Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ne radi se o direktnoj povredi Poslovnika, već o povredi koju čini Vlada prema našem Poslovniku. Mi imamo na strani 56. i 57. nekoliko članova kojima je regulisana institucija - poslanička pitanja. Do sada sam dostavio pet pitanja pismenim putem: dva sam uputio gospodinu Koraću, dva Ministarstvu saobraćaja i jedno Ministru prosvete. Dva pitanja su bila još iz juna meseca, a ovde u članu 96. piše - "odgovor narodnom poslaniku dostaviti u pisanom obliku u roku od osam dana od dana kada je pitanje postavljeno". Molim predsednika Skupštine da proveri sa našom administracijom da li su moja pisma upućena Vladi i da interveniše kod Vlade da počne da odgovara na naša pitanja. Hvala.
Hvala. Ima reč narodni poslanik Dušan Ilić, posle njega narodni poslanik Dragiša Marinković.
Poštovano predsendištvo, poštovane kolege, poštovani gospodine ministre, kao što je svima poznato poslanici DSS su u svojim amandmanima na neki način učestvovali u izradi ovog zakona. Na početku želim da se zahvalim gospodinu ministru, njegovom zameniku i njegovim pomoćnicima na korektnom stavu i saradnji, na tome što su imali sluha da čuju ono što je bilo dobro i što su prihvatili naše amandmane u delu koji je bio prihvatljiv. S druge strane, želim da kažem da za one amandmane koji nisu prihvaćeni, da je to učinjeno argumenotovano i veoma korektno i koristim ovu priliku da od tih amandmana odustanem. Učestvovali smo u radu na ovom zakonu prvenstveno zbog toga što smatramo da je ovaj zakon dobar i da je potreban našoj privredi. Stanje u našoj privredi je opštepoznato i na neki način ona preživljava zbog dobre volje međunarodne zajednice. Privredni tokovi, to sada moramo da kažemo, imaju i neke svoje svetle tačke: to je stabilan kurs, puniji budžet, blaži porast izvoza. Međutim, pad investicija je nešto nad čim se svi moramo zamisliti. Do tog pada investicija je na neki način došlo i zbog toga što biznis planovi nisu izrađeni kako treba. Jednostavno, investitori ne prilaze tome na pravi način. Ova agencija, koja bi trebalo da bude formirana ovim zakonom, na neki način će taj problem rešiti zato što će imati jedan edukativni karakter,što će pomagati malim i srednjim preduzećima da do tih biznis planova dođu uspešno i da krenu prema investitorima. U tom delu mi ovaj zakon pozdravljamo. Ovaj zakon je potpuno ideološki suprotan zakonu koji je podnela poslanička grupa SPS-a pre nekoliko meseci. To je razlika i, između ostalog, to je jedan od glavnih razloga zašto sada ovaj zakon podržavamo. S druge strane, zakon je dobar zato što na neki način doprinosi zaokruživanju zakonodavne delatnosti u tranziciji naše privrede, koja u mukama napušta jedan prevaziđeni, ideološki model samoupravljanja. Ovim zakonom jedna uredba Vlade Republike Srbije, takođe, postaje suvišna. Predlagač je svojim gestom izrazio želju da ova agencija bude formirana zakonom i priznao je besmislenost te uredbe. To je uredba o generalnom sekretarijatu i drugim službama Vlade Republike Srbije, kojom je Vlada osnovala 12 posebnih organizacija, među kojima je 11 agencija i jedan biro za komunikacije. Šta su u stvari posebne organizacije? Posebne organizacije čine jedan sistem organa državne uprave i pominju se u našem Ustavu, u članu 94. Grubo rečeno, razlika između posebnih organizacija i ministarstava je u tome što starešine ovih organizacija imenuje Vlada, za razliku od ministarstava koja su pod jurisdikcijom Skupštine Nabrojaću agencije koje su osnovane ovom uredbom,time bih na neki način pojasnio kako je Vlada premostila određena ministarstva i izvršnu vlast usmerila van kontrole Skupštine. To su prema članu 3, Biro za komunikacije, Agencija za razvoj informatike i interneta, Agencija za strana ulaganja, Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća, Agencija za strana ulaganja i promociju izvoza, Agencija za unapređenje menadžmenta, Agencija za odnose sa dijasporom, Agencija za socijalnu brigu, Agencija za unapređenje zdravstva, Agencija za unapređenje državne uprave, Agencija za unapređenje rečnog saobraćaja, Agencija za usklađivanje zakonodavstva sa pravom EU i Agencija za razvoj kulture. Samim nabrajanjem se vidi da su ovde na neki način ministarstva premošćena i ono što je posebno nezgodno u ovoj uredbi je to što je ovim agencijama, praktično, data izvršna vlast. Pokušavao sam u međuvremenu da kontaktiram sa sekretarijatomi nadležnim odborom Vlade Republike Srbije i imao sam neku informaciju da je Vlada donela uredbu kojom povlači član 6. ove uredbe o kojoj sam malopre govorio, odnosno član 6. govori o Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća. Nisam siguran da je to pravi put i ne verujem da će samo ta uredba na uredbu doprineti daljem radu, daljem zakonodavnom radu ove skupštine. Nadam se da će Vlada stvarno imati snage da ovu uredbu o generalnom sekretarijatu povuče kako bismo mogli mirne savesti da glasamo za ovaj, u osnovi dobar i potreban, zakon. Nadam se da će ministar Vlahović svoj, nesumnjivo veliki, autoritet koji ima u Vladi, založiti da podrži ovaj stav koji imamo; samim predlaganjem ovog zakona on ga je prećutno i podržao i nadam se da će na taj način pokazati i dokazati da su sumnje u javnost rada Vlade nepotrebne, a naš strah od monopolizacije izvršne vlasti neopravdan. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Dragiša Marinković, a posle njega narodni poslanik Žarko Obradović.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedniče, uvaženi gospodine ministre, izražavam zadovoljstvo, kao poslanik u Skupštini, što je jedan ovakav zakon došao na dnevni red ove skupštine. Razlog tome je što smo mesecima donosili neke zakone koji, su fundamentalni za pravni sistem, za sistem ove zemlje; međutim i na nama je, kao poslanicima, da pomognemo ovoj vladi da privreda zaživi, da usmerimo, da damo svoje ideje. I mi smo odgovorni jednim delom i mi smo, kao i oni, za to da ova privreda krene, da mali i srednji koji su bili zapostavljeni u ovom prethodnom sistemu dobiju vrata na koja mogu da zakucaju i da pokrenu tu svoju ideju, tu svoju proizvodnju. Zašto je ovoj privredi bila potrebna jedna ovakva agencija koju sada praktično i zakonom verifikujemo? Do sada smo imali jedno stanje da su mali i srednji bile obično te zanatske radnje. To jeste bio neki privatni biznis, ili zanatske radnje ili trgovine, to su bili komisioni, ali to su bili privatni biznisi za preživljavanje. I obično takvi biznisi bili su locirani na svoju ulicu, najdalje na grad; onaj ko je radio i poslovao u celoj zemlji, taj je bio najveći, taj je bio veliki. Ja sam imao tu sreću da obiđem neke zemlje, koje su stvarno u svetu mnogo uradile po pitanju tih malih i srednjih preduzeća, kao što su Tajvan, Koreja, Južna Koreja, i video sam jedan drugi koncept - kako narodi uspevaju preko baš takvih malih i srednjih preduzeća da strahovito povećajudohodak u svojoj zemlji. Za te male, kada prave neki proizvod, uvek je ispred njih ceo svet. Kod nas je uvek to bilo lokalno, ali uvek iza njih stoji država. U ovom slučaju, agencije su te koje će stati iza takvih malih i srednjih, da im pomognu na samom početku. Mi smo, nažalost, bili u jednom sistemu koji je bio naopak i koji nije imao veze sa onim što se u svetu radi i kako se radi. Ja sam 15 godina privatnik i toliko sam malo stvari, tih pravila kako se u svetu radi, znao. Najosnovnija stvar je da, kada imate dobru ideju, treba napisati dobar biznis-plan. Sada bi neko rekao - čekaj, šta je tu sada veliko, daš nekome i on ti to napiše. Ali, osnovna stvar kod biznis-plana leži na onome ko ima ideju. Prema tome, tog našeg čoveka moramo da naučimo, da ga obučimo da zna da zakuca na vrata banke, ali da zna kao pravi privrednik da zakuca na ta vrata. Ja ću vam sada reći jedan svež primer (neko će se i nasmejati na to), pošto ova vlada već ima određeni novac i fond i već se daju krediti malim i srednjim preduzećima za proizvodnju - jedan gospodin je predao svoj biznis plan i u tom biznis-planu napisao šta bi radio, i kao garanciju poslao je sliku svoje kuće, poslao je sliku sa svadbe kada je udavao ćerku i sada to stvarno izgleda smešno jer to nije to. Ali, iskreno govoreći, ja vidim iza tog čoveka jednog pravog poštenog domaćina od koga će sutradan, kada mu ova država bude pomogla i kada bude dobio kredit, stvarno biti neki pravi privrednik. Zbog čega? Zato što kod nas u Srbiji onaj ko ima kuću, ko je napravio dobru svadbu, on je domaćin. Prema tome, ako sam ja bio domaćin do sada, moći ću i nadalje da to budem. Kada se ovaj zakon bude doneo i agencije budu osnovale, želeo bih da te agencije imaju tesan kontakt sa komorama i sa udruženjem, jer, iskreno govoreći, mislim da je to ta pokretačka snaga, znači - prvo ljude naučiti kako se radi, a onda preko komore i udruženja pokrenuti čitav taj ciklus poslovanja. Od nekih predstavnika odborničkih grupa na prošloj sednici smo imali možda podrugljive stavove u vezi ove agencije, u smislu, - Zapad vam je dao neki novac, a onda će vam uzeti savetodavno za sve ovo što ste sada osnovali. Iskreno reći, gospodo, nama pre svega treba znanje, treba nam dosta znanja da bismo krenuli u neki svet, da bi ti mali mogli da počnu da rade. Prema tome, to znanje je svuda u svetu skupo, to znamo, ali je najpravilniji način da se to znanje sažme u jedno, baš preko agencije. Zašto je to tako? Zato što bi na more frontova, na more tačaka u ovoj zemlji svi oni koji su shvatili da nemaju znanje isto to morali da rade. Ovako ćemo odraditi preko agencija, agencije će onda proslediti u sve pore ovog društva to što smo dobili kao znanje i ljudi će znati način na koji će se ponašati i raditi. Iskreno govoreći, nije lako uzeti kredit, lako se, kada uzmete kredit, ode, a naš narod kaže - podlegne, ako su kamate velike; treba znati koje su to kamate koje su pristojne i koje čovek može da izdrži. To naš čovek, nažalost, ne zna i treba ga za to obučiti. Na kraju, želeo bih da pozovem sve vas poslanike da glasate za ovaj zakon, jer mislim da će on i agencija koja se formira mnogo značiti malim i srednjim preduzećima. Hvala vam, gospodo.
Izvolite.
(Povreda Poslovnika.) Gospodine predsedniče, zar zaista ne može da prođe nijedan dan da ne povredite Poslovnik Narodne skupštine? Od jutros ste povredili član 89. jednu alineju stava 1. koja glasi: "Reč dobijaju narodni poslanici, naizmenično, prema tome da li podržavaju ili osporavaju predlog, što navode u prijavi za reč". Vi ste jutros dali reč dvojici narodnih poslanika koji podržavaju Predlog zakona, iako ima prijavljenih narodnih poslanika koji su protiv Predloga zakona, npr. znam da smo mi, srpski radikali, protiv tog predloga. Ukoliko ste obmanuti stavom DSS od onog dana, od pre deset dana kada su možda prijavili da će biti protiv, očigledno je iz ove diskusije, a vi bi trebalo da znate kao pripadnik te poslaničke grupe, da su oni promenili stav u ovih deset dana i da su sada za Predlog zakona. Molim vas, sami ste pisali ovu odredbu Poslovnika, sami ste tražili da poslanici govore naizmenično, molim vas da tu odredbu Poslovnika poštujete. Zaista više nema smisla da vi sada, iako imate neki red, određujete kada će, u kojim terminima, koji su termini udarni, šta je bitno, pa da određujete kada će govoriti predstavnici vlasti ili predstavnici opozicije.
Vaš prigovor bi bio veoma interesantan i dragocen kada biste vi bili u pravu. Ali, vi niste u pravu. Tu je problem. Ne radi se ni o kakvoj izmeni stava, koliko sam obavešten, poslaničke grupe DSS-a, te ona i dalje neće podržati zakon. Odakle ste vi izvukli zaključak da hoće, to ne znam. Možda imate neke tajne izvore informacija. (Tomislav Nikolić: Slušam diskusiju, za razliku od vas.) Možda ste slušali, ali očigledno niste dobro razumeli. To je jedan aspekt. Drugi je da se to primenjuje prema onome što poslanici u prijavi navedu. Ne mogu znati šta će ko od narodnih poslanika govoriti, sem pročitati ono što je u prijavi navedeno. Vi ste imali slučaj cele vaše poslaničke grupe, da ste tokom izlaganja govorili protiv zakona, a na kraju za zakon glasali. To je bilo pre sedam-osam meseci, ili obratno, da ste podržavali zakon, a glasali protiv. (Aleksandar Vučić: Nikada nismo glasali ni za jedan zakon. Nemojte da izmišljate.) Bilo je tako. To je onaj zakon o platnim razredima ili agrarni budžet. Ja to ne mogu znati, sem po onome što u prijavi stoji i tako tu listu služba i sačinjava. Naravno, u međuvremenu može, to je informacija, da dođe do promene redosleda zbog toga što prijavljeni poslanici odustaju od reči, pa dođe do poremećaja prvobitno formirane liste. Takvih slučajeva će biti i danas. Imamo dva otkazana ranije prijavljena govornika. Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović.
Poštovani gospodine predsedniče, kolege poslanici, gospodine ministre, Predlog zakona o osnivanju Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća za nas socijaliste nije prihvatljiv, jer je po sadržini nepotpun, neodređen u pogledu delatnosti Agencije, bez investicionog potencijala, bez tržišne komponente, bez materijalne podrške razvoju malih i srednjih preduzeća, bez osnove koja bi omogućila razvoj malih i srednjih preduzeća, koja bi omogućila proširenje osnove rada malih i srednjih preduzeća i ta preduzeća postavila na mesto koje im i pripada u privredi Srbije, visoko i značajno. Predlog zakona o osnivanju Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća za nas socijaliste nije prihvatljiv i iz razloga što pitanje sudbine, statusa, potencijala, koje poseduju mala i srednja preduzeća, ne tretira sveobuhvatno, celovito, ne tretira mala i srednja preduzeća kako ona to zaslužuju. Moram izraziti svoje čuđenje zašto Vlada Republike Srbije, koja se toliko busa u prsa, makar javno, da brine o privredi, proizvodnji, zapošljavanju, izmeni proizvodne strukture, kao i da se poziva na iskustva razvijenih zemalja, nije predložila zakon o podsticanju razvoja malih i srednjih preduzeća, kao što je to učinjeno u značajnom broju razvijenih zemalja, već ide na delimična, u svakom slučaju nepotpuna rešenja, kao što je ovaj predlog zakona o osnivanju Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Jedino što je posvećeno razvoju malih i srednjih preduzeća, a sadržano u ovom predlogu dokumenta, nalazi se u naslovu, u nazivu agencije. To i ništa više. Mala i srednja preduzeća ne zaslužuju takav ignorantski odnos Vlade Republike Srbije. Mala i srednja preduzeća to ne zaslužuju, s obzirom na njihov broj i mesto u privredi zemlje. Mala i srednja preduzeća su u poslednjoj deceniji doživela ekspanziju u našoj privredi. Porast njihovog broja je, logično, bio praćen povećanjem broja zaposlenih radnika, povećanjem udela ovih preduzeća u stvaranju društvenog proizvoda zemlje. Određeni podaci za Jugoslaviju, doduše stari nekoliko meseci, govore da je od 74.430 preduzeća, koja su imala sredstva na računu, 95% pripadalo, po strukturi i broju zaposlenih, malim preduzećima, 3,4% pripadalo srednjim preduzećima, dok je 1,2% bilo svrstano u velika preduzeća. Po pitanju vlasničke strukture najveći broj ovih preduzeća su bila preduzeća sa privatnom svojinom, preko 85%, zatim sa društvenom svojinom 7% i 5% sa mešovitom svojinom. Kažem bila, jer su se uslovi privređivanja u međuvremenu značajno pogoršali. SRJ je u okviru strategije razvoja do 2020. godine predvidela da se razvoj zemlje zasniva i na ubrzanom razvoju malih i srednjih preduzeća. Mala i srednja preduzeća su pokazala svoju vitalnost, sposobnost, sve osobine koje ih i kvalifikuju onim tipom, vrstom preduzeća, za privredu zemlje, gde je nužno izmeniti proizvodnu strukturu, naći odgovore za zahteve razvoja, pitanja tržišta i potrebe da se što veći broj radnika zaposli. To su pokazala i posle oružane agresije NATO-a na našu zemlju 1999. godine, kada je porušeno ili oštećeno 144 preduzeća i bez posla ostalo preko 80.000 radnika. Mala i srednja preduzeća su tada, u okviru ekonomsko-socijalnog programa Vlade Republike Srbije o zapošljavanju i obnovi ratom oštećenih preduzeća, uzimala radnike iz drugih tzv. velikih preduzeća, osnivana su nova mala preduzeća koja su proizvodila odgovarajuće delove, osnovana su i mešovita mala i srednja preduzeća između privatnih preduzeća i preduzeća koja su bila ratom oštećena. Rezultat je tada bio višestruk - obnavljanje i razvoj materijalne proizvodnje, pre svega proizvodnje određenih proizvoda, novo zapošljavanje radnika. U okviru preko 2.900 programa za mala i srednja preduzeća, koje je tada osmislilo Ministarstvo za nauku i tehnologiju, osnovano je tada oko 700 novih preduzeća i zaposleno oko 8.000 radnika, ali i preko 31.000 radnika u velikim preduzećima. Uzimajući u obzir kakva je sada ekonomska situacija u našoj zemlji, jako bi bilo dobro da je Vlada Republike Srbije pridala veći značaj razvoju malih i srednjih preduzeća, nego što je to učinila kroz ovaj predlog o kome Skupština danas raspravlja. Septembarska proizvodnja, ovogodišnja, u odnosu na prošlogodišnju, prema statističarima je manja za 5,1%. U periodu januar-septembar ove godine, u odnosu na prošlu godinu, proizvodnja je manja za 3,7%. Takvo stanje u proizvodnji, logično, odrazilo se i na broj zaposlenih, koji stagnira. Nezaposlenost u Srbiji je u stalnom porastu. Prema podacima Zavoda za tržište rada, u decembru 2000. godine u Srbiji je bilo 731.320 građana koji su tražili posao, a u junu ove godine njihov broj se povećao na 763.530. Koliko će biti novih nezaposlenih lica kroz primenu ekonomskih mera Vlade Republike Srbije niko se ne usuđuje javno da kaže. Doduše, pojedini glasnogovornici Vlade stidljivo pominju cifru od nekoliko stotina hiljada novih nezaposlenih lica. Investicija u proizvodnji praktično nema, a naravno time ni novih radnih mesta. Država svojim merama ne stvara povoljniji ambijent za rad preduzeća, sem javnih, kroz stalan rast cena njihovih usluga. Za ostala preduzeća Vlada seinteresuje samo ukoliko su profitabilna i tržišno interesantna. Ta briga se ogleda samo u tome da se što bolje i što pre prodaju. Poštovane kolege, iz Predloga zakona koji smo dobili uopšte se ne vidi na koji način Agencija, tj. Vlada Republike Srbije želi i može da doprinese razvoju malih i srednjih preduzeća, da smanji nezaposlenost, da poveća proizvodnju, kako da podstakne tržišnu stranu i sposobnost malih i srednjih preduzeća. Ne vidi se kako Agencija, tj. Vlada može da ostvari ove ciljeve kroz poslove koje zakon predviđa, a koji se svode na stručnu pomoć, razmenu statističkih podataka, informacija, edukaciju instruktora i konsultanata za potrebe razvoja malih i srednjih preduzeća, predlaganje mera ekonomske politike, i to u okviru saradnje sa nadležnim ministarstvom. Nigde nema finansijske podrške poslovanju i razvoju malih i srednjih preduzeća, kroz zajmove, naravno, po kriterijumima i postupcima koji treba da budu precizno utvrđeni. Agencija, ovakva kakva je predviđena, u stvari jeste jedan hibrid koji ne škodi, ali i ne pomaže. To je u stvari jedna markentiška agencija koja će puno pričati o malim i srednjim preduzećima, koja će trošiti državne pare, koja će angažovati o svom trošku tzv. stručna lica, ali koja, sem priče o sebi i o malim i srednjim preduzećima neće moći da pomogne malim i srednjim preduzećima. To je u stvari jedno javno preduzeće koje će trošiti državne pare, a neće ništa prihodovati. Vlada je predvidela i osnivanje regionalnih organizacija takođe na račun budžeta. Vlada Republike Srbije je pre nekoliko meseci odbila jedan predlog zakona o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, koji su predložili socijalisti i koji je predstavljao normativnu, institucionalnu, sistemsku podršku razvoju malih i srednjih preduzeća u Srbiji i, naravno, u Jugoslaviji. Zakon, tj. Predlog koji je sadržao kriterijume koji određuju mala i srednja preduzeća, sadržaj godišnjeg programa podrške razvoju malih i srednjih preduzeća, zadaci agencije za razvoj, način rada fonda za zajmove i garancije malih i srednjih preduzeća i druge odredbe, tj. druge elemente od značaja za razvoj malih i srednjih preduzeća. Vlada Republike Srbije je, da podsetim, tada dala negativno mišljenje o Predlogu zakona, bez ozbiljnijih argumenata ili uz korišćenje potpuno kontradiktornih argumenata. Da je Vlada ponudila svoj koncept razvoja malih i srednjih preduzeća, celovit zakon, strategiju razvoja privrede, ne bih se čudio takvom odnosu. Ovako, sada vidimo da Vlada Republike Srbije samo priča o malim i srednjim preduzećima, bez namere da pomogne njihov razvoj, njihovu budućnost. Postojeći zakonski propisi ne daju dovoljno mogućnosti za podsticanje razvoja malih i srednjih preduzeća. Vlada je čuvenim poreskim zakonima ukinula neke pogodnosti koje su bile određene za mala i srednja preduzeća. To u stvari pokazuje kakav odnos ova vlada ima prema tim preduzećima. Osnivanje agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća na osnovu ovog predloga zakona neće doprineti razvoju malih i srednjih preduzeća u Srbiji, neće povećati proizvodnju, neće smanjiti nezaposlenost. Zato, ovaj predlog zakona mi socijalisti nećemo podržati. Na samom kraju, ako ovaj predlog zakona bude usvojen imaćemo dve agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Jednu koju je Vlada Republike Srbije osnovala svojom uredbom i drugu koja će biti osnovana ovim zakonom, a obe bi se bavile istim, za mala i srednja preduzeća i privredu Srbije, jalovim poslom, bez investicija, bez povećanja proizvodnje, bez otvaranja novih radnih mesta, bez zapošljavanja novih ljudi. Uostalom, koliko je ovaj koncept Vlade Republike Srbije o podršci malih i srednjih preduzeća prevaziđen, najbolje pokazuje i potvrđuje sama praksa i sam život. Pre neki dan sam preko radio talasa čuo da "Novosadska banka" i Institut za obnovu i rekonstrukciju nude projekte i kredite za razvoj malih i srednjih preduzeća u Srbiji. Ta banka je, dakle, ne samo preuzela poslove agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, kako ih je Vlada definisala, nego i druge koje Vlada nije definisala, a koji su značajni za osnivanje, rad i razvoj malih i srednjih preduzeća. Time je banka, u stvari, pokazala gde je mesto ovakve agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, u ćošku, odnosno da ovako koncipirana agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća nije ni potrebna malim i srednjim preduzećima u Srbiji. Zato smo mi socijalisti protiv ovog predloga zakona i nećemo ga podržati.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Stamenković, a posle njega narodni poslanik Branislav Blažić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, s obzirom na izuzetno nepovoljnu privrednu strukturu, odnosno strukturu privrednih subjekata u Srbiji tokom procesa privatizacije mi sigurno nećemo moći, privatizacijom društvenih preduzeća, da povećamo broj zaposlenih. Prema tome, jedina šansa za zapošljavanje, odnosno za povećanje broja zaposlenih su, pre svega, male i porodične firme i delimično srednja preduzeća. Na to nas navode iskustva iz Evrope, iz naprednih regija. Sa nekima smo razgovarali i vi znate da pretežni broj tih malih preduzeća tamo ima od 2 - 10 zaposlenih, znači ne spadaju niti u grupu srednjih, a takva preduzeća mogu da funkcionišu samo ukoliko se privredni razvoj planira i sprovodi na lokalnoj samoupravi i na regijama. Vi malo preduzeće sa nekoliko zaposlenih ne možete planirati iz centrale, odnosno iz Beograda, no morate popisati resurse koje ima regija i na bazi tih resursa odrediti strateške pravce razvoja i na osnovu strateških pravaca razvoja obezbediti logistiku, ali to mora lokalna samouprava. Znači, privredne zone, infrastrukturu, pristup kapitalu, institucije koje moraju da prate ta preduzeća na onim funkcijama koje same ne mogu da sprovode, a tu su i markentig, finansije, tu je razvoj, odnosno istraživački centri koji će omogućiti razvoj i razvojne programe. Zbog toga smatram da ovakav pristup, odnosno ovakva agencija, bez mnogo veće koordinacije sa lokalnom samoupravom i sa drugim zakonima, koji moraju korespondirati sa ovim zakonom, neće dati rezultate. Na to nas navode iskustva u radu onih regionalnih agencija koje su već ranije formirane. Nemam dovoljno vremena da vam govorim o primerima, a takvih primera ima i kod nas, jer je jedna od prvih agencija formirana u Leskovcu. Znači, ovaj zakon je sigurno neophodan. Međutim, mislim da će veoma brzo morati da se doradi i to u delu gde se obrađuju regionalne agencije, jer mi iz Nove Srbije smatramo da je pre svega neophodna ekonomska samostalnost opština i decentralizacija vlasti na svim nivoima, pa i decentralizacija funkcija vlasti, kakve su i funkcije koje treba da pokriva ova agencija. U ovom zakonu sa 14 članova se tretira centralna agencija sa sedištem u Beogradu i samo u 15-tom članu se kaže da se mogu formirati regionalne agencije. Bez obzira na to što gospodin ministar reče da centralna agencija predstavlja institucionalnu podršku, a da regionalne agencije predstavljaju implementaciju na terenu, mislim da je mnogo više trebalo dati značaja regionalnim agencijama, odnosno direktno onima koji će korespondirati sa preduzetnicima na terenu. Preduzetnik neće uspeti čak niti ako mu napravite biznis plan, niti ako mu date kredit; ako nema pristupa i nema organizovanu privrednu zonu ili industrijsku zonu, ali sa infrastrukturom. Primer: jedan od preduzetnika iz Leskovca je dobio kredit, nabavio mašine i tri meseca ne može da dobije priključak za struju, otići će u stečaj. Šta to znači? Znači, zato što nemamo upravo koordinaciju sa lokalnom samoupravom, ovakve agencije ne mogu da pruže pravu funkciju, odnosno da posluže svrsi. Zato još jednom ponavljam da smo na Odboru za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom veoma otvoreno govorili o ovome i ovom zakonu zamerili višak centralizacije, ali smo ga prihvatili kao nužno zlo, odnosno kao nešto od čega se mora početi. Smatramo da ovaj zakon mora biti više decentralizovan i da se mnogo više funkcija i konkretnih zadataka mora spustiti na regionalne agencije, uz koordinaciju sa drugim institucijama koje će na nivou regiona potpomognuti razvoj ovih agencija.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić, a posle njega narodni poslanik Branimir Trajković.
Dame i gospodo, teško je za minut i po napraviti neku ozbiljniju analizu ovakvog predloga zakona. Zbog toga ću pokušati na jedno tri pitanja da dam odgovor. Sigurno da su mala i srednja preduzeća moguća šansa za razvoj Srbije. To nije sporno i to su preduzeća od 50 - 250 radnika, koja su u svakom slučaju efikasnija. Međutim, sporno je da li je ovakav način podrške i sistematizacije rešavanja tog problema preko agencije efikasan. Ovde nam je rečeno da su korišćena iskustva iz Škotske i iz Irske. Mislim da ta iskustva svakako ne mogu biti primenjivana na našem području i da bi možda trebalo više da koristimo iskustva zemalja u tranziciji. Sigurno da tu, na njihovim greškama, treba nalaziti prava rešenja; i oni su stvarno puno grešili. Ne bi trebalo sada mi da izmišljamo nešto što je već dokazano u praksi. Mislim da ova agencija treba da služi za finansiranje, u stvari, savetodavaca koji će doći sa Zapada da pomognu razvoju malih i srednjih preduzeća. Ono što je uvek jedna velika opasnost, to je da mi previše dajemo značaja njihovom znanju i njihovoj pameti, pogotovo što znamo, recimo, za primer Džefri Saksa koji je predstavljen ovde, ne samo ovde nego u svim zemljama u tranziciji, kao neki bog kojiće da pomogne tim ekonomijama, koji je, na kraju krajeva, i tvorac te šok - terapije u ekonomiji, a na kraju je i on sam priznao da je to nešto najgluplje što je u svom životu napravio. On je priznao svoju glupost, za nju nema nikakvu odgovornost, a šteta kod zemalja u tranziciji na kraju je bila ogromna. Zbog toga ne treba potcenjivati našu pamet i naše znanje. Mislim da ima u ovoj zemlji dovoljno pameti i dovoljno znanja; ono što je neophodno za razvoj malih i srednjih preduzeća, to je finansijska podrška, i sigurno jedna sistematizacija u tom poslu, ali preko naših ljudi koji dobro poznaju celu problematiku.
Reč ima narodni poslanik Branimir Trajković.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlogom zakona za razvoj malih i srednjih preduzeća Vlada Republike Srbije uređuje jednu oblast koja je do sada stihijski radila. Osnivanjem ove agencije Vlada priprema strategiju razvoja malih i srednjih preduzeća, vrši razvoj i podsticaj unapređenja preduzetništva i celu oblast podiže na jedan viši nivo. Kako je do sada osnovano negde oko osam regionalnih agencija, ako se ne varam, ova republička agencija bi imala zadatak da pruža stručnu pomoć kod posebnih programa, kao i kod zaključivanja ugovora sa međunarodnim organizacijama i institucijama. Ovo posebno naglašavam, jer regionalne agencije sigurno da nisu u stanju da pruže jednu takvu pomoć. U ovom delu bih podržao kolegu Stamenkovića koji je malopre govorio, a koji je isto član Odbora za ekonomski razvoj i saradnju sa inostranstvom, gde smo razgovarali o ovom zakonu, gde smo ga podržali, jer je potrebno da imamo jednu ovakvu republičku agenciju, koja bi, u stvari, imala jedinstveni informacioni sistem podataka, i te informacije bi bile na usluzi kako domaćim, tako i stranim partnerima. Želeo bih da uputim poruku da je ovakav koncept za mene prihvatljiv, uz prihvatanje amandmana gospodina Šormaza i gospodina Ilića, gde se kaže da direktor agencije bira upravni odbor, što je Vlada odbila, jer, ako Vlada postavlja upravni odbor i nadzorni odbor, onda je logično da upravni odbor postavlja i direktora te agencije. Kad smo već kod Vlade, uz sve poštovanje gospodina Vlahovića za njegov rad i rad njegovog ministarstva, uputio bih reči kritike na račun Uredbe Vlade, koja je doneta 28. februara ove godine, kojom je obrazovano jedanaest agencija i biro za komunikacije. Ovim postupkom Vlada je oduzela ustavno pravo Narodnoj skupštini da ona proceni da li su ove agencije i ovaj biro za komunikacije potrebni. Naziv ove uredbe je Uredba o generalnom sekretarijatu i drugim službama Vlade Republike Srbije. Dame i gospodo, svako ko dalje pročita ovaj tekst (imam tekst Uredbe pred sobom) može da zaključi da je Vlada ovim činom protivustavno formirala Biro za komunikacije i jedanaest agencija. Ni jednom jedinom odredbom nije propisana unutrašnja organizacija samog generalnog sekretarijata. Znači, govorilo se samo o agencijama. Sve se svodi na taj biro za komunikacije i agencije. Tako dolazimo na onaj početak, gde smo na Odboru za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom upitali predstavnika ministarstva - da li je ovo zapravo legalizacija onoga što je Vlada već uradila u februaru ove godine? Ja bih vam citirao član 6. Uredbe, u njemu stoji: "Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća izrađuje i predlaže programe za raspoređivanje međunarodne pomoći, prati njihovo ostvarivanje i predlaže mere odgovarajućim organima, raspisuje javne konkurse za korišćenje sredstava pomoći i izrađuje i predlaže programe razvoja privatnih preduzetništva, sarađuje sa odgovarajućim organizacijama u svetu i vrši druge poslove, po zahtevu Vlade i odgovarajućih ministarstva." To je citat člana 6. ove uredbe. Pazite, ovde se kao zaključak nameće jedna stvar - ako je Uredba ustavna, kako je Vlada to do sada tvrdila, onda nije potreban ovaj zakon, jer je Agencija već osnovana. Ako se zakon sada donosi zato što Uredba nije ustavna, onda je logično da Vlada povuče Uredbu u celosti, pa da se onda glasa za ovaj zakon. Dame i gospodo poslanici, u ovoj uredbi, u članu 6, nigde ne stoji da je u pitanju osnivanje regionalne agencije, kako je nama na Odboru za razvoj gospodin Dejan Popović obrazložio. Onda nisam imao ovu uredbu, i to sam prihvatio kao tako, međutim, iz samog ovog teksta koji sam vam citirao vidi se da se nigde ne spominje regionalna agencija. Zato bih želeo da kažem da poslanici DSS-a neće glasati za ovaj zakon, dok Vlada ne povuče Uredbu od 28. februara ove godine. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, poštovani ministre, razvoj malih i srednjih preduzeća je bitan za ekonomiju svake zemlje. I najrazvijenije zemlje u svetu ovom pitanju posvećuju izuzetnu pažnju. Svojim merama makroekonomske politike one vode selektivnu politiku u podsticanju razvoja malih i srednjih preduzeća. Sve razvijene zemlje donele su zakon o malim preduzećima. Evropska unija je takođe donela direktivu za razvoj malih preduzeća. Značaj razvoja malih i srednjih preduzeća ogleda se prvenstveno u sledećem - u zapošljavanju novih radnika, u uspostavljanju uravnoteženog odnosa i međusobnog dopunjavanja sa velikim preduzećima, veoma pozitivno utiču na fleksibilnost i prilagodljivost privrede promenama koje slede zbog tehnološkog razvoja i inovacija. Postojanje razgranate mreže i velikog broja uspešnih malih preduzeća omogućava da se izbalansira uvoz stranog kapitala i da se na taj način spreči dominacija preduzeća koja poseduju stranci. Mala preduzeća su izuzetna i povoljna sredina, gde mladi organizatori, mladi menadžeri mogu brzo da stiču iskustva i mogu brzo da napreduju. Istina, mala preduzeća nisu strateški nosioci razvoja i u tom pogledu tu im ulogu ne treba precenjivati, jer to pripada ipak velikim preduzećima. Osnivanje malih i srednjih preduzeća i obezbeđenje stručne i materijalne podrške, pored napred navedenih razloga, neophodni su za našu zemlju još iz dva razloga, i to - zbog razbijanja bivše Jugoslavije i zbog NATO razaranja. Naime, preduzeća su bila koncipirana za veću teritoriju i sada, zbog prekida ekonomskih odnosa sa bivšim republikama, a sada novim državama, pokidana je proizvodna povezanost i smanjeno tržište. Zato treba popuniti tu prazninu. A da ne govorimo o neophodnosti osnivanja malih i srednjih preduzeća, da se prevaziđu posledice NATO razaranja i zaposli veliki broj radnika koji su ostali bez posla, da se nastavi podrška kakvu je 1999. i 2000. godine u tom pravcu pružala Vlada SPS-a. Na osnovu navedenih činjenica, i posebno ceneći tešku ekonomsku situaciju u kojoj se zamlja nalazi, bilo je logično i neophodno da je Vlada utvrdila, kao jedno od prioritetnijih pitanja u svom radu, preduzimanje mera da se pomogne razvoju malih i srednjih preduzeća. Nažalost, ona to nije učinila. Ne samo da u tom pravcu za 10 meseci od formiranja ništa nije učinila, nego je blokirala aktivnosti koje su drugi preduzimali. Naime, 01.02. ove godine prof. dr Branislav Ivković podneo je ovoj skupštini Predlog zakona o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća. Taj predlog zakona je bio urađen veoma studiozno, na visokom nivou regulative i obuhvatnosti mera, koje zaista obezbeđuju podršku razvoju ovih preduzeća. Predlog je bio na dnevnom redu ove skupštine tek sredinom maja ove godine. Umesto da bude usvojen, uz eventualne dopune putem amandmana, on je, na predlog Vlade, od DOS-ovske većine odbijen. Kada izvršimo poređenje ovog predloga, koji je podnela Vlada i koji danas razmatramo, sa predlogom zakona koji je podneo prof. dr Branislav Ivković, vidi se da Vladin predlog ni u jednom elementu ni blizu ne obezbeđuje podršku razvoju ovih preduzeća, kako je to prof. Ivković predlagao. Osnovni nedostatak ovog predloga Vlade je što zaista ne obezbeđuje materijalnu potporu u razvoju malih i srednjih preduzeća. U članu 4. ovog predloga kaže se da se za osnivanje agencije obezbeđuju sredstva iz budžeta Republike Srbije, iz donacije, iz sponzorstva. Budući rad agencije treba da se finansira iz donacija, sponzorstva i prihoda koje ostvari obavljanjem poslova iz sopstvene nadležnosti. Iz ovoga je odmah jasno da nema ni govora o ozbiljnoj nameri Vlade da obezbedi realne izvore za podsticaj i razvoj ovih preduzeća. Postavljam pitanje, do kada se to računa na donacije i sponzorstvo, na tu svojevrsnu milostinju koju sada Vlada kamči po svetu uz visoku cenu pravljenja raznih ustupaka, a na štetu budućnosti ove zemlje. Koji su realni izgledi da agencija ostvaruje sopstvene prihode pružanjem usluga onima koji tek treba da osnuju mala ili srednja preduzeća. De fakto se vidi da ovaj zakon ima deklarativni karakter, i da bez materijalne podrške ništa ne znači. Naš narod ne kaže uzalud - prazna ne puca. Da bi ovaj zakon bio usvojen, ako se iskreno želi da se stimuliše razvoj malih i srednjih preduzeća, treba izvršiti dopune i predvideti način i izvor obezbeđenja sredstava. Može to biti regulisano osnivanjem posebnog fonda, kako je to opravdano predlagao prof. Ivković, ili na drugi način, gde će jasno i taksativno biti navedeni izvori sredstava. Kao izvor sredstava normalno je da ostane budžet Republike Srbije, a deo iz sredstava fonda za razvoj Republike Srbije, deo sredstava koji će se dobiti privatizacijom preduzeća, deo sredstava od Zavoda za tržište rada, a trenutno iz dela poreza na ekstradohodak i druga sredstva koja u dugoročnom periodu mogu biti predviđena da služe za stimulaciju i razvoj malih i srednjih preduzeća. Uložena sredstva, malim delom kao nepovratna a većim delom u obliku povoljnih kredita, vratiće se višestruko. To će značajno doprineti prevazilaženju sadašnjeg teškog privrednog stanja i generalisanju privrednog razvoja, kao i ukupnom poboljšanju životnog standarda građana. Na kraju, želim još samo da ukažem da je, u smislu neophodnostiobezbeđenja ravnomernog regionalnog razvoja Srbije (što je i ustavna obaveza) potrebno predvideti da se regionalne agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća obavezno osnuju najmanje za područje svake regionalne privredne komore i grada Beograda. Treba izvršiti izmene u članu 15. Predloga, gde se kaže - mogu se osnivati regionalne agencije za razvoj. Tamo treba predvideti da se obavezno osnivaju na području bar najmanje regionalne privredne komore, a nema smetnje da se osnivaju i za manja područja, za jednu ili više opština, kako se u stavu 2. tog člana predlaže. Ne bi se smelo desiti da pojedina područja budu zapostavljena, a druga, ko zna iz kojih sve razloga, favorizovana. Sam zakon je zaista besmisleno usvajati, dok se ne izvrše ozbiljene dopune i ne definišu trajni izvori sredstava za podsticaj i razvoj ovih preduzeća. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Petar Cvetković, a posle njega narodni poslanik Miroljub Veljković, Božidar Vujić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, danas razmatramo Predlog zakona koji je dala Vlada, a to je zakon o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća. O ovom zakonu ću nešto kasnije, a pre toga bih ukazao na to da mi već više meseci imamo u Srbiji agenciju za razvoj malih i srednjih preduzeća. Ta agencije je osnovana uredbom Vlade Srbije, uredbom koja glasi: Uredba o generalnom sekretarijatu i drugim službama Vlade Republike Srbije. DSS je ukazivala Vladi i čitavoj srpskoj javnosti na neustavnost odnosno protivustavnost ove uredbe, kojom je osnovano 11 agencija i jedan biro za komunikacije, praktično 12 agencija. One sve zajedno čine posebne organizacije koje su utvrđene članom 94. Ustava Republike Srbije. U odgovoru na te kritike, Vlada Republike Srbije je davala ocene o tome da su kritike DSS-a neargumentovane, neosnovane, znači da nemaju nikakve podloge u stvarnosti i u zakonu. Ovu dilemu razrešila je sama Vlada Republike Srbije, a evo na koji način - davanjem u proceduru Preloga ovog zakona o agenciji za mala i srednja preduzeća. Vlada je sudila da je njena uredba protivustavna odnosno nezakonita, jer da je Vlada bila ovlašćena da osniva agencije i biro za komunikacije, ne bi bilo potrebe za ovim zakonom. Čim postoji potreba za ovim zakonom, direktno znači da je Vlada neovlašćeno sprovela ovih 12 agencija. Moram reći neku pohvalnu rečza gospodina ministra povodom izrade ovog predloga zakona o Agenciji za mala i srednja preduzeća. On je korektan u principu, potreban, a potrebno je i da zasnujemo naš privredni oporavak i razvoj upravo na malim i srednjim preduzećima. U tom smislu, potpuno je na mestu nastojanje i intencija gospodina ministra i njegovog ministarstva. Međutim, s druge strane, kao što rekoh, mi imamo 11 agencija i jedan biro. Jednu agenciju za privatizaciju smo obuhvatili onim zakonom o privatizaciji, a ovu drugu ovim zakonom. A šta ćemo sa preostalih 10 posebnih organizacija? Da li će Vlada Republike Srbije davati poseban zakon za svaku od tih agencija? Da li ćemo morati staviti u proceduru i u ovom parlamentu usvajati svih tih 10, 11 zakona. Da li je mnogo odgovornije od Vlade Republike Srbije, zašto ne, onaj koji radi taj i greši, neka prizna da je nezakonito, protivustavno osnovala agencije i neka razmili o tome. Odnosno hajde da razmislimo svi mi o tome. Da li je moguće, da li su prvo potrebne sve ove agencije, da li je moguće sve te agencije osnovati i urediti njihov rad i poslovanje jednim zakonskim tekstom. S druge strane, nezakonito postupanje Vlade i protivustavno postupanja Vlade je stvorilo nekakve koncentrične krugove odlučivanja, rekao bih tako. Mnoge od ovih agencija imaju gotovo istu nadležnost kao i resorna ministarstva. Recimo, nemojte me kritikovati, ali mislim da se jedna od tih agencija zove Agencija za razvoj kulture. U čemu je nadležnost te agencije, a u čemu je nadlženost ministarstva? To je slučaj sa svim ostalim agencijama. Jedan od poslanika, mislim da se radi o gospodinu Iliću, pročitao je imena tih agencija, a ja ću morati, takođe, da ih pročitam.Pokušaću u jednoj rečenici da kažem da su nadležnosti ovih agencija, koje deluju više meseci u toku ove godine, gotovo identična i u mnogo čemu se poklapaju sa nadležnošću i pravima resornih ministarstava, što vodi u jedan pravni haos funkcionisanja cele državne uprave i samih ministarstava, jer se ne zna čija su prava, čije su obaveze, a čije odgovornosti. Stvaranjem ovakvog haosa sprečava se mogućnost kontrole nadležnih ministarstava i Vlade od strane parlamenta. Mislim da je to i bio cilj Vlade: sprečiti kontrolu rada Vlade od strane Republičkog parlamenta. Po toj uredbi je formiran Biro za komunikacije, on vrši sručne, operativne, organizacione i administrativno-tehničke poslove koji se odnose na obaveštavanje javnosti o radu Vlade i tome slično. Znači, to je jedna agencija koja propagira uspešan rad Vlade, sa ciljem da se stvori utisak da se radi, da se mnogo i kvalitetno radi. Sledeća je Agencija za razvoj informatike i interneta, zatim Agencija za strana ulaganja i promociju izvoza, pa Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća. Ovim zakonom se predlaže osnivanje agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, ali se predlogom zakona ne kaže šta sa ovom agencijom koju je Vlada već osnovala. Od gospodina ministra Aleksandra Vlahovića dobili smo uveravanja da će automatski prestati sa radom agencija koju je Vlada uredbom osnovala. Lično verujem gospodinu ministru, ali mi smo suviše ozbiljna država da bi smo na reč funkcionisali. Znači, u ovom predlogu zakona treba da stoji šta sa ovom prethodnom agencijom, da li ona i dalje funkcioniše, prestaje sa radom ili se ukida, ili se najlakše ukida uredba Vlade koja je nezakonita i protivustavna. Sledeća od ovih agencija je Agencija za unapređenje menadžmenta, Agencija za odnose sa dijasporom, Agencija za socijalnu brigu, Agencija za unapređenje zdravstva, Agencija za unapređenje državne uprave, Agencija za unapređenje rečnog saobraćaja, Agencija za usklađivanje zakonodavstva sa pravom EU i Agencija za razvoj kulture. Očekujem, a možda će do toga i doći, ukoliko ne dođe do ukidanja ove uredbe Vlade Republike Srbije, da se osnuju, nove agencije. Možda agencija za poljoprivredu, za pravosuđe, agencija za policiju, zašto ne. Stoga poslanici DSS-a Predlog ovakav neće podržati, bez obzira što smo rekli da je potrebno doneti zakon o agencijama, sve dok se van snage ne stavi ne samo odluka u pogledu Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, nego i cela nezakonita i protivustavna odluka Vlade. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Božidar Vujić, posle njega Emilija Krstić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srbija ima fond za razvoj. Fond za razvoj Republike Srbije ima svoj zadatak, svoju ulogu, svoje obaveze, svrhu i nadasve svoj cilj. Fond za razvoj Republike Srbije jeste pravni subjekat, pa ako je takav, onda ima svoje organizaciono ustrojstvo, svoje organe, koji te iste obaveze, ulogu i nadasve cilj sprovode. Čemu onda ova agencija? Ako ništa drugo, onda da se ozakoni, da se legalizuje namera Vlade Republike Srbije da sve preuzme u svoje ruke. Vi, gospodo poslanici iz DOS-a, zato i služite ovoj skupštini da samo legalizujete ono što Vlada već ima kroz uredbe koje je donel - da sve preuzme u svoje ruke i da se kroz ovaj zakon oformi jedna agencija iako postoji fond za razvoj Republike Srbije koji bi sve to mogla da radi, jer je radio, osmišljavao i ostvarivao. Stoga, kao član SRS, zalažem se da taj fond zaživi onako kakva mu je uloga i namenjena i krajnje je nepotrebno da se ova agencija oformi, a izbor je na vama, gospodo poslanici iz DOS-a vi radite za Vladu. Narod je na izborima rekao da se opredelio za bolji život, uslovno rečeno i za reforme, glasajući za DOS. DOS je sve to prenebregnuo, dao Vladi. Izbor je na vama, to je vaše shvatanje i poimanje demokratije.
Ima reč narodni poslanik Emilija Krstić, posle nje narodni poslanik Milan Janković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, bilo je mnogo reči o uredbi Vlade Republike Srbije o svim agencijama i birou za komunikacije, a to je jedan od razloga zbog kojih DSS neće glasati za ovaj zakon ukoliko Vlada ne ukine uredbu kojom je sve ove agencije osnovala. Naravno, moram da kažem da ovo ne znači da DSS stavlja klipove u točkove reformskim procesima u Srbiji, kao što je sinoć na TV BK gospodin Živković rekao, da bi neki trebalo da skinu nogu sa kočnice i da je stave na gas ili kvačilo. Naprotiv, DSS zahteva da mi treba da znamo, kao najviše zakonodavno telo, da li mi ovim zakonom primenjujemo uredbu ili smo uredbu primenjivali, pa ćemo je sada ukinuti i doneti zakon. Nije sporno da je zakon o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća potreban Srbiji u ovom trenutku. Mnogo je razloga za to. Tranzicioni proces kroz koji Srbija prolazi, a koji pre svega podrazumeva prelaz iz jedne zatvorene, neefikasne, tehnički i tehnološki zaostale, nekonkurentne privrede u sve ono što podrazumeva model privredno razvijenih evropskih i svetskih zemalja, zahteva zakonsku intervenciju vezanu za podsticaj razvoja malih i srednjih preduzeća. Naravno, tu su iskustva razvijenih zemalja što se tiče podrške malim i srednjim preduzećima. Mala i srednja preduzeća se pojavljuju kao stožer svih privrednih procesa, ekonomskog i privrednog rasta. Ona se pojavljuju i kao ono na šta treba da se oslone velika preduzeća u ovim procesima, jer su se i u našim uslovima pokazala kao nefleksibilna, nekonkurentna i neproduktivna. U isto vreme ona su u svojoj privrednoj aktivnosti unazad bila nemoćna da, uz svu državnu intervenciju, prate evropske privredne tokove razvoja u onoj brzini koja im se nameće, pa su u tom smisluzaostajala i za sobom vuklacelu privredu. Dalje, ono što nas čeka u narednom periodu je proces privatizacije. U tom procesu, moramo to reći, jedan deo zaposlenih u državnom i društvenom sektoru će ostati bez posla, a mala i srednja preduzeća, ukoliko imaju adekvatnu podršku,ukoliko Vlada i ova država, budu radili na njihovom razvoju, moći će da apsorbuju veliki deo te neuposlene radne snage. Još jedan od argumenata u prilog tome da treba osnovati ovu agenciju je i to da su mala i srednja preduzeća pokazala određenu fleksibilnost i sposobnost brzog prilagođavnja svih, pa i tranzicionih procesa koji su kod nas aktuelni. Sve su ovo razlozi da agenciju treba osnovati, treba je zakonski formirati, jer ona treba da radi kao jedan svojevrstan servis koji treba da savetuje, da asistira i zaštiti razvoj i interese ovih preduzeća. Agencija treba i u svojim aktivnostima da pomogne malim i srednjim preduzećima u izradi programa za plasman međunarodne pomoći. Znači, ona nema ekskluzivno pravo da deli međunarodnu pomoć, već samo da pomogne malim i srednjim preduzećimada na što bolji način izrade program za svoje biznis planove. Naravno, agencija mora da tu vrstu usluga pruža nepristrasno, znači da se svim preduzećima moraju pružiti podjednake šanse za pristup agenciji i njenim uslugama.Isto tako, agencija mora da u izradi programa ne dozvoli, naravno,viši položaj jednih u odnosu na druge. Sve ovo su bili razlozi, a ima tu još mnogih koji će se pojaviti u samoj primeni ovog zakona, za samo formiranjecentralne i regionalnih agencija. Međutim,ponovo moram da kažem da DSS neće glasati za ovaj zakon ukoliko Vlada Republike Srbije ne ukine uredbu kojom je osnovala sve agencije i Biro za komunikacije.
Reč ima narodni poslanik Milan Janković, a posle njega narodni poslanik Đorđe Mamula.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, članovi Vlade, tačno je da mala i srednja preduzeća u razvijenim zemljama predstavljaju globalnu, značajnu ekonomsku snagu koja doprinosi zapošljavanju, stvaranju i povećanju dobitka, fleksibilnosti, ekonomije, prilagođavanju brzim tehnološkim i tržišnim promenama, balansiranosti i povećanoj efikasnosti ekonomskog razvoja. Tačno je i to da je balansiranost između velikih, malih i srednjih preduzeća, bitan faktor balansiranosti ukupne privrede i stepena njene efikasnosti, odnosno uslov optimalnog korišćenja faktora proizvodnje. Tačno je i to da sve veći broj zemalja u razvoju nužnost uspostavljanja malih preduzeća uključuje u model razvoja svojih ekonomija, učen pre svega iskustvom razvijenih zemalja. Upravo iz tih razloga u prethodnom periodu je ovom pitanjuposvećeno puno pažnje. Iako u neverovatnim ekonomskim uslovima - pre svega embargo, rat u okruženju, bombardovanje Jugoslavije od NATO pakta - formirano je 370.000 malih i srednjih preduzeća, koja su se, zahvaljujući fondu, odnosno podsticaju Vlade, uspešnorazvijala i predstavljala značajan faktor ekonomske snage zemlje. Zato je poslanička grupa SPS još početkom godine, odmah nakon formiranja ove vlade, podnela Predlog zakona o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, koji je na žalost odbačen. Predlog je bio mnogo jasniji izadirao je u suštinu ove problematike. Ponuđeni predlog Vlade, sem detalja oko formiranja, odnosno osnivanja agencija, ne nudi ništa više, kao da je osnivanje agencija svrha sama po sebi, a ne podsticaj osnivanju malih i srednjih preduzeća. O državnom trošku stvara se novo malo preduzeće, više kao konkurent malim preduzećima koja se ovim poslovom bave. Stiče se utisak da je osnivanje agencije u stvari još jedno telo koje će trošiti pare od budžeta, ali će se zaposliti partijski ljudi iz DOS-a, koji verovatno nestrpljivo očekuju izglasavanje ovog zakona. Ovo će očigledno biti agencija za zatvaranje, a ne za podsticaj malih i srednjih preduzeća. Biće vrlo interesantno ko će voditi ovu agenciju, jer ovo ponuđeno rešenje upućuje na mogućnost reketiranja malih i srednjih preduzeća, član 4. tačka 2. Ovo pitanje ima u ovim trenucima još veću težinu s obzirom da se masovno otpuštaju radnici, daizostao socijalni program, da je predloženi zakon o raduizaziva veliku strepnju zaposlenih, kada se masovno zatvaraju postojeća, da se sve teže živi. Pitam se kako će se u takvom ekonomskom ambijentu formirati nova preduzeća. Od predizbornih obećanja DOS-a o velikoj stranoj pomoći, očigledno nema ništa, te nam u ovom trenutku treba mnogo mudrosti da izađemo iz ćorsokaka u koji sve više zapadamo zahvaljujući DOS-u. Zato bih predložio da se ozbiljno uzme u razmatranje već pomenuti predlog koji je predložila poslanička grupa SPS-a, koji je po svom sadržaju mnogo kompleksniji nego što je trenutno ponuđeni predlog Vlade. Ništa nije urađeno na stvaranju ambijenta za zamahe oživljavanja malih i srednjih preduzeća. Naprotiv, veoma restriktivni zakon, nepovoljan kurs marke, razni poreski zakoni, bitno destimulišu i pomisao za otvaranje novih preduzeća. Dame i gospodo narodni poslanici, grupa SPS-a, iz unapred navedenih razloga, neće glasati za ponuđeno rešenje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula, a posle njega narodni poslanik Mića Ilić.
Ovaj predlog zakona, kao što ste čuli, nećemo moći da podržimo, obzirom na već istaknute argumente da postoji uredba koja ne može biti ukinuta ovim zakonom, kako nam je i ministar u svom prvom obraćanju naglasio. Sa druge strane, budući da će se ova agencija baviti, kako je objašnjeno ovde u članu 7, konsaltingom i marketingom, nameće se jedno pitanje: šta će biti ako ti saveti ne budu bili dobri, ako konsalting i marketing budu loši? Da li će agencija zaključiti neki ugovor sa nekim osiguravajućim zavodom za naknadu štete onima kojima bude davala loše stavete ili loš marketing, jer ovako agenciju ništa ne obavezuje. Nameće se pitanje šta ako agencija da loše savete, jer ima loše procene, pa lošu prognozu, ne predvidi privredne tokove, ne dođe do pravih informacija, a korisnici usluga agencije se oslone na te informacije, na taj, kako se kaže, konsalting i na marketing ili menandžment. Iz togavidim da agencija nema nikakvu odgovornost. Naravno, ni raniji predlog SPS-a nije to sadržao, bio je takođe veoma loš i zato nije prihvaćen. Prema tome, nema razloga da ističete svoj predlog kao neki bog zna kako veliki primer za ugled. I to je bio loš predlog.
Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić. Replika, izvolite, Žarko Obradović.
Poštovane kolege, Predlog zakona o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, koji je predložila SPS, bio je predmet rasprave ovog parlamenta i predmet razgovora kolega poslanika. Mi tada nismo čuli nijedan ozbiljan argument koji se mogao suprotstaviti svemu onome što smo mi govorili o sadržaju zakona; nijedan ozbiljan argument. Čak smo tada čuli da Vlada priprema svoj poseban zakon, sada smo dobili agenciju, a u međuvremenu je osnovana još jedna agencija. Niko od poslanika, ni od predstavnika Vlade, ni tada, ni sada, govoreći o našem zakonu, nije opovrgao ništa od onoga što smo mi rekli, a što mislimo da je potrebno da bi mala i srednja preduzeća u Srbiji mogla raditi, da bi se mogla razvijati i da bi predstavljala boljitak za Srbiju i za njene građane. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, kao predlagač ovog zakona vi ste u obrazloženju, koje ste dali, rekli: "Agencija se osniva sa ciljem da podrži, pomogne, savetuje, asistira i zaštiti razvoj i interese malih i srednjih preduzeća, što treba da doprinese uravnoteženju privredne strukture i oživljavanju ekonomskih tokova u zemlji." SPS i ja, kao privrednik, nismo protiv donošenja ovih zakonskih rešenja koja će podsticati, razvijati, osnivati i davati mogućnost da se u ovim novim ekonomskim uslovima, na novom prostoru Jugoslavije i Srbije, razvijaju ovi novi privredni subjekti. Posle ukidanja velike Jugoslavije i rasparčavanja naše države, na ovim uskim prostorima ne mogu ni ovi giganti, koji su u prošlosti bili zacrtani da budu giganti u proizvodnom smislu za veliku Jugoslaviju, preduzeća sa preko 20.000 zaposlenih radnika, da pokriju ovo usko tržište. Iz tog razloga i najnovija situacija koja se odigrava na našim prostorima, sužavanje ovih teritorijalnih pretenzija Albanije na Kosovu (jučerašnji rezultati) sigurno će onemogućiti da i veliki privredni subjekti koji su na Kosovu budu u drugom planu. Iz tog razloga, perspektivu i mi vidimo u malim i srednjim preduzećima, a ne samo iz tog razloga, nego i iz razloga koji je sasvim ekonomski opravdan -sa novim resursima, sa novim sagledavanjima, veliki broj nezaposlenih, kroz zapošljavanje u malim i srednjim preduzećima, da se razvija i da na takav način doprinese i razvija našu zemlju. Međutim, ovde su pojedini poslanici govorili da su mala i srednja preduzeća kao samostalne zanatske radnje i samostalna trgovinska preduzeća. Ne, nije tačno. Prema ekonomskim pokazateljima, mala i srednja preduzeća su dobrim delom i društvena preduzeća. U privredi, koja je proteklih godina bila u ovim uslovima, ta mala i srednja preduzeća su izdržavala ovu našu zemlju, izdržala ovaj naš narod i zapošljavala sve ono što je bilo u onom trenutku moguće zaposliti. Posle NATO agresije, u razvijanju privrednih subjekata i obnovi zemlje, koja se odigravala protekle dve godine, doprinos malih i srednjih preduzeća je veliki, zajedno sa gigantima koji su prihvatili ta mala i srednja preduzeća. Napomenimo objekte koji su građeni na novosadskom delu, na Dunavu, gde su, u prisustvu velikih kombinata, mala i srednja preduzeća doprinela jednom brzom i kvalitetnom razvoju i obnovi zemlje. Žao mi je što je gospodin ministar izašao, ali će mu sigurno biti preneto. Govori se o zakonu koji nije zakon o razvoju malih i srednjih preduzeća. Ne mogu da shvatim da se donosi zakon o formiranju agencije. Valjda treba da donesemo zakon o razvoju malih i srednjih preduzeća, o osnivanju tih preduzeća, o pospešivanju razvoja tih preduzeća. To je, pre svega, osnov da bi mogli da stavimo u novi odnos sve te privredne subjekte koji postoje i one koji treba da se osnuju. Prvo treba doneti zakon o malim i srednjim preduzećima i njihovom razvoju, naći finansijsku konstrukciju pospešivanja razvoja malih i srednjih preduzeća, pre svega kroz bankarski sistem, kroz druge ekonomske odnose, kroz okvire koje taj zakon treba da sadrži, pa onda formirati agenciju. Ovde mi raspravljamo o nekom bespredmetnom cilju, a to je formirati agenciju. Moram da vam kažem da je, recimo, Vlada Republike Srbije pre 15 dana ugasila Direkciju za obnovu zemlje, a formirala Građevinsku direkciju, a da to niko u javnosti možda ne zna, a možda i zna. Ali ta Građevinska direkcija je vezana sa Fondom za razvoj Republike Srbije, gde ipak ima određenih sredstava na osnovu kojih mogu da se razvijaju ovi odnosi koji se formiraju u tom delu. Prvo treba doneti zakon o razvoju malih i srednjih preduzeća. Pa, ako taj naš predlog zakona nije bio dobar, onda sigurno treba da donesemo neki drugi zakon. Ovde se sve svodi na to da se formira agencija. Nema potrebe da formiramo samo agenciju, jer ona nema osnovu. Ona se bavi samo konsalting poslovima, menadžerstvom, da vam kažem nešto prostim srpskim jezikom - prodajom magle. Berlinski vazduh i londonska magla je nešto što je ovde bilo imaginarno i nema potrebe da nam se ovde prodaje. Kako reče potpredsednik Savezne vlade u jednom od svojih intervjua, savezna administracija ima 10.000 radnika. Ovaj naš napaćeni narod, kako vi kažete, pa i mi, jer nas je NATO agresija primorala da tako kažemo, sigurno ne može da izdrži jedan novi namet na vilajet, formiranje nove agencije, sa ljudima koji će da prodaju sve ovo što je nama poznato, onima koji treba da rade i treba da proizvode, pre svega u industriji, poljoprivredi, a posebno u građevinarstvu, gde najviše treba da nađemo prostora za razvoju malih i srednjih preduzeća. Većina poslanika iz pozicije i opozicije smatra da već postoje određene organizacije, a to su agencije koje formira Vlada, Fonda za razvoj, privredne komore i ostalo, pa nemapotrebe da se donese ovaj zakon nego da se on povuče i da se uradi jedan zakon koji će da pospeši razvoj malih i srednjih preduzeća. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj zakon je ne samo potpuno nepotreban, već beznačajan i prilično besmislen. Naime, obaveza donošenja ovakvog zakona proističe iz donošenja akta na sednici Savezne skupštine 27. septembra, onako na prečac, i proističe iz sporazuma koji je potpisala Savezna vlada sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj i Udruženjem za razvoj. Ovaj zakon je de fakto pisala izvesna Elen Peterson, koja nema nikakve veze ni sa ovom državom ni sa ovim narodom, a ovim zakonom se ama baš nikakva pomoć ne pruža našem narodu, našim građanima, našim preduzećima. Ovde nema para za investicije, ovde nema para koje ćete da date našim seljacima za traktore, kako su neki govorili, ili našim radnicima. Nema toga. Ovde se prodaje magla. Oni prodaju navodnu pamet. Tu je stavljeno i ovih 470 hiljada dolara, od ovih šest miliona koliko su dobili. Da bi se to iskoristilo, mora da se donese ovakav zakon. To je to i to je tačno da je to. Ali, to našem narodu i našoj državi nije potrebno na takav način. To će da služi samo za uzimanje i pranje para konsultantskih firmi. Evo, jednu imamo ovde u susednoj zgradi, u broju 16 Srpskih vladara, ako se ne varam. Mislim da joj je naziv "Deloit Tuš". Ne znam kakve,mislim velike veze sa tom firmom, a slučajno u istoj zgradi gde je i Ministarstvo za privatizaciju, imao je i ministar za privatizaciju. Ni za šta drugo to neće služiti. To će služiti da neko dođe tamo i da mu oni kažu kako će sad on trange-frange, a kako će konsultantske firme iz inostranstva da peru pare preko donatora itd. Ničemu drugom i ni za šta drugo, neće služiti. U samoj delatnosti Agencije u članu 7, od 1. do 7. stava, vidi se da Agencija obavlja isključivo konsalting i menadžment poslove i ama baš ništa drugo i ništa više. Znači, para za proizvodnju nema, para za naš narod nema, za investicije nema, nikome to ne pada na pamet, već onako kako je rekla izvesna Elen Peterson, to tako mora da se izvrši, tako Skupština Srbije mora to da usvoji. Ko će za to da glasa, naći će se, pa makar zato što će dobiti dve izjave nedeljno na Televiziji "Pink" ili zato što će dobiti više prostora u novinama, nije ni važno, ali to će se na takav način rešavati. Što se nas srpskih radikala tiče, mi to nećemo podržati, i izvinjavam se što sam prekoračio vreme.
Niste prekoračili vreme. Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić, a sledeći je narodni poslanik Božidar Vučurović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, uvaženi članovi Vlade, danas je na dnevnom redu Predlog zakona o osnivanju agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća. Ovo što smo dobili u materijalu i ne liči na neki zakon. Na prethodnoj sednici Skupštine bio je na dnevnom redu ovakav zakon, mnogo bolji i sveobuhvatan, ali nije bio izglasan samo zato što su ga predložili socijalisti, i to šef poslaničkog kluba socijalista prof. dr Branislav Ivković. Predlog zakona koji smo dobili je sastavljen od 15 članova, na dve stranice koje sadrže kako se formira agencija kao, kako se bira upravni odbor, nadzorni odbor, direktor agencije, i formiranje regionalnih agencija. Šta donosi cilj formiranje agencije - osim povećanje državne administracije i ništa drugo. Osnivanjem više agencija, Vlada pokušava da sve poslove vodi preko agencija, koje formira i koje za svoj rad odgovaraju Vladi. Možda je formiranje agencije za neko drugo vreme i za drugojačiji privredni ambijent. Da li treba povećavati broj agencija i staviti teret i još jedan namet na i ovako osiromašenu privredu, kada preduzeća ne rade, kada se povećava broj nezaposlenih, kada se smanjuje broj zaposlenih koji treba da pune budžet iz kojeg treba da se finansira agencija. Možda je trebalo ići obrnutim redom - prvo osposobiti sva preduzeća da rade, da privreda ima dobre rezultate, da se radnici vrate u hale, da se ostvari veće zapošljavanje u proizvodnji. Stvorili bi se uslovi za nadgradnju uspešne privrede i formiranje agencije, tj. povećanje državne administracije, koju bi mogla privreda da prati i izdržava. Predloženi zakon je nekompletan i osim formiranja i izbora Agencije ništa drugo ne sadrži. U zakonu su izostali članovi koji bi do kraja regulisali ceo rad Agencije. Jedino što je predviđeno, predviđeno je da se Agencija finansira iz budžeta. Nije predviđen nijedan fond koji bi mogao da pomogne malim i srednjim preduzećima. Takođe nije predviđeno pod kojim uslovima i na koji način bi mogla preduzeća da koriste ta sredstva. Do sada u praksi preduzeća su se obraćala Fondu za razvoj Srbije. Da li će i nadalje to funkcionisati na sledeći način - da se prvo obratiš Agenciji za mala i srednja preduzeća, da Agencija posreduje kod Fondaza razvoj Srbije da bi u preduzeću prošao neki program, ali bi tu verovatno Agencija imala svoj procenat i svoj deo. Na kraju, pošto je ovaj zakon nepotpun, nedorečen, predlažem da se povuče iz procedure i napravi jedan dobar zakon, koji bi mogao da bude u funkciji malih i srednjih preduzeća. Predloženi zakon o podršci malim i srednjim preduzećima od strane socijalista bi obuhvatao kompletnu problematiku koja se javlja u ovom delu. Predloženi zakon koji ste odbili imao je preko 30 članova, predviđao je i fond. Zakon koji ste vi predložili ima 15 članova i predviđa samo izbor finansiranja. Iz izlaganja predlagača, ministra Vlahovića, jasno se vidi da će se na ovaj način doći do novih radnih mesta, i tu je ministar duboko u pravu, jer formiranjem Agencije u agencijama ćete zaposliti nove ljude koji će biti na teret preduzeća i ove države.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović, a sledeći je narodni poslanik Dragan Tomić.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista mi je žao što nema ministra, jer je ovo inače prvi zakon u istoriji srpskog parlamentarizma koji će biti opevan. Za minut i po, koliko imam vremena, ne mogu drugo nego da mu izreknem pesmu. Pesma ide ovako: Agencija je prevara stara, sem obaveza i prava ima i žiro račun za pranje para i ne posluje po propisima. Sredstva za ono što ona radi moraće, kako član 4. kaže, da iz džepova građana vadi i u svoje ih uredno slaže. Članom 5. stiče se dojam, formom od koje diže se kosa, određen preduzeća pojam, a to su samo firme iz DOS-a. Agencija ima organe, upravni odbor i direktora, i nadzornike sa svake strane, još samo fali predstavnik KFOR-a. Upravni odbor od pet članova, za program i za planove razne, čine članovi ključnih klanova, koji će da nam džepove prazne. Nadzorni odbor ima zadatak, kada sagleda godišnje stanje, da kaže ko je dobio batak, ko šiju, krilce, ili nešto manje. Direktor ima zadatke važne - iz šupljeg da presipa u prazno, da izveštaje sastavlja lažne, da se ne vidi koliko ko mazne. Opšta će akta, a to je fakat, pomoći razvoj preduzeća, nekome šaka, nekome lakat, nekome rog, a nekome sveća. Kada stručnjaci domaćeg kova ne budu znali rešenje stručno, odvojiće se velika lova za strance na paritetu ručno. Ako ne bude dovoljno love, za ministarski i drugi ćošak, mi agencije tražimo nove, gde god postoji pogodan ćošak. U Kragujevcu, Raškoj, Stalaću, u Novom Sadu ili u Rumi, u Zaječaru, Nišu i Kaću, u svakom selu, čak i u šumi. Bilo bi, ali zaista, divno da zakon stupi osmog dana, ali da važi retroaktivno, tek onda bi bio bez mana. Da oni što se razviše sami, ne bi li se izvukli iz sosa, našem budžetu, bezdanoj jami, uplate novce za razvoj DOS-a.
Hvala gospodinu Vučuroviću na ovoj lepoj recitaciji. Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Poštovana gospodo narodni poslanici, evo i mene pitaju da li ću nešto da otpevam. Neću sigurno. Predsedniče, da li možete da zamolite ovu žutu grupaciju da ne dobacuje? Gospodo narodni poslanici, kao i uvek ovih zadnjih meseci, stalno se priča kako opozicija ne da da se donose važni zakoni u Skupštini. Evo, pred sobom imamo jedan od tzv. važnih zakona koji će značajno rešiti stanje u srpskoj privredi. Pored one famozne uredbe, kojom je organizovan na određeni način veći broj agencija koje će se baviti u određenim oblastima pre svega, rekao bih, menadžerstvom srpske privrede, a ne nečim drugim, sada imamo i zakon koji se značajno ne razlikuje od Predloga zakona koji smo mi dali, već predstavlja jednu skraćenu verziju, doduše, na neki način iskrivljenu, onog predloga zakona o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća. I, kako sam ja razumeo ovaj predlog, vrlo je prosto, očigledno je da treba na jednom mestu sastaviti i sabrati mogućnost koordinacije i saradnje sa bankama, a čuo sam da je za to neophodno, kako rekoše prethodni govornici, imati i dobre biznis-planove, odnosno ideje za biznis, pa je pored toga, kad su u pitanju ideje za biznis pomenuto da uz svoj biznis-plan možete da dostavite i izgled vaše kuće ili sliku sa ćerkine svadbe. Pošto svaka svadba ima mnogo slika, nismo razumeli, a i radi javnosti, trebalo bi da nam kažete - da li sa svadbe sliku pevačice, okićene devizama, ili sliku pečenog vola, što predstavlja neku srpsku tradiciju. Valjda je ovo ozbiljna tema i o njoj treba ozbiljno da pričamo, jer očigledno, i kod ove teme može da se nađe mnogo toga što je važno za srpsku privredu. Ali, nemam utisak da jeovde nekome stalo do srpske privrede, s obzirom u kakvom se ona stanju nalazi u ovom momentu. Ovih dana imamo priliku da čujemo o tim istorijskim uspesima na svim frontovima, pa i ovaj zadnji što je došao iz Pariza - istorijski uspeh, i nadasve jedna činjenica iz svega toga - ne pokaza nigde da će nam biti baš lepše, jer opet smo dužni 900 dolara po glavi stanovnika. Kažu - mi smo zadužili. Nismo mi, to je dug iz perioda prethodne Jugoslavije, bivše savezne Jugoslavije, ali nismo valjda i to odužili, jer smo i mi to trebali da uradimo, da bi ste vi danas lako komandovali. Pa, svaka vlast mora da nosi određeni teret. Ostaje jedna činjenica, svima nejasna - čusmo sinoć jednu rečenicu, valjda treba da govori u prilog tom ekspertskom duhu, pitaše novinari - šta bi sa ratnom štetom, hoće li neko to potraživati? Kaže - nisu ni oni krivi, nismo ni mi. Valjda je kriv ovaj narod i sve one žrtve u Varvarinu, Nišu, i ko zna gde po Srbiji, koje su stradale u tom periodu, a niko neće da traži nijedan dolar za tu ratnu štetu. Zato i pričamo o ovim zakonima, koji nam neće baš mnogo pomoći. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, bolje ste dali obrazloženje za ovaj predlog, nego što ste dali obrazloženje za budžet za 2001. godinu. Ali dobro, gospodine Vlahoviću, vaše izlaganje o ovoj materiji bi u srednjoj školi, smer - menadžment, sigurno bilo ocenjeno visokom ocenom pet, a kao student biste bili ocenjeni verovatno istom ocenom. Gospodine Vlahoviću, mnogo su vas edukovali vaši prijatelji sa Zapada, kako u političkoj, tako i u ekonomskoj sferi. Nemojte uzimati formulu rada i života od drugih, jer ja neću, a verovatno ni mnogi od vas ne žele dabudu Švabe, ne žele da budu Francuzi, ne žele da budu Englezi, već mi hoćemo da budemo Srbi. Postoji Fond za razvoj Srbije, čiji je direktor i predsednik Upravnog odbora sam predsednik Vlade, gospodin Zoran Đinđić. Tim sredstvima, dame i gospodo, želelo se pomoći malim i srednjim preduzećima, kao što se i pomoglo poznatoj firmi "Lutra", (takođe poznatog srpskog ministra, gospodina Dušana Mihajlovića) od milion maraka, kao nerazvijenom malom preduzeću. Da bi ova agencija mogla da oživi potrebno je izvršiti prvo privatizaciju društveno-državnih preduzeća, pa tek onda stvoriti prostor ovoj agenciji, da se ne bi stvorile mahinacije i kriminal, kao što je to do sada bilo. Da bi se oprao novac, uložen u slične firme, kao i u slučaju firme "Lutra", predlažete ovaj predlog zakona o agencijama o malim i srednjim preduzećima. Još jedna vaša prevarajeste da ova agencija samu sebe finansira - mislim da mi nismo deca u obdaništu. Želim da vas obavestim da je sindikat Holding kompanije "Zorke" iz Šapca danas stupio u generalni štrajk, baš zbog ovog predloga zakona, jer Vlada hoće da uništi ovakav gigant, uzoran, možda jedinstven u Srbiji. Mi, srpski radikali, protiv smo ovog predloga.
Reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković.
Poštovano predsedništvo, cenjene kolege poslanici, ponovo je pred nama Predlog zakona o Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, posle iznenadne jedanaestodnevne pauze od početka rasprave. O toj nenadanoj pauzi smo, da kažem, bili informisani samo preko državne televizije, jer smo mi iz unutrašnjosti o otkazivanju sednice zvanično obavešteni tek u ponedeljak oko podne. Zbog nespretnosti skupštinske administracije, ili zbog toga što u njoj nema izgleda nikoga ko bar u kući ima crkveni kalendar, čini mi se da i rasprava o ovom zakonu neće biti završena ni ove nedelje, jer evo, već sutra naveče, gotovo pola Srbije se okuplja po domovima, da dočeka Sabor svetog arhangela Mihaila, Aranđelovdan, ili, kako to moji Leskovčani kažu, Svetog Aranđela, pa prosto ne verujem da ćemo imati na okupu dovoljan broj narodnih poslanika. Ali, da ja ipak ne brinem brigu predsednika ovoga doma, nego da se vratim na zakon o agencijama. Po drugi put u kratkom vremenu, mi se, poštovane kolege poslanici, vraćamo problematici malih i srednjih preduzeća. Prvi put je, međutim, to bio celoviti zakonski predlog o podsticanju razvoja malih i srednjih preduzeća, koji je predložila poslanička grupa SPS. Taj zakonski predlog koji je bio u skupštinskoj proceduri, proistekao je kao plod rada stručnoga tima za mala i srednja preduzeća prethodnog ministarstva za nauku i tehnologiju, koje je malim privrednicima ponudilo više od 800 verifikovanih poslovnih programa za mala i srednja preduzeća. Među programima prethodne vlade su dominirali programi iz poljoprivrede, njih 156, metaloprerade i mašinogradnje - 129, prehrambene industrije - 80 itd. Ali, taj zakonski predlog je naišao na oštro sečivo DOS-a i u ovoj skupštinskoj proceduri je glatko odbačen od DOS-ovske većine. Danas je na dnevnom redu samo jedan delić toga zakona, a to je zakon o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća. Ovaj zakonski predlog nije ništa novo. On je plod pritiska DSS prema DOS-u da Uredbu, ili divlje osnivanje agencije, zakonski ozvaniči i time ovu maglu, koju nude maloj privredi, praktično svedu u zakonom regulisane okvire. Ali, ovaj zakonski predlog ne nudi ništa malim i srednjim preduzećima, ne pruža im nikakvu pomoć. Šta on suštinski reguliše - on reguliše praktično stvaranje tj. ozakonjenje još jedne velike administracije, koja će se zalepiti na krvotok malih i srednjih preduzeća, da počne da iz njih isisava sebi neophodnu hranu, za veliku ekipu DOS-ovskih poslušnika koji su našli, ili će naći, svoje udomljenje u ovoj agenciji sa svojstvom pravnoga lica, sa sedištem u Beogradu, ili po regionima, i da tamo dobri ljudi iz DOS-a mogu da se udome i obezbede egzistenciju. Sredstva za osnivanje Agencije obezbeđuju se iz budžeta Republike Srbije, iz donatorskih sredstava, a za njen radsredstva će obezbeđivati uglavnom mala i srednja preduzeća. Definišućičlanovima 6. i 7. obezbeđenje stručne podrške korisnicima, kao i delatnosti, konsalting i menadžment, ovim zakonskim predlogom se praktično definiše kako će Agencija uzimati pare maloj privredi i srednjim preduzećima. Polazeći od toga da su do sada organizovane regionalne agencije, praktično, smeštene u regionalnim privrednim komorama i da su u njima agažovani ljudi iz stručnih službikomora, ispada da će Agencija naplaćivati i usluge koje se rade praktično u komorama. Kako ključne organe agencije, predsednika upravnog i nadzornog odbora i njihove članove, kao i direktora Agencije imenuje i razrešava Vlada Republike Srbije, očigledno je da se ovaj zakon o Agenciji donosi kako bi Vlada mogla da ima potpuni upliv i direktan uticaj i u ovoj oblasti, kako se ne bi slučajno nešto događala da Vlada ne zna i da ne naređuje kako to da ide. Na kraju, da još jednom potenciram, ovim zakonskim predlogom Vlada Srbije, kako kažu moji južnjaci, hoće da napravi malo preduzeće koje će osnivati mala i srednja preduzeća. Vlada Srbije nije htela da predvidi nikakva sredstva, nikakav fond za podršku i osnivanje tih malih i srednjih preduzeća, dok je Agencija za svoj rad detaljno predvidela kako će se ona finansirati od malih i srednjih preduzeća, kojima će navodno pomoći nudeći im samo maglu. Iz razgovora sa malim privrednicima, potencijalnim investitorima, udruženja zanatlija i malih privrednika u Leskovcu glavna primedba je upravo u tome što nema sredstava, nema fonda za podsticaj i razvoj malih i srednjih preduzeća. Eto, kolege poslanici, to su razlozi zbog kojih poslanička grupa SPS-a neće glasati za ovaj zakonski predlog, već će biti protiv.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, a posle njega narodni poslanik Joca Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, za ovih minut i po, koliko imam na raspolaganju, pokušaću da ukažem na nekoliko pitanja koja ovaj zakon, ako ne u potpunosti, generiše, onda bar izbacuje u prvi plan. Naime, čuli smo ovde da već postoji Agencija za mala i srednja preduzeća, koju je protivustavno uspostavila Vlada Republike Srbije. Interesuje me zašto u ovom momentu nemamo bar jedan izveštaj, kao informaciju, da možemo saznati iz njega šta je pomenuta Agencija uradila u dosadašnjem periodu. Drugo pitanje je pitanje nadležnosti ove agencije, ako se uzme u obzir da već postoji Ministarstvo za privredu i privatizaciju, sektor ili resor za mala i srednja preduzeća, koji bi trebalo da obavlja iste poslove koji su propisani ovoj agenciji. Takođe, postoje privredne komore, odnosno Republička privredna komora i regionalne privredne komore, koje bi trabalo da se bave ovim istim problemima koje ova agencija treba da rešava. Bojim se da ne bude po onoj narodnoj, mnogo babica, a znate šta je sa decom u tom slučaju. Sledeće pitanje je konkretno vezano za ovaj predlog, a to je pitanje sredstava za osnivanje i rad Agencije. Naime, u članu 4. se govori o sredstvima za osnivanje Agencije, gde u prvom stavu tačka 1. stoji: sredstva se obezbeđuju iz budžera Republike Srbije. Nigde ne stoji koja su to sredstva i koji je to iznos sredstava. Znači, ostalo je da ovo neko drugi proizvoljno odredi, ne znam ko će utvrditi taj iznos sredstava. Drugo pitanje je pitanje sredstava za rad Agencije, i time završavam, a pod tačkom 1. to su: donacije, prilozi, sponzorstva itd. Ta sredstva su neizvesna, nesigurna, znači ne možemo se na njih osloniti. Pod tačkom 2. to su prihodi koji se ostvaruju obavljanjem poslova iz nadležnosti Agencije. Da li to znači da će ova agencija naplaćivati svoj rad preduzećima koja servisira, kojima pomaže. Ako je to tako, onda je to previše, jer ova preduzeća su već opterećena nametima od privrednih komora i drugih subjekata u ovom društvu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Joca Todorović, a posle njega ministar Vlahović. Molim vas da budete vrlo kratki, jer je vreme od 45 minuta za vašu poslaničku grupu uskoro ističe.
Dame i gospodo, gospodine ministre, pošto je vreme kratko, iskoristio bih ga onda da postavim nekoliko pitanja koja mi nisu jasna iz obrazloženja, iako se za obrazloženje ovog zakona može reći da liči na onu narodnu - ima u izlogu, ali nema u prodavnici, odnosno nema u zakonu. Ne sumnjam u dobre namere, ali postavlja se pitanje, ukoliko predlagač ovog zakona sledi logiku da nije neophodno donositi zakon o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća, već da je to dovoljno učiniti samo putem osnivanja ove agencije, da li ćemo onda biti u siguaciji da osnivamo, recimo, agencije za podršku razvoja velikih preduzeća. Kao što je poznato, nema malih bez velikih, to je suština funkcionisanja malih i srednjih preduzeća. Uopšte, podrška koja se daje tim preduzećima, po meni upravo bi trebalo da prihvati veliki broj radnika, koji će neizostavno ostati bez posla iz bilo kojih razloga; tehnoloških, ekonomskih, organizacionih, restruktuiranja ili privatizacije velikih sistema. To je jedno. Drugo, nije sporno da je potrebno doneti i jedan zakon koji podržava mala i srednja preduzeća, pa makar i putem agancije, ali osnovno pitanje koje se nameće, i to smo i danas mogli da čujemo: iz kojih sredstava će se finansirati podsticaj i razvoj malih i srednjih preduzeća? Potpuno su u pravu sve one kolege koje misle da donacije i pomoć ne mogu biti dugoročni vid podrške razvoju malih i srednjih preduzeća, bez obzira što imamo takva iskustva,možda i u okruženju, a mislim da i nije dobro upoređivanje sa zemljama kao što su Irska ili Škotska. One pripadaju visokorazvijenim zemljama i sasvim je to druga priča. Treće pitanje koje bih hteo da postavim ministru: nisam dovoljno razumeo zašto se iz podrške razvoju malim i srednjim preduzećima izuzimaju povezana preduzeća, koja jesu po svojoj veličini i po kriterijumima iz Zakona o računovodstvu mala ili srednja preduzeća. Koliko razumem suštinu tih povezanih preduzeća, ona mogu da budu u holdingu, ali su samostalni pravni, privredni subjekti na tržištu i upisuju se u sudski registar. Pitam: da li će, recimo, jedno takvo malo ili srednje preduzeće kada se obrati Agenciji za pomoć biti odbijeno, i to u smislu da ne mogu njemu dati stručnu pomoć ili sve ove konsaltinge i menadžerske poslove koji su predviđeni ovim zakonom o agenciji. Da bih omogućio kolegi Slobodanu Pavloviću, ovde bih završio svoje izlaganje. Da li ima još dva minuta ili nema više?
Reč ima ministar Vlahović, a posle njega narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, gospodine predsedniče, zaista nisam očekivao da ćemo oko jednog tehničkog zakona voditi raspravu koja u momente ulazi u deo koji se zove čista politička filozofija, za šta, moram da priznam, kapaciteti mog ministarstva nisu dovoljni da bi dali odgovarajuće tumačenje. O čemu se zapravo radi? Ukoliko potencijalni preduzetnik ulazi u avanturu, koja se zove osnivanje novog preduzeća, neophodno je da: a) ima ideju i b) da ima novac koji će finansirati tako definisanu ideju. Iskustva svih zemalja su pokazala da su svi projekti razvoja malih i srednjih preduzeća,konkretni projekti, upravo propali zbog toga što ovaj prvi deo, segment početka poslovnog poduhvata, dakle ideja nije bila dovoljno razrađena. U kom smislu? Naizgled se vrlo često učini da je neki posao ili neka ideja dosta dobra, pa čak izrada nekog tzv. plana, poslovnog palana, da odgovarajuće rezultate, a u suštini rizik se ne izmeri na najbolji mogući način. Naizgled se učini da potencijalni preduzetnik poznaje sva pravna, ekonomska tumačenja i da mu je jasno kako može inovaciju da pretvori u praksu, u konkretan projekat, pa iza toga, kada čitava priča počne da se odvija u realnom životu, pokaže se da to nije dobro. Dakle, čitav kompletan zadatak, Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća i pojedinačnih regionalnih agencija, a objasniću vam koji je njihov odnos, jeste upravo da radi na ovom prvom delu, da smanji rizik ulaska u poslovni poduhvat tako što će definisati jedinstvenu metodologiju za izradu biznis planova, što će raditi na tumačenju ekonomskih propisa koji, između ostalog, tangiraju i preduzeća iz malog i srednjeg biznisa, tako što će da razvija inovativne inkubatore, što će da definiše metodologiju edukacije. Dakle, to je zadatak Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, a ne da finansira, a ne da daje pare. Davanje para od ustanova državnog tipa je povratak u jednu centralističku, administrativnu ekonomiju. To nije niti cilj, niti ideja ove vlade, da razvija centralističku, administrativnu ekonomiju, nego naprotiv, da razvija ekonomiju tržišnog tipa. Ukoliko postoji projekat, a iza njega stoji biznis plan, iza koga postoji preduzetnik kome je potpuno jasan ambijent u kome će realizovati svoju ideju, zadatak banaka, finansijskih organizacija, uključujući i Fond za razvoj Republike Srbije, je da finansira takav projekat, pre svega na osnovu pokazatelja rentabilnosti. Dakle, Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća neće finansirati projekte iz oblasti malog i srednjeg biznisa, nego će pružati sve potrebne konsultantske, menadžment usluge, tumačenja pravnih propisa, razvoj inicijative inkubatora itd. A to finansiranje se obavlja od strane banaka, od strane Fonda za razvoj. Mi ovim ne razvijamo novu finansijsku instituciju. Kada govorimo o zakonu o donatorskim sredstvima, govorimo o donacijama za funkcionisanje centralne agencije, čiji je zadatak da metodološki razrađuje politiku razvoja malih i srednjih preduzeća, koju definiše ovo ministarstvo, odnosno Vlada Republike Srbije. Kakav je odnos regionalnih agencija? Neće centralna agencija osnivati regionalne agencije. Regionalne agencije se, gospodo, već osnivaju. Osniva ih Evropska agencija za rekonstrukciju. Osniva ih Vlada Republike Srbije zajedno sa preduzetnicima, sa privrednim komorama, osnivaju ih udruženja preduzetnika na terenu. Odnos između centralne i regionalnih agencija je pre svega ugovorni odnos, a to je da se na terenu mora implementirati jedinstvena politika razvoja malih i srednjih preduzeća. Jer, ukoliko nema jedinstvene metodologije koju definiše centralna agencija, onda ćemo ponoviti slučajeve mnogih zemalja u tranziciji, gde je ideja razvoja malih i srednjih preduzeća bila kompromitovana, gde su ljudi ulazili "grlom u jagode" u projekte i gubili i ono malo imovine što su imali i što su ulagali kao kolateral. Dakle, regionalne agencije će osnivati neposredni preduzetnici, ali će postojati taj odnos između centralne i regionalnih agencija. Sledeća stvar koju želim da vam kažem jeste da je tačno da je Vlada, na osnovu svoje uredbe, između ostalog, osnovala i agenciju za razvoj malih i srednjih preduzeća. Ona je osnovana uredbom Vlade, operativno je funkcionisala u Ministarstvu za privredu i privatizaciju, sa idejom da na jednom konkretnom projektu ne čekamo zakon o centralnoj agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, nego da već u februaru počnemo da radimo. Tačno je da je izveštaj o radu Ministarstva za privredu i privatizaciju obuhvatio i rad Agencije za mala i srednja preduzeća, koji je nadležnim skupštinskim odborima do sada dva puta dostavio. U avgustu i u septembru mesecu gospoda poslanici koji sede u Odboru za industriju imali su priliku da raspravljaju o tom izveštaju. Međutim, ova centralna agencija će imati daleko veći broj nadležnosti. Osnovana je u trenutku da ne čekamo, da radimo na tome sa jednim konkretnim projektom, a ovde je precizno definisan broj nadležnosti centralne agencije.I da se ne bi stvarala pravna konfuzija, mi smo na Vladi, pretprošlog četvrtka, na inicijativu ovog ministarstva, predložili izmenu te uredbe. Izmenom je definisano da će Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća, koja je osnovana na osnovu uredbe Vlade, prestati sa svojim radom onog časa kada Skupština bude izglasala ovaj zakon. Drugim rečima, neće postojati dve centralne agencije, nego samo jedna osnovana na osnovu ovog zakona, kada ga Skupština usvoji. Odakle sredstva za osnivanje? Gospodo, u Zakonu o budžetu, koji ste vi usvojili u martu mesecu, za 2001. godinu, definisana su sredstva za osnivanje Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Prema tome, tamo stoji precizna cifra koja će poslužiti kao osnivački ulog, odnosno osnivačka sredstva od strane Vlade. I, još nešto: gospođa Elen Peterson, koja je ovde pomenuta, doskora je bila šef Ureda svetske banke, nije pisala ovaj zakon i nije tačno da je ovaj zakon napisan da bi donatorska sredstva mogla da budu usmerena. Ovaj zakon je napisan da bismo mi imali institucije za jedno adekvatno, efikasno vođenje politike razvoja malih i srednjih preduzeća, pri tome ne mešajući, s jedne strane, finansijske institucije i, s druge strane, institucije koje treba da predstavljaju podršku realizaciji ideje. Fond za razvoj će svakako finansirati, za razliku od dosadašnje prakse, mada smo ovde čuli drugačija tvrđenja, ali verujte mi da nije tačno. Za razliku od prakse do 2000. godine, kada je Fond za razvoj svoja sredstva isključivo preusmeravao velikim holding društvenim preduzećima, koja su imala manje-više socijalni status za gašenje socijalnih požara, Fond za razvoj će dominantno porciju novca koja mu dolazi od privatizacije preusmeravati za razvoj malih i srednjih preduzeća. I da sve nije tako crno,da između ostalog postoje rezultati, rada i u privredi, molim vas, ne koristite više septembarske podatke o industrijskoj proizvodnji. Uzmite oktobarske. Naći ćete da je industrijska proizvodnja u oktobru u odnosu na septembar porasla za 10%, da industrijska proizvodnja zaostaje za 1,4% u odnosu na isti period prošle godine. Mi očekujemo da će do kraja godine industrijska proizvodnja premašiti proizvodnju ostvarenu prošle godine, što, imajući u vidu nivo socijalnih subvencija koje su potpuno nerezonski i neekonomski deljene u prošloj i pretprošloj godini i imajući u vidu efikasnost ovog budžeta, predstavlja veliki uspeh. Pri tom još imajući u vidu da smo mi ove godine ušli u tranziciju. Dakle, mi ćemo imati realni rast bruto društvenog proizvoda za više od 5%.Zbog rasta industrijske proizvodnje između ostalog,mi ćemo ove godine prekinuti desetogodišnji lanac dezinvestiranja koji postoji u ovoj zemlji, ako hoćete da znate šta to znači, to je gubitak na supstanci. Podsetiću vas da je ova zemlja od 1991. godine godišnje gubula na supstanci 1,3 milijarde dolara zbog toga što je ekonomija od strane današnjih dušebrižnika bila gurnuta u totalni zapećak, što su neki drugi interesi bili važniji, koji se, usput da kažem, ni takvi kakvi su bili definisani nisu ostvarili. Hvala.
Ima reč narodni posalnik Nataša Jovanović, posle nje narodni poslanik Slobodan Pavlović.
Da nije reč o političkoj i praznoj priči, gospodine Vlahoviću, govori i podatak da je 27. septembra ove godine po hitnom postupku Savezna skupština izglasala zakon, odnosno verifikaciju donacije koju ste vi dobili od Međunarodne banke za obnovu i razvoj i Međunarodnog udruženja za pomoć u procesu privatizacije SRJ. Taj iznos od šest miliona dolara jasno je definisan i tačno je precizirano kolika sredstva idu za osnivanje ovakve agencije o kojoj je reč po Predlogu ovog zakona. Međutim, pošto nemam puno vremena (minut, zbog vaše DOS-okratije), moram da vam kažem da ni dosadašnjim vlasnicima malih i srednjih preduzeća nisu bili potrebni takvi saveti od navodnih dušebrižnika sa Zapada, od strane vašeg ministarstva; uspešno su poslovali, ali mnogi od njih će teško izaći sa pozitivnim bilansom na kraju ove godine zbog poreske politike koju ste izglasali na početku godine. Nešto više o samom zakonu, po amandmanima.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Pavlović, a posle njega narodni poslanik Petar Jojić.
Gospodine predsedniče, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, upozoreni smo već da nam je vreme što se tiče naše poslaničke grupe na samom kraju, pa mi dozvolite da sa nekoliko rečenica i ja učestvujem u ovoj raspravi. Razlogzbog čega narodni poslanici SPS-a u ovoj skupštini neće podržati, odnosno glasaće protiv ovog zakona, izrekli su pre prof. dr Ivković, kao šef naše poslaničke grupe, kao i svi ostali narodni poslanici SPS-a, pa nema razloga da sve to ponavljam i nema razloga da ne kažem da se ja, kao pripadnik ove poslaničke grupe, pridružujem njihovim ocenama i pridružujem odluci da ne podržimo ovaj zakon. Pored ovoga što su oni istakli u prethodnoj raspravi, dozvolite mi da nabrojim nekoliko razloga zbog kojih smatram da treba da postupimo drugačije i da, umesto Agencije koju predlaže Vlada Republike Srbije, donesemo sistemski zakon o podršci i razvoju malihsrednjih preduzeća kako je to predloženo. Da vas podsetim da je članom 72. Ustava Republike Srbije predviđena obaveza Republike da učestvuje i da stvara politiku i mere za usmeravanje i podsticanje razvoja u celini, pa naravno i u ovoj oblasti. Dakle, ne da funkcioniše marketinški agencija, nego da stvara uslove za njen razvoj. Drugo, da su novi reformski zakoni koji su doneti 1990. godine, kao što ste čuli, stvorili uslove za formiranje i velikog broja malih i srednjih preduzeća; da vas podsetim da je u 1990. godini bilo 20.000 preduzeća, i da je tim aktivnostima stvoreno i otvoreno je 180.000, koliko ih sada ima. Da vas podsetim da je u tih 180.000 privrednih preduzeća oko 200.000 radnji, gde je zaposleno preko pola miliona ljudi. Peto, u ovim preduzećima je preko 35% osnovnih sredstava i preko 25% sopstvenog kapitala koji ostvaruje naša privreda u celini. Šesto, učešće ovih preduzeća u društvenom proizvodu naše Republike je oko 17%, a ako tome pridodamo i privatni sektor poljoprivrede kao veoma veliki značaj u privređivanju, to je čak 35%. Da vas podsetim da je nakon agresije i porušenih mnogih privrednih objekata, infrastrukturnih objekata ostalo bez posla preko 80.000 ljudi, da je upravo merama tadašnje vlade i tvrdnjom koja je vođena, formirano oko 650 novih preduzeća, a u njima zaposleno oko 10.000 radnika. I ne samo to, tim merama i zbog toga što su mala i srednja preduzeća veoma fleksibilna, brzo se transformišu, brzo osnivaju, brzo sarađuju sa velikom privredom, zaposleno je oko 30.000 radnika. Novi poreski zakoni koje je donela ova skupština, takođe na predlog Vlade, u stvari su ukinuli mnoge povlastice i mnoga olakšanja i olakšice koje su mala i srednja preduzeća imala do tada, a naročito ona koja su novoosnovana. Deseto, postojeći zakoni i drugi propisi uopšte ne obezbeđuju podršku radu i razvoju malih i srednjih preduzeća, pa je svakako novi zakon neminovan. Da kažem i to da normativni uslovi za razvoj malih i srednjih preduzeća nisu u delokrugu nijednog ministarstva ili neke druge vladine organizacije kako je do sada. Dvanaesto, ono što je većina poslanika, ne samo SPS-a, nego i DSS-a, ovde govorila - kako možemo razgovarati u jednom parlamentu o formiranju agencije kada već imamo Agenciju koju je formirala Vlada Republike Srbije. Kaže gospodin ministar - nemamo, a ja verujem gospodinu ministru i bilo bi lepo da smo sada dobili svi na klupu odluku Vlade Srbije da usvajanjem ovog zakona prestaje da funkcioniše... Gde piše? (Aleksandar Vlahović sa mesta pruža narodnom poslaniku Slobodanu Pavloviću, koji je za govornicom - "Službeni glasnik".) Ovo je sada nešto, Uredba o izmeni Uredbe o generalnom sekretarijatu i drugim službama Vlade Republike Srbije. Dame i gospodo poslanici, slušajte pažljivo: "Član 1. - U Uredbi o generalnom sekretarijatu (ovo mi se ne računa u vreme), i drugim službama Vlade Republike Srbije, "Službeni glasnik RS", broj 15/2001, član 6. se briše. Član 2. - Prava i obaveze sredstava, predmete, arhivu kao i zaposlene u Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća (u daljem tekstu: Agencija) preuzeće republička agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća i preduzetništva osnovana zakonom. Agencija prestaje sa radom danom početka rada republičke agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Član 3.- Ova uredba stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja.Potpredsednik, Jožef Kasa." Ovo ću ja da zadržim. Dozvolite mi da završim - dakle, onda odustajem od tačke dvanaest pošto je gospodin ministar doneo papir u kome ovi argumenti prestaju. To naravno uopšte ne dovodi u pitanje moju osnovnu ideju i ideju poslanika SPS-a da, umesto agencije koja će se baviti onim što je napisano, konsaltingom i raspodelom sredstava, a ja inače vrlo uvažavam obrazloženja i zdušnu odbranu ministra Vlahovića... To bih i ja morao da radim da sam ministar umesto vas, jer kako će te da se vratite kod Đinđića na Vladu, on će da vas smeni ukoliko ga ne podržite. Ja to razumem. Ali, ja i dalje mislim da mi zaista treba umesto agencije da formiramo ....
Molim vas da privedete kraju, vreme je isteklo pre tri ili četiri minuta.
Ja ovo govorim kao poslanik, a kada budem došao pravićemo možda neke druge agencije i neke druge zakone. Prema tome, mi treba da formiramo zakon o podršcirazvoju malih i srednjih preduzeća i da se ne budžetski, i ne, kako se kaže, centralistički, naprotiv, stvore uslovi da i organi lokalne samouprave i najviši državni organi do Vlade prethodno odgovarajućih fondova učestvuju u podršci. Na taj način ćemo povećati proizvodnju, na taj način ćemo povećati izvoz roba i usluga, povećaćemo zapošljavanje mladih i stručnih kadrova i na taj način ćemo obezbediti supstituciju uvoza mnogih roba, na taj način ćemo obezbediti dugoročnu poslovnu saradnju...
Gospodine Pavloviću, ja vas molim da privedete kraju.
Na kraju ministru Vlahoviću predlažem jednu fer i korektnu ponudu, da na osnovu svega, jer je očigledno da ovaj zakon nema podršku u parlamentu, povučete ovaj zakon, vratite naš zakon, makar i pod vašom firmom i da razrešimo sve probleme.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić, a posle njega Stevan Kesejić.
Dame i gospodo narodni poslanici, slušajući ministra, izgleda da je Srbija postala Amerika. Ali ja mislim da ovo nije Amerika, ovo je okupirana i opustošena Srbija. Vreme u kome se donose brojni zakoni predstavlja inflaciju propisa, kao što je slučaj bio sa zakonima o pravosuđu (doneto je pet zakona umesto jednog zakona). Sada ćemo imati ovde inflaciju propisa, kao što je i ministar rekao da već postoje regionalne agencije, regionalne komore i da postoji vladina agencija i da bi ona prestala nakon svega ovoga ako se usvoji ovaj zakon. Šta ćemo dobiti ovim zakonom? Ovim zakonom ćemo dobiti ne nešto što će da vredi, više će da košta nego što će da vredi. Dobićemo nagomilanu birokratiju i zapošljavanje većeg broja administrativnih radnika. Dakle, dobićemo troškove koji će da koštaju državu, jer će tu trebati stotine sekretarica, stotine predsednika odbora, stotine kompjutera, stotine kancelarija, hiljade kvadratnih metara, i da ne govorim o parama koje su neophodno potrebne za ove agencije. Prema tome, apsolutno nema nijednog opravdanog razloga da se ova agencija za osnivanje malih i srednjih preduzeća formira. Zbog toga predlažem da se ovaj zakon povuče iz procedure.
Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić. U međuvremenu, da vas obavestim da će sednica Odbora za odnose sa inostranstvom biti održana na drugom spratu, sa početkom u 14,00 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde imamo još jedan zakon, nenarodni zakon, koji se predlaže od strane nenadležnog ministra, gospodina Vlahovića. Obećanje premijera Zorana Đinđića, da će grupa eksperata predlagati zakone ovom parlamentu, ukazuje na činjenicu da ministri ne samo da nisu eksperti, nego da se i ne ponašaju onako kako to dolikuje određenim funkcijama na kojima se nalaze. Angažovanje stranaca koji će samo uzimati pare, prodavajući svoju pamet, govori u prilog tome da ministri nisu dosledni i da nisu dostojni onoga što je premijer ovde nama obećao. Privrednim preduzetnicima nije potrebna pamet i edukacija. Oni dobro znaju šta treba da rade. Njima je potrebna materijalna, finansijska podrška. Zbog toga smatram da ovaj zakon o razvoju malih i srednjih preduzeća predstavlja samo legalizaciju divljih agencija koje do sada Vlada ima i da ovaj zakon treba da se povuče iz procedure.
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, o kome danas raspravljamo, ima samo jednu manu, a to je što naša vlada nije pre toga formirala agenciju za razvoj agencija. Verovatno očekuje da će ubuduće, jer je toliko tih agencija uredbama formirala, da ćemo biti sa tim agencijama zatrpani u narednom periodu rada Skupštine Srbije. Pošto je mnogo rečeno o ovoj agenciji, nema potrebe da se osvrćem na to. Želim samo da kažem da su izbori na Kosovu i Metohiji protekli tako da je dojučerašnji savetnik i saradnik Slobodana Miloševića, Nebojša Čović, prevazišao ... (Predsedavajuća: Molim vas, vratite se na temu.) ... svog učitelja na Kosovu i Metohiji. Izvršena je takva izborna krađa i izborna manipulacija da prevazilazi sve dosadašnje izborne krađe. Višegodišnju praksu izborne krađe SPS-a na Kosovu i Metohiji, nastavlja danas DOS ... (Predsedavajuća: Gospodine Kragoviću, izričem vam opomenu zato što i pored mog upozorenja pričate van teme. Imate minut i po, a vi pričate van teme.) ... jer je to jedini način da opstane na vlasti. Ali, ja vam poručujem, gospodo dosmanlije, u krađi su kratke noge. Smatram da je ovo početak vašeg kraja.
Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković - replika.
Dame i gospodo poslanici, upravo je poslanik SRS-a govorio o izbornoj krađi socijalista na Kosovu i Metohiji. Izbori koji su bili na Kosovu i Metohiji sprovedeni u vreme izbora predsedničkih kandidata, gospodina Vojislava Šešelja i Milana Milutinovića, su prošli sve kontrole i dokaze da nikakve krađe nije bilo. Druga je stvar što je gospodin predstavnik UNMIK-a i KFOR-a u 18,00 časova priznao da je izašlo svega pet ili deset posto građana Srbije na Kosovu i Metohiji i što je na kraju ispalo da je izašlo 50%. O toj izbornoj krađi, koja je urađena 17. novembra, tek ćemo razgovarati. (Tomislav Nikolić: Replika.)
Gospodine Nikoliću, nemate pravo na repliku. (Tomislav Nikolić: Pomenuo je predsednika naše stranke.) Jeste, ali niste spomenuti, niste uvređeni, a i vaš poslanik je izazvao repliku. Nema osnova za repliku [[Tomislav Nikolić: Nisam ja izazvao repliku.]] Nema veze što niste vi. Jednostavno, vaša grupa nije uopšte spomenuta. (Tomislav Nikolić: Povreda Poslovnika.) Izvolite. Pravo na repliku nemate, a morate pričati o Poslovniku.
Morate da mi date pravo na repliku, zato što član 98. stav 2. kaže da ukoliko se uvredljivi izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno poslaničku stranku, čiji narodni poslanici pripadaju toj poslaničkoj grupi, u ime poslaničke grupe pravo na repliku ima predsednik poslaničke grupe. (Predsedavajuća: Vaša grupa uopšte nije spomenuta.) Prof. dr Vojislav Šešelj je biopredsedničkikandidat SRS-a. Ako ovde izađe gospodin Ivković i bezočno kaže da nije bilo krađe na tim izborima,mislim da imam pravo da odgovorim. Vi možete da štitite tu krađu time što mi nećete dati pravo na repliku, ali iza nas stoji ogroman materijal, ogromne parnice koje smo vodili pred sudovima. Iza nas stoje dokazi da su se Šiptari odazvali sa 100% u selima u kojima naša policija tenkovima nije mogla da uđe. Na to moram da odgovorim, svidelo se to vama ili ne. Možda vam se ne sviđa zato što primenjujete isti princip, što ste primenili isti princip na ovim izborima. Ali, znate, jednom krađa, uvek krađa, jedan princip, uvek princip. Gospodine Ivkoviću, nije tačno da nije bilo krađa izbora na Kosovu i Metohiji. Mnogo ljudi cenim u vašoj poslaničkoj grupi, ali svako ko kaže da niste krali izbore za Milana Milutinovića, laže. Krali ste, a evo kako vam vraćam tu sramotu.
Reč ima narodni poslanik Lazar Marjanski.
Gospodine ministre, pošto imam malo vremena, predložio bih vam jedan praktičan savet. Vidite o čemu se radi - ova agencija što se osniva, to je manje-više važno. Međutim, trebalo bi, što nedostaje ljudima iz privrede, da se ta agencija osnuje na osnovu osnivačkog uloga, tako da bi firme koje bi imale taj osnivački ulog imale pravo na upravljanje. Šta to znači? To doživljavam ovako - agencija treba da bude udruženje srodnosti nekih firmi. Na primer, ako jedna firma iz Jugoslavije nađe posao u inostranstvu, da li će ta agencija da nađe projekat, da li će da nađe investitora u našoj banci ili u stranoj banci? Još nešto - predlog je da osnivački ulog bude 20 hiljada dolara, članarina 10 hiljada dolara, s tim što bi agencija imala obavezu i prava da prati sve međunarodne konkurse i da te ljude iz privrede povezuje sa ljudima u inostranstvu. Postavi bih vam jedno pitanje - ne znam da i u jednom gradu privreda, industrija radi sa 50%, a kamoli da u tom gradu gde radi 50% industrije kapaciteti zaposlenosti budu 100%. To mi još nije poznato.
Gospodin Ivković - replika.
Dame i gospodo poslanici, izvinjavam se što vas uvlačim u ovu priču, ali pošto je predstavnik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke dobio pravo da replicira na ono što sam govorio, želim samo da kažem da svako ima zasigurno pravo da zastupa svoju istinu i ima sve mogućnosti kroz sudske instance da isproverava opravdanost svojih stavova. Ali, sigurno o ovome ne bismo danas govorili da se nije događalo ono što se događalo 17. novembra, kada smo mogli da saslušamo svi u 18,00 časova podatke o izlascima u Gračanici, Kosovskoj Mitrovici i u Zvečanu, a da se onda silno iznenadimo da ti procenti sa 8 ili 5% za samo dva sata porastu na 40 ili 45%. Inače, tih 40 ili 45% je polovina od polovine. Znači, svega 25% građana Kosova i Metohije nealbanske nacionalnosti je uopšte dalo podršku događanjima koja direktno vode, očigledno, u nezavisno Kosovo i Metohiju.
Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, a posle njega narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Agencije su jedna još dodatna administrativna prepreka za poslovanje postojećih malih i srednjih preduzeća, a pogotovo za razvoj malih i srednjih preduzeća. To nam je ministar plastično objasnio pomoću modela A i B. Rekao je, ko ima ideju, sa druge strane ima novac i tu će agencija da pomogne. Kako? Da tu ideju, uz pomoć ovog novca koji taj pojedinac da, agencija pretoči u nešto što će biti realno i što će biti dobit tog koji ulaže svoja sredstva. Agencija se potkrepljuje sa pričom od strane ministra kako je zbog nedostatka agencije u Bosni i Hercegovini propao ovaj projekat. Nije to glavni razlog, ministre. Glavni i osnovni razlog propadanja malih i srednjih preduzeća u Bosni i Hercegovini je što je to želja onih koji su ulagali u srednja i mala preduzeća, to je tzv. pranje novca preko otvaranja srednjih i malih preduzeća, a što kažete da će ovo biti kapa, ima ona poznata - prvo ide kapa, pa onda idu kapari. U ovom slučaju vidimo jednog kapara koji je ispod te kape, a ne znamo ko će to da trpi.
Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević, a posle njega narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, do sada ste predložili sijaset zakona koji su prošli kroz skupštinsku proceduru. Isti je slučaj sa zakonom koji je danas na dnevnom redu. Zakon o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća predstavlja samo jedan korak u trčećem stavu svih vaših zakona. Treba što pre procedura da prođe zamišljeni put, a to je da se on usvoji. Vi ćete ga danas usvojiti, a šta će dalje. Dalje i gore ne može biti. Očekujete da posle ovog zakona u Srbiju se sjate prijatelji naših malih i srednjih preduzeća i da ista otkupe, odnosno unesu u njih sveži kapital. Recite mi jednu firmu, jedno ime koje je do sada uložilo svoj kapital, makar i u najmanju firmu, preduzeće, a da je došao iz zemalja koje su nas bombardovale. Nema tih ljudi, ni tog kapitala. Mi, srpski radikali, smo protiv ovog zakonskog predloga iz razloga što se ovim predlogom dupliraju neke nadležnosti. Navešću neke članove - jedan, dva, tri itd.
Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, a posle nje narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u uvodnom izlaganju ministar Vlahović reče da je rizično prepustiti mala i srednja preduzeća same sebi. Mišljenje nas srpskih radikala je upravo obrnuto. Prepustite ih same sebi, oni su najfleksibilniji privredni subjekti u našem društvu. Do sada ste svojim merama i svojim uredbama samo doprineli da propadne 7.000 malih preduzeća, 2.000 privatnih prevoznika, 300 špediterskih firmi, 3.000 samostalnih trgovinskih radnji i 1.500 samostalnih zanatskih radnji je zatvoreno. Imaćemo očigledno sve više agencija. Sada ih ima 11 i zašto za svih 11 nismo donosili zakone? Očekujemo i agenciju o agencijama i ono što je najosnovnije to je poruka - u ovoj agenciji nema para. Ovu poruku upućujem zbog toga što smo, čak i od pojedinih poslanika, mogli da čujemo da će seljaci moći da dobijaju kredite od ove agencije za nabavku traktora, za investicije i tome slično. Ovde imamo samo edukaciju ili edukaciju edukatora. Para nema.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković, a posle njega narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, potpuno je normalno da poslanici opozicije kritikuju vladine predloge zakona, da vladini poslanici brane te zakone i sasvim je normalno da poslanici svojim amandmanima pokušavaju da, kako oni misle, poprave zakon, da zakonu daju onaj oblik za koji smatraju da je najbolji. Nije normalno da poslanici ucenjuju Vladu na takav način što kažu - ukoliko ukinete neke ranije odredbe, mi ćemo glasati za taj zakon. To do sada zaista nije bilo. Bilo je toga da poslanici kažu - ukoliko ne prihvatite naše amandmane, nećemo glasati za zakon. Izađe poslanik jedne poslaničke grupe i kaže - zakon je dobar, on je potreban Srbiji i mi mislimo da takavzakon mora biti donesen, ali ćemo biti uzdržani i nećemo glasati za zakon ukoliko Vlada ne povuče neke ranije donete odluke. Što se tiče Srpske radikalne stranke, naš stav je potpuno jasan i u izlaganju naših poslanika i zamenika predsednika poslaničke grupe dali smo argumente zbog čega smatramo da ovaj zakon ne treba prihvatiti, ali ono što sada radi Demokratska stranka Srbije pokazuje nam da se i u drugim slučajevima radi o nekim oblicima ucenjivanja, a da prepucavanja između Demokratske stranke i Demokratske stranke Srbije čine sve veće i veće zlo Srbiji.
Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ministar Aleksandar Vlahović je verovatno ekspert za privatizaciju, pre svega zbog toga što je potrošio oko dva miliona maraka za marketing svog ministarstva pod parolom "početak za imetak", ali je očigledno pripravnik za privredu, jer ako studiozno proučite ovaj predlog zakona o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća možete i sami da se uverite. Pre svega, ako vidite član 13, gde kaže da za obavljanje pojedinih stručnih poslova iz svoje nadležnosti agencija može angažovati druga pravna, fizička, domaća i strana lica, vidite da taj član 13. i te kako izaziva sumnju u pravcuzloupotrebe budžetskih sredstava, a planiranje novih sredstava je i te kako zloupotreba budžeta. Fond za razvoj Republike Srbije ima dovoljno stručnih lica za obavljanje poverenih poslova, pa formiranje agencije samo duplira iste poslove, tako da nema potrebe osnivati nove organe, pre svega upravni odbor, nadzorni odbor. Sam pojam malih i srednjih preduzeća već je definisan u Zakonu o računovodstvu i u Zakonu o preduzećima, tako da uopšte nije potrebno da se uvodi.
Ovim smo iscrpeli raspravu u načelu u delu u kome učestvuju narodni poslanici. Da li se još neko javlja od predstavnika poslaničkih grupa za reč? Gospodin Ivković, izvolite.
Dame i gospodo poslanici, u uvodnom obraćanju dao sam suštinu pozicije i značaja razvoja malih i srednjih preduzeća na teritoriji Republike Srbije. Sada nekoliko komentara izlaganja gospodina Vlahovića, resornog ministra iz Vlade Republike Srbije, kao i prikaz onoga što je bitno, a izostavljeno, je iz ovog zakona. Pre toga, ovaj "Službeni glasnik" se pojavio tek kada je Bane Ivković kao poslanik za ovom govornicom rekao da već postoji agencija za privatizaciju, nakon toga je došlo priznanje ministra da ona postoji i časna reč da neće postojati ako se usvoji zakon. Znači, tek nakon toga je došlo ovo, a da se mislilo kako treba već bi u prelaznim odredbama bio član koji ukida postojeću agenciju, koju je sama Vlada formirala u februaru, a mislila toliko da je tek u oktobru dala zakon o formiranju agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Drugo, u izlaganju ministra čuli smo priču, onu standardnu, o prethodnih deset godina, samo što je gospodin uvaženi ministar zaboravio i na sankcije, i na NATO agresiju, a to nije ni čudo, jer smo čuli gospodina Labusa, koji mrtav hladan kaže - o ratnoj odšteti nema govora. Oni misle da nisu krivi, mi smo naše naplatili donatorskom konferencijom, sa onim mrvicama, koje još nisu ni došle, nama kao pilićima, a o 3000 poginulih, o razorenoj infrastrukturi, o odšteti od 32 milijarde dolara za materijalnu štetu ni govora, tek toliko, kako se lako sabira tih prethodnih 10 godina. Da pređemo sada na ono zbog čega sam se suštinski javio - čuli smo ovde fenomenalan izraz - da je ovo tehnički zakon. Molim vas, ovde se ne radi o tehnici, ovde se radi o suštini za razvoj Republike Srbije. Republika Srbija ima izvanredne potencijale i ima razloga da, kao mnoge zemlje Evrope, stane suštinski, finansijski i organizaciono kao podrška razvoju malih i srednjih preduzeća na ovim prostorima. Nema govora govoriti o preduzetniku na ovim prostorima, a ne dati mu unapred mogući dijapazon ideja za preduzeće koje može da formira i ne dati mu finansijsku podršku da to preduzeće formira. Razlika između zakona o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, koji smo mi predložili ovde (i prihvatamo da predloži Vlada, samo da prođe) i Agencije koja je predložena je suštinska i ja imam moralnu obavezu da vam na to ukažem. Nedostaje u ovom predlogu zakona Vlade član 3. u kome se, u našem predlogu, govorilo - u skladu sa politikom razvoja Vlade Republike Srbije donosi se godišnji program za podršku razvoju malih i srednjih preduzeća. Nema člana 4. u kome se kaže da pravce razvoja i prioritetne vrste delatnosti opredeljuje Vlada Republike Srbije. Vlada Republike Srbije bi morala biti ta koja opredeljujegde daje podršku, koji su to prioriteti za razvoj malih i srednjih preduzeća. Postoje delatnosti koje nisu pokrivene, zbog kojih uvozimo raznorazni repromaterijal i opremu, koja može sa našim znanjem, sa našom domaćom pameću, da bude razvijena na ovim prostorima. Konačno, Vlada Republike Srbije je sigurno ta koja mora da inicira podršku razvoju malih i srednjih preduzeća na selu, jer to je nacionalni interes. Sa razvojem malih i srednjih preduzeća na selu imamo suštinski razlog da mnogi, a pre svega mlade žene, imaju motiv da žive i rade na selu. Prema tome, koncepcija jeste bila da Vlada Republike Srbije svojim programskim opredeljenjima sugeriše prioritetne oblasti, u kojima će se razvijati mala i srednja preduzeća, ali pošto to nije bilo dovoljno, onda je bio predviđen i fond i način kako se fond puni, a fond zašto - zato što trebaju jeftine pare. Na ovaj način, kasapljenjem Predloga zakona o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća i formiranjem ovoga zakona, koji je predložila Vlada, nedostaje suština, nedostaje strateška koncepcija Vlade Republike Srbije za one oblasti koje treba da se razvijaju u interesu ove države i u interesu popunjavanja industrijskih kapaciteta i podrške razvoju postojeće industrije, velikih sistema u našoj zemlji. Drugo, nedostaju jeftine pare. Jer, ovaj predlog Agencije u suštini je samo u organizacionom smislu, a videli smo i u profitabilnom smislu, jer Agencija predviđa da samu sebe izdržava, ali nema jeftinih para, nego se naši potencijalni privatni preduzetnici usmeravaju ka kome - ka bankama, a kako radi Dinkić, biće samo ka inostranim bankama, jer naše banke očigledno ne treba ni da budu u sistemu koji guverner NBJ zagovara na prostorima Republike Srbije. I, pogledajte sada rejting inostrane banke, koja je formirana ovde kod nas - ona je već sada druga u rejtingu. Gde će ići kapital i štednje, i kapital za kamate koje se daju - ići će ka inostranim bankama koje na ovim prostorima treba da se razvijaju. Znači, poslanička grupa SPS-a apsolutno smatra da mora biti sistemska podrška razvoju malih i srednjih preduzeća, da odgovornost za tu podršku mora suštinski da nosi Vlada Republike Srbije i ona mora, u skladu sa programima razvoja ove zemlje, da formira strategiju, stratešku podršku i obezbedi izvore sredstava jeftinog novca, sa odgovarajućim grejs-periodima, sa nižim kamatama, da bi, nudeći lepezu mogućih programa, iza kojih Vlada stoji, pružila onom privatniku šansu da izabere program koji podržava Vlada, jer je ona sagledala da je to u interesu razvoja privrede ove zemlje, u interesu građana, i plus da ima jeftini novac. Za razliku od toga, imamo jedan krnji zakon, koji je iščupan (pojedini članovi) iz našega predloga, koji u suštini ide ka tome da se verifikuje nešto što je Vlada već sama učinila. Što se tiče regionalne podrške, da se zna da su sve regionalne privredne komore suštinski stale iza zakona o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, koji je ovde odbačen samo zbog toga što je predlagač bila SPS. Ja sugerišem ovde da Vlada Republike Srbije upotpuni u celini zakon o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, neka ga ona poboljša, jer sve se može poboljšati, neka ga tako predloži, ali koncepcijski mora da ima strategiju Vlade, koja se opredeljuje za one programe koji su bazirani na domaćoj pameti. Mi imamo preko 2900 programa naših naučnih instituta, naših fakulteta, i to su programi koji upotpunjuju i nadomeštaju uvoz i programe koji su opredeljeni ka izvozu, a dopunjuju naše velike sisteme koji su tromi i koje mala i srednja preduzeća mogu da ubrzaju. S druge strane, Vlada mora da opredeli izvor sredstava jeftinog kapitala, sa garancijama u povlašćenom iznosu kamata i grejs- periodima, zato što će ljudi birati one programe iza kojih stoji Vlada, jer su u interesu ove zemlje. Na ovaj način, samo Agencijom, u suštini mi dobijamo jednog distributera formi, formulara, eventualno nekoga znanja, ali lociramo važnost banaka, a, kako vidimo, uglavnom će inostrane banke gospodariti bankarskim tržištem u našoj zemlji. Hvala.
Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? Ima reč gospodin Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je sasvim dovoljno rečeno o ovom zakonu. Razumljiva je kritika opozicije i nije prirodno da se opozicija ponaša kao vlast, pa da podržava vladin predlog, ali neprirodna je situacija u kojoj se vlast ponaša kao opozicija. Zbog toga bih želeo da, zbog javnosti i dela poslanika koji sve vreme iskazuju izuzetno poštovanje parlamenta, ukažem na neosnovanost primedaba i osporavanja poslanika DSS, kojima se ne ruši jedan zakon, ili ne kritikuje Vlada, već veoma ozbiljno usporava reformski proces, s obzirom da je ova obaveza Vlade proistekla iz aktivnosti kako savezne administracije, tako i republičke, koja je definisana čitavim nizom međunarodnih ugovora, između ostalog i sa MMF-om, ugovora koji nas obavezuju na formiranje centralne agencije za mala i srednja preduzeća. Uredba koja je predmet distanciranja DSS-a od Predloga zakona resornog ministarstva, gospodina Vlahovića, na snazi je od 28. februara ove godine. Ova uredba je bila i na snazi kada je o ovom zakonu raspravljao Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom, ali tada ta uredba nije bila prepreka za podršku koju je Odbor ukazao ovom zakonu, između ostalog, podršku koju su iskazali poslanici DSS-a. Ova uredba, koja je predmet kritike, deo je podzakonske inicijative Republičke vlade koja je usledila odmah po preuzimanju republičke vlasti i u situaciji koja je konstatovana - nefunkcionalnost postojećeg zakonodavstva, koje je ozbiljno sputavalo sve planirane aktivnosti Republičke vlade. Zbog toga su 28. februara i formirane agencije, između ostalog i Agencija za mala i srednja preduzeća, koje same po sebi nisu ostale pusto slovo na papiru, već su veoma aktivno učestvovale u procesu reformi i tranzicije, i mislim da o konkretnom primeru možete raspravljati tek pošto se upoznate sa izveštajem resornog ministarstva, koji je podnet i u avgustu i u septembru mesecu, o kome su raspravljali nadležni odbori. Dakle, što se tiče stava Republičke vlade i poslaničke grupe DOS-a, mi u potpunosti podržavamo uredbe kojimasu, u okviru mogućnosti, precizno regulisana prava i obaveze republičke administracije i ministarstava, a nikako zaokružena nekim političkim procesima degradacije parlamenta ili mladog parlamentarizma koji insistira na kontroli izvršne vlasti. Baš naprotiv, s obzirom da je 8. novembra Republička vlada rekla da će, usvajanjem zakona o malim i srednjim preduzećimai preduzetništvu, te uredbe kojima se podzakonski uređuje ta oblast biti stavljene van snage. Ono što je bilo nastojanje poslaničke grupe DOS, kako tokom našihoficijelnih sednica, tako i tokom rada skupštinskih radnih tela i svega onoga što karakteriše aktivnosti u parlamentu, zapravo je predstavljalo nastojanje za distanciranjem od dnevno-političkih događaja koji sami po sebi bitno opterećuju rad parlamenta onim njegovim segmentima u kojima on nikako nije oslonjen na profil jedne stranke ili,čak, jedne koalicije. U primeru SPS-a vi ste videli da postoji jasna težnja i potreba za izradom zakonske regulative, kojom bi se uobličila ova oblast našeg privrednog života. Taj predlog je za nas bio neprihvatljiv i mislim da smo o tome dovoljno rekli tokom rasprave koja je trajala u maju mesecu. Ono što je potpuno neodrživo jeste teza kojom se nastupa u ovom trenutku i kojom se zapravo izbegava ona suština koja svakako proizilazi iz distanciranja od podrške ovom zakonu, koji ni po čemu nije zakon jednog ministarstva, zakon jedne stranke ili zakon jedne koalicije. On bi sam po sebi mogao biti predmet mnogo argumentovanije kritike, nikako osporavanja koje proizilazi iz jedne uredbe, koja je bila na snazi onda kada ste podržali ovaj zakon na skupštinskom odboru i koja će sasvim sigurno prestati sa važenjem onog trenutka kada Skupština izglasa ovaj zakon. Dakle, jedan sistemski, veoma bitan zakon postaje predmet partijskih obračuna, koji su posledica dnevno-političkih aktivnosti. Ako je to logično u situaciji u kojoj pozovete građane na izbore, a svoju stranku stavite u funkciju antiizborne kampanje, a onda narodu čestitate izborni uspeh, nije logično očekivati od nas da o tome ćutimo. Dakle, DOS će pokušati da izglasa ovaj zakon. Ukoliko u tome ne uspe, ostaće na snazi Uredba, a to je sasvim sigurno, sama po sebi, loša varijanta, ali ste vi za nju svakako odgovorni sa svojim neprincipijelnim stavom. [[Aplauz.]]
Polako, imamo dve replike. (Branislav Ivković, sa mesta: Spomenuo je SPS. Da li mogu ja posle Mihajlova?) Imamo replike, samo prvo se javio gospodin Mihajlov, zatim ste se javili vi. Pa, onda gospodina Trajkovića da obavestim da nema pravo na repliku. A, kao član odbora? Dobro. Ja vas molim da se saslušamo. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo poslanici, sve mogu da razumem, ali ne znam čemu vika. Mislim da nas to neće uplašiti, niti smo na času pa da slušamo predavanja o lepom ponašanju, o moralu, a naročito [[aplauz]] , a naročito kada o moralu govorimo samo kada smo u crkvi, u politici toga nema, da se podsetimo, ali dobro. Konačno imamo i uredbu o uredbama, ali to je nešto što je posve svojstveno Vladi Republike Srbije. Imaćemo agenciju o agencijama, zakon o zakonima, preduzeća o preduzećima i tako ćemo formirati propise da bi sve zamutili, kako bi onda oni koji tu nekako znaju najbolje da plivaju, koji su prilično moralni i na to se stalno pozivaju, mogli da rade. Mi u DSS-u smo uvek bili protiv toga, isticali smo primedbe na rad i vladanje putem uredbi. Ova vlada je donela preko 100 uredbi. Da li je to način da se vodi država u promene? Nije. Da li je to način, kada hoćemo da naš pravni sistem bude transparentan i da svako onaj koji ulaže u ovu srbiju hoće da zna po kojim propisima ulaže? Nije. Uredbe se menjaju, azakoni prolaze kroz ovu skupštinu i oni su javni. Ako Vlada može da donosi i menja uredbe kako hoće, da mi to znamo ili ne znamo, da neko mora da nam maše "Službenim glasnikom" da bismo mi to znali i da nas upozorava da je to doneto, onda to nije transparentan pravni sistem koji je reformski pravni sistem. Mi govorimo o jednom sistemu koji služi samo onima koji ga kreiraju, a ne onima kojima treba da služi. Zato su uredbe kao uredbe nešto loše i zato smo mi, kao DSS, bili uvek protiv tih uredbi i upozoravali smo na to. Zalažemo se za zakone, dajte da ukinemo uredbu. Uredba je prethodno pitanje. Dok god mi imamo uredbu na snazi, za zakon ne možemo glasati. Ukidanjem dela uredbe koji je Vlada pokušala, dala nam je samo za pravo da istrajemo u tvrdnji da je ta uredba kao uredba protivustavna, protivzakonita, nepotrebna i da ona služi da zakomplikuje situaciju. To je ono o čemu mi ovde govorimo. Ja mogu da konstatujem i da je nama zadovoljstvo da jeVlada priznala, i jeste, vi ste, gospodo, u pravu. Uredba je nešto loše. Dame i gospodo, mi jesmo u DOS-u, ali mi ne učestvujemo u radu Republičke vlade. Mi ne učestvujemo u donošenju odluke u Republičkoj vladi i tako ne možemo a priori da podržavamo te odluke. Tu postoji neka razlika između učešća ili neučešća u Vladi. Puno odluka je doneto i bez našeg znanja i bez naše saglasnosti, pa šta treba, i onda da ih podržavamo? Dokle ćemo da se sakrivamo i da pravdamo ... (Predsednik: Vreme) ... svaki potez, protivzakonit, loš, višim ciljevima. To smo imali pre 10 godina od 45. godine. Stalno su postojali unutrašnji neprijatelji, oni koji rade, peta kolona je ostala. Toga nam je dosta. Onda smo se od toga odučili za sve ovo vreme. Dajte da razgovaramo o argumentima,da radimo i da onda možemo da vidimo šta ćemo. Mi ćemo ostati uzdržani pred donošenjem uredbe, zato što ulazimo u suštinu zakona. Ukinite uredbu kojom se organizuje 11 agencija i biro za komunikacije i onda ćemo glasati i raspravljati o ovom zakonu. To je neštošto je prethodno pitanje i kada se to završi možemo da otvorimo sva druga pitanja. [[Aplauz.]]
Pravo na repliku, gospodin Ivković.
Dame i gospodo poslanici, postojeći poslanici, verujem da smo svi mi prihvatili da ipak imamo, pre svega, moralnu i formalnu obavezu da radimo u interesu građana Srbije, da se ponašamo tako da naši roditelji budu ponosni na nas kada nas gledaju preko ovih TV ekrana. Prema tome, svako od poslanika zasigurno, a ja želim da verujem, teži ka tome da se donose zakonski propisi u interesu građana Srbije. To nije dobro imputirati kao moguće određene političke borbe, kao osnov za odlučivanje da li nešto da se prihvati ili ne prihvati. Što se tiče SPS-a, to je istaknuto za ovom govornicom i od strane drugih poslanika - mi smo zaista svesni, kao ljudi koji smo sagledali privredu i koji znamo rezultate razvoja malih i srednjih preduzeća, pa i na našem tlu. Pogledajte samo koliko je povećan broj malih i srednjih preduzeća - do 170.000 je razvijeno u poslednjih 10 godina i kod nas, a posebno u Vojvodini. Stali smo iza ideje da je vrlo važno razvijati mala i srednja preduzeća, ali sistemski organizovano, koristeći naše znanje, našu domaću pamet, sagledavajući resurse i potencijale naše zemlje, i od strane Vlade Republike Srbije strateški planirati razvoj u onim oblastima u kojima je ova zemlja deficitarna. To podrazumeva, od strane Vlade Republike Srbije, i predvideti beneficije za one koji se opredele da razvijaju one oblasti male i srednje privrede koje su bitne da upotpunjuju privredni milje ove zemlje, a ne da svi otvaraju picerije, kafiće i ostale stvari, nego da otvaraju onu malu i srednju industriju koja je neophodna, tercijarne programe, a pre svega i sekundarne, za razvoj sela. Nije dobro govoriti da je ovo strateški sistemski zakon. Ovo što Vlada Republike Srbije nudi, kroz zakon o Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, to je patrljak predloga koji se zvao zakon o podršcirazvoju malih i srednjih preduzeća kod nas. Iz toga zakona nedostaje suštinska stvar, a to su članovi 3, 4. i 5., kojim ova skupština obavezuje zakonski Vladu Republike Srbije da strateški vodi politiku razvoja malih i srednjih preduzeća. Tu nedostaje izvor finansiranja, beneficirani izvor finansiranja za one programe iza kojih stoji Vlada Republike Srbije, ako privatnik odluči da, ulažući svoja sredstva, upravo razvija te programe koji su strateški osmišljeni da upotpune privredni milje naše zemlje. Umesto toga, mi smo dobili trećinu tog materijala, a to je Agencija, potpuno nepotreban zakon, jer, Vlada je konačno uredbom već fromirala tu agenciju, a ta agencija je u stvari, mešetarska institucija i ništa više. Hvala lepo.
Replika. Gospodin Trajković.
Kao član Odbora za ekonomski razvoj, tačno je da sam glasao za ovaj zakon. Privatnik sam i podržavam sve inicijative koje idu ka tome da privatno preduzetništvo napreduje. Međutim, ima jedna stvar koju gospodin Jovanović nije čuo kada sam izlagao, a to je, da je nama na Odboru za razvoj dato objašnjenje, da je uredbom donesena odluka da se osnuje regionalna agencija. Molim vas, ovde piše, u uredbi u stavu broj 6, da se osniva agencija, a nigde se ne spominje da je to regionalna agencija. Prema tome, meni tu nešto nije jasno. Zbog toga sam i glasao za taj zakon. Prema tome, DSS traži da se ukine uredba.
Replika, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, tek pred kraj rasprave u načelu Srbija vidi zašto nam ovako loše ide. Vi hitno morate da rešavate ove sukobe. Nema više izgovora, nema više opravdanja, ne može Srbija da bude rob onih sukoba koji izbijaju na videlo tek kada malo zagrebete jedni druge ispod površine i kada se osetite ugroženim u svojim stranačkim aktivnostima. Naš poslanik Kragović je dobio opomenu (nije tu bio predsednik) kada je pomenuo izbore na Kosovu i Metohiji, a u međuvremenu su i drugi poslanici pominjali izbore i čestitke i nisu dobili opomenu. Ovo govorim samo na račun toga ukoliko imate isti aršin prema svi poslanicima, pa vas molim da ukinete i opomenu Ljubi Kragoviću zato što i mene interesuje zašto jedni drugima ne čestitate to što ste treća poslanička grupa, a, bili biste i druga da nije loših Srba. Zašto se ne pohvalite koliko imate poslanika i zašto ne kažete, ako već osnivate regionalni centar na teritoriji cele Srbije, hoćete li imati saglasnost ove šiptarske skupštine da to osnivate i na teritoriji Kosova i Metohije. Ministar je dobro pročitao zakon, ali on ne poznaje sistem ove zemlje. On kaže da će regionalne agencije osnivati i privatnici, i razna udruženja i kako ko stigne, čak i neko iz sveta. To u ovom zakonu ne piše, gospodine ministre. Ovaj zakon tretira samo agencije koje osniva Vlada Republike Srbije. Drugih agencija u Srbiji neće biti dok ne donesete zakon kojim ćete ovlastiti i druge da osnivaju agencije, a, da nam ovako diskusijom otkrivate da će tu biti svega i svačega, da ćete to možda regulisati uredbama (pošto ova hunta ne želi da pobegne od uredbi koje je donela svojevremeno), ovaj zakon je prilagođavanje samo jedne uredbe pravnom sistemu - s tim što smo dobili pretnju da ako ne izglasamo ovaj zakon, ostaće nam uredba: "Radio ne radio svira ti radio". Mogu ove uredbe da postoje dok nema Ustavnog suda Srbije. Ali, ne znam koji je to sudija koji bi bio izabran za sudiju Ustavnog suda Srbije, (pa makar koliko da je na vašim listama) koji bi prihvatio da donosi odluke koje nisu u skladu sa Ustavom Republike Srbije. Donošenje uredbi ovakve vrste nije u skladu sa Ustavom Republike Srbije i nije ovlašćenje Vlade Republike Srbije. Vlada Republike Srbije, kao i pojedini ministri, može uredbama samo da definiše odnose iz zakona, da precizira zakonske odredbe, a ne da uredbama potpuno zamenjuje i vrši supstituciju zakona i zakonskih rešenja. Ovde smo se naslušali da je industrijska proizvodnja fenomenalna, samo 1,4% u periodu koji je do sada mogao da bude, posmatran, niža je nego šrošle godine. Do kraja godine će prevazići prošlu godinu - mora da prevaziđe oktobar, novembar i decembar prošle godine. To su bili rušilački meseci. To nisu bili meseci u kojima su Srbi nešto radili. To je bilo paljenje. To je bilo rušenje. Druga stvar, ministre, kada bih upoređivao jednu godinu slobodnog rada i saradnju sa svetom, bilo bi me sramota da je upoređujem sa bilo kojom godinom iz ovih prethodnih 10. Bilo bi me sramota. Ako sam ovde kao čovek koga pomaže i voli ceo svet, pokušavam da se uklopim u prozvodnju svih onih koje je ceo svet mrzeo, sputavao i bombardovao - onda tu nema nekog velikog uspeha za ovu vladu. Postavlja se pitanje, u čemu je razlika? Ministar napominje i Pariski klub i otpis dugova, nas sada samo čeka otpalata dugova. Mi to do sada nismo plaćali - a, kako da plaćate onome ko vam direktnu štetu nanosi? Pa, vi ste jedva sačekali kraj bombardovanja da biste rekli da sad počinjete da plaćate i dugove, a za ovo što ste nas bombardovali: "Izvinjavamo vam se mnogo što ste nas bombardovali". Kad god se ovde pomenu sankcije i bombardovanje, velika grupa poslanika se smeje i aplaudira. Pa ljudi, nema smisla. Barem to oćutite. Ko god izađe za govornicu i kaže da smo živeli pod sankcijama, nije moglo bolje da se radi, vi mu se smejete. Vi to nipodaštavate. Pa, zamislite koliko ste sposobni, da vam još neko uvede sankcije. Zamislite, kada je kod vas hleb poskupeo 10 puta u vreme kada sankcija nema. Kod vas je jestivo ulje stiglo do 100 dinara, najskuplje je u Evropi, sada kada nema sankcija. Zato barem to oćutite kada se spomenu sankcije i šta je bilo sa sankcijama. Mi nismo učestvovali ni u tome da vam zakon podržavamo, niti da ga ne podržavamo. Vi znate da smo a priori, protiv svakog zakona koji će Vlada Republike Srbije podneti Narodnoj skupštini na razmatranje. Trudite se da naše amandmane preinačite u amandmane Vlade, amandmane poslanika, obično DSS-a, koje ćete prihvatiti. Na taj način se sporazumevate, dogovarate. Iz novina saznajemo da ste se dogovorili za zakon o radu, vi koji to radite otvoreno i na tome vam čestitam. Rekli ste to u novinama. A, oni koji to neće otvoreno da rade, koji bi da ostanu fini, oni kažu da od tih dogovra ništa nije bilo, a to sve puca po koži ove države koja je sve bespomoćnija i sve slabija. Nikada, čak ni kod ideološki mnogo različitijih koalicionih partnera nije bilo ovakvih sukoba. Uopšte, da li je narod mogao da pretpostavi prošle godine da ste vi toliko ideološki suprotstavljeni kada je za vas glasao kao za jednu grupaciju. Evo, u poslednja dva meseca, ima li jednog predloga bilo koje tačke dnevnog reda da ste vi iz vladajuće koalicije glasali istovetno. Nema. To mora da se rešava veoma brzo. Nema mnogo vremena. Nemojte da nam ovde govorite kako ima poslanika vladajuće stranke koji se ponašaju kao opozcija. To je nemoguće. To ne može da se trpi.
Molim vas da se držite teme.
Znate, ovo su priče koje su se za ovom govornicom čule i vi nikoga za to niste opomenuli, gospodine predsedniče. Nisam rekao ništa novo, samo sam pokušao da dam savet zato što je izbio jedan sukob ovde, za ovom govornicom, na videlo. Vi čekate kada ću ja o tome da govorim, da biste me opomenuli. A, svi ostali koji o tome govore na to imaju pravo. Da li samo zato što su na vlasti, ili zato što ih je birao neki bolji narod od onih građana Srbije koji su birali mene? Ali, vi gospodine predsedniče morate da se rešite. I vi morate da se rešite gospodine predsedniče, ili ćete svakom poslaniku koji krene mimo teme da uputite prekor i opomenu ili ćete samo poslanicima SRS. O sukobima u DOS-u nisam ja danas počeo, nego su počeli poslanici DOS-a. Hteo sam da govorim o agenciji, i na Mitrovdan sam govorio o Agenciji, ali vi se raziđoste i zakazaste nam nastavak za dva-tri dana, a njega ne bi 11-12 dana; dok ne prođu izbori na Kosovu i Metohiji, da nas neko ovde, za govornicom ne pita: "Šta to radite, kako sluđujete i zbunjujete narod". Kako jedna ista snaga koja vodi državu daje različite instrukcije glasačima koji su potpuno sluđeni i zbunjeni, koji ne znaju sutra gde će da žive i kako će da žive; sada je to prošlo, vi sada mene opominjete da ne govorim o temi. Imao sam takvih opomena i ranije, gospodine predsedniče, a zamolio sam vas da na dnevni red stavimo hitno Rezoluciju, da pozovemo Srbe na Kosovu i Metohiji da ne izađu na izbore, jer mi imamo takvu deklaraciju iz maja meseca da ne prihvatamo taj ustav. Ovde smo je jednoglasno doneli. Ali, vi gazite odluke koje ste ovde donosili svojom većinom i u koje vam se niko nije mešao. Dobro, ako je spas Srbije da me opominjete, kada god govorim o onome što vam se ne sviđa, nastavite da me opominjete, spasite Srbiju.
Imali ste još deset minuta. Da li se javlja još neko od predsednika poslaničkih grupa? Gospodin Kovačević, po ovlašćenju predsednika poslaničke grupe, ovlašćen da zastupa poslaničku grupu na ovoj tački dnevnog reda.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, poštovane kolege poslanici, poštovani građani pored malih ekrana, poslanička grupa PDS-a podržaće u načelu Predlog zakona o osnivanju ove agencije i u potpunosti prihvata obrazloženja koje je kao predlagač dao predstavnik Vlade, odnosno ministar za privredu i privatizaciju, gospodin Vlahović. Pojedine primedbe koje su se ovde čule od pojedinih poslaničkih grupa, a naročito od poslaničke grupe SPS-a, da bi u ovom zakonu moralo da se predvidi da Vlada Republike Srbije treba ovim zakonom posebno da odredi oblasti koje će Vlada posebno da podrži odgovarajućim i beneficiranim finansiranjem, bila bi stvarno dobra ideja da Vlada u ovom momentu raspolaže sa takvim sredstvima koja može usmeriti za podsticaj razvoja malih i srednjih preduzeća u domenu beneficiranog finansiranja. Takođe bih molio kolege poslanike iz DSS-a da zarad dnevne politike i nekih političkih interesa ne glasaju protiv ovog predloga i da time dovedu u pitanje usvajanje ovog predloga zakona u načelu, jer ćete time pokazati upravo da ostajete dosledni svojim stavovima da ste protiv vladanja uredbama i da sve ono što je regulisano uredbama, treba pretočiti u zakonske predloge, a ovaj predlog zakona upravo čini to da uredbu Vlade Republike Srbije o formiranju Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća zamenjuje predlogom odgovarajućeg zakona. Verujem da bi trebalo da se pridružite da se ovaj zakon u načelu usvoji, a ako imate odgovarajuće primedbe u pojedinostima, da eventualno tada izrazite svoje nezadovoljstvo ukoliko vaši predloženi amandmani ne budu prihvaćeni. Zahvaljujem.
Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? Da li predstavnik predlagača želi završnu reč? Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, svakako da je razvoj malih i srednjih preduzeća od izuzetne važnosti. Paralelno sa restrukturiranjem velike privrede, moramo izgraditi taj fleksibilni deo ekonomije koji će omogućiti da u budućem periodu i krize, poput onih koje smo imali lakše prevazilazimo. Da bismo izgradili fleskibilni deo ekonomije, potrebna je institucionalna podrška, a sa druge strane potreban je finansijski sektor koji treba da investira u mala i srednja preduzeća. Kada sam maločas rekao: tehnički zakon, podrazumevao sam prevashodno tehnički zakon - zato što je neophodno izgraditi institucije koje će dati inicijativu preduzetništvu i koje će kontrolisati suštinski, i rekao bih vrlo programirani, razvoj preduzetništva. Jer ako znate da danas imamo spontani razvoj preduzetništva, forsiranih u proteklih deset godina dominantno, ako znate da je preduzetnička inicijativa veoma mala i da se svodi uglavnomna otvaranje nekih lokala i trgovina, onda vam je jasno zašto je potrebna edukacija. Za mene je edukacija razvoj inicijative, inkubatori, inovativni centri i to je ključna stvar za razvoj malih i srednjih preduzeća, a ne novac. Novac se obezbeđuje u finansijskom sektoru i, verujte mi, nema zemlje na svetu gde finansijski sektor neće radije podržati mala i srednja preduzeća, nego velika. Pre podržavaju mali biznis zato što je on fleksibilniji i zato što nudi dobru stopu povratka, ali da bi to postojalo, neophodna je edukacija i razvoj preduzetništva. Zato je ovo, gospodo, tehnički zakon; tehnički zakon zato što nam pruža mogućnost da izgradimo institucije, instituciju na nivou države Srbije koja treba da pretoči politiku Vlade, politiku ministarstva u konkretne akcije i institucije na nivou regiona, na nivou opština. I zato kažem, regionalne agencije, a mogu da budu razvijene od bilo koga. Nema potrebe u zakonu definisati ekonomsku politiku ili deo ekonomske politike koji se odnosi na razvoj malih i srednjih preduzeća. To je ekonomska politika Vlade, koja može da bude kratkoročna, definisana za period od godinu dana, koja obuhvata jednu budžetsku godinu, i dugoročna. Kao što znate, ako ste pažljivo čitali ekonomsku politiku Vlade za 2001. godinu i ekonomsku politiku Vlade koja je definisana dugoročnim razvojnim programom, a sa čim ste imali prilike da budete upoznati na javnoj prezentaciji pre mesec i po dana, razvoj malih i srednjih preduzeća, kroz inovativne inkubatorske centre, to je deo na koji mi računamo. Ali, šta je najvažnije? Najvažnija je mreža. Zato nemojte ovaj zakon tretirati kao zakon jedne političke partije, niti je to zakon ministarstva, ovo je preduslov za jedan programirani razvoj preduzetništva i inicijative, i, rekao bih, brana da projekti koji dolaze iz malog i srednjeg biznisa ne propadaju i da ne izvršimo kompromitaciju ideje o malim i srednjim preduzećima. Razvoj centralne agencije, odnosno njeno uspostavljanje, koji će pomoći u razvoju malih i srednjih preduzeća, to je zapravo samo jedna slika u ogledalu svih uspešnih zemalja. Mi smo, da ne bi napravili konfuziju, pošto zakonom kao što znate nije moguće u prelaznim odredbama poništiti postojanje agencije koja je osnovana uredbom Vlade, doneliizmenu uredbe kojom smo poništili postojanje agencije. Nema konfuzije, otklonjen je i taj poslednji tehnički detalj izaista mislim da ova inicijativa koja je, između ostalog, preduslov i za stand - byaranžman sa MMF-om, a to je, između ostalog, i jedan od uslova koji mi treba da opravdamo, inicijativu i dobru volju koja je došla od međunarodne zajednice u vidu otpisanih kredita. Ovu inicijativu treba ovog časa snažno podržati. Molim vas, glasajte za ovaj zakon i na ovaj način ćemo omogućiti da napravimo mrežu potrebnih agencija jer ovo zaista nije mesto za bilo kakvo uslovljavanje, političko ili bilo kakve druge vrste. Hvala vam.
Po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto smo stigli do glasanja o jednom važnom sistemskom, tehničkom, zakonu, molim vas da na osnovu člana 82. stav 3. glasaju samo oni poslanici koji su se identifikovali, kako bismo zaista znali da li je Skupština ovaj zakon donela ili nije. Zato bih zamolio da organizujete da se pokupe kartice tamo gde nema poslanika i da to bude najmerodavnije utvrđivanje kvoruma za ovo glasanje.
Ne vidim da ovde ima praznih mesta. Molim vas, ako mogu kolege da izvuku kartice, ako ima zaboravljenih. Nismo u situaciji da je otsutno mnogo poslanika. Zaključujem načelni pretres. (Tomislav Nikolić: A kvorum?) Istaknite zahtev. Nisam ja vidovita Zorka da znam šta vi tražite. Da li se javljate za reč? (Ne.) Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje Predlog zakona o Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, u načelu. (Dragan Tomić: Otdkud 205, a bilo je 197.) Prvo, molim vas da se čujemo. Drugo, da pročitam rezultate koje imamo na ekranu. Zatim, da se javite za reč, pa da rešimo ako ima problema. Mislim da nema nikakvih problema, jer nije bilo ni dileme da li će zakon biti usvojen ili neće. Za 111, protiv 52, uzdržan 41, nije glasao jedan, ukupno 205 narodnih poslanika. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona u načelu. Nastavljamo rad u 15,00 sati. Molim poslanike koji su članovi Odbora za inostrane poslove, sednica počinje u 14,00 sati na drugom spratu.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da, radi utvrđivanja kvoruma, ubacite identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo nastaviti sa radom. Pošto smo u prepodnevnom zasedanju usvojili Predlog zakona o Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, u načelu, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Sudeći po ovoj torbi, pretpostavljam da je ministar još uvek negde u zgradi Narodne skupštine. Na ovakav predlog zakona teško je davati amandmane kojima Predlog zakona može da se popravi. Jedini način da Srpska radikalna stranka reaguje i da pokuša da vas ubedi da ovakav predlog zakona ne prođe skupštinsku proceduru bio je da predložimo za pojedine članove brisanje tih članova, čime bismo na neki način onemogućili donošenje ovog zakona, zato što smatramo da je osnivanje agencije jedan nepotreban posao koji samo duplira administraciju. Ne treba taj zakon zvati zakonom o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, nego zakonom o agencijama za razvoj malih i srednjih preduzeća. Pitanje je uopšte koliko će ih biti, koliko će ih Vlada na regionalnom nivou osnovati, mada me čudi da predlagač zakona nije predvideo određenim odredbama kako će se osnivati te regionalne agencije i ko će postavljti rukovodioce tih agencija, da li će se oni nazivati direktorima ili će biti šefovi, predstavnici republičke agencije. To bog sveti zna. Predlagač zakona se time nije ni bavio. Zaista je u velikoj žurbi pravljen ovaj predlog zakona, zato što je bilo očigledno da će doći šest miliona dolara, pa bi oni koji donose tih šest miliona dolara uzeli pet, i trebalo je da Narodna skupština Republike Srbije brzo donese ovaj zakon. Zbog toga smo predložili da se član 1. Predloga zakona briše. Praktično, prihvatanjem ovog amandmana, bilo bi bespredmetno dalje raspravljati o ovom predlogu zakona. Ne valja ovaj zakon i vi koji ćete učestvovati u njegovom donošenju uopšte ne znate svrhu. Ne znate šta će direkcija da radi. Biće to neka konsultantska kuća, ne znate kako će biti finansirana. Nije tačno da je novac u budžetu za ovu godinu za nju odvojen. Vi možete za svaki predlog zakona da ovde izađete i kažete - u stavci "posebne namene", pri tom i tom ministarstvu, predviđen je novac za agenciju za razvoj malih i srednjih preduzeća, ali to je neozbiljno tumačenje, posebno za nekoga ko posle o tim finansijama mora da vodi brigu. Dakle, predlažem vam da ne usvojite ovaj zakon. Prihvatanjem amandmana na član 1. praktično ne biste usvojili zakon o Agenciji ili agencijama za razvoj malih i srednjih preduzeća, ali nije bilo loše da se ovo nađe na dnevnom redu, kao važnije od Predloga zakona o radu, da bismo jednostavno ispipali puls poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini i da bismo, eventualno, do zakona o radu imali još jedno odlaganje sednice Narodne skupštine za neka bolja vremena.
Da li se po ovom amandmanu još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 36, protiv 99, uzdržanih 29, nije glasalo 10, ukupno 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Dame i gospodo narodni poslanici, član 2. Predloga zakona o Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća odnosi se na pravni status ove agencije i u njemu stoji da agencija ima svojstvo pravnog lica sa pravima, obavezama i odgovornostima utvrđenim zakonom i statutom, koje Agencija treba da donese, da Agencija posluje u skladu sa propisima o javnim službama i najznačajniji stav 3. - da agencija ima žiro račun. Stav nas, srpskih radikala, je da osnivanje još jedne agencije pre svega zloupotreba budžeta, zbog sredstava koja se iz budžeta izdvajaju za osnivanje ove agencije, a to je negde oko 10 miliona dinara, mada nas je ministar obmanuo rekavši da smo za agenciju glasali onog momenta kada smo usvajali budžet. Prilikom usvajanja budžeta postojala je samo stavka - posebne namene i ovih 10 miliona dinara idu sa pozicije posebnih namena Ministarstva za privredu i privatizaciju. Dakle, nije postojala posebna stavka - osnivanje bilo koje, pa ni ove agencije. Poslove koje ova agencija treba da obavlja već obavlja Ministarstvo za privredu i privatizaciju, Ministarstvo finansija ili privredne komore. Njihova uloga je gotovo beznačajna, ali značajno je to što postoji poseban žiro račun, van budžeta Republike Srbije, kroz koji će prolaziti sredstva iz donacija, a već smo čuli da je negde oko 470 hiljada dolara predviđeno za ove namene, odnosno uslovljeno sporazumom o donacijama iz starateljskog fonda za razvoj privatnog sektora u SRJ. Ta sredstva će, dakle, ići preko ovog žiro računa, a onda sa tog žiro računa ponovo će se vraćati onim stranim fizičkim i pravnim licima, koja će, kako je to predviđeno u članu 13, za obavljanje pojedinih stručnih poslova iz svoje nadležnosti biti angažovana. Unapred vam kažem da ova agencija neće imati zaposlene. Ministar nije ni spomenuo da li se predviđa i koji broj zaposlenih u Agenciji. Postojaće direktor Agencije, imaće direktor sekretaricu, sve ostale stručne poslove radiće njegovo Ministarstvo za privredu i privatizaciju, ili ova domaća ili strana fizička i pravna lica, za velike nadoknade, a zaposlenih u njoj sigurno neće biti. U skladu sa našim stavom, koji smo izneli u raspravi u načelu, da smo protiv ovog zakona, mi smo tražili brisanje svakog člana pojedinačno, između ostalog i člana 2. Ukoliko bi se brisao bilo koji od ovih članova, a naročito da ste glasali za prihvatanje amandmana na član 1, ovaj zakon bi praktično pao pred Skupštinom. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu. (Ne.) Stavljam na glasanje amandman na član 2. Za 41, protiv 93, uzdržanih 30, nije glasalo 23, ukupno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac želi reč? Ima reč gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka je protiv donošenja ovako predloženog zakona, zato što se predloženim tekstom zakona, predloženim rešenjem, neće doprineti razvoju malih i srednjih preduzeća, nikakvih preduzeća, zato što sam zakon ne predlaže investicije u proizvodnju, ne predlaže pomoć i ulaganje u privredu, već predlaže isključivo davanje konsultantskih iliti menadžerskih usluga, i ama baš ništa više. To je najbolje regulisano članom 7. u kome se govori o delatnostima Agencije. Moj amandman je, razume se, pre svega ovde zbog činjenice da, ukoliko jedan od ovih članova ne bude usvojen, načelno posmatrano zakon bi bio neprimenjiv, nesprovodiv, ne bi mogao da ostane i opstane u pravnom prometu, a toliko je loš da bi bio veliki uspeh i za Narodnu skupštinu, a pre svega zbog našeg naroda, zbog naših građana, da ovaj zakon ne bude usvojen. Zato mislim da bi bilo dobro prihvatiti bilo koji od ovih amandmana, da nam ne određujui ne pišu zakone neki drugi, da nam ne piše izvesna Piterson, kako se već zove, nije ni bitno, koja nam tačno naloži kako i koje zakone moramo da donesemo, kako i gde ćemo da rasporedimo svakih 1000 dolara, i kako i kome, preko kojih konsultanskih firmi, će te pare da se vraćaju. Dakle, nije ovo autohtoni i autonomni akt Vlade Republike Srbije, ovo je akt koji proističe iz obaveze koju je prihvatila Savezna skupština 27. septembra, dakle, povodom sporazuma Labus-Piterson, odnosno, Savezna vlada - Međunarodna banka za obnovu i razvoj i Udruženje za razvoj. To je suština, a ja mislim da mi ipak treba da predstavljamo suverenu, nezavisnu zemlju, a ne koloniju u kojoj će neko drugi pisati i određivati kakvi će zakonski akti biti, kakvi će cenzusi, određivani za Agenciju, biti, kako će i koga da savetuju gde pare da ulažu. Ne trebaju nam saveti, hvala im na njihovim savetima, savetovali su nas kad su nas bombardovali. Ako hoće da daju, dobro bi bilo da daju, a ne da određuju kako će država da funkcioniše, šta će u državi da se dešava. Da to, naravno, neće biti besplatno, pokazuje i sve ono što se do sada dešavalo u Srbiji, jer besplatan sir postoji samo u mišolovci. Sve ovo, i ono što se navodno daje, daje se za mnogo veće i neuporedivo značajnije političke ustupke, koje smo činili ranije, u saradnji sa Haškim tribunalom; danas teranjem Srba da izađu na izbore na Kosovu i Metohiji, ne bi li se pružio legitimitet i legalitet Rugovi i šiptarskoj samostalnosti.
Gospodine Vučiću, član 3. je - sedište Agencije u Beogradu, vi ste predložili brisanje. Molim vas da ograničite diskusiju na to, na amandman.
Prekidam, da me ne biste reketirali.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 45, protiv 93, uzdržanih 35, nije glasalo 20, ukupno 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, proces svojinske i upravljačke transformacije, u kome treba da se nađu uskoro naši privredni subjekti, u svakom slučaju je pogodno tle i za gospodina Vlahovića, ministra za svojinsku transformaciju, a i za ostale članove Republičke vlade, čiji je premijer Zoran Đinđić. Da je to tako, potvrđuje i ovaj predlog zakona o Agenciji za privatizaciju malih i srednjih preduzeća koji nije nikakvo ekspertsko čudo, kako bi to ovde danas da predstavi gospodin Vlahović, već jedna obaveza, koja je proistekla iz ratifikacije međunarodnog sporazuma, ugovora, a ja bih rekla, posledica moljakanja i prosjačenja po belom svetu za neki mali bedni iznos, koji neće doprineti, razvoju malih i srednjih preduzeća; već iz načina na koji je to predstavio danas ministar ovde, i oni koji su njegovi sledbenici, stiče se utisak da su ti ljudi, i on sam, neki čarobnjaci kod kojih će potencijalni osnivači malih i srednjih preduzeća, ili oni koji ih već poseduju, da dolaze po savete, koji će da pomognu razvoju naše privrede i da oni uspešno posluju. Ja sam danas, doduše samo u jednom minutu načelne rasprave, koliko po vašem poslovniku imamo mogućnosti da pričamo, ukazala na to da to nisu nikakvi ljudi sa dobrim namerama, ljudi koji žele da naša privreda bolje stoji, da se razvijaju mala i srednja preduzeća. Ne, to su ti konsultanti, savetnici. Ovaj član 4. zakona, na koji sam podnela amandman, i tražim da se briše, govori o tome da će naša država, Republika Srbija, i Ministarstvo za svojinsku transformaciju biti samo prolazni račun za te navodne dušebrižnike, savetodavce iz inostranstva, za koje je od 6 miliona te "pomoći" koja je stigla izdvojeno 470 hiljada dolara za osnivanje Agencije za mala i srednja preduzeća. Dakle, oni ne samo da ne mogu da pomognu, ne samo da niko neće moći da dođe kod ministra Vlahovića, kao i u Agenciju da traži nekakav novac - već, se samo brižljivim i strogo diktiranim odabirom onih koji savetuju, iz finansijskih centara moći, diktira. Ko su zapravo ti savetodavci i kakva je njihova uloga ovde? Dakle, njihova uloga je da preko Ministarstva, koje će pored tog novca, koristiti i novac iz budžeta Republike Srbije, ne znam na šta je mislio gospodin Vlahović danas kada je rekao: "pa vi ste glasali, pokazujući pri tome na poslanike SRS-a koji su jedini bili protiv budžeta za 2001. godinu, vi ste glasali za taj i takav budžet. Da li se pod stavkom - posebne namene, krije taj iznos, mi to ne znamo, to treba ministar da nam objasni, i da nam objasni koja će to sredstva na teret budžetskih korisnika biti izdvojena za 2002. godinu, kako bi ti savetodavci mogli nesmetano da rade svoj posao. Uopšte nisu sporne te donacije same po sebi, sporno je to što ste vi obećavali da će 6 milijardi dolara bespovratne pomoći da dođe. Ali, ne nekakvih famoznih otpisa kamata i dugova koji su nakalemljeni, (naročito proteklih 10 godina kada smo bili pod neviđenim sankcijama tzv. međunarodne zajednice) već ste obećali da će 6 milijardi dolara čim vi dođete na vlast da ide odmah u investicije, u razvoj ne samo malih i srednjih preduzeća, nego celokupne privrede. Mi danas imamo sasvim drugačiju sliku i sasvim drugačije stanje u našoj privredi. Imamo situaciju u kojoj ministar kaže da fleksibilno, kako se izrazio, otpuštanje radnika treba usmetiti u pravcu da se oni zapošljavaju u malim i srednjim preduzećima, koje će belosvetski mešetari i hoštaplerikoji dolaze u Agenciju, u ulozi nekih savetodavaca, da savetuju šta treba da rade. Mislim da će oni da ih savetuju onako kako su verovatno do sada savetovali samog Vlahovića i, kako samjednom rekla nepopularnu crnu Đinđićevu trojku: Vlahović, Đelić i Milovanović, koji su došli u Kragujevac i samo u jednom danu otpustili 15.000 radnika. To nije sve. Neće biti nikakvog restruktuiranja Zastave kao što je to obećano već se na.... (Predsedavajuća: Vreme i tema.) ... ovih dana, dame i gospodo, vama kojima je to smešno, kolegi iz Kragujevca kome je to takođe smešno, koji pripada vladajućoj nomenklaturi, treba da bude jasno da se na najgori mogući način preko 500 invalida rada šikanira u Grupi "Zastava", za koje se ne zna kakva je njihova dalja sudbina. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Da) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zakon ima malo članova, ali ovo je jedan od bitnijih članova ovog predloga zakona. Mislim da je srž u ovome kako će se sredstva obezbeđivati i naravno, posle toga korisnici usluga nadzor nad radom Agencije. O čemu se radi ovde? Član 4. se sastoji iz dva dela. Iz jednog dela koji govori o tome kako se obezbeđuju sredstva za osnivanje Agencije i drugog dela koji govori kako se obezbeđuju sredstva za rad Agencije. U prvom delu, u osnivanju Agencije ne izbegava se budžet Republike Srbije. Kaže se da će sredstva za osnivanje Agencije biti obezbeđena delom iz budžeta Republike Srbije, a delom iz donacija, sponzorstava, domaćih i stranih, pravnih i fizičkih lica. Međutim, kod obezbeđivanja sredstava za rad Agencije više se ne pominje budžet Republike Srbije. Postavlja se pitanje: zašto ako su već donacije, ako su sponzorstva izvor sredstava za rad Agencije, zašto ta sredstva ne idu najpre u budžet Republike Srbije, čak i ako su namenska. Da idu u budžet Republike Srbije i da ih budžet Republike Srbije prosledi Agenciji za pomoć ili za razvoj malih i srednjih preduzeća. Kako će biti kontrolisan priliv tih sredstava i kako mislite da se odredi koji je iznos došao; kako je utrošen; kako je opravdan u inostranstvu; koliko je moralo da se vrati odmah onome ko tobož nama daje donaciju, zato što se zna u svetu kako se sa donacijama postupa, da je taj procenat negde čak i do 40%. Druga stvar, kakve će to prihode ostvarivati Agencija svojom delatnošću? Sada kažemo da ćemo da finansiramo mi i Evropska unija, verovatno, agencije koje će pomagati našim malim i srednjim preduzećima. Odjenom se pojavljuje stavka sredstva ostvarena radom Agencije. Hoće li to Agencija da naplaćuje svoje usluge? Koliko će da poskupljuje onda u ovoj našoj državi svaki proizvod; koliki je njen procenat; koliko će moći da naplaćuje Agencija na ime svojih usluga. To ovde nigde ne piše. To će da se odredi statutom agencije, koliko će jedna državna institucija da naplaćuje korisnicima svoje usluge. Ovo treće: "drugih izvora u skladu sa zakonom", kakve to još druge izvore imamo za rad Agencije, ako smo već predvideli i donacije i sredstva koja ostvari Agencija svojim radom. Kojim to zakonom još predviđamo druge izvore, ostale izvore za finansiranje rada Agencije. Ako je to ovaj zakon, u ovom zakonu se više nigde ne pominje način sticanja sredstava od strane Agencije. Ako je to neki drugi zakon, onda ovde mora da se napiše koji zakon. Po kome još zakonu ćemo to mi predvideti sredstva za finansiranje Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Ako je to zakon o budžetu, onda Angencija ne može da naplaćuje svoje usluge, onda je ona budžetski korisnik, onda ona troši budžetska sredstva. Onda će svi - kompletna privreda, računati sa tim da iduće godine mora da finansira i Agenciju za razvoj malih i srednjih preduzeća. Mislim da je veoma brzo rađen ovaj predlog zakona. Nije detaljno sagledan, nije do kraja sagledan, a možda je ovih 5 miliona dolara već i vraćeno u inostranstvo, možda je ostao neki miliončić i ovih 300 hiljada maraka iz budžeta Srbije izgleda treba povući od nove godine, da ne propadne, da se ne prenese, da ne bude jeftinije ulje za jelo, ako nam ostanu ta sredstva. Zato predlažem predlagaču koji nam se ovde uvek predstavlja kao ozbiljan čovek, čovek koji se svojom naukom ozbiljno bavi, da povuče ovaj predlog zakona, pa da nam da jedan ozbiljan predlog zakona, iza koga će on da stane svim svojim znanjem. Onda ćemo naravno, u zavisnosti od toga da li je predlog zakona kvalitetan ili ne, i mi odlučiti kako ćemo da glasamo.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam na glasanje. Za 47, protiv 95, uzdržanih 39, nije glasalo 20, ukupno 201 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Petrić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite gospodine Petriću.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, poštovani ministre, u današnjoj raspravi u načelu poslanici SPS-a su objasnili zbog čega ne podržavaju donošenje ovakvog zakona. To je osnovno, što nisu obezbeđena ni sredstva ni način kako će se materijalno pomoći i podstaći razvoj malih i srednjih preduzeća. Bez obzira na to, pošto su svi izgledi da će zakon biti usvojen, SPS želi ovako krnj zakon da svojim predlozima poboljša podnošenjem amandmana, da se neka rešenja bolje predvide nego što su data u predlogu Vlade. U tom pravcu sam podneo amandman na čl. 4. ovog zakona, a to je ovo pitanje gde se reguliše finansiranje rada Agencije. Naime, tamo je predviđeno da se sredstva za osnivanje agencija obezbeđuju iz budžeta Republike Srbije i donacija i sponzorstva. To je za početak u redu. Međutim, za budući rad agencije verovatno da je nedovoljno inije u redu, jer se predviđaju sredstva iz dva osnovna izvora i to iz donacija i sponzorstva i, drugo, iz prihoda koje ostvari Agencija obavljanjem svojih poslova, odnosno pružanjem usluga iz svoje nadležnosti. Polazeći od činjenice da agencija može da doprinese osnivanju i radu malih i srednjih preduzeća, a time i da se da podsticaj ukupnom razvoju privrede Republike Srbije, Agenciji treba obezbediti sigurnije izvore finansiranja. Oba predložena izvora finansiranja ne daju neku čvrstu garanciju da će Agencija moći da radi nesmetano. Naime, nećemo u nedogled dobijati donacije i sponzorstva, a nedolično je za zemlju stalno moljakati nekoga za takvu vrstu pomoći. Drugi predviđeni izvor za finansiranje rada Agencije, koji treba da se ostvaruje kao sopstveni prihod od pružanja usluga, takođe nije sigurna pretpostavka da Agencija može uspešno poslovati. Pa, kako se očekuje da se ostvari neki značajan prihod od naplate pruženih usluga onima koji tek treba da osnuju malo i srednje preduzeće. Zbog napred navedenih razloga u cilju obezbeđenja materijalne pretpostavke i uslova za rad Agencije, kako bi zaista mogla da radi, svojim amandmanom predlažem da se ugradi odredba koja ostavlja mogućnost da se za rad Agencije mogu obezbeđivati sredstva iz republičkog budžeta. Podrazumeva se da će nadležni organi ceniti angažovanost zaposlenih lica u Agenciji za ostvarenje sopstvenih prihoda i shodno tome predlagati sa kojim iznosom i da li u kasnijem periodu uopšte da se izdvajaju sredstva iz republičkog budžeta za ovu namenu. Ali, bar za početak je neophodno i tu mogućnost treba ostaviti. Na kraju, imajući u vidu rečeno, mislim da postoje opravdani razlozi da amandman bude prihvaćen i da se ostavi mogućnost da se za rad agencije mogu obezbeđivati sredstva.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 46, protiv 100, uzdržanih 35, nije glasalo 17, ukupno prisutno 198. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Ima reč Tomislav Nikolić.
Mislim da bi trebalo da bar Vlada, kada je ona predlagač zakona, zadrži jednu terminologiju koju će provući kroz sve predloge zakona koje nam dostavlja, tako da kada bilo gde i bilo kome pomenete malo i srednje preduzeće, da uvek zna o kakvom se preduzeću radi. Stav 1. člana 5. je tako besmislen, kao kada bisteza član 15, u kome se kaže da se agencije mogu organizovati na teritoriji cele Republike Srbije, u stavu 2. rekli - Republika Srbija je ona teritorija koja je Ustavom Republike Srbije određena kao Republika Srbija. Tako vam je i sa ovim članom u kome se u stavu 1. kaže da se malim i srednjim preduzećima u smislu ovog zakona smatraju preduzeća koja ispunjavaju uslove prema zakonu kojim se uređuju računovodstva. Pa, to se podrazumeva. Kažete: "Malo i srednje preduzeće" i odmah svako ko se bavi bilo kojim poslom, gde mu je potrebna ta definicija, on je izvuče iz Zakona o preduzećima i iz Zakona o računovodstvu. Jednostavno, to je malo ili srednje preduzeće. Mislim da je samo pisano radi pisanja i da ovaj prvi stav uopšte nije potreban. Nije potreban zato što redefiniše pojam koji je već definisan. Onda bi zakoni imali po 200-300 članova ako biste svaki put nešto što je definisano dodatno objašnjavali i obrazlagali. Zbog toga sam predložio brisanje ovog stava.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 48, protiv 96, uzdržanih 35, nije glasalo 21, ukupno prisutno 200. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Član 6. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Ima reč narodni poslanikGordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 6. nabraja korisnike usluga Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća. Međutim, napominjem da sve ove poslove koji su definisani u članu 6. već obavlja postojeći fond za razvoj Republike Srbije koji je citiram: "Osnovan radi stvaranja uslova za podsticanje privrednog i regionalnog razvoja, za restrukturiranja preduzeća i za razvoj tržišta". Kakva je to stručna pomoć potrebna malim i srednjim preduzećima, preduzećima i individualnim poljoprivrednim proizvođačima koji nameravaju da dorađuju primarne poljoprivredne proizvode, a tu se pretpostavljammisli da edukujemo naše poljoprivredne proizvođače kako da od krompira naprave čips ili kako da od malina naprave džem. Nismo morali zbog toga da osnivamo agenciju, odličan recept za pravljenje džema dao je predsednik SRJ dr Vojislav Koštunica jer se time bavi, dok njegova žena piše ustav.Ali, eto, Vlada je našla za shodno da i te recepte Vojislava Koštunice prikupi i kroz jednu ovakvu agenciju plasira u javnost. Mislim da je dosta pametovanja. Naterajte vi, gospodo, gospodina Dinkića da izvuče iz slamarica onih dve milijarde deviznih rezervi, do kojih je došao ne zahvaljujući tome što je on lično sposoban ili što privreda beleži neki privredni rast, nego na osnovu toga što je obavezao sve poslovne banke da velika sredstva drže kao obavezna u Narodnoj banci. Kada bude ta sredstva upotrebio za nove investicije, možemo da očekujemo da i mala i srednja preduzeća, a i veliki giganti dođu donekih sredstava na osnovu kojih mogu da investiraju i da započnu proizvodnju i da priveda oživi. Sve dotle, džaba su vam reklame na televiziji, da ubedite narod da donese svoj novac, da izvuče iz svoje slamarice, ukoliko ga uopšte ima, i preda bilo kojoj poslovnoj banci na štednju. Jer, ako Dinkić drži državne pare u slamarici, zašto onda i građani te svoje zarađene pare ne bi držali u slamarici. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč?
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je tačka 4. člana 6. izvesno ulagivanje našim se ljacima ili, kako ih je predlagač nazvao, poljoprivrednim proizvođačima. Uz sve ono što je ovim zakonom predviđeno, a to je čitav rad na izradi projekta, rad na pregledu projekata, pomoć pri obezbeđivanju sredstava, odjednom se pojaviše i individualni prozvođači koji nameravaju da dorađuju primarne poljoprivredne proizvode. Samo koliko da nešto pišu, e sada da li će da mu pomažu da krcka orahe i da prodaje ljuštene orahe na pijaci ili će da krca i lešnike, pa da i tu zarađuje; ili će da peče papriku i da prži džem; ili će da otvara hladnjaču u kojoj će da suši maline; ali to više nije poljoprivredni proizvođač, to već ide u malo i srednje preduzeće. On mora da ima svoje zaposlene gde će da čuva proizvode određene dok ih ne izveze. Nema uporišta uopšte u onome što individualni proizvođač ima da radi. Zamislite seljaka koji će doći u Agenciju za razvoj malih i srednjih preduzeća da mu oni objasne kako će da radi? Da li je to neki poljoprivredni institut ili je agencija koja se bavi konsaltingom, uslugama intelektualne vrste, potpuno drugim uslugama od onih koje suseljaku, ukoliko namerava ovim poslom da se bavi, potrebne. Hoće li to seljak da pravi klanicu, da sam kolje bikove, pa onda on nije poljoprivredni proizvođač i mora da se registruje na potpuno drugačiji način. Mislim da bi bilo prihvatljivo da vi ovim amandmanom otklonite te zablude i da pisce Predloga zakona uozbiljite tako da im zakoni liče na nešto što će se primenjivati u praksi. Ako je ovo samo prepisana uredba Vlade Republike Srbije, i to o osnivanju Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, nije je trebalo prepisivati, trebalo je angažovati nekoga da malo bolje uradi ovaj predlog zakona.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 50, protiv 97, uzdržanih 37, nije glasalo 22, ukupno je prisutno 206 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandmana. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, predložila sam da se član 7. Predloga zakona briše zato što je on u najmanju ruku smešan, arhaičan je i mene lično podseća na period iz samoupravljačkog koncepta privređivanja u našoj zemlji, na vreme Broza i Kardelja. Ono što stoji tu je zaista u najmanju ruku licemerno i cinično. Da neko napiše, u stavovima od 1. do 7, da će ova agencija da napravi čudo, da je zbog toga obrazovana i da je spremna da uradi sve ovo što stoji pod tačkama od 1 do 7, teško da bilo ko u našoj zemlji može da poveruje. Ono što svakome bode oči je, pre svega, tačka 5. Ako po redu čitate, polazite od prve, ali tačka 5. kaže - uspostavlja jedinstveni informacioni sistem statističkih podataka, informacija od značaja za razvoj malih i srednjih preduzeća i preduzetništva. To je posledica dogovora koje je lično imao premijer Vlade Republike Srbije, Zoran Đinđić, sa Bilom Gejtsom i obaveza koja iz toga proističe, uspostavljanje jedinstvenog informacionog sistema. Što se tiče nadležnosti, odnosno poslova koje treba da radi ova famozna agencija, sve ovo što je navedeno ovde je već u nadležnosti Fonda za razvoj Republike Srbije. Kada biste vi došli u institut, recimo gospodine Vlahoviću na Mašinskom fakultetu u Kragujevcu, koji je jedan od najpriznatijih u svetu, koji ima takav stručni profesorski kadar i saradnički kadar, i kada biste im rekli da će vaša agencija da priprema i realizuje program edukacije i da će da pruža pomoć kod inovatorskih pronalazaštava, kao i za njihovu primenu u malim i srednjim preduzećam, onda bi oni rekli - pa, nama uopšte nije potrebna ta agencija, možemo mi vas da savetujemo. Jednostavno, ovde se pravi račun bez krčmara, a opet je to nešto što je vaša međunarodna obaveza, ono što je preuzete još u avgustu mesecu, a što je ratifikovano u Saveznoj skupštini 27. septembra. Ove donacije koje su odvojene u iznosu od 470.000 dolara, od donacije od 6 miliona, treba samo da posluže za plaćanje konsultantskim firmama iz zemalja donatora. Sada se zaista postavlja pitanje, ako je uopšte potrebna pomoć onima koje teže razvoju malih i srednjih preduzeća, zašto konsultanti iz inostranstva, zašto, kad sam vam samo na primeru jednog instituta sa visoko stručnim profesionalnim kadrom navela mogućnost da neko shvata sve te patente koje ima, da može da ih proda ili da ustupi na našem tržištu. Međutim, kao što rekoh malopre, to je samo jedan prolazni račun i postavlja se pitanje kada će Vlada Republike Srbije pred nas da stavi predlog zakona agencije za otvaranje žiro računa preko koga će da stižu sredstva u višesturukim, milionskim ili stotinama hiljada, dolaraskim iznosima. Hvala vam.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite gospodine Nikoliću.
Danas nas je ministar obavestio da rad agencije ne može da se podvede pod fond za razvoj zato što je, uz kritiku ponašanja do sada, ministar rekao da je fond do sada uglavnom finansirao velika društvena preduzeća, čuvao socijalni mir, obezbeđivao podršku isključivo socijalnim programima u okviru fabrika, a istovremeno nam ovde predlaže zakon kojim će jedna potpuno nova agencija obavljati sve poslove predviđene u Fondu za razvoj Republike Srbije, za koji kaže da više neće finansirati velika preduzeća. Sada se postavlja pitanje, ako će sredstva iz Fonda za razvoj biti usmeravana u mala i srednja preduzeća, koje to funkcije više neće obavljati Fond za razvoj, već će po prirodi stvari i po ovom zakonu obavljati Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća. Mada je članom 12. predviđeno da statut određuje kako izgleda agencija, moram da pitam ministra da li je vršio neku projekciju, koliko će zaposlenih imati Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća. Posebno ako se osnuju regionalne agencije i ako svaka od njih, a po zakonu bi trebalo da jeste, bude osposobljena da obavlja sve poslove navedene od tačke 1 do 7, gde su potrebni stručnjaci različitih profila, ali i stručnjaci gde se obavlja mnogo različitih poslova vezanih za ispitivanje tržišta, za pružanje raznovrsnih usluga, projekata, realizacije projekata, obezbeđivanje finansiranja, tržišta, i ko zna čega sve ne. Kako to mi sada nekog novog mastodonta ubacujemo i šta će biti sa Fondom za razvoj Republike Srbije. Svi naši amandmani dati na ovaj predlog zakona vodili su se time da mi smatramo da postoji Fond za razvoj Republike Srbije. U tom fondu odlučuje onaj ko je na vlasti u Republici Srbiji i tu nema dualizma vlasti. Ne odlučuje neko drugi u Fondu za razvoj, pa sad Vlada mora da formira agenciju za razvoj malih i srednjih preduzeća, da bi mogla da komanduje sredstvima koja se skupe. Sve je u vašim rukama. Zašto izbegavate Fond za razvoj i šta će raditi Fond za razvoj, ako smo sada čuli da velika preduzeća ostaju bez ikakve podrške Fonda, a podršku koja stiže malim i srednjim preduzećima kontrolisaće isključivo Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća. Šta će biti sa Fondom za razvoj, odnosno i ako bude sredstava u Fondu za razvoj, gde će ona ići? Ko će sada odlučivati o tim sredstvima i da li će agencija da odlučuje i o sredstvima o kojima već jednom odluči fond za razvoj Republike Srbije? Mislim da previše birokratizujete ovo i da ste, vođeni jednom malom donacijom iz inostranstva, pripremili zakon očekujući neke ogromne donacije, a sam član 13, kojim ste predvideli angažovanje i stranih pravnih i fizičkih lica, dovoljno govori o tome zašto je zakon uopšte pravljen.
Reč ima ministar Vlahović. Izvolite.
Obećavam da se neću više javljati do kraja diskusije. Međutim, pošto su svi amandmani slični ovom - da se dupliraju aktivnosti Fonda za razvoj, zbog javnosti hoću da kažem da to nije tačno. Fond za razvoj funkcioniše kao finansijska institucija, kao svaka druga finansijska institucija, s tim što pri tome ima neke svoje odgovarajuće regionalne prioritete i industrijske prioritete, s obzirom da je Fond za razvoj u vlasništvu Republike Srbije. Kako funkcioniše? Tako što preduzeća koja traže kreditne aranžmane dostavljaju investicione studije, dostavljaju svoje projekte Fondu za razvoj i na osnovu toga najpre stručne službe Fonda, a zatim Upravni odbor Fonda donosi odluku o plasmanu sredstava. Da li vi, gospodo poslanici, vidite u članu 7. da igde ima i jedne rečenice koja se odnosi na dodelu finansijskih sredstava? Zaštoagencija radi pripremu, edukacije, jedinstveni informacioni sistem, stručna pomoć za koordinaciju specijalizovanih programa, pomoć u realizaciji domaćih i stranih ulaganja, pomoć unapređenja rada, razvoja, inovatorstva i pronalazaštva, pomoć za izradu biznis plana? Zato što velika privreda, velika preduzeća imaju svoje posebne stručne službe koje izrađuju investicione projekte koji se upućuju finansijskim institucijama. Upravo u tome i jeste stvar. Zadatak ove agencije jeste da definiše jedinstveni metodološki pristup za edukaciju preduzetnika koji, između ostalog, podrazumeva i pružanje pomoći u izradi biznis planova ili fizibilit studija, koji se kasnije usmeravaju Fondu za razvoj, ali i drugim finansijskim institucijama. Prema tome, nema preklapanja aktivnosti između Fonda za razvoj i, s druge strane, agencije za podsticaj razvoja malih i srednjih preduzeća i preduzetništva. Naprotiv, postoji jedna snažna podrška malim i srednjim preduzećima, imajući u vidu da tu nedostaju oni standardni kadrovi koji postoje u velikim preduzećima, pomoć za izradu biznis planova, za tumačenje ekonomskih propisa i uopšte pravnih propisa, za izradu jedinstvene informacione baze. To je upravo ono o čemu sam maločas govorio, da se ideja, uz minimalni rizik, pretoči u projekat i da onome ko je nosioc projekta, a to je preduzetnik, zapravo donese potrebnu rentabilnost njegovog projekta. To je suština, između ostalog, čitavog zakona. Finansijske institucije su tu, uključujući i Fond za razvoj, da finansiraju projekte koji su pripremljeni od strane potencijalnih preduzetnika. Prema tome, konstatacija da se aktivnosti dupliraju, da Fond za razvoj već to radi, nije tačna. Fond za razvoj, na osnovu pristiglih investicionih studija, odobrava sredstva, ocenjujući rentabilnost takvih projekata. Molim vas, ne bih želeo da se ubuduće pogrešno prezentira funkcija agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 52, protiv 94, uzdržanih 39, nije glasalo 18, ukupno 203 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Petrić. Vlada i Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predlagač želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, poštovani ministre, u članu 7. Predloga zakona taksativno su navedene delatnosti Agencije i sistematizovane su u sedam tačaka. Maločas je ministar Vlahović to još podrobnije objašnjavao. Podneo sam amandman na ovaj član i predložio sam da se u njega ugradi sledeća odredba: "Da agencija za potrebe razvoja malih i srednjih preduzeća i preduzetništva posebno sarađuje sa Fondom za razvoj Republike Srbije". To je taj moj predlog, što smatram da treba da se predvidi obaveznost. Pri podnošenju amandmana imao sam u vidu da je postojeći fond za razvoj Republike Srbije osnovan i to citiram - iz odredbe Zakona o fondu za razvoj Srbije, gde kaže: "Radi stvaranja uslova za podsticanje privrednog i regionalnog razvoja, za prestrukturiranje preduzeća i za razvoj tržišta". Zapravo, uklapa se i sa onim što treba Agencija da radi, samo što oni materijalno podstiču, a ovde u smislu organizacione podrške. Iz sredstava Fonda za razvoj Republike Srbije preduzećima se za osnivanje, za dalji razvoj i za konsolidaciju obezbeđuju kreditna, delom i nepovratna, sredstva, kada se želi neka oblast, neki deo da podrži. Imajući u vidu da Agencija pruža konsalting usluge i učestvuje u pripremi strategije razvoja i predlaganju mera ekonomske politike za podsticaj razvoja malih i srednjih preduzeća, a da Republički fond za razvoj obezbeđuje finansijska sredstva za podsticanje tog razvoja, u šta u ovom kontekstu u prvom redu dolaze mala i srednja preduzeća, sasvim je umesno da se prihvati amandman da se predvidi obaveznost saradnje, da se izvrši sinhronizacija određenih institucija koje u određenim uslovima imaju iste zadatke. Normalno je predvideti zakonsku obavezu da oni međusobno moraju sarađivati, a ne da se od slučaja do slučaja predviđa neobaveznost ili da se zaobilaze određene institucije. Prema tome, u tom smislu sinhronizacije, treba prihvatiti ovu obavezu. Ne vidim zbog čega to Vlada u svom predlogu nije dala podršku da se taj deo saradnje predvidi kao obaveza između Agencije i Fonda.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković.
Poslanici SPS-a su u načelu glasali protiv ovog zakona, smatrajući ga parcijalnim rešenjem, koji nije celovit, koji celovito ne daje podršku i ne stimuliše razvoj malih i srednjih preduzeća na prostoru Republike Srbije. Suštinski razvoj upravo jeste u tome što Agencija, imajući one zadatke koje je imao i predlog za takvu istu agenciju u našem zakonu o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, dejstvuje kao samostalan subjekat, bez ikakve finansijske podrške, potencijalne, onima koji žele da formiraju mala i srednja preduzeća. Ocenjujući da je razvoj malih i srednjih preduzeća suštinski zadatak Vlade Republike Srbije, pogotovo u periodu kada je usvojen, ovakav kakav je, Zakon o privatizaciji, koji će neminovno rezultovati povećanimbrojem nezaposlenih, pogotovo uzimajući u obzir potrebu za razvojem sela, mi smatramo da, ako je već usvojen u načelu ovaj zakon, ovakvim amandmanom koji u finansijskom smislu oslanja Agenciju na Fond za razvoj Republike Srbije, stvaraju se uslovi da ta agencija zaista nešto može i suštinski da uradi. Ako je Agencija umesto Vlade, što bi bilo daleko bolje, ta koja preko nadležnog ministarstva definiše one prioritetne proizvodne programe iza kojih, nadamo se, bi trebalo da stoji domaća pamet i definiše te prioritetne programe, onda mora da ima i kolač iz kojeg će davati jeftinija sredstva za investicije i za razvoj i da time motiviše one ljude koji žele svoj kapital da ulože, da iza agencije stoji fond za razvoj Republike Srbije koji će im dati jeftiniji kapital, sa dužim grejs-periodom, sa nižim kamatama, sa dužim vremenskim rokovima otplate. Jer, interes države jeste da se ne otvaraju picerije, kafići, nego da se otvaraju proizvodni pogoni, da se u selima otvaraju proizvodni pogoni iz oblasti prehrambene industrije, a ne da nam Nemci i Slovenci prerađuju naše maline i kupine i prodaju nama ovde sokove kao zdravu hranu, da se razvija visoki turizam, da se razvija seoski turizam, da se razvijaju proizvodni pogoni koji zamenjuju uvoz opreme i uvoz repromaterijala koji sada naši veliki sistemi uvoze i troše devize. Znači, država je ta koja mora da definiše prioritetne privredne oblasti i prioritetne poslovne programe iza kojih država stoji, jer je interes kompletiranje privredne strukture na prostoru Republike Srbije. Zato jeste naš motiv, i našeg poslanika, da predložimo ovakav amandman, da bar tu kroz Fond za razvoj, ako nije moglo drugačije, imamo šansu da Vlada, da ova država preko Skupštine koja to nalaže Vladi, kaže - u redu je, izvolite, imate finansijsku podršku sa jeftinijim kapitalom. Ako mi prepustimo privatnicima da isključivo zavise od banaka, a kako guverner Dinkić radi, znači od inostranih banaka, jer će sve naše banke da uništi, oni će imati skup kapital i od toga neće biti ništa.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 48, protiv 90, uzdržanih 39, nisu glasala 23 narodna poslanika, ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Dame i gospodo narodni poslanici, i u zakonu koji ništa suštinski ne donosi za naše privredne subjekte, za mala i srednja preduzeća, osim mogućnosti da dobiju konsalting i menadžment usluge (razume se ovo pomalo cinično izgovaram) u nemogućnosti da dobiju bilo kakvu ozbiljniju niti finansijsku, niti tehničku pomoć od Vlade Republike Srbije, od naše države, članom 8. se predviđa koji su to organi agencije. Sada ima nešto što je veoma zanimljivo. Naime, od opredeljenja za liberalnu tržišnu privredu sa eto samo onoliko uplitanja države koliko je to neophodno, kakvo je bilo opredeljenje Vlade, formalno opredeljenje Vlade pred donošenje i usvajanje budžeta i pri njenom formiranju, ostalo je gotovo ništa. Naime, za organe agencije predviđaju se upravni odbor, nadzorni odbor i direktor, i sve organe bira Vlada Republike Srbije. Kakva će biti kontrola upravnog odbora nad direktorom kada i jedan i drugi organ bira Vlada Republike Srbije? Kakve će to mere nadzora sprovoditi nadzorni odbor kada njega, kao i upravni odbor i direktora bira isti organ, na gotovo istovetan način? U upravni odbor predsednik i tri člana a u nadzorni dva od tri člana, biraju se iz predstavnika privatnih preduzetnika, odnosno predstavnika malih i srednjih preduzeća. Hoće li to Vlada da traži formiranje tržišta, da dovodi sebi najbolje predstavnike malih i srednjih preduzeća, koje će da favorizuje, koje će da potencira, kojima će da pomaže, koji će na ovakav način da budu iznad svih ostalih predstavnika malih i srednjih preduzeća u Srbiji ilizbog čega nešto ovako uopšte postoji. Zašto nije dato nekom drugom organu, ako se već donosi zakon u Narodnoj skupštini, da može da vrši kontrolu, makar izborom članova upravnog ili nadzornog odbora. Ako je već ovako, ako je Vlada predvidela da su organi Agencije upravni odbor, nadzorni odbor i direktor, i bira ih Vlada Republike Srbije, nije ni moralo da dolazi pred Narodnu skupštinu. Mogla je to da rešava podzakonskim aktima i ne bi bilo ni prvi, ni poslednji put. Ako je došlo pred Narodnu skupštinu, valjda se očekuje neka vrsta kontrole, valjda se očekuje neka vrsta uplitanja narodnih poslanika u Narodnoj skupštini u posao, u obavljanje i način obavljanja tog posla Agencije koja se predviđa zakonom, a ne na ovakav način. Imaćemo organe, ti organi će raditi isključivo kako Vlada kaže, tu će biti preduzetnici i oni će raditi onako kako Vlada kaže, jer nikako drugačije ne mogu. Ukoliko to ne bude tako, Vlada će ih smeniti,iako ćete videti u samom tekstu zakona da ni sam izbor, a ni smena, ukoliko se to dogodi ranije od četiri godine, nisu regulisani, pa se ne zna kako, ni na koji način to, kojim to putem Vlada bira, odnosno imenuje direktora Agencije. Mislim da, ako nam je potrebna ozbiljna kontrola, ozbiljna pomoć u obavljanju poslova Agencije, onda bi organe koji kontrolišu rad direktora trebalo da bira neki drugi organ, a ne na istovetan način u istovetnom postupku isti organ, jer onda tu nikakve kontrole nema, onda tu nikakvog sistema nema, kočnica i ravnoteža, ne postoji niko ko će da spreči direktora da obavlja posao na drugačiji način. Ovde sam doneo tekst obrazloženja zakona koji je usvojen u federalnom parlamentu, u Saveznoj skupštini, 27. septembra. Samo ću deo citirati, da biste se uverili u istinitost reči koje smo mi danas, poslanici Srpske radikalne stranke, izgovorili sa ove govornice. Kaže se da šest miliona dolara (to nije onih šest milijardi) iz Starateljskog fonda biće podeljeno u nekoliko kategorija. Sada se govori privatizacija državnih i društvenih preduzeća 3.560.000, Agencija za privatizaciju 1.090.000, Agencija za strana ulaganja 380.000 i onda dolazi Agencija za podršku srednjih i malih preduzeća 470.000 dolara. Dakle, samo da imamo u vidu da je to razlog zbog kojeg se donosi ovaj zakon, da je to suština, dakle sporazum koji su potpisali Labus i Peterson, a ne to što je naglo Vlada shvatila ogromnu potrebu za pomaganjem, razvojem, za ulaganjem u našu proizvodnju itd. Mislim da sada svima postaje potpuno jasno, ako nam MMF određuje cenu električne energije, nije čudo što nam određuju i donose s brda - s dola i na prečac neke zakone, kako bismo ispunili formu koju oni zahtevaju od naše zemlje.
Reč ima gospodin Vlahović, predlagač.
Čini mi se da je ovo moje prvo obećanje koje sam prekršio, ali naravno moram da reagujem, iz prostog razloga što Vlada Srbije, kada su u pitanju donatorska sredstva, nema naravno ništa da krije. Zbog toga što je i pomenuti Ugovor o starateljskom fondu, inače zove se (izraz na engleskom jeziku), a to znači da se prvi put desilo u istoriji tranzicionih zemalja da je Svetska banka, umesto kreditne pomoći, odobrila bespovratnu pomoć za razvoj institutcija. I tačno je da smo dobili 6 miliona američkih dolara za razvoj institucija Agencije za privatizaciju, Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, Agencije za podsticaj izvoza i Agencije za sanaciju banaka. To su te četiri institucije koje su pomognute tim parama od 6 miliona dolara. Međutim, gospodo, ne pravimo mi zakone zbog tih institucija. A evo, čisto informacije radi, Evropska agencija za rekonstrukciju je spremna i izdvojila je već 1,8 miliona evra takođe za podršku razvoja Agencije za podsticaj razvoja malih i srednjih preduzeća i preduzetništva. Evropska agencija GTZ je izdvojila određenu količinu novca za Agenciju za privatizaciju. Pa čekajte, šta to znači - to znači da će naše građane, našu državu to koštati manje. To znači da ćemo toliko manje novca izdvojiti iz budžeta. Pa mislim da je to stvar koju treba sa ponosom da kažemo, da je ova reformska vlada, da ekonomske reforme koje smo definisali zavređuju podršku svuda u svetu, kroz besplatno finansiranje institucija, da ne košta naš budžet, kroz otpis duga od 67%, koji se desio pre nekoliko dana u Parizu, a ja ću vas podsetiti da niti jedna zemlja u tranziciji nije dobila tako povoljne uslove za otpis dugova. Ali, znam da je uvek veliki problem, makar za opoziciju, razgovarati o budžetskim uštedama, s obzirom da su se oni uglavnom bavili u prethodnom periodu, o čemu imate pozamašni izveštaj budžetske inspekcije, oko potrošnje iz budžeta, a ne prihoda u budžet i rasterećenja budžeta. Prema tome, sve ove jadikovke, da mi pokušavamo da potrošimo pare za konsultanske firme, nisu tačne. Onaj ko se nešto razume u konsalting, zna gde je njihovo mesto i zna šta one rade. Zatim, priča - zašto nema veze sa Fondom za razvoj. Moram da kažem, to je konflikt interesa. Ne može finansijska institucija da bude u vezi sa institucijom koja znači podršku, edukativnu, za mala i srednja preduzeća, ulazimo u konflikt interesa. Prema tome, sve što mi radimo, radimo da zaista postavimo prave institucije za razvoj bilo kog dela ekonomije, a radimo tako da budžet košta manje, da uštedimo, jer smo svesni situacije u kojoj se nalazi država i u kojoj se nalaze naši građani, poreski obveznici. Zato oni to neće platiti, nego smo to, zahvaljujući pre svega reputaciji do sada sprovedenih ekonomskih reformi, obezbedili besplatno. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? [[Aleksandar Vučić traži repliku.]] Ma dajte, ma ne može, na repliku nemate pravo. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 48, protiv 90, uzdržanih 36, nije glasalo 26, ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandmane su podneli narodni poslanici Dušan Ilić i Dragan Šormaz. Dušan Ilić je amandman povukao, a gospodin Šormaz? (Poslanik Šormaz odustaje od amandmana.) Konstatujem da je amandman povučen. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč poslanik Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 9. odnosi se na izbor i nadležnosti upravnog odbora. U prvom stavu se kaže da upravni odbor ima predsednika i četiri člana, a u drugom da se predsednik i tri člana upravnog odbora imenuju iz reda predstavnika malih i srednjih preduzeća i preduzetnika, kao da je zakon pisao mali Perica. Zaboravili su jednog člana upravnog odbora, ne zna se ko ga imenuje. Amandmanski je to posle otklonjeno, koliko sam primetila, pa se još jedan član upravnog odbora imenuje iz reda zaposlenih. Šta radi upravni odbor - donosi statut, donosi opšta akta, godišnji program rada, finansijski plan, usvaja godišnji izveštaj o poslovanju i završni račun, i taj godišnji izveštaj i završni račun, kako je to članom 14. regulisano, podnosi ministarstvu gospodina Vlahovića, koji je dužan da u roku od 15 dana od dana prijema izveštaja obavesti Vladu Republike Srbije. Šta je sa Skupštinom Srbije i poslanicima u Narodnoj skupštini? Postavlja se pitanje, s obzirom da postoji poseban žiro račun ove agencije - kako će ta sredstva i uopšte finansijsko poslovanje ove agencije biti izraženo u završnom računu budžeta i da li ćemo imati prilike da vidimo koliko je sredstava došlo iz donacija, koliko iz sredstava koje su privredni subjekti, ili oni koji su korisnici usluga, uplatili za te svoje usluge? A to neće biti mala sredstva, jer napominjemo da je ova agencija dohodovna, odnosno prihoduje i radi i po dohodovnom principu. Šta sa tim sredstvima, gde će ona i kako će se koristiti - mi o tome nećemo nikada očigledno saznati. Meni se nameće jedno pitanje - šta će, gospodine Vlahoviću, vaše ministarstvo da radi? A, da, vi ćete darasprodajete srpska preduzeća, a prodaju znanja ćete verovatno ustupiti ovoj agenciji. Znači, znanja u vašem ministarstvu nema. A i gospodin Đinđić je prilikom izbora Vlade rekao da je naše najveće blago to što imamo znanje i pamet. Pa, ako imamo znanje i pamet, zašto onda u članu 14. predviđate to da ćemo angažovati neke druge strance, pametnije od nas, koji će nas učiti, koji će nas edukovati kako da od krompira pravimo čips. Nama, Srbiji, srpskoj privredi, srpskim seljacima, to ne treba. Ostavite se vi nekih zapadnih modela, koje ste na sajtu u nekom Internetu pročitali. Dajte vi ovom narodu i ovim privrednim subjektima mogućnost kako da dođu do živog novca i kako taj novac da investiraju, oni vrlo dobro znaju, naučili su za ovih 10 godina teškog opstanka na tržištu, gde im se isplati da investiraju, a rizik uvek postoji. Vi tog rizika ne možete da ih oslobodite. Pored toga, postavlja se pitanje ko predlaže, kako birate ove članove upravnog odbora, hoće li to biti neki članovi iz klanova, kućnih klanova, možda vašeg ministarstva, ili gospodina Đinđića, ili nekog trećeg klana - to je ono što ovim zakonom niste regulisali.
Da li se još neko javlja po ovom amandmanu? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, nas ministar nije ubedio da treba prihvatiti ovaj predlog zakona, a posebno nas nije ubedio dodatnom argumentacijom kako će doći do nekog konfliktnog interesa između Fonda za razvoj i Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, kao da Fondu ne odgovara da projekti koji stižu pred njega budu dovoljno pripremljeni i dobro urađeni, kao da bi to bila manjkavost Fonda za razvoj i kao da postoji neki investitor u svetu koji nema službe koje pregledaju projekte i koje pomažu onome kome će novac proslediti, da urade tako dobre projekte da od toga imaju koristi i onaj koji novac traži i onaj koji novac daje. Ovo upravljanje Agencijom nam pokazuje da će Agencija imati staratelje. Agencija nije očigledno zamišljena kao jedan vid kroz koji će država vršiti edukaciju i pomagati i trošiti državni novac ili novac koji stigne iz donacija. Pa i to je državni i narodni novac, bez obzira na to kako se zove ministar za vreme čijeg ministrovanja je novac došao. Taj novac je došao narodu. Narod ima pravo da preko onih koje je za to ovlastio proveri šta biva sa tim novcem. Ovde je predviđeno da Vlada imenuje članove upravnog, nadzornog odbora, dikretora, predsednika upravnog odbora. Ja to mogu da prihvatim u slučaju javnih preduzeća, pa, recimo, i ovakvih agencija. Indikativno je -a zašto nije rečeno - Vlada će imenovati članove upravnog odbora, i posao je završen, nego se kaže, Vlada će imenovati tri člana upravnog odbora iz redova predstavnika malih i srednjih preduzeća i preduzetnika. Sada se postavlja pitanje, ko su predstavnici malih, srednjih preduzeća i preduzetnika. Kakvo je to udruženje, kakve skupštine godišnje ima, na koji način bira svoje predstavnike u raznim organima, a posebno u ovakvom jednom organu. Mada moram da priznam, a to će i ministar da prizna, sigurno,pa makar uveče u kafani, ovako zamišljen upravni odbor nema nikakvu funkciju. Pogledajte nadležnosti upravnog odbora - da donese statut i da na predlog direktora donosi opšte akte. Ovaj upravni odbor neće rukovoditi Agencijom. Njemu to nije omogućeno ovim zakonom. Nema odlučivanja ni o čemu na sednici upravnog odbora. Postavljam pitanje, na koje ministar nije odgovorio, a evo sada ću drugačije da ga postavim: šta ako se 1.000 predstavnika malih i srednjih preduzeća obrati Agenciji, hoćete li imati 2.000 zaposlenih ili će 15 zaposlenih napraviti redosled po kome će pomagati malim i srednjim preduzećima? Kako će izgledati taj redosled, kada se zna da ko pre do đevojke on se ženi, otprilike. Ali kada nema dovoljno devojaka, ovaj novac je redak i ne verujem da o tome niste razmišljali, ali mene zato interesuje kako će to izgledati? Kako će ta agencija ubediti građane Srbije da svoj rad obavljau skladu sa interesima građana Srbije, a tim pre što nikome ne polaže račune izuzev nadzornom odboru koji treba da gleda poslovanje Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Ovde čujemo da je i dosadašnja agencija izveštavala Odbor za finansije i već ne znam koji odbor Narodne skupštine Republike Srbije. Mislim da Vlada mora da komunicira za Narodnom skupštinom. Vlada mora da komunicira sa predsednikom Narodne skupštine, a on je dužan da sve akte koje dobije prosledi odmah narodnim poslanicima Republike Srbije. Ne znam za ostale poslaničke grupe, ali narodni poslanici SRS-a nikada nijedan papir nisu dobili u kome bi postojao bilo koji izveštaj o radu agencija osnovanih februara meseca ove godine. Kažu,između 15 i 150, ne znamo ni koliko ih ima, a ne znamo kome su dostavljali izveštaje, ko je te izveštaje razmatrao i zašto bar izveštaji onih koji su razmatrali izveštaje nisu došli pred narodne poslanike Narodne skupštine Republike Srbije. Ili mi imamo neke zatvorene kružoke na kojima se obavlja kontrola nad radom Vlade Republike Srbije... (Predsednik: Vreme.) ... a što smatram kod ovakve Vlade, od pleksigasa, nije bilo zamislivo, mislim da je trebalo da bude veoma providno, ono transparentno.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 44, protiv 83, uzdržano 37, nije glasalo 28, ukupno 192. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je, na osnovu člana 145. Poslovnika Narodne skupštine, podnela Vlada Republike Srbije, radi usklađivanja sa rešenjem sadržanim u amandmanu narodnih poslanika Dušana Ilića i Dragana Šormaza na član 10. koji je postao sastavni deo Predloga zakona. Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom je prihvatio ovaj amandman. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 105, protiv 40, uzdržanih 14, nije glasalo 36, ukupno 195narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su podneli narodni poslanici Dušan Ilić i Dragan Šormaz. Narodni poslanik Dušan Ilić je amandman povukao. Gospodin Šormaz takođe. Konstatujem da je ovaj amandman povučen. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik NatašaJovanović. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite.
Gospodine Maršićanin, vi rekoste pre tri sata kako ste glasali za zakon u načelu da ima kolega koji su predusretljivi, pa će da pogledaju ko nije od njihovih kolega iz poslaničke grupe prisutan i da će da izvade kartice. Međutim, njih je sve više i više u poslaničkim jedinicama, a poslanika sve manje u sali. Posle obrazlaganja ovog mog amandmana, nemojte da ste tako nervozni, vi koji ubacujete tuđe kartice, a to je kažnjivo po Poslovniku i za to se dobijaju opomene i udaljuju se poslanici sa sednice, vodite računa. Možda predsednik Skupštine i primeni tu odredbu Poslovnika. Zaista je bespredmetno da ja sada kažem ministru Vlahoviću zbog čega tražim da se briše član 10, i ako je normalan neki sled događaja, kada se ustanovi upravni odbor da posle toga ide i nadzorni odbor. Gospodin Vlahović i njegovi saradnici, oni koji su pisali ovaj zakon, ponašaju se tako kao da je Agencija za privatizaciju malih i srednjih preduzeća nekakvo preduzeće, pa mora da ima i direktora i upravni i nadzorni odbor. Ovde nije definisano, ali jasno je da nadzorni odbor imenuje Vlada Republike Srbije. Opet se vraćam na onu svoju priču od malopre, da jedna interesna grupacija i jedan krug ljudi može u bukvalnom smislu reči da radi šta god hoće. Da je to tako, govori nam i pojavljivanje gospodina Vlahovića posle više meseci pred poslanicima u Narodnoj skupštini i činjenica da ni jedan jedini izveštaj nismo dobili. Sećate se, gospodine Vlahoviću, kada smo kritikovali sve ono što ne valja u Zakonu o privatizaciji, koji je izglasan u proleće, kada smo rekli da je ona neophodna, da mora da bude obavezna i oročena, da se amandmanom uvrsti i novi član ili nova tačka, koja kaže da Narodna skupština RepublikeSrbije, kao najviše zakonodavno telo, mora da ima izveštaj o svemu onome što radite. I da vas po neki put ne sretnemo ispred zgrade Narodne skupštine na koju se naslanja Ministarstvo za privatizaciju i, gle čuda, sasvim slučajno firma u kojoj ste vi bili izvršni direktor, koja je jedna od ovlašćenih za proces privatizacije, tik uz zgradu Narodne skupštine, ne bismo znali gde ste vi. Postavlja se pitanje da li ćete vi sami i ti ljudi koji će biti članovi upravnog i nadzornog odbora biti na nekoj tajnoj misiji daleko skrivenoj od očiju javnosti, a pre svega od narodnih poslanika, jer vi danas od Narodne skupštine tražite da se izglasa ovakav zakon kojim će se ustanoviti ova agencija. Mislili ste, kada se prekinula na Mitrovdan sednica, da neće poslanici opozicije izaći sa takvim podacima o donacijama koje ste dobili preko Savezne vlade i koje su striktno upućene Republičkoj vladi, a deo sredstava je izdvojen za osnivanje ove agencije. Međutim, od sada pa ubuduće vi treba da shvatite da nema ničega što se radi, a što se ne protura na bilo kom nivou izvršne vlasti, da li na republičkom ili saveznom, a da ne saznaju srpski radikali i da neće oštro da kritikuju. Kada ste već bili primorani da se danas uključite u celu tu priču, jer ste videli da mi znamo da je u pitanju potvrđivanje sporazuma o donaciji iz starateljskog fonda, od 6 miliona dolara, danas ste morali oštro da branite taj svoj stav zašto nam je potrebna ovakva agencija i da je to sasvim izdvojena i različita oblast od onoga što radi Fond za razvoj Republike Srbije. Kada već ovde predlažete taj nadzorni odbor koji će da vrši nadzor nad zakonitošću rada, opet vam postavljam pitanje, a vi sada treba da, kao neko ko ima odgovornu funkciju u državi i ministar je jednog tako važnog resora, odgovorite zašto do sada poslanici, barem nisu poslanici SRS-a (ako jesu drugi, mi to ne znamo) dobili jedan jedini izveštaj o onome šta ste vi uradili. To nije smešno, to je za jedan ozbiljan odgovor, to dugujete pred celokupnom našom javnošću i pred ovim poslanicima ovde; nijedan izveštaj niste dostavili od usvajanja Zakona o svojinskoj transformaciji. Jednom prilikom u Kragujevcu sam rekla, a posle su to neki mediji i preneli, da ste za onu jednu noć, a koliko ste obedovali u iznosu od 25.000 dinara ..... (Ppredsedavajuća: Gospođo Jovanović, vreme.) .... jeli pečene žirafe, mnogo biste bolji predlog zakona mogli da ponudite poslanicima, nego što ste to uradili. Sutradan steponudili da ćete da platite, pa ne platiste taj račun koji ste napravili ujednom kragujevačkom restoranu, u noći kada ste napravili pakleni plan da otpustite 15.000 radnika.
Ima reč ministar Aleksandar Vlahović.
Ja sam morao da reagujem, pošto je izrečeno niz neistina u prethodnom izlaganju. Prvo, ja nisam bio izvršni direktor u Dilojt-Tušu, nego sam bio suvlasnik Dilojt-Tuša, jedan od stotinu partnera u Dilojt-Tušukoji ima svoje filijale u 118 zemalja sveta. Momentom dolaska ovde ja sam izašao iz partnerstva sa drugim suvlasnicima o čemu Vlada Srbije, a i ova skupština, takođe treba da ima papir. Prvog dana dolaska ovde pokazao sam taj papir. Voleo bih da vidim to i od ostalih učesnika u izvršnoj vlasti, da li imaju, ili da li su imali dok su bili učesnici izvršne vlasti,poštovanje principa konflikta interesa. Međutim, budžetska inspekcija nam govori da su i te kako imali konflikt interesa i da su imali mogućnosti da prilično novca potpuno nenamenski iz budžeta potroše. Druga stvar, Dilojt-Tuš nije, molim da se ne šire lažne informacije u ovoj skupštini, ovlašćen za privatizaciju. Takvainstitucija ne postoji u konsaltingu, nego je to međunarodna revizorska kuća i konsultantska kuća. Treća stvar, ovde smo potrošili tri meseca pričajući o Zakonu o privatizaciji, govorili smo u poslaničkim klubovima i vama je jasno da se finansijski savetnici biraju na tenderu, da su tako izabrani za cementare, da će tako biti izabrani do kraja ove nedelje za 15 preduzeća, da će tako biti izabrani za 12 novih preduzeća. Mogli ste u sredstvima javnog mnjenja da čujete, između ostalog, da oni koji su izgubili na tim tenderima su izašli, a to su, takođe, međunarodne prepoznatljive, poštovane finansijske organizacije, finansijski savetnici, i da su rekli da je procedurapotpuno fer. Nismo imali lošiju ponudu, ko nam je kriv. Ali, bitno je da je sve transparentno i da mi ne samo da pričamo nego to i realizujemo. Sledeća stvar koju sam hteo da kažem kada smo već imali prilike da saslušamo gomilu neistina - ne radi se ni o kakvoj tajni. Taj ugovor sa Svetskom bankom o donaciji za 6 miliona dolara je bio, između ostalog, dame i gospodo narodni posalnici, predmet rasprave saveznog parlamenta, jer je savezni parlament ratifikovao taj ugovor. Dakle, niko nije specijalnim kanalima i vezama došao do tog ugovora. Između ostalog, ima ga i na sajtu Savezne vlade, a na sajtu Republičke vlade moći ćete da nađete i izveštaje i agencija koje su osnovane onom uredbom Vlade za šta ste malo čas pitali. Sledeća stvar, što se tiče izveštaja Ministarstva, posetite sajt Ministarstva za privredu i privatizaciju, usput ćete saznati šta se tamo dešava, a gospodu poslanike opozicije pozivamo na redovne sednice odbora gde su oni članovi, skupštinskih odbora. Imali smo sednicu u avgustu, septembru. Imali ste prilike da dobijete ne samo izveštaj o Agenciji za privatizaciju, nego da dobijete detaljni pregled radakompletnog Ministarstva, uključujući i izveštaje Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Prema tome, znam da je ova govornica javno mesto koje je spektakularno, jer se prenosi direktno, ali zbog javnosti hoću da kažem - nema ničeg spektakularnog u informaciji o donatorskoj pomoći, savezni parlament je raspravljao o tome, ratifikovao; takođe, želim da kažem da ovo ministarstvo, u šta je javnost imala prilike da se uveri bezbroj puta, nema šta da krije.Naprotiv, javnost je ključna brana koju će ovo ministarstvo maksimalno koristiti od potencijalnog uticaja raznih špekulanata i manipulanata. Hvala.
Ima reč Branislav Ivković.
Dame i gospodo narodni poslanici, predsednik poslaničke grupe ima pravo da se javi na svaki amandman. Razumem i shvatam kao ministar da je govornica spektakularno mesto i da tu treba pokazati različita znanja, od toga da se ne kaže "kurent manijans sistems" nego "karent manijans sistems". Tek toliko oko znanja engleskog jezika. Molim vas, suština je u sledećoj priči - da li će Vlada Republike Srbije sagledati privredu Srbije, uočiti u toj privredi Srbije postoje li mesta u proizvodnom procesu koja su neophodna i bitna za funkcionisanje privrede Srbije i unapred, kroz Agenciju, predložiti poslovne programe koji možda nisu toliko profitabilni, ali su za državu bitni, da budu razvijeni u ovoj zemlji, da se ne događa da se otvaraju samo picerije, kafići, palačinkarnice, nego da se otvaraju proizvodna preduzeća koja će proizvodnjom svojih proizvoda supstituisati uvoz repromaterijala i opreme. Ceo dan danas se priča o tome hoće li Vlada Republike Srbije, ako već nije prihvatila pravi zakon o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća jer ga je predložila socijalistička grupa, bar sada kada ima Agenciju, vezati za Fond za razvoj i nudeći jeftine programe (i o tome ćemo), jeftine pare, motivisati privatnike da ulažu svoj kapital možda i u nešto što nije visokoprofitabilno, nego umesto 50% da obezbeđuje 3%, ali dobijaju jeftini kapital od Vlade iz Fonda da to razvijaju i da je to ono što državi treba. Konačno, taj Zakon o privatizaciji koji je beskrupulozan prema radnicima, koji ostvaruju preduzeća, će rezultovati stotinama hiljada otpuštenih radnika. Vlada mora da stvara poslovne programe koji će zapošljavati masovno građanstvo. Kako će stimulisati nekoga ko ima kapital? Stimulisaće ga time što će kazati - dobićete kredit na pet godina, grejs-period od tri godine, a kamata je 2%. Znači, svesno će rizikovati da obezbedi kapital koji ima, ali će otvarati radna mesta i zaposliti radnike i to je cela priča. Kada govorimo o čuvenim zloupotrebama, šta više reći, ako je budžetska inspekcija izvršila kontrolu i nije skoro ništa našla, zašto je Vlada Republike Srbije posle trošila državne pare da angažuje drugu kontrolu da pronađe ono što hoće oni koji su im dali pare.
Po amandmanu, u odsustvu gospodina Nikolića? Izvolite, a zašto se vi stalno čudite? Čovek može da napravi grešku, treba da vidi da li je tu Tomić, odnosno Nikolić, izvinite.
Dame i gospodo narodni poslanici, iskoristiću priliku da ne pobegne ministar samo, jer ja ne volim da govorim dok on nije tu i da nema priliku da odgovori, već da mu tačno uputim ono što je zaslužio. Naime, ministar je znao šta ću govoriti vezano za ovaj zakon. Prvo, one pečene žirafe nije pomenuo i na njih nije odgovorio. Ja samsumnjao da su u pitanju pečene žirafe, a sada mi se tačno čini da su bile pečene žirafe. Ubeđen sam u to i na to nije smeo da odgovori. Znao je da ću to da ga pitam i zato je pobegao iz sale. Što se druge stvari tiče, nije pobegao iz zemlje, za razliku od one druge dvojice sa kojima je bio u Kragujevcu. On je smeo da izađe na prava vrata, a ova druga dvojica su bežala brže-bolje koliko su ih noge nosile na zadnji izlaz. Što se tiče predloženog člana, naš je cilj naravno da ovaj zakon ne bude prihvaćen, zato što se radi o lošem zakonskom rešenju, zato što se radi o rešenju koje ništa ne donosi u našim privrednim subjektima, već samo ionako komplikuje naš pravnički život, naš pravni život; donosi se jedan zakon koji nije ni morao da bude zakon već je moglo podzakonskim rešenjima to da se učini. Ako je već donet zakon, moralo je to da bude urađeno na drugačiji način. Što se tiče onih povika i svaki put - javnost, javnost, transparentnost, ne znam kako već to kažete, dosadili ste mi sa tim. Vaša transparentnost je samo u tome što svaki put kada vas čovek pita nešto konkretno, zašto to i to u državi ne valja, zašto ovo ne funkcioniše, zašto ovo ne radi, zašto se živi lošije, zašto imamo probleme, e onda da neko od vas upre prstom onako nepristojno i da kaže - a, vi, vi koji ste, po nalogu budžetske inspekcije, te, takve i takve stvari radili. Zarad javnosti i građana, nema ovde, bar ne u poslaničkoj grupi SRS, nikakvih kriminalaca, nikakvih lopova, ima ih negde drugde, i to u nekim drugim mestima, u nekim drugim političkim organizacijama i ne sme niko na takav način da vređa ljude. Ne samo da nema pravosnažnih presuda, nego nema ni postupaka nigde, nikakvih i ni protiv koga. Zato moram samo da vam kažem još jednu stvar, nemojte toliko da se pozivate na inspekcije. Čekajte još godinu dana, doći će vam inspekcije u sve ono što ste radili, pa ćete videti kakvi će rezultati tih inspekcija biti, pa ćete videti šta će te inspekcije da pronađu. Nemojte na to previše da se pozivate. Drugo, ovaj zakon nije dobar i nije pitanje ekskluziviteta materijala koji smo doneli iz Savezne skupštine. Ništa tu nije ekskluzivno, to smo samo doneli kao činjenicu da građani Srbije shvate na osnovu čega i zbog čega mi donosimo ovakav zakon, a ne da je to ne znam ni ja, nekakvo čudo. Još nešto, što se tiče onoga kako u budžet dolaze pare i kako se sada brine o tome kako da stignu pare u budžet, a ne samo kako da se potroše i to je tačno, ali ako već toliko para stiže, zašto ste onda uveli porez i na korito koje se stavi u reku bez ikakvog motora, bez ičega, i na to mora da se plaća porez. Ako već stižu pare i ako se brinete toliko o građanima, zašto su tolike cene električne energije, zašto narod toliko teško živi, zašto plaća takse i poreze tri puta više nego ranije, zašto ne ukinuste onu taksu na mobilni telefon nego je za 100% povećaste? Da li je to transparentno, da li su to te razlike o kojima ste govorili, da li se na takav način o tome brine i o tome govori? Ja mislim da to jesu stvari i da to jesu razlike. Pozivam poslanike, narodne poslanike i poslanike DSS-a, da glasaju za naše amandmane; za jedan da glasaju, pašće ceo zakon, što će biti velika sreća za građane Srbije i Savezne Republike Jugoslavije.
Da li se još neko javlja za reč? Ako ne, stavljam amandman na glasanje. Za 41, protiv 92, uzdržanih 35, nije glasao 31, ukupno prisutno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su podneli narodni poslanici Dušan Ilić i Dragan Šormaz. Amandman su prihvatili Vlada Republike Srbije i Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć i time je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li želite reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, predlagač zakona je u koliziji kada ovako raščlanjava funkcije u Agenciji, a samo jednim članom 15. (o kome ću morati podrobnije da govorim kada bude amandman na član 15.) pominje regionalne agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Sada nas ovde upućuje predlagač na funkciju i odgovornost, na dužnost i zadatke i upravnog i nadzornog odbora i direktora, članom 11, i mora da se postavi pitanje kako će biti organizovane regionalne agencije. Hoće li imati direktora, hoće li imati upravni odbor, da li će imati nadzorni odbor, to sve mora da predvidi zakon. Ili će možda direktor ove agencije, pošto je članom 15. predviđeno da agencija daje stručnu pomoć (ali samo za organizovanje i koordinaciju rada i poslovanja regionalnih agencija), biti i direktor regionalnih agencija. Da li će te agencije imati neko poslovodstvo, da li će, s obzirom na to da se osnivaju za teritoriju jedne ili više opština, obavljati iste poslove koje obavlja i Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća. Ako obavljaju iste poslove, onda morajuda imaju istu strukturu, a to znači da regionalne agencije moraju da imaju direktora. U principu, ovako zamišljeno, direktor je sve i svja u Agenciji. Upravni odbor ima samo nekoliko opštih poslova. Uopšte ne odlučuje o poslovnoj politici i ni na koji način se ne meša u rad Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, jedino izvršava naloge direktora kada ih on pozove i kada im on predloži neku odluku, oni tu odluku donose, a u savremenom svetu se nijedan upravni odbor takve i tako ne ponaša. Ponašaju se tako upravni odbori privatnih preduzeća u kojima vlasnik odlučuje o svemu, ali je samo zbog zadovoljavanja normi i zakona dužan da ima upravni odbor, pa tu angažuje ili neke političare(naravno, sa vlasti, ne iz opozicije) ili neke svoje prijatelje kojima omogući eventualno dodatno sticanje finansija za izdržavanje porodice. Mislim da ovako zamišljen direktor postaje jedan stup kome zaista niko ne može ništa. S jedne strane, predlagač zakona ovo tretira kao javnu ustanovu, kao nešto što je pod nesumnjivom kontrolom Vlade, a s druge strane daje prevelika ovlašćenja direktoru Agencije, kao da je samostalni privredni subjekat koji mora da ide na tržište i na njemu da se snađe ili da propadne. Mislim da je tu tek sukob interesa, jednog interesa koji ima Vlada Republike Srbije, da ovo osnuje, mi tvrdimo iz jednog razloga, ministar tvrdi iz drugog, a na kraju krajeva vi ćete većinom glasova ovde rešiti koji je to interes ovde bio primarni. S druge strane, Vlada se odriče velikog dela upravljanja nad Agencijom i prepušta je ne upravnom odboru, nego isključivo direktoru Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, a to vam je odmah razvijanje jedne strukture moći. Nije svejedno, i u regionalnoj i u ovoj centralnoj, kako da je nazovem, agenciji, ko će biti direktor, kako će da shvati taj svoj posao i koliko će on uticati na to koje će malo i srednje preduzeće bolje, brže, uz bolju podršku, uz bolji program, uz bolje konsultacije da se razvije, a koje će ostati u zapećku. Možda čak i zato što agencija neće imati kapaciteta da reaguje brzo na njegov biznis-plan, da ga pregleda, da mu pomogne, da ga dopuni, nego će biti na nekoj listi čekanja. Za to vreme, neko sa istom idejom ili neko ko kupuje ideje u samoj agenciji, a to je najprofitabilnije tržište - tržište ideja, obrati se Agenciji i pre osnovnog izbora ideje stigne na red i pre njega stigne i do finansija. Običaj vam je u tom poslovnom svetu - ko prvi počne da radi, taj zaradi malo više novaca, a ostali posle moraju da trpe konkurenciju. Hvala.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 49, protiv 94, uzdržanih 35, nije glasalo 25, ukupno 201 narodni poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili amandman. Da li predlagač želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, smatram da bi bilo značajno da se usvoji ovaj amandman, jer bi usvajanje celog zakona, u načelu i u pojedinostima, bilo delimično obesmišljeno, odnosno drugim aktima bi moralo da se reguliše osnivanje Agencije i preko kojih akata, opštih i pojedinačnih, bi mogla da funkcioniše takva agencija. U onome što sadrži statut navode se delatnosti agencija. Za one koji nisu dovoljno informisani, a posebno zbog građana, ja ću pročitati deo onoga što bi trebalo da predstavlja delatnost Agencije, da ljudi ne pomisle kako će ova agencija pružati neku realnu pomoć našim malim i srednjim preduzećima, kako će od toga imati velike koristi. Naime; "Agencija obavlja delatnost konsalting i menadžment poslova; učestvuje u pripremi strategije razvoja i predlaganju mera ekonomske politike za podsticanje razvoja malih i srednjih preduzeća; priprema i pruža stručnu pomoć za koordinaciju specijalizovanih programa investicionih fondova; pruža stručnu pomoć u realizaciji domaćih i stranih ulaganja u mala i srednja preduzeća". Upravo tu jeste suština onoga što je malopre demantovao ministar Vlahović, govoreći kako ne učestvuju konsalting preduzeća, odnosno kako Dilojt-Tuš ne učestvuje u privatizaciji. Ne, ali učestvuje kao jedna od konsalting firmi koja je, čini mi se, do danas jedna od pet vodećih svetskih firmi, jedina koja je ušla na naše tržište, čini mi se, ako se ne varam, ali ministar ima važnija posla, da razgovara mobilnim telefonom. U svakom slučaju, čini mi se i mislim da bi bilo dobro kada to ne bi bilo predviđeno ovakvim zakonom i kada bi građani bili ostavljeni na miru, odnosno kada bi bilo dopušteno manje mogućnosti i davanja arbitrarnih ovlašćenja takvim agencijama i takvim firmama za konsalting usluge. Ne ulazim u to da li je neko bio ili jeste izvršni direktor, šta me se to tiče. Onda je ministar rekao da je bio vlasnik, jedan od vlasnika te firme, a ne izvršni direktor. Posebno je zanimljivo da je ta firma baš u zgradi gde je Ministarstvo za privatizaciju, ništa drugo, i to, čini mi se, ne toliko dugo i ne tako davno, već odskoro. Možda je tu sasvim slučajno. Rekao bih da mi moramo, u uslovima pada industrijske proizvodnje, u zaista sve težem privrednom miljeu Republike Srbije, da pronađemo pravi način kako bismo mogli da pomognemo rast proizvodnje, razvoj pre svega privatnog sektora, ali i državnih preduzeća, da vidimo koja su to ozbiljna i objektivna merila kojima možemo da utičemo da proizvodnju pospešimo. A ne samo kako i na koji način će se prodavati magla i kako i na koji način u prodaji magle može što više toga da se u javnosti zamuti i da narod misli - eto, kako se mnogo toga čini ne bi li se narodu i građanima pomoglo, kako je neko naročito reformski orijentisan. Prosto sam zaboravio šta ta reč znači. Ako su te reforme stalna poskupljenja, stalna povećanja cena, realni pad plata, možda čak i nominalni rast, ali svakako realni pad, onda nam takve reforme nisu ni potrebne. Nisu nikada ni bile. Još nešto, na šta sam dužan da ukažem - gospodin Vlahović nije glup čovek, siguran sam da on zna dobro da to što dobijete, pa makar i samo šest miliona dolara (što za jednu ozbiljnu državu ne predstavlja ništa značajno), nismo dobili na lepe oči i da to nismo dobili zato što je neko naročito uspešan u svojim tobož reformama ili tzv. reformama, kako god hoćete, nego da smo to dobili da bismo nešto učinili. Pa, ti ljudi neće ni ručak da vam daju besplatno, ni damama, a kamoli državama da daju ogromne pare, zato što im se neko dopada, zato što im se neko sviđa. Zna to gospodin Vlahović. To su dali zato što smo dužni da ispunjavamo njihove krupne političke uslove, zato što oni hoće da upravljaju ovom zemljom kao kolonijom, zato što oni hoće da mogu da traže i da dobiju u svakom trenutku od ove zemlje i od ovog naroda ono što traže. Mi ćemo zbog svega toga da gubimo sve više i državu i narod, a svaki put ćemo da se zanosimo i da pričamo - eto, mnogo nas vole, zahvaljujući našim reformama, oni su nam smanjili dug ili su nam dali pare. Ma, nisu. (Predsednik: Vreme.) Oni tek sada očekuju neke pare od nas. Do sada ih nisu imali, pa im je lako da kažu - nemojte nam tri milijarde, ali dajte nam milijardu i po. A, od čega, kako, na koji način da se te pare pronađu? Nije ih bilo ni do sada. Gde ćemo ih sad naći, kad nismo u stanju iz sopstvenih izvora budžet da popunimo, imajući u vidu kolike su potrebe našeg naroda, naših građana. Hvala.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 51, protiv 90, uzdržanih 37, nije glasalo 27, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada i Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Dame i gospodo narodni poslanici, član 13. je ključni član ovog zakona. On govori o tome da za obavljanje pojedinih stručnih poslova iz svoje nadležnosti Agencija može angažovati druga pravna i fizička lica, domaća ili strana. Šta se u stvari iza toga krije? Pare tzv. donatora, koji su dali neku crkavicu za početak rada ili za rad ove agencije, te pare ležu na račun Agencije, znači ne na budžetski račun, nego na neki račun nekontrolisan od strane ove skupštine - i onda ne znamo (ovim zakonom to nije regulisano) ko odlučuje o tome, ko su ti umovi koji treba da budu konsultanti; ko je to ovde u zemlji, ko je najpametniji; koji je to institut, koja je to institucija; ili, u inostranstvu ko je taj koji ima dovoljno znanja i pameti da pomogne u ovim poslovima koji se tiču pre svega stručne podrške, stručne pomoći, edukacije i tome slično. Šta mislite, ko će to biti? To će biti isti oni koji su u formi donacija dali neku crkavicu ovoj agenciji, kao podršku ovoj vlasti koja je u predizbornoj kampanji obećavala da će neke pare iz inostranstva u vidu donacija doći. Donatori i ti stranci koji su podržavali današnju vlast, ondašnju opoziciju, ispunjavaju ta obećanja, te pare dolaze. A onda se prave modusi, formiraju ovakve i slične agencije koje treba da posluže samo za pranje novca, odnosno samo za ulazak novca iz inostranstva kroz jedan račun i ponovno vraćanje tog istog novca onima koji su ga dali. Oni koji to nisu uspeli da shvate ne razumeju uopšte svrhu postojanja ovih agencija, jer u ovoj državi (pored ministarstva koje mora da ima u svom sastavu, a i ima, odeljenje za mala i srednja preduzeća ili resor)ima Fond za razvoj, koji ima mogućnosti da ovaj posao obavlja ne oslanjajući se na strane umove. Stalno se hvalimo da imamo dovoljno pameti, i za izvozhvala bogu imamo, samo što ovde nije u pitanju pamet, nego su u pitanju veliki novci koji navodno stižu iz donacija. Nemojte molim vas gospodine Vlahoviću, ni vi, ni gospodin Labus, da dezinformišete ovu javnost i da kažete da nam je otpisano dve trećine duga. Šta je to nama otpisano? Ko kome ovde duguje? Hoćete li jednom da kažete da neko ovoj državi duguje? Ovoj državi NATO pakt duguje ratnu štetu. Znate li kolika je ta ratna šteta? Znate i imate podatke. Da li ste se odrekli te ratne štete? Odrekli ste se. Pre svega, trebalo je da poravnate račune, pa da vidimo ko kome duguje. Oni nama duguju, mi njima opraštamo dugove, a ne oni nama. Vodite računa o tome šta govorite. Otpisane su vam kamate, dugovi su ostali - dugove nismo morali da plaćamo. Odrekli ste se: zlata koje je Srbija unela u ovu zajedničku državu, zlatnih poluga; odrekli ste se ambasada; sukcesiju radite na štetu ove države. To je ono zbog čega će jednog dana, ne ova budžetska inspekcija kojom vi pretite, nego mnoge druge inspekcije i mnogi drugi nadležni organi da se bave, za godinu dana, dve godine. Ali, gospodine Vlahoviću, neće vam biti lako, verujte mi.
Reč ima gospodin Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, da iz ovih izlaganja Srpske radikalne stranke ne biste pomislili kako se radi o velikom novcu, pa kako ne biste sa ove sednici otišli previše obradovani, tačno je da taj celokupan projekat vredi šest miliona dolara; ali za Agenciju o kojoj se danas radi, Agenciju koja je predmet ovog predloga zakona, tada kada je u septembru to dogovarano, ne za njeno osnivanje - zato što je ona bila već osnovana februara meseca Uredbom Vlade Republike Srbije, pa nije došla pod istu stavku kao što je na primer Agencija za strana ulaganja, agencija koja je morala da bude osnivana, pa je za nju predviđeno da se finansira njeno osnivanje. Dakle, za delovanje i institucionalno jačanje Agencije predviđeno je samo 470.000 dolara. Ako Vlada Republike Srbije osnuje regionalne agencije (pa neka i ne bude u svakoj opštini zato što je Vlada već predvidela da pojedine opštine ili nemaju dovoljno privrede ili nemaju veliku stopu nezaposlenosti), ali ako osnuje samo 150 regionalnih agencija, to znači da bi negde oko 3.000 dolara iz ove donacije po jednoj regionalnoj agenciji moglo da se koristi, naravno, uz sva odobravanja koje je za sebe ostavio Starateljski fond. To znači da mi ovde pišemo jedan predlog zakona po nalogu donacije od šest miliona dolara, koju je predvidela Elen Peterson, ali za ovu agenciju o kojoj danas raspravljamo, ili za agencije o kojima danas raspravljamo, imamo na raspolaganju 470.000 dolara ili računam oko 3.000 dolara, možda bude malo manje ili malo više, po jednoj agenciji. Da li vredi Narodnu skupštinu Republike Srbije zbog takvih iznosa sazivati na sednicu i nuditi joj čitav jedan predlog zakona, da bi se jedna tako beznačajna cifra mogla da primi u obliku donacije. Nas ministar ovde izveštava da nam je otpisano 66% dugova koje smo imali prema Pariskom klubu poverilaca, a to vam je u zapadnom zakonodavstvu kao da vas neko osudi na 100 godina zatvora, pa ste vi slobodan čovek i on kaže - skidam ti na 40 godina, ali dođi da robijaš, i čovek izgubi slobodu; skinuli su mu 60 godina, a on mora da odleži 40 u zatvoru i više ga nema na slobodi, među živima. Tako će vam biti i sa otplatom onih 34% koje nam tobož nisu oproštene, pa čak imamo i grejs period od četiri godine, period u kome ćemo uleteti u nove kredite, a omča se oko naše guše sve više zateže, jer mi iza sebe, kao ljudi koji tražimo te kredite, izuzev dobre volje i prihvatanja svih uslova, nemamo industrijsku proizvodnju koja to može da pokrije i koja takvo zaduživanje u inostranstvu može da nosi. Zbog toga i član 13. da će za obavljanje pojedinih stručnih poslova Agencija angažovati domaća i strana, pravna i fizička lica. A to je bio nalog projekta, da se odmah zakonom predvidi da tu pomoć u delovanju i institucionalnom jačanju Agencije predvidimo i kroz pružanje konsultantskih usluga, obuke i materijalnih sredstava. Zaista nedolično za jednu državu, za jednu Narodnu skupštinu, ne kažem da je nedolično za Vladu. Ova vlada više ne razlikuje šta je za nju nedolično, ali za nas koje je narod birao, nedolično je da raspravljamo o ovakvim iznosima, pod ovako ponižavajućim uslovima.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Stavljam amandman na glasanje. Za 47, protiv 93, uzdržanih 37, nije glasalo 23, ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović.
Pa evo, približavamo se kraju rasprave o Zakonu u pojedinostima, o amandmanima. Što se tiče člana 14, u njemu se kaže da će Agencija za svoj rad da odgovara Vladi Republike Srbije. Sada se opet postavlja pitanje - kome će da odgovara Vlada za svoj rad, kome konkretno ministar Vlahović?Skupštinskoj većini postaviće se pitanje uskoro - da li će jedna poslanička grupa, koja je danas uzdržana pred ovakvim predlogom zakona i sama je svesna toga da je bespotrebno osnivanje ovakve agencije, da je već Agencija funkcionisala od februara meseca, i to Uredbom (a njih je preko 100 neustavnih) Vlade Republike Srbije, smoći snage i da li će uopšte da se opozove ovakav ministar i ovakva vlada. Dok se to ne desi, treba da imamo u vidu neke činjenice, a posebno bih htela da napomenem to da su uslovi korišćenja ovih sredstava iz donacije i ovih 470 hiljada dolara, koje se dobijaju od 6 miliona za Agenciju za privatizaciju malih i srednjih preduzeća, precizno definisani. Pa tako, za nabavke na domaćem tržištu, manje od 50 hiljada dolara. To je sve strogo diktirano od Elen Peterson, ili već koga izstarateljskog fonda; međunarodne kupovine manje od 100 hiljada dolara;angažovanje konsultanata, gde donator banka odobrava izbor konsultanata po proceduri razmatranja i odobrenja, i to čak u fazama planiranja odabira i prethodnog razmatranja. Ovakvo ponižavanje je neprimereno i za poslanike Narodne skupštine, za celokupan naš narod i za Republiku Srbiju, jer ako ste već hteli da na ovakav način, uz ovakav diktat, prihvatite ove uslove koje su vam dali iz Međunarodnog starateljskog fonda, vi ste mogli ili gospodin Labus, koji je pregovarao u ime Savezne vlade, da kažete da mnogo važnije i mnogo veće probleme u ovom momentu u privredi imamo, nego što je potreba za osnivanjem Agencije za privatizaciju malih i srednjih preduzeća. Najveći problem, gospodine Vlahoviću, pored svih gorućih problema, svakako je problem Grupe "Zastava" u Kragujevcu. Da ste imali malo sluha, pošto su vam već udelili takvu milostinju, mogli ste 6 miliona dolara da uložite i da usmerite u projekat zaštitnih radionica, kako ste ih već nazvali, a ne da (to po drugi put danas potenciram) preko 400 radnika, invalida rada, ne zna šta će biti sa njima. Iz meseca u mesec obećava im se da će zaštitne radionice da počnu sa funkcionisanjem, a u Grupi "Zastava", od jednog do drugog društva prava je konfuzija i ne zna se šta će sa njima da bude. Ovde stoji da nadzor nad radom Agencije vrši nadležno ministarstvo. To nije samo nedorečenost, nego, možda neki prostor za manipulaciju, ne znam šta, ako već to ni u obrazloženju nije jasno stajalo.Mogli biste da pogledate, u članu 14. da stoji samo - nadležno ministarstvo. Niste napisali koje je to ministarstvo. Još nešto, ako već govorimo o potrebi da se kroz, kako rekoste, fleksibilno otpuštanje radnika, ti radnici usmere da se zaposle u malim i srednjim preduzećima, objasnite mi molim vas - koja je to grupa radnika, grupa, ne samo jedan pojedinac, koji su dobili pod onakvimultimatumima, otpremninu od samo 200 nemačkih maraka za svaku godinu staža, za 30 godina 6 hiljada maraka. Sa kojim je to inicijalnim kapitalom moguće da se osnuje bilo kakvo preduzeće ili da to uradi grupa radnika, kada taj iznos nije dovoljan u ovakvoj situaciji, kod ovakvog povećanja troškova života ni za golo preživljavanje, za potrošačku korpu jedne porodice za godinu dana.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.). Stavljam amandman na glasanje. Za 49, protiv 95, uzdržana 41, nije glasalo 23, ukupno 208 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Sada je 17,45 časova, imamo samo još nekoliko amandmana, ali ćemo zagaziti u vreme posle 18,00 časova, pa predlažem da donesemo odluku da nastavimo sa radom do okončanja ove tačke dnevnog reda. Molim da se izjasnite. Za 134, protiv 34, uzdržanih 6, nije glasalo 33, ukupno 207 narodnih poslanika. Konstatujem da smo doneli odluku da radimo produženo, do okončanja ove tačke dnevnog reda. Na član 14. stav 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Marković. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Dragan Marković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, Stranka srpskog jedinstva je predložila samo jedan amandman na ovaj zakon, smatramo da zakon nije loš i zato smo samo ovaj amandman predložili. Ja ću vam reći o čemu se radi. U članu 14. stav 2. reči "nadležno ministarstvo" zamenjuju se rečima "nadležni odbor Narodne skupštine Republike Srbije". U stavu 3. reči "nadležnom ministarstvu" zamenjuju se rečima"nadležnom odboru Narodne skupštine Republike Srbije", a reči "Vladu Republike Srbije" zamenjuju se rečima "Narodnu skupštinu Republike Srbije". Mislim da se ovim amandmanom omogućava kontrola rada Agencije. Zakon je dobar, nije loš i zato treba ova skupština da prati njen rad, odnosno rad Agencije. Zahvaljujem.
Ima reč ministar Vlahović.
Amandman poslanika, gospodina Dragana Markovića, je u suštini prihvatljiv, sa stanovišta Vlade. Međutim, moram samo da napomenem da je Vlada prihvatila amandman poslaničke grupe DSS, gde se postiže ono što se želi, a to je da postoji redovno izveštavanje nadležnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Jer, s druge strane, jako bi bilo opasno da nadzor nad primenom zakona dođe na Skupštinu, odnosno nadležni odbor Skupštine, jer bojim se da ta odredba zakonski ne bi bila moguća. Mislim da je suština da Skupština bude pravovremeno informisana i da nadležni odbor, zajedno sa nadležnim ministarstvom, dakle Ministarstvom za privredu i privatizaciju, bude redovno upućen u poslove koje obavlja Agencija za mala i srednja preduzeća, a da pri tome nadzor ostane tamo gde mu je mesto, a to je na nivou Vlade, odnosno nadležnog ministarstva. Zbog toga kažem - suštinski se ispunjava ono što je poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva tražila. To je da Narodna Skupština i nadležni odbor u potpunosti i pravovremeno ne samo budu informisani, nego dobiju istovremeno i šansu da adekvatno reaguju ukoliko se ne slažu sa odgovarajućim projektima, odnosno poslovima Agencije za mala i srednja preduzeća, a to postižemo ugradnjom amandmana predloženo od strane poslanika poslaničke grupe DSS-a, koji je Vlada prihvatila i predložila Skupštini da prihvati. Hvala.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 21, protiv 84, uzdržanih 74, nije glasalo 29, od ukupno 208 narodnih poslanika. Kosntatujem da Narodna Skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na čl. 14. amandman su podneli narodni poslanici Dušan Ilić i Drgan Šormaz, koji su prihvatili Vlada Republike Srbije i Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, te je time amandman postao sastavni deo Predlogazakona. Na čl. 15. amandman je podnela narodni poslanik NatašaJovanović. Vlada i Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvomnisu prihvatili amandnam, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite.
Evo, za olakšanje nekim poslanicima iz grupacije DOS, ovo je poslednji amandman koji sam podnela na Predlog zakona. Međutim, to nije razlog za vaše radovanje i za likovanje, zato što će ovakav zakonski projekat da bude usvojen. I zbog toga što je ovo samo jedan signal više da će ovakvih i sličnih diktata od finansijskih moćnika, vaših mentora sa Zapada, biti sve više i više, a to neće da pokrene proces proizvodnje i neće da učini da mi imamo porast industrijske proizvodnje. Zaista je bila neprimerena danas ona ocena i poređenje ministra Vlahovića o padu proizvodnje za samo 1,4%, kada se zna da smo mi u onoj poraznoj godini posle besomučne agresije NATO pakta uspeli da za veoma kratko vreme obnovimo infrastrukturu i da povratimo proizvodnju samo u "Zastavi" koja je bila uspešna za prva tri meseca 2000. godine, i to je za vas interesantan podatak. Ovaj čl. 15. ne samo da je ciničan, nego zaista sa aspekta morala svakog pojedinica, svakog člana Vlade je neprimeren zbog toga što se u njemu kaže: Vlada Republike Srbije, u cilju organizacije mreže stručne podrške malim i srednjim preduzećima i preduzetnicima na celoj teritoriji Republike Srbije, može osnivati regionalne agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća i preduzetništva. Objasnite, gospodine Vlahoviću, kakav ćete dogovor da napravite sa Rugovom, sa Hansom Hekerupom i kako ćete ove agencije da organizujete u Kosovsko-pomoravskom, u Prizrenskom i u Pećkom okrugu. Tamo zaista, pored sve vaše propagande, protiv svih važi obmana da je tamo izašlo ne znam koliko Srba, taj procenat nije veći od 4% i zna se da je to jedna bezočna pljačka, krađa glasova. Kako ćete vi da objasnite tim Srbima, koji će tamo da se bore za opstanak i koji teško opstaju, a biće im još malo gore, posle legalizacije šiptarske okupatorske vlasti, da ćete tamo da osnivate agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, kada se zna da sve propise, po principu mi smo gospodari života i smrti, propisuju Hans Hekerup i njegovi saradnici, šiptarski banditi i teroristi. Objasnite kako je uopšte moguće da u član zakona ugradite tako nešto, tako nešto što vređa dostojanstvo srpskog naroda, a naročito one ljude koji ne mogu da se vrate svojim kućama i pre svega koji od vas kao člana Vlade, bez obzira što je vaš resor svojinska transformacija, kao i predstavnika celokupnog DOS-a i DSS-a, koja je navodno nevoljno pozvala birače na izbore, kao i njihov predsednik Koštunica, kako ćete da objasnite kakva je sudbina preko 1.500 nestalih i otetih Srba [[aplauz]]
Poziv na bis. Ako nema na bis, ništa, gospodin Nikolić.
Zanimljivo ponašanje za mlad mesec. Ovo je obično vezano za pun mesec. Dame i gospodo narodni poslanici, pokušajte malo još ozbiljnosti da unesete u svoj rad, nemojte samo da čekate konačno izjašnjavanje o tome da li se zakon usvaja u celini ili ne. Ovaj član je problematičan, a i zanimljiv zbog izlaganja ministra Vlahovića. Naime, danas je rekao da će regionalne privredne komore osnivati i savet za razvoj, nekakav iz Evrope, i privatni preduzetnici, iz regiona. Zaboravlja da je član 15. jasan: samo Vlada Republike Srbije može da osnuje regionalne agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća i preduzetništva na celoj teritoriji Republike Srbije. Postavlja se pitanje da li ste bar sa onim Čankom i onim "čankolizima" dogovorili hoće li vas pustiti na teritoriju Vojvodine da to tamo organizujete. Da li je neko konsultovao onu agenciju za ovu fabriku duhana iz Rovinja? Spadaće verovatno u mala i srednja preduzeća, a već je neko uradio elaborat, biznis plan, verovatno su vam sve dostavili. Baš me interesuje kako se agencija konsultantski izjasnila u vezi fabrike. Šta je sada ovde zaminljivo? Najpre, zamolio bih vas ministre da vi više ne gledate koja je stopa nezaposlenosti i koliko preduzeća ima koja opština u Srbiji, jer od kada vi to gledate podaci stižu jedan drugi. Sve je manje preduzeća koja rade i sve je veća stopa nezaposlenosti, sve je više radnika na ulici otkako ste vi preuzeli brigu, a najpre je preuzela DHSS, pa ih pitam koliko je automobila proizvedeno. Od kako ste vi preuzeli brigu o fabrici automobila, poriprema se novo dekomponovanje "Zastave", a ne znam zašto to ne kažete za ovom govornicom, gde će još polovina onih koji su sada zaposleni i radno angažovani ići na ZZO, tzv. Zastava zapošljavanje i obrazovanje. Tako da verovatno podaci po kojima ćete računati traba li nekoj opštini agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća svakog dana moraju da se inoviraju. Ali, sadame nešto drugo muči. Zašto mi ne rekoste koliko će zaposlenih imati agencije, koliko će zaposlenih imati regionalne agencije zato što stavom 3. predviđate da Agencija daje stručnu pomoć potrebnu za organizaciju rada i poslovanja regionalnih agencija . Ako bude 150 regionalnih agencija, koliko će to zaposlenih biti u Agenciji pa samo da rade na osnivanju regionalnih agencija . Potreban je ogroman broj zaposlenih i svi moraju da budu izuzetno stručni i izuzetno kvalitetni. Vi znate za onaj zakon o geometrijskom umnožavanju birokratije: dva radnika - brigadir, četiri radnika - dva brigadira i poslovođa, 8 radnika - 4 brigadira, dvojica poslovođa i već neki šef. Tako će vam to biti sa ovom agencijom kojoj već predvideste regionalne agencije. I biće tu izgleda mnogo zaposlenih, a na ovih 470.000dolara tuđih para, dobijemo kao donacija do 2004. godine, otići će mnogo para iz budžeta Republike Srbije samo za rad tih agencija. Ovaj zakon ne mogu da nazivam zakonom o Agenciji, ovo je zakon o agencijama.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam na galasanje amandman . Za 54, protiv 99, uzdržanih 40, nije glasalo 17, ukupno prisutno 210. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Petrić. Vlada, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, poštovani ministri, u članu 15. stav 1. Predloga ovog zakona se kaže da Vlada Republike Srbije, u cilju organizacije mreže i stručne podrške malim i srednjim preduzećima i preduzetnicima na celoj teritoriji Republike Srbije, može osnivati regionalne agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća i preduzetništva. Podneo sam amandman na prvi stav i predložio da se izvrši sledeća izmena: da se u stavu 1. briše tekst "može osnivati regionalna agencija za razvoj" i da se umesto "može" kaže "Vlada osniva u sedištima regionalnih privrednih komora i u Beogradu regionalne agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća i preduzetništva". Znači, ne fakultativno, nego da u zakonu bude određeno da osniva najmanje u sedištima regionalnih komora. Pri podnošenju amandmana imao sam u vidu sadašnje stanje u zemlji, veliki broj nezaposlenih, potrebu ubrzane tranzicije i uklapanje u svetske ekonomske tokove, kao i da agencija može da izvrši pozitivnu ulogu. Ne u onoj meri kako je Socijalistička partija predlagala zakon da se obezbede izvori sredstava i način finansiranja malih preduzeća, ali u svakom slučaju i ova agencija jednim delom može da doprinese i da podstakne taj razvoj. Tu ulogu će agencija izvršavati mnogo uspešnije uz pomoć regionalnih privrednih komora. Imao sam u vidu kod ovog predloga da u Srbiji postoji 14 regionalnihi privrednih komora i posebno Privredna komora Beograda. Pojedinačno, komore pokrivaju područja 10 opština sa preko 400.000 stanovnika. Sredstva koja bi se obezbedila za osnivanje, a i kasnije za rad ovih 15 regionalnih komora, odnosno agencija bila bi brzo isplativa, višestruko bi se isplatila privredi i donela korist Republici Srbiji. Kod predlaganja da se agencije obavezno osnuju najmanje u sedištima regionalnih privrednih komora i Beogradu, imao sam u vidu i neophodnost obezbeđenja ravnomernog regionalnog razvoja, jer je i ustavna obaveza da se regionalni razvoj podstiče na području Srbije, da pojedina područja ne budu zapostavljena. Ne bi se smelo desiti da se u pogledu pružanja pomoći i razvoju ovih preduzeća pojedina područja favorizuju iz ko zna kakvih razloga, a druga da se zapostavljaju. U stavu 2. ovog člana dat je sasvim prihvatljiv predlog da se regionalne agencije za razvoj mogu osnivati za teritorije jedne ili više opština na taj predlog Vlade moj amandman se ne odnosi. Znači, ostaje ta mogućnost, pošto je Vlada to predložila, neka se to i zadrži. Moj je predlog da se obavezno osnuje bar na područjima komora. Međutim, u materijalima koje smo dobili od strane Vlade u kojima su izneti njeni stavovi u vezi podnetih amandmna, vidi se da moj amandman suštinski uopšte nije sagledan. Ne čudi me neprihvatanje mog amandmana od strane Vlade, ali iznenađuje me njihovo nepotpuno i površno sagledavanje predloga. Moj predlog nije da se maksimalno osnuje 15 regionalnih agencija za razvoj, moj predlog je da se osnuje 15 regionalnih agencija u sedištima komora i u Beogradu. Poželjno je svakako, i moj predlog nije u suprotnosti sa time, a što je u materijalu pogrešno protumačeno, da se agencije mogu osnivati i za manja područja, za jednu, dve ili tri opštine.
Hvala. Narodni posalnik Branislav Ivković.
Poštovani predsedniče, sigurno je da nije trebalo da produžimo rad jer posle šest sati strpljenje slabi i uglavnom kada izlazim čujem "nemoj Bane". Pa, mora Bane da izađe, jer je Bane radio u privredi, radio je sa privrednicima i jako dobro zna koliko je teško osmisliti pravi poslovni program, osvojiti tehnologiju, osvojiti alate, naučiti radnike, obezbediti resurse i obezbediti tržište. Nije šala voditi privredu, ovde vam je lepo rečeno. Vi poredite rezultate u vreme kada je slobodna i voljena Srbija, i Jugoslavija, sa prošlom godinom kada je bila pod embargom. I dalje je proizvodnja, poštovani gospodine ministre, bila viša i kvalitetnija prošle godine, nego ove godine kada smo mnogo voljeni u svetu. Molim vas, gospodin Radojko Petrić lepo kaže u amandmanu, i ne razumem Vladu Republike Srbije u istom trendu, najmanje da se osnuju agencije gde su regionlane privredne komore, a može i više. Ali, zakonodavac obavezuje agenciju da mora gde god su regionalne komore da osnuje agenciju. Ništa više. A, može i više. Zašto je Vlada protiv toga, sveti Bog zna. Ali, moram da vam kažem, kada smo radili zakon o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća, koji je, za razliku od ovog nepotrebnog zakona, potpuno kompletan, jer ima sofisticirano znanje, edukaciju, ali ima i kapital da podrži ono što je ineres Srbije, sa jeftinim parama, a ne sa skupim parama iz banke, tada smo prošli sve regionalne privredne komore. Svi privrednici, državnih, društvenih i vlasnici privatnih preduzeća, su nam ukazali da je mnogo važno da se u svakoj lokaciji gde je sedište regionalne privredne komore oformi i regionalna agencija, koja će nuditi poslovne programe iza kojih stoji struka, prave procene da je razvoj tih posebnih progama bitan i potreban za područje gde se nalazi regionalna privredna komora. Jer, moraju se razvijati proizvodni programi primereno resursnim potencijalima, i u pogledu prirodnih resursa i u pogledu kadrova koji taj posao znaju da rade. To su mnogo ozbiljne stvari. Nemojte da gledate što vam predlaže socijalista, zaboravite na to, glasajte za njega.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 97, uzdržanih 39, nije glasalo 19, ukupno prisutno 207. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16.amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić (odustaje od amandmana). Konstatujem da je amandman povučen. Na član 16. amandman su podneli narodni posalnici Dušan Ilić i Dragan Šormaz. Dušan Ilić i Dragan Šormaz su povukli amandmane. Konstatujem da je amandman povučen. Time smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima. Ima reč predstavnik predlagača zakona.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem se na vrlo iscrpnoj raspravi povodom zakona o agenciji za podsticaj razvoja malih i srednjih preduzeća i preduzetništva. Mislim da smo danas na kraju rasprave shvatili koja je razlika između Fonda za razvoj i centralne agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća. Mislim da je svima jasno da je vladina politika da čvrsto podržava razvoj malih i srednjih preduzeća, da preko centralne agencije, koju ćemo osnovati donošenjem ovog zakona, definiše metodologiju razvoja malih i srednjih preduzeća, a da regionalne agencije, koje će biti osnovane u svakom regionu, i u svakom većem mestu unutar regiona, urade implementiranje politike razvoja malih i srednjih preduzeća. Mi ovim zakonom ne sprečavamo privredne komore, preduzetnike, ne sprečavamo udruženja za privatnu inicijativu da osnuju svoje regionalne agencije. One će imati obeležje Vlade Republike Srbije samo ukoliko budu implementirale metodologiju koju definiše centralna agencija. Jedinstveni pristup nam je potreban da bismo imali koristi, da bismo imali zaista razvijeni deo fleksibilne ekonomije koji se zove - mala i srednja preduzeća. Da bismo i sutra mogli da odolimo izazovima svetske ekonomske recesije onda kada se ona desi, da bismo imali stabilni privredni razvoj i da bismo imali nova radna mesta. Nova radna mesta su nam potrebna posle desetogodišnjeg propadanja ove privrede. Zakonom o privatizaciji uradićemo da postojeća radna mesta budu kvalitetna, da otvorimo nova radna mesta u postojećim preduzećima, velikim novim ulaganjima želimo da stvorimo mogućnosti da razvijemo one industrije koje danas ne postoje i da se tamo otvore nova radne mesta, a malim i srednjim preduzećima da razvijemo postojeću preduzetničku inicijativu i da stvorimo veliki broj novih radnih mesta u fleksibilnoj ekonomiji. Još jednom, u ime Ministarstva i Vlade, ja vam se zahvaljujem na vrlo konstruktivnoj diskusiji. Hvala.
Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, u celini. Za 112, protiv 52, uzdržanih 40, nije glasalo 7, ukupno je prisutno 211 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća. Rad nastavljamo sutra u 10,00 sati. Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 137 narodnih poslanika. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam da su spremni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nada Kolundžija, Vasilije Pavićević, Radmilo Milošević, Miloš Lukić, Višnja Nežić, Nenad Lemajić, Miloš Lučić, Melank Šandor, Dragor Hiber, Vladimir Garčević, Pal Šandor, Marko Đurišić, Branislav Pomoriški, Sredoje Mihajlov, Dragan Jočić, Biači Anton i Predrag Bajčetić. Kasniće Željko Tomić, a Torde Laslo sprečen je da prisustvuje pre podne. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Nastavljamo rad po dnevnom redu. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O PRIVREDNIM KOMORAMA Primili ste Predlog zakona koji je podnela grupa od 8 narodnih poslanika, kao i materijal "Privredne komore u tržišnim ekonomijama - strana iskustva", radi korišćenja prilikom razmatranja Predloga zakona. Primili ste mišljenje Vlade Republike Srbije o Predlogu zakona. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Živica Predojev, Dragan Kovačević, Vukosav Tomašević, Branimir Trajković, Radojko Petrić, Dragiša Marinković, Tomislav Nikolić, Nataša Jovanović, Gordana Pop-Lazić i Aleksandar Vučić, amandman Vlade Republike Srbije, kao i amandmane predlagača zakona. Primili ste obaveštenje narodnog poslanika Radoslava Veselinovića, predstavnika predlagača, o povlačenju amandman 1. na član 2. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Da li ima drugih predloga u vezi sa dužinom rasprave u načelu? (Ne.) Obaveštavam vas da je po poslaničkim grupama vreme rasprave u načelusledeće - poslanička grupa Demokratske opozicije Srbije dva sata i šet minuta, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije 54 minuta, poslanička grupa Srpske radikalne stranke 27 minuta, poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva 16 minuta, poslanička grupa Demokratske opozicije Srbije - Nova Srbija 10 minuta, poslanička grupa Demokratske opozicije Srbije - Liga socijaldemokrata Vojvodine - Liga za Šumadiju 8 minuta, poslanička grupa Demokratska opozicija Srbije - Reformisti Vojvodine i Sandžačka demokratska partija 7 minuta, poslanička grupa Demokratske opozicije Srbije - dr Vojislav Koštunica - Pokret za demokratsku Srbiju 6 minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika i naznakom da li su opredeljeni za ili protiv. Mogu da zaključim da su predsednici poslaničkih grupa dostavili liste govornika. Pre nego što otvorim načelni pretres, a pošto je već dosta predloga bilo da se već sada dogovorimo o planiranju toka sutrašnje sednice, o radnom vremenu za sutra, pa je bilo predloga da se radi do 14,00 sati, do pauze, zbog velike slave, a i da bi moglo da se planira vreme narodnih poslanika, mada je bilo predloga doduše da sutra i ne radimo, pa vas molim da se izjasnimo o tome. Najviše je predloga bilo da radimo do pauze. Molim vas da odmah takvu odluku i donesemo, da se izjasnimo o tome da ćemo sutra raditi do 14,00 sati. Za 136, protiv četiri, uzdržanih 9, nije glasalo 24,ukupno 173 poslanika. Konstatujem da smo doneli odluku da ćemo sutra raditi do 14,00 sati. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Radoslav Veselinović, želi reč? Izvolite.