem, a mogli smo se dogovoriti. Zašto se ne bi mogao izabrati novi predsednik Skupštine? Šta je tu sada sporno da se dogovorimo da to uradimo i da bude na opšte zadovoljstvo, zajedničko. Vi to radite. Drugo, da vam kažem gospodo i da vas podsetim opet, vi ste nas izbacili iz stranke i iz Vlade, a primili ste neke koji nisu pripadali nama. Mi nismo te primali. Mi smo izbačeni iz stranaka DOS-a, isključeni iz DOS-a, znači gospodin Dinkić, gospodin Labus, Sredoje Mihajlov, DSS i da ne nabarajam sve ove koji su izašli itd. Znači, vi ste ih izopštili, smatrajući da možete kao jedna stranka da uradite sve. Sada vidite da ne možete sami i sada vam to teško pada. Hajde mi lepo da se dogovorimo, smatram da je vreme i nadam se da će se raspisati vanredni izbori, i da se mi dogovorimo da to bude lepo i da bude na opšte zadovoljstvo. Jednostavno, više nemate tu moć. Imali ste dok smo bili zajedno, sada je više nemate. A to su činjenice, nema tu uvrede, to je tako. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Bojan Pajtić, replika na izlaganje narodne poslanice Gordane Pop-Lazić.
Poštovana predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je što gospođa Pop-Lazić nije tu, jer nisam želeo da se raspravljamo oko nečega što je egzaktan podatak. Prosto, postoji podatak koji je zvaničan i objavljen je danas i u dnevnoj štampi. Dakle, u godinu dana troškovi narodnih poslanika iz Demokratske stranke po glavi 450.000, a SRS 839.947 i to je jedino ono o čemu sam govorio. Dakle, to je duplo više. Poslanici SRS ne rade u skupštinski odborima, a to je 60 ili 70% rada i to je jedino o čemu sam govorio. Govorio sam o tome zbog toga što je iz redova SRS došla teza da mi uživamo u privilegijama, primamo duplo manje nego oni koji ne uživaju u privilegijama. Ne vidim u čemu se te privilegije sastoje. Druga stvar, što se tiče teze da smo mi u manjini. To je po prvi put u istoriji da je 16 stranaka u manjini u odnosu na dve stranke. Po prvi put, neko kaže da je normalno to da je on u pravu ako je on na jednoj strani, a 16 stranaka na drugoj strani, da je zadovoljan u takvoj situaciji u kojoj je u apsolutnoj manjini i da je on upravu, da je on normalan. Ako ste u većini i ako su nas svi napustili, zašto je vas napustio gospodin Ranković, koji je vaš ministar poljoprivrede u Vladi u senci. Dakle, o tome se radi. Čini mi se da ne napušta niko nas, nego da napušta upravo vas. Socijalisti govore o izborima i o tome da su izbori bacanje prašine uoči naroda. Izbori su ustavna kategorija. Politički nije odgovorno da tvrdite da se izborima baca prašina u oči narodu, izbori su nešto što se mora održati, to je ustavna kategorija predsednice i u skladu sa Ustavom te izbore je sazvala. Nemojte nam govoriti o izborima u Ćupriji, govorite nam o izborima u Svilajncu, u Ćićevcu, u Priboju, u Smederevu, u Smederevskoj Palanci, u Šidu, u Staroj Pazovi, na svim izborima do sada smo pobedili, a u Ćupriji smo odlično treće plasirani i na svim sledećim izborima ćemo pobediti i pobedićemo i na predsedničkim izborima koji će biti održani 16. novembra. Ono što je verovatno, vaš problem jeste što po statistikama 30% birača podržava kandidata DOS-a dr Dragoljuba Mićunovića i verovatno vas to dovodi u paniku.
Pravo na repliku, narodni poslanik Dragan Maršićanin, pominjan je kao predsednik Vlade u senci, nije pomenut direktno po imenu. Narodni poslaniče, dajem vam ili ne dajem reč, a ne narodni poslanik Bojan Pajtić. Posle narodnog poslanika Dragana Maršićanina, narodni poslanik Zoran Anđelković, narodna poslanica Gordana Pop-Lazić da li traži kao pravo predlagača. Izvolite.
Sasvim kratko. Pošto je dva puta već pomenuto, a nije odgovoreno, gospodin Ranković je prevario Demokratsku stranku. Ako je rekao da je član Vlade u senci, onda vas je slagao. On to odavno više nije. Nažalost, moram da vam saopštim da je to tako, a možda je to razlog njegovog nezadovoljstva i prelaska u Demokratsku stranku. Nije nam problem kada takvi odlaze, slobodno s njim radite sve što mislite da možete. Što se tiče većine, postoji očigledno jedan problem u sagledavanju i u raspravi o većini. Većina se, naravno, to ne treba ponavljati i valjda nije sporno, utvrđuje na izborima. Većina, kada se govori o podršci građana. Drugi način ne postoji. Tu ne može pomoći ni "Stratedžink marketing", ni bilo koja druga slična firma. Većinu ćemo utvrditi na izborima. Kada, dakle, govorimo o broju građana koji podržava pojedine političke opcije, ako govorite o broju stranaka i o većini u DOS-u, onda stvarno postoji krupan problem. Rekli ste, ko je onda normalan, ako sa jedne strane imate 16 stranaka, a sa druge samo dve. A da ne pominjemo sada kako bi svakome bilo teško da se seti naziva svih tih 16 stranaka. Kada ste rekli, ko je onda normalan, daću vam jednu sasvim, čini mi se, jasnu sliku. Ko je normalan u klinici, ako sa jedne strane imate 16 duševnih bolesnika, a sa druge strane dva lekara? Ne možete govoriti o normalnosti. Ne smete nikome ko glasa za pojedine stranke, oprostite ali to su vaše teme. Naravno, svaka čast. Dakle, ne možete govoriti o većini na taj način. Većinu određuju izbori. Ne možete govoriti ponajmanje o normalnosti, jer time praktično optužujete građane Srbije da, glasajući za pojedine političke stranke, nisu pri čistoj svesti. Morate poštovati, i to je tema koja je vezana i za predsednika ove skupštine, sve stranke onoliko koliko građani te stranke poštuju, izražavajući svoje mišljenje o njima na izborima i nikako drugačije. Možete se neslagati sa nečijom politikom, možete smatrati nečiju politiku pogrešnom, možete argumentovano, neargumentovano o tome govoriti, ali ne možete govoriti o tome da neka stranka nije normalna ili ne možete govoriti o tome da neke stranke podržavaju neki nenormalni ljudi. Jednostavno, to je nešto što je potpuno suprotno svim principima na kojima počiva demokratski poredak. Dok to ne shvatite, imaćete problem sa sopstvenim političkim stavom, imaćete problem ubuduće sa činjenicom da građani Srbije takve stranke, nedemokratske stranke, stranke koje na svaki način pokušavaju da, uprkos volji građana, opstanu na vlasti, da na one koji porotestuju, kao što to danas čine sindikati, izvode kordone policije ... (Predsedavajuća: Tri minuta i 12 sekundi.) ... takve stranke građani Srbije jednostavno neće. To je činjenica. Dajte da se ove stvari završe na jedini mogući demokratski način - stavljanjem pred građane i utvrđivanjem volje građana u odnosu na stranke koje zastupaju različite političke opcije. Ništa se drugo od vas ne traži, sem da poštujete volju građana, a to što za vas to znači silazak sa vlasti, to je nešto što je vaš problem, ali to ne sme da postane problem države. [[Aplauz.]]
Činjenica radi, a zbog više puta ponovljenog odnosa bilo koga prema danas najavljenom i verovatno već u toku protesta Saveza samostalnih sindikata, dužna sam da svim narodnim poslanicima i javnosti Srbije dam sledeće obaveštenje. Juče sam održala sastanak sa predsednicima poslaničkih grupa, svih poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini, zbog javnog zahteva Samostalnih sindikata da ih prime predsednici poslaničkih grupa. U dogovoru, predlog koji sam imala je da ih primimo svi i da saslušamo njihove zahteve, jer smatram da je to obaveza ove institucije, pa je dogovor da će Samostalni sindikati, sa svojim predstavnicima, razgovarati ponaosob sa poslaničkim grupama u Narodnoj skupštini. To je vladavina institucija. Dakle, ako spominjemo proteste, na koje sindikati imaju pravo, treba da spomenemo i kakav je odgovor institucije Narodne skupštine na najavljene proteste sindikata. Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić - pravo predlagača.
Dozvolite mi, gospođo predsedavajuća, da kažem nešto u vezi sa ovim što ste sada rekli, pa ću se potom vratiti na temu našeg dnevnog reda. Zbog toga sam i izašla za govornicu, da vratim sve poslanike na temu koja je na dnevnom redu. Sada ste rekli da ste razgovarali sa predsednicima svih poslaničkih grupa. Predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke nije razgovarao sa vama po tom pitanju, jer je izbačen sa sednica Skupštine, ne može da učestvuje u radu Skupštine i nije ni mogao da dođe da razgovara sa vama, što ne znači da sa predstavnicima sindikata nećemo razgovarati, ukoliko Tomislav Nikolić danas bude u Beogradu, obzirom da danas u 17,00 sati imamo miting u Boru, sutra, opet u 17,00 sati, u Kragujevcu, prekosutra u Zaječaru. Ali, ako ste napravili neki raspored i ukoliko taj raspored bude mogao da uklopi u vreme koje je unapred planirano, sa zadovoljstvom ćemo razgovarati sa predstavnicima sindikata. Međutim, javila sam se za reč zbog toga da poštovane kolege vratim na temu dnevnog reda, a to je predlog za razrešenje predsednika Narodne skupštine i da pozovem one koji optužuju srpske radikale da su uradili nešto ili da su za sebe pribavili nešto što im po zakonu, pravilniku ili po odobrenju predsednika Narodne skupštine ne pripada, neka sve to što imaju daju zamenicima javnih tužilaca, a Vlada imenuje zamenike javnih tužilaca, po tom zakonu koji ste doneli, pa neka oni rade svoj posao. Niko im se neće mešati u posao. Mi smo spremni da odgovaramo za sve što smo eventualno protivzakonito uradili ili pribavili. Ali, ovde je u pitanju kršenje Ustava od strane predsednika Narodne skupštine. Vratila bih vas na to. Ako možete da odbranite tu tezu, molim vas izađite vi, predstavnici DOS-a, branite tu tezu da je Nataša Mićić mogla da uvede vanredno stanje na celoj teritoriji Republike Srbije i da je to u skladu sa Ustavom. Neću da se vraćam na to da mi u tom trenutku nismo imali ni Vladu, koja je to mogla da predloži, ali ako se saglasite sa tim da smo imali Vladu, vanredno stanje je moglo da bude uvedeno samo na delu teritorije. Taj deo teritorije koji je bio ugrožen i na kome je možda i trebalo da bude uvedeno vanredno stanje je prostor oko Vlade Republike Srbije, ili prostor oko Šilerove, ili prostor oko Demokratske stranke, ili prostor oko nekih dosmanlija. Tu je moglo da se uvede vanredno stanje, a na teritoriji cele Republike Srbije, po Ustavu Republike Srbije, ne ulazeći u savezne zakone koji to tretiraju, Nataša Mićić nije mogla da uvede vanredno stanje. Ovo je jedan od veoma važnih argumenata zbog čega tražimo razrešenje predsednika Skupštine. Niko od vas se nije ni dotakao te teme, niti je pokušao da odbrani tezu da eventualno Nataša Mićić nije prekršila Ustav.
Reč ima narodni poslanik Zoran Ađelković - replika na izlaganje narodnog poslanika Bojana Pajtića. Pravo na repliku direktno pominjanje stranke.
Prvo bih želeo da čestitam novim socijalistima, jer su postali članovi Socijalističke internacionale. [[Aplauz.]] Nadam se da ćete, konačno, početi da sprovodite program socijalne pravde, jer onda neće biti radnika na ulici. Do sada ste sprovodili desničarski program, a hoćete da budete deo socijalista. Ja vam, naravno, u tome želim uspeh. Gospodin Sredoje je govorio o tome ko će dovesti socijaliste na vlast. Sada se tu međusobno optužuju G-17 plus i DS oko toga ko će nas dovesti na vlast. Verujte mi, ne pada nam na pamet, niti bismo voleli, niti bismo želeli da nas vi, na bilo koji način, dovodite na vlast. Nas će na vlast dovesti narod i građani Srbije. Jedino njima polažemo račune. [[Aplauz.]] Kada je reč o izborima, tačno je da dve trećine građana Srbije hoće izbore. To je kao kada neko traži hranu, traži nešto da jede jer je gladan, a vi kažete da je čovek gladan, dajte da mu damo nešto da jede i date mu vodu. Tako ste i vi dali predsedničke izbore. Građani Srbije hoće izbore, samo neće predsedničke, hoće parlamentarne izbore. Ne radi se o tome da izbore hoće socijalisti. Izbore hoće građani Srbije. Pogledajte bilo koje istraživanje, to se tamo može videti. Ako vam je već toliko stalo do predsedničkih izbora, zašto ste čekali devet meseci? Zašto čekate devet meseci da biste raspisali izbore? To je jedan od razloga zašto Nataša treba da bude smenjena - zato što nije raspisala izbore u skladu sa zakonom, na vreme, nego je čekala devet meseci, pa sada daje vodu građanima Srbije, umesto hrane. Građani hoće hranu, izbore, hoće parlamentarne izbore, a ne predsedničke izbore. Gde ste našli Mićunovića za predsedničkog kandidata? Nemojte da vas podsetim šta su vaši stranački lideri govorili o kandidaturi Mićunovića, samo pre nekoliko meseci, kao i o njegovoj želji da bude predsednički kandidat. Neću o tome više govoriti, zbog nekih ljudi koji ne mogu sada da odgovore, šta su mislili o Mićunoviću kao predsedničkom kandidatu. Na kraju, što se tiče ovih troškova, voleo bih, da pred javnošću ne bi bilo prepričavanja koliko je koja poslanička grupa potrošila, napravila troškova u Skupštini, mi napravimo jedan listing i da zadužimo sekretarijat Skupštine da za svakog poslanika napravi koliki je on trošak ove države, po svim osnovama: koliko je uzeo deviznih dnevnica, po kom osnovu ide u inostranstvo, da li o tome da on ide u inostranstvu donosi odluku ova skupština, koliko je naplatio putnih troškova i goriva, službenih automobila i to u opštini, gradu, pokrajini, Republici i Vladi, a ne samo u ovoj skupštini, koliki su troškovi za korišćenje telohranitelja, koliki je broj automobila koji koriste. Kada to dobijemo, za svakog poslanika ćemo videti koliki je trošak države, a ne Skupštine. Naravno, poslanici opozicije su trošak uglavnom Skupštine, jer nisu u Vladi savetnici, nemaju automobile itd. Troškovi vas, poslanika vlasti, troškovi su Vlade, opštine, grada itd. Tu je stvar potpuno jasna. Znači, napravite taj listing troškova i prestanimo više sa licitacijom ko koliko košta ovu skupštinu. Videćete da su poslanici Socijalističke partije Srbije tu najjeftiniji u ekonomskom smislu, prave najmanje troškove. Ali to vam je obrnuta proporcija. Najvredniji su, najskuplji su na tržištu, najviše ih građani hoće, a u stvari najmanje koštaju Skupštinu Srbije. Prema tome, molim vas da to vidimo, a kada to vidimo, onda ćemo razjasniti gde je ko.
Da li se još neko od narodnih poslanika javio za repliku? Reč ima narodni poslanik Ljubiša Maravić, pravo na repliku. Osnov, pominjanje po imenu u izlaganjima više narodnih poslanika.
Poštovane kolege poslanici, kao što ste čuli danas sam dva puta pomenut u izlaganjima uvaženih kolega poslanika. S obzirom da sam juče u svom izlaganju razjasnio neke činjenice i neke stvari vezane za moje ime povodom ove tačke dnevnog reda, samo bih želeo da danas u ovoj replici ne toliko govorim o replici, koliko bih ponovo želeo da razjasnim neke činjenice i neke stvari. Danas i ovih dana se puno pominju socijalisti. Pominjanje socijalista u negativnom smislu zaista više nema smisla, jer socijalisti koje vi pominjete otišli su iz SPS-a 6.oktobra. Ovde su ostali oni koji su u kontinuitetu od 1990. godine, privrženi politici SPS-a, a oni koji su napustili SPS prešli su, pored ostalog, i u neke članice DOS-a i sada bi javno ili iz potaje da ponovo odlučuju o našim sudbinama. Drugo, danas se ovde sa ove govornice, danas i juče, pominju putni troškovi i pominju neke stvari koje nisu vezane za ovu temu dnevnog reda. Juče je gospođa Nataša Mićić, predsednik Narodne skupštine, u svom izlaganju iznela podatak da je u proteklom periodu održano preko 600 sednica, ako se ne varam, Skupštine, odbora, poslaničkih klubova i tako dalje. Prema tome, ubeđen sam da ni jedan poslanik koji sedi u ovom parlamentu nije uzeo ništa od onoga što mu pripada prema odluci Administrativnog odbora koja je doneta. Mnoge boli činjenica zbog čega poslanici sa Kosova i Metohije uzimaju svoje putne troškove. Zašto se svako ne zapita kako poslanici sa Kosova i Metohije žive u uslovima na Kosovu i Metohiji? Moram da kažem da uvažene kolege Ljubomir Kragović, Dragiša Đoković, Vuko Antonijević, Marko Jakšić i ja moramo da pređemo, kada dolazimo na ova skupštinska zasedanja, 15 km teritorije koja je sa desne strane puta etnički čista i gde do Albanije nema srpske glave, a da uvaženi kolega Sreten Mitrović mora da pređe čitavih pedesetak kilometara etnički čiste teritorije, na kojoj vlada bezakonje i na kojoj glavnu reč vode teroristi i zločinci pušteni iz zatvora u Srbiji. Svako bi se od nas menjao za udobnosti u kojima mnogi od vas žive ovde u Beogradu ili u blizini, ali to nam ne pada na pamet, jer nam je u srcu rodna gruda važnija od bilo čega i zato nemojte da mnogo o tome raspravljamo, jer je zaista besmisleno. Zaboravio sam da napomenem i poslanika sa Kosova i Metohije gospođu Jelenu Maslovara, koja sigurno želi da se vrati u Peć, ali je pitanje da li će imati uslova za tako nešto. O tome treba da raspravljamo jer je to nacionalni i državni interes. Hvala vam.
Za reč se javila predsednica Narodne skupštine Nataša Mićić.
Gospođo predsedavajuća, koristim pravo replike na izlaganje narodne poslanice Gordane Pop-Lazić, a u vezi uvođenja vanrednog stanja. Da, tačno je da sam uvela vanredno stanje i mislim da je to bilo jedino moguće i jedino ispravno rešenje u situaciji kada je u jednoj zemlji ubijen premijer. Svakako mnogo bolje nego predlog da se pravi koncentraciona vlada, sa vama i sa socijalistima. To je prvo. Drugo, Ustavni sud nije osporio takvu odluku nikada. Dalje, to vanredno stanje, vi kažete da po Ustavu, i u pravu ste, može biti uvedeno na delu teritorije Srbije. To je tačno. Ono nije bilo uvedeno na Kosovu, ili vi možda mislite da Kosovo nije deo Srbije. Treće, ta odluka je bila pozdravljena od cele Evrope, jer da vas podsetim gospodo, 3. aprila, u toku trajanja vanrednog stanja, primljeni smo u Savet Evrope.
Reč ima narodni poslanik Bratislav Đurić. Replika. Narodni poslanik Dejan Mihajlov traži repliku na osnovu pominjanja koncentracione vlade. To je sada već jako široko tumačenje Poslovnika, imaćete prilike za replike. Narodni poslanik Bratislav Đurić, ime je narodnog poslanika pomenuto pre sat i 15 minuta. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, vi koji govorite o sindikatu nikada u životu niste radili i vi ne znate šta je sindikat. Pokušaću, za razliku od drugih, da budem isključivo u tački dnevnog reda. Znači, danas je na dnevnom redu inicijative grupe narodnih poslanika za razrešenje, odnosno smenu predsednice parlamenta gospođe Nataše Mićić. Naravno, Laburistička partija Srbije i ja kao njen predstavnik u ovom domu protiv smo takve inicijative i glasaću protiv takve inicijative. Zašto? Veoma kratak ću biti, jer vi želite da se što brže završi rasprava, a sat i po čekam kao drugi govornik da bih došao na red. Zašto? Evo samo četiri bitna stava iz predloga predlagača. Kaže se da je gospođa Mićić radila protivustavno i kršila Ustav. Ko je to utvrdio? Ustavni sud? Nikada. Potpuno paušalno i potpuno neutemeljeno. Oni koji žele da imaju pravnu državu i da institucije sistema rešavaju u svom domenu, uzimaju pravo da u ime Ustavnog suda oni odlučuju da li je kršen Ustav ili ne. To se takođe odnosi i na zakon. Treća bitna stavka u predlogu za razrešenje je kršenje Poslovnika. Vidite, tu delimično mogu da se složim da predsednica Skupštine nije uvek u potpunosti poštovala Poslovnik. Tu mogu da se složim, jer da je poštovala Poslovnik, onako kako piše u Poslovniku, sumnjam da bi bilo koja sednica mogla da ide dalje od utvrđivanja dnevnog reda, kako su poslanici, jedan deo poslanika, šta su sve radili, koje primitivizime su iznosili u ovoj skupštini. (Nataša Jovanović, sa mesta: Kada?) Kada? Pa, recimo kada ste vi polivali vodom, kada je gospodin Toma Nikolić šamarao jednog poslanika, kada ste tu padali u nesvest, kada ste vređali, psovali i ne znam šta sve drugo radili.Prema tome, da je poštovala Poslovnik kako piše u Poslovniku, ne verujem da bismo imali, ne znam koliko, 200 ili 300 dana zasedanja, ali verujem da bi bilo više od dva ili tri dana. Tu mogu da se složim, ali naravno gospođa predsednica je bila tolerantija nego što to piše u Poslovniku. Četvrti navod koji se takođe potencira, a to je da je bilo krađe glasova, da je na nekim glasanjima došlo do krađe glasova. Pa, gospodo, da li je gospođa Nataša Mićić krala glasove? Ako je toga i bilo, onda je to uradio neko od nas. Znači, nije lopov gospođa Nataša Mićić, nego je lopov, ako je neko krao glasove, neko od nas. Da li je ona policajac? Znate, jedna grupa poslanika je pokušala da od ovog doma napravi totalni cirkus. Delimično je u tome uspela, da napravi onako da se narod zgrozi, i delimično je u tome uspela i kada je jedan čuveni Nišlija, političar, pre nekoliko dana rekao da prenose Skupštine ne treba slušati nego posmatrati, jer jedan deo poslanika je samo za posmatranje; potpuno je bio u pravu. Na kraju, gospođo Mićić, Laburistička partija i ja kao njen poslanik dajemo vama punu podršku. Pustite ovo - pas laje, vetar nosi.
Narodna poslanica Nataša Jovanović, replika na izlaganje narodnog poslanika Bratislava Đurića, osnov za repliku - pominjanje.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj Blerov predstavnik vajnih laburista, Đurić, kako se zove, opet jedan lik iz Niša koji se pojavljuje za govornicom, a uglavnom po tri godine ne govori o tačkama dnevnog reda, pa i onome o čemu bi on najviše morao da polaže računa pred Narodnom skupštinom i kada predsedava njegova miljenica, Nataša Mićić, i kada je za mestom predsedavajućeg Gordana Čomić ili bilo ko drugi. Gospodine Đuriću, vi da imate malo obraza i obzira, vi se ne biste danas pogotovo usudili da izađete za govornicu, jer danas ovi ljudi koji dolaze karavanima iz Kragujevca, iz cele Srbije, da protestuju protiv ovakve ekonomske i socijalne politike Vlade Republike Srbije, između ostalog protestuju i protiv vas lično i Dragana Milovanovića, vašeg mentora, ministra, vajnog sindikalca, koji nikada u životuništa nije radio, a ministar je za rad i zapošljavanje. Gospodin Milovanović je, uzgred budi rečeno, za vreme svog minsitarskog mandata, kako novine pišu, a čitala je celokupna srpska javnost, napravio vilu od tri sprata. Za vreme skupštinske rasprave, kada govorimo o tome kako treba zaposliti ljude koji su dobili njegovom, Đelićevom i Vlahovićevom voljom otkaze iz "Zastave" i svih drugih fabrika, on se ovde kao neki fićfirić smeška, koristi novi mobilni telefon, fotografiše poslanike i kad poslanici završe govor, a to je bilo u mom slučaju, kaže - pogledaj kako su lepe slike. Koga to interesuje? Ljude interesuje kako će da prežive i kako će vas da sklone sa vlasti. Vi, kao verovatno još jedan od propalih sindikalaca, baš kao i vaš ministar Milovanović, ne samo da nećete, gospodine Đuriću, više imati prilike da izlazite za ovu govornicu, nego i vama to isto poručujem, kao i gospođi Mićić, vaša ta laburistička, fantomska stranka naravno ne postoji, kao i njen Građanski savez, samo na papiru, turistički nećete moći više da uđete u Narodnu skupštinu Republike Srbije. A danas vodite računa gde ćete i kako ćete da idete po beogradskim ulicama, put do Niša je daleko, sindikalci svuda uz put, pa što kažu moji Šumadinci - kom obojci kom opanci, do Milovanovića i do vas. Znate, kad je Milovanović došao u Kragujevac malo su mu bile dve motke, ali sada su proradile motke širom cele Srbije, teško vama i vašem lopovu Milovanoviću.
Molim narodne poslanike da u argumentaciji, koliko god širokoj, izbegavaju da osporavaju bilo kom narodnom poslaniku pravo da govori za govornicom. To se podrazumeva, da se u parlamentu sve može osporavati, osim prava da narodni poslanik kojije izabran na listi, koaliciji ili ima lični mandat sme da govori. Nije jednom to upotrebljeno kao argumentacija i mogu samo da vas zamolim da tu argumentaciju ne koristite. Narodna poslanica Vjerica Radeta, replika na izlaganje narodnog poslanika Bratislava Đurića, ovlašćena predstavnica, poslanička grupa SRS.
Mislim da su se upravo stekli uslovi, gospođo Čomić, da posle ove rasprave stavite na glasanje predlog za izglasavanje nepoverenja, odnosno razrešenje gospođe Nataše Mićić, s obzirom da je gospodin malopre rekao da je Laburistička stranka podržava, valjda više većina nije sporna. Što se tiče gospodina iz Laburističke stranke koji ovde predstavlja ministra Milovanovića, bilo bi lepo da sam izađe pred Narodnu skupštinu, pretpostavljam da su tamo predstavnici osnovnih sindikata, biće vrlo interesantno da im objasni od koje je to hipotekarne banke gospodin Milovanović dobio kredit, i na koji način, za izgradnju kuće u Karlovačkoj ulici u Zemunu. Kad sam je neki dan videla, nisam mogla očima da poverujem da postoji takvo zdanje, a gospodin Milovanović kaže da neće da kaže koja je to banka da je ne bi reklamirao. Vama gospodine i javnosti Srbije kažem da gospodin Milovanović, niti bilo koji građanin Srbije, ne može dobiti hipotekarni kredit na objekat koji se gradi. Znači, postoji još neki objekat na koji je on založio kao hopoteku da bi dobio ovaj hipotekarni kredit. Kada bude rasprava o Vladi videćete ovde, za ovom govornicom, gospodo, mnogo dokaza vezano za ono što sada svaki dan u nastavcima čitamo o gospodinu ministru Milovanoviću. Videćete i fotokopiju rešenja o osnivanju privatne firme, suvlasništvo na privatnoj firmi koju je potpisao gospodin Goran Kljajević, predsednik Trgovinskog suda po izboru gospodina Vladana Batića. Mnogo toga će se čuti ovde, ali pošto nije tema dnevnog reda Vlada Srbije, nego predsednik Skupštine, evo još jedanput koristim priliku da pozovem gospođu Čomić da nakon ove rasprave, poštujući Poslovnik, a sad ima sigurnost jer su laburisti protiv razrešenja, stavi ovo glasanje. Predlažem da se posle rasprave, koja je očigledno pri kraju, stavi na dnevni red predlog za razrešenje Nataše Mićić funkcije predsednika parlamenta, jer ako to ne bude urađeno, zaista neće biti moguće raditi u ovom parlamentu. Protivi se logici zdravog razuma da neko o čijoj funkciji se raspravljalo ovde četiri-pet dana i o kome se reklo sve što se reklo, da taj neko može mirne savesti da sedne za govornicu, odnosno za stolicu predsednika Narodne skupštine i da verovatno onda gleda priliku kada će kojeg narodnog poslanika, koji je pričao o njoj ono što ona nije želela da čuje, ali javnost Srbije jeste, kad će da ga ... (Predsedavajuća: Tri minute i 20 sekundi.) ... eliminiše iz rada, jedna opomena, druga opomena, isključenje, da bi na taj način sebi obezbedila prolaznost u ovoj Narodnoj skupštini, jer jedino tako može i da obezbedi prolaznost.
Narodna poslanice, ne sumnjajući da je reč o govornoj omašci, ne mogu da stavim na glasanje da se rasprava o razrešenju stavi na dnevni red, jer je to na dnevnom redu. Molim da konsultujete stenogram pre dobacivanja. Dakle, narodna poslanica je rekla da se stavi na dnevni red rasprava o razrešenju predsednika Narodne skupštine. Pretpostavljam da je govorna omaška, to sam rekla u uvodu. Ali, dok ne izgovorite reči one su vaše, kad ih izgovorite, one vladaju vama. Narodni poslanik Dejan Mihajlov traži repliku. Osnov za repliku, pominjanje koncentracione vlade. Najšire moguće tumačenje prava na repliku, ali u redu. Narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Istine radi, jeste Demokratska stranka Srbije predlagala da se formira koncentraciona vlada, da se sačuva država i da se obračunamo sa organizovanim kriminalom, ali ne selektivno, kako se za vreme Sablje to radilo. Videće se rezultati tokom suđenja okrivljenjima za atentat na Zorana Đinđića, već da se obračuna sa svim organizovanim kriminalom i to će se takođe videti u tim izjavama. Ali kada govorimo samo o koncetracionoj vladi podsetio bih ovde poslanike da je predlog koncentracione vlade prvi put pomenuo u izjavi medijima posle 15,00 časova 12. marta upravo jedan visoki funkcioner, jedan od glavnih ideologa GSS, Vojin Dimitrijević, i čini mi se da je to bilo u izjavi za RT B92. Tu izjavu imam gore kod mene u kancelariji i ukoliko bude potrebno doneću je, tako da je on pomenuo koncentracionu vladu prvi, a tokom večeri je to predložila Demokratska stranka Srbije, tako da, ako još neko ima da uputi primedbu, to možete da uputite i Vojinu Dimitrijeviću, ali ako nemate, tu ću vam izjavu vrlo rado dostaviti, tako da očigledno možda niste u nekoj dobroj komunikaciji sa njim, ali to je istina.
Pravo na repliku, narodni poslanik Mirko Rosić, poslanička grupa GSS.
Moguće je da je gospodin Dimitrijević, kao veoma iskusan politički analitičar, podrazumevao i takvu mogućnost u izjavi koju je dao, kako rekoste, za B92. Ono što je fakat, to je da ste očigledno poslušali jednu od mogućnosti koju je naveo gospodin Dimitrijević, pa zatim to predložili kao vaš predlog i kao vaš politički stav. To je možda dobro, a loše je što niste slušali predlog GSS kada su u pitanju drugi vaši politički stavovi, a pozivam vas da i dalje dobro osluškujete šta kažu ljudi iz GSS govore i da češće prihvatate njihove predloge, mislim da bi to bilo bolje i za vas i za građane Srbije.
Reč ima poslednji prijavljeni govornik, narodni poslanik Miloš Lučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što se pojavi bilo kakva tvrdnja da se možda nismo sretali za ovom govornicom dovoljno često, e pa da vam kažem, nismo se sretali za ovom govornicom dovoljno često zato što smo želeli da radimo, a ne da trošimo vreme na salate od reči koje se i ovih dana beskrajno ponavljaju u krug. Ali, moram vam reći da sam, pročitavši primedbe na dosadašnji rad predsednice gospođe Nataše Mićić u obrazloženju zahteva za njeno razrešenje, sada još čvršći u uverenju da ove primedbe nemaju nikakvo utemeljenje u stvarnosti. Gospođi Mićić se ne zamera samo da je prekršila Poslovnik o radu Narodne skupštine, već i zakon i konačno Ustav. Dame i gospodo, meni to nije čudno, pre svega zbog toga što to dolazi od grupe predlagača koji za uzor pamte u svojoj dugoj parlamentarnoj praksi predsednike skupština, mislim na Bakočevića, Lilića, Tomića, Unkovića i slično. Da li njih imate na umu kada napadate Natašu Mićić, sada, gospodo predlagači, bez razloga? Sećate se kako su oni vodili skupštinu i sećate se kako su izbacivali poslanike i završavali sednice pre nego što su praktično i započinjale. Ako žalite za njima, ni to me ne čudi. Međutim, za razliku od njih, Nataša Mićić nije prekršila ni Ustav ni zakone, a ni Poslovnik. To, na kraju krajeva, potvrđuje i dosadašnji tok ove bezrazložne rasprave potpuno jasno. Što se optužbi vezanih za trgovinu tiče, dame i gospodo, evo jednog lepog primera. Današnji "Dnevnik", novosadski dnevni list, objavljuje javni poziv G17 plus za prelazak GSS u G17 plus. Dame i gospodo, G17 plus upućuje javni poziv članovima novosadske organizacije GSS da kolektivno pređu u G17 plus. Jedno obaveštenje za sve vas, gospodo trgovci, nemojte se veseliti. Članovi GSS u Novom Sadu su ličnosti čiji kvalitet i ljudske i građanske vrednosti opredeljuju kao više nego poželjne u svakoj demokratski opredeljenoj stranci, pa ipak oni su članovi GSS i nisu na prodaju. Zato vas molim, gospodo trgovci, da uštedite sebi vreme i novac i da ne objavljujete tendere, da ne raspisujete tendere za članove GSS, naročito ne u Novom Sadu, mi nismo na prodaju. Dajte da se osvrnemo na jedan suštinski problem koji muči predlagača, a to je izricanje opomena. Ne znam zašto sam se setio zdravlja posmatrajući celu situaciju, verovatno zato što me je Žarko Obradović iz Socijalističke partije Srbijepodsetio da već više od 15 godina ova država ne ulaže ni dinara u tekuće održavanje objekata zdravstvenih institucija. Naravno, to što ste zdravstvo ponizili i što ste zdravstvene radnike ponizili tokom svih ovih 25 godina, pa i više, sa malim platama, sa neadekvatnim uslovima rada i sa nemogućnošću, odnosno sa nedostatkom opreme, to je vaš problem. Reći ću vam nešto, nesposoban ministar Obren Joksimović, koji je došao nakon petooktobarskih promena u ovu vladu, a potom, na sreću, i otišao, nije učinio ništa da se to izmeni, nastavio je tradiciju vaših ministara Leposave Milićević i gospodina Bojića. Što se tiče Tomice Milosavljevića, on nije imao ni prilike da u kratkom vremenskom periodu učini bilo kakav drugi korak, ali svejedno, bolesniku koji 20 godina boluje od teške bolesti, a zdravstvo u ovoj državi boluje, treba vreme i ne može da ozdravi preko noći. Ista situacija je i sa Srbijom danas. Sada da se vratim, opet vezano za zdravlje, na definiciju Svetske zdravstvene organizacije, koja definiše zdravlje kao stanje potpunog fizičkog, psihičkog i socijalnog blagostanja; narušavanje bilo koje od ovih kategorija, dakle, fizičke, psihičke ili socijalne, vodi ka narušavanju zdravlja, odnosno bolesti. Siguran sam da mi nećete zameriti ako povučem paralelu između narušavanja normi ponašanja u Skupštini i narušavanja zdravlja, nemojte se smeškati, nisam rekao koju kategoriju narušavate svojim ponašanjem. Sigurno ne možete osporiti da smo se i mi poslanici i građani koji prate prenos nagledali različitih manifestacija kulture u ovoj skupštini, počev od nedvosmislenog govora mržnje i juče ste imali prilike da čujete od drugih poslanika, a i danas, taksativno navedenih iz stenografskih beleški, a potom preko vodenih sportova u malim posudama, do praktične demonstracije rvačkih veština. Dame i gospodo predlagači, šta vam je potrebno u takvoj situaciji? Naravno - lek. A lek za ono što nije poneto od kuće, što nije stečeno od malih nogu, pa ni kasnije u školi, jeste, jeste, znate šta je to - to je građansko vaspitanje; tako je, ponajmanje sada kada ste u klupama parlamenta, nije ništa drugo nego adekvatna kazna. Onda ko će vam prepisati recept, ako ne predsednik parlamenta. Nedavno me je jedan poznanik podsetio na nešto što sam davno zaboravio, a to je na činjenicu da se moraju obezbediti uslovi da svaka osoba ima i raspolaže svojim ljudskim pravima, pa čak i oni koji čine krivo. Ali, oni koji čine krivo, moraju imati barem jedno pravo, gospodo, a to je pravo na kaznu. Zašto onda zamerate za izricanje opomena Nataši Mićić, zahvaljujući čijem beskrajnom strpljenju i dobronamernosti konačno stičete znanja parlamentarnog ponašanja i to u skladu sa Poslovnikom. Siguran sam da bi Nataša Mićić,da se ne drži striktno Poslovnika, morala da vas kažnjava i strožije i češće, ali ona to ne radi. A zašto ne radi? Zato što poštuje Poslovnik i drži se odredbi Poslovnika. Predsednica poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, pardon, kakva asocijacija, Srpske radikalne stranke, gospođa Pop-Lazić, juče reče da birači na njihovim skupovima urliču kada čuju ime Nataše Mićić. Cenjena gospođo Pop-Lazić, oni ne urliču, životinje urliču, ljudi mogu da urlaju na mitinzima, ali ne urliču. Nemojte vređati vaše birače i nemojte dozvoliti da ispravljam takvu grešku. Podsetiću vas da je još prvog dana ove rasprave, koji je davno bio, gospođa Mićić u svom obraćanju jasno rekla da je uverena da su birači koji su glasali za vas, zahvaljujući kojima sedite u ovim klupama, gospodo predlagači, da su to normalni i obični ljudi. Kao i svi drugi obični i normalni ljudi oni žele blagostanje, ekonomski prosperitet, sigurnost za svoju porodicu i za sebe, kao i konačno mi. Siguran sam da je to istina. Ali to što ste vi, gospodo, smetnuli s uma ove suštinske vrednosti građanskog društva, možete zajedno ruku pod ruku sa vašim koalicionim partnerima u prethodnih deset godina, koji su vas vodili ruku pod ruku, dakle u poslednjoj deceniji, u sve ratove, u izolaciju, u mržnju, e to ćete vi morati ponovo da objašnjavate na izborima, biće izbora, vi ćete morati ponovo da objašnjavate vašim biračima, a sa vama i oni koji su vam se u tom kolu naknadno pridružili. To je vaše zajedničko lice u parlamentu, to ne možete da sporite. Što se GSS-a tiče, za nas je potpuno prirodno što ste vi srpski radikali protiv predsednice Skupštine Nataše Mićić. Jako bih se zabrinuo da je kojim slučajem hvalite. Ne daj bože, to bi za GSS bila veoma ozbiljna opomena i veoma ozbiljanznak. Zašto? Uprvo zato što ona oličava onu drugu Srbiju: modernu, pametnu, lepu, poštenu, evropskui svetsku. Što se vas gospodo ujedinjeni predlagači tiče, sve sam više sklon da verujem građanima koji vas smatraju delom, partikulom jednog istorijskog incidenta, jednom aberacijom u hromozomskom lancu istorije, koji je poražen 5. oktobra. Ali, uvek ubuduće, siguran sam već na predsedničkim izborima, glasam za predsedničkog kandidata Dragoljuba Mićunovića, i to zato što građani i građanke Srbije jasno prepoznaju šta žele: modernu, demokratsku i naprednu Srbiju, Srbiju u Evropi, a lice te Srbije niste vi, gospođo Jovanović, lice te Srbije nije ni gospođa Pop-Lazić, ni vaši novi neobavešteni koaliciono-programski partneri, lice te Srbije je Nataša Mićić, gospodo.
Replika, narodni poslanik Žarko Obradović, pa narodna poslanica Nataša Jovanović. Osnov za repliku: pominjanje stranke i direktno pominjanje narodne poslanice.
Ovo je veoma zanimljivo. Još kad bi ove velike parole bile konkretizovane da izađu na izbore i da dobiju poverenje građana, onda bi Srbija pevala, umesto što plače ili urliče, zahvaljujući DOS-u i njihovim koalicionim partnerima. Jedan autobus, i to zglobni, dovoljan je za njih, ali zato imaju funkcija, ne pitaj. Nije tačno da nije ulagano u zdravstvo za vreme dok su socijalisti vršili vlast na republičkom nivou. Treba samo pobrojati i pogledati bolnice koje su uređene, domove zdravlja koji su izgrađeni ili medicinske aparate koji su kupljeni. Svi su mogli da se leče u uslovima koji su postojali, a ti uslovi su: sankcije od 1992, izbeglice, skoro milion ljudi u Srbiji, bombardovanje 78 dana i noći, i to, nažalost, od strane vaših nalogodavaca i patrona iz inostranstva. Ali, sada je 2003. godina, DOS vrši vlast već tri godine i sada se podnose računi. Podnose se računi za ono što nije urađeno, a što bi vi hteli elegantno da prebacite u neko vreme pre. Drastično je pogoršano stanje u svim oblastima zdravstvene zaštite i zdravstvenog osiguranja, iako su, prema zvaničnim statističkim podacima, sredstva za zdravstvo u protekle tri godine uvećana četiri puta, sa 265 miliona na milijardu nula pet evra, pa se postavlja opravdano pitanje u čijim džepovima su te pare završile. (Glasovi iz sale: U Bojićevim.) Bojić nije sada, nego DOS i njihovi mali partneri što vole da se prse. Ukinuta je osnovna besplatna lekarska zaštita, uvedena participacija, plaćanje zdravstvenih usluga. Ulaganja u opremu i kadrove u zdravstvu skoro i da nema, a samim tim ni lečenja, pa su građani primorani da izdvajaju velike svote novca za pružanje zdravstvenih usluga po privatnim ordinacijama. Cene lekova su enormno povećane, posebno lekova za kritične i teške bolesti. U trgovini lekovima i opremom sve je prisutnija korupcija, a u nekim oblastima je na delu i organizovani kriminal. Briga o zdravlju postaje luksuz za većinu građana Srbije. Reforma zdravstva, koja se najavljuje, podrazumeva otpuštanje dve trećine zaposlenih radnikai privatizaciju, što će loše stanje u zdravstvu učiniti još gorim, a za građane biti još pogubnije. Suprotno Zakonu o preduzećima, članovi DOS-a - Vladini službenici, članovi su mnogih upravnih odbora zdravstvenih ustanova i farmaceutskih preduzeća, za šta primaju velike novčane naknade. Sva reforma uzdravstvu od strane DOS-a svela se na otpuštanje ljudi, i to ne članova SPS-a, nego ljudi koji su imali i profesiju, zvanje i znanje, da bi se doveli poslušnici DOS-a. Očekivao sam da će neko, pošto toliko zdušno brani gospođu Mićić, da odgovori na jedno prosto pitanje: zašto gospođa Mićić dva meseca krije krađu u Parlamentu i nije dozvolila da dobijemo listing sa glasanja, a podneli smo zahtev? Zašto dva meseca ne da sekretaru Skupštine da nam dostavi listing, pa da onda otvorimo priču da li je bilo ili nije bilo krađe? (Predsedavajuća: Tri minuta.) Kad neko sprečava da zvaničan dokument dobije poslanička grupa,na šta ima pravo po Poslovniku, on je saučesnik u krađi.
Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović, replika na izlaganje narodnog poslanika Miloša Lučića. Osnov za repliku: direktno pominjanje po imenu.
Gospođo Čomić, hvala što ste mi pružili priliku da saznam kako se dotični gospodin zove, jer da je Narodna skupština Republike Srbije nadaleko čuveni kviz "Želite li da postanete milioner" za tri miliona dinara nijedan građanin u Srbiji ne bi mogao da se seti, ni da zna kako se gospodin zove, iako ćete mi vi reći da je to poslaničko pravo, ali hajde, na kraju mandata svih članova, koliko ih ima iz tog kombija - GSS-a, neka gospodin izađe jednom. Gospodine, lice lepše Srbije se vidi svakoga dana na mitinzima širom cele Srbije. Kad se sutra budem mojim Kragujevčanima u 17,00 časova, na Trgu kod Krsta, na predizbornom mitingu SRS obratila, neće ljudi povicima da hvale gospođu Mićić. Vi ste pogrešno čuli. Već sam vam prenekoliko dana rekla, obraćajući sei njoj lično,da mi pristojnost, lepo ponašanje i kultura koju ima svaki srpski radikal, ne dozvoljavaju da govorim ono što ljudi u nastupu svog gneva i besa prema DOS-u govore o gospođo Mićić. Uostalom, to će građani reći 16. novembra, izlaskom na izbore, kada će konačno da imaju priliku da pobedimo DOS i da znaju da će od 17. ujutru gospodin Tomislav Nikolić, kao predsednik Srbije, na Andrićevom vencu, preko puta,u zgradi Predsedništva, na dostojan, dostojanstven i domaćinski način da predstavlja Republiku Srbiju, jer to nikako nije mogla da bude gospođa Mićić svih ovih meseci, zloupotrebljavajući funkciju vršioca dužnosti predsednika Republike. Što se tiče vas, gospodine, vi pokušajte na lokalnom nivou, u okviru te vaše organizacije koja ima više neki sektaški karakter - GSS, da delujete u vašem Novom Sadu. Mislim da vam uspeh nije zagarantovan i pored takvih izrazitih antisrba, kao što je i gospodin Dimitrijević i svi oni koji predstavljaju vaš Građanski savez, koji ne samo da nisu ugledni analitičari, kao što je to ovde malopre rečeno, nego predstavljaju nešto najgore što se pojavilo na srpskoj političkoj sceni. Više bi mogli da promovišu svoje stavove u nekoj od susednih bivših jugoslovenskih republika i prihvatili bi ih bolje nego što bi to uradio celokupni srpski narod ovde. Šta o vama građani misle, šta misle o vašoj Nataši Mićić, pokazaće na izborima 16-og, pokazaće na vanrednim parlamentarnim izborima. Bez obzira što mi vi, gospodine, verovatno ste i vi jedan od predstavnika Brozovih komunističkih đačića, dobacujete tako nepristojno, to ste radili i malopre kada je gospođa Pop-Lazić bila, meni je žao što nećete više biti poslanik u budućem sazivu, kada će verovatno da predsedava srpski radikal ili radikalka, da se naučite lepom ponašanju i da vidite šta je parlamentarna demokratija, šta su poslanici i na šta treba da liči Narodna skupština Republike Srbije.
Da li se još neko javlja za reč? Narodni poslanik Dejan Mihajlov, replika na pominjanje stranke, posredno, preko ministra i člana Obrena Joksimovića.
Obren Joksimović je bio ministar šest meseci. To što je on radio, videćemo kada vi odete i kada se bude podnosio izveštaj o onome koji je ministar šta uradio. Ne bih ulazio u to, bez obzira što ste, kada je podneo ostavku, pokušavali da mu smestite razne stvari. Ništa niste uspeli, kao ni jednom drugom članu DSS-a. To više govori o vama i o vašem odnosu prema državi i institucijama. Ono što hoću da kažem, to je da u ovom trenutku vodeni topovi i kordoni policije blokiraju sindikaliste koji šetaju ulicama ovog grada i koji ih sprečavaju da dođu. To nije nikakva laž, pozivam građane da izađu na ulicu i neka vide da li ima policije na ulici ili nema i ko je u pravu. Da li smo u pravu mi koji to kažemo ili vi koji kažete da to nije tačno. Policajci sa štitovima, u crnim uniformama, pod punom opremom, sa vodenim topovima, blokiraju i čuvaju vašu "demokratsku" vlast, izabranu od strane građana, koja ima punu podršku ipun legitimitet da tu vlast vrši. Tako se vlast ne čuva. Znamo kako su prošli oni koji su vlast tako čuvali. Izaći ćemo svi, pa ćemo videti ili sa prozora ćemo pogledati da vidimo kako ko čuva vlast i da li ima ili nema policije i vodenih topova. To je prava slika i prilika načina na koji ne samo da branite vlast u ovoj skupštini, već je tako branite i u Srbiji.
Replika. Narodni poslanik Bojan Pajtić, replika na izlaganje narodnog poslanika Dejana Mihajlova.
Poštovana predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, sindikati i njihovi predstavnici, naravno, uvek imaju otvorenu pozivnicu da dođu u Parlament i da razgovaraju sa nama. Gospodin Mihajlov to odlično zna. Prisustvovao je juče sastanku koji je sazvala gospođa Čomić i gde smo se, kao šefovi poslaničkih klubova, dogovarali oko toga kada ćemo primiti predstavnike sindikata. Kolega Mihajlov je imao ideju da DSS to učini sam. Nemam ništa protiv, iako sindikati tvrde da su mnogo više vezani za stranke levice nego za stranke desnice, ali sigurno je da im treba omogućiti da razgovaraju sa svakim onim poslanikom ili šefom poslaničkog kluba i funkcionerom sa kojim hoće da razgovaraju. Što se tiče gospodina Joksimovića, posledice njegovog rada u zdravstvu i posledice njegovog odbijanja da se skine imunitet gospodinu Bojiću, predhodnom ministru zdravlja, vrlo dobro govore u prilog tome koja je bila uloga gospodina Obrena Joksimovića i u periodu kada je bio ministar, a i u odnosu na period koji je prethodio. Slična je uloga i gospodina Koštunice u vojsci i policiji. Nećemo da se vraćamo na to. Vratimo se na ono što su lokalni izbori, a čuli smo u više navrata koje su statisitike i koji su rezultati lokalnih izbora. DS je pobedila i u Svilajncu, u Ćićevcu, u Priboju, u Palanci, u Šidu, u Staroj Pazovi, a rezultati DSS u Priboju su bili 9,08%, a u Ćićevcu 5%, u Ćupriji 4,28% itd. To vrlo dobro govori o tome kome idu u prilog izbori a kome ne, to vrlo dobro govori u prilog tome da je naša procena da će naš predsednički kandidat prof. Dragoljub Mićunović pobediti na predsedničkim izborima.
Pominjanje stranke Nova Srbija, predsednik poslaničke grupe Nova Srbija Zoran Ćirković, stranka je pomenuta u izlaganju narodnog poslanika Bojana Pajtića.
Vi ste zapravo, gospođo, promovisali jedan zavičajni princip prava na repliku, pa koristeći taj zavičajni princip, a često povlačeći ime Priboja i poslednjih izbora, dajem potpunu informaciju: DS u Priboju je osvojila tri mandata u skupštini, u lokalnoj skupštini ima tri mandata, DSS ima pet mandata, Nova Srbija ima dva mandata, SPO ima četiri mandata, Građanski savez ima tri mandata, ali vi ste u Demokratskoj stranci. Prema tome, vi niste osvojili vlast. Ukupno, od 41 mandata vi imate četiri mandata, ukupno od 41 mandata vi raspolažete sa devet mandata. Broj glasova koliko ste vi osvojili je negde oko 17%. Prema tome, sa 17, 18% u Srbiji se ne može vladati. Doduše, vama se čini da može, ali uveravam vas da to nije dovoljno za vladanje Srbijom. Ne znam koje ćete metode još koristiti, ali otprilike ovaj nema prođu. Usput sam propustio da kažem, mora se priznati, SPS je osvojio osam mandata. Prema tome, to je činjenica i ona se ne može osporavati. Sve se može osporavati, osim broja, a broj je fakat, to je ono što važi. S druge strane, čujemo da je na putu formiranje neke lokalne koalicije, ali tu stvari idu prilično trapavo. Kako otprilike stvari za sada stoje, na pomolu je ponovno uvođenje privremenih mera. Znam da to žutoj alijansi odgovara, jer su oni navikli da vladaju i bez izbora, jer su pre toga pučistički vladali. Dakle, za sada još nije bila konstitutivna sednica lokalne skupštine. Ona još nije konstituisana i još mandati odbornika nisu verifikovani, a kako stvari stoje vi ćete vladati bez parlamentarne podrške, odnosno imaćete svojevrsni vid lokalne kohabitacije, ako je to uopšte moguće. Eto, istini za volju, to je činjenica. Hvala lepo.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Želite završnu reč? Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, pravo predlagača.
Dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da u ime predlagača, grupe od 54 narodna poslanika SRS, SPS-a i SNS-a, kratko rezimiram ono što je rezultat ove rasprave koja je vođena nekoliko dana povodom inicijative za razrešenje predsednika Narodne skupštine Nataše Mićić. Ova rasprava je, dame i gospodo, išla jednim tokom koji je bio nepoželjan za nas predlagače. Mnogi su se poslanici bavili temom koja nije na dnevnom redu. Verovatno, zagrevajući se za ovu narednu temu i čekajući Zorana Živkovića da se vrati iz zvanične posete predsedniku Brazila Lula da Silve, koji doduše ima samo osnovnu školu, ali je za njega glasalo 38 miliona građana, pa mora da ga poštuje i mora s njim da razgovara. Za Zorana Živkovića, koji je završio onu dopisnu školu negde u Velesu, ne znam da li bi u ovom trenutku glasalo i 300.000 građana. Dakle, što se tvrdnji i pokušaja nekih poslanika DOS-a koji su, u želji da odbrane lik i delo Nataše Mićić, izlazili su za ovu govornicu, zapamtila sam samo nekoliko njenih zasluga, a to je da je zaslužna za gasifikaciju Novog Sada, čišćenje Dunava kod Novog Sada, prenose skupštinske putem Interneta, za ekološki otpad u Nišu i to je ono što sam kao pozitivno mogla da zabeležim. Što se tiče njenih kolega iz GSS-a, koji su se trudili da objasne da je ona svoja ovlašćenja koristila u okviru Ustava i zakona, ta stranka koja je inače poznata u narodu kao kombi stranka, a čujem ovih dana, prodaje kombije, jer je ostala bez putnika, ona je nepodobna za parlamentarnu demokratiju i za učešće u parlamentarnom životu, jer je ta stranka predložila Zakon o lustraciji. Toliko opolitičkoj partiji kojoj pripada i predsednik Narodne skupštine. U raspravi smo dokazali da, nažalost, predsednik Skupštine nema one osobine koje treba da je krase, a to je da je nepristrasna, objektivna i pravedna i, naravno, da je u obavezi da poštuje Ustav, zakon i Poslovnik. Iako ispred Narodne skupštine stoji nekoliko stotina policajaca pod punom ratnom opremom, a za to je morao neko iz Narodne skupštine da izda naređenje, i ti vodeni topovi, veoma se neprijatno mi, narodni poslanici, osećamo što neko smatra da mi imamo potrebu da nas policija štiti od sindikalaca. Zaista, oštro protestujem u ime, pretpostavljam, svih narodnih poslanika, jer ako smo ih pozvali na pregovore, valjda smo ih pozvali kao dobri domaćini da uđu i da sa njima razgovaramo, a zamislite koja je to presija za gosta koji dolazi, a vi pustite vučjaka na njega na kapiji. To nije dobrodošlica. Zato molim, ako neko ima još uvek ovde neki autoritet, vidim da gospođa Čomić već pregovara u ime gospođe Nataše Mićić, iako je ona još uvek u skladu sa Poslovnikom predsednik Narodne skupštine, pa da se izda nalog da se ti policajci sklone ispred Narodne skupštine, mi možemo da izađemo pred sindikalce bez ikakve odbrane. To je bila samo jedna mala digresija. Dakle, veliki broj diskusija je dokazao i pokazao da je rasprava o Nataši Mićić bila neophodna, da je zakasnela i da nije naš hir, već nas je nužda naterala, da se ovaj cenjeni dom ne bi našao u poziciji da se u njemu demonstriraju nedemokratski oblici iznetih ponašanja, koje je podržavano vulgarnim preglasavanjem u neetičkom i nemoralnom, neustavnom i nezakonitom obliku borbe za poslaničku većinu i pojedine poslanike. Narodna skupština nikada ne bi postala puki privezak nekontrolisanog vladanja Vlade u parlamentu. Ova skupština ne bi bila poprište samohvale ministara i "mera kooperativnosti" Nataše Mićić. Na njenim sednicama nikada ne bi glasali oni građani koji nisu poslanici. Skupština bi, najsažetije, sačuvala svoje dostojanstvo, radila bi u skladu sa Ustavom, zakonom i Poslovnikom i ostala bi, naravno, najviši oblik zakonodavne vlasti. Sada, na samom kraju rasprave, to je inače mišljenje podnosioca predloga, postalo je više nego jasno da je izvršna vlast izgurala Skupštinu na periferiju društvenih događanja i svela je na Skupštinu na papiru, koju su izbušili burgijaši iz ostatka DOS-a. Obzirom da je za ovom govornicom vrlo često u ovoj raspravi pominjana reč atentat, neka i meni bude dozvoljeno da kažem da je izvršna vlast izvršila atentat na skupštinski sistem i demokratske forme skupštinskog rada. Veliki broj poslanika je argumentovao besmisao ove interakcije, ali i posledice koje osećaju skoro svi građani Srbije, naravno osim onih koji su se, iz vlasti ili uz pomoć nje, obogatili preko noći pljačkajući sve što se opljačkati može. Rasprava je razvila skoro beskraj zamerki Nataši Mićić. Predlagač ove tačke prihvata sve argumente onog sadržaja koji je dokazao i dokazivao da Nataša Mićić nije ostvarivala funkciju predsednika Skupštine u skladu sa Ustavom, zakonima i Poslovnikom, da je demonstrirala nedozvoljene naklonosti, destruktivnost i emotivnu ekvilibristiku. Nataša Mićić je svojim ponašanjem neuspelo pokušala da regularan rad Skupštine pretvori u neprihvatljivo ponašanje mediokriteta i glupaka. Moramo se saglasiti s tim da to nije bio samo ženski kapric, već - a to smo čuli od predsednika Vlade, gospodina Zorana Živkovića - i folklor političkog zadatka destrukcije višepartijskog i demokratskog sistema. Na kraju ove rasprave, ne možemo apstrahovati one emotivne i politikantske ekskurzije pojedinih diskutanata, koji su imali za cilj da, pre svega, prikažu lažnu sliku rada i učinka ovog uvaženog doma, mereći ga radnim satima i brojem donetih zakona, koje oni nazivaju reformskim, upoređujući ih sa praksom "rad pre 5. oktobra", zaboravljajući ili ne videći neuspeh nametnutih reformi i nazovipromena u korist pojedinaca iz ostatka DOS-a. Zatim, da naša rasprava o razrešenju Nataše Mićić odlaže, ništa više, do dalje reforme, reformske zakone i neophodne promene. (Predsedavajuća zvonom upozorava prisutne poslanike da ne govore međusobno nego da slušaju govornika.) Gospođo predsedavajuća, meni ne smeta to što kolege poslanici viču, jer ovo govorim u ime predlagača, obraćajući se pre svega građanima Srbije. Gospođo Čomić, ne morate da ih umirujete. Rasprava je pokazala da je postojao pokušaj da se izvrši pritisak na emocije argumentima da se radi o prvoj ženi predsedniku Skupštine u istoriji srpskog parlamentarizma, da se funkcija predsednika Skupštine, koju vrši Nataša Mićić, dovodi čak i u vezu sa ženom, njenom fotogeničnošću, pojedinim simpatijama po tom osnovu itd, kao da je to mera vršenja veoma značajne predsedničke funkcije. Mi predlagači, i oni koji su podržali predlog, nijednom ništa lično nismo izneli protiv Nataše Mićić. Držali smo se samo onih argumenata koji utiču na očuvanje parlamentarizma u Srbiji. Diskusije Nataše Mićić su demonstrirale da je upravo njoj izuzetno stalo da ostane na mestu predsednika. Slobodni smo da tumačimo sadržaj njene diskusije kao vapaj za privilegijama koje je ona koristila, a nisu primerene ovoj funkciji, da sama ona shvata da je nezamenljiva, da su moral i etika društvene pojave za nju neprihvatljive i strane, da demokratija živi sa njom i umire sa njom i da bi njena ostavka bila opštedruštvena i opštenarodna katastrofa. Nataša Mićić je dokazala da od svoje funkcije i sebe same ne vidi posledice svog nedemokratskog ponašanja, činjenja ili nečinjenja, da od svojih neprimerenih privilegija ne može da dopre do običnih ljudi i načina kako oni preživljavaju i propadaju u Srbiji. Za predlagače ove tačke dnevnog reda veći deo diskusija nije imao negativnu konotaciju, nije bio destruktivan ili negatorski, ličan ili dominantno politički obojen, niti je sadržavao poruke sa političkim sadržajem, već je izložio argumente i ukazao na većinu slabih strana obavljanja funkcije predsednika Skupštine Srbije od strane Nataše Mićić. To je, po našem mišljenju, dokazalo egzaktno kao neminovnost da se Nataša Mićić razreši funkcije na kojoj se nalazi. Ali, da bismo bili konkretni u odnosu na predlog koji smo podneli, tačku po tačku iznosiću dokaze da smo apsolutno bili u pravu kada smo tražili njeno razrešenje. Rezultat rasprave, po mom mišljenju i po mišljenju predlagača, ukazao je da nas je nužda naterala da tražimo razrešenje Nataše Mićić i za taj predlog imamo očigledno podršku velikog broja narodnih poslanika, mnogo veći od onog broja koji je predlog podneo. Drugo, da je razlog za podnošenje inicijative, pre svega, zaštita parlamenta kao institucije i parlamentarizma uopšte, jer je parlamentarna demokratija pod DOS-om i sa ovakvim predsednikom Narodne skupštine ozbiljno ugrožena. Treće, da je nije podržao čak ni predsednik Vlade, koji je okrivio što su neki predlozi zakona toliko čekali da se stave na dnevni red, a ona je ta koja dnevni red predlaže, a ne mi, narodni poslanici. Tri inicijative za smenu ministara: Gaše Kneževića, ministra prosvete, Nebojše Čovića, potpredsednika Vlade i Mihajlovića, ministra policije, nikada nisu stavljene na dnevni red. Predsednik Vlade je tvrdio da je demokratska tekovina za koju je DOS zaslužan to što o predsedniku Skupštine i o Vladi uopšte možemo da raspravljamo. To, naravno, nije istina. Zaboravili ste da su radikali obarali Vladu Nikole Šainovića, pa je Milošević morao da raspiše one vanredne parlamentarne izbore 19. decembra 1993. godine. Zaboravili ste kako je prošao Božović 1994, kada je pomislio isto to što i vi gospođo Mićić, da je on Skupština i da je on parlament. I to je uloga parlamenta, da vas na to na adekvatan način upozori i to je ustavno pravo, po Poslovniku, svakog poslanika i niko ne može da se hvali time da nam je nešto omogućio ili nije, jer mi tražimo da nam se omogući samo ono što nam je Ustavom regulisano kao ovlašćenje narodnih poslanika. Nataša Mićić, kao predsednik Parlamenta, dovela je Skupštinu i poslanike u njoj u poziciju da se vulgarno poigrava sa njima, a to znači i sa demokratijom, koju je shvatila kao diktaturu predsednika prema sebi jednakima. Skupština bi morala biti demokratski oblik uređivanja temeljnih društvenih odnosa, da ima veliku odgovornost, pogotovo u ovom trenutku u kome se Srbija nalazi, u teškim ekonomskim uslovima, jer je Skupština zajedno sa Vladom najodgovornija za negativne tokove, tendencije i posledice kojih je na pretek. Gospođa Mićić je osoba protiv koje se vodi nekoliko krivičnih postupaka, koji je verovatno dodatno opterećuju, zbog osnovane sumnje da je počinila krivična dela vezana za zloupotrebu ili prekoračenje službenih ovlašćenja, a to su tužbe od strane narodnog poslanika Stevana Kesejića, poslanika Gorana Cvetanovića, Božidara Vučurovića, Steve Dragišića, Tomislava Nikolića i pretpostavljam da ih ima još. Predsednik Skupštine, koja je u Lustracionu komisiju predložila ljude koje prethodno nije ni pitala da li su spremni da se tog posla uopšte prihvate, ne zaslužuje da bude predsednik Narodne skupštine. Sećate se svi kako je to izgledalo.Nataša Mićić predložila neke ljude, mi se pripremili za raspravu, a onda ti isti ljudi poslali narodnim poslanicima obaveštenje da se tog prljavog posla ne prihvataju. Gospođa Mićić je uvođenjem vanrednog stanja uvela i Skupštinu u vanredno stanje, počevši od zakazivanja sednica, prestanka TV prenosa, jer kome danas možete u Srbiji da objasnite da ona nije bila ta koja je zabranila TV prenos, kao i da ona nije ta koja je te televizijske prenose dozvolila. Ali, posle prestanka vanrednog stanja na Skupštinu se vanredno stanje i dalje odnosi. Predsednik Narodne skupštine, koji je ugrožavao ljudska prava, verovanto će ukoliko ovaj zakon o lustraciji opstane ili ukoliko neko bude smatrao da ga treba primenjivati, biti prva žrtva Lustracione komisije zbog ugrožavanja ljudskih prava i pre svega prava narodnih poslanika u Parlamentu. Dokazali smo brojnim argumentima i primerima da je bila pristrasna, neobjektivna i nepravedna, zloupotrebljavajući svoje diskreciono ovlašćenje, i da je dovela do toga da Vlada kontorliše Parlament, umesto da bude obratno. Dozvoljavala je zloupotrebu identifikacionih kartica, što je apsolutno dokazano i u šta veruje svaki građanin Srbije, i time omogućila falsifikovanje glasova da bi zacementirala izbornu volju iz 2000. godine, što je apsolutno dame i gospodo nemoguće, jer ono što je jedino sigurno, a to je da se iz dana u dan izborna volja menja i da građani od izbora do izbora sumiraju rezultate svake vlasti. Dalje, rasprava je pokazala da nije uspela da koordinnira rad odbora i nikada pri tom nije demonstrirala svoj stav niti bilo koga pozvala na odgovornost. Nijedna od odluka Ustavnog suda nije izvršena povodom spornih poslaničkih mandata, tako da je zahvaljujući njoj ova skupština izgubila svaki legitimitet. Pored toga, Nataša Mićić je i uzurpirala funkciju predsednika Republike, što je Ustavni sud svojom odlukom i dokazao. I u svojim odgovorima na optužbe koje su joj poslanici upućivali pokazala je da je zlonamerna i osvetoljubiva, preteći i onda kada treba da se brani. Zoran Živković, koji je po ne znam kom osnovu dobio ovde reč da govori o nečemu što se tiče isključivo naše kuće, optužio je dodatno predsednika Narodne skupštine da nije stavila na dnevni red reformske zakone. Doduše, malo je pobrkao neke, nabrojao je neke koje smo odavno doneli, ali joj je stavio to na dušu, što je Skupštinu pretvorila u pijacu i najveći uspeh, mislim složićete se samnom, jeste taj što se Nataša Mićić preselila iz Užica u Užičku i da se tih privilegija teškom mukom odriče. Bili smo u situaciji da njeno obezbeđenje uklanja narodne poslanike ispred vrata Skupštine Srbije da bi ona mogla u jednom koraku da iz zgrade Narodne skupštine uđe u svoj blindirani BMV. Od koga se to krije predsednik Skupštine, predsednik parlamenta, u kome sede poslanici izabrani od naroda, koji ne bi trebalo ni od koga da se skrivaju, nego da neprestano pred narod izlaze. Zbog toga, dame i gospodo, za nas predlagače će glasanje koje treba da obavimo biti mera "sposobnosti poslanika da nezavisno od stranačke pripadnosti", jer se ne radi ovde ni o kakvim koalicijama, ovde se radi o odbrani parlamentarizma, prihvate činjenicu i istinu o, kako reče jedan poslanik, potpunom neuspehu vršenja jedne veoma značajne funkcije. Ovo je ono što sam uspela da izdvojim prateći diskusije i poslanika koji su podržavali predlog, oni su nemušto pokušavali da odbrane Natašu Mićić, i ono što je ona sama o sebi za ovom govornicom ponovo prikazala, dokazala i demonstrirala, što ide u prilog onome da smo iz krajnje nužde, doduše malo kasno, sa ovom inicijativom otpočeli. Ali, nikada nije kasno da narodni poslanici izreknu svoj sud o predsedniku Narodne skupštine i da se slažu da ovakve ličnosti koje se grčevito bore za funkciju, svesne da od toga samo one imaju korist, a svi ostali štetu, treba da se stave na glasanje što pre; to bi bilo dobro. Nažalost, evo ni gospođu Čomić ne možemo da ubedimo da je po Poslovniku na to obavezna; sačekaćemo, neka to bude i o Božiću. Ostaje za istoriju zapisano sve ono što su narodni poslanici o Nataši Mićić rekli, pa ko se bude jednog dana bavio parlamentarizmom u Srbiji, koji evo ima tradiciju od 200 godina, moći će da je upoređuje sa svima koji su ranije u parlamentu učestvovali i radili na bilo koji način, i bilo je dobro da gospođa Mićić, kao predstavnik tako jedne velike političke partije, oličene samo u visokim državnim funkcionerima, izašla nekad za ovu govornicu i da iznese i neki politički stav, a ne samo da se ponaša kao žandarm koji stoji iza naših leđa i ne dozvoljava da prenesemo samo ono što je glas naroda. Zahvaljujem.
Pre nego što zaključim pretres, a na osnovu člana 84. stav 2. i člana 28. Poslovnika Narodne skupštine, molim predsednika Odbora za bezbednost Narodne skupštine Republike Srbije da zakaže sednicu na kojoj će biti razmatrano ovo što se u četiri maha čulo za govornicom, o delovanju policije na ulicama Beograda i kad su u pitanju protesti, i kada su u pitanju zadaci i obaveze policije, kada su dolasci visokih državnih zvaničnika, kao što je danas dolazak kancelara Šredera u Beograd, u pitanju [[Dobacivanje iz klupa.]] Kancelar Savezne Republike Nemačke, Gerhard Šreder. Narodni poslanici dobacuju, ne znajući o kome se radi. Dakle, u nastupima za govornicom nedvojbeno je izražena sumnja da se od strane Minsitarstva unutrašnjih poslova dešava nešto nelegalno ili nelegitimno i mislim da je Odbor za bezbednost pravo mesto da se dostavi izveštaj i da predstavnici svih poslaničkih grupa, učestvujući u raspravi, pokažu da Narodna skupština i te kako zna šta radi. Predlog po Poslovniku, predsednik poslaničke grupe DSS, narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Imam dva predloga po Poslovniku. Jedan je u skladu sa članom 81. Poslovnika, da produžimo danas rad do 18,30, kao i juče. To je prvi predlog. Drugi predlog je, s obzirom da je nadležnost predsedavajućeg da odredi dan za glasanje, da Narodna skupština donese odluku kojom će preporučiti predsedniku Narodne skupštine da za sutra u 10,00 ujutru odredi dan za glasanje o razrešenju predsednika Skupštine, Nataše Mićić, i da na taj način izbegnemo sva odugovlačenja koja postoje i kojih ima. S obzirom da sada u sali nema kvoruma za odlučivanje, s obzirom da je prisutno 113 poslanika i kamere dobro pokazuju koji poslanici nedostaju, a to nisu poslanici DSS ili nekih drugih opozicionih stranaka, već poslanici pozicije koji se plaše jedne ovakve odluke, kojom bi se preporučilo da se donese odluka da se sutra glasa o razrešenju predsednika Skupštine. Insistiraću da ove predloge stavite na glasanje kada se steknu uslovi, kada u sali bude prisutno 126 poslanika i na taj način omogućite poslanicima koji to žele da raspravljaju, donose odluke i raspravljaju o razrešenju Nataše Mićić. Verovatno ovde nema poslanika DOS-a, na isti način kao što ih nije bilo u onom čuvenom odboru u Skupštini Savezne Republike Jugoslavije kada je trebalo da se skine mandat Momčilu Perišiću za špijunažu ili nekim drugim stvarima, ali na taj način se ne može odbraniti ono što je neodbranjivo.
Zaključujem pretres i na osnovu članova 1, 28. i 94. Poslovnika Narodne skupštine, člana 94. stav 2. i stav 4, određujem pauzu u radu do sutra u 10,00 časova. Obrazloženje za pauzu, radna tela Skupštine. Dakle, danas šest skupštinskih odbora da razmotri izveštaje o radu Vlade i da izveštaji o radu Vlade budu dostavljeni poslanicima Narodne skupštine. Prava narodnih poslanika u tački Rasprava o poverenju Vlade jeste da Vlada bude prisutna u punom sastavu u sali Narodne skupštine. Obaveza predsedavajućeg je da to obezbedi narodnim poslanicima i rad ćemo nastaviti sutra u 10,00 časova, a Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o predlogu za razrešenje predsednika Narodne skupštine. Zahvaljujem.