Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 32. seje Državnega zbora in vsem želim dobro jutro. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanki in poslanci: gospa Janja Klasinc, gospa Silva Črnugelj, dr. Vinko Gorenak, gospod Silven Majhenič od 14. ure dalje, gospod Zmago Jelinčič Plemeniti do 20. ure, dr. László Göncz in gospod Tadej Slapnik od 15. ure dalje. Vsem še enkrat lep pozdrav! Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina petih poslancev, s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev predloga zakona mag. Radovanu Žerjavu.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dobro jutro vsem skupaj! V zadnjem mesecu od sprejetja tega zakona v drugi obravnavi v Državnem zboru smo bili predlagatelji priča konstantnemu pritisku tako medijev kot tudi zainteresirane javnosti, češ da je zakon zanič, da je protiustaven, da je škodljiv za podjetništvo, in še kakšen očitek bi se lahko našel. Predlagatelji se že cel mesec soočamo z odgovarjanjem na kritike Združenja nadzornikov Slovenije, Trgovinske zbornice Slovenije, Ministrstva za gospodarstvo, Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, češ da je naš predlog za spremembo Zakona o gospodarskih družbah protiustaven. In kaj nameravamo narediti glede na to, da je splošno prepričanje, da je predlog neustrezen? S tega mesta kot prvopodpisani predlagatelj javno odgovarjam na takšna ali podobna vprašanja. Ali je vsebina nekega zakona protiustavna ali ne, v Republiki Sloveniji lahko odloči edino, poudarjam, edino Ustavno sodišče. Vsi, ki mislijo, da je protiustaven, imajo pravico izražati svoje mnenje in konec koncev zahtevati presojo ustavnosti tega zakona na ustreznem mestu. Ne čudi pa nas, da v prvi vrsti kritikov stojita Združenje nadzornikov Slovenije in Združenje Manager, saj posegamo v polje, ki njihovim članom omogoča ribarjenje v kalnem. V treh letih tega mandata ni nihče, ki bi lahko, prišel na dan niti z enim predlogom, kako se spopasti s to perečo problematiko. V Slovenski ljudski stranki bi vsak predlog, ki učinkovito rešuje ta problem, podprli. Spoštovane kritike tega predloga sprašujem: kaj ste storili, ko so se v javnosti pokazali primeri jasnih zlorab podjetništva in svobode gospodarske pobude? Ste ukrepali zoper svoje člane? Ste se posuli tudi kdaj pa kdaj s pepelom? Ste predlagali kakšno pozitivno spremembo zakonodaje? Ste koga izključili iz svojih združenj? Ali menite, da je bilo vse popolnoma prav s strani vaših članov, v skladu z zakoni ali v skladu z odgovornim vodenjem podjetij? Nič ni storil nihče, niti zainteresirana strokovna javnost oziroma njena cehovska združenja niti Vlada oziroma ustrezno ministrstvo. Enako kot pri zakonu o odvzemu nezakonito pridobljenega premoženja, ko so dejansko poslanci predlagali zakon in sestavljali njegovo vsebino, ne pa tisti, ki so za to pravzaprav poklicani, torej zaposleni na ministrstvih, ki bi to s svojimi uradniki bili dolžni in odgovorni storiti. Vsi v en glas ugotavljamo, da je vse narobe in da tako, kot je, ne more biti, da ureditev omogoča in ob dejstvu nesankcioniranja spodbuja zlorabe svobodne podjetniške iniciative. To je najbrž jasno vsem. In ko ni ukrepanja, ko tisti, ki bi morali zaščititi integriteto in ime svojih združenj, ne ukrepajo, se polotimo reševanja problema poslanci sami, ker ne moremo kar neodgovorno sedeti križem rok in spremljati, kako se zadeve obračajo v napačno smer. In je tudi v tem primeru spet vse narobe. Očitno bi nekateri radi problem rešili tako, da se ga ne bi rešilo. Prepričanje tistih, od katerih bo zakon zahteval odgovornost za njihova ravnanja, je jasno. Če pa govorimo o splošnem prepričanju ljudi, ki posredno ali neposredno trpijo za posledicami neodgovornega ravnanja preveč svobodnih podjetnikov, pa je le-to verjetno drugačno. Zato sem trdno prepričan, da je zlonamerne svobodne podjetnike treba ustaviti in onemogočiti. Vsem ostalim dobronamernim, poštenim in tistim, ki resnično delajo tako, kot je treba, pa je treba vzpostaviti zdravo in pošteno podjetniško okolje. Kratko, jasno in jedrnato sporočilo nas predlagateljev in tega zakona je točno to. Želimo diferencirati tiste zlonamerne od dobronamernih podjetnikov. In to je tudi vse.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. V imenu Vlade bo spregovoril mag. Janko Burgar, državni sekretar na Ministrstvu za gospodarstvo.
Hvala, gospod predsednik. Dobro jutro, gospe poslanke, gospodje poslanci! Stališče Vlade je bilo v teku obravnave že večkrat predstavljeno in bi samo ponovil, da vsekakor razumemo namen, s katerim je pripravljena dopolnitev Zakona o gospodarskih družbah, način, na katerega se pa želi urejati in preprečiti tistim, ki škodljivo, zlonamerno izvajajo ali pa izkoriščajo ustavno pravico svobodne podjetniške pobude, pa ureja na zelo restriktiven način, ki bo tudi zelo omejil pošteno podjetniško pobudo, ki je ustavna pravica in ki na nek način vnaprej kriminalizira nesposobnost, neznanje, nezmožnost oziroma podjetnike, ki so zaradi različnih gospodarskih ali finančnih okoliščin prišli v položaj, da so kot skrajno možnost za reševanje podjetja uporabili tudi instrument stečaja, prisilne poravnave. Ravno zaradi tega je predlog zakona takšen, da ga Vlada ne more podpreti. Predlagali bi, kot smo že predlagali tudi Ministrstvu za pravosodje, da Zakon o sodnem registru spremeni na način, da se bodo izjave, ki jih morajo podati ustanovitelji ali novi družbeniki ob vpisu družbe v sodni register, preverjale po uradni dolžnosti. Ne nazadnje že obstoječa zakonodaja omogoča vrsto institutov, ki omogočajo sankcioniranje zlorab oziroma nepoštenega ravnanja članov organov vodenja ali nadzora ustanoviteljev oziroma družbenikov. S tega naslova zgolj poudarjamo, da je namen reševanja v predlogu vsekakor dobronameren, način pa ne najbolj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospa Breda Pečan, ki bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav predstavnikom Ministrstva za gospodarstvo, kolegica in kolegi! Zakon o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah je po mnenju poslanske večine članov Poslanske skupine Socialnih demokratov nujna in potrebna sprememba in jo zaradi tega že vse od vložitve zakona o spremembah in dopolnitvah zakona podpiramo. Temeljni cilj zakona je preprečiti ustanavljanje, vodenje in nadziranje družb osebam, ki so v preteklosti sodelovale v poslovodenju ali nadzoru družbe, nad katero je bil začet postopek zaradi insolventnosti ali prisilnega prenehanja. Lahko pa sodišče članom poslovodstva ali organa nadzora dovoli opravljanje poslovodne funkcije družbe oziroma nadzorne funkcije družbe, če dokaže, da je v družbi, nad katero je bil začet postopek zaradi insolventnosti ali prisilnega prenehanja, ravnal s skrbnostjo vestnega in poštenega gospodarstvenika. Takšna rešitev v spremembah zakona je za večino članov Poslanske skupine Socialnih demokratov sprejemljiva, ker je treba preprečiti ustanovitev družbe tistim osebam, ki so namerno zavozile družbe. Nedopustno je, da lahko lastniki podjetij in direktorji ustanavljajo podjetja enega za drugim, delavci teh podjetij pa ostanejo na cesti, pa še brez plač, ki jim pripadajo. Takšna praksa podjetništva v Sloveniji je nedopustna, zato tudi večina članov naše poslanske skupine podpira rešitve tega zakona o gospodarskih družbah. Podpiramo rešitve, da ne more biti ustanovitelj družbe ali pridobiti status družbenika tudi oseba: ki je bila pravnomočno obsojena na kazen zapora zaradi kaznivega dejanja zoper gospodarstvo, zoper delovno razmerje in socialno varnost; zoper katero je bila s pravnomočno sodbo na podlagi tega zakona ugotovljena odgovornost zaradi spregleda pravne osebnosti; ki je na podlagi zakona, ki ureja sodni register, priložila predlogu za vpis v register neresnično izjavo o tem, da imajo vse kapitalske družbe, v kapitalu katerih je udeležena z več kot 25 %, poravnane vse davke in druge obvezne dajatve, ki jim je potekel zakonski rok plačila, razen tistih, katerim je bil dovoljen odlog ali obročno plačilo skladno z zakonom, ki ureja davčni postopek; ki je bila kot družbenik z več kot 25 % udeležena v kapitalu ali bila član poslovodstva ali organa nadzora kapitalske družbe, za katero je bila pravnomočno ugotovljena ničnost na podlagi zakona, ki ureja sodni register, ker je bil namen delovanja ali dejavnost družbe v nasprotju z ustavo, s prisilnimi predpisi ali moralnimi načeli. V poslanski skupini razumemo pomisleke tistih, ki menijo, da se s tem zakonom omejuje podjetniška pobuda, vendar pa se je treba vprašati, ali je dopustno, da lahko ustanovi podjetje vsakdo, ne glede na svoje predhodno delovanje, ki je privedlo do propada podjetja. S spremembami tega zakona o gospodarskih družbah dopuščamo ustanavljanje podjetij, vendar le odgovornim lastnikom, direktorjem in odgovornim nadzornikom podjetij, ki lahko dokažejo, da so ravnali s skrbnostjo vestnega in poštenega gospodarstvenika. Zaradi vsega naštetega in ker Socialni demokrati podpiramo odgovorno podjetniško iniciativo, bo večina članov Poslanske skupine Socialnih demokratov zakon o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah podprla. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Zares bo stališče predstavil gospod Alojzij Potočnik.
Spoštovani! V stališčih Poslanske skupine Zares ni do tega predloga nič novega. Zato ponavljamo, predlagatelji dopolnitev Zakona o gospodarskih družbah so pri oceni stanja, ki so jo ponudili v presojo Državnemu zboru, imeli žal sorazmerno zelo lahko delo. Pojavnost in zgostitev tistega, kar opišejo z izrazom etično sporni postopki, je evidentna. Ni moč prezreti prisilnih poravnav in stečajev, prenosov premoženja in dejavnosti v dvomljivih in spornih okoliščinah, in ni mogoče prezreti delavcev brez plač, odpravnin, odškodnin, povračil, ni mogoče pozabiti na obračunane in neplačane prispevke za socialno varnost. Za pravno in socialno državo torej gre. V razpravi na odboru je bila izrečena vrsta pomislekov, da je predlagana dopolnitev prerigorozna, da ne bi smeli na ta način omejevati svobode podjetniške pobude poštenih podjetnikov. To sem citiral. Takega namena v Poslanski skupini Zares nismo prepoznali. Spoštovani! Če ne delujejo institucije, jih spravite v tek. Toliko tudi o načinu, ki naj ne bi bil ustrezen. V obravnavi smo posebej poudarili, da predlog sicer ni popoln, a da mu ne moremo odrekati namena in poizkusa, da se preverijo in presodijo možnosti sprememb za odprto, konkurenčno, odgovorno gospodarstvo z ugledom. Mislimo tudi, da se je predlog v veliki meri izognil tistemu, kar se je ocenjevalo za preveč skrajni poseg. Tudi zato, da bi zadostili tem pripombam in možnostim, smo že v drugi obravnavi vložili amandma k takratnemu 1. členu, kjer so sedaj taksativno našteti primeri, v katerih oseba ne more biti ustanovitelj družbe ali pridobitelj statusa družbenika. Predlog zakona s tem po naše pridobiva na jasnosti in postavlja trdne meje in prepreke možnim zmotam, ki bi doletele poštenega podjetnika. Poslanska skupina zaradi tega nima nobenega razloga, da predloga ne bi podprla. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil stališče mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Ureditev, kakršno imamo danes v Sloveniji na področju prisilnih poravnav in stečajev na eni strani ter svobodnega podjetništva z neomejeno pravico ustanavljanja in vodenja družb na drugi strani, si upam trditi, ščiti nepoštene podjetnike. Poštenih definitivno ne ščiti. To se jasno vidi vsak dan znova in znova iz mnogih primerov, ki jih spremljamo preko TV ekranov. Nepoštenih ne doleti praktično nobena sankcija, niti ta, da si po brodolomu svojega podjetja ne bi smeli vzporedno odpreti še sto in enega bajpas podjetja. In vsa ta govoranca znova in znova o kršitvi ustavne pravice do svobodne podjetniške pobude oziroma pravice do podjetništva iz 74. člena Ustave, če sem natančen, je popolnoma pristranska in tudi interesna. Kaj pa pravice drugih oziroma javni interes? Ali res v tem predlogu nismo zmožni videti tudi te plati zgodbe, te plati, ki se nam zdi mnogo pomembnejša? Sprašujem vas, koliko podjetij in posameznikov z imenom in priimkom je zaradi neurejenosti tega področja bilo opeharjenih, zlorabljenih, izkoriščenih, pahnjenih v stečaj, bankrot in osebno tragedijo? Koliko, vas sprašujem. Mnogo, mnogo preveč. In še vedno jih nismo pripravljeni zaščititi. Govorim o vseh tistih poštenih, dobronamernih podjetnikih in delavcih, ki so v teh podjetjih zaposleni. Ne, pod krinko varstva ustave in kršitve pravice do podjetništva še naprej na vse pretege ščitite tiste ali pa ščitijo tiste, bolj natančno – ker vidim, da se vendarle vzpostavlja nek pozitiven odnos do tega predloga –, ki bi jim že zdavnaj za vse življenje moralo biti prepovedano kakršnokoli svobodno podjetništvo. Trdno sem prepričan, da bo žrtev dokazovanja "nedolžnosti" bistveno, bistveno manjša kot žrtve te ureditve, katere manifestacijo dnevno spremljamo preko TV ekranov. Pa da ne ponavljam in naštevam vseh primerov, ki pomenijo dobesedno norčevanje iz pravne države in njenih državljank in državljanov. Trdno smo prepričani, da mora vsak deležnik v gospodarskem sistemu nositi neko dozo tveganja, predvsem pa veliko, veliko več odgovornosti, tudi lastniki podjetij, tudi direktorji, tako kot vsi ostali zaposleni. Vsak zaposleni nosi tveganje, da bo jutri pristal na cesti. Ali torej tistim, ki so nosilci teh gospodarskih subjektov, ni treba nositi nobenega tveganja? Prav nobenega tveganja? Torej, tveganja, da jutri nosijo kakršnekoli posledice za to, kar so naredili narobe. O odgovornosti govorimo. Mislimo in smo trdno prepričani, da je svobodna podjetniška pobuda omejena tudi s pravicami drugih. Ne gre za od boga dano pravico, gre za pravico, ki je neločljivo povezana z odgovornostjo in posledično s pravicami drugih. Ti drugi pa od države upravičeno pričakujejo, da jim bo omogočila poštene pogoje za izvrševanje njihove iste ustavne pravice do svobodnega podjetništva. Zatorej podprimo ta naš zakon in stopimo korak naprej pri reševanju še enega perečega družbenega problema, tako kot smo to storili včeraj. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo stališče predstavil gospod Franc Jurša.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Vsem dobro jutro! Poslanska skupina DeSUS bo predloženo besedilo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah podprla. Že v prvem branju smo predlog skupine poslancev podprli, kljub temu da smo imeli pomisleke, in sicer je bila tudi za nas vprašljiva ustavnopravno zagotovljena pravica do podjetniške svobode. Vprašanje o protiustavnosti predloga zakona sicer še vedno visi v zraku, vendar je treba celoten namen zakona predstaviti z vidika celotne zgodbe stečajev ter poslovnih in finančnih dogodkov post festum. V naši poslanski skupini smo tehtali med to ustavno pravico in pravico slehernega delavca, da mu je zagotovljena socialna varnost tako, da je plačan za svoje delo tako v neto znesku kot tudi, da so plačani vsi obvezni prispevki zanj. Tudi vsi poslovni subjekti takega podjetja imajo pravico, da so plačani iz naslova medsebojnih pogodbenih razmerij pravočasno, pošteno in v celoti, ne pa da čakajo na to, da bodo prišli na vrsto, če bodo sploh prišli in v kakšnem obsegu do plačila svojih terjatev v stečajnem postopku. Medtem ko se, recimo, bivši direktor bivše firme kiti z novo firmo in sonči na nekem eksotičnem otoku, kjer ima slučajno odprt tudi bančni račun. In glede na to, da ima ta stran tehtnice po naši oceni bistveno večjo težo, se s predlogom zakona v dopolnjenem besedilu za tretjo obravnavo popolnoma strinjamo. Bistvo vsake pravice je namreč tudi v tem, da morajo biti določene meje, do kam neka pravica in svoboda sega. Meja je zagotovo tam, kjer so ogrožene oziroma kratene pravice drugih. V naši poslanski skupini se strinjamo, da je prisilnih poravnav in stečajev, ki niso resnična posledica gospodarskih težav ali pričujoče gospodarske krize, vse preveč in da so vsi med njimi lažni in zlorabljeni. Obsojamo tiste, ki zavestno z namenom lastnega okoriščanja na račun oškodovanja marljivih delavcev ter poštenih in dobrovernih partnerjev in podizvajalcev družbo namerno izčrpajo, sredstva pa pridno prelivajo drugam in se v isti sapi, ko zapirajo duri ene obubožane družbe v takšni ali drugačni vlogi pojavijo v drugem podjetju, katerega zgodba se bo predvidoma, tako vidimo iz dosedanje prakse, končala s podobnim epilogom oziroma scenarijem. Ta zakon po našem prepričanju ne bo omejeval svobodne gospodarske pobude poštenim podjetnikom. Omejil jo bo tistim, ki so po svoje priredili in izkoristili pravi namen svobodne gospodarske pobude. Omejil jo bo tistim, ki so jo v svoji lastni iznajdljivosti in ne dovolj rigorozni zakonodaji, ki poleg tega dopušča še vedno veliko pravnih praznin, izbrali izključno v svoje lastno okoriščanje, seveda na škodo drugih, delavcev, poslovnih partnerjev, podizvajalcev, ne nazadnje posredno tudi države. Kot rečeno, bo zakon z naše strani podprt. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo stališče predstavil gospod Bogdan Barovič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, lepo dobro jutro voščim! Danes bo še lepo vreme, jutri pravijo, da bo slabše. Tudi vsebina, o kateri govorimo, je primerljiva z vremenom. Začel bom s primerjavo. Včeraj smo obravnavali zakon o dopolnitvi zakona o omejevanju konkurence, ki je nastal zaradi tega, ker Vlada od aprila lanskega leta ni naredila nič in je z zakonom spremenila neko vsebino svojega nedela. Danes imamo pred sabo zakon, ki je pomensko enak. Vsi vemo, da imamo institucije, ustanove, slovensko lepo povedano, imamo pravno podlago že vrsto let, ampak nič od tega ni delalo. Gospodje menedžerji so najemali kredite, slabili banke, odpirali virtualna podjetja, virtualne račune, nakazovali denar, ki ga imajo še vedno tam. Vse ustanove, vsi zakoni, ki so veljali – nič! Ista primerjava. In zdaj je hvala bogu nekdo rekel: zdaj bom pa z zakonom popravil tisto, kar je z zakonom že določeno, pa se ne izvaja. A ne, ker je to posameznik, to pa ne. Vlada si lahko privošči, ne naredi, pozabi, češ okej, bom pa spremenila zakon, pa bom dala zakon o dopolnitvi, in to je veleumno. Če pa nekdo naredi isto, zaradi istih napak, je pa protiustavno in krši svobodo podjetništva. Vsi poznamo definicijo demokracije in anarhije. Razlika je samo en korak. Enako je pri svobodi podjetništva. Ja, svoboda podjetništva, hvala bogu, poštenega, z organi, ki nadzirajo, ne pa svoboda podjetništva, da poceni kupiš državno podjetje, ustvariš ogromen dobiček za svoj žep, ga uničiš, zraven narediš še tri druga, pa še tiste tri uničiš, pograbiš denar in greš. To je svoboda podjetništva po slovensko. Če ne verjamete, gremo skupaj pogledati vse spise, ki jih imamo danes o tem, kaj se dogaja v Sloveniji. Pa imamo organe, ki bi morali to nadzirati, videti, vedeti, slišati. Ali je kdo kaj naredil? Nič. Žal mi je, da moram na tak način zagovarjati tak zakon, ampak tako to je. Tudi ta zakon bo sprejet, mislim, da bo. Ampak kaj je najbolj žalostno? Saj se spet ne bo izvajal. To je pa največji absurd, in spet ne bo nič. Jaz razumem, da je treba gledati tudi pravno plat. Razumem, da je ogromno dela tudi za tiste, ki delajo v izvršni veji oblasti. Vse razumem, vedno sem razumel in vedno hočem razumeti. Ampak malo boli, če nihče nič ne naredi. In če ne narediš protipoplavnega brega, protipoplavne zaščite, doživiš to, kar se danes dogaja na Tajskem, se mi zdi, poplave stoletja. Tako to je. V Slovenski nacionalni stranki smo bili in vedno bomo spoštljivi do dela Zakonodajno-pravne službe in vedno bomo spoštovali njihovo mnenje in presojo. Toda včasih se pa pač zgodi, da človek pogleda drugače. Ali čisto po domače povedano, po slovensko, hvala bogu, da se je zapisalo nekaj, kar bo končno preprečilo kraje, osebna bogatenja, metanje delavcev na cesto in mogoče spodbudilo koga, da bo na osnovi tega zakona, če bo sprejet, rekel: okej, ne bomo se šli ustavne presoje, ampak bomo to vsebino upoštevali in spisali en celosten zakon, ki bo dovoljeval svobodo podjetništva in hkrati omejeval tisti del, ki prehaja v anarhično delo. Veliko smo govorili o tem zakonu. Še sam ne vem, kaj vse se je dogajalo v vseh teh papirjih. Ampak v tem času se ni spremenilo popolnoma nič. Bilo je na milijone pomislekov, idej, predlogov, mnenj, da se bo spisal nov zakon, ampak v tem času se ni zgodilo popolnoma nič. In kaj naj potem drugega človek stori kot reče: hvala bogu, tako kot bo najbrž sprejet zakon o omejevanju konkurence, ki smo ga obravnavali včeraj in ki je zame popoln nesmisel, potuha nedelu in nevednosti Vladi, upam, da bo sprejet tudi ta zakon. Ta zakon naj bi bil protiustaven, tisti sicer naj ne bi bil protiustaven, je pa vsebinsko sporen. In jaz upam, da bo sprejet in da bo povzročil vsaj to, da se bo nekdo resno lotil problemov, ki jih vsi vidimo, pa vsi zatiskamo, tako kot, se bom vrnil spet na Tajsko, podobe treh opic: ne slišim, ne vidim, ne govorim.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo stališče predstavil gospod Vili Rezman.
Dobro jutro in hvala lepa za besedo. Zakon o gospodarskih družbah, ki ga pravkar obravnavamo, je doslej dvigal precej prahu, in v Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo prepričani, da se ne bo hitro polegel, zlasti ne, če bo in ko bo sprejet. Mi smo sicer v dosedanjem postopku podpirali stališče, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo in pri tem upali, da se bodo dogodile kakšne pomembnejše spremembe, ki bi ga izboljšale, pa naša upanja v celoti niso bila izpolnjena. Tudi amandmaji, ki so bili predlagani in sprejeti, niso razrešili temeljnega problema, ki ga nekateri vidimo v tem zakonu. Sicer pa bo stališče nepovezanih poslancev izoblikovano po razpravi, tako da se bo vsak sam odločal in ne bo popolnoma homogeno. Podpora namenu je bila izražena tako rekoč z vseh strani. Tudi mi sam namen podpiramo, kajti gre za odpravo ali pa za preprečitev zlorab, nepoštenih početij. Gre za to, da se zaščitijo zaposleni, da se zaščitijo poslovni partnerji, navsezadnje tudi država in njene javne blagajne, kajti vse to je bilo v omenjenih in naštetih postopkih izigrano. Odklanjamo pa očitek, da tisti, ki ne podpirajo tega zakona, ki imajo pomisleke, ščitijo nepoštene. To, da se nekateri zavzemamo za to, da tisti, ki niso krivi, ne bi bili kaznovani, ni ščitenje nepoštenih, ni zaščita slabih praks, ampak je klic po tem, da se uporabijo vsa že doslej možna pravna sredstva, da se pravna država v resnici tudi vzpostavi in da se preprečuje kolikor se da ter sankcionira po tem, ko se komu krivda dokaže. Naš splošni pomislek gre v to smer, da se lahko pri tem zakonu zgodi kaj podobnega. Ne bom rekel, da v enakem obsegu kot se je zgodilo pri izbrisanih podjetjih. Ta problem se je deset let vlekel in ga nismo uspeli razrešiti. Tudi včeraj, ko smo ga razreševali, smo ga razreševali tako rekoč bolj na osnovi pravnega voluntarizma kot pa na osnovi pravne države, in je vprašanje, ali bo to, kar smo včeraj sklenili, tudi vzdržalo. Tudi pri tem zakonu se utegne v naslednjih letih zgoditi kaj podobnega in zato sem omenil v uvodu, da se prah še ne bo hitro polegel. Tudi v naši poslanski skupini variiramo od stališča, da je treba na vsak način in za vsako ceno preprečiti zlorabe, ki se dogajajo, do stališča, da bo preveč nedolžnih žrtev in da je treba tistim, ki so krivi, to krivdo najprej dokazati. Zgodilo se bo namreč, da bo več kaznovanih kot krivih, kajti tudi tisti, ki bodo kasneje dokazovali in uspešno dokazali na sodiščih, da niso bili nič krivi, so bili že po zakonu samem kaznovani, stigmatizirani in bodo morali to svojo stigmo na sodiščih šele skušati oprati. In zato ni čudno, da se nekateri, tudi stroka, upirajo temu, da se najprej sankcionira in potem sodi. To namreč ta zakon prinaša – najprej sankcija, potem pa še sodba. Nobene strokovne podpore temu zakonu zato ni bilo opaziti, zgolj politična, in morebiti v kakšnem drugem obdobju ta politična podpora ne bi bila tako večinska, kot je sedaj. Problem je tudi v tem, da se objektivne okoliščine in objektivna krivda enačijo tako rekoč s subjektivno krivdo, da bodo sankcionirani, kaznovani tisti, ki niso bili sami krivi, ki niso počenjali nekaj slabega z naklepom, z namenom, in da bodo postavljeni v isto vrsto s tistimi, ki so kakšen greh naredili res z naklepom in z namenom. Hkrati pa se utegne zgoditi, da bodo protežirani tisti, ki bi morebiti že ta trenutek morali biti v stečajnih postopkih, pa niso, zato ker jih ščiti država, ker jih z davkoplačevalskim denarjem še drži nad vodo. Zelo vprašljivo je tudi to, ali je moč takšno početje podpreti. Enako se vsaj nekaterim zdi slabo utemeljen predlog, da se kaznuje glede na velikost podjetij in ne glede na značaj in velikost prekrška oziroma kaznivega dejanja. Narava prekrška je tista, ki mora biti ključna, in ne to, kako veliko ali majhno je neko podjetje, ki je zagrešilo nekaj, česar ne bi smelo početi, ali pa so to storili nadzorni organi oziroma organi poslovodenja. Amandmaji, zlasti tisti, ki ga je vložila Poslanska skupina Zares, so nekoliko precizirali, nekoliko izboljšali tekst tega zakona, a temeljnega problema niso rešili. Temeljni problem je, da so najprej vsi krivi in da se morajo potem pojaviti na sodiščih in tam dokazati svojo nedolžnost, po tem, ko so že bili sankcionirani. Drugo, kar je bilo danes očitano, da se za to sploh zavzemamo, je, da tudi ni bil odpravljen problem ustavnih določb, problem, da moraš biti najprej pravnomočno obsojen, preden si lahko sankcioniran, in problem posega v svobodno gospodarsko pobudo, kajti desetletna prepoved aktivnega delovanja na poslovnem področju je tudi sankcija, ki bo mnoge pahnila na raven socialnih transferjev, namesto da bi svoje sposobnosti skušali na pošten način uveljavljati na svobodnem trgu. Posledice znajo biti torej slabe. Zato naj omenim nekaj številk. V preteklih dveh letih, v letu 2009 je bilo pri nas preko 300 stečajnih postopkov, v lanskem letu pa preko 500 stečajnih postopkov. Letos jih bo do meseca septembra že tudi približno 500. V Zahodni Evropi pa je bilo v zadnjih letih izpeljanih od 150 do 200 tisoč stečajev. Če bo vse to najprej sankcionirano in bodo vsi ti stotisoči šli na sodišča braniti svojo nedolžnost, potem bomo blokirali tudi sodni sistem. Zato vsi nimamo namena podpreti tega predloga zakona, ker sankcionira tudi tiste, ki niso nič krivi, in jih postavlja v enako vrsto s tistimi, ki so zagrešili svoja dejanja z naklepom.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kot je bilo večkrat omenjeno danes, je Poslanska skupina Zares sodelovala pri popravkih tega zakona, in sedaj menimo, da je zakon primeren za sprejetje. Prvič, ker posega na področje, ki je ključnega pomena za gospodarsko stabilnost in tudi za socialno varstvo delavcev. Prav v zadnjih mesecih smo bili priča marsikateremu primeru insolventnosti ali stečajnega postopka, kjer je bilo jasno, da se marsikatere zgodbe v zvezi z insolventnimi podjetji dogajajo tako, kot so se dogajale včasih tajkunske zgodbe, zato da bi nekateri podjetniki preklopili na drugo priložnost in jo zajahali brez večjih sankcij. To se je dogajalo. Res je, da ko obravnavamo to na sistemski način z zakonom, tvegamo, da bomo zajeli v ta paket sankcioniranih zlonamernih podjetnikov tudi take, ki niso krivi za nastalo stanje v svojem podjetju. Ampak varovalke, ki so zdaj vgrajene v ta zakon, dopuščajo in omogočajo, da tisti, ki dejansko niso odgovorni za neko nastalo, ne bodo omejeni pri izvrševanju in pri uresničevanju lastnih podjetniških pravic. Z zornega kota socialne dodane vrednosti tega zakona je treba poudariti, da je to eden tistih konkretnih odgovorov, ki jih ponujamo civilni družbi, tisti civilni družbi, ki zastopa 99 % prebivalstva in ki danes opozarja na netransparentno vodenje gospodarstva in na krivice, ki iz tega naslova nastajajo. Stranka Zares je tudi v svojem dopolnjenem programu, manifestu za odgovorno ekonomijo izrazito poudarila, da ne bo izhoda iz krize brez maksimalne odgovornosti nosilcev gospodarstva in ekonomije. Odgovorna ekonomija pa temelji na zakonodaji, ki naj omogoča transparentno delovanje podjetnikov in ki preprečuje, da bi se tovrstne zlorabe in zlorabe, ki smo jim priča v zadnjih letih, ponavljale in s tem v bistvu razvrednotile sam pojem podjetništva. Tako da je ta zakon pravzaprav v bran odgovornemu podjetništvu, in mi ga prav zaradi tega odločno podpiramo. Podpiramo ta zakon, kot smo predlagali in podpirali zakon o odvzemu premoženja, kajti gre za nekaj sicer majhnih korakov k utrjevanju pravne države tudi na področju odgovorne ekonomije. Kot veste, mi ne bomo odnehali. Že večkrat smo izpostavili pomen transparentnega delovanja v samem podjetništvu, nujnost, da se neplačevanje socialnih in zdravstvenih prispevkov obravnava kot zločin. Zato mislim, da je naslednji korak odprava vseh teh neskladij, ki so žal razvrednotila socialno državo, razvrednotila tudi slovensko gospodarsko tranzicijo, ki je v določenem delu res ohranila kar nekaj družbenega nadzora nad gospodarstvom, kar nekateri pomešajo z vdorom politike v gospodarstvo. Ne, mi menimo, da je družbeni nadzor nad gospodarstvom pomemben kot regulator, in ta zakon je eden od instrumentov te regulative. Zato bomo seveda zakon podprli, in z zadovoljstvom ugotavljamo, da so bili nekateri pomisleki, nekatere konstruktivne pobude Poslanske skupine Zares upoštevane, tako da ne vidimo razloga, da bi zakonu nasprotovali zaradi tistega, kar je bilo prej povedano, češ da bodo zajeti tudi pošteni podjetniki. Ne, te varovalke dejansko preprečujejo, da bi se na koncu kaj takega zgodilo. Tako da z mirno vestjo mislim, da je ta zakon eden izmed odgovorov, ki jih pričakujejo tudi tisti, ki demonstrirajo pred borzo in od politike pričakujejo konkretne odgovore, kako naprej, kako vzpostaviti neko trajnostno in gospodarsko vzdržno podjetništvo. Eden izmed odgovorov, ne edini, je tudi ta. Hvala.
Hvala lepa. V imenu predlagatelja ima besedo mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa za besedo. Na začetku bi najprej želel povedati, da moramo danes, ko tukaj razpravljamo o tem zakonu, biti vendarle previdni in ne smemo pavšalizirati. Ne smemo pavšalizirati podjetnikov, menedžerjev in vseh tistih, ki se borijo za to, da njihova podjetja dobro delajo, da se soočajo z zaostrenimi razmerami na trgu. Te je treba absolutno podpreti. Tukaj moramo narediti jasno ločnico. Do tistih, ki so se v preteklem času na osnovi svobodne podjetniške pobude igrali z velikimi denarji, se igrali s tem, kako bi velika podjetja olastninili in bi kar naenkrat čez noč postala njihova last, kljub temu, da so v to novo državo prišli s culico in s par starimi jugoslovanskimi dinarji, čez noč pa kar postali velepodjetniki in velekapitalisti in ne vem kaj še vse, pa se je v tem primeru treba obnašati drugače. Rečeno je bilo, da obstoječa zakonodaja omogoča sankcioniranje. Jaz bi rekel, da to najbrž celo drži. Ampak povejte mi en primer, ki smo ga spremljali v zadnjih treh, štirih letih, ki je bil sankcioniran, en primer, za katerega nas je bilo Slovence sram, da se je dogajal. Sram nas je bilo, ko smo gledali po TV ekranih, kaj se je dogajalo po slovenski državi. In lahko nas je bilo sram ne samo navznoter, ampak tudi v Evropi. Lahko nas je bilo sram. In nič se ni zgodilo! Razen tega, da je 26 ali 27 ovadb vloženih, in vprašanje je, kdaj se bo vse to skupaj končalo. Če se bo končalo, tako kot so se končali nekateri drugi primeri, z oprostitvami, to ni nič. Preprosto se ne strinjam s tem, glede na to, da verjamem, da je na ministrstvih vendarle ogromno znanja, da je zaposlenih veliko takšnih ljudi, ki bi znali to problematiko rešiti, da tega predloga ni bilo, da niste prišli z neko sistemsko rešitvijo. Imeli ste čas tri, štiri leta. Saj to ni problem samo tega mandata. Problem je v tem mandatu žal eskaliral v nenormalne višine. Ampak za to ste bili tam in za to ste bili plačani, da bi pripravili rešitev. Ker tega ni bilo, smo sami s tremi sodelavci pripravili to, kar je. Govorimo o pogojih za ustanavljanje nove firme, torej o tistih pogojih, ki jih mora izpolniti tisti, ki želi ustanoviti novo podjetje, in v oklepaju tudi o tem, da če je naredil kaj narobe, pač nekaj časa ne more ustanoviti svojega podjetja. Mislim, da je čisto pošteno, da selekcioniramo dobre od slabih. Če pa se je to zgodilo zaradi zaostrenih razmer na trgu, zaradi boja konkurenčnih podjetij na posameznem trgu, da bi uničili svojo konkurenco, kar se tudi dogaja in sem tudi sam bil priča temu, ko bistveno večja korporacija naredi na nekem lokalnem trgu vse za to, da ti odvzame tržni delež, da te postavi v pozicijo, da si praktično nemočen, se strinjam, da takrat tisti menedžer ali tisti direktor ni kriv za to. To bo preprosto dokazal in to ne sme biti način, da rešimo tiste, ki so s svobodno podjetniško pobudo to državo ogrozili! Svobodna podjetniška pobuda v tej državi je ogrozila to državo! Vse to, kar se je dogajalo in kar smo spremljali, od bank naprej, od bančne svobodne podjetniške pobude, ko so se krediti dodeljevali kar tako, brez vsake odgovornosti, do vsega tega, kar se je dogajalo kasneje. Najprej iz velikega pohlepa, zato ker bom jaz velik podjetnik in mi ni dovolj, da sem kupil eno podjetje, bom kupil še šest podjetij, dobil kredite na lepe oči, brez kakršnihkoli poslovnih modelov, brez kakršnihkoli pravih garancij, garancij za delnico, dobil velik denar, kupil vse živo in mrtvo, kar se je dalo kupiti. Nato so se časi spremenili, je šlo prvo podjetje v stečaj, delavci brez kakršnekoli zaščite, ker pa mi svobodna podjetniška pobuda to omogoča, ustanovim še eno, še dve, še tri, še štiri podjetja in zadevo peljem naprej in ne odgovarjam praktično za nič. To zame ni svobodna podjetniška pobuda. To je ultra liberalna svobodna podjetniška pobuda. Torej, ne glede na to, kaj se dogaja, lahko počnem kar želim in ne odgovarjam praktično za nič. Vsak delavec tvega, da v nekem trenutku izgubi službo in pristane na cesti. Celo ta nevarnost je, da ne dobi odpravnine in tako naprej. V naši svobodni podjetniški pobudi tisti menedžer ki se je šel nepoštene igre, pohlep in tako naprej, in tu želim narediti jasno ločnico med poštenim in nepoštenim – kakšno tveganje pa je njegovo? Nobeno. Razen, če se kdo spomni od, ne vem, tožilcev in tako naprej, da so res bile ne vem kakšne zgodbe, da ga pokliče. Ampak to se ni zgodilo, vsaj do sedaj še ne. Po moji oceni bi bilo pošteno, tudi do zaposlenih, da bi tudi ti menedžerji nosili tveganje, da če se zadeva zapelje in bi hotel – saj to še nič ni, če bi pa hotel ustanoviti novo firmo, pa bi moral dokazati, da sem delal pošteno, z dobrimi nameni in za to, da bi podjetje čim bolje delovalo, pa se je vendarle med poslovanjem kaj zalomilo. Ali je to tako velik problem? Ali je to res tako velik problem? Nikogar ne kriminaliziramo, nobenemu nočemo ničesar očitati, daleč od tega. Ampak za to, da pa vzpostavimo neko normalno, zdravo podjetniško okolje in da ločimo zrno od plevela, pa je najbrž treba narediti tudi kakšen korak, ki morda ni priljubljen ali ki je morda oster, drugače ne bo sprememb v tej državi, žal, jih ne bo. Drugače pa pripravite boljši predlog, ampak soočimo se s to problematiko, ne da se samo govori, da se nič ne da narediti. Izgovor, da se nič ne da, zame ne obstaja – da se, samo mora biti volja.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik. [[Ga ni.]] Mag. Sara Viler. [[Je ni.]] Gospod Ivan Grill, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani prisotni! V naši ustavi piše, da je Slovenija pravna in socialna država, pa še bi lahko naštevali, vendar je to samo črka na papirju. V praksi je še daleč od tega, predvsem pa ljudje mislimo, da pravna država pomeni tudi pravično. Ampak tu je bistvena razlika. Pravna država je lahko nekaj abstraktnega, da se pravni red, ki ga imamo v Sloveniji, upošteva za vse enako, ampak zadnjih 20 let smo priča temu – da ne govorimo prej, ko smo imeli totalitarni sistem in je bilo tega seveda še manj –, da se pravni sistem velikokrat upošteva po posameznikih, po vplivnežih, kateri eliti pripada, in tako je tudi na področju gospodarstva. Ampak da je temu tako, da Slovenija ni pravična država, da je krivična do tistih ljudi, ki ustvarjajo, ki delajo, ki so prepričani, da bodo lahko s svojim delom preživljali sebe, družino, ustvarili neko blagostanje za vse – do teh država ali pa naš sistem žal ni pravičen. Ampak zakaj je temu tako? Sodstvo je zagotovo eden izmed ključnih krivcev, da naš sistem ni pravičen in da ne funkcionira. Seveda tudi druge institucije, od tožilstva, policije, raznih agencij, inšpekcij in tako naprej. To je cela veriga, ki v Sloveniji ne funkcionira. Če bi vsi ti funkcionirali, bi marsikatera zadeva v Sloveniji potekala tako, kot je bil tudi namen zakona, in sicer da bi se zagotavljal kolikor toliko pravičen sistem in enakovredni pogoji za delo in življenje. Tudi na področju gospodarstva ali pa tako imenovane svobodne podjetniške pobude je tako. Verjetno so tisti prvi zakoni, ki so bili, v dobri veri želeli vzpostaviti boljšo podjetniško pobudo, boljše pogoje, da bi se lahko ta stvar v Sloveniji razvijala. Kdor se spomni 20 let nazaj, ko smo omogočili podjetniško pobudo – za borih 2 tisoč tolarjev, to je danes približno 8 evrov, je lahko vsak ustanovil deoo. Pa če se spomnimo, koliko se je takrat rodilo novih podjetnikov, ki so vzeli avto na lizing in mobitel za največji denar, ki je takrat obstajal. To so bili naši podjetniki, ki so bili up in pričakovanje, da se bo Slovenija začela razvijati. Veliko jih je svoj namen uresničevalo pošteno, pravično, delovno, in so iz nič ustvarili veliko. Bilo pa je veliko tudi takšnih, ki so to možnost tudi zlorabljali, da so se osebno okoriščali. Res je, da takrat ni bilo toliko tragičnih slučajev, da bi takšni "podjetniki" pahnili v stečaj ali v pogubo druge podjetnike ali pa spravili na cesto na desetine ali pa na stotine ljudi. Tega takrat še ni bilo, so pa tisti podjetniki oziroma deooji opeharili kakšno trgovino, dobavitelja, ko so z naročilnicami dvigovali robo, material, opremo, in nič plačali, potem pa šli v stečaj. Takrat je bila prikrajšana država, proračun, pa verjetno kakšna podjetja. Tudi to je bila velika škoda, ampak takrat se niso dogajale tako travmatične zadeve, kot se danes, ko je ravno zaradi takih lumpov na stotine, na tisoče ljudi pristalo na cesti in ravno toliko firm je šlo tudi v stečaj. V teh 20 letih so se podjetniki, ki imajo v podzavesti namen zlorabljati zakonodajo in sistem, predvsem pa ljudi, veliko naučili. Ves čas so bili korak pred zakoni. Pa tudi če bi pristojne institucije zakone izvajale, sem prepričan, da tega ne bi bilo toliko. Ampak še vedno smo priča temu, da se tudi, če je nekaj zapisano v naši zakonodaji, to ne izvaja. Verjetno je še sedaj marsikomu ostal v spominu primer Grubelića pred davnimi 15, 20 leti. To je bil eden izmed prvih pravnomočno obsojenih podjetnikov, ki je prevaral in okradel mnogo, mnogo ljudi, ki so vplačali takrat za avtomobile, pa je ta denar šel, avtomobilov pa nikoli niso dobili. Kolikor mi je znano, ta gospod še do danes ni prestal svoje kazni. Dajmo se vprašati, zakaj. Niti enega dneva še ni sedel. Dajmo se vprašati, zakaj. Verjetno, če je nekdo slučajno kakšno malenkost narobe naredil, je bil takoj sankcioniran. O tem, kako se naš pravni sistem zlorablja, pa da se odgovornim nič ne zgodi, bom povedal še dva primera. Direktor Ljubljanskih lekarn, tako imenovana desna roka župana Mestne občine Ljubljana gospoda Jankovića. V nasprotju s slovenskim pravnim redom so proizvajali galenska zdravila. Vse institucije, ki so to obravnavale, so ugotovile, da je to protipravno. Minister za zdravje – je bilo protipravno. Kaj se je zgodilo z gospodom Jakličem, z Lekarno Ljubljana, z Mestno občino Ljubljana? Se je kaj zgodilo?! Nič! To je službeni del gospoda Jakliča. Gremo na njegov privatni del. Od leta 2005, odkar ima črno gradnjo, do danes ta črna gradnja še stoji, kljub temu, da so bile odločbe izdane, tudi za rušenje, s tem da je v predalu stala ta zadeva dve leti. [[oglašanje iz dvorane]] Gospa Pečan, vas boli takšna primerjava? To je tisto, s čimer je naša svobodna podjetniška pobuda prizadeta, kako naš pravni sistem funkcionira. In da boste videli, kako se naš pravni sistem zlorablja. Tudi zakon o upravnem postopku je verjetno kriv za to. Dva dni preden bi gospodu Jakliču ta odločba morala biti vročena, je preklical svojemu odvetniku pooblastilo, da se je postopek zavlekel, verjetno v pričakovanju, da bo zavlekel, da bodo po 4. decembru prišli na oblast spet takšni veljaki, ki mu bodo ponovno omogočili, da bo to zadevo dokončal. Glejte, to je ta pravni sistem, ki ga pri nas imamo, pravni sistem za nekatere. Prej je bilo s strani enega od razpravljavcev povedano, da število stečajnih postopkov v Sloveniji narašča, da jih je veliko v primerjavi s preteklimi leti. Res jih je veliko, ampak prepričan sem, da če bi bil ta zakon ali pa če bi se upoštevala zakonodaja, ki jo v Sloveniji imamo, in če bi delovale institucije, bi bilo teh stečajev bistveno manj. Zakaj je temu tako? Če ne bi bilo nekaj velikih sistemov, kot so SCT, Vegrad, podjetje, ki je gradilo stadion Stožice – veste, koliko firm, majhnih podizvajalcev je šlo v stečaj zaradi njih? Zaradi njih so šli v stečaj! In to je tisti problem. Če bi se s pomočjo upoštevanja pravnega reda onemogočalo, da raznorazni pregnani podjetniki zlorabljajo sistem, bi bilo tudi tega manj. Bistveno manj bi bilo tudi ljudi in njihovih družin na cesti. Nekateri pravijo, da je do tega zakona stroka zadržana oziroma da ga ne podpira. Katera stroka?! Ali je to tista stroka, ki je do zdaj pisala zakonodajo, ki je dajala mnenja o delovanju naših institucij, ki ne funkcionirajo? Ista stroka bo zdaj lahko kritizirala dober namen tega zakona, ki ga jaz z veseljem podpiram in upam, da bo prispeval nekaj k temu, da se bo to področje skušalo urediti, čeprav garancije ni nikjer. Garancije ni nikjer. Tukaj tudi tiste dileme s strani nekaterih poslanskih kolegov, da bodo nekateri podjetniki prizadeti, da bodo imeli težave, da se bodo zaostanki povečevali, če bodo morali na sodišču dokazovati svojo "nedolžnost" oziroma da niso krivi, da je šlo podjetje v stečaj. Trdno sem prepričan, da bo za podjetje, ki je šlo v stečaj zaradi Vegrada, SCT, gradnje Stožic, dokazno gradivo zelo, zelo enostavno. Nobenih težav ne bodo imeli. Mogoče bodo imeli težave tisti, ki so na pregnan način podjetje spravili v stečaj. Zanimiva je tudi podpora, ki jo izražajo skorajda vse poslanske skupine ali celo vse; redki posamezniki se tej podpori odrekajo oziroma so zadržani, Vlada pa tega ne podpira. Zanimivo. Tudi tisti, ki se sklicujejo, da je to v nasprotju z ustavo – če je v nasprotju z ustavo ideja, ki je dobronamerna, smo po mojem mnenju lahko sposobni, ne zdaj, ampak v naslednjem mandatu, tisti, ki bodo imeli to možnost, tudi ustavo temu podrediti. Ustava je prvi akt, ki mora zagotavljati pravično državo, ne pravno, pravično, in upam, da nam bo to tudi uspelo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Breda Pečan, imate proceduralni predlog.
Gospod predsednik, jaz se lahko strinjam s tem, da puščate široko razpravo, pa vendarle bi vas prosila, da opozorite poslance, ki mešajo hruške in jabolka. Kakšno zvezo ima zakon o upravnem postopku, inšpekcijski postopek, zlorabe upravnega postopka pri črnih gradnjah s tem zakonom? Jaz mislim, da izgubljamo rdečo nit tega zakona. Jaz mislim, da je dober, da je prav, da ga sprejmemo, samo kakšno zvezo ima nek Jasnič – pojma nimam, kdo to sploh je – s tem zakonom, ker ni verjetno lastnik podjetja, ki ga je spravil v stečaj. Jaz ne vem, kaj je to za en človek, nimam z njim nič, ker ga sploh poznam ne. Ampak se mi zdi bedasto – brez zamere, da uporabljam take besede –, trapasto se mi zdi govoriti o nekem zakonu, ki razčiščuje poslovno korektnost in poštenost, v povezavi z nekim upravnim postopkom. Dajmo zakon o upravnem postopku popravljati potem, kajne. Ampak ne danes in ne pri tem zakonu.
Hvala lepa, gospa Breda Pečan. Jaz upam, da smo slišali mnenje o tem in da se poskušamo držati vsebine, o kateri teče razprava, in vsebine zakona, ki je v obravnavi. Besedo ima dr. Pavel Gantar. [[Ga ni.]] Gospod Matevž Frangež, izvolite.
Spoštovane in spoštovani! Jaz trdno verjamem v dobro namernost tega predloga. Mislim, da opozarja na pravi problem, bojim se pa, da se na ta problem odgovarja docela napačno. Jaz sem že večkrat v dosedanjih razpravah utemeljil, zakaj tako mislim, tako da vseh razlogov danes ne bom navajal, ključno pa se mi zdi to, da je ta zakon samo bližnjica do privida pravne države, pravne države brez pravičnosti, in če mi je dovoljena ena metafora, bi rekel, da bomo zaprli sto ljudi zato, ker je velika verjetnost, da sta med temi stotimi ljudmi tudi dva morilca. Jaz mislim, da je to napaka, da možnost za to, da se ta odgovornost izključi, ne upraviči sankcije, ki jo delamo s tem, da inkriminiramo insolventni postopek kot tak. Ker je gospod Žerjav pozval k alternativam, jaz sem jih v splošni razpravi, v razpravi pred delovnim telesom nanizal kar nekaj, od tega, da bi bilo treba definirati skrbnost dobrega gospodarstvenika, ki ga imamo zapisanega kot standard v Zakonu o gospodarskih družbah, do tega, da bi bilo treba med insolventnimi postopki definirati kriterije za to, da pridemo do primerjalne ureditve, ki bi takšno inkriminiranje vezala na goljufivi insolventni postopek oziroma goljufivi stečaj, kot ga poznajo nekatere evropske države. Kar tako, na vsak insolventni postopek vezati takšne posledice, ki bodo zadele mnoge nedolžne ljudi, sem prepričan, da je konceptualno zgrešeno in izraža globoko nerazumevanje narave podjetništva, ki v sebi v temelju nosi pripravljenost za prevzemanje tveganj. Jaz mislim, da je podjetna Slovenija edini recept za položaj, v katerem se je Slovenija znašla, in če se sprašujemo, kako si v tej družbi želimo več Pipistrelov, potem je treba vzgajati in razvijati drugačno podjetništvo, bistveno bolj naklonjeno podjetniško okolje, z mednarodno primerljivim gospodarskim sistemom. To je še eden od odmikov, ki ne vodijo k temu cilju. Soglašam s predlagateljem, da bo oceno ustavnosti tega zakona podalo Ustavno sodišče in da mi nismo poklicani za to presojo, menim pa, da je vendarle velika verjetnost, in tu se v celoti pridružujem tudi stališčem Vlade, da je v tem pogledu konceptualno zgrešen in da ne vodi do tistega, do česar tudi predlagatelji želijo priti, in to je urejeno gospodarsko okolje, v katerem se zlorabe ne bodo dogajale. V gospodarskem okolju se zlorabe vedno dogajajo, naša naloga pa je razvijanje takšne zakonodaje, ki bo organom pregona in pravosodja na individualiziranih primerih, case by case, z ugotavljanjem individualne odgovornosti, omogočala, da prečistijo trg in da bodo lahko na trgu ostali samo tisti, ki spoštujejo pravila in fair play. Ker je časa malo, mi dovolite, da rečem še na koncu nekaj besed. To je zelo verjetno moj zadnji nastop v tej dvorani. Jaz bi se ob zaključku tega mandata vsem svojim dosedanjim sodelavkam in sodelavcem zahvalil za korektno sodelovanje. Ne morem trditi, da je bila izkušnja v tem parlamentu samo dobra, nasprotno. Ampak vendarle bila je zanimiva in zelo poučna. Želim si, da bi v prihodnje v tej dvorani sedeli ljudje, ki bodo imeli to državo raje kot svojo stranko, in da bodo imeli ljudi te države radi tako kot svoje družine, zato da jim odpremo in ne zapiramo možnosti za srečno in polno življenje.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Bogovič. [[Ga ni.]] Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Jaz se bom skušal držati tega dnevnega reda, vendar bi pa želel vseeno nekaj povedati, in sicer da ima drevo nepoštenja, drevo korupcije zelo široke korenine in se je težko omejiti samo v eno škatlo in ne upoštevati, da korenine zrastejo tudi mimo škatle. Tako da če kdo da primer, mislim, da je to samo podkrepitev tega, o čemer govorimo. Jaz bi začel takole. Gre za okolje, v katerem se neka stvar dogaja, gre za gospodarsko okolje v tem trenutku v Sloveniji, gre za način razmišljanja ali pa, če hočete, tudi občutek nekih vrednot, ki veljajo v Sloveniji, kaj se splača, kaj se ne splača. Saj pri nas se govori: veste, to se pa splača, pa ta se je znašel. Ja, se je znašel, vendar kaj je pri tem naredil, kako se je znašel? Dejstvo je, da pri nas delo ni več neka vrednota; to smo s tem dosegli, da delo ni vrednota. Ampak se boste spomnili, delo je bilo v Sloveniji in za Slovence stoletna vrednota. Slovenci smo bili po tem znani. Delavni ljudje, to se pravi, da se delati splača. Danes smo pa v situaciji, ko vsak reče: saj to se ne splača delati. Tako daleč smo pripeljali ta sistem, tudi zaradi tega, ker se dogajajo te stvari, zaradi katerih je ta zakon sploh nastal. V zadnjem času, zadnjih 10 let še posebej, so v ospredju tisti, ki ne delajo v klasičnem smislu, kot mi poznamo delo z rokami ali pa s svojim umom – visoko dodana vrednost bi temu rekli –, tisti, ki špekulirajo, očitno zato ker se jim splača, ker se jim nič ne zgodi. Danes bi temu rekli, da so to tisti, ki napihujejo nek balon, nek sistem, ne vem, nepremičninski balon ali katerikoli drug. Nekaj se napihuje, kar nima stvarne vrednosti, kar nima stvarne podlage. To se pravi, da je nekaj omogočeno. Ne z delom, ampak z nečim drugim; s premetavanjem papirjev, z iskanjem lukenj, z izgovarjanjem, kako zakonodaja ni v redu, pa zakonodajo pišejo strokovnjaki, ne analfabeti, vsaj do zdaj je bilo tako. Zato se mi zdi, da je v tem trenutku moralno vprašanje, ali je pošteno in pravično, da delaš nek posel, da nekaj naročaš, potem pa tega ne plačaš, sam pa imaš koristi od tega. Nekoga drugega opetnajstiš, pustiš ga na cedilu, in ko za to dobiš denar, ker se ti splača, ker te nihče ni zato zgrabil za ovratnik, pošlješ firmo v stečaj. Prej seveda narediš en kup vzporednih firm, nakažeš vse na tisto, na otroke, na ženo, na vse sorodnike mogoče, tako da sam nimaš nič, in potem rečeš: jaz nimam nič. Po možnosti – ne po možnosti, tudi to se dogaja. Preneseš osnovna sredstva iz firme, v kateri delaš in ki si jo spravil v stečaj, v neko drugo firmo, ki si jo medtem že ustanovil, in veselo delaš naprej. In potem si celo upaš povabiti tiste delavce in reči, češ polovica jih pa lahko pride ali pa, ne vem, 10 % jih lahko pride zdaj k meni delati v novo firmo, tam jih pa nisem plačal pol leta. Veste, v tem je problem, in da je to dopuščeno. To je grozovito! S tem pošlješ v stečaj ne samo tisto svojo firmo, ampak pošlješ en kup kooperantov, ki so delali zate, ki so v dobri veri, da delajo pošteno, da bodo nekaj naredili, da bodo sodelovali s teboj, in ti ne plačaš, potem se pa še izgovarjaš. Jaz bi dal vnebovpijoč primer gradnje avtocest. Gradnje avtocest – nismo plačali podizvajalcev. No, ne mi, ampak tisti, ki so [[...]]Ja, lahko bi rekli tudi mi, zato ker so se avtoceste gradile iz proračuna, iz kreditov, ki jih odplačuje država, mi pa smo tukaj predstavniki države v zakonodajni veji oblasti. To se pravi, da posredno tudi omogočamo, da podizvajalci niso bili plačani, dočim izvajalec je pa dobil plačilo. In zdaj se izgovarjajo, kako to ne gre, se ne da, da bi nekaj naredili, da bi podizvajalce plačali. To je vnebovpijoč primer. In oškodovani so delavci, ki so delali v tisti firmi, ki je šla v stečaj, pa še kup kooperantov. Človek bi mogoče še do neke mere – pravim mogoče, poudarek je na mogoče – razumel, da ti svojo firmo spraviš v stečaj. Če je samo tvoja, okej, je to tvoja zadeva, ampak nimaš pa pravice, da to delaš, da prizadeneš še na stotine ali na tisoče drugih ljudi. Te pravice pa ni. In to pravico bi se moralo poiskati na sodišču, pa smo pri pravni državi. In očitno to ne gre. Zakaj se potem podizvajalci pomurske avtoceste mučijo že toliko let, pa še zdaj niso dobili plačano, pa govorimo, da smo pravna država, pa se celo izgovarjamo, kako se to ne da, kako v nekem zakonu nekaj fali. To se pravi, da nekaj ne štima, da klasični inštrumenti, ki smo jih do zdaj uporabljali, ne igrajo, pri nas ne pridejo v poštev, ne vem, se jih ne da ali se jih noče uporabiti. To se pravi, da je treba uporabiti neke dodatne inštrumente, in ta zakon je eden takšnih inštrumentov. In če bi se do zdaj normalni inštrumenti, ki jih imamo, in jaz sem prepričan, to je moje prepričanje, da je zakonodaja v redu – če bi jo izvajali, se vse te lumparije ne bi smele zgoditi. Se ne bi smel zgoditi SCT, pa se ustanovi vzporedna firma in se prenesejo osnovna sredstva na drugo firmo, delavci pa ostanejo na cesti, brez plačila. Ne bi se zgodil Vegrad, ne bi se zgodil Viator & Vektor, ne bi se zgodil Konstruktor, gradbena firma Konstruktor, in vsi kooperanti, ki so tukaj. Zdaj se pa vprašam: ali ni to že preveč? Ali nismo šli že predaleč? Ali ni preveč tistih, ki so ostali zaradi svojega poštenega dela brez poštenega plačila, zato ker jih je nekdo nategnil, sam pa ni pri tem nič odgovarjal? Ali ni to zadosten vzrok, da se vprašamo, da moramo nekaj drugega narediti? In to je ta zakon. In zdaj si upam grdo reči, da to je pa protiustavno ali da to ne bo vzdržalo, da stroka tega ne prenese ali karkoli. Ne razumem tega! Na tisoče ljudi je oškodovanih, zato ker nekaj, ne vem, ali ne deluje, ali noče delovati, ali ne more delovati, ko pa poskusimo nekaj drugega [[...]]Jaz ne trdim, da je to zdaj edino zveličavno in da bomo s tem rešili čisto vse – ne, ampak vsaj poskus je, da poskusimo, ker vsi inštrumenti, ki jih je stroka predlagala, ne veljajo, ne primejo. Ne primejo. Ni niti aspirin, ki bi prijel. To se pravi, da moramo iti na nova zdravila. In to je eden od takšnih zakonov. In zdaj govoriti, da je tudi stroka proti ali del stroke proti – kako je lahko proti, če imamo pa na tisoče, deset tisoče primerov, ko stvari ne gredo skupaj, in so ljudje oškodovani zato, ker so delali za nekoga drugega, ta pa je ustanovil vzporedno firmo, njih je pa pustil na cesti, na cedilu brez vsakega plačila? Jaz bi rekel, da je to zloraba stroke, če to tako trdimo. In o tem, da to ni pravi ukrep, bi jaz tako rekel: vprašajmo tiste delavce pri SCT, pri Vegradu, pri Viatorju, pri Konstruktorju, njihove kooperante, kaj mislijo o tem, ali res ni v redu, da bi poskusili še na ta način, da dokler ne poravnaš vseh starih obveznosti, ne moreš nove firme ustanavljati, pa prenašati s stare na novo, dokler nisi poravnal vseh obveznosti. Te delavce bi bilo treba vprašati. Vsak dan jih gledamo v njihovi stiski v medijih. Njih bi vprašali, ali bi bili oni tak zakon pripravljeni sprejeti in ali mislijo, da bi se pa mogoče le nekaj prijelo, če se vsi ti ukrepi, ki jih imamo do zdaj, ne primejo. Jaz sem prepričan, da je tak zakon potreben. Če se do zdaj nič od tega ni prijelo od zakonodaje, ki jo imamo, pa govorimo, da smo vrhunski pri zakonodaji, sprejmimo to, pa bomo videli, kaj se bo zgodilo. Pa bomo videli, kdo bo pa zdaj odpovedal, kdo tega orodja ne bo znal ali ne bo hotel uporabiti. Na koncu pa bi rekel še naslednje. Predstavnika Vlade sta tu in sta pač onadva zdaj strelovod, jaz to razumem. Naj vzameta to tako, da to ni napad na njiju osebno, ampak ker sta pač predstavnika Vlade kot predstavnika nekega organa. V tem kontekstu jaz to smatram. Pa bi vprašal, kakšna vlada je lahko proti takšnemu ukrepu, ki daje možnost, da bi se nekaj zgodilo, sama pa ne predlaga ničesar boljšega, ob tem da stvari niso v redu. Se pravi, treba je poskušati. Če ne poskušaš, potem ne moreš reči, da ta ukrep ne bo prijel, in samo gledaš, kako bodo stvari, ki so nenormalne, nepoštene, nekorektne, potekale še naprej, pa nobenega ukrepa ne predlagaš. Tako ne gre. Se pravi, treba je predlagati, nek ukrep bo pa že menda prijel. Videli bomo, kje je pa mogoče tu šibka točka, ki se jo da popraviti. Toda če ničesar ne narediš, potem ostane po starem. Pa mislim, da ni treba ponovno naštevati firm, ki so pokazatelj, da je nekaj narobe. Zato jaz ta zakon podpiram. Žal mi je samo, da ga nismo že kdaj prej sprejeli, ob kakšni drugi priložnosti. Nekaj podobnega se je že predlagalo, ampak mislim, da nikoli ni prepozno. Zato je sedaj tudi hvalevredno, da se vsaj na koncu potrudimo in damo zeleno luč temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Kek. [[Ga ni.]] Gospod Miran Györek. [[Ga ni.]] Gospod Marjan Bezjak.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni, predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Pred nami so dopolnitve Zakona o gospodarskih družbah. Pri tem je le treba poudariti, da ta zakon prihaja na dan gotovo mnogo, mnogo prepozno, toda kljub temu nikdar ni prepozno, če se bo le pravilno izvajal. Mislim, da tega zakona ne smemo mešati in ga dajati v en koš za podjetja, ki dobro delujejo, in za podjetja ali lastnike podjetij, ki z raznimi mahinacijami odpirajo podjetja in prenašajo premoženje tako ali drugače drugam. Na koncu koncev se moramo vprašati, ali bo ta zakon zadostil za tiste veleumne podjetnike ali lastnike korporacij, ki imajo po več deset podjetij registriranih na zalogo. Jaz upam, da ne, in bilo bi prav, da postanemo zdrava država zdravih družb, kjer bomo imeli veliko dodane vrednosti za državljanke in državljane, da ne bomo več živeli s pridihom jugo sistema in da ne bomo več mešali prekmurske gibanice in leskovačke pleskavice. Mislim, da se moramo enkrat postaviti na svoje noge in začeti razmišljati, da naj začne gospodarstvo voditi politiko države Slovenije, ne pa politiki uničevati gospodarstvenikov in gospodarskih subjektov. Res je, da je v tem zakonu kar precej dobrih stvari, ampak, kot sem že poudaril, je prišel zelo, zelo pozno. Moramo vedeti, da je veliko podjetij šlo namensko v stečaje. Bom povedal kar konkreten primer. Podjetje je šlo oktobra v prisilno poravnavo. Med tem časom je ta gospodarstvenik ustanovil privatno podjetje in v prepričanju upnikov je bila prisilna poravnava normalno potrjena, januarja je pa to podjetje že šlo v stečaj. Kaj je torej prisilna poravnava? Omogočanje gospodarstvenikom, ne vsem, ampak tistim, ki so z vsemi mažami namazani, da uničijo in pokradejo vse tisto, kar je zdravega ostalo v teh podjetjih. Zato jaz ne odobravam prisilnih poravnav. Zato jaz ne odobravam, da stečajni postopki tečejo pet do deset let. Kdo vodi stečajne postopke? Stečajniki, ki imajo od deset do dvajset stečajnih podjetij. Ali so res taki specialisti, da lahko vodijo toliko podjetij? Pa še na koncu koncev je kje direktor več lastnih podjetij. Mislim, da moramo narediti temu enkrat konec, da naj dobra podjetja podjetniki, ki imajo dobre namene poslovanja, ki imajo jasno strategijo, vizijo zahodnega sveta, ne pa jugo sistema, kako napolniti svoje žepe, kako napolniti žepe prijateljev, kolegov, ne pa dati dodane vrednosti družbi, tem zaposlenim, ki jih je v Sloveniji zelo malo. Zavedati se moramo tudi tega, da imamo v Sloveniji velik problem vodenja. Zavedati se moramo tudi tega, da v Sloveniji rotirajo vedno eni in isti na funkcijah v državnih podjetjih. Enkrat dve leti, leto, tri leta je v enem podjetju direktor, potem je naslednji mandat v drugem podjetju direktor, in če ima srečo, da ne spravi v tem času teh podjetij v stečaj, ta nastavljeni direktor. Zato govorim, da naj začnejo enkrat v tej ljubi Sloveniji voditi politiko gospodarstveniki, ne pa politika gospodarstva. Druga stvar, ki je zelo pomembna. V tem zakonu se je treba dotakniti tudi tega in povedati, da za podjetja, ki imajo dobre namene, podjetja, ki bodo dajala veliko in pozitivno dodano vrednost, ne bo problema ustanoviti vzporednega podjetja, kar je zaradi funkcij, zaradi položaja, zaradi še nove dodane vrednosti potrebno. Ti ne bodo imeli problema tudi ne s tem novim zakonom, ki je danes na mizi. Preprečili pa bomo mahinacije, preprečili bomo veleumne ljudi, ki so to počeli. V tem mandatu – moram priznati, da sem ta mandat prvič tukaj kot poslanec Državnega zbora – smo na te stvari že velikokrat opozarjali, velikokrat opozarjali tisti, ki smo kdaj delali v gospodarstvu, tisti, ki nas bolijo te stvari. Tudi kolega Žerjav izhaja iz gospodarstva in ve, kako se streže pozitivnemu naravnanju v tej državi, podal je predlog za ta zakon. Mislim, da je prav, da se vsi zavedamo tega in ga tudi podpremo. Kolikor je slišati iz razprav, ga danes podpirate vsi. Mislim, da bi Vlada morala pasti že pred dvema letoma in pol. Takrat bi ga že podprli. Takrat ste vsi kontrirali temu zakonu. Verjemite, veliko, veliko podjetij bi rešili, veliko delovnih mest bi rešili s tem. Še enkrat povem, ne mešajmo hrušk in jabolk. Ta zakon je namenjen za slaba podjetja, za podjetnike, za lastnike, ki namensko spravljajo podjetja v stečaj, ne pa za tiste, ki imajo podjetja za prihodnost, za dobro vseh nas državljank in državljanov ter za dodano vrednost razvoja v Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Rada bi še enkrat poudarila, da sama res podpiram ta zakon. Menim, da je sicer ob možnih objektivnih težavah ali pa morda celo kakršnikoli spornosti zagotovo ta trenutek eno od zdravil, ki lahko vsaj delno uredi zlorabe, ki se neprestano, in to ne šele sedaj, da ne bi kdo narobe mislil – ni samo Vegrad, ni samo SCT, ni samo Konstruktor, ni samo tisto celjsko podjetje, pa gradbeno podjetje iz Grosuplja, GPG Grosuplje, ampak še marsikdo drug, še marsikatero drugo podjetje, čigar lastniki ali solastniki, delničarji ali pa celo menedžment so ustanavljali bajpas firme ali pa že v času enega leta pred stečajnim postopkom ali pa postopkom prisilne poravnave kot neke satelite izločali pomembno in živo kvalitetno premoženje in ga selili v neke hčerinske oziroma niti ne moremo reči hčerinske družbe zaradi tega, ker so bile ustanovljene kot posebne družbe, ne povezane z matičnim podjetjem. Problem je v tem, da je ta zakon pravzaprav namenjen temu, da se prereže ta možna povezava, da se enostavno preseka, da osebi, ki to stori, ni dovoljeno tega storiti. Ne gre tu za to, da bi firma kaj takega ne smela narediti, ampak oseba, ki je vodila firmo, ki je bila lastnica v firmi, ne more več ustanavljati novih firm, če je že ta firma šla v stečaj. Tudi če je že pred stečajem bilo storjeno to, je vendarle tisto dvoletno obdobje dovolj dolgo, da lahko na sodišču zelo hitro ugotovijo, da je bilo to narejeno z zlim namenom; ne morem drugega izraza uporabiti. In mimogrede naj povem, da je zakon, ki je to preprečeval, obstajal že leta 1986, vendar mi, ki smo zelo pametni in mislimo, da je treba imeti podjetniško pobudo, smo to takrat [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojz Posedel. [[Ga ni.]] Gospod Tadej Slapnik. [[Ga ni.]] Gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci, gospod predsednik Državnega zbora, lepo vas pozdravljam vse skupaj! Tako pomembna tema, ena izmed, za izhod iz krize v Sloveniji. 90 nas je bilo izvoljenih v ta državni zbor, pa si poglejmo sliko. Zadnji čas, veliko prepozno, sprejemamo Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah. Veliko smo zamudili, veliko ljudi je ostalo brez služb, pahnjenih v socialno stisko. Zaradi takšnih podjetnikov, ki so izčrpavali podjetja, si nekam nalagali denar, nato dali podjetje v stečaj, ljudi, delavce na zavod za zaposlovanje ali pa še niti za to niso poskrbeli, sami pa registrirali novo podjetje in se zopet promovirali kot super menedžerji nadnaravnih sposobnosti, naprej goljufali in iskali državna omrežja, v katerih se skrivajo. S tem predlogom zakona želimo temu narediti konec. Takšni ljudje ne smejo priti niti v bližino, kjer se lahko registrira podjetje. Seveda pa niso vsi sami krivi, da jim je šlo podjetje v stečaj. V to so jih spravili nekateri povzpetniki, takšni, ki jih pravimo, da so brez vonja in okusa – nekateri politiki, župani, občine z največjim številom prebivalcev, pa še kateri drugi. Poznam primer iz štajerskega konca, ko si je podjetnik vzel življenje zaradi takšnih ljudi in takšnih potez, zaradi nesposobnih vodij v podjetjih, ki so bili tja nameščeni zaradi interesov drugih, pokvarjencev. Zato pravim, da je temu treba narediti konec. Zadeve je treba reševati od primera do primera, da ne bi bila storjena krivica nekomu, ki ni sam kriv, da se je znašel v prisilni poravnavi, prisilnem prenehanju, stečaju. Spoštovani, če želimo narediti kaj dobrega, podprimo ta zakon, da bo naša država postala zopet vsaj malo pravna. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Trofenik. [[Ga ni.]] Gospod Jožef Jerovšek. [[Ga ni.]] Gospod Gvido Kres. [[Ga ni.]] Gospod Miro Petek. [[Ga ni.]] Gospa Majda Širca Ravnikar. [[Je ni.]] Gospod Franc Pukšič.
Lep pozdrav, kolegice in kolegi! Tako kot je gospa Breda Pečan prej že ugotavljala, je nekoč menda to že bilo. Sam seveda tega nisem preverjal ali videl v zakonodaji. Torej, to bi moralo biti v zakonodaji vseskozi. Poglejte, tako kot piše tukaj ob spremembi 10.a člena: "Ustanovitelj, družbenik, član poslovodstva ali organa nadzora družbe ne more biti, kdor je član poslovodstva ali organa nadzora velike, srednje oziroma majhne družbe, nad katero se je začel eden izmed insolventnih postopkov." Poglejte, ti ljudje so ključni ljudje, ti ljudje imajo notranje informacije. Ti ljudje imajo vse notranje linke, vse povezave in seveda enostavno prenesejo vse tisto znanje, vse tisto, kar je veliko število ljudi ustvarjalo, in vse tiste povezave na drugo podjetje in ostalo spustijo v stečaj, skupaj z delavci in tako dalje, in jim ostane en del tam, ki prinaša kapital. Takšne zadeve se dogajajo tudi v mešanih podjetjih, sploh če gre za kakšna komunalna podjetja in tako dalje, kjer je en del javnega podjetja in en del privatnega. Ta mešanica je tudi strahovito nevarna, ker se je dogajalo leta in leta, da se je na javnem delu odpisovalo amortizacijo, na privatnem delu pa se je delil dobiček. Torej, popolnoma jasno je, da to ni pošten način delovanja. Vlada in nekateri pravijo, da ni pravne podlage in ne vem kaj vse, pa odločanje na Ustavnem sodišču in tako dalje in tako dalje. Koliko je pa to pravično? Ali obstaja pravna podlaga v zakonu in ustavi, da imamo 120 tisoč brezposelnih? Obstaja pravna podlaga v ustavi, da imamo regiment revnih prebivalcev v naši državi? Obstaja pravna podlaga, da naši delavke in delavci, sploh vem za trgovske sisteme – med njimi je seveda tudi naš najboljši sosed in jasno tudi ostale družbe, ki so prišle v našo državo –, hodijo zjutraj dve uri prej v službo in dve uri kasneje iz službe, vendar se ne smejo štempljati? Ne smejo, delajo zastonj. Torej, vsak najmanjši poizkus, da vendarle preprečimo nekatere zadeve, in tudi ta je temu namenjen, bi bilo treba podpreti. Navsezadnje bo sedaj tri, štiri mesece praznega teka, kjer se na tem področju ne bo dogajalo nič. Vodstvo podjetja Nizke gradnje Ptuj, o katerem lahko konkretno govorim, ki je šlo v stečaj, bo jutri dokazalo in lahko dokaže, da ni šlo v stečaj zaradi slabega poslovanja, zaradi mahinacij, ki naj bi jih delali, od nadzornega sveta do samega vodstva. Šlo je v stečaj zaradi SCT, zaradi Vegrada, zaradi drugih večjih podjetij. 80 ljudi, 80 ljudi je danes na cesti. Zakaj? Zato, ker so opravljali neko delo in za tisto delo niso bili plačani, ker so bili podizvajalci. Tisti veliki, ki so denar dobili, pa niso podizvajalcev plačali, ker so reševali svoje likvidnostne težave, tako ali drugače. Ampak obstajajo še hujši primeri. Ti ustanoviš podjetje za drobiž in se odločiš delati nek posel. Dobiš posel, vzameš podizvajalce, tem podizvajalcem tega ne plačuješ, in ko je delo opravljeno, podjetje spraviš v stečaj. Vsi tisti, ki so delali, niso dobili poplačano, in to se dogaja tudi na državnih projektih, recimo podjetniki, ki so delali na avtocestnem programu, ali pa recimo primer Stožice. Meni so nekateri povedali, da so morali za to, da so delali, najeti kredit, kredit pa bo odplačljiv leta 2020. Takrat bodo dobili plačano, pa ne v kešu, ne, pač pa v tistih prostorih, ki so jih sami zgradili v Stožicah. Lepo vas prosim! Takšnim in podobnim gospem in gospodom je treba ne prirezati perutnic, ampak odrezati. Poglejte, koliko podjetij, ki so v večinski družbeni lasti, v večinski državni lasti, koliko podjetij preko raznih skladov, Sodov in tako dalje, ni plačevalo delavcem pokojninskega in invalidskega zavarovanja! Danes, ko bi želeli, ko so izčrpani in tako dalje, imajo leta, eno in drugo, pa nimajo pokojninskega in invalidskega zavarovanja plačanega, in so seveda podjetje pripeljali – kam? Ja, jasno, v stečaj. In ti gospodje danes ustanavljajo vzporedno nova podjetja brez kakršnegakoli sramu – kaj je že to? Je kdaj koga že bilo sram, da je naredil komu v tej državi škodo, da je na nepravičen, nepošten način prišel do milijonskega premoženja?! To bo sedaj menda vzorec, to sedaj celo nekateri vidni politiki podpirajo z vsemi štirimi in ga nosijo na oltarju. Temu želimo narediti konec, da ne bo slučajno padlo komu na misel, da bodo gospodje, kot so, ne vem, spomnim se Vzajemne, recimo, kaj je hotel gospod Jaklič z Vzajemno narediti, kaj je delal z Ljubljanskimi lekarnami. Nič, nobena zakonodaja nikjer zanj ne velja, menda se pripravlja za ministrski stol za ministra za zdravje, da bo vse skupaj sprivatiziral. Gospod Pavček pa za finančnega ministra, ker ima menda za to odlične pogoje. Sem pa slišal, da se dva fanta pripravljata za ministra za ustanavljanje podjetij v tujini. Veste, temu moramo narediti konec, tega enostavno ne smemo dopustiti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Lah. [[Ga ni.]] Gospod Alojzij Potočnik. [[Ga ni.]] Gospa Alenka Jeraj, imate 5 sekund, se odpovedujete? Hvala. Gospod Andrej Magajna. [[Ga ni.]] Gospod Bogdan Barovič. [[Ga ni.]] Gospod Gregor Golobič. [[Ga ni.]] Mag. Andrej Vizjak. [[Ga ni.]] Želite, mag. Radovan Žerjav, v imenu predlagatelja? Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik, da zaključim to razpravo. Jaz sem trdno prepričan, da je včasih treba storiti tudi kakšen radikalen korak, zato da se prepreči kakšna anomalija. Jaz se absolutno strinjam z gospo Bredo Pečan, ko je dejala, da so tudi v Jugoslaviji, o kateri smo velikokrat imeli povedati toliko slabega, bile kakšne dobre rešitve, in bi se bilo dobro zgledovati po tistih dobrih praksah in dobrih rešitvah, ki so takrat bile. Verjamem, da je takrat tudi to bilo urejeno. V normalnih državah so ti principi jasni, da se naredi jasna ločnica med tistim, kar je v redu in kar ni v redu. In točno to želimo s tem pogojem pri ustanavljanju firm storiti s tem predlogom zakona o gospodarskih družbah, torej da jasno ločimo in povemo: to je v redu, to ni v redu, in za to, kar ni v redu, morajo tisti preprosto odgovarjati. In morajo biti po moji oceni vsaj tveganja, tako med zaposlenimi kot tudi tistimi, ki so odgovorni za vodenja podjetij, torej menedžerji, ne nazadnje tudi nadzorniki – o nadzornikih smo danes malo govorili –, da tudi ti nosijo neko določeno tveganje, da morebiti ob takšnem ali drugačnem slabem izhodu za podjetje nosijo to tveganje in so odgovorni, ne nazadnje tudi takrat, ko se zgodi slab scenarij, da stopijo pred sodišče in rečejo, češ to se je zgodilo zaradi pogojev na trgu, nismo mi krivi za to, in lahko zadeve peljejo naprej tako, kot da nič ni bilo. Če pa je seveda bilo kaj narobe, pa mislim, da je treba take podjetnike ustaviti, ker so slabi za to družbo. In še nekaj naj povem. Ne ukinjamo čisto te možnosti ustanavljanja tudi novih podjetij vzporedno. Treba je povedati, da so tu vendarle mikro podjetja, to so podjetja do 9 zaposlenih, izjema. Torej, hočemo reči: ja, v redu, dajte se igrati z majhnimi podjetji. pa morda tudi kaj gre narobe in bomo rekli v redu. Vendarle je treba pustiti neko možnost. Ampak da se nekdo igra s podjetjem, kjer je zaposlenih sto, petsto, tisoč ljudi, pa ne more biti. To pa ne gre in je neodgovorno. Torej, dovolimo, da se podjetniki igrajo v peskovniku z lopatkami in grabljicami, kot se temu reče, nočemo pa, da se igrajo na resnih gradbiščih, kjer je v igri ogromno denarja in ne nazadnje ogromno usod zaposlenih in delavcev. In ti podjetniki, ki se igrajo z velikimi in pomembnimi podjetji za to družbo, pa morajo nositi neko tveganje, predvsem pa nositi eno veliko mero odgovornosti. Še enkrat poudarjam, svobodna podjetniška pobuda nekaterih je ogrozila to državo, in tega se moramo zavedati. Svobodna podjetniška pobuda po dolgem in počez, brez kakršnihkoli ovir, tudi s spodbudo koga, je ogrozila to državo. Mislim, da bo treba v naslednjih letih, dnevih in mesecih narediti marsikaj, da bomo vendarle naredili neke jasne okvire, kaj je v tej družbi prav in kaj v tej družbi ni prav. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo Vlada? [[Ne želi.]] Predlagatelj, imate še nekaj časa. Želite besedo? [[Ne želi.]] S tem zaključujem razpravo o predlogu zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA: DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OSNOVNI ŠOLI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za šolstvo in šport dr. Igorju Lukšiču.
Spoštovani gospod predsednik, poslanke in poslanci! Pred nami je predlog sprememb Zakona o osnovni šoli, ki je zelo visoko usklajen z vsemi dejavniki. Jaz sem se o tem osebno pogovarjal s starši, pogovarjali smo se s sindikati, pogovarjali smo se z ravnatelji in s stroko v okviru bele knjige in tudi sicer. Opravili smo tudi nekaj diskusij z nekaterimi poslanci, poslanskimi skupinami, tudi iz opozicije, tako da je pred nami dobro dodelan predlog. Kaj prinaša? Prinaša stvari, za katere so vse te skupine prepričane, da je dobro, da jih spremenimo. Torej ne gre za kakšne velike spremembe, gre za minimalne popravke, ker je naša šola dobra, dobro organizirana, in je prav, da tako tudi ostane. Gre za drugačno poimenovanje nekaterih predmetov, tako da zdaj nimamo več športne vzgoje, likovne vzgoje in glasbene vzgoje, ampak je to šport, likovna umetnost, glasbena umetnost. S tem smo poskušali pokazati, da se vzgoja dogaja v celi šoli, pri vseh predmetih, ne samo pri teh predmetih, in je zato upravičeno, da razmišljamo o tipu ocenjevanja, ki je tudi pri vseh predmetih poenoten. Naslednja zadeva je obvezno poučevanje prvega tujega jezika v drugem razredu in neobvezno poučevanje tega jezika že v prvem razredu osnovne šole. Torej, premikamo tuje jezike v prvi razred neobvezno in obvezno v drugi razred. Hkrati s tem obvezni drugi tuji jezik v zadnji triadi spreminjamo v neobvezni izbirni tuji jezik. Drugi tuji jezik postane neobvezen od četrtega razreda dalje. S tem hočemo pokazati, da je že v osnovni šoli treba dati poudarek na tuje jezike, še bolj kot je bilo to do zdaj v veljavi. Neobvezni izbirni predmeti se uvajajo za učence v šolah in s tem se širi dodatna možnost za spoznavanje vsebin, ki jih še posebej zanimajo. Učenci prvega razreda si lahko kot neobvezni izbirni predmet izberejo prvi tuji jezik. V četrtem, petem in šestem razredu učenci lahko izbirajo med drugim tujim jezikom in drugimi neobveznimi izbirnimi predmeti. Učenec se za pouk neobveznih izbirnih predmetov odloči prostovoljno. Po novem imajo učenci možnost izbirati tri ure pouka izbirnega predmeta na teden, ob soglasju staršev pa lahko tudi štiri ure. Sprememba za učence predstavlja večjo možnost izbirnosti. Uvajamo številčno ocenjevanje od tretjega razreda naprej, torej ne šele po koncu prve triade, ampak v tretjem razredu, ker smo ugotovili vsi v pogovoru s starši in učitelji, da je s tem treba povečati tudi zahtevnost. S tem je dano jasno sporočilo, da je dobra šola tudi zahtevna šola. Uvajamo le dve obliki diferenciacije v osmem in devetem razredu, kot pouk v manjših skupinah. Naslednja sprememba je v nacionalnem preverjanju znanja, ki ga tu premikamo v osmi razred, torej obstaja v tretjem, šestem, osmem razredu in neobvezno v devetem razredu. Tu nameravamo, in tečejo že postopki za spremembo načina preverjanja znanja, tako da bi ukinili nekatere zelo, recimo temu, vojaške postopke pri tem ocenjevanju in da bi to ocenjevanje spravili bolj v funkcijo dviga kvalitete dela po šolah. Tu, kot sem prej rekel, imamo visoko stopnjo soglasja med učitelji, ravnatelji in starši, ker nacionalno preverjanje znanja nikakor ne more imeti samo namena, da zbiramo ocene na koncu, ocene po šolah, ampak mora to iti nazaj v razrede [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]Zavoda za šolstvo in na ta način izboljšati kvaliteto slovenskega šolstva. Spoštovani poslanci in poslanke, prosim, da predlagane spremembe v predlagani obliki sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora mag. Majdi Potrata.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Gospod minister, gospod direktor, poslanke in poslanci! Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino je na 34. seji 5. oktobra obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o osnovni šoli, ki ga je v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Zakonodajno-pravna služba je dala pripombe k enajstim členom predloga zakona. Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport je v svojem mnenju predlog zakona podprla, opozorila pa je na preveliko število predpisov, ki se nanašajo na šolski sistem in povzročajo njegovo okostenelost. Ustno je mnenje na seji odbora predstavil dr. Zoltan Jan. Odboru so bile posredovane tudi pripombe Aktiva svetov staršev ljubljanskih osnovnih šol. V poslovniškem roku so amandmaje vložile poslanski skupini SD in LDS k trem členom in Poslanska skupina SDS k petnajstim členom. Predstavnik predlagateljev dr. Igor Lukšič je uvodoma podal dopolnilno obrazložitev k predlogu zakona. Povedal je, da se bo s sprejetjem predloga zakona znanje učencev v tretjem razredu ocenjevalo številčno z ocenami od ena do pet, drugačno bo poimenovanje nekaterih predmetov. Namesto dveh obveznih tujih jezikov se s predmetnikom uvaja obvezno poučevanje prvega tujega jezika v drugem razredu in neobvezno poučevanje tujega jezika že v prvem razredu osnovne šole. Učenci bodo imeli možnost izbrati tri ure pouka izbirnega predmeta na teden, ob soglasju staršev pa lahko tudi štiri ure, ob tem pa bodo uvedeni tudi neobvezni izbirni predmeti. Nadarjenih učencev in učencev z učnimi težavami zakon ne bo več štel med učence s posebnimi potrebami in jih bo obravnaval posebej. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je povedal, da so bile njihove pripombe v večini upoštevane v vloženih amandmajih poslanskih skupin koalicije. V okviru razprave o posameznih členih so člani in članice odbora ter drugi vabljeni največ pozornosti namenili 3., 6., 7. in 22. členu predloga zakona, ki določajo izobraževanje posebej nadarjenih učencev, obvezne in izbirne predmete ter oblike diferenciacije. Za nadarjene učence šola izvaja vsebinske in organizacijske prilagoditve, ki sledijo značilnostim oziroma področjem nadarjenosti pri posameznem učencu. Pri identifikaciji teh učencev šola določa le, kdo od učencev sega v zgornjih 10 % populacije po določenih kriterijih, ne razvršča pa se jih na posebej nadarjene. Pozornost s strani članov in članic odbora je bila namenjena tudi 22. členu predloga zakona, ki odločitev o izvajanju oblik diferenciacije prenaša v pristojnost učiteljskega zbora kot strokovnega organa šole. Do sedaj je o obliki diferenciacije odločal svet šole kot upravni organ, z novo rešitvijo pa se poudarja strokovnost odločitve in povečanje avtonomije stroke. Po končani razpravi o posameznih členih predloga zakona in vloženih amandmajih je odbor sprejel amandmaje dveh poslanskih skupin koalicije k 3., 35. in 39. členu, ni pa sprejel amandmajev Poslanske skupine SDS k 5., 6., 7., 12., 15. in tako dalje, k vsem enajstim členom. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona ste dobili tudi kot sestavni del poročila, v poročilu pa je tudi mogoče prebrati še kaj več o opravljeni razpravi. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine SDS ima besedo gospa Alenka Jeraj.
Lep pozdrav! Novele Zakona o osnovni šoli v naši poslanski skupini ne bomo podprli. Minister pravi sicer, da gre za manjše popravke, vendar mi ocenjujemo, da temu ni tako, sploh kar zadeva drugi tuji jezik; nekaj o tem v nadaljevanju. Zakon sicer vsebuje tudi kakšno dobro novost, vendar je po naši oceni več slabih. Mi smo vložili kar nekaj amandmajev, ki na odboru niso bili sprejeti, zato, kot rečeno, ocenjujemo, da zakon ni primeren. V nekaterih delih je precej podroben in določa tudi stvari, ki bi jih lahko določili s pravilniki ali pa so tudi določene s pravilniki že sicer, ker seveda tak način ne pomeni večje avtonomije učiteljev, če jim pa praktično vsako stvar predpišemo in celo določimo postopek, kdaj, kako mora nekaj vročiti in tako naprej. Leta 2007 smo uvedli drugi tuji jezik v zadnji triadi, ker je pač takrat bila ocena oziroma so podatki kazali, da so se otroci množično odločali za drugi tuji jezik v okviru izbirnih vsebin, ker se očitno tako zavedajo, kaj to pomeni za njihovo prihodnost, in da bodo morda morali iskati kdaj tudi zaposlitev v kateri od evropskih držav, in seveda je znanje tujega jezika zelo pomembno za to. Ta drugi tuji jezik je bil uveden, v lanskem letu pa smo uveljavitev, dokončno uveljavitev, prestavili, ker je minister po treh letih uvajanja drugega tujega jezika ugotovil, da stvari ne tečejo po predvidenem vrstnem redu in da je glavni problem, da primanjkuje strokovnega kadra. Takrat je bila izjava ministra, da manjka 260 učiteljev. Zaradi tega smo potem uveljavitev drugega tujega jezika namesto v tem šolskem letu prestavili za dve leti. Takrat so bila že izpostavljena vprašanja oziroma naj bi v tem času premislili tudi, ali je tovrstna ureditev sploh dobra. Seveda je bilo pričakovati, da bomo slej ko prej dobili neko hitro spremembo oziroma spremembo tega, ker je očitno ministrstvo ocenilo, da ta rešitev ni bila dobra, po naši oceni pa po treh letih uvedbe in izvajanja težko rečeš, ali je nekaj dobro ali ni. V šolski sistem smo uvajali mnogo stvari s porodnimi in drugačnimi krči, pa seveda čas potem stvari uredi, se analizira in se morda dopolnijo tam, kjer je to potrebno. Celo to smo lahko brali, da je za mednarodno raziskavo PISA, kjer se je izkazalo, da slovenski dijaki na področju bralnih kompetenc zaostajajo za povprečjem držav OECD, in eden od krivcev ali pa vprašanje o tem je bilo, ali je morda za to kriv drugi tuji jezik. Mi sicer ocenjujemo da ne, ampak ministrstvo očitno meni drugače. Omenila sem, da je minister povedal, da je premalo strokovnega kadra. Mi smo želeli na odboru izvedeti, kaj se je v tem času spremenilo, koliko smo dobili tega kadra, ali so zdaj stvari pripravljene. Teh odgovorov nismo dobili, zato smo tudi predlagali javno predstavitev mnenj. Zaradi kratkega časa oziroma zaključka mandata to ni bilo mogoče. Še več, minister nam je v primerjavo v uvodu zakona dal večino držav, ki imajo obvezen drugi tuji jezik, pa smo se kljub temu odločili za drugačno pot. Tisto, kar je dobro, je zagotovo to, da prvi tuji jezik premikamo v nižje razrede. To smo ves čas podpirali in se s tem strinjamo, vendar pa ponovno ocenjujemo, da delamo nekaj na pol. Namreč, določeno je, da se uvaja obvezno poučevanje prvega tujega jezika v drugem razredu in neobvezno v prvem. Ali bi dali obvezno že v prvi, ker kar je neobvezno, se seveda ne dogaja, nekje se bo, nekje ne, in ponovno delamo razliko med otroki. Kar je še treba povedati, je morda to drugačno poimenovanje nekaterih predmetov, da se presega delitev na tako imenovane vzgojne in izobraževalne predmete. Minister pravi, da je to zato, ker so itak vsi predmeti tudi vzgojni, če imajo to v imenu ali ne, vendar so na to opozorile tudi nekatere civilnodružbene organizacije, zato bi bilo morda o tem treba še razmisliti. Skratka, v poslanski skupini bomo glasovali proti, ker ocenjujemo, da s temi spremembami v zvezi z drugim tujim jezikom našim otrokom dajemo slabo popotnico.
Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani poslanke in poslanci! Po slabih desetih mesecih je pred nami ponovno novela Zakona o osnovni šoli, in to že kar osma novela od začetka veljave osnovnega zakona, kar je po mnenju poslancev Slovenske ljudske stranke že alarm za pripravo novega zakona o osnovni šoli, ki bi celovito prenovil osnovnošolski sistem in s tem izboljšal njegovo kakovost ter učinkovitost. Spremembe, ki jih vsebuje predlagana novela, so precej obsežne. Težko je sicer trditi, da niso potrebne, pa vendar se pojavlja vprašanje o njihovi smiselnosti, saj bodo predlagane spremembe neposredno ali posredno prizadele učence, učitelje in starše. Vprašanje je, ali so tako pogoste spremembe zakonodaje, ki zahtevajo nenehno prilagajanje vseh deležnikov, ki so vanjo vpeti, koristne in dejansko pripomorejo k izboljšanju kakovosti učnega procesa ali pa to povzroča le še večjo birokracijo in ukvarjanje s postranskimi zadevami, ki sicer dajejo podporo učnemu procesu, vendar pa je njihova povezava z izboljšanjem njegove kvalitete šibka. Kot je že minister dejal, so bistvene spremembe, ki jih uveljavlja predlagana novela, ponovna uveljavitev številčne ocene v tretjem razredu osnovne šole, uveljavljajo se neobvezni izbirni predmeti, nacionalno preverjanje znanja pa se poleg šestega in devetega razreda uveljavlja tudi v tretjem in osmem razredu, posebej se ureja tudi status nadarjenih učencev. Ključne spremembe pa se tičejo predvsem uvajanja tujih jezikov, saj naj bi se po predlagani noveli prvi tuji jezik kot obvezen predmet uveljavljal že v drugem razredu, drugi tuji jezik pa kot neobvezni izbirni predmet od četrtega razreda naprej. Naj spomnim, da smo konec prejšnjega leta sprejeli spremembo Zakona o osnovni šoli, s katero smo za dve leti prestavili izvajanje drugega tujega jezika v sedmem razredu osnovne šole. Po prvotni ureditvi, sprejeti leta 2007, naj bi se namreč takšna ureditev začela izvajati v šolskem letu 2011/2012. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se sprašujemo, ali je bila omenjena novela zavajanje nas poslancev in celotne javnosti, saj takrat ni bilo nobenega govora o pripravi spremembe zakona, ki bo popolnoma spremenila sistem poučevanja tujih jezikov v osnovni šoli. Predlagana ureditev torej uveljavlja zgodnejše poučevanje drugega tujega jezika, vendar se postavlja vprašanje, ali bo to pripomoglo k izboljšanju splošnega znanja tujih jezikov med učenci, saj naj bi bil drugi tuji jezik uveljavljen le kot neobvezni izbirni predmet. To pa pomeni, da bodo v sedmem razredu, ko bo drugi tuji jezik za vse učence obvezen, v neenakopravnem položaju, saj bodo v ta razred nekateri prišli s tremi leti predznanja drugega tujega jezika, medtem ko bodo ostali, ki so od četrtega do šestega razreda izbrali katerega izmed ostalih neobveznih izbirnih predmetov [[...]] Skratka, po naši oceni so stvari premalo dorečene. Ko sem že ravno pri neobveznih izbirnih predmetih, poslanci Slovenske ljudske stranke se sprašujemo o smiselnosti predlagane ureditve teh predmetov. Po našem mnenju bodo le še bolj obremenjevali predmetnik, medtem ko so učinki njihove uvedbe vprašljivi, saj se bo obremenitev učencev, ki so že sedaj obremenjeni praktično od jutra do večera, le še povečala. Očitno sta igra in počitek otroka le še sanje iz preteklosti. Nazadnje naj se še dotaknem nacionalnih preverjanj znanja, ki se s tem predlogom znanja uvajajo še v tretjem in osmem razredu, kar bo nedvomno še bolj obremenilo učence in njihove starše, zaradi česar smo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke resno zaskrbljeni. Razumemo namero ministrstva, da je to eden izmed načinov primerjanja kvalitete izobraževalnega procesa med šolami, vendar pa se je treba zavedati, da so učenci odraz učinkovitosti svojih učiteljev, zato bi bilo po našem mnenju treba uvesti predvsem evalvacijo kvalitete dela učiteljev. Zakonu ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! S spremembami in dopolnitvami veljavnega zakona se bo spremenilo naslednje. Uvedlo se bo zgodnejše obvezno poučevanje prvega tujega jezika od drugega razreda dalje, pri čemer se ponudi prvi tuji jezik kot neobvezen predmet že otrokom v prvem razredu in možnost poučevanja drugega tujega jezika kot neobveznega izbirnega predmeta od četrtega razreda dalje. Strinjamo se, da zgodnje poučevanje tujega jezika igra zelo pomembno vlogo pri pridobivanju kompetenc, sporazumevanju v tujem jeziku, v procesu učenja in kasneje v odrasli dobi. Tudi raziskave pokažejo, da so otroci ob ustreznem prestopu v predšolskem in zgodnjem šolskem obdobju najbolj dojemljivi za učljivost tujih jezikov, prav tako pa so evalvacije sedanje ureditve pokazale, da sta dva obvezna tuja jezika prezahtevna za velik del učencev, zato bo v zadnji triadi obvezno poučevanje samo enega tujega jezika. Vseeno pa se drugi tuji jezik ohranja kot možnost izbire med izbirnimi predmeti. Številčno ocenjevanje se s pričetkom sedaj v četrtem razredu premika na tretji razred, kar se nam zdi primerno, saj je dejansko z drugim razredom končano tudi opismenjevanje otrok in s tem se nekako začne resno delo v šoli. Slednje zahteva tudi ustrezen način ocenjevanja dosežkov s konkretnejšimi merili in kazalci, kar so seveda številčne ocene. Verjamem, da bo tako tudi lažje učiteljem in staršem. Novost je tudi v ponudbi neobveznih izbirnih predmetov, ki v bistvu spadajo pod razširjen program, le-ta pa temelji na prostovoljnem vključevanju. Z uvedbo tovrstnih predmetov se za učence širi možnost dodatnega spoznavanja vsebin, ki jih še posebej zanimajo. S tem se zasleduje cilj ustvariti pogoje za razvijanje specifičnih interesov in kompetenc učencev. V naši poslanski skupini se strinjamo tudi s tem, da je šola v naravi opredeljena kot del obveznega programa. Pozitivno stališče imamo tudi do sprememb na področju nacionalnega preverjanja znanja, ki ga bo odslej več. Z drugačno umestitvijo nacionalnega preverjanja znanja bodo dane možnosti za uporabo rezultatov pri spremljanju kakovosti vzgojno-izobraževalnega dela in pravočasno diagnosticiranje doseženega znanja učencev z možnostjo uporabe teh rezultatov za analizo in ukrepanje za izboljšanje kakovosti znanja. Novela zakona se posveča tudi otrokom izseljencev in zdomcev, ki jim ureja pravico do učenja in dopolnilnega izobraževanja iz slovenskega jezika in kulture. Predvideva pa tudi pravico do učenja slovenskega jezika in kulture ter do ohranjanja maternega jezika in kulture za otroke v Sloveniji, katerih materni jezik ni slovenski. S predlaganimi spremembami se uresničuje več ciljev in načel. Ker gredo v smeri zagotavljanja večje kakovosti pridobivanja znanja v osnovni šoli, zagotavljanja pogojev za večjo pravičnost osnovnošolskega izobraževanja ter zagotavljanja pogojev za optimalen in uravnotežen razvoj posameznikov, bomo novelo v Poslanski skupini DeSUS tudi podprli. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine SNS ima besedo gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva! Pri predmetnem predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o osnovni šoli gre vsekakor za zakonodajno urejanje zelo pomembnega področja, ki zadeva ogromno število Slovenk in Slovencev in nujno zahteva zahtevno usklajevanje različnih vprašanj, stališč in pričakovanj vseh z osnovnošolskim izobraževanjem povezanih ali vključenih oseb. In tudi v Slovenski nacionalni stranki pogrešamo v postopku sprejemanja zakona opravljeno širšo javno predstavitev mnenj zainteresirane javnosti. Doslej pridobljena mnenja relativno premalo vključenih ciljnih skupin in tudi obseg opravljenega sodelovanja javnosti žal niso zaprli vseh še zmeraj odprtih vprašanj in nedorečenih rešitev. Ko obravnavamo področje šolskega sistema v Republiki Sloveniji, se moramo zavedati dejstva, da gre za segment družbenega življenja nacionalnega interesa, saj predstavlja investiranje vzgoje in izobraževanja v osnovne temelje zagotavljanja in povečanja razvojnega potenciala slovenske družbe. Skratka, nikakor ne gre za kakšen marginalen zakon in ga je zato treba tudi vzeti dovolj resno ter subtilno obravnavati in obdelati. V Slovenski nacionalni stranki menimo, da bi kljub nekaterim dobrim rešitvam lahko morda s širšo javno obravnavo prišli tudi do drugačnih rešitev, ki bodo zanesljivo zagotovile mednarodno primerljivo izobraženost slovenskih šolarjev. Odkrito rečeno, slovenske šole sicer niso slabe, pozabljamo pa, da nas tako kot na marsikaterem drugem področju prehitevajo po levi in desni že tiste nacije, katere so nekoč v nas videle vzor in primer za marsikaj. Kot zelo pozitivno in v skladu s podporo učenja tujih jezikov podpiramo določbe, ki uvajajo zgodnejše učenje prvega tujega jezika, torej že v drugem razredu. Kot druga pozitivna rešitev so vsekakor spremembe, ki ponujajo večje število neobveznih izbirnih predmetov, kar bo vsekakor zagotovilo pogoje za razvoj različnih, posebnih interesov posameznih učencev. Strinjamo se tudi z uvajanjem številčnega ocenjevanja, čeprav se tukaj mnenja tudi krešejo, nekateri sicer temeljno nasprotujejo. Se da o zadevi polemizirati. In tudi z določbami o nacionalnem preverjanju znanja. Drugačno mnenje pa imamo glede neobveznega poučevanja tujega jezika, ki bi se naj uvedel kot neobvezni izbirni predmet že v četrtem in ne v sedmem razredu. Skratka, četudi imamo v Slovenski nacionalni stranki določene zadržke do nekaterih rešitev v pričujočem predlogu zakona in smo pričakovali širšo javno razpravo zainteresirane javnosti, bomo predlog zakona kljub temu podprli, ker na nek način vseeno predstavlja korak naprej. Hvala.
Besedo ima gospod Miran Jerič v imenu skupine poslancev LDS.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik Državnega zbora. Kolegice poslanke, kolegi poslanci, predstavniki Vlade! V Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o osnovni šoli podprli. Novela zakona daje poudarek načelu enake dostopnosti znanja za vse učence. Rešitve, ki jih prinaša zakon, se odražajo tako na vsebinskem kot tudi na organizacijskem področju. Predlog zakona uvaja zgodnejše poučevanje prvega tujega jezika in poučevanje drugega tujega jezika kot neobveznega izbirnega predmeta. Namesto dveh obveznih tujih jezikov se s predmetnikom uvaja obvezno poučevanje prvega tujega jezika v drugem razredu in neobvezno poučevanje tujega jezika že v prvem razredu osnovne šole. Poleg tega predlog zakona uvaja številčno ocenjevanje znanja učencev v tretjem razredu. Drugačno bo poimenovanje nekaterih predmetov, s čimer se presega delitev na tako imenovane vzgojne in izobraževalne predmete v osnovni šoli. Učenci bodo imeli možnost izbrati tri ure pouka izbirnega predmeta na teden, ob soglasju staršev pa tudi štiri ure, ob tem pa uvaja tudi neobvezne izbirne predmete. Z uvedbo neobveznih izbirnih predmetov se za učence širi možnost dodatnega spoznavanja vsebin, ki jih še posebej zanimajo. Zakon upošteva tudi načelo racionalnosti in postopnosti, saj se bodo predlagane spremembe uveljavile postopno, po predhodno izpeljanih pripravah. Kot rečeno, v Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije bomo dopolnjeni predlog Zakona o osnovni šoli, v katerega so vgrajeni sprejeti amandmaji na odboru, podprli.
V imenu Poslanske skupine SD ima besedo mag. Majda Potrata.
Še enkrat hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod direktor! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla novelo Zakona o osnovni šoli, ki je nekoliko manj obsežna kot tista, ki je bila sprejeta v letu 2007. Če se panoramično ozrem na to, v čem vidimo v poslanski skupini razliko med sprejemanjem Zakona o osnovni šoli v letu 2007 in sprejemanjem zdaj, je, bi se reklo, razlika očitna. Že v alternativnem vladnem programu, pa tudi v koalicijskem sporazumu kasneje, smo zapisali zahtevo, da morajo spremembe šolske zakonodaje temeljiti na predhodnih strokovnih raziskavah, analizah, pogledih. To je s to novelo tudi doseženo, uresničeno. Ni namreč mogoče spregledati, da je v javni razpravi bela knjiga, ta pa je tudi osnova za spremembo Zakona o osnovni šoli. To posebej omenjam zaradi tega, ker je bilo kdaj tudi zaznati očitek, češ da je bila odsotna javna razprava in da je bilo premalo povpraševanja po različnih ciljnih skupinah, kaj menijo o predlaganih rešitvah. Poudarjam, v okviru e-demokracije, v okviru razprav o beli knjigi se je strokovna javnost izrekala in se še izreka o predlaganih rešitvah. Da ne bomo imeli vedno možnost zakonodajalci dobiti v roke enotnih pogledov stroke na posamezne rešitve, je razumljivo, zaradi tega ker ima stroka različne poglede na posamična vprašanja. Rada bi pa vendarle opozorila na nekatere stvari, ki se pogosto pojavljajo kot pomislek ali očitek, pa jih stroka v velikem delu zavrača. Namreč, prvi očitek gre na račun tega, koliko je šola za učence obremenjujoča. Če pogledamo preglednico obremenitve naših učencev, letno obremenitev v primerjavi z obremenitvijo po drugih državah, potem moramo reči, da so naši učenci eni izmed najmanj obremenjenih. Poglejte za primer: v 19 držav Evropske unije v starosti od 7 do 8 let 802 uri, pri nas 621. V starosti od 9 do 11 let je povprečje 847, pri nas 721. V starostnem obdobju od 12 do 14 let je povprečje 928, pri nas samo 791. In zlasti to odstopajoče število ur je tudi rezerva, s katero je mogoče pogledati tudi to, kaj bi se še dalo storiti, da bi naši učenci dosegali v okviru mednarodnih pregledov znanja boljše rezultate. Kar zadeva javno predstavitev mnenj v Državnem zboru, bi samo rada opozorila na to, da smo zakon dobili v obravnavo po rednem postopku, kar pomeni, da bi imeli tisti, ki zdaj opozarjajo na odsotnost širše razprave in javne predstavitve mnenj, dovolj časa, da bi to zahtevali, da bi zahtevali ne nazadnje splošno obravnavo, pa ničesar od tega ni bilo. Zahtevati javno predstavitev mnenj po drugi obravnavi, ko je zakon že dobil končno podobo na delovnem telesu in je bil samo v treh členih odprt za javno predstavitev mnenj, je pa vprašanje racionalnosti in smotrnosti takega početja. Dalo bi se govoriti še o marsičem, ampak ker so temeljne vsebinske spremembe številni govorci pred menoj omenjali, naj povem, kje vidimo Socialni demokrati še izboljšavo tega zakona. Večji poudarek izbirnosti, večji poudarek tudi temu, da se otroci skupaj s starši odločijo, ali želijo imeti tudi večji obseg izbirnosti. Vse to so poleg številnih drugih reči prednosti tega zakona, zato ga bomo podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O VREDNOTENJU IN PRIZNAVANJU IZOBRAŽEVANJA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona [[...]]Ni ministra. Predlog je obravnaval tudi Odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj kot matično delovno telo. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima besedo gospod Janez Ribič.
Spoštovani! Pred nami je Predlog zakona o vrednotenju in priznavanju izobraževanja, ki nadomešča veljavni zakon z rahlo spremenjenim imenom. To je Zakon o priznavanju in vrednotenju izobraževanja, ki je v uporabi od leta 2005. Veljavni zakon je uvedel dvotirnost priznavanja in vrednotenja izobraževanja po vzoru ureditve v večini evropskih držav. Dvotirnost se namreč kaže v postopkih priznavanja dveh temeljnih pravic, in sicer pravice do nadaljevanja izobraževanja na višji ali enaki ravni ter pravice do opravljanja poklica, za katerega je bil imetnik usposobljen. Za priznavanje izobraževanja za namen zaposlitve v Republiki Sloveniji je pristojno Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, medtem ko je za priznavanje, s katerim želi imetnik tuje listine o izobraževanju nadaljevati študij pri nas, pristojna tista izobraževalna institucija, na katero se takšen posameznik vpisuje. Postopki priznavanja se vodijo v skladu z ZUP, rezultat česar je seveda upravna odločba, ki odloči o pravicah in obveznostih imetnika tuje listine. Bistvena značilnost predlaganega zakona je prehod od koncepta priznavanja tujega izobraževanja in ugotavljanja enakovrednosti h konceptu sprejemanja oziroma na vrednotenje tujega izobraževanja. Neizpodbitno je namreč dejstvo, da si je imetnik tuje listine o izobraževanju z zaključkom izobraževanja že pridobil določene pravice, zato je tudi nelogično, da se pri nas v upravnem postopku ponovno ugotavlja ta pridobljena pravica. Predlagani zakon odpravlja upravni postopek priznavanja in vrednotenja izobraževanja, kar poenostavlja postopke in odpravlja administrativne ovire. Predlog zakona se torej usmerja na izobraževanje v državi izvora in na le morebitno bistveno razliko med izvirno in primerljivo izobrazbo v Sloveniji, ki se bo ugotavljala v mnenju o tujem izobraževanju. Odpravlja se tudi postopek za enakovrednost tujega naziva strokovne izobrazbe oziroma znanstvenega naslova, ureja se uporaba strokovnega oziroma znanstvenega naslova, saj se bo lahko tovrsten naslov uporabljal v skladu s predpisi države, ki je ta naslov podelila. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ocenjujemo, da so predlagane spremembe dovolj dobre in potrebne ter bodo izboljšale obravnavo tujega izobraževanja, zato sprejetju predlaganega zakona ne bomo nasprotovali. Hvala.
Besedo ima gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav vsem v dvorani! Gre za nov zakon, ki je v skladu s Konvencijo o priznavanju visokošolskih kvalifikacij usmerjen k pravičnejši obravnavi izobraževanja v tujini, brez iskanja enakovrednosti s slovenskim. Novi zakon bo odpravil postopkovne ovire za vlagatelje, ker se ne uporablja več upravnega postopka kot doslej, v katerem se je izdala odločba in se je tuje izobraževanje uvrščalo oziroma enačilo s slovenskim izobraževanjem. Po oceni Poslanske skupine DeSUS novi zakon prehaja od koncepta priznavanja tujega izobraževanja in ugotavljanja enakovrednosti h konceptu sprejemanja izobraževanja z izdajo mnenja o tujem izobraževanju oziroma sprejemanju že pridobljenih pravic z zaključenim izobraževanjem v tujini. To pomeni, da se novi zakon usmerja na izobraževanje v državi oziroma [[nerazumljivo]] morebitno bistveno razliko med izvorno in primerljivo izobrazbo v državi, v kateri prosilec želi uveljaviti svojo izobrazbo. Poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine SNS ima besedo gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, predsedujoči. Še enkrat pozdrav vsem prisotnim! Pri predmetnem predlogu zakona o vrednotenju in priznavanju izobraževanja gre dejansko za neke vrste tehnični zakon, se pravi, gre za urejanje postopkov za priznavanje v tujini pridobljene izobrazbe, in za to, da se bo namesto odločbe izdalo zgolj mnenje o tujem izobraževanju. Torej, na kratko, v skladu s sprejetimi smernicami nacionalnega programa visokega šolstva se več ne bo ugotavljalo oziroma izvajalo postopkov nostrificiranja v klasičnem smislu, temveč se bo formalno ugotovilo v tujini pridobljeno izobrazbo, kar vsekakor predstavlja poenostavljen postopek in odpravo kakršnihkoli nepotrebnih upravno-administrativnih ovir za predlagatelja in tudi za samo administracijo. Predlog zakona je bil enostavno in hitro obravnavan tudi na seji matičnega delovnega telesa, vsi členi, amandmaji sprejeti brez dodatne obravnave oziroma polemike, tako da je bil predlog soglasno sprejet in ga sprejemamo tudi v Slovenski nacionalni stranki, kaj drugega pa tukaj ni posebej za reči. Hvala.
V imenu Poslanske skupine LDS ima besedo gospod Miran Jerič.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegice poslanke, kolegi poslanci, predstavniki Vlade! Osnovni namen Predloga zakona o vrednotenju in priznavanju izobraževanja je sprememba dosedanje ureditve sistema priznavanja in vrednotenja izobraževanja zaradi olajšanja postopkov vrednotenja, izobraževanja in pravičnejše obravnave tujega izobraževanje. Pri obravnavanju izobraževanje je treba dosledno upoštevati načela, kot so: enaka obravnava, preglednost, dostopnost in poštenost ter pri obravnavi tujega izobraževanja načelo medsebojnega zaupanja in zagotavljanja kakovosti izobraževalnih sistemov in uporabe preglednosti orodij. Zakon ureja vrednotenje izobraževanja in določa organ za vrednotenje izobraževanja ter ureja postopek in merila in določa organ priznavanja tujega izobraževanja za namen nadaljnjega izobraževanja. Pomembno je tudi, da bo zakon olajšal postopek za vlagatelje, saj odpravlja številne administrativne in postopkovne ovire. Dopolnjeni predlog zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji na odboru, bomo v Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije podprli.
Besedo ima gospod Janez Kikelj v imenu Poslanske skupine SD.
Gospod predsedujoči, kolegice in kolegi! V iztekajočem se mandatu smo v Državnem zboru obravnavali nemalo število zakonskih predlogov, ki so bili potrjeni s soglasjem vseh poslank in poslancev. Statistični pregled bi verjetno pokazal, da je bila takšnih celo večina. To so bili zakonodajni akti, ki niso imeli nekega čara politične atraktivnosti, njihovo sprejetje pa je imelo velik pomen za del državljank in državljanov Slovenije. V to skupino lahko uvrstimo tudi Predlog zakona o vrednotenju in priznavanju izobraževanja, ki je bil na sami seji matičnega delovnega telesa sprejet brez razprave in brez glasu proti. Četudi na videz politično manj zanimivo, je zakonsko besedilo zelo pomembno v novih okoliščinah velikih sprememb v globalnem visokošolskem prostoru. Posameznik, ki se je izobraževal v tujini, bo na podlagi zakona lahko lažje uveljavljal pravico do nadaljevanja izobraževanja oziroma enostavneje pridobil mnenje za potrebe kandidiranja za zaposlitev. Povečana mobilnost študentov in delovne sile, ki smo ji priča zadnjih nekaj let, namreč zahteva prilagoditev administrativno obremenjujočih in dolgotrajnih postopkov priznavanja izobraževanja, ki so ostalina 7 let starega zakona. Socialni demokrati pozdravljamo prehod od zastarelih, dolgotrajnih in dražjih konceptov priznavanja in ugotavljanja enakovrednosti programov k fleksibilnejšemu in bolj odprtemu konceptu sprejemanja v tujini pridobljenega izobraževanja. O priznavanju za namen nadaljevanja izobraževanja bodo odločale izobraževalne institucije, mnenje za namen zaposlovanja pa bo dal za to ustrezno usposobljen center ENIC-NARIC. Posameznik tako ne bo več odvisen od iskanja primerljivega programa v Sloveniji, ampak se bo njegova izobrazba za namen zaposlitve oziroma nadaljevanje izobraževanja presojala s stališča primerljivosti. Tako se zagotavlja doslednejše varovanje pravic, ki so bile pridobljene na tujih izobraževalnih institucijah. V zvezi z vrednotenjem in priznavanjem izobraževanja velja še opozoriti, da se je z odprtjem evropskega visokošolskega prostora povečalo število različnih listin. V nasprotju z mnenjem imetnikov se pogosto zgodi, da nekatere med njimi nimajo neke formalne vrednosti, četudi so jih izdale univerze. Običajno gre za listine vseživljenjskega izobraževanja, ki ne morejo biti predmet presoje za namen zaposlitve oziroma nadaljevanja izobraževanja. Zato bi bilo smiselno v okviru Ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo vzpostaviti mehanizme, ki bi skrbeli za ustrezno informiranje posameznikov, ki se udeležujejo takšnih ali drugačnih izobraževanj v tujini. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlagani zakon podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Ivan Grill v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci, predstavnik ministrstva! Ker v Slovenski demokratski stranki spodbujamo internacionalizacijo slovenskega šolskega prostora in ker ta predlog zakona, ki ga zdaj obravnavamo, vsaj deloma sledi tem načelom, bomo v Slovenski demokratski stranki ta predlog zakona podprli. Ta zakon je tudi pripravljen v skladu s predlogom Nacionalnega programa visokega šolstva 2011–2020. Ta zakon v svojih rešitvah olajšuje postopke vrednotenja izobraževanja ter pravičnejšo obravnavo tujega izobraževanja in seveda s tem vzpostavlja učinkovitejše in pravičnejše sisteme obravnave tujega izobraževanja ob upoštevanju spreminjajočih se izobraževalnih sistemov in vse večje raznolikosti študijskih programov, v evropskem prostoru, globalno in tudi v Sloveniji. Ta zakon s temi rešitvami pomembno prinaša deregulacijo in zmanjševanje postopkovne obremenjenosti ter ob tem, kar je izredno pomembno, bistveno odpravlja birokratske ovire. S tem pa tudi olajša postopke pri uveljavljanju posameznih pravic. Ta zakon sledi tistim, kot sem že uvodoma povedal, načelom Slovenske demokratske stranke, zato bomo seveda ta zakon tudi podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH ODLOKA O USTANOVITVI UNIVERZE NA PRIMORSKEM. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog odloka je obravnaval Odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj kot matično delovno telo. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Sara Viler. [[Je ni.]] Gospod Miran Jerič v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegice poslanke in kolegi poslanci! Spremembe Odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem sledijo načelom tako Zakona o visokem šolstvu kot tudi resolucije o nacionalnem programu visokega šolstva. Poglavitne rešitve v odloku so predvsem vezane na ustanovitev nove članice Univerze na Primorskem, to je Fakultete za grajeno okolje, ter določanje študijskega področja zanjo, in sicer gre za arhitekturo, urbanizem in gradbeništvo. Prav tako se ureja ustanovitev druge nove članice univerze, to je Univerzitetne knjižnice. Z odlokom se Primorski inštitut za naravoslovne in tehnične vede preimenuje v Inštitut Andreja Marušiča. Ta odlok določa tudi, da se članice univerze preimenujejo tako, da se črtajo krajevna imena in da se imena članic dopolnijo v italijanskem jeziku. Skladno z Uredbo o uvedbi in uporabi klasifikacijskega sistema izobraževanja in usposabljanja pa odlok predvideva prevedbo študijskih področij. Poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije bo Predlog odloka o spremembah Odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem podprla.
V imenu Poslanske skupine SD ima besedo dr. Luka Juri.
Univerza je živ prostor, ki se razvija, in zato je normalno, da se ves čas spreminja in da se spreminjajo tudi njeni uradni osnovni dokumenti, torej v tem primeru odlok. Bistvo tega odloka poleg nekaterih drugih, recimo temu, večinoma formalnosti je ustanovitev nove članice, Fakultete za grajeno okolje, ki jo na prostoru slovenske Istre zelo pozdravljamo, kajti omogoča novo študijsko smer v slovenskem prostoru in povezavo tistega, kar so človeške dejavnosti in tehnološke dejavnosti, z okoljem, v katerem živi, torej nek pristop, ki upošteva tudi potrebo po trajnostnem razvoju in sonaravnem, celovitem ciklusu razvoja. Poleg tega ustanovitev Univerzitetne knjižnice, za katero upamo, da je le prvi korak k ustanovitvi jedrne knjižnice na področju celotne slovenske Istre, ki bo povezala potenciale vsega knjižničnega materiala, ki se trenutno nahaja na tem prostoru. In tudi zelo pomembno za univerzo kot celoto ter za fakulteto samo: preimenovanje oziroma dvig Visoke šole za zdravstvo na nivo fakultete. Gre torej za nekaj sprememb, ki Univerzi na Primorskem dajejo še širšo novo dimenzijo. Temu sledi tudi vsakoletno povečanje števila študentov po vseh fakultetah in splošno zanimanje za visokošolski študij na območju severnega Jadrana, torej v slovenski Istri, ki prinaša neko drugačno dimenzijo in dopolnjuje tisti dve pomembni dimenziji za slovenski prostor, torej najstarejšo univerzo, Univerzo v Ljubljani, in Univerzo v Mariboru, ki daje ne samo dravskemu, ampak celotnemu štajerskemu prostoru pomembno vlogo. Tako da Socialni demokrati odlok o preoblikovanju Univerze na Primorskem podpiramo. V tem odloku vidimo še en pozitiven korak v razvoju Univerze na Primorskem, ki ji vsi skupaj želimo še naprej uspešno in srečno delo. Hvala.
Besedo ima gospod Ivan Grill v imenu Poslanske skupine SDS.
Še enkrat hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo Predlog odloka o spremembah Odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem podprli. Gre za spremembo akta, ki omogoča ustanovitev novih članic Univerze na Primorskem, Fakultete za grajeno okolje in Univerzitetne knjižnice, kar pozdravljamo, saj gre za obogatitev te univerze. V tem odloku gre tudi za statusno preoblikovanje Visoke šole za zdravstvo v Fakulteto za vede o zdravju. Nadalje odlok prinaša tudi dopolnitev imen članic v italijanskem jeziku, kar zopet kaže na odprtost Slovenije do manjšine. In kar se nam zdi tudi izredno pomembno, je to, da se s tem odlokom prispeva tudi k racionalizaciji stroškov, kajti s tem se črtajo pravice do povračila stroškov članom upravnih odborov javnih visokošolskih zavodov. Na podlagi vseh navedenih sprememb ni nobenih razlogov, da v Slovenski demokratski stranki tega odloka ne bi podprli, zato ga bomo z glasovanjem podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Matično delovno telo k predlogu odloka ni sprejelo nobenega amandmaja, zato amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Odločanje o predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVILSTVU. Državni svet je na 34. izredni seji 29. septembra 2011 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu. Za obrazložitev zahteve Državnega sveta dajem besedo predstavniku Državnega sveta gospodu Dragu Žuri.
Dober dan! Hvala lepa za besedo. Spoštovane in spoštovani! Pri obrazložitvi veta, ki ga je izglasoval Državni svet, moram žal, pričeti v letu 2007, to je še v času mandata prejšnje vlade, ko je Državni svet Republike Slovenije prvič glasoval o vetu k zakonu, podobnemu temu, ki ga obravnavamo danes, takrat z naslednjo obrazložitvijo: da nista ustrezno ločeni šolska in komplementarna medicina, ločitev naj bi bila prestroga; opozorjeno je bilo na neracionalnost pri ustanavljanju zdravilske zbornice ter na neusklajenost s stališči izvajalcev. Žal Državni svet takrat ni bil uslišan. Ne glede na to je Ministrstvo za zdravje na lastno pobudo začelo v začetku leta 2009 s pripravo novega predloga zakona, predloga zakona o zdravilski dejavnosti, v pripravo katerega so bili vključeni vsi, ki se jih zadeva dotika. Predlog zakona o zdravilski dejavnosti, ki področje ureja celovito, je bil v takšni sestavi usklajen konec leta 2009 med Vlado, izvajalci in stroko, pa tudi koalicijsko, čeprav je državni sekretar dr. Eržen to zanikal na pristojnem odboru Državnega zbora. A naj citiram dr. Andrejo Črnak Meglič, ki je ob sprejemanju zakona v okviru stališča Poslanske skupine Socialnih demokratov dejala: "Ta novela je bila usklajena koalicijsko, pa tudi s strokovno javnostjo, s katero smo dosegli relativno visoko stopnjo konsenza, kakršna naj bi bila celovita zakonska ureditev področja zdravilstva." Toda na presenečenje Poslanske skupine Socialnih demokratov je v parlamentarno proceduro prišel popolnoma drug predlog zakona, ki se področja zdravilske dejavnosti ne loteva celovito, vendar vanj zgolj uvaja nujno potrebne spremembe. Ministrstvo za zdravje je, kot je povedala dr. Andreja Črnak Meglič, aprila 2011 v javno razpravo vložilo popolnoma novo besedilo, to je ta konkretni Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu, se pravi skoraj leto in pol po tistem, ko je bil dejansko zakon o zdravilski dejavnosti, tisti, ki celovito ureja zadevo, usklajen. Obrazložitev, zakaj je temu tako, ni bila podana nikoli. Državni svet je na podlagi predstavljenih dejstev na svoji pristojni komisiji avgusta leta 2011 s strani Slovenskega homeopatskega društva, Sindikata zdravilcev in mnenja namestnika varuhinje človekovih pravic ugotovil, da Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu, katerega predlog je bil v zakonodajno proceduro vložen junija letos in ga danes obravnavamo, nima nobene vsebinske povezave s predlogom zakona o zdravilski dejavnosti, ki se je pripravil in uskladil v letu 2009. No, tu je pa treba poudariti, razen enega, da tudi tisti zakon o zdravilski dejavnosti rešuje problem, da je Republika Slovenija že prejela opomin Evropske komisije, ker še ni ustrezno prenesla določb direktive Evropskega parlamenta in Sveta iz leta 2006 o storitvah na notranjem trgu. Državni svet v zvezi z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu opozarja tudi na to, da predlagana razširitev kroga oseb, ki lahko opravljajo zdravilsko dejavnost na tuje fizične in pravne osebe, vzpostavlja diskriminatorno stanje v odnosu do domačih fizičnih in pravnih oseb, ki bi želele opravljati omenjene storitve, zlasti zdravnikov. Tujim fizičnim in pravnim osebam bi bilo namreč dovoljeno opravljanje zdravilskih storitev v Sloveniji, ki pa jih v tujini, v nasprotju s slovensko zakonodajo, lahko izvajajo tudi zdravniki. Slovenski zdravniki, ki se jim v primeru, če opravljajo zdravilsko dejavnost, ne podeli licenca za opravljanje zdravniške službe oziroma se jim ta lahko celo odvzame, so s tem diskriminirani v primerjavi s kolegi iz tujine, ki takšne prepovedi doma nimajo. Tako spet niso rešeni bistveni problemi področja zdravilstva. Slovenija je edina, ki strogo ločuje zdravniško dejavnost od zdravilske. Tisto mnenje Poslanske skupine SD, katerega sem omenil na začetku, pa sploh ni osamljeno, ravno obratno. Prav vsa stališča strank oziroma njihovih poslanskih skupin, ki so zastopane v tem zboru, so bila, da sicer podpirajo zakon o zdravilski dejavnosti, sprejeli pa ste Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu. In na tem mestu je več kot upravičeno vprašanje, zakaj se eno govori, nekaj popolnoma drugega pa stori. Nikakor ne moremo pristati na "izsiljevanje", pred katerega smo postavljeni, češ če ne boste sprejeli tega zakona, boste pa sedaj vi odgovorni za kazen, ki sem nam obeta s strani Evropske komisije, ker ni ustrezno prenesena evropska direktiva. Hvala lepa.
Zahteva obravnavo Odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo podpredsednici mag. Andreji Rihter.
Lepo pozdravljeni, spoštovani predsedujoči, predstavnik Državnega sveta, kolegi in kolegice! Odbor za zdravstvo je na svoji 10. redni seji 13. oktobra obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu, ki ga je v Državni zbor Vlada predložila na 31. redni seji z dne 23. septembra 2011. Predstavnik Državnega sveta gospod Drago Žura je v uvodu na seji Odbora za zdravstvo zelo jasno povedal, tudi obrazložil, da je Državni svet dopolnjeni predlog predloga obravnaval na svoji 40. seji dne 14. septembra in ga tudi ni podprl. V nadaljevanju je podrobneje predstavil razloge za zahtevo po ponovnem odločanju o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu in pri tem poudaril, kakor je tudi predhodno že povedal, da se Zakon o zdravilstvu od sprejetja leta 2007 do sedaj še ni ustrezno implementiral. Tako ni prišlo do ustanovitve zdravilske zbornice, niso pa bili sprejeti tudi vsi potrebni podzakonski akti za zagotovitev prenosa javnih pooblastil na zbornico. Republika Slovenija je zato prejela tudi opomin Evropske komisije zaradi neustrezno prenesenih odločb direktive Evropskega parlamenta in sveta. Za boljše sodelovanje in povezavo med tradicionalno in komplementarno medicino na področju zdravljenja bi bilo treba spremeniti kar nekaj zakonov. Zato bi bil pristop k izdelavi novega sistemskega zakona na področju zdravilstva po mnenju Državnega sveta in strokovnjakov, ki so sodelovali pri pripravi tega zakona, primernejši in ustreznejši. Zato tudi še vedno pozivajo Vlado Republike Slovenije in s tem seveda Ministrstvo za zdravje, naj to nemudoma tudi stori, Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu pa se naj ne sprejme. Na Odboru za zdravstvo je bilo podano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je poudarila, da so razlogi o zahtevi Državnega sveta za ponovno odločanje o Zakonu in spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu predvsem vsebinske narave, zato se Zakonodajno-pravna služba glede na svojo pristojnost do tega ne opredeljuje. Sprejeti zakon je zgolj prenesel direktivo o storitvah na notranjem trgu, če pa bi prišlo do odločitve, da se lahko hkrati opravlja zdravniška služba in izvaja zdravilska dejavnost, pa bo treba prilagoditi ureditev Zakona o zdravniški službi. V nadaljevanju je državni sekretar Ministrstva za zdravje gospod Ivan Eržen ponovno poudaril, da se z zakonom naš pravni red usklajuje z direktivo. Podrobneje pa se urejajo tudi postopkovna določila glede strokovnega nadzora in nadzora nad izvajanjem zakona, zato je pozval člane odbora, naj Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu podprejo. V razpravi smo člani odbora menili, da je v tem zakonu direktiva ustrezno prenesena in ustavljeni so pogoji za izvajanje veljavnega zakona. Na Odboru za zdravstvo je bil ob obravnavi predloga Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu sprejet tudi sklep, ponovno, da naj ministrstvo preuči vse možnosti in predlaga tudi ustrezne rešitve. Sklep je bil tako ponovno posredovan na pristojne inštitucije. O tem, ali za področje zdravilske dejavnosti potrebujemo nov sistemski zakon, pa naj se odloči in to predlaga nova vlada oziroma minister za zdravje. Po opravljeni razpravi je odbor opravil tudi glasovanje o mnenju in ugotovil, da je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu ustrezen in primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Dr. Ivan Eržen, državni sekretar.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci! Večkrat smo že povedali, da smo v dveletnem obdobju, ko smo pripravili nov sistemski zakon za področje zdravilstva, dosegli visoko stopnjo soglasja med izvajalci zdravilske dejavnosti in Vlado, tudi s poslanskimi skupinami, vendar ko smo prišli tako daleč, da bi bilo treba zakon vložiti v parlamentarno proceduro, smo ugotovili, da kljub vsemu obstajajo taka nesoglasja, predvsem o imenu zakona, ki so jih želeli poslanci še prej razrešiti, da bi v resnici potem zagotovili lahko zakonu ustrezno podporo. Ker se to ni zgodilo dovolj hitro, smo bili na Ministrstvu za zdravje prisiljeni, da Vladi predlagamo drugačen postopek, in sicer da iz obstoječega zakona, ki je bil, kot vsi poudarjate, vsebinsko dogovorjen in dorečen, izvzamemo tiste dele, ki so ključnega pomena za nadaljnje urejanje zdravilske dejavnosti v Sloveniji. To pa je že omenjena uskladitev s storitveno direktivo, drugo, kar je še bolj pomembno, je pa to, da smo uredili tudi to, na kakšen način lahko Ministrstvo za zdravje, ki sedaj tega dovoljenja ne more izdati, izda dovoljenje za opravljanje zdravilske dejavnosti. Na ta način bo mogoče, če bo zakon sprejet, v bodoče vsem, ki izvajajo v tem trenutku v Sloveniji zdravilsko dejavnost, to dejavnost tudi na legalen način, če bodo izpolnjevali ustrezne pogoje, tudi izdati ustrezno dovoljenje. Zaenkrat pa nihče, ki izvaja zdravilsko dejavnost, nima tega dovoljenja in torej delajo na črno. In še ena stvar, ki je tudi pomembna. Urejamo nadzor nad izvajanjem te dejavnosti, tako da bi lahko potem, ko bodo dovoljenja izdana, zagotovili ta ustrezen nadzor. Mi smo se takrat zavezali, ko je Odbor za zdravstvo obravnaval in Vladi naročil, da v treh mesecih pripravi sistemski zakon, ki bo sprejemljiv tako za izvajalce te dejavnosti kot za pravni red v Sloveniji. Mi imamo te stvari pripravljene, vendar, kot je bilo že rečeno s strani gospe Rihter, je to pripravljeno za naslednji sklic, ki bo, prepričan sem, imel dokaj lahko delo, saj bo treba samo ponovno preveriti, kaj je še tisto, kar ovira sprejetje sistemskega zakona, in bodo šli potem lahko v proceduro. Kljub vsemu prosim, da glede na to, da nimamo možnosti sedaj, da bi zagotovili legalno opravljanje zdravilske dejavnosti, te spremembe, ki so, kot rečeno, del tistega, kar je v predlogu sistemskega zakona zapisano, sprejmete in omogočite delo na tem področju. V nadaljnjem obdobju, v nadaljnjih postopkih bodo pa seveda ostali, ki bodo prišli v ta visoki zbor, določili, na kakšen način se bo zdravilska dejavnost izvajala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima mag. Andreja Rihter v imenu Poslanske skupine SD.
Spoštovani, še enkrat prav lep pozdrav! Poslanska skupina Socialnih demokratov je na prejšnji redni seji s sicer zelo, zelo kritičnim stališčem do predloga zakona soglasno podprla Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu. Tudi danes smo slišali, da so nas zelo podrobno poslušali v Državnem svetu in nato ne nazadnje tudi prisluhnili in na tem tudi gradili, verjetno, del svojega veta. Ta zakon se nanaša na zakonodajo na tem področju in se usklajuje z evropsko. Ureja nadzor nad izvajanjem dejavnosti ter zapolnjuje vrzel, ki se je pojavila zaradi neustanovitve zdravilske zbornice. In to je tudi bistvo. To so bili tudi argumenti, s katerimi je Ministrstvo za zdravje oziroma Vlada prišla pred poslance in pred obravnavo tega zakona v proceduro. Ob razpravi je bila zelo, zelo velika kritika namenjena enakim pomislekom, ki jih je v svoji zahtevi predlagal Državni svet z odložilnim vetom. Vendar pa je pri nas kljub vsemu prevladalo stališče, da je zakon nujno potreben. Nujno je namreč uskladiti evropsko direktivo, ki ureja to področje, v izogib morebitnim kaznim s strani Evropske komisije pa prenesti v našo zakonodajo in seveda nujno urediti predvsem nadzor nad izvajanjem zdravilske dejavnosti, ki ga sedaj, kakor vemo, tudi ni, in je to tudi zelo velika pomanjkljivost. Da je Državni svet proti predlaganemu zakonu, je bilo jasno že pred drugo obravnavo na matičnem delovnem telesu, ko smo ne nazadnje o tem razpravljali in poslušali tudi mnenje. Vendar pa očitno predstavniki sveta niso bili pozorni na sklepe, ki smo jih na tem zasedanju sprejeli. Sama sem bila aktivna pri tej seji, saj sem jo ne nazadnje tudi vodila, in zelo podrobno smo še enkrat poslušali vse argumente, ki so jih predstavniki nevladnih organizacij pred nas tudi predstavili. In ravno zaradi nesistemskosti predloga zakona je bilo večkrat poudarjeno, da je nujno treba, še enkrat, celostno urediti zdravilsko dejavnost, ki vključuje ureditev celovite skrbi za zdravje ljudi. Na taistem delovnem telesu in na isti seji je bil tudi sprejet sklep, da naj Ministrstvo za zdravje temeljito prouči področje zdravilstva in pripravi sistemske rešitve za ureditev tega področja, ki smo ga uredili in uskladili že v letošnjih pomladnih mesecih, ko govorim o mesecu marcu in aprilu, kjer smo se ne nazadnje vsi, politika, stroka in vsi predstavniki zainteresirane javnosti, tudi uskladili. Seveda je na potezi Ministrstvo za zdravje, ki ni imelo, v narekovaju, dovolj časa, da bi k temu sistemskemu zakonu tudi pristopilo. Vendar tudi na zadnji seji odbora smo bili poslanci zelo kritični, in ne glede na spremembo oblasti ali nove prihodnosti verjamemo, da je to naša skupna stvar, ne glede na to, kdo in kako bo prišel v stare prostore Ministrstva za zdravje in ta sklep, ki smo ga sprejeli in ga posredujemo tudi naprej, vzel zelo resno in v najkrajšem možnem času resnično pripravil sistemski zakon, ki bo urejal celotno področje, na kar so opozorili tudi svetniki oziroma Državni svet. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo zakon tudi tokrat podprli. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani, predstavnik sveta, pozdravljeni! Ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu je pred nami. Moje stališče bo povsem kratko; s predlaganim Zakonom o zdravilstvu se rešuje le del problematike, medtem ko je področje zdravilstva precej bolj obširno in potrebno celovite rešitve. Ker gre pri predlaganemu zakonu predvsem za usklajevanje z direktivo o storitvah na notranjem trgu ter za izboljšanje varnosti, zdravja uporabnika zdravilskih storitev, bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagani zakon ob ponovnem odločanju podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini DeSUS bomo ponovno podprli predlog novele Zakona o zdravilstvu. Glavni razlog za našo odločitev je ta, da se z njim daje Ministrstvu za zdravje pravno podlago za opravljanje nadzora nad opravljanjem zdravilske dejavnosti. To je pravzaprav tudi edini razlog za našo odločitev, saj je besedilo, s katerim je nazadnje prišlo ministrstvo, precej drugačno od tistega, ki je bilo pred nekaj meseci že usklajeno in mu tudi homeopatsko združenje ni nasprotovalo. Edina stvar, ki jo ta predlog pravzaprav sedaj ureja, je nadzor, ki bi ga sicer morala izvajati zdravilska zbornica. Vendar pa o zbornici ni ne duha ne sluha, kar pomeni, da ni niti nadzora nad izvajalci zdravilske dejavnosti. Zato je po moji oceni nujno, da uredimo tudi nadzorstveno funkcijo s strani ministrstva, ki bo zdaj lahko utemeljeno opravljalo nadzor nad strokovnim delom slovenskih zdravilcev. Kot rečeno, bomo v Poslanski skupini DeSUS predlog novele zakona ponovno podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Ivan Grill v imenu Poslanske skupine SDS.
Lep pozdrav vsem skupaj, posebej državnemu sekretarju gospodu Erženu! Zdravilstvo ali, kot ga nekateri pojmujejo, alternativna medicina v Sloveniji žal še vedno ni ustrezno urejena, in to kljub temu, da je bil v letu 2007 sprejet zakon, ki naj bi to področje uredil. Žal v vseh teh letih Ministrstvo za zdravje ni uspelo vzpostaviti zdravilske zbornice, ki bi izvajala strokovni nadzor nad zdravilci in tudi podeljevanje licenc. Tako pa imamo danes v Sloveniji zdravilce, ki svoje delo opravljajo strokovno in predano ter v korist uporabnikov, žal pa še vedno preveč takšnih, ki so bolj kot ne šarlatani in neupravičeno zlorabljajo stisko bolnih ljudi. Po izkušnjah sodeč se največkrat tako imenovane alternativne medicine poslužujejo ljudje, ki se teh storitev oklepajo kot rešilne bilke v primeru, ko jim uradna medicina ne uspe pomagati. In za to so pripravljeni plačati tudi svoj zadnji evro. Takšnih primerov ne smemo dovoliti, in v Poslanski skupini SDS ocenjujemo to kot nedopustno. In ravno zato bi morali to področje urediti in nadzirati, da ne bi prihajalo do takih zlorab ljudi, ki se poslužujejo takšne oblike storitev. Žal tudi ta zakon, ki ga danes obravnavamo, tega področja še ne ureja dovolj celovito. Ta zakon sedaj predvsem usklajuje to področje z evropskim pravnim redom, da bodo lahko zdravilci iz tujine to opravljali tudi v Sloveniji. Kot drugo ključno določilo v tem zakonu pa je tudi to, da Ministrstvo za zdravje dobi pravno podlago za izvajanje nalog, ki bi jih sicer morala izvajati zdravilska zbornica. V Slovenski demokratski stranki temu zakonu ne bomo nasprotovali, vendar ga ne moremo iz že navedenih razlogov podpreti, kot ga nismo v predhodni obravnavi. V primeru, da bo ta zakon dobil zadostno podporo, ta še vedno ne bo urejal tega področja tako, kot bi se moralo urediti, zato bo v naslednjem mandatu Ministrstvo za zdravje moralo ta zakon še dopolnjevati z namenom, da bo le-ta predvsem ščitil uporabnike teh storitev in da se bo vzpostavil mehanizem nadzora ter tudi pogoj za delovanje tako imenovanim alternativnim zdravilcem oziroma tej vrsti medicine. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Miran Györek v imenu Poslanske skupine SNS.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Še enkrat, pri predmetnem predlogu gre za uskladitev z direktivo o storitvah na notranjem trgu, s katero se širi krog oseb, ki bi lahko na podlagi dovoljenja zdravilske zbornice opravljale zdravilsko dejavnost. To bi lahko bile tako domače kot tudi tuje fizične in pravne osebe. Predlog zakona zajema tudi potrebne določbe o nadzoru in o ukrepih po strokovnem nadzoru. Zakon predvideva ustanovitev zdravilske zbornice z javnimi pooblastili, izdajanje dovoljenj za opravljanje zdravilske dejavnosti, podeljevanje licenc in opravljanje že omenjenega strokovnega nadzora. Predlog zakona je bil tudi v javni obravnavi in pripombe so podali zainteresirana strokovna javnost, društva, sindikati in predstavniki zdravilcev, tako da je bil dosežen dogovor o odprtih vprašanjih, kot na primer o višinah kazni, pridobivanju izobrazbe in tako naprej. Eden izmed pomembnih ciljev zakona je zaščititi uporabnike zdravilskih storitev pred nestrokovnim ravnanjem, kar seveda v Slovenski nacionalni stranki pozdravljamo in podpiramo. Zdravilstvo je nasploh tematika, ki je v slovenskem prostoru zadnje čase močno prisotna. Dejstva, ki utemeljujejo nujnost noveliranja zakona, so vsekakor sledeča. Položaj zdravilstva v Sloveniji pravno ni ustrezno urejen. Z vstopom v Evropo obstaja tudi dejstvo, da se k uporabi v zdravilstvu zateka vedno več ljudi, tudi v tujino in iz tujine zdravilci, in zaradi pravne neurejenosti položaja zdravilstva nastaja družbeni problem, ki povzroča negativne posledice. Zdravilstvo in razne alternative v klasični medicini so vedno obstajale, zadnje čase pa število privržencev impresivno narašča. Nasploh je oživljanje zdravilstva in alternativnih zdravilskih praks pomenljiv pojav sodobnih družb in funkcionalno predstavlja posege in obravnave, ki jih v medicinskih šolah niti ne učijo, niti niso na voljo v zdravstvenih ustanovah. Glavna negativna posledica neurejenega položaja zdravilstva je omejena izbira in dostop do različnih vrst zdravljenja. Pacienti so prikrajšani za kvaliteto, to je pomanjkanje minimalnih standardov in etičnih smernic, razpoložljivost, kar pomeni pomanjkanje kvalificiranih in priznanih zdravilcev, dostopnost, se pravi omejitev zdravilcev samo na zdravnike, omejen dostop do raznih produktov in zdravil, pomanjkanje informacij o veščinah in izobraževanju. Prav tako pa so tukaj prikrajšani tudi z vidika denarja, saj si morajo tovrstne storitve v večini primerov plačevati sami. V Sloveniji se preveliko število ljudi zateka k uporabi alternativne medicine, da bi bilo tako zakonsko stanje, kot je danes, še sprejemljivo. Uporabniki teh metodo so izpostavljeni na milost in nemilost različnim zdravilcem. Nimajo pregleda nad tem, kdo je strokovno izobražen na svojem področju zdravljenja. Prikrajšani so tudi denarno, saj če država ne priznava alternativne medicine, je zdravstveno zavarovanje ne krije, pa tudi druge zavarovalnice nočejo zavarovati. Prav tako so na drugi strani prikrajšani tudi zdravilci, saj država ne priznava večine njihovih metod, kljub temu, da jih izvajajo že leta, recimo primer homeopatije in tako naprej. Skratka, da se ne bom ponavljal, v Slovenski nacionalni stranki bomo ponovno podprli predlog zakona, čeprav smo imeli tudi nekaj zadržkov v predhodnih obravnavah, ampak kot vidimo, je zadeva nujna in jo bomo prej ali slej morali sprejeti. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Odločanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O SPREMEMBI SKLEPA O VIŠINI SREDSTEV, KI PRIPADAJO POSAMEZNI POLITIČNI STRANKI IZ SREDSTEV DRŽAVNEGA PRORAČUNA V LETU 2011. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložil Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. Za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa dajem besedo podpredsedniku odbora gospodu Antonu Colariču.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 38. seji 4. oktobra letos obravnaval razdelitev sredstev, namenjenih sofinanciranju političnih strank iz proračuna Republike Slovenije, po sprejetju rebalansa proračuna za leto 2011, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada. Na podlagi sprejetega rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2011 se je postavka sofinanciranje strank pri Generalnem sekretariatu Vlade znižala za 197 tisoč 936 evrov na letnem nivoju. Posledično se tako znižajo mesečni zneski, ki pripadajo posamezni politični stranki iz državnega proračuna, kar se upošteva pri izplačilih v zadnjih dveh mesecih leta 2011. Na tej podlagi je odbor v skladu s 112. in 171. členom Poslovnika Državnega zbora ter četrtim odstavkom 23. člena Zakona o političnih strankah, ki določa, da višino sredstev, ki pripadajo posamezni stranki, določi Državni zbor na prvi seji po sprejetju proračuna, pripravil Predlog sklepa o spremembi Sklepa o višini sredstev, ki pripadajo posamezni politični stranki iz sredstev državnega proračuna v letu 2011, ki ga posreduje v obravnavo Državnemu zboru. Razdelilnik je sestavni del tega sklepa in smo ga vsi dobili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predstavniki poslanskih skupin so se odločili, da ne bodo razpravljali o predlogu sklepa, zato sprašujem še enkrat, ali želi besedo še predlagatelj gospod Colarič. [[Ne želi.]] Tako zaključujem to razpravo. Odločanje o predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA STALIŠČA REPUBLIKE SLOVENIJE DO POGODBE O PRISTOPU REPUBLIKE HRVAŠKE K EVROPSKI UNIJI. Predlog stališča je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga stališča dajem besedo predstavniku Vlade. Mag. Andreja Jerina, državna sekretarka, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog stališča Republike Slovenije do Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji. Gre za tehnični korak na poti k sklepnemu dejanju vstopa Hrvaške v Evropsko unijo. Zakaj za tehnični korak? Hrvaška je namreč za članstvo v Evropski uniji zaprosila februarja 2003 in Evropski svet je leta 2004 na svojem junijskem zasedanju potrdil uradni status Hrvaške kot države kandidatke. Dejansko pa so se pogajanja začela oktobra leta 2005, to se pravi pred 6 leti, ko je bil na medvladni pristopni konferenci EU s Hrvaško na ministrski ravni sprejet pogajalski okvir za Hrvaško. Slovenija ima v okviru postopka sprejemanja in potrjevanja skupnih stališč EU izoblikovan notranji postopek sprejemanja in potrjevanja stališč Republike Slovenije do teh dokumentov. Na tej podlagi je Vlada Republike Slovenije na podlagi tretjega odstavka 4. člena Zakona o sodelovanju med državnim zborom in vlado v zadevah EU predloge stališč k posameznim pogajalskim poglavjem Republike Slovenije poslala v potrditev Državnemu zboru tako za odprtje kot za zaprtje posameznega poglavja. Tako celotno besedilo pogodbe o pristopu temelji na besedilih skupnih stališč EU o začasnem zaprtju posameznih poglavij, s katerimi je v notranjem postopku sprejemanja in potrjevanja stališč Republike Slovenije do osnutkov skupnih stališč EU soglašal tudi Državni zbor Republike Slovenije. Šlo je torej za šest let trajajoči proces, ki se je zaključil 30. junija letos, ko so bila zaprta še zadnja pogajalska poglavja. Na tej pristopni konferenci je bil v okviru poglavja 35 Ostalo med drugim sprejet tudi mehanizem spremljanja izpolnjevanja zavez Hrvaške, ki jih je ta sprejela v okviru pristopnih pogajanj. Evropska komisija bo tako še naprej v sodelovanju z državami članicami v okviru rednih letnih poročil o napredku in nadzornih tabel skrbno spremljala nadaljnji napredek Hrvaške na vseh področjih, vse do njenega dejanskega pristopa. Kot že rečeno, celotno besedilo pogodbe o pristopu temelji na dogovorih, sklenjenih v pristopnih pogajanjih, oziroma na dogovorjenih besedilih skupnih stališč EU za začasno zaprtje posameznih poglavij. Za njeno strukturo, se pravi strukturo pristopne pogodbe, bi pa lahko rekli, da je tipska, kajti po svoji obliki je zelo podobna pristopnim pogodbam tako imenovanega petega kroga širitev, se pravi iz let 2004 in 2007, ko je pristopilo 12 držav, med drugim tudi Slovenija. Ob tem velja poudariti, da je v procesu pristopnih pogajanj s Hrvaško Slovenija aktivno sodelovala in izpostavila več odprtih vprašanj med državama. Vsa ta vprašanja so bila ustrezno naslovljena v skupnih stališčih EU, s tem pa je Slovenija ustrezno zaščitila svoje interese. Dokončno besedilo pogodbe o pristopu se še oblikuje, saj trenutno poteka postopek jezikovne in pravne redakcije vseh jezikovnih različic. Končne različice v vseh uradnih jezikih EU bodo predvidoma potrjene 28. oktobra. V tem trenutku je na voljo nerevidirana slovenska različica besedila pristopne pogodbe, vendar pa dokončna različica ne bo v ničemer odstopala, kar se tiče vsebine; šlo bo samo za morebitne redakcijske spremembe. Se pravi, da zagotavljamo korektnost slovenskega jezika. Celotno besedilo pogodbe o pristopu morajo formalno potrditi oziroma podati soglasje tudi Evropski parlament, Evropska komisija in Hrvaška. Predvideno je, da bo Evropski parlament na svojem plenarnem zasedanju 1. decembra letošnjega leta obravnaval pogodbo o pristopu in sprejel ustrezno resolucijo. Svet za splošne zadeve naj bi na svojem zasedanju 5. decembra sprejel sklep o izpolnjevanju pogojev za podpis pogodbe o pristopu. Sam podpis pogodbe je predviden za mesec december, in Vlada predlaga, da v imenu Republike Slovenije pogodbo podpišeta predsednik Vlade gospod Borut Pahor in minister za zunanje zadeve gospod Samuel Žbogar. Podpisu sledijo ratifikacije kot sklepna faza v nacionalnih parlamentih in v Hrvaški. Predvideno je, da naj bi bili ti ratifikacijski postopki zaključeni do 30. junija 2013. Glede na to, da je besedilo pogodbe o pristopu Hrvaške k EU usklajeno z besedili skupnih stališč za zaprtje posameznih poglavij, Vlada Republike Slovenije predlaga, da Državni zbor podpre njen podpis. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog stališča sta obravnavala Odbor za zadeve Evropske unije in Odbor za zunanjo politiko kot pristojna odbora. Za predstavitev poročila obeh odborov dajem besedo predsednici Odbora za zadeve Evropske unije gospe Darji Lavtižar Bebler.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki z vladne službe za evropske zadeve in razvoj in z Ministrstva za zunanje zadeve! Odbor za zadeve Evropske unije in Odbor za zunanjo politiko sta kot pristojna odbora na sejah 7. oktobra 2011 obravnavala Predlog stališča Republike Slovenije do Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji, ki ga je Vlada 6. oktobra 2011 na podlagi prvega odstavka 5. člena Zakona o sodelovanju med državnim zborom in vlado v zadevah Evropske unije posredovala Državnemu zboru v obravnavo. Državna sekretarka v Službi Vlade za razvoj in evropske zadeve mag. Andreja Jerina je v dopolnilni obrazložitvi pojasnila, da celotno besedilo pogodbe o pristopu temelji na besedilih skupnih stališč Evropske unije za začasno zaprtje posameznih poglavij, h katerim je Državni zbor podal pozitivno mnenje. Pogajanja so se zaključila 30. junija 2011, ko so bila na pristopni konferenci dokončno zaprta vsa poglavja, ki so bila prej samo začasno zaprta. Naj vas spomnim, da je v obdobju od julija do decembra 2008 Slovenija opozorila na problem, da se v vrsti zakonov in podzakonskih aktov, s katerimi je Hrvaška dokazovala prevzemanje zakonodaje EU, nahaja vrsta prejudicev in kršitev zavez Hrvaške glede ZERC. Zadovoljiva rešitev do pristopne konference EU s Hrvaško oktobra 2008 ni bila dosežena, zato Slovenija ni mogla podati soglasja za napredek k poglavjem, kjer so bili ugotovljeni prejudici oziroma drugi vsebinski pomisleki. Kljub posredovanju tedanjega komisarja za širitev Ollija Rehna v mesecih, ki so sledili, državi nista našli ustrezne rešitve problema. 31. julija 2009 sta na Trakošćanu predsednik Vlade Republike Slovenije Borut Pahor in predsednica Vlade Republike Hrvaške Jadranka Kosor dosegla dogovor o okviru za rešitev vprašanja nadaljevanja hrvaških pogajanj z Evropsko unijo in vprašanja meje. 11. septembra 2009 je nato v Ljubljani prišlo do dogovora predsednikov vlad o dveh ciljih, in sicer o nadaljevanju pristopnih pogajanj Republike Hrvaške za pristop k Evropski uniji z umikom slovenskih pridržkov, ki se nanašajo na prejudic meje, ter o rešitvi mejnega spora s posredovanjem Evropske unije. V skladu z dogovorom je Hrvaška oktobra 2009 na pristopni konferenci odprla šest in začasno zaprla pet poglavij, pri katerih je predhodno Republika Slovenija uveljavljala pridržke zaradi prejudica meje. Pogajalskim stališčem Evropske unije za posamezna poglavja, pripravljenim za to pristopno konferenco, so bile priložene enostranske izjave o zaščiti interesov Republike Slovenije v pristopnih pogajanjih Republike Hrvaške z Evropsko unijo, ki poudarjajo izpolnjevanje dogovorjenih zavez Hrvaške. Naslednjo fazo reševanja odprtih vprašanj med državama je pomenil podpis arbitražnega sporazuma 4. novembra 2009 v Stockholmu ob prisotnosti tedanjega predsedujočega Svetu Evropske unije, predsednika švedske vlade Fredrika Reinfeldta. Na referendumu 6. junija 2010 so volivke in volivci nato potrdili Zakon o ratifikaciji Arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške. Naj spomnim, da v skladu s tretjim odstavkom 11. člena arbitražnega sporazuma vsi postopkovni roki iz tega sporazuma začnejo teči z dnem podpisa Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji. Tako ima tudi s tega vidika Republika Slovenija interes za podpis Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji. Ob koncu naj omenim, da sta v zadnjih letih Odbor za zunanjo politiko in zlasti Odbor za zadeve Evropske unije obravnavala stališča Republike Slovenije do osnutka skupnega stališča Evropske unije do odprtja in začasnega zaprtja vseh pogajalskih poglavij in podala pozitivna mnenja. Kar se tiče obravnave te točke na sejah pristojnih odborov, je Poslanska skupina SDS na podlagi drugega odstavka 65. člena Poslovnika Državnega zbora pri njej napovedala odsotnost članov poslanske skupine. Ker k predlogu stališča na pristojnih odborih ni bil sprejet noben amandma, Odbor za zadeve Evropske unije in Odbor za zunanjo politiko Državnemu zboru predlagata, da Predlog stališča Republike Slovenije do Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima ponovno gospa Darja Lavtižar Bebler v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V začetku naj najprej poudarim, da je Slovenija že vse od začetka tvorno podpirala Hrvaško pri približevanju evroatlantskim povezavam. Hrvaška je medtem že postala članica Nata, sedaj pa je tik pred vrati polnopravnega članstva v Evropski uniji. Prav iz tega razloga, predvsem pa zaradi dejstva, da so se odnosi med državama v zadnjih dveh letih zaradi sklenitve arbitražnega sporazuma izjemno izboljšali, podpiramo predlog stališča Slovenije do hrvaške pristopne pogodbe k Evropski uniji. Prav dogovor o arbitražnem sporazumu je razbremenil dokaj napete odnose med državama in omogočil nadaljevanje pogajanj, ki so zaradi poprej poslabšanih odnosov zastala. Dogovor je pozdravila tudi Evropska komisija, saj je prepoznala iskreno in pozitivno namero obeh držav, saj se je s tem lahko nemoteno nadaljevalo odpiranje in zapiranje posameznih pristopnih poglavij. Ne smemo pozabiti, da s podpisom hrvaške pristopne pogodbe začnejo teči tudi vsi procesni roki iz arbitražnega sporazuma. V Poslanski skupini Socialnih demokratov pa smo prepričani, da je bilo sprejetje Zakona o ratifikaciji Arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške ena izmed najpomembnejših odločitev tega mandata. Arbitražni sporazum je prestal več preizkušenj, tako presojo na Ustavnem sodišču kot presojo državljank in državljanov na referendumu. Pravočasno smo imenovali tudi slovenskega arbitra dr. Jerneja Sekolca, priznanega vrhunskega pravnega strokovnjaka z bogatimi in dolgoletnimi izkušnjami s področja arbitražnega prava, ki bo nedvomno odgovorno in kompetentno opravil svoje delo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov se izrazito zavzemamo za ohranjanje dobrososedskih odnosov. Ne želimo si ponovne zlorabe morebitnih napetosti v predvolilne namene, ki smo jim bili priča v preteklih predvolilnih obdobjih. Ker smo v poslanski skupini vedno podpirali Hrvaško v njenih željah po vstopu v Evropsko unijo, bomo tudi tokrat podprli predlog stališča in s tem pokazali, da je naša dolgoletna podpora polnopravnemu članstvu Hrvaške v Evropski uniji iskrena in verodostojna. Pripoznavamo in se zavedamo, da so dobrososedski odnosi s Hrvaško in polnopravno članstvo slednje v Evropski uniji predvsem tudi v prid prav nam, Sloveniji. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jožef Jerovšek v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Pred nami je Predlog stališča Republike Slovenije do Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji. Naj na začetku poudarim, da se v Slovenski demokratski stranki in njeni poslanski skupini vseskozi zavedamo, da je sprejem Hrvaške v Evropsko unijo v strateškem interesu Republike Slovenije, zato smo bili v odnosu do pogajanj in približevanja Hrvaške vedno konstruktivni, hkrati pa tudi odločni, kajti zavedamo se, da napak zdaj, ko je zadeva praktično izpogajana, ni možno več popravljati. Tu je rezultat pogajanj, ki so se začela 3. oktobra 2005, kjer je bil določen pogajalski okvir. Pred nami je seveda tipski, pogodba, ki je praktično popolnoma enaka kot za vse države, s prilogami, tu pa prihaja do nekaterih specifičnih rešitev, značilnih za vsako državo. Prikazani so rezultati pogajanj po poglavjih. Slovenija se praktično omenja samo v poglavju 13, Ribištvo, kjer pod dodatki določajo tudi dostop Slovenije in Hrvaške do obalnih voda sosednje države v smislu drugega odstavka 17. člena Uredbe Sveta o ohranjanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike. Tu pogodba spreminja prilogo 1 in na ta način, tako je v tem zapisu zagotovljeno, ohranja zgodovinske ribiške pravice v teritorialnih vodah Hrvaške. Potem je natančno navedeno, kdaj se uporablja to prehodno obdobje oziroma rešitve, ki izhajajo iz SOPS in veljajo do uveljavitve arbitražne odločbe. Lahko rečem, da je tudi v okviru kmetijstva Hrvaška izpogajala, recimo, dobre kvote za pridelavo sladkorja. Tu se pravzaprav obračam na zgodovino, ko Slovenija ni bila tako uspešna. Moram pa poudariti, da je problem te pogodbe v odnosu do Slovenije v tem, da bodo posledice arbitražne odločbe za Republiko Slovenijo znane šele po začetku polnopravnega članstva Republike Hrvaške. Tu pa smo v poslanski skupini še nadalje prepričani, da določbe arbitražnega sporazuma niso ugodne za Slovenijo in so lahko za Slovenijo nevarne. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke prav tako menimo, da Slovenija v procesu pogajanj in zapiranja poglavij pogosto ni bila dovolj uspešna pri zaščiti in uveljavitvi vitalnih interesov Republike Slovenije v odnosu do Republike Hrvaške. Znano je, da je, na primer, druga soseda Republike Hrvaške, sosednja Madžarska, precej bolje zaščitila svoje interese, kar se odraža tudi v teh rezultatih pogajanj. Kljub temu pa v tej fazi sporočamo, da temu tehničnemu koraku ne bomo nasprotovali, da ga bomo podprli, kajti, kot sem omenil na začetku, v tej fazi ne moremo doseči drugih rešitev in se bodo vse posledice izkazale šele v nadaljevanju. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franco Juri v imenu Poslanske skupine Zares.
Dober dan! Lepo pozdravljeni, predstavniki Vlade! Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanska skupina Zares bo podprla stališča Republike Slovenije do pristopne pogodbe Hrvaške k Evropski uniji. Od samega začetka zagovarjamo vstop sosednje države v Evropsko unijo in tudi ureditev vseh odprtih vprašanj med državama. Dejstvo, da je Hrvaška kandidatka za članstvo v Evropski uniji, je pripomoglo k iskanju optimalnih rešitev, in če kaj gre priznati dosedanji vladi, je to prav uspeh pri urejanju odnosov s Hrvaško. To urejanje je potekalo tudi v kombinaciji s hrvaškimi pogajanji z Evropsko unijo, kajti vemo, kako smo uspeli razrešiti vozel, ki se imenuje arbitražni sporazum o meji s Hrvaško. Ta arbitražni sporazum je sestavni del tega paketa, in ko bodo izpolnjeni pogoji in ko bo potrjen tudi pristopni sporazum Hrvaške, se bodo začeli vsi postopki za arbitražo med Slovenijo in Hrvaško. Mi dosledno zagovarjamo čim boljše odnose s sosednjo Hrvaško, saj gre za strateški interes Slovenije. Hrvaška v Evropski uniji pomeni tudi preseganje meje, preseganje tistih razlik, ki še razdvajajo interese na obmejnem območju. Zlasti mi, ki prihajamo iz tega obmejnega območja, vemo, kaj to pomeni za nadaljnji razvoj slovenskega gospodarstva na jugozahodnem delu Evrope. Hrvaška je vsekakor med kandidatkami ena najbolj pripravljenih, in lahko pričakujemo njeno polnopravno članstvo v kratkem. To polnopravno članstvo bo ponudilo Sloveniji veliko novih priložnosti, prav tako polnopravno članstvo ostalih držav, ki so nastale na območju bivše Jugoslavije. Evropska unija se sicer nahaja v krizi, in to v resni krizi, vendar to ne sme biti povod ali vzrok za kakršnokoli omejevanje in zavlačevanje pristopnih pogajanj z državami kandidatkami. Pri tem nas veseli, da bo, kot izgleda, dosežen tako rekoč konsenz v tem državnem zboru pri podpori temu stališču. Stališče je seveda bolj tehnične narave, kajti skušamo ujeti rok za to, da ne bi Slovenija izvisela pri potrjevanju te pristopne pogodbe, ampak vsekakor je sporočilo, ki ga posredujemo s podporo takšnemu stališču, pozitivno, kajti tudi naslednje vlade bodo morale nadaljevati od točke, kjer smo ostali sedaj. In točka, kjer smo sedaj, je dobra točka, je dobro izhodišče za nadaljnje reševanje vseh še odprtih vprašanj, zlasti vprašanja meje, ki se bo končno zaključilo z arbitražo, medtem ko bo Hrvaška vstopila v Evropsko unijo kot polnopravna članica in s tem sprožila kar nekaj skupnih dinamik, ki Sloveniji lahko samo koristijo. Poslanska skupina Zares bo to stališče danes podprla.
Besedo ima gospod Jakob Presečnik v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke vseskozi podpiramo vstop držav Zahodnega Balkana v Evropsko unijo, tako tudi vstop Hrvaške. Vseskozi pa opozarjamo na napake, ki jih je pri določitvi meje med državama delala Slovenija, Hrvaška pa te naše napake vseskozi od osamosvojitve dalje spretno izkorišča. V Slovenski ljudski stranki se nismo strinjali z dogovorom o načinu reševanja mejnega vprašanja, pa vendar spoštujemo izid referenduma, kjer je bil takšen način reševanja tudi potrjen. Opozarjamo pa, da je v tem obdobju najpomembnejša temeljita priprava slovenskih izhodišč za arbitražo oziroma jasno izražene zahteve Slovenije z ustreznim dokaznim gradivom. V ta namen smo kar dvakrat, prvič letos februarja, predlagali predsedniku Vlade, da skliče sestanek predsednikov parlamentarnih strank, pa predsednik Vlade tega žal ni želel storiti. Zagotovo pa še ni vse zamujeno, in pričakujemo, da vsaj v tej končni fazi Slovenija ne bo delala napak tako kot vseh dosedanjih 20 let. V tem pričakovanju in siceršnji podpori vstopa Republike Hrvaške v Evropsko unijo Predlogu stališča Republike Slovenije do Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Joško Godec v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa za besedo. Stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga stališča Republike Slovenije do Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji je sledeče. V teh nekaj mesecih, ki so še ostali do konca leta, bomo vse članice Evropske unije storile še zadnji korak za sprejem Hrvaške v polnopravno članstvo Evropske unije. Pristopna pogodba je skupek vseh 35 pogajalskih poglavij, o katerih se je naša soseda z državami članicami in tudi z nami pogajala skoraj 6 let. Pristopna pogodba potrjuje, da je Hrvaška izvedla vse reforme, ki so bile pogojene za predložitev 27 članicam Evropske unije. Celotno besedilo pogodbe temelji na besedilih skupnih stališč Evropske unije za začasno zaprtje posameznih poglavij, katerim je prav vsakemu dal soglasje tudi Državni zbor Republike Slovenije. Zato ne vidimo v naši poslanski skupini nobenih ovir, da ne bi soglašali z vsebino pristopne pogodbe, ki je pred nami. Prav tako ne vidimo ovir za podporo zaradi tega, ker je besedilo prevedeno v slovenski jezik še neuradno. Podpis pogodbe je predviden za 19. december, potem pa se začnejo ratifikacijski postopki v nacionalnih parlamentih, ki morajo biti izvedeni najkasneje do zadnjega julija 2013. Slovenija ugotavlja, da je Pogodba o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji usklajena z besedili skupnih stališč Evropske unije za zaprtje posameznih poglavij in zato podpira njen podpis. To je bilo stališče Republike Slovenije. V Poslanski skupini DeSUS se s tem predlogom strinjamo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Ministrstva za zunanje zadeve, kolegice in kolegi! V Državnem zboru sem, in to z veseljem, od leta 2000 in od prvega dne dalje tudi član Odbora za zadeve Evropske unije. Ne samo član, zahvaljujem se vsem v teh mandatih, da so mi zaupali mesto podpredsednika Odbora za zadeve Evropske unije. Ogromno sem se v tem času naučil in ogromno spoznal, ogromno doživel. Preživljal sem trenutke, ko je Slovenija vstopala v Evropsko unijo. Veliko smo sodelovali takrat s tako imenovano skupino 5 + 1 in spremljali smo vse, kar se je dogajalo v zvezi s Slovenijo ob sprejemu v Evropsko unijo, ne glede na to, da je bila Slovenska nacionalna stranka evroskeptična stranka in da smo danes še vedno evrorealistična stranka. Spoznali smo in spoštujemo tisti pregovor, da če želiš biti član kluba, moraš spoštovati pravila. Zakaj sem začel s tem uvodom? Zato, ker se spomnim, kako je bilo ob vstopu države Republike Slovenije v Evropsko unijo v pregovorih strani sosede Italije in tudi Avstrije. Po domače povedano in zelo na kratko: Italija je postavila pogoje, in dokler Slovenija teh pogojev ni v celoti izpolnila, ni vstopila v Evropsko unijo. En stavek in s tem je povedano vse. Ko je – optanti in druge stvari – to storila, je bila dobrodošla z drugimi članicami v tako imenovanem velikem poku in je prišla v Evropo. In to je pošteno in prav. Sprašujemo pa se v Slovenski nacionalni stranki, ali je odnos do katerekoli druge države – pustimo, da zdaj govorimo o Hrvaški – enak. Slovenija je morala najprej izpolniti pogoje, potem je vstopila. Tudi pogoje, ki so jih zahtevali sosedi. Hrvaška naj izpolni vse tisto, kar bi morala izpolniti do sosedov Slovencev, potem pa naj vstopi. Pa ni! Hrvaška bo vstopila, pogojev pa ni izpolnila, kolikor je meni ta trenutek jasno – domnevam, želim si, da ne bi bilo tako –, in jih tudi ne bo. In jih tudi ne bo. Zdaj pa kar konkretno. V materialu, ki ga imamo za to točko – precej debel je – je zapisano v vseh 35 poglavjih, ki jih mora država Republika Hrvaška izpolniti, na vsakem začetku piše čisto enako: Hrvaška prevzema pravni red Evropske unije iz poglavja številka XY in bo od datuma pristopa pripravljena za njegovo izvajanje. V vseh. Zdaj pa poglejmo, če je temu tako. Čisto enostavno se ustavim samo pri enem poglavju, pri edinem, kjer je vključena tudi Slovenija, to je poglavje 13, Ribištvo. Hrvaška prevzema pravni red iz poglavja 13 in bo od datuma pristopa k Evropski uniji pripravljena za njegovo izvajanje. Pripravljena za njegovo izvajanje pove, da je pripravljanja za to izvajanje, da so vse stvari čiste in rešene. Samo dva odstavka kasneje piše, da poglavje 13 določa tudi dostop Slovenije in Hrvaške do obalnih voda sosednje države v smislu drugega odstavka 17. člena Uredbe Sveta št. 2371/2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike. In na koncu pravi: "Na ta način so Sloveniji trajno dodeljene zgodovinske ribiške pravice v teritorialnih vodah Hrvaške." Ponovim: na ta način so Sloveniji trajno dodeljene zgodovinske ribiške pravice v teritorialnih vodah Hrvaške. In samo dva odstavka nižje piše: "Pogodba o pristopu za čas od pristopa Hrvaške k Evropski uniji do popolne implementacije arbitražne razsodbe za Slovenijo določa spremembo o Evropskem skladu za ribištvo, s katero se slovenskim ribičem dodelijo premije ..." – zdaj pa pozor – "... zaradi začasnega neizvajanja zgodovinskih ribiških pravic." Torej, dva odstavka višje so nam dodeljene zgodovinske ribiške pravice, samo dva odstavka nižje pa so nam odvzete, smo prisiljeni v neizvajanje ribiških pravic. Ampak češ saj zato boste pa dobili neko premijo. To je tako, tako piše. Prvič, ali se vam zdi to pravično? In drugič, ali se vam zdi, da je Hrvaška pripravljena za vstop v Evropsko unijo v tem poglavju? Ne vem, boste odgovorili. Tudi stran 14 vam jasno pokaže, kakšno je stališče naše države. In potem, če ste ta papir pogledali, pogledamo še prilogo 7 na strani 189, kjer vidimo, da je ta absolutna pripravljenost sosednje države Republike Hrvaške v 35 poglavjih malo pomanjkljiva, in sicer pomanjkljiva je, ker ima kar nekaj posebnih zavez, ki jih je Republika Hrvaška prevzela v pristopnih pogajanjih in jih bo morala nadaljevati. Morala bo zagotavljati učinkovito izvajanje strategije za reformo pravosodja, nadalje bo morala okrepiti neodvisnost, odgovornost, nepristranost, strokovno sodstvo, nadalje bo morala izboljševati učinkovitost sodstva, nadalje bo morala izboljševati obravnave domačih zadev in tako naprej. Takšnih zadev je 10, pomembnih, o katerih v prejšnjih poglavjih od 1 do 35 piše, da so pripravljeni ob podpisu pogodbe za vstop v Evropsko unijo. Na tej strani pa piše, kaj vse morajo še narediti. Jaz ne vem. Če nisem na delovnem mestu in če nimam krampa, šafle in šajtrge, nisem pripravljen za kopanje jarkov. Ali sem? Ne gre za Hrvaško, gre za pošten odnos do vseh držav. Jaz si želim in Slovenska nacionalna stranka si želi in je to stokrat poudarila, da bi tako kot smo mi vstopili v Evropsko unijo v paketu, v Evropsko unijo vstopile vse države bivše Jugoslavije v paketu: Hrvaška, Makedonija, Srbija, Črna gora, zaradi mene, če želite, Bosna in Hercegovina ter Kosovo, glede na njegov status. Ta ni bil v Jugoslaviji, ampak lahko. Pa jaz sem še za to, da Turčija prva vstopi, ker Turčija si od vseh teh držav veliko bolj zasluži, še bolj od Hrvaške in še bolj od Romunije in Bolgarije, ampak je ni notri. Ni pošten odnos, to želim povedati. Slovenija je morala v nulo izpolniti vse pogoje, ki si jih je Italija izmislila, v nulo. Saj boste mogoče imeli priliko, spoštovani kolega, razjasniti. Skratka, poglejte, Slovenska nacionalna stranka nima nič proti. Dajmo širiti Evropo, večja bo, bolj bomo močni, če smo se že tako odločili, ampak imejmo enake vatle in enake metre za vse ljudi. In za konec, če dovolite, bom porabil eno realno primerjavo, ki se je zgodila pred pol ure. Danes obravnavamo predlog stališča Republike Slovenije do pogodbe o pristopu Republike Hrvaške. Razen našega malo bolj kritičnega stališče, pa od kolegov iz SDS, vem, da se boste vsi strinjali, da veste, da je to za Slovenijo dobro, da komaj čakate, da se to zgodi in krasno, fajn, okej. Ne bom rekel, da smo tisto, kar je zapisal Ivan Cankar. Ne bom. Pred pol ure me pa kliče kolega, ki ga poznam in mu verjamem in ki ima posle in podjetje v sosednji jugoslovanski republiki, v Srbiji. In pravi: "Ali je mogoče, da se mi je zgodilo tole?" To govorim zato, ker ste predstavniki zunanjega ministrstva tukaj. Klical je veleposlaništvo, ali konzula, ali veleposlanika zaradi nekih poslov. In ko je dobil, ko je začelo zvoniti, se je oglasil odzivnik in je rekel – nisem si točno zapisal, ampak je približno tako: "Pretplatnik je trenutačno kreditno nesposoban." Verjamem, človeka poznam. Mi danes govorimo in se klanjamo eni državi in smo tako hlapčevski, po drugi strani pa očitno nimamo toliko denarja, da bi telefone plačali naši ambasadi v Srbiji. Jaz sem bil prizadet zaradi tega človeka, ker je rekel, da ima nujne zadeve in da ne more verjeti. Ni pošteno, tudi ti odnosi niso pošteni, da se zgodi, da za svoje ljudi, ki zastopajo to državo v neki drugi državi, nimamo denarja, da bi lahko plačali telefonske račune, po drugi strani pa se Slovenci drugim takole klanjamo. Veste, kaj? Sram me je.
Hvala. Gospod Anton Anderlič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Spoštovani! Lahko bi rekel, da se dogajajo čudeži, samo malo je treba počakati, kajti ko smo začeli z obravnavo te točke na odboru, je pravzaprav nismo mogli opraviti zaradi povzročanja obstrukcije nekaterih poslanskih skupin, ampak jaz sem vesel, da se stvari spreminjajo in da danes tukaj praktično družno podpiramo zaključek tega procesa. V Liberalni demokraciji smo prepričani, da je Republika Hrvaška v času, ki ni bil kratek – mislim, da gre za več kot 6 let –, v katerem smo aktivno sodelovali, izpolnila vse tisto, kar je bilo treba izpolniti, da so pogoji, postavljeni pred tem, ko nekdo želi v Evropsko unijo, izpolnjeni do tiste mere, da država lahko vstopi z usposobljenostjo, s pripravljenostjo sodelovati na istih nivojih v okviru istih pravil kot ostali, ki smo že v Evropski uniji. Da gre za to, da je sebi zagotovila nekatera prehodna obdobja, ki jih bo gotovo pod budnim očesom izvajala na posameznih področjih, da bo končni cilj prilagoditev na vseh področjih. Nikakor ne gre v nobeno korist, v nobeno škodo Republiki Sloveniji tudi na tem delu, ko se je ta izjema naredila. Malce se mi zdi, da je nejasno in tudi nekorektno napisano, ko govori o tem, da ne bo vplivov na gospodarstvo, na javno upravo, na okolje, na proračun Republike Slovenije. Jaz mislim, da vplivi bodo, in to pozitivni, zato ker se s sprostitvijo prostega prometa za blago, storitve, ljudi in tako naprej Republika Slovenija otresa nekaterih ovir, nekaterih težav in lahko tudi sama preprečuje nekatere posledice, ki bi nastale, recimo negativne na področju okolja. Konec koncev imamo nekatere skupne stvari, ko gre za nuklearko Krško, ko gre za še kaj drugega, in menim, da bodo to pozitivni učinki na okolje, ne pa da jih ne bo, ampak to je verjetno standardni sporazum in zato se tako o teh stvareh piše. Ampak zakaj ne bi rekli državljanom in državljankam Republike Slovenije, da je to nam v korist in da bodo pozitivni učinki? Jaz sem v to trdno prepričan, tudi na področju gospodarstva, tudi na področju proračuna, če hočete, če bo večja trgovina, večji pretok storitev in še kaj drugega. To so stvari, ki so za Liberalno demokracijo pomembne, in nikoli ni bilo nobenega dvoma, da se ob izpolnjevanju pogojev lahko vsak tisti, za katerega se skupno odločimo v Evropski uniji, da ga povabimo k izpolnjevanju predpisanih zahtev, in če jih bo ob izraženi kandidaturi izpolnil, v to družino pridruži. Res je, pri teh stvareh je mogoče čas, v katerem se te stvari dogajajo, dolg, predolg, in v tem času se običajno zgodijo velike spremembe, kot so se tudi od takrat, ko je Hrvaška začela ta proces pridruževanja, pa sedaj, ko Evropa razmišlja tudi o svojih notranjih problemih. Vmes je bilo treba tudi spremeniti pogodbo, prišli smo do Lizbonske pogodbe in tako naprej. Skratka, cela vrsta stvari se je dogajala, zato mi pospremljamo to podporo z željo, da resnično – tukaj se absolutno strinjam s tistimi, ki pravijo, da je Turčija naslednja, ki je ne bi smeli imeti predolgo v čakalnici ali pa ji jasno povedati, na kakšen način lahko z Evropo sodeluje, kajti podatki, ki jim lahko sledimo, gospodarski razvoj, urejenost države, pokojninska zakonodaja in vse druge stvari, govorijo o tem, da bo prej Evropa potrebovala Turčijo kot pa Turčija Evropo, in to ne v tako daljni prihodnosti, ampak prav kmalu. Da govorimo o neki sivi lisi znotraj Evrope, ko je govora o državah Zahodnega Balkana, ki so praktično že sedaj ujete. Če pogledate, kateri sosedi mejijo na Albanijo, Makedonijo, Srbijo, Hrvaško, boste videli, da so same evropske države in da je tukaj cca 20 milijonov ljudi tako rekoč ujetih v osrčju Evrope. Tako da ob tej podpori najavljamo, da bomo tudi pri vseh ostalih po pričakovanju izpolnjevanja pogojev in pomoči, da jih bodo izpolnili, podpirali tudi v nadalje. Kot rečeno, poslanci Liberalne demokracije bomo predlog podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu stališča. Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V samih stališčih je bilo izrečenih kar nekaj netočnosti. Pa bi izkoristil trenutek, da razčistim nekatere nejasnosti in nekatere nesporazume, ki se stalno pojavljajo, ko razglabljamo o odnosih s Hrvaško. Ta primerjava med našim pristopom k Evropski uniji in pristopom Hrvaške je samo v določeni meri možna, sicer pa ne gre mešati jabolk in hrušk, kot si je prej dovolil kolega Barovič, ko je omenil pogoje, ki naj bi jih morali sprejeti takrat, ko smo sami vstopali v Evropsko unijo, v odnosu do članic Evropske unije oziroma do Italije. Takoj pojasnimo, da si je takrat Slovenija dovolila reči ne pogojevanju Italije, in če nas spomin ne vara, je bilo to pogojevanje strnjeno v tako imenovanem Oglejskem sporazumu. To je sporazum, ki ga je parafiral takratni zunanji minister Lojze Peterle, če se ne motim, z ministrom Martinom in v katerem je Italija zahtevala vračanje nekaj tisoč nacionaliziranih nepremičnin po drugi svetovni vojni. To se ni zgodilo, ker je takratna vlada z Janezom Drnovškom rekla absolutno ne in nato so se pogajanja premaknila, prišli smo do tako imenovanega španskega kompromisa, s katerim Slovenija ni izgubila ničesar, niti nepremičnin, kajti ni bilo nobene masovne prodaje nepremičnin zainteresiranim tujcem. Torej, ta primerjava s Hrvaško ni primerna. Kaj smo mi dosegli s Hrvaško? Znotraj pogajanj z Evropsko unijo je Hrvaška pristala tudi na reševanje mejnega vprašanja, in to na mednarodnopravno vzdržen način, to je z uporabo mednarodne arbitraže, instituta, ki ga poznamo in ki smo ga dosegli po tistem, ko smo že v prejšnji vladi zagotavljali Hrvatom možnost, da bi to vprašanje rešili na mednarodnem sodišču v Haagu, kar bi bilo za Slovenijo manj ugodno. To se ni zgodilo, ker je vlada vendarle spremenila taktiko in strategijo ter znotraj tega evropskega dialoga dosegla okvir za arbitražo, ki se bo dokončala po potrditvi pristopne pogodbe Hrvaške. Ne bom trdil, da smo dosegli idealen rezultat, ampak nedvomno optimalnega. S tega vidika bodo interesi Slovenije ne samo zastopani v vseh fazah nadaljnjih pogajanj s Hrvaško, ampak predvsem vstop Hrvaške v Evropsko unijo pomeni nov moment in novo priložnost za našo državo. Koliko gospodarskih interesov imamo v sosednji Hrvaški vedo predvsem gospodarstveniki, ve gospodarska zbornica, vedo podjetniki, vedo zlasti prebivalci obmejnih regij, zato ni čudno, da je prav na referendumu o arbitražnem sporazumu ogromna večina volivk in volivcev obmejnih občin, obmejnih regij s Hrvaško glasovala za arbitražni sporazum. Naj opozorim, da je, recimo, obala, torej slovenska Istra, ki neposredno meji na Hrvaško, glasovala s 70 % glasov za arbitražni sporazum, z rekordom prav v Sečovljah, torej tam, kjer se odvija največja kampanja blatenja dobrososedskih odnosov, kjer se je stalno sistematično skušalo zlorabiti neke osebne stiske za to, da bi se te stiske prikazalo kot meddržavni problem. In tam je bilo 85 % glasov za arbitražni sporazum. Žal nekatere stranke tega sporočila niso dobro razumele in so še dolgo nadaljevale z obstrukcijo ali oviranjem pogajanj s Hrvaško in tudi arbitražnega sporazuma. Danes smo opazili vsekakor nek hvalevreden preskok oziroma premik največje opozicijske stranke, in če sem dobro razumel, temu stališču Republike Slovenije ne boste nasprotovali. Razumete, da alternative ali poti nazaj ni, in to je dobro. Morda se zavedajo, da če bi postali spet vladna stranka, potrebujejo dobra izhodišča za nadaljevanje bodisi odnosov z Republiko Hrvaško bodisi odnosov z ostalo Evropsko unijo. Kajti vsi se zavedamo, da je bil naš odnos s Hrvaško večkrat lakmusov papir našega evropskega vedenja in tudi naše evropske zavesti. Navsezadnje se ne moremo obnašati tako, kot so se obnašali nekateri drugi evropski akterji in druge članice Evropske unije do Slovenije. Bilo bi skrajno nedosledno, da bi prevzeli vzorec obnašanja in pogojevanja novih članic, ki smo ga sami doživeli, na lastno kožo, pri vstopanju v Evropsko unijo. Ampak tudi takrat smo se z zelo spretno diplomatsko akcijo izognili vsem pravim izsiljevanjem oziroma smo jih znali dozirati na takšen način, da naši temeljni interesi niso bili načeti, ampak smo jih uveljavili. In bilo je zelo zgovorno slišati predstavnika največje organizacije Evropske zveze, ko je na nekem javnem soočenju, kjer sem takrat prisostvoval v vlogi državnega sekretarja, jezno ugotovil, da smo jih s španskim kompromisom – dovolite mi besedo, bom ponovil, ga bom citiral – nategnili. Jaz sem mu bil hvaležen za to oceno, sem rekel, da doma tega ne vedo, ampak dejstvo je, da je bila tista rešitev, ki smo jo takrat izumili, odličen primer dobre diplomacije. In prav v odnosu do Hrvaške se je ta dobra diplomacija ponovila. Uspeli smo ne glede na to, da smo skoraj eno leto blokirali Hrvaško, s čimer se jaz osebno nisem strinjal, in takrat sem bil eden redkih glasov, ki so takšnemu zaostrovanju odnosov tudi javno nasprotovali, ampak nato sem priznal, da je ista vlada, ki je zakuhala tisto zaostrovanje, znala to zaostrovanje unovčiti na optimalen način, verjetno tudi ob dejstvu, da se je zamenjala vlada oziroma predsednica vlade Hrvaške in smo dobili novega sogovornika. Skratka, okoliščine so omogočile, da smo tisto, po mojem mnenju, napako znali preleviti v nov okvir, kjer je Slovenija optimalno izkoristila pogajanja s Hrvaško oziroma z Evropsko unijo. In če ne bi bilo tukaj Evropske unije kot posrednika, kot mediatorja, mi do tega sporazuma še ne bi prišli in verjetno bi bila meja med Slovenijo in Hrvaško neko stalno prizorišče incidentov, napetosti in bi nas hitro in tudi upravičeno verjetno pomešali s Kosovom oziroma Srbijo, kjer se te napetosti še danes stopnjujejo. Verjetno, če bi bila oba, Kosovo in Srbija, že članici Evropske unije, bi bila tudi večja verjetnost za trezen dogovor. Tako pa imamo žal še vedno balkanske zgodbe, s katerimi bomo imeli ob današnji splošni, finančni, politični in družbeni krizi še veliko opravka. Skratka, to stališče pozdravljam in kot sem prej povedal tudi v imenu Poslanske skupine Zares, bomo z veseljem podprli stališče in potrditev tega sporazuma.
Hvala. Besedo ima gospod Bevk, pripravi naj se gospod Gantar, Kek oziroma Potrč.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Slovenska javnost in mi vsi skupaj smo že pozabili, kako intenzivno smo se s problemom določitve meje s Hrvaško z arbitražnim sporazumom in vstopom Hrvaške v Evropsko unijo ukvarjali od leta 1991 dalje, še posebej v obdobju vlade, ki jo je vodil Borut Pahor. Ko je bila Vlada enotna, smo zmogli pomembne in zgodovinske odločitve. V tem mandatu smo vzpostavili zelo dobre odnose s sosednjo državo Hrvaško. Uredili smo odnose, ki so bili 20 let zelo obremenjeni tudi s povsem notranjepolitičnimi problemi tako v Sloveniji kot na Hrvaškem. Iz časovne distance se bo zagotovo pokazalo, da je bila ta vlada na vrsti področij uspešna vlada. In mislim, da je danes tako DeSUS kot Zaresu žal, da so zapustili to koalicijo, ampak pustimo to sedaj ob strani, kajti pred nami so državnozborske volitve v zelo kratkem času. Poglejmo rajši in se spomnimo, kako so se prerivali ob meji pred volitvami leta 2004. Spomnimo se stalnih incidentov ob Muri, v Piranskem zalivu in pri Jorasovi hiši. Pri nekaterih obstaja bojazen, da bo Hrvaška v Evropsko unijo vstopila prej, kot bo na podlagi arbitražnega sporazuma določena meja med državama. Zato poglejmo, kaj nam arbitražni sporazum dejansko prinaša. Arbitražni sporazum, ki je bil potrjen na referendumu junija lani, zagotavlja način za pošteno in pravično rešitev mejnega spora in prav tako zagotavlja mir in sožitje ob meji. Prav tako sporazum omogoča vzpostavitev stanja na dan osamosvojitve Slovenije, 25. junija 1991. Nadaljevanje statusa quo bi z vsakim letom poslabševalo pogajalske možnosti Slovenije, kar bi nas dokončno oddaljilo od neposrednega izhoda na odprto morje. Poleg določitve meje na kopnem in morju je glavna naloga arbitražnega sodišča, da določi stik Slovenije z odprtim morjem, kar pomeni stik slovenskega ozemlja z odprtim morjem, kar je več kot je omogočil znameniti sporazum Drnovšek–Račan. Sporazum poleg mednarodnega prava upošteva zgodovinske okoliščine, ki govorijo v prid Sloveniji, upošteva načelo pravičnosti in tudi vse druge relevantne okoliščine za pošteno in pravično določitev meje. Slovenija je s sprejetjem arbitražnega sporazuma zaščitila svoje nacionalne interese. Slovenija se bo tako še naprej razvijala kot pomorska država, Luka Koper pa kot najpomembnejše pristanišče v severnem Jadranu. Rešitev skoraj 20-letnega spora med državama je odprla tudi nove možnosti za slovensko gospodarstvo, predvsem pa okrepila ugled in vpliv Republike Slovenije v celotni regiji in Evropski uniji. Večina volivk in volivcev je lanskega junija glasovala za uveljavitev zakona o ratifikaciji arbitražnega sporazuma. Naj spomnim, to ni tako nepomembno tudi za današnjo odločitev. Arbitražni sporazum so takrat podprle Združene države Amerike, vse države Evropske unije, celo vatikanska diplomacija, podprl ga je celo papež. Tudi Rode je dejal, da je arbitražni sporazum potreben. Da spomnim, kaj je bilo vse aktualno lansko leto, tudi izjava Komisije Pravičnost in mir, ki običajno prinaša stališča slovenske katoliške cerkve, je vsebovala nekatere elemente, ki jih je zagovarjala tudi naša vlada, in sicer da lahko pravična meja zagotovi sožitje in mir. Zato se je tudi ta komisija lansko leto izrekla za ta sporazum. Odločili smo se torej za mir s sosedi in za razumno rešitev mejnega vprašanja. Prav zaradi tega ni nobenega razloga, da bi nasprotovali stališčem Republike Slovenije do Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji. V slovenskem interesu torej je, da Republika Hrvaška postane del Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Potrč, pripravi naj se gospod Majhenič oziroma Ziherl.
Hvala lepa. Ob vsem povedanem je silno težko reči karkoli bistvenega. Tudi jaz osebno podpiram stališča Republike Slovenije do Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji. Za to imam nekaj izhodišč. Prvič, prepričan sem, da je zunanja politika vsake države izjemno pomemben element, ki zagotavlja njen mednarodni položaj, omogoča sklepanje ustreznih medsebojnih političnih, ekonomskih in drugih odnosov in zagotavlja, da uživa ta država potreben ugled. Zunanja politika po mojem skromnem vedenju pa se ne oblikuje od danes na jutri in ne spreminja od danes na jutri, ampak mora imeti določene stalnice in preko teh stalnic uveljavljati tudi svojo politiko. Drugič, najbrž ni nobenega dvoma, da so dobrososedski odnosi z vsemi sosedi, za kar se naša država posebej trudi, ena od takšnih stalnic zunanje politike. To velja tudi in posebej za odnose z Republiko Hrvaško in to velja posebej tudi zdaj, v času, ko lahko odločamo o tem, da se Republiki Hrvaški odpre pot za nadaljnja pogajanja in za dokončno vključitev v Evropsko unijo. Tretjič, rad bi povedal, da nihče od nas najbrž v zadnjem času ne bi priznal, da se v Evropski uniji srečujemo tudi z vrsto ekonomskih, političnih in podobnih težav. Vendar stalnica naše politike doslej in v bodoče je, da podpiramo vključevanje tudi drugih držav v Evropsko unijo, posebej držav Zahodnega Balkana in ob tem še posebej Republike Hrvaške, ki prav gotovo po gospodarski razvitosti, po urejenosti notranjih odnosov, tudi po stopnji demokracije formalno – koliko dejansko, pa vsak zase ve, in tudi mi nismo dejansko z vsem, kakor se odnosi pri nas razvijajo, zadovoljni – izpolnjuje pogoje, jaz bi si skromno upal trditi, da bolj kot so jih izpolnjevale nekatere države, ki so bile v krogu 12 skupaj z nami sprejete. In zadnjič, vsa procedura, ki je bila opravljena v zvezi z vstopom Hrvaške v Evropsko unijo, je bila opravljena demokratično, Državni zbor je v njej sodeloval. Še več, najpomembnejšo odločitev so potrdili najprej na Ustavnem sodišču in kasneje tudi na referendumu. Glede na izkušnje, ki jih imamo z drugimi referendumi, je najbrž danes toliko bolj treba reči, kakšno vrednost ima referendum, ki je glede arbitražnega sporazuma bil pozitiven za njegovo sprejetje. Menim, da vsaka resna stranka ve, da se na zunanji politiki notranja politika ne pridobiva in da to ne bodo nikoli dolgoročne zasluge, da tudi če je predvolilni čas, kakršen je danes, ni dobro taktizirati, ampak je dobro razmišljati dolgoročno. Verjamem, da bo ta državni zbor zmogel moči, da bo brez posebnih vprašanj in problemov in tudi brez veliko glasov proti podprl predlog stališč, ki so pripravljena. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Ziherl, pripravi naj se gospod Luka Juri, Križman oziroma gospa Brunskole.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim, predstavnikom Vlade, kolegicam in kolegom! Tudi v Slovenski demokratski stranki podpiramo pristopno pogodbo Hrvaške k Evropski uniji, vendar je bila v tem sprevračanju besed zlorabljena naša obstrukcija na seji Odbora za zadeve Evropske unije, kjer je bilo jasno in glasno rečeno, da predlagamo, da se sejo odbora preloži s petka na drug dan v tem tednu, iz objektivnih razlogov, ker smo dobili tako debelo gradivo, torej gradivo velikosti telefonskega imenika, dan prej in se ga niti po najboljših močeh ni dalo preštudirati. Ker gre za pomembno zadevo, pa ne more iti kar tako. Ker naša zahteva oziroma naš predlog ni bil upoštevan, smo zapustili sejo. Tako je bilo takrat rečeno in zato je vsako sprevračanje besed danes neumestno. Pojavlja se tudi vprašanje, zakaj tako hitenje s to točko dnevnega reda. Ta točka bi lahko počakala še mesec, dva, tri, ko bi bila že formirana nova vlada, in bi takrat odločali o tem. Ne vem, ali to spada pod tekoče posle Vlade, nekaj takšnega, o čemer se bo lahko v nadaljevanju odločalo celo na referendumu oziroma bodo posledično lahko tudi naslednji sklepi takega ranga, da bo potrebna dvotretjinska večina. Podpiramo vstopanje Hrvaške v Evropsko unijo, vendar ne za vsako ceno. Zato smo izražali pomisleke pri vsakem poglavju, ko smo ga hiteli zapirati. Zaznali smo, da je v interesu Evropske unije, da je treba Hrvaško na vsak način in za vsako ceno na hitro pripeljati v to združenje. Niti ni bilo upoštevano, da atmosfera na Hrvaškem ni najbolj naklonjena, vendar se to v končni fazi nas ne tiče. Je pa vsekakor težko dejstvo, da bo arbitražni sporazum s svojo odločitvijo začel učinkovati šele po pristopu Hrvaške k Evropski uniji. In ker je za Slovenijo zelo verjetno možen slab scenarij, so strahovi in pomisleki še toliko bolj na mestu. Naj omenim samo nekaj slabih, slabo pripravljenih ali pa na hitro in na silo zaprtih poglavij. Še kako pomembno je poglavje o okolju, kjer smo dali bianko koncesijo Hrvaški, oziroma nedorečeno področje Nuklearne elektrarne Krško – lastniško razmerje, radioaktivni odpadki, sklad za razgradnjo. Še več, na okoljskem področju smo zaznali, da Evropska unija hoče na vsak način Hrvaško v svojih vrstah. Po nekem ključu bi morali povečati število kuponov v ETS shemi, torej v trgovanju s toplogrednimi plini, in ker se je Hrvaška pritožila, so bile nekatere države celo tako uslužne, da ji bodo posodile svoje kupone, pa še same jih nimajo, kajti to so bile velike industrijske države, ki morajo že sedaj plačevati po 20 evrov na tono ogljikovega dioksida, ki ga sprostijo. Vsekakor je nedorečeno vprašanje ribištva, zlasti v zvezi s tolmačenjem meje, z ohlapnim določilom glede uveljavitve ZERC in drugih stvari. V več dokumentih smo zaznali opisno premikanje meje; namesto karte so navedene nekatere točke kot stalni mejni prehodi. Glede na to, da meja tam še ni določena, so lahko definirani kot začasni mejni prehodi. Zaradi mene so lahko tam še naslednjih tisoč let, ker so zaradi logistike, zaradi pretoka prometa, vendar mora biti črno na belem napisano, da je to začasni mejni prehod na ozemlju Slovenije, ki ga upravlja Republika Hrvaška. To ni čisto nič novega. Pred leti je bil tak režim v karavanškem tunelu, kjer so na vstopu v tunel carinili in cestninili Avstrijci, na vstopu v Slovenijo, torej v obratni smeri, so pa cestninili in carinili slovenski organi. In si nihče ni lastil nekih teritorijev, ker je bilo sporazumno definirano, da lahko na točno določeni kvadraturi, na točno določenih površinah izvajajo suverenost avstrijski organi na našem ozemlju in nasprotno. Torej, teh pasti je v nedorečenih poglavjih še veliko. Zastonj smo opozarjali v Slovenski demokratski stranki, ker je vse bilo nekako z dimno zaveso prihajajočega arbitražnega sporazuma, kjer pa je še vse odprto in vse še visi v zraku. Na arbitraži se bosta spopadla dva enakopravna, enakovredna nasprotnika, množica stališč, in izid je negotov. Sodelovanje z Republiko Hrvaško je vsekakor potrebno. Treba je podpirati ne samo Hrvaško za vstop v Evropsko unijo, ampak tudi druge države v širšem področju. Danes je bila omenjena Turčija, pa imam strah zanjo. Če slučajno kolegice in kolegi niste zasledili, turško stališče je, da zamrzne pogajanja o vstopu, če bo grški del Cipra predsedoval Evropski uniji. Torej, s predsedovanjem Cipra se začne, kdaj se bo pa končalo to zamrznjeno stanje pristopa, se pa ne ve, in kakšne bodo posledice. Druge države imajo pa tudi cel kup ovir. Ideja kolega Baroviča, da vstopijo v paketu, je sicer na mestu, vendar je precej nerealna, ker so časovne razlike v pripravljenosti držav, ki bi šle v paket, tako različne. Da imaš dobre sosede, je še kako nujno, treba je pomagati, treba je dobro sodelovati, vsekakor pa ne popuščati v nedogled zaradi dobrih odnosov. Soseda, ki je preveč popustljiv, ki je mehak, ne bo nihče spoštoval in bodo zahteve vsak dan večje. Trden, pravičen sosed je najboljši sosed. Ko bodo padle birokratske ovire, pri čemer so nekatere že v času pristopnih pogajanj, se lahko pričakuje še večja priložnost za podjetnike. Mislim, da je že sedaj Hrvaška nekje na tretjem mestu v naši blagovni menjavi, in to priložnost vsekakor kaže izkoristiti. Vendar že spet bo tukaj vprašanje, kdo pije in kdo plača, zlasti ko se nam ponuja, da bo naš najboljši sosed po novem Agrokor. Vendar imajo poslovne zadeve neko svojo logiko in se naj politika vanje ne vtika. So pa priložnosti tudi za mlade podjetnike. Vidim, da ima država zanje velik posluh, kajti danes sem slišal tukaj v parlamentu, da je naš določeni kolega s skupino dobil enormno velika sredstva na ministrstvu za šolstvo za spletno svetovanje. Ministrstvo za šolstvo si lahko privošči takšne investicije v prazno, ker se kar valja v denarju, in če kakšen ravnatelj osnovne šole ne more kupiti niti žoge za svoje otroke, naj ve, kam je šel njegov denar – v zelo dobre naložbe nekje na vzhodno Štajersko. Tam nekje naj bi bil center te firme, torej spletno svetovanje, pa če sem prav razumel in slišal, celo okrog osem milijonov evrov. V tej državi je še vedno toliko denarja, da se ga meče z lopato skozi okno. Ja vstopu Hrvaške v Evropsko unijo, vendar pod pogoji in pod zahtevami, ki pritičejo in ki pripadajo evropski državi. Ne moremo nobeni kandidatki gledati skozi prste, ker so potem težave. Vemo, kakšne težave so bile z vzpostavitvijo schengenskega sistema z Romunijo in Bolgarijo. Da ne bodo za kakšen drug postopek ali pa za kakšen drug dogodek v Evropski uniji podobni problemi s Hrvaško. Drugače pa je morda na mestu, da Hrvaški zaželim vse najboljše v družbi evropskih narodov, v Evropski uniji, kamor bo vstopila v enem od prihodnjih let.
Hvala. Besedo ima dr. Luka Juri, pripravi naj se gospod Križman oziroma gospa Brunskole.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Odnosi s Hrvaško so bili v zadnjih 20 letih zaznamovani s kar nekaj začetnimi napakami s strani Slovenije, konec koncev s strani obeh držav, ki sta nekaj, kar je bilo zelo lahko rešljivo, spremenili v največji medsosedski problem. Začetne napake s strani naše države Slovenije lahko identificiramo že leta 1991, ko se je postavljalo temelje naše samostojnosti in konec koncev kot del teh temeljev tudi vzpostavljalo mejne kontrolne točke, ki so potem postale mejni prehodi. Takrat se je Slovenija odločila, da bo na področju Sečovelj in Dragonje zelo konservativna pri postavljanju svojih kontrolnih točk, ne glede na tisto, kar smo tudi v slovenski Istri vedno poznali kot točko meje med takratno Socialistično Republiko Slovenijo in Socialistično Republiko Hrvaško, torej tisti vzpon po sečoveljski nižini, tisti vzpon na hribovje, ki potem pelje na Hrvaško. Slovenija se je takrat odločila drugače, postavila je svojo kontrolno točko na reki Dragonji in s tem dejansko ključno zaznamovala postavitev meje – ne samo postavitev meje, tudi določitev morskega dela meje vse do danes in še naprej do zaključka arbitražnega postopka. Tako da so bile s tega vidika že odločitve takratne Demosove vlade in konkretneje takratnega sekretarja za notranje zadeve Igorja Bavčarja in sekretarja za obrambo Janeza Janše ključna napaka, ki se vleče vse do danes. Ključna napaka, za katero mislim, da bi bilo krivično kazati s prstom, češ da je bilo to res tisto, kar je takrat izgledalo ključno za našo državo, in tukaj razumem, to so bile po mojem mnenju modre odločitve tako sekretarja za obrambo kot za notranje zadeve, da sta se raje ukvarjala z obrambo Slovenije in obrambo njene samostojnosti s strani takratnega agresorja, torej jugoslovanske armade, in da so bila druga vprašanja, čeprav kasneje zelo pomembna, v tistem trenutku neprioritetna. Čeprav lahko skupaj ugotovimo, da je bila to začetna napaka, moramo tudi skupaj priznati, da v tistem trenutku ta napaka ni izgledala tako ključnega pomena, in kasneje se je pokazalo, koliko časa se je to vleklo. Je pa jasno, da če takrat ne bi prvotno skrbeli za slovensko državnost, potem se ne bi naprej mogli sploh ukvarjati z vprašanjem meje, ker države ne bi bilo. Tega komentarja prosim, tudi tisti, ki naravno branite dejanja, na primer, Janeza Janše, ne jemljite kot hudomušnega, ampak kot enostavno ugotovitev nekega dejstva. Verjetno bi marsikdo ravnal podobno, kot so tisti ljudje takrat. Druga napaka je bila pa odločitev, sicer pogosta oziroma praktično bolj pravilo kot izjema, da se v reševanje, bi rekel, mikro sporov na področju meje aktivno in prednostno vključita obe prestolnici, Zagreb in Ljubljana, in vzameta ves tisti zagon, ki so ga imeli ljudje ob meji, za ugotovitev praktičnih in pametnih rešitev, in da to rešujejo potem na nivoju dveh prestolnic. Takrat se je zadeva zakomplicirala, ker veste, ljudje ob meji poznamo, kakšne so bile prakse, poznamo, kakšne so realne težave in realne potrebe ljudi, ki živimo ob tisti meji. In takrat, ko so Kopru, Izoli in Piranu na eni strani ter Bujam, Umagu in Buzetu odvzeli tisti zagon in rekli: ne, Ljubljana in Zagreb se bosta o tem ekskluzivno pogovarjala, vi lokalci pa bodite tiho, glejte, pa kvečjemu lahko pošljete kakšno pobudo – takrat se je začelo tisto diplomatsko kompliciranje, ki je peljalo samo iz ene zagate v drugo zagato. Mi ob meji smo se pa vsakič držali za glavo in spraševali, koliko, da ne bom žaljiv, komplicirana je lahko državna diplomacija, ko pa so težave tako praktične in tako rešljive z malo dobre volje, takrat, ko si ljudje med seboj zaupajo. In ljudje ob meji, to lahko govorim za Istro, ampak upam, da isto velja tudi, na primer, za Prekmurje, si med seboj zaupamo. Na tistem prostoru živimo že generacije in vemo, da zadovoljen in vesel sosed konec koncev pomeni tudi to, da si lahko sam zadovoljen, vesel in uspešen. Nato so se nadaljevali slabi diplomatski odnosi, ki so pa začeli dejansko skozi leta postajati tudi slabi medsosedski odnosi, zato ker so se komplikacije na nivoju prestolnic in preslikave tudi političnih igric na nivoju prestolnic na realno življenje ljudi potem začele realizirati, na primer, s težavami, ki jih dobro poznamo, pri hišah ob Dragonji, na kontrolni točki Sečovlje in tako naprej. Vstop Hrvaške je bila tista priložnost, ki nam je omogočila, da zadevo presekamo, ampak presekati je ni bilo mogoče samo z dobro voljo, kajti odnosi so bili že tako zavoženi in tako malo zaupanja je bilo med nami, da je bilo treba narediti en velik korak nazaj, zato da smo potem lahko naredili dva še večja koraka naprej. In to je bila po mojem mnenju tista odločitev Slovenije, pod vlado Boruta Pahorja, pogumna in tvegana odločitev, da blokira vstopna pogajanja Hrvaške v Evropsko unijo. Ta odločitev je pripeljala obe državi, Slovenijo in Hrvaško, v neko brezizhodno pozicijo, v pat pozicijo, iz katere je bil moder in smiselno mogoč samo en razplet, in to je bil končni dogovor o tem, kaj bomo s to mejo naredili. To, da nas je diplomacija, po mojem zavestno, pripeljala v tako kritično situacijo, je botrovalo k temu, da smo potem ne samo rešili to kritično situacijo, ampak za naprej rešili celotni spor. In smo ga rešili s tistim, kar je bilo že nekaj let jasno, da se bo zgodilo, ampak smo potrebovali voljo in pogum na obeh straneh, in tukaj gre priznanje tako Kosorjevi kot Pahorju za pogum, za to, da je politika sprejela pomembne odločitve, odločitve, ki po mojem mnenju tudi niso bile pogodu delom politike ne na eni ne na drugi strani, ker je del politike na eni in drugi strani svoje politične točke nabiral tudi na osnovi spora s Hrvaško. In sedaj, ko tega spora ni več, nima več kje iskati teh političnih točk. Spomnimo se, ko so se nekateri naši politični veljaki prerivali s policisti na meji v Sečovljah, drugi so se rolali v Reko, eni pa so potem celo – zanimivo, v času volilne kampanje, kakšno naključje – hodili na volilne shode z roko v gipsu. Vendarle nas je potem ta pat pozicija pripeljala do arbitražnega sporazuma, in tukaj ne bom veliko besed izgubil pri tem, kar je bilo že rečeno, ki je prestal presojo Ustavnega sodišča in ki je dobil zeleno luč državljank in državljanov na referendumu, kar pa je dejansko najpomembnejše. Tisto je bil trenutek velikega vrveža. Vsi smo se vključili v to razpravo, vsi smo imeli velika vprašanja. Spomnimo se te skoraj jezikoslovne razprave o tem, kaj pomeni stik, kaj pomeni dostop, kaj teritorialni stik in potem prevodi v angleščini, kaj bi moralo biti eno in drugo. Na koncu smo prišli do rešitve, ki je omogočila nekaj, kar je v interesu obeh držav: vstop Hrvaške v našo skupno Evropsko unijo in posledično tudi večje odprtje Hrvaške za podjetniške, gospodarske pobude z naše strani, kjer pa imamo normalno ljudje, ki živimo ob meji, največji interes, da je Hrvaška znotraj Evropske unije, ker tudi največ z njo poslujemo, vsakodnevno imamo kontakte s sosedi na Hrvaškem in za to potrebujemo odprtost, potrebujemo odprt stik. Mi ob meji smo imeli dejansko 20 let, z razliko od ljudi drugod, geografsko del našega tržišča omejenega ali pa delno zaprtega, zato ker je podjetnik ali pa gospodarstvenik iz Kopra lahko deloval na severu, na vzhodu, na zahodu, na jug pa ni mogel iti. Končno se je ta zadeva odprla in to je v prid in v interesu ne samo Hrvaške, to je v velikem interesu, če ne cele Slovenije, pa zagotovo nas, ki živimo v slovenski Istri. Tako da hvala tej vladi, ki je med velikimi težavami uspešno rešila pomembno vprašanje, skupaj s celotno politiko, in hvala tudi vsem tistim, ki boste danes glasovali za to pogodbo, ker boste omogočili boljše življenje naših ljudi ob meji. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Brunskole, pripravi naj se gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Prav lepo pozdravljeni, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani kolegice in kolegi, predsedujoči! Sama bom zagotovo podprla predlog stališč in zagotovo vsi tisti, ki živimo na meji z Republiko Hrvaško, tukaj sploh nimamo dvoma. In kot je bilo danes že nekajkrat poudarjeno, je tudi sam referendum pokazal, kako pomembno je razrešiti ter dobre sosedske odnose skozi stoletja peljati tudi naprej in predvsem zaželeti tudi Republiki Hrvaški vstop v Evropsko unijo. In naj sama povem kot tista, ki živim in sem tudi odgovorna predstavnica lokalne skupnosti na meji z Republiko Hrvaško, kako veliko veselje je bilo na Hrvaškem 10. junija zvečer, ko sem bila na eni njihovi večji prireditvi. Ni bilo večjega zadovoljstva, kot da je vsak od tam prisotnih govornikov s stani hrvaške vlade govoril predvsem o 1. juliju 2013, o izkazanem zadovoljstvu nad odločitvami Bruslja, Evropske komisije in tako naprej. In zanimivo je tudi danes poslušati razpravo s strani nekaterih kolegov. Sama se spomnim, kako je potekala tudi predreferendumska kampanja. Predvsem zato, ker so nekateri danes omenjali spreobračanje besed, sprenevedanje, in zanimivo je, kako hitro pride čas, ko pride spet čas volilne kampanje in ljudje pozabijo na to, kako so nekatere ljudi tudi na našem območju še kako ostro nagovarjali, naj glasujejo proti arbitražnemu sporazumu, torej naj bodo na referendumu proti, ne za. Zato se je dobro včasih spomniti na te besede in ne kar tako pozabiti na določena dejstva. Namreč, takrat so se ljudje odločali razumno, po pameti, predvsem pa niso pozabili na določena dejstva, ne glede na politično ali ideološko prepričanje in razmišljanje. In sama sem resnično zadovoljna, da so bile tudi nekatere razprave o tem, kaj to prinaša ljudem ob meji. Zagotovo ljudem ob meji – kdo kdaj izreče na obrobju Slovenije, na meji, schengenski meji, na meji Evropske unije. V zadnjem času je zaznati še kako veliko pomembnih premikov. Zagotovo je bil velik premik in zagotovo čestitke tako predsedniku Vlade kot tudi vsem pristojnim ministrstvom za pomembne korake. Na lokalnem nivoju pa se je to izkazalo v več pomenih. Zagotovo je eden od večjih in pomembnih zadev pomen slovenskemu gospodarstvu. Vemo, kako pomemben izvozni trg pomeni Hrvaška Republiki Sloveniji, kako visoko je uvrščena, med prve tri države, ki pomenijo pomemben izvozni trg Sloveniji, na drugi strani pa tudi kot uvozniki. Kot uvozniki nekoliko manj kot izvozniki, vendar na drugi strani pa je zagotovo tudi dejstvo, da vodijo na tem območju v povezavi z Republiko Hrvaško skozi zgodovino tudi pomembne trgovske poti, ne samo v Hrvaško, tudi v ostale države bivše Jugoslavije in še dlje. Na drugi strani, ko govorimo o povezavi Evropske unije, o pomembnih prometnih poteh, naj povem, da tudi v tej smeri s strani Hrvaške potekajo še kako pomembni koraki; mogoče so trenutno bili celo korak naprej. Vendar tukaj je zagotovo tudi Ministrstvo za promet naredilo nujne in potrebne korake, skupaj z Ministrstvom za zunanje zadeve, Ministrstvom za okolje in predsednikom Vlade, da so se določene strateške poti, kot je tretja razvojna os, torej povezava z Republiko Hrvaško, tudi po sklepu Vlade Republike Slovenije pospešile, torej da se tudi v Sloveniji želimo na ta način približati Hrvaški. Sama vem, da na območju Hrvaške, na območju Karlovca, tako imenovanega čvor Novigrad, povezave z mednarodnega mejnega prehoda Metlika, torej to je navezava na cesto Zagreb–Reka–Split, gredo zadeve izredno hitro in tudi tam, kljub nekaterim zapletom, mogoče tudi nekoliko političnim, ker so v času predvolilne kampanje, zadeve potekajo hitreje. Prepričana sem, da bomo tudi tretjo razvojno os v Republiki Sloveniji izpeljali v mandatu naslednje vlade in da bo tudi ta povezava med Slovenijo in Hrvaško zaživela. Naj pa poudarim, da gre v povezavi z lokalnimi skupnostmi za pomemben korak tudi pri projektih IPA Slovenija–Hrvaška. Gre tudi za tovrstno delovanje lokalnih skupnosti, torej posameznih občin. Predlog stališča Republike Slovenije o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji bom z veseljem podprla. Zagotovo je prav, da je prevladal razum, tako pri referendumu kot tudi sedaj. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Jerovšek, pripravi naj se gospa Viler oziroma gospod Petan.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav! Naj najprej rečem, da me veseli, da zopet vidim našo kolegico Renato Brunskole tu, ker sem se že bal, da so jo vključili v kakšen projekt filantropije za pomoč ostarelim državljanom na ljubljanskem magistratu. Namreč, po tisti procesiji na magistratu mi je en kolega, ki se za politiko ne zanima, razburjeno dejal, da so bili tam samo starejši, vmes je bila pa ena študentka verjetno, ki je pomagala preko stopnic, potem pa sem gledal sliko čez nekaj dni in sem videl, da ste v tistem okolju res ful kot najstnica izgledali, tako da za pohvaliti. Zdaj pa k tej zadevi, ki jo imamo danes na sporedu. Danes imamo, kot smo že prej dejali, predlog pogodbe in stališča do pogodbe. Ker smo v SDS legalisti, se zavedamo, da moramo in tudi spoštujemo že ratificirane mednarodne pogodbe, se zavedamo, da na tej stopnji ne moremo drugače, kot sprejeti dejstva. Nekateri nam želijo podtikati, da nismo legalisti, da naj ne bi spoštovali ratificiranih mednarodnih pogodb. To pa ne pomeni, da ne smemo reči ali pa da ne bi poudarili, da smo tudi na tem področju imeli v teh treh letih slabo vlado, ki je šla v nekatere sporazume, ki ne zagotavljajo dobrega izhoda. Možen je, soliden, ampak večja verjetnost je, da bo za pomorski položaj Slovenije rezultat slab. Zato je treba reči, da smo na marsikaterem področju dosegli v teh pogajanjih manj, kot bi lahko dosegli. Ni se rešilo problema Ljubljanske banke in problema varčevalcev, kljub temu, da Hrvaška ne spoštuje sporazuma o sukcesiji, da ga vedno odlaša in ga vedno zavlačuje in nam povzroča mednarodne probleme, ker nas na nek način blati, kot da so Slovenci, slovenske banke in slovenska država problem v odnosu do varčevalcev, čeprav je zadeva že mnogo let s sporazumom o sukcesiji popolnoma jasna, kam spadajo tisti varčevalci. Vendar nismo imeli vlade, ki bi znala to v okviru pogajanj rešiti, pa je bilo veliko priložnosti. Kolega je že govoril, da nas bo težilo breme radioaktivnih odpadkov in problem razgradnje, ker je tisti sporazum, ki ga je podpisal takratni minister za okolje gospod Kopač, slab sporazum, saj Hrvaški omogoča izmikanje in ga ne bo nikoli izvedla. Potem so še druga področja. O tem, kaj vse nas nekoč čaka, smo že govorili, zato bo v tem trenutku Slovenija tudi sodelovala pri uvedbi te pogodbe in postopkih, da se gre v ratifikacijo. Pravim pa, da upam, da bomo po 4. decembru imeli spet sposobno vlado, ki bo lahko tudi, kar pa arbitražni sporazum k sreči določa, dosegla razumen sporazum s Hrvaško, brez arbitraže. Sedaj je Hrvaška izjemno dobro izkoriščala dejstvo, da ima Slovenija šibko vlado, in ji je vsilila arbitražni sporazum pod takimi pogoji. Močna vlada, ki bo gledala na slovenske interese – upam, da ne bomo imeli vlade, ki bo gledala proti jugu za ceno slovenskih interesov, da bo kakšne privatne kapitalske interese tam uresničevala, pa njeni ministri. Temu se morajo Slovenci izogniti. Postaviti morajo močno vlado z volitvami, ki se bo borila za slovenske interese, in v tem slučaju se lahko izognemo kobnim posledicam, slabim posledicam arbitraže, kajti močna slovenska vlada bi zagotovila, da bi se s Hrvaško dosegel sporazum pred arbitražnim sporazumom, ki bi zagotavljal slovensko pot na mednarodne vode. Hvala lepa.
Hvala. K repliki se je javila gospa Brunskole.
Hvala lepa. Jaz se zahvaljujem kolegu Jerovšku, da me je na nek način pomladil, vendar naj mu povem, da sem bila včeraj prisotna na forumu Bela krajina, kjer se je govorilo tudi o pomembnosti razrešitve vstopa Hrvaške v Evropsko unijo, saj gospodarstveniki ob meji tako na Vinici kot v Metliki in v Semiču ter Črnomlju ocenjujejo, da bi bilo to zagotovo v dobrobit tega območja. Hvala, ker ste opazili, verjetno ste opazili, da sem bila prisotna zvečer na glasovanju. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Pukšič. Pripravijo naj se gospod Györek, gospa Bizjak Mlakar, gospod Jelinčič, gospod Grims oziroma gospa Lavtižar Bebler. Izvolite, gospod Pukšič.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Veliko dela je te dni in človek se ukvarja z milijon in še eno stvarjo, zato te včasih kakšen nastop malo preseneti. Pa vendarle, lep pozdrav, gospod podpredsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Jaz moram jasno in glasno povedati, da smo v Slovenski ljudski stranki vedno podpirali vstop Hrvaške v Evropsko unijo in v Slovenski ljudski stranki smo se seveda tudi vedno zavzemali za pravično in pošteno rešitev mejnega sporazuma. Žal se te zadeve niso naredile. Vedno znova smo ob tem tudi opozarjali, da odgovorni, predvsem ministrstvo in Vlada, premalo argumentirano uveljavljajo zgodovinsko in dejansko pravico Slovenije do celotnega Piranskega zaliva in s tem ohranitev dostopa Slovenije na odprto morje, saj je bila Slovenija vedno pomorska država. Če tako ne bo, se postavlja vprašanje, kdo bo za to odgovarjal. Žal zgodovinsko gledano ni nihče. To, kar enkrat izgubiš, nikoli več ne dobiš nazaj. Tudi pri sporazumu o arbitražnem sporazumu smo opozarjali, da je najvažnejše pravilno določiti predmet spora, in ne samo dogovor, način odločanja. Poslanke in poslanci Slovenske ljudske stranke v Državnem zboru smo si prizadevali, dosegli sicer neko tajno sejo Odbora za zunanjo politiko, pa vendarle več kot do tega nismo prišli, da bi spregovorili o predmetu spora. Predmet spora glede na žal škodljiv arbitražni sporazum – kolegica Brunskole je prej govorila, da je vendarle Slovence srečala pamet. To pomeni, da so vsi ostali, 49 in nekaj procentov, ki so glasovali proti arbitražnemu sporazumu, po vaše nespametni. No ja, saj je tudi veliko nespameti ta vlada pokazala v svojem delovanju, zato ta revica niti mandata ne more zaključiti, tako kot se je do zdaj spodobilo vsaki koaliciji. Pri tem, da poslanci nismo obravnavali tega predmeta spora, da ne vemo, sem prepričan, da bo v novi sestavi parlamenta več pameti in res več pameti v koaliciji, da bo Državni zbor obravnaval ne samo končna dejstva, kot je danes tukaj pred nami Pogodba o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji, ampak da bomo že prej o določenih zadevah razpravljali in odločali poslanci, ne pa da smo postavljeni v izvršeno dejstvo. Jaz na to seveda računam in računam na to, da bomo v predmet spora zapisali vse tisto, kar je treba, ker nam nič ne pomaga, če imamo arbitražno sodišče in če imamo argumente na svoji strani, nismo pa tega zapisali v sam predmet spora. Sicer človek ne ve, ampak očitno bi po želji Vlade in premierja, ki sta v odhajanju, želeli ugajati in so pozabili na nacionalni interes. In če je kaj v tej državi nacionalni interes, potem je bil, bo in ostal dostop do odprtega morja. Če se spomnite, kako je Slovenija na pristopni konferenci 19. decembra 2008 uveljavila zadržke pri enajstih pogajalskih poglavjih. Pri sedmih se je Slovenija odločila za to, ker je Hrvaška po njenem prepričanju v priloženih dokumentih posredno ali neposredno prejudicirala mejo. Pri štirih pa je Slovenija imela neke druge pomisleke. In kaj je iz teh pomislekov, pridržkov na tej pristopni konferenci ostalo? Na koncu ni ostalo nič in postavlja se vprašanje, zakaj. Zadnji dve desetletji smo doživeli, lahko rečem, na tem zunanjepolitičnem področju, prav na področju reševanja s Hrvaško, dve metodi, dva načina reševanja. Prvi je bil Drnovškov, bog mu daj dobro. To je bila politika pragmatičnega čakanja. Drugi pa je bil Pahorjev način, politika pragmatične akcije. Uau, gremo. Seveda ne politika pragmatične akcije ne politika čakanja ni bilo ali pa ni najbolje. Pokazalo se je, da je pri enem in drugem preveč voluntarizma. In politični voluntarizem osrednje slovenske politike je enostavno postal usoden tudi za Slovenijo. Ta pragmatizem, politični voluntarizem se je žal prevečkrat oziral po pragmatičnosti, po trgovskih in dnevnopolitičnih interesih, pri tem pa je žal opuščal nacionalni interes, tistega, o katerem sem že prej govoril. Veste, če pogledamo tudi zgodovinsko nazaj, se pravzaprav ne čudiš, če slovenski politični vrh, pa naj bi bil slovenski politični vrh tudi parlament, ker se žal prevečkrat nekatere stvari puščajo izvršni veji oblasti, zakonodajno pa se ima za to, da na koncu samo požegna, in to preko vladne koalicije, kljub temu, da bi pri takšnih zadevah morali iskati, ne glede na to, kakšna je koalicija, širši nacionalni interes. Saj na koncu tega tehničnega dela bo Državni zbor odločal o vstopu in takrat bo potrebna neka druga večina, če se ne bo še kaj drugega zgodilo. Jaz sem prepričan, da bo toliko pameti vsaj tokrat, ker tokrat se mi zdi, da je vsaj v našem času to ena od priložnosti, da je ne smemo zapraviti in še mi narediti tega, kar se je zgodovinsko gledano že dogajalo. Recimo, zahtevo državotvorno osveščenih Slovencev na Dunaju, Gradcu in v Celovcu, ko so zapisali v deklaracijo Zedinjene Slovenije leta 1848, kaj so Slovenci od cesarja takrat terjali, je na cesarja naslovilo nekaj nad 10 tisoč Slovencev, gospodarjev in gospodaric. Kaj pa osrednja slovenska politika? Je pa zavrnila, češ to so oni kar tako nekaj napisali. To je bilo približno isto kot dogovor, ki je bil na ministrski ravni dogovorjen z Brusljem decembra pred tremi leti. Tudi državna sekretarka z ministrstva za evropske zadeve je napisala pismo v Bruselj, češ saj tista dva ministra tako ne vesta, o čem sta se pogovarjala. Veste, tako bo, kot bomo mi rekli. In zaradi tistega in tega smo danes na katastrofalni točki koriščenja evropskih sredstev. Oportunistična politika se je ponovila tudi leta 1868, leta 1918 glede Maistra isto. Hvala bogu, da je bil rojen v Kamniku in živel v Mariboru. Zato jaz danes govorim v tem parlamentu, drugače bi verjetno sedel kje na Dunaju. Glede plebiscita na Koroškem je bilo popolnoma enako, ista zgodba se je dogajala, leta 1941 z ideološko, politično delitvijo v ljubljansko pokrajino, leta 1945 glede Trsta ter podobno leta 1954 ob priključitvi cone B. Tudi v letih 1990 in 1991 je bilo čutiti pragmatične strahove pred – kom ali čem? Pred tisto izgubo nekaj trgovine in predvsem pred izgubo počitnic, počitniških domov in tako dalje na samem morju. Se še spomnite iz novejše zgodovine obiska našega predsednika dr. Danila Türka na Trakošćanu, kjer so Hrvati izobesili napačno zastavo, grb obrnili drugače in tako dalje? Mislite, da je to slučajno? V Slovenski ljudski stranki si bomo vedno, takrat in kasneje, prizadevali, da bo meja med Republiko Hrvaško in Slovenijo pravična in pošteno rešena. To je nacionalni interes in ta nacionalni interes se splača za rodove, ki prihajajo za nami, vendarle ubraniti, da ne bodo čez 200 let v parlamentu govorili, kaj vse smo zapravili, tako kot mi danes, ko prebiramo dokumente iz 18. stoletja. Hvala lepa.
Hvala. Replika, gospa Brunskole.
Hvala lepa. Kolega Pukšič, jaz bi prosila, da ne spreobračate besed. Jaz sem povedala, da je pri sporazumu ljudi vodil razum in da so se odločali in ravnali po pameti. Tako da ne govorite o tem, da jih je srečala pamet, ker to ni res. Hvala.
Hvala. Gospa Darja Lavtižar Bebler, izvolite, imate besedo.
Replike kolegice somi vzele pravzaprav ves čas. Jaz sem hotela povedati le odgovor na očitek, da smo po nepotrebnem na odborih hiteli z obravnavo te pogodbe. Prvič, naj povem, da je bilo tam tudi povedano, da celotno besedilo pogodbe o pristopu temelji na besedilih skupnih stališč EU za začasno zaprtje posameznih poglavij. Naš odbor se je z vsemi temi poglavji že seznanil in mi pred seboj nismo imeli nič novega, česar ne bi poznali že poprej. Drugič, vsi poglavitni dogodki v zvezi z obravnavanjem te pogodbe in podpisom se bodo odvijali v času, ko bo naš državni zbor razpuščen, ko nov parlament še ne bo vzpostavljen, in prav tako tudi še ne bomo imeli nove vlade. Tako da to ni nepomembno. In danes ne bi niti mogla razumeti, če ne bi bila zraven na številnih, na vseh pravzaprav, zaprtih sejah odbora, kako nekateri danes drugače nastopajo v javnosti, tam pa so nam delali velike težave, obstruirali, negodovali, povzročali nesklepčnost in ves čas kritizirali Vlado Republike Slovenije in tudi ta državni zbor, ki si je ves čas prizadeval, da bi čim prej prišli skozi vsa ta pogajalska izhodišča in poglavja. Tako da lahko danes ugotovim, da z zadovoljstvom ocenjujem, da smo opravili neko veliko delo in da smo imeli kar [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Želi besedo še predstavnik ali predstavnica Vlade? [[Ne želi.]] Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ni interesov, zato zaključujem razpravo. Ker pristojna odbora k predlogu stališča nista sprejela amandmajev, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Zbor bo o predlogu stališča v skladu s časovnim potekom seje zbora odločal danes v okviru glasovanj, čez 15 minut, to je ob 13.30. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 32. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 13.30.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da se umirite in zasedete svoja mesta. Nadaljujemo s sejo zbora, in sicer prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Preden pa preidemo na samo glasovanje vas obveščam, da je umrla gospa Irena Virant, poslanka Državnega zbora v mandatnem obdobju 1996– 2000. Njen spomin bomo počastili z minuto molka. / minuta molka/ Naj ostane v trajnem spominu. Nadaljujemo s prekinjeno 28. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Poročila o delu Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb za leto 2010. Imate proceduralni predlog, gospod Anderlič, izvolite.
Spoštovani predsedujoči! Včeraj proti večeru smo dobili na mize – predvčerajšnji datum nosi, 17. 10. – Dogovor o delu Državnega zbora v času razpusta. Moram reči, da je tukaj nekaj takih ugotovitev in dogovorov, ki presegajo poslovnik in ustavo. Tega kolegij ne more in ne sme narediti, zato proceduralno predlagam, da do konca te seje oziroma do jutrišnje izredne seje pripravite predlog, po katerem bo Državni zbor kot tak oziroma bomo poslanci in poslanke ugotovili, na kakšen način bomo naprej delali, ali po poslovniku, ki jasno pravi, da je za odločanje o tem, katere stvari bodo na seji Državnega zbora, zadosti navadna večina, kot se ji reče, kvalificirana večina, ali bomo delali z dvotretjinsko večino. Če želite na tak način spreminjati pravila, da se menja mimo poslovnika tisto, kar je v poslovniku, potem je treba najmanj, kar je, narediti to, da Državni zbor odloči z dvotretjinsko večino, torej z najmanj 60 poslanci, da bo do tistega časa, ko bodo nastopile nove razmere, delal na ta način. Ne more pa take odločitve prinesti kolegij in odločiti o tem, na kakšen način bo Državni zbor delal. Mi imamo ustavo in imamo malo ustavo, ki se ji reče Poslovnik Državnega zbora, ki jasno določa, kako je s temi pravili. Nihče drug tega ne more narediti. In tudi, ko sem pogledal magnetogram seje kolegija z dne 14. 10., prav nobene razprave, iz nekaj zapletenih predlogov se sploh ne da razbrati, kaj so želeli s tem doseči. In na koncu je, recimo, razlaga Plevelja in priloga o razdelilniku, zato, kot rečeno, je moj predlog povsem jasen, da do konca te seje obvestite, kako bomo sanirali to stanje, ki je v tem dogovoru narejeno v nasprotju s poslovnikom. Najmanj, kar je, sam sem predlagal tudi predlog, da jutri razširite izredno sejo Državnega zbora, da ta dogovor obravnavamo in ga po možnosti sprejmemo, če bo to res dogovor 60 ali dveh tretjin poslancev, da bi na ta način delali naprej. Ne bi rad sodeloval v nekih zadevah, da bi se kasneje kazalo, da so se neki dogovori sprejemali mimo poslovnika, mimo ustave, ampak Državni zbor pa to lahko naredi, odloči s kvalificirano večino še v času, ko ni razpuščen, in od takrat naprej so ta pravila jasna. Jaz obžalujem, da niste niti poslovniške komisije v te dogovore pozvali. Če bi, bi se sigurno odzvali, nismo pa mogli vedeti, da nekaj pripravljate, ker nismo bili o tem obveščeni.
Hvala. Pravzaprav ne hvala, ker ste, gospod Anderlič, zlorabili poslovnik. Mi imamo točko 28, ki govori o povsem drugih stvareh. Glede dogovarjanja na kolegiju pa odprite vprašanja takrat, ko ste tam prisotni. Tudi vaša poslanska skupina je član kolegija. Prehajamo na odločanje o predlogu stališč in sklepov o poročilu o delu nadzorne komisije. Kakšna želja po obrazložitvi glasu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 38. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklepi niso sprejeti. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 27. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Letnega poročila Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2010. Prehajamo na odločanje o predlogu priporočila k Letnemu poročilu Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2010. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je priporočilo sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 4. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o kazenskem postopku. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o postopkih za uveljavitev ali odpustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti izbrisanih gospodarskih družb v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti 1. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin. Prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 4. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnih konglomeratih. Prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 25. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o dopolnitvi Odloka o programu prodaje državnega finančnega premoženja za leti 2010 in 2011. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 18. 10. 2011. Prehajamo na 1. člen in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 1. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine gospod Vizjak, izvolite.
Spoštovani! Odlok o prodaji državnega premoženja vsebuje tudi odprodajo 25-odstotnega deleža v Slovenski industriji jekla. Gre namreč za opcijsko ponudbo, ki izteče v začetku prihodnjega leta in je pomembna za obstoj Slovenske industrije jekla. Naj vas spomnim, da smo v preteklem mandatu prodali večinski delež v Slovenski industriji jekla ruskemu investitorju in poleg kupnine dobili tudi številne zaveze po reinvestiranju dobička v posodobitve v Slovenski industriji jekla, ohranitev delovnih mest. Sklenjen je bil delničarski sporazum, ki daje državi s 25 % deleža precejšne pravice, torej več pravic kot bi jih izhajalo samo iz tega deleža. Odprodaja preostanka, torej teh 25 %, pomeni, da se lahko poslovimo od Slovenske industrije jekla. Namreč, če izgubimo ta kontrolni delež, ima lahko večinski lastnik povsem proste roke pri vseh statutarnih spremembah, lahko preseli sedež družbe, lahko spremeni ime in tako naprej. Prepričan sem, da bo logika trga in kapitala naredila svoje in da bo ugasnilo to podjetje z vsemi temi poslovnimi funkcijami, kot jih ima danes, če bomo dopustili odprodajo tega deleža. Spoštovani, ne za nekaj deset milijonov evrov riskirati ene pomembne panoge v Republiki Sloveniji, kot je slovenska industrija jekla oziroma jeklarska industrija. To počnete, če boste dopustili, da se ta delež odproda. Amandma Slovenske demokratske stranke preprečuje to odprodajo, in če vam je kaj do razvoja industrije jekla in tudi vseh poslovnih funkcij, ki jih ima Slovenska industrija jekla ta trenutek, boste lahko ta amandma podprli. Če vam je pa vseeno, kaj se bo s poslovnimi funkcijami Slovenske industrije jekla v prihodnje dogajalo, ali bo to ostala zgolj neka filiala proizvodnje, kjer bodo preko transfernih cen uravnavali iz tujine ostale poslovne rezultate in dobiček, potem pa je to druga zgodba, in mi ne želimo biti del tega pogreba Slovenske industrije jekla.
Hvala. Želi kdo v svojem imenu obrazložiti glas? [[Ne želi.]] Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 40. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne želi.]] Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 36. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, saj na seji niso bili sprejeti amandmaji, predlog zakona neusklajen. Glasujemo o odloku v celoti. Prekinjam. Nisem omogočil obrazložitve glasu. Najprej v imenu poslanskih skupin – želi kdo obrazložiti glas? Samo ena roka. Gospod Vizjak, izvolite.
Spoštovani kolegice in kolegi! Še ena možnost je, da preprečimo odprodajo 25-odstotnega deleža Slovenske industrije jekla. To je ta, da zavrnemo ta odlok oziroma da glasujemo proti, in proti bo glasovala Slovenska demokratska stranka. Mi imamo v Sloveniji nekaj praks, ko je večinski oziroma stoodstotni lastnik določene družbe izven Republike Slovenije in ima v Sloveniji zgolj neko proizvodnjo. Ob tej proizvodnji ima lahko tudi druge razvojne funkcije, vendar na podlagi transfernih cen usmerja vse poslovanje, ki se dogaja v tej družbi. Te družbe ne poslujejo z dobičkom, ker se preko transfernih cen le-ta pretaka v centre izven Republike Slovenije. To je logika kapitala in povsem logično je, da je tako. 25-odstotni delež v Slovenski industriji jekla preprečuje, da bi bil tak primer tudi Slovenska industrija jekla. Naj vas spomnim, da se je v zadnjih 3, 4 letih, odkar je v slovenski industriji ruski partner, veliko investiralo; okoli 400 milijonov evrov je bilo investicij v posodobitve, torej za toliko se je reinvestiralo dobička. Ne bo vedno ta dobiček reinvestiran. Reinvestiran je bil zaradi zavez po kupoprodajni pogodbi. Poslej bo ta dobiček odšel ven, in sprašujem se, ali teh 50, 60 milijonov evrov, kolikor bomo dobili za kupnino, odtehta izgubo, ki jo bomo imeli v naslednjih letih na račun teh posledic, o katerih govorim. Še enkrat, Republika Slovenija je partner v Slovenski industriji jekla z delničarskim sporazumom, ima dva člana nadzornega sveta, ima pomembno težo pri sodelovanju, pri upravljanju in nadzoru v družbi. In vse to, spoštovani, pade s prodajo tega deleža. Jaz ne bi rad špekuliral, kaj se bo v prihodnje dogajalo s tem. S tem dajemo ruskemu partnerju v celoti pooblastila, da s Slovensko industrijo jekla v prihodnje počne, kar želi. Jaz mislim, da to ni dobro in da je to strateška panoga v tej državi, in glede na to, da je strateška panoga, je prav, da država ohrani 25-odstotni delež.
Hvala. Želi še kdo v svojem imenu? Vidim samo eno roko. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Mi smo o odloku odločali že pred enim mesecem v sklopu obravnave proračuna in takrat je bil ta odlok zavrnjen. V tem času se ni zgodilo nič dramatično pomembnega ali usodnega, da bi morali o tem odloku ponovno odločati. Tudi zato ne, ker Agencija za upravljanje kapitalskih naložb v tem času ni pripravila strategije upravljanja z državnim premoženjem, kljub temu, da je bil rok že dvakrat podaljšan. Vlada tega ni sprejela. Kljub temu pa prihajajo tik pred iztekom mandata na mizo Državnega zbora odločitve, ki bodo usodno zaznamovale tudi to, kaj se bo dogajalo z državnim premoženjem. V tem konkretnem primeru se država odpoveduje kontrolnemu deležu, to se pravi tisti minimalni varovalki, da družba sploh ostane v Sloveniji. Lastnik, ki bo ta kontrolni delež odkupil, bo s to družbo počel, kar bo hotel, lahko jo bo tudi preselil in tako naprej. Ne gre samo po eni strani za spremembo v poslovni politiki, ko bo ta obračun potekal po nekih referenčnih ali internih scenah, kar bo tudi uravnavalo dobiček tega podjetja. Gre tudi za to, da se ob izteku mandata, ko Vlada nima več niti pooblastil, lotevamo usodnih odločitev, povezanih s kadrovsko politiko za mandat ali več naprej, ter tudi z nekimi odločitvami, ki nimajo nobene podlage v sprejetih dokumentih Vlade. Vlada ni sprejela tega, kaj bo z državnim premoženjem, pa vendar prihaja mimo strategije v Državni zbor po odločitve. Zato tega predloga odloka ni možno podpreti.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 34. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani odlok sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Stanovanjskega zakona Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin; vidim samo eno roko. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Gre za vprašanja med 150 in 170 hišniki, ki stanujejo v stanovanjih, ki so bila denacionalizirana in še vedno opravljajo hišniška dela. Opravljali so jih tudi, ko je bil zakon leta 1991 sprejet, ker za tiste, ki so po svoji volji, ker niso želeli več biti hišniki, odšli iz teh stanovanj, zakon ne velja. Pravico bi dobili na enaki nadomestni privatizaciji, kot je veljala za najemnike v denacionaliziranih stanovanjih. To se pravi, da ne bi bili lastniki teh stanovanj na novo z ničemer oškodovani ali obremenjeni in da bi tudi skupni znesek v naslednjih petih letih, enako ga je ugotovila Vlada in mi predlagatelji, znašal cca 13 milijonov. Gre za eno od vprašanj, ki jih leta nismo uspeli razrešiti zaradi tega, ker smo razliko v formalnem poimenovanju iz časov pred letom 1990 tolmačili restriktivno in v škodo hišnikov. Prejšnji zakoni so res imeli – v enem je pisalo, da je hišnik nosilec stanovanjske pravice na hišniškem stanovanju, v določenem času je pisalo, da je nosilec pravice uporabe na hišniškem stanovanju. Iz tega se je delala razlika, po kateri bi naj država smela bivšim nosilcem stanovanjske pravice dati in bivšim imetnikom pravice uporabe ne dati določenih pravic. O tem je veliko in obsežno študijo opravil inštitut za nepremičnine v Mariboru, ki je ugotovil, da je razlika zgolj in samo v poimenovanju, da pa je dejanska vsebina pravic v obeh primerih bila enaka. Tisti, ki je imel tako imenovano stanovanjsko pravico na hišniškem stanovanju ali pa pravico uporabe na hišniškem stanovanju, je moral kot hišnik delati, moral je delati še danes, in ni imel možnosti, da bi samovoljno prenehal z delom ali zapustil stanovanje. Če je to naredil, potem ni imel nobenih pravic. Postavljeno je bilo še vprašanje, zakaj zdaj. Jaz bi vam rad povedal, da je to tema, ki jo obravnavamo 10 let. Upam, da smo dozoreli, da rešimo tudi to vprašanje. Vložili pa ga je 15 poslancev iz 5 poslanskih skupin 30. junija, takrat, ko še nihče o predčasnih volitvah ni vedel, zato ne očitati, da je ta odločitev kakorkoli povezana z volitvami. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo v svojem imenu? [[Ne želi.]] Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 28. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Ker je Zakonodajno-pravna služba že opozorila, da je po končani tretji obravnavi zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa, predlog zakona neusklajen, je predlagatelj pripravil uskladitveni amandma k 11. členu, ki ste ga prejeli na klop. Želi o uskladitvenem amandmaju besedo predstavnik predlagatelja? Izvolite, gospod Vizjak, imate besedo.
Spoštovani! Pri zakonu o pogojih koncesije za energetsko izkoriščanje Spodnje Save gre za izjemno pomemben zakon, s katerim omogočamo pospešeno nadaljevanje gradnje hidroelektrarn na Spodnji Savi. Ne gre le za pomemben energetski projekt v obnovljive vire, za pridobivanje električne energije, temveč gre tudi za pomemben okoljski projekt, projekt, s katerim ščitimo pred poplavami Posavje, projekt, s katerim omogočamo dvig podtalnice na Krško-Brežiškem polju in s tem omogočamo boljše pogoje kmetovanja, in še cela kopica drugih pozitivnih učinkov tega zakona na življenje in delovanje ljudi je. Seveda si želimo, da bi bil ta zakon čim prej uveljavljen in da se začne uporabljati in s tem zagotavlja nemoteno financiranje gradnje hidroelektrarn na Spodnji Savi. Jaz bom nadaljeval, ko boste nehali klepetati, vključno s predsedujočim.
Hvala lepa. Predsedujoči ni klepetal, ampak se je pogovarjal o delu v vodenju seje. Kar pa vas zadeva, to delate zelo pogosto, pa vas ne opozorim. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, jaz sem govoril, ne klepetal, vi ste pa klepetali, ko sem jaz govoril. Spoštovani! Pomemben zakon je in v Slovenski demokratski stranki ga bomo podprli, kot predlagatelj pa bi povedal samo še to, da je uskladitveni amandma nastal na podlagi sprejetih amandmajev na seji matičnega delovnega telesa, in zaradi tega je sklicevanje na program izvedbe [[...]]Program izvedbe infrastrukture je zdaj opredeljen v 8. členu, medtem ko smo ga imeli v stari verziji v 11. členu, in zaradi tega je čisto tehnični oziroma redakcijski amandma, da samo pravilno opredelimo sklicevanje na program izvedbe infrastrukturnih ureditev. Spoštovani, vsebinsko amandma nikakor ne posega v zakon. Amandma zgolj usklajuje besedilo zakona s sprejetimi amandmaji v drugi obravnavi na seji matičnega delovnega telesa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik Vlade? [[Ne želi.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? Lahko razpravljajo 5 minut. [[Ne želijo.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju k 11. členu zakona. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti 8. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Želi kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas? [[Ne želi.]] Prijavite se torej tisti, ki želite obrazložiti glas v osebnem imenu. Gospod Janez Ribič, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani! Moram se oglasiti in obrazložiti svoj glas. Namreč, v 13 letih trepetanja ob vsakem padanju dežja na našem koncu, na Štajerskem ob reki Dravi, se sprašujem, kam odhajajo sredstva iz dravskih elektrarn, ki so namenjena v ta vodni sklad, na naš konec pa se nič ne vrača. 13 let že gradimo protipoplavni nasip med Mariborom in Ptujem, na levem bregu Drave, a zaman. Struga Drave je zaraščena, saj se ne opravlja redno vzdrževanje, in zdi se mi, da so sredstva vodnega sklada nepošteno razdeljena po državi Sloveniji. Zato se mi zdi, da bo potrebno, da se bodo prihodnje vlade s tem več ubadale. S strani ministrov, katerim sem postavljal vprašanje, ni bilo nikoli odgovorov ali pa so bila sprenevedanja ali pa prelaganje odgovornosti na nekoga drugega. Zato si želim, da bi enkrat spregledali in namenili tudi sredstva iz tega sklada za vzdrževanje. Glasoval bom proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Svoj glas bo obrazložil gospod Franc Bogovič.
Lep pozdrav vsem skupaj! Glede na to, da sem bil na lokalnem nivoju zelo aktiven takrat, ko smo umeščali projekt hidroelektrarn na Spodnji Savi v prostor, ko sva z žal bivšim, pokojnim kolegom Kristijanom Jancem veliko storila za to, da se je v slovenskem prostoru nekaj naredilo na umeščanju objektov tudi na področju protipoplavne zaščite, smo bili prepričani, da je zakon, ki je bil takrat sprejet, zadostna osnova, da se bo izpeljala izgradnja celotne verige hidroelektrarn na Spodnji Savi. Glede na okoliščine, v katerih se nahajamo, je takšen predlog zakona, katerega sem sam tudi sopredlagatelj, primerna osnova, da se s pomočjo podnebnega sklada uresničijo investicije, ki so v duhu evropske energetske politike, v duhu zagona slovenskega gospodarstva in tudi ureditve protipoplavne zaščite v posavskem prostoru. Prepričan sem, da je ta zakon dobra osnova tudi za to, da bo stekel proces tako na Srednji Savi kot tudi na področju Mure in da bo to še naprej primer dobre prakse v slovenskem prostoru, kjer sodelujeta zasebni, se pravi energetski, denar in javni denar. Tudi z moje strani gredo opazke in kritike na delo ministrstva za okolje v zadnjem času. Dobro leto in pol je bilo potrebno, da so napravili vse napore, pripeljali tudi predsednika Vlade v Posavje, da je uvidel, da je to projekt, ki je pravi projekt za krizne čase, projekt, ki mu je treba slediti, žal pa je bilo vedno veliko ovir na drugem delu. Želim si, tako kot drugi kolegi iz naše poslanske skupine, da se bo na vodarskem področju v prihodnosti delalo bolje kot doslej. Sam pa bom ta zakon z velikim veseljem podprl.
Hvala lepa. Svoj glas bo obrazložil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz bom glasoval proti temu zakonu, in sicer iz preprostega razloga, ker že vseskozi opozarjam na nepravično in nepravilno koncesijsko pogodbo oziroma način financiranja te verige elektrarn. Zagotovo podpiram izgradnjo elektrarn, vendar vsaka elektrarne se vrti in iz tega vrtenja nastaja električna energija, ki bi lahko plačala tudi izgradnjo infrastrukture, ki je za to potrebna, od cestne do vodarske. S tem zakonom ne pobiramo samo iz Sklada za podnebne spremembe. Sprememba je tudi pri koriščenju vodnega sklada. Zaradi tega nam grozi celo, da bo vodni sklad dobesedno klecnil oziroma se moramo vprašati, kaj bo z ostalimi področji v Sloveniji, kjer se že sedaj nič ne dogaja zaradi tega. Mogoče zaradi ne dovolj aktivnosti na Ministrstvu za okolje in prostor, tudi to dopuščam. Vendar bo ta sklad zaradi teh obremenitev klecnil v naslednjih letih in zato lahko pričakujemo, da bo v bodoče plavalo še marsikatero področje, ne samo Savinja, Sora, pa Ljubljana v zadnjem času, praktično tretjina Ljubljane tega okoljskega dela, pa še marsikdo v Sloveniji. Zaradi tega sem prepričan, da koriščenje vodnega sklada ni pravilno oziroma da bi bilo treba in da bo treba te zadeve v bodoče drugače urediti. Zaradi tega bom glasoval proti temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Videl sem željo po obrazložitvi glasu, zato dajem čas za prijavo za obrazložitev glasu. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Kot eden od tistih, ki jih danes upravičeno krivite za to, da je padlo poroštvo za Termoelektrarno Šoštanj, sem izjemno naklonjen izgradnji infrastrukture za obnovljive vire energije. Izgradnja hidroelektrarn na Srednji Savi je ena od takih infrastruktur. Kljub temu, da sem samemu konceptu v osnovi naklonjen, pa ne morem mimo tega, da ta zakon predvideva nadaljnje črpanje sredstev iz vodnega sklada zgolj na eno področje, medtem ko so tudi drugod po Sloveniji, še posebej v Dravski dolini, ki je poplavno ogrožena, potrebe za to, da saniramo strugo Drave, in v dosedanjem obdobju je bilo tudi zaradi primata investicij na Savi to področje izrazito zapostavljeno. To je razlog, da tega zakona žal, kljub naklonjenosti politiki obnovljivim virom, ne morem podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Andrej Vizjak.
Spoštovani! Temeljni namen predloga zakona, ki ga bom seveda podprl, je bil, da se zagotovi stabilen vir financiranja za izgradnjo preostalih dveh hidroelektrarn v spodnjem toku reke Save, to je hidroelektrarne Brežice in hidroelektrarne Mokrice. Namreč, pri hidroelektrarni Krško, ki je prva naslednja višja, je nastal problem pri zagotavljanju sredstev iz Sklada za vode. Sklad za vode je pod pritiskom številnih projektov urejanja vodotokov po državi, kar je ne nazadnje tudi posledica podnebnih sprememb in pogostih neurij. Prav ta namen, da razbremenimo vodni sklad in da del infrastrukture, pomemben del, 90 % v znesku, financiramo iz drugega, to je tako imenovanega podnebnega sklada. Ključni cilj predloga zakona torej je, da razbremenimo vodni sklad v 90 % njegovih obveznosti do nadaljevanja financiranja gradnje hidroelektrarn in te obveznosti prenesemo na Sklad za podnebne spremembe. Sklad za podnebne spremembe je ustanovljen na podlagi direktiv Evropske unije, in vlaganje v obnovljive vire je 50-odstotni, torej namenski del za ta sklad. Če si boste prebrali direktive, boste videli, da je prav cilj podnebnega sklada financiranje tovrstnih investicij. Zato se čudim tistim, ki kot argument za nasprotovanje navajajo, da denar iz Sklada za vode ni pravično razporejen, saj se Sklad za vode s tem zakonom pravzaprav razbremenjuje. Res pa je, da se morajo tudi poslej financirati čiste vodne ureditve iz Sklada za vode, kot je urejanje pritokov v akumulacije in podobno. To se pa ne sme financirati iz podnebnega sklada. To je bistvo in ta zakon bom kot predlagatelj podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Že sami podpisi pod zakon in pod ta uskladitveni amandma, ki smo ga že potrdili, so verjetno malo nenavadni za ta državni zbor. Ampak Odbor za okolje in prostor je štirikrat razpravljal o problematiki upravljanja z vodami v Republiki Sloveniji in vsakokrat znova smo se vrnili k osnovni, ne dilemi, ampak osnovni ugotovitvi, da se sredstva vodnega sklada prav zaradi zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save uporabljajo napačno. Zakon o vodah je vodni sklad usmeril v investicijsko vzdrževanje, investicije v vodotoke, zaradi tega, da se upravlja, uravnava vodni režim, da se preprečuje poplave in tako naprej. Ta denar ni bil namenjen za izgradnjo hidroenergetskih objektov. Vendar je bila ta čas že podpisana koncesijska pogodba in v tem času ni bilo možno karkoli spremeniti tako, da bi koncesionarju odvzeli pravico do teh sredstev. Zato je bila preusmeritev na črpanje podnebnega sklada edina razumna in tudi ekonomična rešitev. In zaradi tega smo podpisali ta zakon, zaradi tega smo se uskladili okrog njega. Jaz mislim, da ljudje, ki živijo ob Dravi in ob Muri in jih ogrožajo poplave, s tem zakonom dobijo v bistvu nazaj denar, ki se nabira v vodnem skladu. Zaradi tega je treba ta zakon sprejeti. Torej, bodimo razumni, razmišljajmo tudi en korak pred svojim nosom, ne pa razmišljati vedno samo o tistem, kar se nam ta trenutek dogaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Han.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval za ta zakon in mi ta moment prav nič ni mar, če je prvopodpisani pod ta zakon mag. Andrej Vizjak in če bo zaradi tega zakona, če bo sprejet v Državnem zboru, dobil kakšno politično piko več na teh volitvah. Poleg tega, kar je kolegica Breda Pečan rekla, da s tem zakonom razbremenjujemo vodni sklad, da bodo ta sredstva v vodnem skladu namenjena za druge uporabnike, je tudi eden temeljnih razlogov, zakaj smo ta zakon napisali. Jaz bi bil sicer bolj zadovoljen, če bi ga Vlada predlagala. Temeljni razlog je bilo tudi Računsko sodišče, ki je ugotovilo, da se infrastruktura ne more financirati iz energetskega dela, ampak se mora iz drugih virov, in mi smo našli ta podnebni sklad in s tem tudi zagotovili, da Računsko sodišče ne bo imelo pripomb. Je pa res, da smo Socialni demokrati drugačna stranka kot nekatere druge in ne spreminjamo stališč zaradi dnevnopolitičnih situacij, tako kot nekateri, ki so spremenili zaradi politične situacije odnos do TEŠ in tako naprej. Mi mislimo, da je ta projekt dober za Slovenijo, za slovensko gospodarstvo, in ga bo večina med nami tudi podprla, ne glede na to, kdo je prvopodpisani pod ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Videl sem interes, gospod Golobič. Je še interes? Sprašujem, ali še želi kdo diskutirati o tej temi. Prijavite se za obrazložitev glasu. Gospod Borut Sajovic, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi prosil, da še v teh obrazložitvah glasu res razčistimo dilemo, ali imamo vsa zagotovila, da se sredstva vodnega sklada, ki so namenjena za popravilo vodotokov v vseh ostalih 210 slovenskih občinah, s tem ne krnijo in ne črpajo, še posebej v tem prehodnem obdobju, dokler podnebnega sklada nismo ustanovili. Če bom v nadaljnjih obrazložitvah glasov dobil potrditev, da je temu res tako, potem ima zakon mojo podporo, v nasprotnem primeru pa: v Sloveniji imamo veliko občin, ne samo tiste, ki ležijo ob Savi.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gregor Golobič.
Hvala lepa. Glasoval bom proti temu zakonu. Mislim, da je ta razprava pokazala, razgrnila paleto različnih interesov, ki se križajo ob tem zakonu in ki jim ni mogoče odrekati legitimnosti, utemeljenosti, ampak mislim, da rešitev ni prava. Seveda je problem, da se je vodni sklad v preteklih letih izčrpaval in angažiral za potrebe, za katere ni bil niti ustanovljen. Namesto da bi se urejali vodotoki, da bi se ljudem, ki živijo ob Gradaščici, v Mozirju ali drugje v Sloveniji, kjer jih ogrožajo poplave, urejali ti vodotoki, so se tlakovale brežine reke Save v spodnjem delu. Prav je, da se jih je, vendar vodni sklad ni bil ustanovljen v ta namen, in dobra plat tega zakona je, da se vodni sklad zdaj, ko je že praktično izpraznjen, ko je obubožan, tega razbremenjuje. Vendar ima ta zakon drugo plat – obremenjuje drug sklad, ki še ni nastal in ki mora imeti popolnoma drugačno vlogo, da nadomesti izpad tistega, na kar so sedaj računali iz vodnega sklada, da to nadomesti podnebni sklad. Pred podnebnim skladom so številne naloge na področju tistega, kar potrebuje država za to, da se prilagodi na podnebne spremembe. In tako kot velja generalno, da bodo morali investitorji pokrivati stroške obremenitve okolja, mora to veljati tudi za investitorje v energetske objekte. Če je že kje izjema, potem je pri objektih, ki imajo posebno tveganje in so energetsko prihodnostno naravnani, ne pa hidroelektrarne, ki so specifične in se morajo ekonomsko pokrivati vključno s temi stroški. Zato menim, da ta rešitev kot celota ni prava. Naslavlja pravi problem, je pa treba najti drugo rešitev.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Problem, pred katerim smo se znašli, je naslednji. Država ima prazne žepe. To je to. In seveda neodgovoren odnos, tako do energetskega programa, sploh do vodnega energetskega programa, za katerega vemo, da je najboljši energetski program; ni primerjave z drugimi viri, kot je termo in tako dalje. Po drugi strani pa že od leta 2000 nobena vlada ne skrbi za vodarstvo, in zato ni čudno, če smo leta 2009 plavali od Pesnice, pa Dornava, Ptuj in tako dalje – vse poplavljeno. Kaj je v tem trenutku pravzaprav za narediti? Odločati se med dvema slabima zadevama. Če zakon podprem, bodo rekli naši: nisi poskrbel oziroma ni denarja za urejanje vodotokov in tako dalje. Če zakona ne podprem, potem sam pri sebi vem, da sem naredil nekaj slabega zato, ker ne podpiram energetike, in sicer hidroenergetike, ki je daleč najčistejša. Kot energetik tega ne morem, kot poslanec iz tistega področja bi moral to narediti, ampak tokrat se bom odločil za to, kar je dobro za državo. Zakon bom podprl, istočasno pa povedal in pričakoval od vseh tistih, ki se boste vrnili po 4. decembru, da boste podprli tudi v proračunu ali rebalansu proračuna za vodni sklad, da bomo tudi vodotoke začeli renovirati. Upam, da boste imeli toliko korajže ter tudi načelnosti in poštenja.
Še sem videl prijave za obrazložitev glasu. Kdor še želi obrazložiti glas, naj se prosim prijavi. Gospod Gvido Kres, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Zanimiva je ta debata, te razlage glasu. Po informacijah, ki sem jih v tem trenutku uspel na hitrico dobiti, je zadeva takšna. Vodni sklad naj porabi denar, ki ga pobere. 8 milijonov evrov, po informacijah, ki sem jih dobil, se vsako leto steče nazaj v integralni proračun, namesto da bi tisti ljudje, ki so za to odgovorni, delali. Treba jih je poklicati na odgovornost, jim pokazati vrata, če niso sposobni, in naj se ta denar porabi tam, kjer je potrebno. Med drugim tudi to: zakaj ne začno pobirati vodnega sklada oziroma sredstev tudi od slovenskih term? Tudi tukaj notri je svoj del, iz katerega se lahko naberejo tudi še sredstva. To bi bilo še dodatno k tem 8 milijonom, in mislim, da bi se s tem denarjem tudi dalo kaj narediti. Jaz bom podprl ta zakon. Tisti, ki ne delajo dobro, naj svoje delo raje začno dobro opravljati. Zakaj bi zaradi tega rušili ta zakon, ki je danes v proceduri? Hvala lepa.
Hvala. Glas bo obrazložil gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Vodni sklad se polni iz dveh delov, eno je koncesijska dajatev, drugo so vodna povračila. In med temi, ki plačujejo vodna povračila, so hidroelektrarne največji vplačnik. To pomeni, da če investiramo v dodatno gradnjo hidroelektrarn, povečujemo tudi tisti del, ki bo šel v vodni sklad, in to je povsem nasprotno od tega, kar je govoril gospod Golobič. Tudi v tem primeru, ko gre za izkoriščenje potenciala Spodnje Save, gre v tem delu za urejanje vodotokov, kajti tudi območje Spodnje Save je poplavno območje. Spomnite se poplav v Kostanjevici, v Brežicah in drugih krajih ob Spodnji Savi. Najbrž je normalno, da se sredstva vodnega sklada plasirajo tja, kjer so projekti. Žal za nekatera druga področja najbrž ni projektov, če sredstva v vodnem skladu ostajajo. In iz tega razloga je treba podpreti ta zakon, tudi zato, da bo ta samooskrba z energijo nekoliko večja, pa tudi zato, da se bodo povišala sredstva vodnih povračil, ki jih plačujejo hidroelektrarne v ta sklad, in da se bo s tem tudi omogočalo investiranje na drugih področjih takrat, ko se bodo pripravili projekti. Je pa res, da od tistega, ko teče voda v grlo, ni vodnih povračil, in to je najbrž ključni problem tega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje? Na glasovanje dajem predlog zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 15. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije v okviru skrajšanega postopka Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona, pri čemer vas obveščam, da me niti Zakonodajno-pravna služba niti Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Želi kdo v imenu poslanske skupine obrazložiti glas? Gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V naši poslanski skupini tega predloga zakona ne bomo podprli. Razlog je relativno preprost. Poslanci, s prvopodpisanim Francom Jurijem, so predlagali rešitev, ki izboljšuje področje glede kolizije interesov pri upravljanju fundacije za financiranje humanitarnih in invalidskih organizacij. Ta rešitev je v tem primeru dobra. Mi smo predlagali, da bi se enako rešitev uporabilo tudi pri fundaciji za financiranje športnih organizacij, vendar za čuda koalicija tega predloga ni sprejela. In nam se zdi nekako neprimerno, da se iz sredstev, pridobljenih iz Loterije Slovenije, ki jih financirata dve fundaciji, ena je za invalidske, druga za športne organizacije, in v eni je to preprečevanje kolizije interesov izpeljano, v drugi je pa to omogočeno – nedoslednost. Ta amandma smo pravočasno predlagali, korektno pripravili. Napovedan je bil tudi pogovor s predlagatelji zakona, da bi to zadevo uredili, vendar do tega potem ni prišlo. Glede na to, da imamo sedaj v postopku na Mandatno-volilni komisiji tudi predlog za sestavo sveta športne fundacije, bi bil ta sprejeti amandma več kot primeren, kajti pri obravnavi tega predloga na Mandatno-volilni komisiji se je pokazalo, da se v svet fundacije kadruje vrsto oseb, pri katerih obstaja kolizija interesov, ko so na eni strani tisti, ki odločajo o porabi sredstev, na drugi strani pa skozi projekte sodelujejo pri trženju teh sredstev fundacije. Glede na to, da je ta rešitev nedosledna, bomo v naši poslanski skupini glasovali kvorum oziroma zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Franco Juri, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Poslanska skupina Zares bo podprla to novelo zakona, kajti menimo, da je pomemben korak k ustvarjanju bolj transparentnega, preglednega sistema upravljanja sredstev iz naslova Loterije Slovenije. Strinjamo se z določenimi pomisleki, ki so bili ravnokar izraženi v zvezi s potrebo, da se podobno rešitev uveljavi tudi pri drugi, športni fundaciji. Pri tem pa je vendarle treba dodati v pojasnilo, da Fundacija za šport že razpolaga s pravilnikom, ki določa omejitve, ki jih mi uvajamo tudi v primeru FIHO. Torej, ne gre za avtomatično in povsem enako situacijo, dejstvo pa je, da smo se tokrat lotili fundacije invalidskih in humanitarnih organizacij. Dolgoročno pa bo treba to urediti na enakovreden način tudi za ostale fundacije, ki so udeležene v koncesiji Loterije Slovenije. Tako da menimo, da je kljub tem pomislekom in utemeljenosti nekaterih opazk pomembno, da danes potrdimo ta zakon in da vzpostavimo ustrezen temelj tudi za nadaljnje potrebne spremembe. Navsezadnje smo k temu zakonu pristopili tudi po priporočilih nekaterih ključnih nadzornih institucij, Računskega sodišča in še posebej Komisije za preprečevanje korupcije, ki je ta zakon tudi javno podprla, ob tem pa se zavedamo, da bo treba nadaljevati in dopolniti vse tiste segmente, ki ostajajo še nedorečeni. Ampak naj še enkrat pojasnim. Kar zadeva športno fundacijo, smo ugotovili, ko smo pripravljali amandma, ki je bil smiselno zelo podoben tistemu amandmaju, ki ga je predlagala Slovenska demokratska stranka, da so v podzakonskih aktih oziroma v ustanovni listini in v pravilih športne fundacije že določene tri omejitve, ki se ujemajo z omejitvami iz tega zakona. Naš glas bo seveda za.
Hvala lepa. Kdo še želi obrazložiti glas v lastnem imenu? Če je še kdo, se prijavite. Gospod Borut Sajovic, izvolite.
Hvala lepa. Jaz moram reči, da bom predlog podprl, v duhu podpore tega predloga bom pa glasoval tudi na Mandatno-volilni komisiji, takrat, kadar bomo odločali o športni fundaciji. Čas, v katerem živimo, ni čas, ko bi določene sfere interesno, politično ali pa dedno za vse večne čase obvladovali eni in isti. Če imamo na teh funkcijah ljudi, ki se v preteklosti z delom nismo pokazali, imamo tako v eni kot v drugi politični opciji zagotovo dovolj ljudi, ki bodo svojo nalogo in funkcijo opravili v duhu poslanstva, za katerega so bili izbrani, in jih pri tem ne bodo vodili drugi interesi. Na strani invalidskih ter tudi športnih organizacij smo doživeli številne očitke o krivicah, zlorabah in še čem. Jasna so tudi mnenja organov, ki jih imamo v tej državi, tako s področja nadzora Računskega sodišča kot tudi protikorupcijske komisije, in jaz mislim, da smo jih pri ravnanjih in pri odločitvah dolžni upoštevati. Moj glas bo za sprejetje tega zakona, zato da enkrat z zadevami, ki niso dobre, razčistimo v dobro koristnikov sredstev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Svoj glas bo obrazložil gospod Franco Juri.
Hvala za besedo. Glasoval bom za ta zakon, ker je zakon po dolgoletnih pričakovanjih spremembe, ki je potrebna, končno tukaj, in imamo danes priložnost spremeniti situacijo, ki je botrovala marsikaterim polemikam, tudi znotraj samega FIHO. Kot vemo, ta zakon podpira veliko humanitarnih organizacij, forum humanitarnih organizacij. Podpirajo ga tudi nekatere invalidske organizacije, zlasti tiste, ki so bile v teh letih diskriminirane, ki niso imele dostopa do ključnih odločitev. Zakon oziroma pobuda zanj je nastala na predlog in na pobudo teh nevladnih organizacij, torej na pobudo neposredno zainteresiranih, ki so pričakovali od Državnega zbora in tudi od Vlade, da bi končno uredila razmere in da bi preprečila nadaljnje možnosti konflikta interesov in celo nadaljnje možnosti koruptivnih ravnanj, kot jih je označila protikorupcijska komisija. S tem nismo želeli dokazati oziroma trditi, da do takih ravnanj tudi prihaja, ampak možnosti obstajajo, ker je treba vzpostaviti sistem, ki bo do takih skušnjav dejansko vzdržen. Mislim, da bo s tem zakonom to doseženo, zato bom glasoval za zakon.
Hvala lepa. Svoj glas bo obrazložil gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Rešitev, ki je predlagana v tem zakonu, je nedosledna. Nanaša se na en del uporabnika javnih sredstev, to se pravi na tisto fundacijo, ki ureja poslovanje ali pa financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij, izključuje pa rešitev istega, identičnega problema pri Fundaciji za šport. Še več, primer je hujši. Pri Fundaciji za šport imamo mnenje Računskega sodišča, da je šlo za neprimerno, nepravilno in ne vem kakšno porabo sredstev, in pri Fundaciji za šport imamo mnenje protikorupcijske komisije, da so bili postopki in dejanja taka, da imajo sume korupcije. Bilo je izdano načelno mnenje. Ko smo mi na to opozorili pri obravnavi te spremembe, smo naleteli na gluha ušesa, in nerazumljivo je, da se koalicija v Državnem zboru spusti reševati en del problema, v eni instituciji, v eni organizaciji, na drug problem, o katerem je obveščena mnogo bolj in mnogo bolj korektno, saj so te stvari podprte z mnenji neodvisnih institucij, kot sta Računsko sodišče in protikorupcijska komisija, pa ne odreagira, kljub opozorilu in kljub predlogu za amandma. Ureja se pa vse v istem členu. Vse se ureja v istem členu, in razumi, kdor mora, da se nekje preprečuje kolizije interesov, v drugem delu pa se ta kolizija interesov ne preprečuje, pa se ve zanjo. Če povem drugače, se v enem delu porabe javnih sredstev, ki gredo iz sredstev loterije, in to v Fundaciji za šport, podpira klientelna ravnanja. Zato tega predloga, takega kot je, ker je necelovit, nepopoln, ni mogoče podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj za obrazložitev glasu.
Hvala za besedo. Zakon o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije je bil že večkrat spreminjan, največkrat v delu, ki določa sestavo obeh fundacij, tako Fundacije za šport kot fundacije za invalidske in humanitarne organizacije. Pri tem smo bili poslanci večkrat pred odločitvami, povezanimi s tem, ali je pravična zastopanost konkretno v fundaciji FIHO med invalidskimi in humanitarnimi organizacijami, ali je pravo razmerje med številom članov in ali posledično to tudi pomeni pravično razdelitev sredstev, ki jih fundacija deli med svoje člane. Novela prinaša spremembe v številu in razmerju med člani sveta, ki prihajajo iz invalidskih in humanitarnih organizacij, in tisto, kar je vredno podpreti, je zmanjšanje števila članov, ker to pomeni racionalizacijo in jo v SDS podpiramo. Vendar pa bi glede na to, da sta bili obe fundaciji večkrat pod drobnogledom Računskega sodišča, protikorupcijske komisije in drugih organov, pričakovali, da bodo podprta določila, ki bi omejila možnost konflikta interesov oziroma morda tudi nezakonitosti. Pri tem nismo bili uspešni. Predlagali smo amandma, ki ni bil potrjen. Še več, Vlada nam ves čas ponuja v sprejetje za direktorja Fundacije za šport človeka, ki mu je bilo dokazano, da je kršil zakonodajo in da fundacije ni vodil skladno z zakonom. Zaradi navedenega zakona ne morem podpreti.
Hvala lepa. Svoj glas bo obrazložila gospa Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa. Zakon bom podprla zaradi tega, ker se je predolgo čakalo s spremembami, ki so jih pristojne inštitucije nakazovale že dolgo časa. Gre namreč za probleme v zvezi s transparentnostjo poslovanja te organizacije, ki razpolaga z 20 milijoni evrov. Gre za to, da prihaja do kolizije posameznih vlog, ko tisti, ki prejemajo ta sredstva, o tem odločajo. Zato zakon sledi tem spremembam, ki so nujne in so bile zapisane v uradnih dokumentih, hkrati pa so nas na to opozorile tudi organizacije, ki so udeležene v tem procesu in so bile diskriminirane, v prvi vrsti invalidske organizacije, ki v procesu niso mogle enakovredno sodelovati, na drugi strani pa humanitarne organizacije, ki na področju izvajanja dejavnosti in pri tem potrebne podpore predstavljajo čedalje pomembnejši segment te družbe. Vedno znova se je dogajala manira, da so bile preglasovane oziroma da njihov glas ni bil uslišan. Dejstvo je, da je ta sprememba nujna in jo je treba izvesti sedaj. Seveda pa so v nadaljevanju potrebne nove spremembe, na kar opozarja v svojem mnenju tudi protikorupcijska komisija. In glede na to, da nismo odpirali posameznih členov, prav vsega nismo mogli razrešiti. Res pa je, da prav vsi segmenti niso v enakem položaju, kajti če rešuje pravilnik določene pomanjkljivosti, ki jih mi rešujemo z zakonom, seveda ne moremo reči, da bomo zakon v celoti zavrnili zaradi tega, ker ne obravnava enako. Naslednji koraki so nujno potrebni, in sem prepričana, da se bodo tedaj problemi rešili na enak način. Hvala.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 7. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov v okviru rednega postopka Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. 10. 2011. Gre za odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k 35. členu. Gospod Presečnik, želite besedo? Izvolite, imate besedo, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli amandma. Jaz sem že včeraj v mnenju poslanske skupine rekel, da pričakujem, da bo ta amandma sprejet, ne glede na to, da bi morali to popraviti že prej, vendar žal nismo. Niso samo invalidska podjetja kriva za to, da se to razmerje invalidi proti ostalim ni spremenilo s 40 % na 50 %, da dobijo pravico do določenih bonitet iz zakona. In zagotovo je nemogoče poslovanje, poslovne načrte in poslovno strategijo prilagoditi v tako kratkem času. Tako da ocenjujem, da je to kar naenkrat velik pritisk na invalidska podjetja, kljub temu, da smo mnogo stvari s tem zakonom tudi razrešili, vendar je ostala še ta, lahko bi rekel, malenkost, ki bi ji bilo dobro prisluhniti in na ta način omogočiti invalidskim podjetjem, da z normalnim prehodom funkcionirajo tudi v sistemu 50 % invalidov. Če hočemo dobro tudi invalidskim organizacijam oziroma invalidom, bomo ta amandma podprli. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ga bomo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, prijavite se za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Besedo ima gospod Radovan Žerjav. Gospod Žnidaršič, vam bom dal besedo. Najprej gospod Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi sam bom ta amandma podprl, predvsem zaradi tega [[...]]
Se opravičujem, gospod Žerjav. Vi boste v svojem imenu obrazložili glas. Gospod Žnidaršič, v imenu poslanske skupine? Izvolite, imate besedo.
Lepa hvala, gospod podpredsednik. Prej sem pritisnil na napačno tipko, pa nisem bil prijavljen. Hvala lepa za priložnost. Naša poslanska skupina bo zadevo podprla. Menimo, da je dejansko treba podaljšati rok za uveljavitev tega zakona, zaradi tega ker smo v razgovorih s številnimi invalidskimi podjetji ugotovili, da je preveč tistih, ki jih bo stvar tako zelo prizadela, da bodo nastopile velike težave v smislu zagotavljanja 50-odstotne pokritosti z invalidi v posamezni invalidski organizaciji. Mi se zavedamo dejstva, da je zamuda pri realizaciji ostalih zadev v zakonu bila že prej, ampak to ne pomaga tistim, ki ne bodo mogli uresničiti tega cenzusa, tega pogoja. In zaradi tega apeliramo na vse, da bi to možnost imeli in da bi podprli rešitve, kot so bile vložene. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predpostavljam, da v imenu poslanske skupine ne želi besede nihče več. V lastnem imenu, gospod Žerjav, izvolite.
Hvala lepa. Tudi jaz bom ta amandma podprl, zato ker se mi zdi predvsem življenjski. Zdi se mi nesprejemljivo, da bi posamezni poslovni subjekti, ki so invalidska podjetja, zaradi tega administrativnega ukrepa lovljenja teh 50 % invalidov v invalidskem podjetju, bila prisiljena odpuščati zdrave ljudi, da bi ujela ta odstotek. To se mi zdi res preveč radikalen ukrep in se mi zdi prav, da vendarle tem podjetjem damo možnost leta dni, da v tem letu počasi, seveda z neko strategijo prilagajanja, prilezejo na teh 50 %. Zdi se mi, da bomo vendarle s tem ukrepom naredili preveč škode, predvsem to, ker drugih možnosti praktično ni čez noč, priti na nek odstotek invalidov, da bodo odpuščali zdrave ljudi. To se mi pa zdi, da je vendarle malo prehudo. Torej, podprimo ta amandma.
Hvala lepa. Še Andreja Črnak Meglič bi želela obrazložiti svoj glas.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Vem, da je veselje biti všečen, ampak treba je povedati zgodovino vsebine tega amandmaja. Leta 2008 je bila sprejeta ustrezna evropska direktiva, ki pove, kako se lahko razporejajo sredstva državnih pomoči. Že leta 2007 je vlada Janeza Janše pričela pogajanja z invalidskimi podjetji in jih opozarjala na to, kaj se bo zgodilo. Štiri leta časa je bilo za prilagoditve. In zgodilo se ni nič. Lažje je pridobivati poslance in loviti volilne glasove za to, da se izglasuje amandma, ki pa je v nasprotju z evropsko direktivo. In mi bomo sprejeli zakon, s katerim bomo šli kontra temu, kar smo se obvezali, da bomo spoštovali evropski pravni red. Jaz mislim, da je to zadeva, ki sodi v neko drugo državo, o kateri smo se pogovarjali s posmehom. Zdaj smo prostovoljno vstopili v neko zvezo, katere red moramo spoštovati. In s tem ne bomo uredili popolnoma ničesar. Poleg tega invalidska podjetja ne bodo izgubila statusa invalidskega podjetja, če pogoju ne bodo zadostila. Ta pogoj, o katerem se pogovarjamo, velja samo za investicije. Tako da je zelo veliko sprenevedanja. In še enkrat pravim, ta zakon ne bo mogel začeti veljati, če ta amandma sprejmemo. Hvala.
Hvala lepa. Še vidim interes za obrazložitev glasu. Kdor želi obrazložiti glas v svojem imenu, naj se prosim prijavi. Gospod Andrej Magajna, izvolite.
Upam, da bo ta amandma sprejet. Gre za neko logično prehodno obdobje, da se zadeve uredijo. Glede tega govorjenja, kaj je bilo in kaj ni bilo, bi se pa vprašal, zakaj smo potrebovali tri leta, da je prišlo do zakona. Dobro, nič ne bomo rešili z govorjenjem, kdo je za kaj kriv, zakon je in vsak zakon mora imeti neko realno prehodno obdobje. Invalidska podjetja niso vedela, kdaj bo stopil zakon v veljavo, je pa problem, saj bi tako kratek rok lahko povzročil še eno veliko težavo. Ne samo, da je težko pridobiti naenkrat v enem podjetju, ki ima 100 zaposlenih, pa od tega 40 invalidov, 10 novih invalidov, problem je lahko tudi ta, da bodo nekateri, če bodo hoteli zadostiti zakonu, morali celo odpuščati, da bodo dosegli to kvoto. Zavedajmo se, zakon je, zakon rabi en prehod, eno prehodno obdobje, in dajmo to možnost in ne govorimo o zgodovini, omogočimo, da se bodo ta invalidska podjetja lahko prilagodila in da ne bo prišlo do odpuščanja invalidov iz teh podjetij.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 25. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Vlada nas je opozorila, da je po končani tretji obravnavi predlog zakona zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa, neusklajen, zato je pripravila uskladitveni amandma k 17. členu, ki smo ga že prejeli na klop. Želi predstavnica Vlade obrazložiti? [[Ne želi.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne želijo.]] Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o uskladitvenem amandmaju Vlade k 17. členu zakona. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Glede na sprejeti uskladitveni amandma lahko preidemo na odločanje o zakonu v celoti. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti ter vrnitvi njihovega premoženja in pravic v okviru skrajšanega postopka Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Gospod Križman, želite obrazložitev glasu v svojem imenu ali v imenu poslanske skupine? V imenu poslanske skupine, gospod Marijan Križman, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Le nekaj besed o zakonu, ki je pred nami. Zakon o ponovni vzpostavitvi agrarnih skupnosti je bil že davno tega sprejet in tudi nekajkrat bolj ali manj uspešno noveliran. Zadnja novela olajšuje članom agrarnih skupnosti tiste dejavnosti in tiste operacije, ki ste jih zasledili v gradivu, in tiste, o katerih so včeraj govorili predstavniki poslanskih skupin. To je seveda, kot je bilo rečeno, in tudi sam se strinjam s tem, zelo majhen korak pri reševanju problemov agrarnih skupnosti, kajti obstoječi zakon ne dovoljuje večjih sprememb, še posebej tistih ne, ki si jih v agrarni skupnosti najbolj želijo, in to je, da bi postali pravna oseba in da bi podaljšali rok za vpis članov agrarnih skupnosti, kajti po letu 2001 jih je zunaj ostalo še skoraj toliko, kot jih je vpisanih. Če pogledate na internet, boste videli, da so člani agrarne skupnosti že nekako pravna oseba, nepravna pravna oseba bi lahko rekli, ampak tako se obnašajo. Kot je bilo včeraj rečeno v večini uvodnih besed, tudi Hrvaška seveda, predvsem pa Avstrija, ki ima to najbolje urejeno, ter Italija in Nemčija imajo to tako urejeno, da so člani agrarne skupnosti pravne osebe in da imajo stvari urejene tako, da lahko odločajo o vsem. Ker smo mi šli v nasprotno smer in je to postalo predmet dednega prava, je ta zakon zašel v slepo ulico in ga je težko ali pa skoraj nemogoče uporabljati. Napovedi vseh, ki so včeraj razpravljali, in tistih, ki smo se dobili na okroglih mizah, da je treba narediti, spisati nov zakon, zakon o agrarnih skupnostih – to je nujno potrebno. Razprava o agrarnih skupnostih je prinesla vsaj nekaj dobrega, da se je odprla najširša razprava in da je prišlo do točk, ki so najbolj pomembne, in to je čim prej spremeniti zakon, tako da bo ljudem koristil, da jim ne bo v oviro. Novelo zakona, ki je pred nami, bom seveda podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Več se jih prijavlja za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Prosim, da se prijavite, kdor želi razpravljati oziroma obrazložiti svoj glas. V imenu poslanske skupine bo glas obrazložil gospod Borut Sajovic.
Hvala lepa. Zakon o agrarnih skupnostih je pomemben zakon, v parlamentu uživa široko podporo in tudi podporo Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, saj smo bili eni od sodelavcev pobudnikov in pripravljavcev pri teh postopkih. Za kaj gre? Agrarne skupnosti pokrivajo veliko površino v Sloveniji, gospodarjenje na tej površini pa je zaradi zakonodaje, ki ni življenjska, omejeno. Ključen problem je, da agrarne skupnosti zaradi nedokončanih dednih postopkov ne morejo prihajati do gradbenih dovoljenj za hleve, pastirske stanove, ki se zaradi starosti rušijo. Na drugi strani zaradi nedokončanih medsebojnih razmerij občinam, podjetjem ne morejo izdajati soglasij za vodne vrtine, za vodne rezervoarje, za prekop zemljišč. V tem trenutku smo trčili na hud ustavnopravni problem, ali je mogoče pred dokončanjem dedovanja dobiti tričetrtinsko soglasje in mnenje brez tistih, ki dednega postopka še niso zaključili. Rešitev, ki se predlaga, je relativno modra, kompromisna, in sicer da to v njegovem interesu naredi nek pooblaščenec, ki ga določi sodišče. Predvsem je predlog smiseln zato, ker se bo premoženje vseh, tudi tistih, ki dednih postopkov še niso zaključili, s temi postopki povečalo in bodo na koncu dedovali več, boljše, dodatno premoženje, kot pa če se to ne postori. Zato mislim, da je rešitev, ki rešuje del problemov, vseh pa še ne, vredna vse podpore; v korist bo vsem agrarnim skupnostim v Sloveniji. Nas pa seveda na tem področju čaka še veliko dela. O tem, kakšen bo pa končni pravni status teh agrarnih skupnostih, bo pa na koncu, upam, odločil naslednji sklic Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Franc Bogovič, izvolite.
Lep pozdrav! Tudi v Slovenski ljudski stranki podpiramo dopolnjeni predlog zakona. V naši poslanski skupini so se skozi celoten mandat srečevali ljudje, ki se ukvarjajo z agrarnimi skupnostmi, predvsem skupina, ki deluje znotraj Kmetijsko-gozdarske zbornice, ki je tudi opozarjala in pripravljala rešitve v tej smeri. Veseli smo bili predloga zakona, ki ga je podal poslanski kolega gospod Marijan Križman, in ga v celoti tudi podpiramo. V okviru razprave, ki je bila pred samim postopkom, in mislim, da je potekala na zelo demokratičen način, kajti na skupnem srečanju je bilo približno 150 ljudi, ki se srečujejo s problemi, ki se tičejo agrarnih skupnosti, je bilo ugotovljeno tudi to, kar sta predhodnika že dejala, da je najbrž to prvi korak, tisti, ki je možen v tem trenutku, se pravi, da s tem tričetrtinskim kvorumom omogočimo upravljanje s temi zemljišči, kar je bilo doslej problem, da pa je na tem področju še cela vrsta negotovosti in da bo potreben resnejši pristop v celoti. Ta resnejši pristop, ki čaka naše naslednike, je zagotovo v sprejetju zakona o agrarnih skupnostih, in na tem področju je tudi velika tendenca, da bi se znotraj ministrstva tudi organizirala neka služba, v prispodobi je bilo rečeno celo komisar za agrarne skupnosti, kar je praksa tudi v nekaterih drugih deželah, kjer takšna vrsta lastnine pomeni pomemben del lastnine kmetijskih zemljišč in gozdov. V imenu Slovenske ljudske stranke še enkrat dajemo podporo temu zakonu in želimo, da se v prihodnosti še dopolni to, kar nismo uspeli v tem mandatu.
Hvala lepa. Lahko preidemo h glasovanju? Gospod Juri, obrazložitev glasu v lastnem imenu, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Nekje v začetku leta smo Dejan Levanič, Matevž Frangež, Marijan Križman in sam poslali Vladi poslansko pobudo, s katero smo želeli, da bi se uveljavilo princip, s katerim se z 80 % vseh imetnikov pravic v agrarni skupnosti lahko odloča. Ta pobuda je nastala na podlagi absurdne težave, ki se je pojavila v primeru gradnje prve slovenske vetrne elektrarne na slovenskem Krasu. Veseli me, in tukaj je treba poudariti tudi pomoč kolega Sajovica in aktivno delovanje Marijana Križmana, da je do praktično skorajda enake rešitve z boljšimi dopolnitvami zraven vendarle prišlo, in upam, da bomo lahko ta pravni absurd, ki je blokiral prvo vetrno elektrarno, vendarle rešili v kratkem in da bomo kmalu na področju Senožeč lahko proizvajali čisto energijo. Hvala.
Hvala lepa. Lahko preidemo h glasovanju? Na glasovanje dajem predlog zakona, pred tem pa vas obveščam, da me niti Zakonodajno-pravna služba niti Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Kmetijsko gozdarski zbornici Slovenije. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Kmetijsko gozdarski zbornici Slovenije ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 7. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem ugotavljam, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o preprečevanju omejevanja konkurence. Prehajamo na tretjo obravnavotega zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, v tretji obravnavi ni bilo možno vlagati amandmajev. Zato lahko preidemo na glasovanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o zakonu, pri čemer vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba ni obvestila, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu oziroma na seji Državnega zbora, predlog zakona neusklajen. Predlog zakona je torej usklajen in o njem lahko glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti 4. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o osnovni šoli. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o zakonu. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Gospa Alenka Jeraj, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, izvolite.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini SDS zakona ne bomo podprli. Minister je v uvodu rekel, da gre za manjše spremembe. Mi ocenjujemo, da te spremembe niso tako majhne, ker kar korenito posegamo v uvajanje drugega tujega jezika oziroma tudi prvega, ki se seli v nižje razrede osnovne šole, kar tudi v naši poslanski skupini podpiramo. Vendar se ne strinjamo s tem, da bo prvi tuji jezik po novem v drugem razredu obvezen, v prvem pa neobvezen. Ocenjujemo, da bi bilo primerno, da je obvezen že v prvem, ali pa v drugem, ne pa da ponovno ločujemo otroke in bo od šole odvisno, za katero varianto se bodo odločili. Velike spremembe so kar zadeva drugi tuji jezik. Ocenjujemo, da smo v letu 2007, ko smo uvedli drugi tuji jezik kot obvezen predmet v zadnji triadi, naredili pomemben korak naprej, upoštevali tudi priporočila EU in drugih držav, kjer že leta izvajajo drugi tuji jezik v višjih razredih in prvi v prvi triadi. Zakaj je bila takrat sprejeta taka odločitev? Ker se je veliko otrok odločalo med izbirnimi predmeti ravno za tuji jezik, in v okviru teh izbirnih predmetov se je tudi v večini odločalo za drugi tuji jezik. Nova vlada in novi minister je lani ugotovil, da uvedba drugega tujega jezika ne poteka po načrtih, ker nam primanjkuje 260 učiteljev. Ne vemo, kaj se je spremenilo od takrat do danes. Nismo dobili odgovorov na to, koliko smo dejansko naredili, kakšen je primanjkljaj učiteljev, če sploh. In sedaj ponovno vračajo zadeve na staro, torej da bodo lahko otroci izbirali drugi tuji jezik med izbirnimi predmeti. Kako ironično, v uvodu k zakonu pa imamo mednarodne primerjave z državami, kjer je drugi tuji jezik že leta obvezen v zadnji triadi. Uvajate tudi neobvezne izbirne predmete. Ob tem nas je zanimalo, ali s tem rešujemo problem preveč učiteljev ali je to tista razbremenitev učencev, da ne bodo imeli toliko predmetov, o čemer tako radi govorimo. Skratka, v Poslanski skupini SDS zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov želi obrazložiti glas mag. Majda Potrata.
Hvala, gospod podpredsednik. Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o osnovni šoli se je dlje časa usklajeval v vseh potrebnih strokovnih krogih in deležnikih, pa tudi v Državnem zboru. Prvotno je bil zasnovan dosti širše, na koncu pa se je osredinil na nekaj bistvenih sprememb, ki zadevajo številčno ocenjevanje v tretjem razredu, vpeljavo obveznih nacionalnih preizkusov znanja v tretjem, šestem, osmem in neobvezno v devetem razredu devetletke, širši nabor izbirnosti, k čemur pripomorejo tudi neobvezni izbirni predmeti, tudi možnost povečanja obsega za eno uro, če s tem soglašajo starši, ker po statistikah Slovenija spada med tiste države Evropske unije, ki so kar precej pod povprečjem letne obremenitve učencev. Tudi nekatere rešitve, ki so bile zdaj v upravno-organizacijskih rokah, bodo zdaj v rokah učiteljskega zbora, to je predvsem tisto, kar zadeva diferenciacijo pouka, in še nekaj drugih rešitev. Zdaj pa še zadeva v zvezi s tujim jezikom. Vpeljava obveznega drugega tujega jezika je bila že leta 2007 pospremljena z nesoglašanjem tudi strokovnih krogov zaradi tega, ker ni bilo nobenih strokovnih podlag, niti ni bilo zagotovljenih ustrezno usposobljenih kadrov za vpeljavo obveznega tujega jezika. Poleg tega je vključenost otrok v zadnjem triletju v učenje drugega tujega jezika kot izbirnega predmeta tako široka, da se pravzaprav v osnovni šoli dosega cilj, ki nam je vsem skupen, to je, da bi čim več otrok znalo dva tuja jezika. Treba pa je pustiti odprta vrata za tisto majhno skupino otrok, ki nimajo toliko razvitih jezikovnih sposobnosti in tudi ne bodo nadaljevali šolanja v tistih smereh, ki zahtevajo dva obvezna tuja jezika v srednji šoli, da bodo namesto tega lahko izbrali nek obvezen izbirni predmet, pri katerem bodo lahko blesteli in si izboljševali svojo pozitivno samopodobo. Predlog sledi tudi ugotovitvam bele knjige, in mislimo, da smo s tem izpolnili tudi tisto obljubo, ki smo jo zapisali v koalicijskem sporazumu. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne želi.]] V svojem imenu? [[Ne želi.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 25. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o vrednotenju in priznavanju izobraževanja v okviru rednega postopka Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona, pri čemer vas obveščam, da me niti Zakonodajno-pravna služba niti Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah Odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog odloka sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je s Ponovnim odločanjem o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilstvu. Prehajamo na odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejetje navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 26. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepa o spremembi Sklepa o višini sredstev, ki pripadajo posamezni politični stranki iz sredstev državnega proračuna v letu 2011. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 13. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 29. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga stališča Republike Slovenije do Pogodbe o pristopu Republike Hrvaške k Evropski uniji. Ker k predlogu stališča pristojna odbora nista sprejela nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Prehajamo na odločanje o predlogu stališča. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti 2. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O SPREMEMBAH SPORAZUMA Z DNE 3. MAJA 2006 MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN ZVEZNO REPUBLIKO NEMČIJO O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED MINISTRSTVOM ZA OBRAMBO REPUBLIKE SLOVENIJE IN MINISTRSTVOM ZA OBRAMBO REPUBLIKE AZERBAJDŽAN O OBRAMBNEM SODELOVANJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED DRŽAVAMI ČLANICAMI EVROPSKE UNIJE, KI SO SE SESTALE V OKVIRU SVETA, O VAROVANJU TAJNIH PODATKOV, KI SE IZMENJUJEJO V INTERESU EVROPSKE UNIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zato lahko preidemo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23.A TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ROMUNIJE O MEDSEBOJNEM VAROVANJU TAJNIH PODATKOV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zato lahko preidemo na glasovanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23.B TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE KOSOVO O SPREJEMU OSEB, KATERIH PREBIVANJE JE NEZAKONITO, IN PROTOKOLA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE KOSOVO O IZVAJANJU SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE KOSOVO O SPREJEMU OSEB, KATERIH PREBIVANJE JE NEZAKONITO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji ni možno vlagati. Zato lahko preidemo na glasovanje o predlogu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23.C TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI MEMORANDUMA O SOGLASJU MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ZDRUŽENIH DRŽAV AMERIKE O FULBRIGHTOVEM PROGRAMU IZMENJAV Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zato lahko preidemo h glasovanju. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23.Č TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O ZRAČNEM PROMETU MED KANADO TER EVROPSKO SKUPNOSTJO IN NJENIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati. Zato lahko preidemo h glasovanju. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23.D TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA AKTA O DOPOLNITVI AKTA O NOTIFIKACIJI NASLEDSTVA GLEDE KONVENCIJ ORGANIZACIJE ZDRUŽENIH NARODOV IN KONVENCIJ, SPREJETIH V MEDNARODNI AGENCIJI ZA ATOMSKO ENERGIJO. Predlog akta je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog akta je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zato lahko preidemo h glasovanju. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 30. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Pod točko a prehajamo na obravnavo Predloga Vlade Republike Slovenije za imenovanje članov Nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije s predlogi sklepov. Predlog je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Gospod Jože Tanko, proceduralno.
Hvala lepa. Predlagam, da glasovanje o tej točki dnevnega reda opravimo na eni izmed naslednjih sej Državnega zbora. [[oglašanje iz dvorane]] To ni najbrž ni bilo v programu, ta smeh. V skladu s Poslovnikom, ki v 74. členu določa, da lahko tak predlog da – preberite si – vodja poslanske skupine, vlada ali kdorkoli drug, opozarjam, da ste na to sejo Državnega zbora, ki je zadnja redna seja v tem mandatu, spravili vrsto poslovniško in tudi politično nekorektnih točk dnevnega reda. In tudi to glasovanje o nadzornem svetu STA sodi v to poslovniško in tudi politično nekorektno ravnanje. Namreč, nadzorni svet STA je predlagala Vlada dva dni po tistem, ko ji ni bila izglasovana zaupnica. In najbrž vlada, ki nima polnih pooblastil, ne more opraviti ključnih kadrovskih imenovanj, ki presegajo tudi naslednji mandat. To je politično nekorektno ravnanje, zato predlagam, da se odločanje o tej točki prestavi na eno izmed naslednjih sej. Jaz mislim, da bi moralo biti v Državnem zboru ob takšnih primerih, ko opozarjamo na to politično nehigieno, modro, da tudi trenutna večina v Državnem zboru tak predlog glasovanja podpre. Mimogrede, tudi v enem izmed prejšnjih glasovanj – glasovali smo o odloku o prodaji državnega premoženja – je šlo za takšno politično in tudi vsebinsko, poslovniško nekorektno ravnanje, ko vlada, ki nima mandata, predlaga prodajo deleža v državni družbi v višini cca 50 milijonov evrov. Mislim, da bi se morali vsi, ki odločate v tem državnem zboru o tem, na zadnji seji vzdržati vseh takšnih ravnanj, ki ne sodijo v ta kontekst. In nobene potrebe ni, da s temi glasovanji, s temi odločanji hitimo. V približno dveh mesecih bomo imeli novo vlado, ki bo lahko predlagala nadzorni svet in tudi druge pomembne odločitve za to državo, pa bo imela poln mandat. Zdaj smo pa v situaciji, ko Vlada nima mandata, smo v situaciji, ko bo čez en dan razpuščen državni zbor, in sprejemamo odločitve, ki bodo držale 4 ali 5 let. Najbrž nam je vsem jasno, da to ne sodi med korektne odločitve. Zato predlagamo, da se o tem proceduralnem predlogu tudi glasuje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sklicujete se na 74. člen Poslovnika, po katerem lahko poslanska skupina predlaga preložitev razprave ali odločanja. Prosim, da samo poveste, ali razpravo danes opravljamo in je predlog samo, da se odločanje preloži, da ne bi bilo nesporazumov. [[oglašanje iz dvorane]] Razprava in odločanje. Takšen predlog moram dati na glasovanje, pred tem pa imajo pravico do svojih stališč in obrazložitve glasu poslanske skupine. Kdo želi besedo? Predlagam, da se vsi, ki želite obrazložiti stališče poslanske skupine, prijavite. Gospod Borut Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Poglejte, poslanke in poslanci smo mandat dobili za določeno obdobje. Obdobje našega dela še traja, treba ga je do konca oddelati, častno in pošteno. V skladu z osebnim prepričanjem in v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ne vidimo prav nobene potrebe, da bi nekaj, kar nam je bilo naloženo, da sprejmemo odločitev, odgovornost, prelagali na rame nekoga drugega v nekem drugem obdobju. Tisti, ki pridejo za nami ali so bili pred nami, pa imajo enake pravice in dolžnosti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke podpiramo predlog, da se ta razprava in odločanje o tem opravi enkrat na naslednji seji, kar pomeni zagotovo v naslednjem mandatu. Na vsakem začetku mandata je vedno razprava o tem, kaj je prejšnja koalicija nastavila, katera imenovanja je izvršila v zadnjih dneh svojega mandata in podobno. Jaz sem že na seji Mandatno-volilne komisije razpravljal, da ni niti pametno, niti korektno, niti higienično, da se različna imenovanja, ki zagotovo niso najbolj nujna, opravijo na zadnji seji Državnega zbora. Zaradi tega bo poslanska skupina ravnala tako, kot sem rekel. Podpiramo predlog, da se ta točka obravnava v naslednjem mandatu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo obrazložil dr. Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Mi tega predloga seveda ne bomo podprli. Jaz bi rad najprej omenil, da sklicevanje vodje Poslanske skupine SDS gospoda Tanka na to, da je to predlagala vlada, ki je že bila v odstopu, ni veljavno in ni legitimno. Dejstvo je, da smo prav v tem mandatu, na začetku tega mandata, imeli opravka s situacijo, ko Vlada ne samo, da je bila v odstopu, ampak je že po izgubljenih volitvah predlagala zakon, ki ga je pravzaprav sprejela in obravnavala nova sestava, to je sedanja sestava Državnega zbora. S tega vidika seveda ni nobenih proceduralnih, političnih vprašanj ali vprašanj z vidika politične legitimnosti take odločitve. Menim tudi, da je sicer pričakovani razpust Državnega zbora in prehod na predčasne volitve neka dokaj normalna zgodba v normalni demokraciji in da iz tega ne bi smeli delati izrednih razmer in zaustaviti svojega političnega delovanja, bodisi na vladni ravni v okviru zakonov bodisi na ravni Državnega zbora. S tega vidika mislim, da ni nobenega razloga, da bi kakorkoli prenašali odločitve na naslednjo sestavo Državnega zbora. Več kot to, menim tudi, da imenovanje tega sveta ne more biti predvsem ali samo politični akt Državnega zbora, ampak gre za vprašanje imenovanja kompetentnih ljudi na ta mesta in je že sam tak predlog dan s predpostavko, da je treba politično kadrirati. Temu pa seveda v Poslanski skupini Zares ostro nasprotujemo. Proceduralnemu predlogu, da se razprava in glasovanje preneseta na eno od naslednjih sej, bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo obrazložil gospod Dušan Kumer.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ni šanse, ne bomo podprli tega predloga, ker gre sicer za legitimen poslovniški predlog, ki pa ima seveda značilen politikantski pridih. Težko govorijo o politični higieni tisti, ki zadnja tri leta to politično higieno v tem državnem zboru dodobra packajo. Predlog, ki ga imamo danes na mizi, je povsem legitimen. Mi smo 12. julija sprejeli Zakon o STA, ki je v prehodnih določbah nalagal Vladi, da v treh mesecih predlaga sestavo novega sveta agencije, ki ga prej za razliko ni bilo, in 12. avgusta je bil javni poziv. Če bi to naredili takoj po 12. juliju, bi očitali, da so javni razpis ali pa poziv naredili med počitnicami in zopet ne bi bilo prav. Ta javni poziv se je končal 12. septembra, in 20., glede na izbor, ki je bil, seveda Vlada ni mogla prej priti s svojim predlogom v Državni zbor. Tako da gre za povsem legitimen predlog, ki je upošteval vse elemente in tudi zakonsko materijo, ki je bila sprejeta 12. julija v tem državnem zboru. Še enkrat, mi tega predloga o odložitvi, ker gre za politikantski predlog, ne bomo podprli.
Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo obrazložil gospod Jože Tanko, tudi kot predlagatelj.
Hvala lepa. Mi bomo predlog, ki smo ga dali, podprli. Težko očitate komurkoli med nami neko politikantsko ravnanje ali pa politično kadrovanje, kajti Vlada oziroma koalicijska večina je sprejela zakon, v katerem je predvidela, da Vlada v nadzorni svet STA predlaga pet kandidatov, pet članov, in je sama v zakon zapisala politiko. Toda mi predlagamo, da se v tem obdobju o tem ne odloča, ker Vlada kot predlagatelj nima več mandata. Vse drži, 20. septembra je Vladi potekel mandat, zato ker ni bila izglasovana zaupnica. 22. septembra, dva dni po izglasovanju nezaupnice, pa je Vlada odločala o kadrovskih odločitvah, in 22. je odločila, da za nadzorni svet STA predlaga omenjeno listo kandidatov. Ne moremo se izogniti dejstvu, kot da so ravno politikanti tisti, ki želijo izrabiti trenutno parlamentarno večino za to, da kadrujejo na vsa mesta, kjer je še možno in ki so še odprta, svoje ljudi. Čez dva meseca bo v tem državnem zboru drugačna večina, in prepustimo tisti večini, tisti vladi, ki bo takrat, da bo oblikovala predlog v skladu z Zakonom o STA, ki ste ga vi sprejeli. Tako ali tako je ta predlog po izteku trimesečnega roka, ki ga zakon predvideva za imenovanje članov nadzornega sveta STA. In očitno gre samo za to, da se trenutni resursi, ki jih imate, izrabijo do maksimuma. Ni to zadnji kadrovski predlog iz te kvote; jutri bomo obravnavali nove predloge kadrovskih rešitev na nekem nadaljevanju seje in z nekimi dodatnimi razširitvami dnevnih redov, in očitno gre za neko drugačno paradigmo, kot ste jo zastavili na začetku mandata. Tu se zdaj sprašuje, kdo je čigav, in odločate samo o tistih predlogih, ki jih vi predlagate, nihče ni bil pa vprašan v tem delu. Očitno je, da ni važno, čigav je, važno je, da je vaš. In še tisto, kar je dejal gospod Gantar, kar zadeva predlaganje zakona v prejšnjem mandatu – šlo je za zakon, ki je zavaroval depozite državljanov v bankah s poroštvom. Tisti zakon je bil dogovorjen in vložen s sedanjim novim mandatarjem in je bil tudi več ali manj soglasno sprejet v Državnem zboru. Ni šlo za noben precedens, ampak je šlo za dogovor odhajajočega in prihajajočega mandatarja tiste vlade. Mi bomo ta predlog podprli, ker se nam zdi sramotno, da se to počne na zadnji seji Državnega zbora.
Hvala lepa. O predlogu so se izjasnile poslanske skupine. Zares je že obrazložila? Razprave in obrazložitve glasu k proceduralnim predlogom ni. Prehajamo na glasovanje o predlogu gospoda Tanka, Poslanske skupine SDS, da se razprava in odločanje o kadrovskem predlogu za imenovanje članov nadzornega sveta STA preložita na eno od naslednjih sej. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 40. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da predlog za preložitev obravnave in sklepanja o tej točki ni bil sprejet, in zaradi tega nadaljujemo z obravnavo. Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepov. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin, kakor so prijavljene, po pet minut. Prvi ima besedo gospod Jože Tanko v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Mislim, da bi si Državni zbor zaslužil, da bi predstavnik Vlade ta kadrovski predlog vsaj obrazložil. To je minimalno, kar bi pričakovali od tistega, ki tako hiti s temi predlogi. Pravzaprav ima ta koalicija sedaj, ko se je mandat praktično iztekel [[...]]
Gospod Jože Tanko, samo en moment. Kolegice in kolegi, seja Državnega zbora še traja in lepo prosim, dajte dovoliti, da jo nadaljujemo. Hvala. Imate besedo.
Hvala tudi vam. Se pravi, da ima ta koalicija sedaj, ko odhaja, največ dela. Še nikoli se ni zgodilo, da bi v tako kratkem času, kot je bilo to po 20. septembru, dobili na mizo toliko predlogov zakonov Vlade po nujnem postopku ali po skrajšanem postopku, in to v obdobju, ko Vlada nima več polnega mandata, ampak opravlja samo tekoče posle. Podobno je tudi na kadrovskem področju. Tudi tukaj Vlada neverjetno hiti s tem, da pošilja v Državni zbor predloge, ki so se pravzaprav oblikovali šele po tem, ko Vladi ni bila izglasovana zaupnica. Po 20. septembru bomo glasovali o nekaterih predlogih, in eden izmed teh je tudi predlog glede nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. Tukaj ne gre za neko obrobno zadevo, Slovenska tiskovna agencija ni neka marginalna institucija. Slovenska tiskovna agencija je nacionalni operater na področju informacij, in očitno je, da Vlada v okrnjeni sestavi s tiho podporo bivših članic koalicije poskuša zacementirati ne samo direktorsko mesto na STA, ampak tudi nadzorni svet STA, ki bo dolgoročno, to se pravi cel prihodnji mandat, usmerjal in oblikoval politiko tudi na tem področju. Mislim, da je to povsem neprimerno, da je dejanje nekorektno. Predvsem pa bode v oči ta neverjetna ihta, s katero poskuša koalicija v teh zadnjih trenutkih življenja pokriti vse te institucije, ki so ostale odprte. Tukaj lahko opozorim tudi na dejstvo, da postopku imenovanja nadzornega sveta STA nasprotuje tudi eno izmed reprezentativnih združenj, to je Združenje novinarjev in publicistov, katerega je še posebej zbodlo, da je eden izmed predlaganih kandidatov v obdobju, ko je bil kandidat za Programski svet RTV, nato pa je prešel v Nadzorni svet RTV, novinarjem pravzaprav grozil, kajti dejal je, da je treba bando na Televiziji Slovenija razgoniti. Kandidat, ki je to izjavil, je gospod Nikola Damjanić. Zato menimo, da je nesprejemljivo, da se take kandidate, ki so si zadali posebno nalogo na področju uravnavanja medijev, na področju usmerjanja medijev, ki so celo javno ob imenovanjih izražali grožnjo, da se bo to dogajalo, imenuje tudi v nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije, ki naj bi bila neodvisna državna institucija in pri kateri naj bi bili pravzaprav vsi ustvarjalci informacij, ponudniki informacij v enakopravnem položaju. Tu je več kot očitno, da gre za to, da se ta institucija tudi politično obvladuje. Že v preteklosti smo imeli primere, ko se je koga, ki je želel delati neodvisno na Slovenski tiskovni agenciji, odstavilo, se ga postavilo na cesto in se mu povzročilo veliko osebno tragedijo in travmo. In najbrž ni primerno, da se s tako politiko na teh področjih nadaljuje, še posebej, ker so te javno znane izjave v nekaterih primerih dostopne vsem. Očitno je, da se bo ta trda roka, s katero je imenovalo nekoga v enega izmed organov RTV, nadaljevala tudi na Slovenski tiskovni agenciji. Mislim, da si Slovenija tega ne zasluži. Prav tako pa si ne zasluži bodoča oblast tega, da se ji montira take kadre v nadzorni svet STA. Kakršnakoli bo bodoča koalicija, kakršnakoli bo bodoča vlada, bo ta vlada tista, ki bo morala imeti mandat v skladu z zakonom, ki ste ga vi sprejeli, da imenuje v te institucije osebe, ki si jih bo izbrala za to izvajanje naloge. To, kar pa počnete sedaj, pa je pravzaprav popolno politikantsko ravnanje, je nekredibilno, je tudi nekorektno, in menimo, da bi morali prekiniti s takim načinom dela. Mi bomo glasovali proti vsem članom, ki ste jih predlagali, ki jih je vaša vlada predlagala. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanskega kluba LDS želi besedo mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlagane kandidate, ki so dobili podporo tudi na Mandatno-volilni komisiji, podprli. So trenutki v politiki, ko se je treba nehati sprenevedati in reči bobu bob. Danes smo že imeli eno tako glasovanje, ko se številni poslanke in poslanci do enega pomembnega odloka o financiranju političnih strank niso upali ali znali opredeliti. Treba je povedati dejstvo, da za legalne, poštene politične kampanje v Sloveniji potrebujemo sredstva in denar, da smo bile stranke prisiljene v številne referendume, katerih si sami niso želeli. Želeli so jih nekateri drugi, ki pa se seveda danes o financiranju niso želeli odločiti. Če v demokratični družbi financiranje strank ni urejeno tako, kot je treba, potem se iščejo druge poti, ki jih pa v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ne zagovarjamo. Pri glasovanju o teh kandidatih smo najprej slišali, da je nekdo primeren, potem pa so na koncu neprimerni kar vsi – v tej državi se do ljudi, ki so pripravljeni kandidirati za odgovorne, resne funkcije, tako obnašati ne moremo. Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije ter tudi kolegice in kolegi v parlamentu smo dobili mandat za določeno obdobje od začetka do konca, in v tem mandatu je treba vse naloge, ki so nam zaupane, opraviti častno in pošteno, glasovati pa v skladu s svojim prepričanjem, vestjo in svobodno voljo. Tako pravico so imeli kolegi v prejšnjem mandatu, so jo tudi uporabili, lahko bi rekli, da kdaj mogoče po našem mnenju, ki je bilo krivično, tudi zlorabili, ampak danes je naša naloga, da se do kandidatov opredelimo in prevzamemo odgovornost. Kar se pa tiče delovanja Slovenske tiskovne agencije, moram reči, da v zadnjem obdobju dobro deluje, nepristransko, ni bilo očitkov na njeno delo ne z ene ne z druge strani. V tem državnem zboru, v tej dvorani smo potrdili Zakon o Slovenski tiskovni agenciji. Naša naloga in dolžnost, ne dobra volja, ampak naloga in dolžnost, je, da sestavimo tudi nadzorni svet in o njem odločimo z glasovanjem. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije to odgovornost bomo, znamo, hočemo in zmoremo sprejeti in jo bomo tudi sprejeli. Kandidate, ki so dobri in so že dobili podporo na Mandatno-volilni komisiji, bomo pri glasovanju ponovno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Ker pa po razporedu dela preneham z vodenjem seje, ki jo bo naprej vodil gospod predsednik Ljubo Germič, naj se vam ob tem zaključku, ker verjamem, da je to tudi moje zadnje vodenje rednih sej v tem mandatu – upam, da izrednih ne bo preveč – zahvalim za sodelovanje, da mi verjamete, da sem se trudil spoštovati poslovnik. Vi sami boste ocenili, kako ste ga spoštovali vi, koliko smo drug drugemu pomagali, da je delo Državnega zbora normalno teklo. Upam, da je Državni zbor gotovo bil najmanj ozko grlo pri urejanju določenih vprašanj. Osebno vsem želim uspeh na volitvah, predvsem pa želim tudi fer predvolilno tekmo, in vsem, ki boste izvoljeni v Državni zbor v naslednjem mandatu, predvsem dobrega sodelovanja, poštenih odnosov, skrbi za skupno dobro, manj neprijaznih besed drug drugemu, več argumentov, ker mislim, da bo Sloveniji to koristilo. Hvala lepa. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospa Majda Širca Ravnikar.
Hvala. Želim enako dobro počutje v bolj mirnih prostorih, ko so ti, ki ste jih nedvomno, spoštovani gospod Potrč, zelo korektno obvladali in nam včasih pestre situacije zelo olajšali. Ta je pestra in tudi nesramna v luči predloga, ki smo ga danes slišali, da ne bi smeli zaključiti nekega postopka, ki je bil z Zakonom o Slovenski tiskovni agenciji, ko je bil sprejet, podan kot nujen. To je pač potrebno, sicer Slovenska tiskovna agencija ne bo delovala, ker ne bo mogla izdelovati ne finančnih načrtov ne svojih delovnih programov, ki jih potrjuje nadzorni svet. Mimogrede, Slovenska tiskovna agencija kot je bila urejena z zakonom, ki je bil sprejet, ima končno neodvisno in urejeno obliko delovanja, popolnoma drugačno kot takrat, ko so se na njenem vrhu pojavili ljudje, za katere vemo, da so bili v popolni spregi s politiko. Konec koncev je preiskovalna komisija o brezplačnikih potrdila tudi to, na kakšen način je politika delala v spregi, kadrovski spregi, s Slovensko tiskovno agencijo. In to ni dobro. In ta zakon, ki določa pravila neodvisne igre, to onemogoča. Skratka, tudi ostro nasprotujem oziroma sami ste v preteklosti dokazali, da se je rok ob koncu nekega mandata lahko izkoriščalo do onemoglosti. To se je zgodilo, recimo, s sporazumom o Blejskem otoku, ko so bile že volitve mimo. Ko je bil že sestavljen popolnoma drug zemljevid Slovenije, je tako imenovana tekoča vlada prinesla na mizo sporazum, ki je kršil in spregledal vse, kar je prej Ustavno sodišče doreklo, kar so vsa sodišča dorekla v zvezi s tem, čigav je sploh lahko Blejski otok. Ampak kakorkoli, smo pri predlogu imen, ki ustrezajo temu, kar zakon zahteva. Verjamem, da jih boste podprli. Sicer verjamem, da bo tudi takoj dopolnjena lista ljudi za odstrel, ki znaša danes že 280. Ne vem, kako hitro teče in kako teče števec, nedvomno pa znaša ogromno število ljudi, ki se popolnoma brez kakršnegakoli krivdnega razloga znajdejo tam. Recimo, ali je gospod Feri Lainšček kriv, ker je pisatelj, pa ste ga dali na listo, ker je član agencije za knjigo? Verjamem, da se bo z današnjim dnem vzpostavilo urejeno stanje, da bo lahko zaživelo urejeno stanje v Slovenski tiskovni agenciji, ki ima sedaj jasna pravila igre, do sedaj jih pa ni imela. Vemo, da so bila tudi lastniška in sicer upravljavska razmerja do sedaj popolnoma porušena. V tem smislu bo skupina poslank in poslancev Zaresa absolutno podprla vse predlagane kandidate. Imajo tiste reference, ki jih zakon zahteva, in tudi s svojim delom so dokazali, da so kos delu, ki ga strokovno pokrivajo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Grill.
Hvala lepa. Človek ne more verjeti, ko posluša sprenevedanje gospe Širce in neresnice, zavajanje, kateremu, sem prepričan, da tudi sama ne verjame. Tista lista, o kateri ste govorili, je samo seznam iz USB ključkov, vas, koalicije, ki je skorajda razpadla. Naslednje zavajanje gospe Širce je bilo, ko je rekla, da bomo imeli končno neodvisno delovanje STA, Slovenske tiskovne agencije. Pa naj vam preberem, kako to komentirajo v Združenju novinarjev in publicistov: "Eden izmed članov tega nadzornega sveta, Damjanić, je bil na predlog stranke LDS imenovan za člana Programskega sveta RTV Slovenija, nato pa za člana Nadzornega sveta RTV Slovenija. Ob odstopu s položaja člana nadzornega sveta julija 2009 je pred tiskovno konferenco izjavil, da je treba bando na RTV Slovenija razgoniti. Na isti tiskovni konferenci se je predstavil tudi kot osebni prijatelj predsednika Zares Gregorja Golobiča." Mislim, da je vsak komentar odveč. Toliko o neodvisni instituciji, ki bo postavljala direktorje STA, ki bo nadzirala in tako naprej. Drugače pa, glejte, bilo bi za pričakovati, da bi v tem času pred iztekom mandata, pred iztekom tudi samega delovanja Državnega zbora, Vlada pripravila tiste res nujne zakone, ki bi reševali težko gospodarsko situacijo, socialno situacijo in tisto, kar je morda povezano tudi z mednarodnim delovanjem. A čemu smo priča v tem mesecu in pol? Množici zakonov, množici kadrovskih zamenjav, rešitvam, vse se izvaja po nujnem postopku, kot da je to glavni problem Slovenije. Je pa res, da je to glavni problem koalicije, ki odhaja in ki več, vsaj upajmo, ne bo imela take večine, kot jo je imela v tem delu. Gospod Sajovic je prej komentiral, da je prav, da se delo zaključi častno in odgovorno. Gospod Sajovic, zaradi neodgovornega dela celotne koalicije boste ta mandat zaključili nečastno. In tudi ta kadrovska menjava, ki se zdaj izvaja, ni potrebna. Tako da govoriti sedaj o tem, da je bilo nujno potrebno, ker tako zakon nalaga, da se Vlada, ki nima več polnih pooblastil, lahko odloča o novih kadrovskih rešitvah – to ni res. Nobene potrebe, nobenega razloga ni, da se tega postopka ne bi izpeljalo z novo vlado, z novim mandatom, in ne bi bilo nobene sence dvoma o tem, ali je bilo vodstvo izvoljeno legitimno ali ne. Ampak sedaj, pred volitvami, kajti vsi veste, da je eno izmed ključnih orožij za izvajanje zavajajoče volilne kampanje obvladovanje medijev. STA, Slovenska tiskovna agencija, je ena izmed najpomembnejših in verjetno tudi najbolj vplivnih medijskih institucij, in na ta način želite tudi podrediti. Ampak ni samo ta institucija, na kateri imate že v celoti podrejene, je pa tukaj zelo simptomatično še nekaj. Beremo lahko tudi, da vodstvo RTV Slovenije išče zakonsko luknjo za gospoda Jankovića. Sicer vam skozi zakon o RTV, ki ga je na referendumu ljudstvo zelo prepričljivo zavrnilo, to ni uspelo, ampak iščete načine, kako boste lahko v času do volitev z nekimi triki in prevarami omogočili, da se bo lahko promoviral nekdo, ki je za vas glavni favorit, to je gospod Jankovič. Tako da govoriti o tem, da je ta kadrovska sestava, ki jo je Vlada predlagala Državnemu zboru, strokovna, kompetentna, neodvisna, ne vzdrži. To je zavajanje, in to zavajanje potrjuje tudi mnenje številnih novinarjev, ki so se odzvali na ta predlog in tudi pozivajo Državni zbor, da tega predloga ne sprejmemo. Na vas je, da boste o tem odločali, ampak to ne bo nobenemu izmed vas v čast, da boste tako ekipo tudi potrdili. Prišel bo čas, ko se bo izkazalo, da je bila to več kot napačna odločitev. Hvala lepa.
Gospod Sajovic, dvignili ste roko za, ampak nimate prijavljenega časa v okviru razprave. Besedo ima mag. Melita Župevc.
Hvala lepa, gospod predsednik. A si morate misliti, Nikola Damjanić in Gregor Golobič sta prijatelja. To je pa neverjetno, ampak ali veste, kaj je pa hujše – da sva tudi jaz in Nikola Damjanić kolega. Strašno! In zato ta človek res ni primeren za to, da bi bil član nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. To pa je argument za v zgodovino. Si morate misliti, kaj takšnega! Grozno, kajne. Te stvari, ki jih je ravnokar izvajal gospod Grill – ravnokar smo se s kolegi pogovarjali, človek sploh ne bi vedel, o kateri točki razpravljamo, ker ima ista mašila in iste stavke za povsod. Ampak v redu, ne bomo o gospodu Grillu. Tudi nisem zasledila, da bi bil med kandidati za nadzorni sveta STA gospod Janković, ampak mogoče sem kaj spregledala. Kar se tiče pa neodvisnosti Slovenske tiskovne agencije, je res to, kar je bilo rečeno – skrajni čas je, da Slovenska tiskovna agencija dobi nadzorni svet. O tem, koliko je STA odvisna oziroma neodvisna od politike, bi lahko razpravljali tukaj na dolgo in na široko. Zelo nazorno je to pokazal nek drug mandat neke druge vlade, ko so kadrirali kar neposredno iz kabineta predsednika Vlade, ko so uredniki dobivali navodila, za koga konkretno in kako konkretno morajo pisati in tako dalje. Pa tudi konkretni novinarji so dobili navodilo, da morajo pisati za točno določen brezplačnik, ampak o tem kdaj drugič, mislim, da je bilo na to temo že dovolj povedanega. Nihče ni trdil, da je ta stvar nujno potrebna. Državni zbor bo pač postopke, ki jih je začela Vlada, korektno izpeljal do konca. Jaz mislim, da je tako prav, in ti triki, ki smo jim priča ob imenovanju nadzornega sveta STA, so prav neverjetni. Ta odpor pred tem, da bi glasovali pred volitvami, je neverjeten. Na seji Mandatno-volilne komisije smo imeli, si upam trditi, maratonsko sejo in maratonsko razpravo z vložki, 45-minutnimi pavzami Slovenske demokratske stranke, da ja ne bi prišli do glasovanja o teh kandidatih za nadzorni svet STA. Jaz upam, da bomo danes končno o tem nadzornem svetu glasovali, ker je prav, da ga Slovenska tiskovna agencija dobi, zato ker s tem izpolnjujemo zakonske obveznosti oziroma določbe zakona, ki ta nadzorni svet tudi predvideva. Torej, zelo na kratko: jaz bom seveda kandidate, kot celoto in vsakega posebej, potrdila. Aja, pa še to. Morda je pa eden izmed teh kandidatov, prav določeni, tisti, ki je prijatelj z Gregorjem Golobičem, sporen tudi zato, ker je vložil tožbo proti predsedniku ene stranke, ker je blatil njegov ugled in dobro ime. Morda pa je to tudi razlog, ampak ta razlog zame ni dovolj prepričljiv. Jaz bom vse kandidate za nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri.
Dober dan, kolegi iz Slovenske demokratske stranke, sem Franco Juri in tudi jaz sem slučajno prijatelj Nikole Damjanića. Tega ne bom skrival. Ampak ali je to sploh važno? Za vas je, ker ne razumete družbe drugače kot delovanje omrežij, ali prijateljskih ali družinskih, ker sami izhajate iz takega delovanja. In tudi za vas je sleherno glasovanje o nadzornem svetu, v tem primeru Slovenske tiskovne agencije, nujno tudi politično glasovanje, ker drugačnega glasovanja ne razumete. Vi ste vedno, vedno, takrat, ko ste bili na oblasti, še posebej, glasovali in izbirali politično, in ne morete razumeti, da nekdo drug lahko glasuje, izbere in imenuje nekoga tudi na podlagi strokovnih ocen. Ampak najmanj me prepričuje vaša skrb za politično higieno. Danes ste dokazali, s prejšnjim glasovanjem, da o politični higieni ne veste absolutno nič, da nimate moralne in etične legitimnosti govoriti o politični higieni po tistem, ko ste se vzdržali pri glasovanju o sklepu, s katerim bi znižali sredstva za politične stranke. Sami ste razglasili to kot nekaj prepotrebnega, medtem ko so koalicija in druge stranke iskreno povedale, da temu nasprotujejo, vi pa populistično najavili veliko spremembo in glas za takšen sklep, danes ste se pa skoraj v celoti vzdržali, skoraj, ker je gospod Černač glasoval proti. In to je vaša politična higiena! To je politična sramota. Danes ste pokazali in razgrnili slovenski javnosti lastno hipokrizijo, in ta hipokrizija se ponavlja tudi, ko je govora o imenovanju nadzornega sveta STA. Veste, da lovimo roke, veste, da je treba imenovati nadzorni svet, kajti če tega ne storimo, prevzamemo odgovornost za finančno nedelovanje agencije in bi kršili zakon. Tega se dobro zavedate, a vas to ne briga. Želite samo ustaviti Nikolo Damjanića. Zakaj? Verjetno zaradi prej izpostavljenega problema. In ker je danes Nikola Damjanić, jutri bo Gregor Virant in verjetno kdo drug, ki vam ne paše, ga bo treba ustaviti za vsako ceno. Ampak tukaj govorimo o normalnem poslovanju glavne tiskovne agencije. Govorimo o nadzornem svetu, kjer ne bo sedel samo Nikola Damjanić, ampak je kar nekaj različnih članov. Vas skrbi – vemo, da če boste dobili oblast, boste tako ali tako popravili takoj, ne tako kot Borut Pahor, ki tega ni znal. Vi to znate in boste takoj opravili kadrovske čistke in kadrovski cunami, ker veste, da ko nekdo prevzame oblast, je prvi korak to. Mi tega nismo vedeli. Mi smo prevzeli oblast in smo verjeli v dobre namene opozicije in tudi tistih struktur, ki so obvladovale televizijo, ki so obvladovale tožilstvo, ki so obvladovale marsikaj. Nismo se torej spopadli s temi kadri, in danes imamo, kar imamo. Prevzeli boste Slovenijo, kjer je vsaj polovica kadrov še vaših, drugo polovico boste pa vi tako ali drugače napolnili. Mi bomo seveda to imenovanje nadzornega sveta podprli, ker menimo, da smo odgovorni do nemotenega delovanja STA in tudi do tistih posledic, ki bi nastale, če tega danes ne bi storili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Ob tem, ko nekateri tako poudarjajo pomen STA, je pa treba vendarle opozoriti na to, da se z nekaterimi drugimi dejanji trudijo onemogočiti delovanje STA. Samo kot primer: ko smo razpravljali o rebalansu proračuna, je eden od poslanskih kolegov predlagal, da bi Uradu Vlade za komuniciranje odvzeli sredstva. Zanimivo, ravno tolikšna sredstva kot so potrebna za nemoteno delovanje STA, se pravi za plače zaposlenih na STA. Velika solidarnost in velika razumnost te odločitve, če razmišljamo o tem. Kar zadeva očitke o času, v katerem prihajajo predlogi za imenovanje članov nadzornega sveta, 24. člen Zakona o STA nalaga 90-dnevni rok, v katerem morajo biti člani nadzornega sveta imenovani po sprejetju zakona. 15. junija je bil zakon sprejet, in kdor zna 90 dni izračunati, zna ugotoviti tudi, kdaj je potekel ta rok. Torej, prej zamujamo kot pa prehitevamo z imenovanji članov nadzornega sveta. Zdaj pa k članom nadzornega sveta. Zelo zanimivo, da je pri obravnavi tega zakona SDS predlagala amandma, s katerim bi črtali potrebne strokovne kompetence za štiri člane nadzornega sveta, ki jih predlaga Vlada v izvolitev Državnemu zboru. Zelo zanimivo, to so kompetence, ki govorijo o tem, da morajo biti strokovnjaki za medije, ekonomsko-finančni strokovnjak, pravnik in še nekdo strokovnjak za informatiko. Želeli so, da to ne bi bilo zapisano, ampak zdaj je videti, kot da je edini kriterij za presojanje primernosti za člana nadzornega sveta njegovo zasebno življenje in zasebna relacija, ne pa njegova strokovna kompetenca. Zahtevajo se še tudi druge kompetence, tako kot za druge člane nadzornih svetov, takrat kadar gre za gospodarske družbe. Torej, predlagani kandidati izpolnjujejo zahtevane pogoje, zdaj pa kar naenkrat slišimo, da ne bi smeli o njih razpravljati in tudi ne o njih odločati. Kar zadeva še nekatera druga dejstva, je bilo v prvotni različici zakona predlagano, da bi naj bila potrebna dvotretjinska večina navzočih članov za izvolitev vsakega posamičnega člana nadzornega sveta. Ravno temu je SDS nasprotovala in zdaj je v zakonu tako, kot je, da mora biti absolutna večina. Torej, tisti, ki o politizaciji in o političnem odločanju govorite, bi se morali spomniti, kakšna je bila argumentacija tedaj, ko ste izpodbijali dvotretjinsko večino in menili, da ne bo nikoli mogoče doseči izvolitve, ker se ne bo mogoče dogovoriti o tem, kdo naj bo član nadzornega sveta. Seveda bi bilo mogoče oporekati tudi tistemu, kar je bilo malce nakazano, pa ne tako odločno in tako jasno povedano, kot je bilo na seji Mandatno-volilne komisije, kakšne težave oziroma kakšni naglavni grehi naj bi se pripisovali sedanjemu direktorju STA. Mislim, da je mogoče o marsičem razpravljati, ampak da nam pieteta ne dovoljuje omenjati nekaterih reči, ki postavljajo pripombe v čisto drugačen kontekst. Zelo natančno si poglejte 12. člen in boste videli, da je zelo jasno definirano, kdo ne more biti član nadzornega sveta, in potem bi se lahko vprašali, ali bi v prejšnjem mandatu direktorica STA lahko bila oseba, ki je bila imenovana neposredno iz kabineta predsednika tedanje vlade . Jaz bom predlagane člane podprla, to bo pa tako ali tako mogoče videti tudi po izpisu glasovanja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Marinič.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Ko govorimo o Slovenski tiskovni agenciji ali skrajšano STA in o tem, kdo so tisti v prvih vrstah, je treba ugotoviti, da pred tem glasovanjem in še pred prejšnjim ter tudi na tem o teh imenih odloča politika. Ali so ti konkretni ljudje z imenom in priimkom tudi politično pripadni katerikoli politični stranki, je več ali manj jasno, saj to niso ljudje, ki bi stopili na sceno včeraj, danes ali jutri. Zdi se mi, da je nekaj drugega veliko bolj pomembno kot to, kateri politični opciji pripadajo – kako in na kakšen način prihajajo na sceno. Prepričan sem, da bi bilo veliko bolje, da bi te zadeve urejali tisti, ki bodo dobili naslednji mandat, na eni strani vlada na drugi strani parlament. Izognili bi se tako koalicija kot opozicija temu, da nam lahko kdo očita, da smo ravnali narobe. Saj je res, da je bil postopek nekaj časa že v teku in pripravi, res je pa tudi, da se je že kar nekaj časa govorilo, da se bo tej vladni koaliciji po vsej verjetnosti predčasno iztekel mandat, kar se je dejansko zgodilo. In prepričan sem, da ne bi prevzemali moralne ali kakšne druge odgovornosti s tem, ko bi lahko mirno odločili, da naj o teh stvareh odločajo tisti, ki prihajajo za nami, vključno s tistimi, ki bodo tudi v naslednjem mandatu na ključnih pozicijah. Dovolite mi, da izpostavim nekatere poglede te agencije, ki bi ali ki je, ki bi morala biti politično distancirana, ampak to je težko, kajti o teh vsebinah odloča prav politika in temu se ni mogoče izogniti. Tisto, kar pa bi bilo primerljivo z veliko bolj zrelimi demokracijami, kot je Slovenija, na področju konkretnega dela te agencije, pa bi lahko ugotovili, da je v tistih zrelejših demokracijah z daljšo tradicijo v primerjavi z našo demokracijo to bistveno drugače. In verjemite mi, da je v takšnih demokracijah slika prav in ravno obratna. Kajti če vemo, kaj vse se producira preko te agencije, potem je več teh vsebin ali pa vsaj uravnoteženo urejeno, tako da je zastopana politika, ki je na politični sceni. Žal pri nas temu ne moremo pritrditi. Vedno se informacije in vse, kar se dogaja v tej agenciji, nekako skoncentrira v smeri tistega, ki vlada. To ni prav. Prav bi bilo, da bi bila sestava članov raznovrstna tako po pogledih na same vsebine, ki jih sprejema, kot tudi po tem, da se takšni člani ne bi smeli politično kompromitirati ne v preteklosti, ne v sedanjosti in ne v prihodnosti. Zato takšnega predloga ne morem podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani! Že na Mandatno-volilni komisiji je bilo argumentiranje tega političnega imenovanja zelo zanimivo. Niste imeli argumentov in ste se zatekali k obsodbam in kazanju na drugo stran in na druge ljudi. Danes sem vesel, da sta kar dva poslanca s tiste strani priznala, da je to kadrovanje po prijateljskih linijah. Seveda pa moram reči, da je neverjetno, ko eden od poslancev, gospod Juri, ki priznava kadrovanje po prijateljski liniji, govori o hipokriziji in kaže na drugo stran. Gospod Juri, hipokrizija je, da gre poslanec iz stranke, ki je še kako povezana s finančnimi baroni in s finančnim pohlepom, na demonstracije, ko demonstrirajo mladi, pa ne samo mladi, zoper to, in po poročanju medijev so vas izžvižgali zaradi tega. Ostudna hipokrizija pa je, če gre eksponent finančnega pohlepa in simbol finančnega pohlepa gospod Janković na take demonstracije govoriti, in so se ga bali in ga niso upali izžvižgati, ampak to pa je ostudna hipokrizija in sprevrženost, moram reči. Zato moram reči, da se ne čudim, da je zadnjič gospod Juri nastopal, da so v času sedanjega direktorja na STA radikalno drugačne metode in stanje, in sem se strinjal in sem vesel, da je to povedal, so radikalno drugačne. Res je, radikalno. Kaj takega, kot se je zgodilo v tem mandatu, se še ni zgodilo, da bi odgovornega urednika vrgli brez razlogov nezakonito na cesto, mu odpovedali delovno razmerje. Tako grozljiv način obračunavanja se še ni zgodil v tej samostojni državi. In seveda je žal gospod Borut Meško, odgovorni urednik, zaradi te stiske, krivice, stresa in eksistenčne stiske zbolel za rakom in umrl. Stres dostikrat sproži raka. Ker je ena kolegica govorila o pieteti, pietetno bi bilo, da bi takrat, ko je zbolel za rakom, priznali napako, se mu opravičili in bi ga to morda ozdravilo, to bi bilo pietetno. Vi pa govorite, da ni pietetno govoriti o tem, zakaj ste nekoga pognali dobesedno v smrt. Vidite, zdaj navajate nekatere stvari in niste sposobni pogledati pred pragom. Očitek je bil o črtanju potrebne strokovne kompetence. Mogoče je bila ta napaka tak poskus, ampak ravno to je v času ministrovanja storila naša kolegica Majda Širca v Operi in baletu. Znižala je kriterije za posvečenega kandidata, ki je sedaj direktor, na višjo šolo. Ravno včeraj sem poslušal, da mu je že uspelo narediti več kot milijon, se mi zdi, dolgov – morda nam lahko pojasnite, kam je poniknil ta denar iz Opere – in da ga sedaj celo ta svet zavoda misli zamenjati, ker je naredil grozljive stvari. Ampak tam ste pa kriterije dejansko znižali, da ste lahko posvečenega človeka postavili. Točno se ve, kako je potekala zadeva. Jaz mislim, da gospod Damjanić, pa nimam nič proti njemu, tudi po razpisnih pogojih ne bi mogel kandidirati zaradi konflikta interesov, kajti piše, da ne more biti član nadzornega sveta oseba, ki je član organa vodenja, upravljanja ali nadzora ali je v delovnem razmerju oziroma pogodbeno sodeluje s podjetji, ki opravljajo enake oziroma podobne storitve kot STA, zaradi česar bi lahko prišlo do konflikta interesov. Agencija Ninamedia je piar agencija, vodijo kampanje, in lahko strašno vpliva na STA, za koga bo STA bolj preferenčno delovala. Tu je konflikt interesov. Ne ozirate se niti na zakonske osnove, na konflikt interesov, pač pa trmasto vztrajate [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Besedo ima gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Vlada, ki opravlja tekoče posle, se je očitno odločila, da nekatere kadrovske odločitve sodijo med tekoče posle. Po nekaj dnevih in tednih, ko so še razmišljali, kaj so tekoči posli, so očitno do tega odgovora prišli, za nas pa je zagotovo lahko relevantno vprašanje, ali med tekoče posle dejansko sodijo kadrovske odločitve in ali v to kategorijo sodi tudi imenovanje članov nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. Morda tudi nekaj o imenih. Nekaj je bilo že povedano. Verjetno bi se tudi kolegi bivše koalicije lahko strinjali oziroma predvidevam, da se strinjajo, da je bila tista izjava gospoda Nikole Damjanića o zaposlenih na RTV neprimerna, najmanj neprimerna, če ne kaj drugega, in pri tem so popolnoma nepomembna prijateljstva gospoda Golobiča ali pa gospe Župevc z njim. Povedano je bilo tudi že o konfliktu interesov. Gospod Damjanić vodi agencijo Ninamedia, ki opravlja raziskave javnega mnenja, torej je precej vpet tudi v interpretacijo teh raziskav, ki jih opravlja in tako naprej, in lahko govorimo o konfliktu interesov. Gospod Jerovšek je prebral člen v zakonu, ki o tem govori. In ne samo to, verjetno ima kot medijski človek ali pa človek, ki se ukvarja z raziskavami javnega mnenja, posebno stališče in poseben odnos tudi do novinarjev. Če vse obravnava tako kot v konkretnem primeru, ko je izjavil, da je treba bando na Televiziji Slovenija razgoniti, najbrž ni najbolj primeren kandidat za to funkcijo, za katero ga predlagate. Še enkrat, 20. je bila Vlada razrešena in od takrat lahko opravlja tekoče posle, torej stvari, ki ne bodo imele tako dolgoročnih posledic, kot jih ima lahko imenovanje nadzornega sveta za naslednje obdobje. Zato seveda tega ne morem podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims. [[Ga ni.]] Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Mediji so posebna ljubezen te koalicije. V tem mandatu smo doživeli nov zakon o Radioteleviziji Slovenija in ni se odveč spomniti, kako so potekale zgodbe, kar zadeva obravnavo in sprejetje tega zakona, in kakšne zgodbe se dogajajo tudi v koaliciji proti tistim, ki so izrazili nasprotovanje takemu pristopu in vsebini zakona. Spomnimo se primera gospoda Magajne, pa morda še kakšnega poslanca SD. Govorilo se je o enormnih pritiskih in tudi povedalo se je, zakaj se zakon sprejema. Se pravi, da so se neke zadeve spremenile. Obravnavali smo Zakon o medijih. Tudi ta sistemski zakon, lahko rečem, je doživel neko posebno proceduro v tem državnem zboru, in tudi pri tem zakonu je bilo uporabljenih veliko pozitivnih besed koalicije, ampak v ozadju so se dogajale zadeve, ki niso imele nobene povezave ne s strokovnostjo predloga ne z namenom, odkritim, poštenim namenom za ureditev področja, ki mu je bil namenjen ta zakon. Nekaj podobnega se najbrž dogaja tudi s to novelo Zakona o Slovenski tiskovni agenciji. Ob tem, ko se sedaj srečujemo s tem kompletiranjem nadzornega sveta, organa, ki naj bi bdel nad to neodvisno agencijo – kot pravite, je to neodvisna agencija –, ne moremo mimo dejstva, da se kadruje po prijateljski liniji. Ni nepomembno, da je nekdo, ki je imenovan v nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije, prijatelj predsednika ene izmed bivših koalicijskih strank, Gregorja Golobiča. Ni nepomembno, da je ta zakon pripravljala stranka Zares, stranka Gregorja Golobiča. Ni nepomembno, da govori o tem, kako so dobri nameni in kako slabi smo mi na drugi strani, ministrica, ki je zakon pisala in urejala celotno medijsko področje in medijsko krajino. To najbrž ni slučaj, kot najbrž ni slučaj, da se v nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije predlagajo osebe, ki so kolumnisti ali pa prijatelji karikaturistov, recimo iz Dnevnikove založniške hiše. Tam so tudi prijatelji gospoda Gregorja Golobiča iz Zaresa. Meni je povsem jasno, da bo gospod Juri, ki je aktivno deloval v eni izmed Dnevnikovih divizij in je tam objavil svoje karikature, podprl predlog kolumnista iz te medijske hiše, ki je predlagan v nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije. In najbrž ni povsem odveč ugotovitev, da bo povedal, da je to neodvisen predlog in strokovni kandidat. Istočasno taisti upravlja še z agencijo, ki izvaja raziskave javnega mnenja, in najbrž je povsem jasno, da bo deloval v nadzornem svetu STA povsem, povsem neodvisno. Prihaja pa iz komercialne hiše, ukvarja se s komercialno dejavnostjo, ukvarja se z raziskavo javnega mnenja in podobno. Mislim, da smo teh preigravanj in zavajanj v tem mandatu doživeli že preveč, veliko preveč. Tudi zato so nekatera področja urejena tako, da ne morejo biti v ponos tistim, ki so ta zakon predlagali, še manj pa tistim, ki ste pripravili kadrovski nabor za popolnitev nekaterih institucij. To, da bo Slovenska tiskovna agencija dobila nadzorni svet, ne pomeni nič v smislu neodvisnosti ali kvalitete, popolnoma nič. Direktor je bil imenovan na takšen ali drugačen način, vi sami veste, na kakšen način. Tam so se dogajale zgodbe na takšen način, da ne morejo biti v ponos nobenemu direktorju, ki spoštuje zaposlene, ki spoštuje uredniško svobodo, novinarsko svobodo, in tudi nekateri kandidati, ki prihajajo v ta nadzorni svet, ki jih boste imenovali, prihajajo s kladivom v ta nadzorni svet, zato da bodo urejali določene stvari na nek drugačen način, tako kot so se tega lotili v Radioteleviziji Slovenija. Teh predlogov ne bom podprl.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Dušanu Kumru.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Saj človek ne more verjeti, kaj vse sliši ob tem, ampak bi bilo mogoče dobro, da bi kolegi, ki veliko diskutirate o STA ali pa nazaj, o tem kadrovskem, malo trenirali spomin. Na koncu prejšnjega mandata, ko so že bile volitve 21. septembra, je prejšnja vlada imenovala v nadzorni svet enega od naših kolegov, ki je sedel tukaj v tej dvorani, in to velikega državnega podjetja. Tam na vaši strani je sedel, tukaj. Nekaj dni po tistem, ko so že bile izvedene volitve. To je samo toliko, tisti, ki moralizirate in govorite, do kdaj naj katera vlada kaj počne. Svojega poslanskega kolega ste nekaj dni po izvedenih volitvah, ko je bil zemljevid narejen, imenovali v nadzorni svet enega velikega slovenskega državnega podjetja. Tako da bi res bilo dobro, da včasih malo pobrskate ali pa trenirate spomin in se spomnite sami, kaj ste počeli, ko drugim dajete moralne ali pa kakršnekoli drugačne lekcije. In drugo, ko govorite o ljubezni do medijev. Poglejte v svojih vrstah, kdo najbolj ljubi medije. Tisti, ki je pred mnogimi leti napovedal labodji spev slovenskemu novinarstvu, tisti, ki ste mešetarili avgusta leta 2005 in prodajali Mercator zato, da bi dobili vpliv na medije, tisti, ki se je hvalil v tej dvorani že velikokrat, da je celo enemu mediju spisal zakon, sam ga je spisal in se s tem hvali. Kdo ljubi medije? In vi očitate nam, da imamo veliko hlastanje in ljubljenje po medijih. Tako da še enkrat, poglejte se zares v svoje lastno ogledalo, ampak ogledalo, ki se ne vidi z obeh strani, ampak ima na eni strani premaz. Da ostanem pri STA. Najmanj lahko vi očitate, da gre tukaj za politično kadrovanje. Jaz bom danes politično odločal, ker ne znam drugače v Državnem zboru. Ko stisnem na tipko, odločam politično. Sem pa proti vsakršnemu strankarskemu kadrovanju. In poglejte, kaj ste vi storili v prejšnjem mandatu. Šefico STA ste s taksijem pripeljali v STA. Sedanji direktor, ki ni po tem novem zakonu, je bil celo z javnim razpisom imenovan. Tega vi niste znali v prejšnjem mandatu spočeti. Zdaj, ko je nov zakon napisan in ima nadzorni svet, ki bo imel nadzorno funkcijo, zopet komplicirate in izpodbijate to. Tako da še enkrat in najmanj, kar je: vem, da veliko ljudi po vsej verjetnosti ne pozna teh štirih, ki jih imamo danes na listi. Ampak ali mislite, da je zares korektno, da tako diskreditirate ljudi, ki imajo za seboj tudi nekatere strokovne reference? Saj ne gre samo za gospoda Damjanića, gre še za druge tri kandidate, ki jih na ta način diskreditirate. In najmanj, kar je, to od vas ni lepo in ni korektno. Tako da še enkrat, jaz bom seveda te štiri kandidate podprl, ker hočem, da se na STA prekine s strankarskim kadrovanjem, ne političnim kadrovanjem, strankarskim kadrovanjem.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlaganih sklepih. Ob tem vas obveščam, da bo na podlagi tretjega odstavka 13. člena Zakona o Slovenski tiskovni agenciji sklep sprejet, če bo zanj glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Na podlagi četrtega odstavka 13. člena tega zakona se o vsakem kandidatu glasuje posebej. Na glasovanje dajem predlog sklepa o imenovanju dr. Marka Hočevarja za člana nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. Gospod Golobič, želite obrazložiti svoj glas? V imenu poslanske skupine, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Dr. Hočevarja bom podprl. Verjetno je to prijateljska gesta ali kako se temu reče. Gospoda sicer ne poznam, vem pa nekaj o njem, vem, da je strokovnjak s področja, na katerem strokovno deluje, ekonomije, in menim, da bo prispeval k temu, čemur služi nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije. Tukaj je bilo veliko govora o tem, slišali smo neko novo besedo, nek novorek je gospod Tanko proizvedel. Govoril je, da je Slovenska tiskovna agencija nacionalni operater informacij. To je neka dikcija, ki je nenavadna, prihaja z drugih področij in kaže na neko zanimivo razumevanje te ustanove. Kaže na razumevanje, da je to agencija, ki proizvaja državljanom pogled, ki ga imajo na to, kar se v tej državi dogaja. In to je res bilo v prejšnjem mandatu tako. Ko je to agencijo vodila nastavljenka iz kabineta takratnega predsednika vlade gospa Paulin s tropom sodelavcev in sodelavk, ki so bili na nedavno potrjeni preiskovalni komisiji v zaključnem poročilu pokazani tajni sodelavci, če uporabim še jaz en tak izraz, tajni sodelavci znamenitih brezplačnikov SDS. To je bil nacionalni operater dezinformacij. Ko je ministrica Širca prinesla zakon v parlament, je ta vseboval določilo o dvotretjinski večini, zato da se izvolijo člani nadzornega sveta. Vi ste predlagali navadno večino in posamično glasovanje, zato ker ste računali, da boste spet lahko po volitvah naredili iz STA nacionalnega operaterja dezinformacij SDS. Zato je danes pri tej točki, ki je v resnici zelo marginalna, z vidika tega, kaj je pred to politiko v odločevalskem smislu v prihodnjih mesecih, zelo nenavadna vaša izpostavljenost te zgodbe. In še besedo o znamenitih prijateljih. Če bi sodili o raziskavah javnega mnenja, potem je zelo nenavadno pripisovati tu kakršnokoli prijateljsko ozadje, tiste, ki jih imate v mislih. Vendar je razlika. Nekateri so ali smo lahko prijatelji ne glede na to, da se ukvarjajo z dejstvi in da ne ponarejajo rezultatov. Ko je gospod Virant nedavno zapustil vaš volilni štab, je tako iz prijatelja postal zahrbtni izdajalec. To je odnos, ki ga demonstrirate in ki ga poskušate vleči v to diskusijo o nadzornem svetu STA, ki nima s tem nobenega opravka. Tako da predlagam, da se usmerjate k vsebini, k zagotovitvi tega, da bo STA res javni servis, in ta nadzorni svet si zasluži podporo, ker bo to zagotovil.
Hvala lepa. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 21. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o imenovanju Nikole Damjanića za člana nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 21. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o imenovanju dr. Aleša Živkoviča za člana nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 21. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o imenovanju dr. Andraža Terška za člana nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 21. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga Sodnega sveta za imenovanje člana Komisije za varstvo konkurence. Sodni svet je z dopisom z dne 22. septembra 2011 predlagal Državnemu zboru, da za člana navedene komisije imenuje dr. Jorga Sladiča. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Za predstavitev stališč Poslanske skupine LDS dajem besedo mag. Borutu Sajovicu. Se odpoveduje. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanja o Predlogu Sodnega sveta za imenovanje člana Komisije za varstvo konkurence. V skladu s četrtim odstavkom 12.e člena Zakona o preprečevanju omejevanja konkurence se o imenovanju člana Komisije za varstvo konkurence odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor na predlog predsedujočega. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so gospod Anton Colarič, gospod Robert Hrovat, gospod Franco Juri in gospod Gvido Kres. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodeloval namestnik generalne sekretarke gospod Matjaž Plevelj. Ali kdo predlogu za sestavo komisije nasprotuje? Če ne, prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti 1. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda za ali proti. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s četrtim odstavkom 12.e člena Zakona o preprečevanju omejevanja konkurence bo kandidat izvoljen, če bo zanj glasovala večina navzočih poslank in poslancev. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasijo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 17.05, torej čez 8 minut, ter bo trajalo do 17.20, torej 15 minut. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se zberejo v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 17.30.
Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno 30. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Mandatno-volilnih zadev. Nadaljujemo z obravnavo Predloga Sodnega sveta za imenovanje člana Komisije za varstvo konkurence. Dovolite mi, da preberem zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju dr. Jorga Sladiča za člana Komisije za varstvo konkurence. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne 19. oktobra 2011. Razdeljenih je bilo 70 glasovnic, oddanih je bilo 70 glasovnic. Neveljavni sta bili 2 glasovnici, veljavnih je bilo 68 glasovnic. Za je glasovalo 49 poslank in poslancev, proti 19. Na podlagi izida glasovanja je bil dr. Jorg Sladič z večino glasov navzočih poslancev imenovan za člana Komisije za varstvo konkurence. Članu dr. Jorgu Sladiču čestitam k imenovanju! Prehajamo na obravnavo Predlogov Sodnega sveta za izvolitev v sodniško funkcijo s predlogi sklepov. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predloge o izvolitvi v sodniško funkcijo, in sicer na sodniška mesta: višjega sodnika na Pravdnem in izvršilnem oddelku Višjega sodišča v Ljubljani, osmih okrajnih sodnic in enega okrajnega sodnika na okrajnih sodiščih v Mariboru, Ljubljani, Brežicah in Kranju ter okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je pisno poročala ter Državnemu zboru predložila predloge sklepov. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o predlogih sklepov. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi dr. Marka Brusa na sodniško mesto višjega sodnika na Pravdnem in izvršilnem oddelku Višjega sodišča v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi mag. Anje Drev na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Mariboru. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi Antonije Matevžič na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Mariboru. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi Katje Klug na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Mariboru. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi Špele Koleta na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi Tanje Tošič Benigar na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi mag. Staše Ane Kanduč Valant na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi Ane Testen na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Ljubljani. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi Almira Kurspahića na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Brežicah. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi mag. Žive Zaplotnik na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Kranju. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi Zofke Vrhunc na sodniško mesto okrajne sodnice na Okrajnem sodišču v Kranju. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o razrešitvi in imenovanju namestnika člana Državne volilne komisije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Prijavljenih ni, zato zaključujem predstavitev stališč. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zdi se mi, da se s tem odpira vprašanje načelne ali celo ustavnopravne narave. Namreč, po Zakonu o volitvah v državni zbor sledi, da se trije člani in namestniki članov Državne volilne komisije imenujejo po predlogih poslanskih skupin, pri čemer se upošteva sorazmerna zastopanost političnih strank. Na Mandatno-volilni komisiji je bil predlog Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti zavrnjen še preden je sploh prišlo do glasovanja. Ni prvič, da se to dogaja, in mislim, da to ni primerno, kajti 82. člen Ustave, sam ga tako razumem in tudi slučajno sem bil zraven, ko se je sprejemal, pravzaprav pove, da smo vsi poslanci enaki. Vsi smo odgovorni ljudstvu, vsi imamo enake pravice in enake dolžnosti, verjetno vključno s kandidiranjem ljudi na določena mesta, tako kot predvideva zakon. To seveda ne pomeni, da bi ti predlogi ne upoštevali razmerja med političnimi strankami v parlamentu, ampak se mi ne zdi konsistentna ta rešitev. Ker če bi imeli, na primer, vodstva strank zunaj parlamenta, ki predlagajo svoje kandidate, in potem parlament to potrdi ali ne, je eno vprašanje, in to bi šlo. Ampak če subjekti, ki sestavljajo parlament, torej poslanske skupine, predlagajo, potem morajo vse poslanske skupine imeti to možnost, ne glede na izid glasovanja. Ne nazadnje naša ureditev predvideva tudi možnost, da neka neodvisna lista ali neodvisni kandidati – sicer je to zaenkrat teoretična možnost, kot vemo, ampak lahko bi se zgodilo, da so izvoljeni v parlament. Tudi ti bi v tem primeru bili v neenakopravnem položaju glede na poslance, ki so izvoljeni na listah strank. Mi smo pa vsi enaki, ne glede na način, kako smo izvoljeni, seveda v skladu z zakonom. Enkrat, ko smo izvoljeni, smo vsi enaki. V tem vidim nevaren presedan glede na izkušnje, ki jih imamo s poskusi omejitev mandatov poslancev narodnih skupnosti, ki so ustavna kategorija in ki so v teh postopkih kandidiranja očitno diskriminirani. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se dolžnosti namestnika člana Državne volilne komisije razreši Dušan Vučko, za namestnika člana Državne volilne komisije pa se imenuje dr. Roman Lavtar. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 20. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga odloka o spremembi Odloka o notranji organizaciji, delovnih mestih in nazivih v službah Državnega zbora. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo stališče predstavil gospod Bogdan Barovič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, vsi smo utrujeni, zato se opravičujem, ampak nekaj minut bomo še potrpeli. Moram nekaj povedati ob tem odloku. Ali se spomnite vsi, ali tisti, ki ste samo en mandat, ali pa tisti, ki smo tri, štiri ali še več, svojih imen ob obiskih delegacij, vabil, ki prihajajo, map, ki jih dobivamo, sto tisočih kopij papirjev, ki jih dobivamo. Tudi če se seja prekine, gremo na zasedanja delovnih teles, sprejmemo amandma, se razmnoži in v nekaj minutah je ta državni zbor preskrbljen. Jaz sem v 11 letih doživel samo dobro s strani oddelka, ki se mu reče tiskarna, v vseh pogledih, na področju tiskarstva in na področju česarkoli drugega, kopiranja, pomoči. Karkoli smo prosili, smo dobili. Drugič, ali se vam zdi prav in pošteno, da se zdaj, tik pred zdajci, ugotovi, da gre za potrebe po sodobnejšem in racionalnejšem izvajanju storitev tiskanja in razmnoževanja, da gre za zmanjševanje stroškov in optimizacijo procesov in za ohranitev delovnih mest, kar je seveda pod vprašanjem? Zdaj, zadnjih 20 dni, pa če vzamemo od odgovornih tri leta časa – ni pošteno. Navedena sprememba naj bi bila predlagana z namenom zmanjševanja stroškov poslovanja na področju tiskanja in razmnoževanja. Nelogično je, nelogično je! Noben notranji obrat v katerikoli industriji, v kateremkoli prostoru ne more biti dražji od kogarkoli od zunaj. Ne more biti! Da izvajanje klasičnih storitev tiskanja na starih ofset strojih ni več ekonomsko upravičeno, se je najbrž izračunalo že leto, dva, tri ali štiri nazaj, in bi se lahko postopoma posodabljalo. Naprej, da so glede na ponujene cene za razpisane zunanje storitve tiskanja doseženi bistveni ekonomski prihranki, predvsem pri nabavah papirja in kartona ter grafičnega materiala, saj jih velika grafična podjetja nabavljajo pod ugodnejšimi pogoji, kar potrjuje, da so zunanje storitve tiskanja bistveno gospodarnejše in s tem upravičene. To je tako, kot je bil indonezijski premog cenejši od velenjskega lignita ter trboveljskega in hrastniškega premoga, pa so ga v TE-TOL ukinili, mesec dni nazaj smo pa slišali, da je dražji. Ne mi govoriti! Spet bo nekdo od zunaj prišel notri in bo dobil posel; zdaj bo šel po damping ceni, čez pol leta bo imel cene navite. To je nesramno, to je grdo. Noben notranji obrat ne more imeti dražje cene, in pri takšnih količinah, kot se tiskajo, sami nosite take kupe materialov. Ne morete mi reči, da ne more nekdo v tej hiši doseči najnižje možne cene, da lahko en Francelj tam od zunaj, ki je prijatelj od Lojzeta, Lojze pa od Micke, doseže nižjo. Mislim, da vsi to veste in da imam jaz čisto prav. Največji absurd pa je, ko pravijo v odloku, da je reorganizacija optimalna in nujna z organizacijskega vidika in z vidika gospodarnosti. Naj po podatkih, ki jih pa jaz imam, ker ne bom govoril kar nekaj na pamet [[...]]In sodobno uvajanje UDIS. Po podatkih, ki jih pa jaz imam, pa je ravno sistem uvajanja UDIS, pa se je poraba papirja na nivoju celotnega Državnega zbora – gre za uporabnike, ki naročajo papir preko tiskarne – povečala za 100 %. Kakšno varčevanje in kakšna gospodarnost je to? Namesto, da bi dosegli znižanje cen tam, je zdaj kar naenkrat bolj gospodarno, ko smo uvedli UDIS. In zdaj bo UDIS rešil ta državni zbor in ta svet, bo cenejše. Pa UDIS že imamo in je za 100 % dražje. Kaj je zdaj res? Kolegice in kolegi, največji absurd, ta je pa največji: v primeru ohranitve neustreznega obstoječega stanja vsem javnim uslužbencem oddelka tiskarna ne bo več možno zagotoviti delovnih nalog. Če tiskarna torej ostane in bo delala, bodo šli uslužbenci domov. Ta je pa genialna! V nasprotju z vsem logičnim in pametnim. Bom se še kasneje oglasil. Veste, ti ljudje so danes ravno tako zmedeni, prestrašeni ali pa zaskrbljeni, kot smo vsi mi, pa priznamo ali pa ne. Vsi smo zaskrbljeni glede tega, kaj se bo zgodilo čez dva meseca. Eni vedo, drugi pač ne vedo. Dajmo imeti tudi ta človeški faktor. Organizacija, gospe in gospodje, se ne dela v enem mesecu. Toliko. Prosim bodite toliko solidarni in glasujte proti temu odloku.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil stališče mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Hudo je, če človek sliši, pa tudi v stališču poslanske skupine, samo eno plat medalje. Tisti, ki smo bili pa na Kolegiju predsednika Državnega zbora in na Mandatno-volilni komisiji, pa smo slišali širok, širši pogled te zgodbe, katere bistvo in poanta je, da Državni zbor lahko v enem letu z drugačno organizacijo dela prihrani bistveno več kot sto tisoč evrov, ob tem, da vsi, ki so ta trenutek zaposleni v tiskarni, ohranijo svoja delovna mesta. Povedano je bilo tudi, da je tiskarna Državnega zbora stara več kot dve desetletji, da ne ustreza več sodobnim tehnološkim standardom, da obstaja v določenih trenutkih tudi nevarnost za varovanje zdravja pri delu in da je seveda za investicijo v novo moderno, sodobno tiskarno potrebna velika investicija, ki je Državni zbor proračunsko ne zmore. Enostavno, kdor pozna tiskarsko tehniko, ve, kako hitro tehnika na tem področju napreduje. Državni zbor se ni posodabljal in zato mislim in v naši poslanski skupini razmišljamo, da če se da v javnem sektorju nekaj prihraniti, da to prihranimo, še posebej ker bodo vsi zaposleni obdržali svoja delovna mesta, to je pa privilegij, ki ga v bodoče v javni upravi, v gradbeništvu in še kje drugje vsi žal ne bodo imeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil stališče gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Tudi ta organizacijska sprememba znotraj Državnega zbora, prav pri eni zadnjih točk dnevnega reda današnje seje, je ena tistih, ki sodi v neke čudne poteze, ki si jih privošči generalna sekretarka Državnega zbora. Tako reorganizacijo in tudi druge organizacijske spremembe v Državnem zboru bi lahko naredili v prihodnjem mandatu čez dva meseca. Zadeve bi bile urejene, speljane normalno, tako pa zdaj praktično vse pod neko krinko hitrosti in nujnosti poskušate urediti v tem zadnjem trenutku. Ob tej reorganizaciji se postavlja predvsem vprašanje, kako se bo ravnalo z gradivi, ki imajo oznako zaupnosti, ali bo ta tiskarna dostavila te dokumente na tak ali drugačen način, ali kako drugače. Skratka, te polovične rešitve, ki se predlagajo, niso usklajene z vsebino dela Državnega zbora. Velik del dokumentov, približno tretjina aktov, ki jih dobimo poslanci v roke, nosi oznako zaupnosti, in vprašanje je, na kakšen način se bodo ti dokumenti tiskali, kopirali, distribuirali in tako naprej. Ne gre samo za vprašanje racionalizacije stroškov, ki jih v tem primeru sploh ne bo, ker generalna sekretarka niti po osmih poskusih, da bi dostavila ustrezno gradivo, ki bi argumentiralo njene trditve, ni bila sposobna dostaviti. Gre enostavno za to, da se en del dejavnosti Državnega zbora v zadnjem trenutku odda ven, da se odda neki zasebni firmi, ki bo te storitve na tak ali drugačen način drago prodajala nazaj Državnemu zboru. Te spremembe v poslanski skupini ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu odloka. Besedo ima gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Bom kar nadaljeval, z vsem spoštovanjem do svojih kolegov. Resda lahko, jaz ga zelo cenim, gospod Sajovic daje veliko pozornost na kolegij, kjer je slišal drugo plat medalje, ampak veste, glavna plat medalje je življenje, gospod Sajovic. Tukaj živimo, tukaj prejemamo papirje na mizo, tukaj srečujemo ljudi in tukaj nam naredijo tisto, kar jih prosimo. Včasih poglejmo malce na življenje, ne na tisto, kar nekdo, ki je na najvišjem nivoju, govori. Upoštevajmo življenje. Spomnite se, če so vam kdaj in kolikokrat so vam pomagali. Prihraniti sto tisoč evrov – krasno, s tem bomo rešili državo pri milijonih in milijardah, ki so jih drugi pokradli ob vednosti države. Spet ena populistična, boste rekli, primerjava, ampak zelo kruta. Ukinili bomo tiskarno, prišparali sto tisoč evrov in bomo junaki, drugi s sto milijoni so pa zunaj in se fino smejijo. Pa mogoče bodo ravno ti ponovno imeli tiskarno za Državni zbor. Naprej. Nova tiskarna – ni denarja. Ja, povejte mi eno fabriko, kjer človek ne obračunava amortizacije strojev! In ko vidi, da pride na številko nič [[...]]Oziroma ta amortizacija je namenjena vsaj za, če ne drugega, razširjeno reprodukcijo. Saj to so osnove ekonomije! In potem s tem denarjem kupi nov stroj. Saj to vsi delamo, tudi vi in vsakdo, ki lahko enkrat kupi novejši avto. Pa ne gre kar tako iz lufta, zdaj pa nimam, ne morem. Seveda moraš dati na stran! Varstvo pri delu, škodljivost. Naenkrat so se spomnili, da je ta tiskarna škodljiva, ampak čudno, ker mislim, da je varstvo pri delu, redni pregledi so v tej hiši, redna opazovanja so v tej hiši, in tudi ene pripombe, ne da bi jaz vedel, tudi enega zapisnika vseh komisij in vseh organov, ki nadzirajo varstvo pri delu, da je delo v tiskarni nevarno, ni, zdaj pa nenadoma je. Pokažite mi en zapisnik, in če je ta zapisnik, je treba takoj kaznovati tistega, ki takrat, ko je ta zapisnik bil, ni ukrepal. In še ena primerjava. Saj lahko to naredimo, lahko da bodo ti ljudje razporejeni, ampak jaz vem, da bodo čez eno leto na cesti, ker bodo začeli varčevati pri številu ljudi. Naslednji korak, dajmo se zmeniti, notranji obrat, enakovreden, je kuhinja – zaprimo kuhinjo, pa boste rekli, da bo catering cenejši. In kdo vam bo verjel? Seveda bo cenejši, dva meseca in pol, pa ne vem, kako bodo vozili, pa kako bodo talali po mizah. Potem bomo pa videli, kako bo to drago. Jaz se ne spuščam v organizacijo, za to so določeni ljudje, ampak če se takole lotevajo organizacije zadnje tri mesece, pa so vsa tri leta vedeli, kako potekajo stvari, in zdaj, v tem trenutku in na tak način. Hvala lepa za take. Jaz povem, da bom strogo proti, in nasprotujete vsem normalnim človeškim, ekonomskim in drugim logikam. Če pa karkoli šepa na organizacijskem področju, pa je dovolj časa v pristojnih službah, da to uredijo na najbolj racionalen in pameten način. Ta pa vsekakor ne more biti cenejši od zunaj kot pa notranji obrat, ki predstavlja zgolj in samo strošek, strošek delovne sile, strošek električne energije in strošek amortizacije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič.
Iz Predloga odloka o spremembi Odloka o notranji organizaciji, delovnih mestih in nazivih v službah Državnega zbora ni mogoče razbrati tega, kar je bilo tukaj povedano vsaj v dveh izvajanjih, češ da gre za sto tisoč in več prihrankov. Prav tako slišim, da je izvajalec tako ali tako že izbran. Kako je lahko izbran, če ta zadeva še ni narejena, tako kot bi morala biti v organizacijskem smislu? Slišim tudi še kakšne druge stvari. Zato ga ne morem podpreti, niti ne bom glasoval proti, ampak na tak način se mi zdi resnično nekorektno delati na zadnji seji Državnega zbora. Če kaj, potem bo moral takoj ob začetku, konstituiranju Državnega zbora, tisti, ki bo vodil te službe in vse skupaj, pripraviti novo strukturo, nekatere spremembe, ki so pa resnično nujno potrebne. Ne boste verjeli, ljudje me po hodniku vlečejo za rokav in mi rečejo, češ pa ja nam ne bodo bankomata vzeli iz hodnika. Pa menda ga bodo, ker se niso službe sposobne dogovoriti, da bo bankomat tam, ki je star, ki je varen in tako naprej. Druge po Ljubljani in po Sloveniji kradejo, tukaj pa ga morajo ukiniti zato, ker je premajhna poraba ali ne vem kaj. Ampak ljudje pravijo, češ nimamo se na koga obrniti v tej hiši, da bi nas zaščitil – pa ne poslanci, ampak delavci –, da bi napisal neko pismo banki, pa da bi se postavil za ta bankomat. Poslušam pa še vrsto drugih stvari, ker sem nesorazmerno veliko časa v tej hiši. Potem je, kar se mene tiče, resnično veliko bolje, da nekdo, ki bo prišel z novim mandatom sem, pogleda stvari na novo. Verjetno so tudi vas poslanke in poslance spraševali; mene je neka novinarka spraševala o tem, da so v nekem parlamentu, mislim, da v zgornjem domu, pa ne vem, ali v Franciji ali kje drugje, uvedli obvezno iPod poslovanje in da morajo zdaj vsi samo to in da so ukinili vse papirje in podobne stvari in tako naprej. Pri nas se bo najbrž zgodilo tudi kaj podobnega. Čas ni pravi, in ob tem, kar tukaj piše, in ob tistem, kar poslušam, se preprosto ne morem odločiti, da bi to podprl. Ne bi pa rad škodil napredku, če je kakšen napredek. Tudi proti ne bom, pa naj tisti odločajo, ki več vedo in ki so to pripravili. Tukaj pravim, da iz tega ni vidno to, da je izvajalec že izbran in da bo to ceneje. Ni vidno, da bo ne vem koliko, sto tisoč evrov ceneje, in seveda nekatere stvari, ki po mojem sledijo kot posledica na slabše in tudi v škodo na dolgi rok. Strinjam se s tistimi, ki pravijo, da bodo slej ko prej nekateri delavci odveč, če bomo šli po tej poti naprej, in najbrž je to neka zakonitost, če se bomo modernizirali in podobno, ampak to je že druga diskusija. Zato, kot rečeno, se ne bom pridružil podpori, niti je ne bom odtegnil, če želite to res spremeniti.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic. [[Se odpoveduje.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Ker k predlogu odloka amandmaji niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o Predlogu odloka o spremembi Odloka o notranji organizaciji, delovnih mestih in nazivih v službah Državnega zbora. Obrazložitev glasu, dr. Pavel Gantar. V imenu poslanske skupine.
Tako je, gospod predsednik. V imenu poslanske skupine vam bi rad povedal, da bo poslanska skupina glasovala za ta predlog odloka. Najprej je treba zelo jasno pojasniti, da so prihranki 120 tisoč evrov na letni ravni. To je prva stvar. Druga stvar je ta, da je treba vedeti, da se razmnoževanje in kopiranje ne seli iz te hiše. Ti listi, ki jih dobivamo, bodo razmnoževani ali kopirani tu, v tej zgradbi. Ven se seli izdelava tiskovin in publikacij. In prav noben obrat v Državnem zboru kjerkoli nima nobene šanse cenovno v primerjavi s profesionalnimi tiskarnami. Jasno je, v tej dilemi, ali obnoviti to tiskarno z novimi stroji ali to dati ven, so rezultati jasni in govorijo sami zase, zato o tem ne sme biti dvoma. Če želite skrbeti za davkoplačevalski denar, morate začeti pri skrbi za en evro, za 10, 120 tisoč in več evrov. In to je seveda takšna skrb. Vse druge stvari so tu malo smešne. Moram reči, da me ta skrb za usodo delavcev in številko o porabi papirja, ki se zmanjšuje v Državnem zboru statistično – in se je povedalo, za koliko se je zmanjšalo po eni strani, po drugi strani pa se govori, da se povečuje –, res navdaja z dejstvom, da mogoče zadaj ni samo humanitarnost in skrb za delavce, ki bodo ostali, ampak mogoče skrb za to, kdo bo izgubil dobave papirja. Zato bo poslanska skupina prekinila to zgodbo in bomo seveda glasovali za ta odlok. Hvala lepa.
Hvala lepa. Če sem prav videl roke, še dve obrazložitvi stališč poslanskih skupin. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SNS, gospod Bogdan Barovič.
Ne bomo podprli odloka zato, ker ni tudi ene številke, enega podatka, ene analitične osnove, ki bi opredelila, da se zmanjšujejo stroški, da se optimizirajo procesi in da se ohranijo delovna mesta. Tudi ene specifikacije, enega podatka. Pokažite mi en podatek vseh teh trditev, kje se pridobi, koliko se pridobi, zakaj se pridobi in tako naprej. Drugič, jaz sem absolutno prepričan, da so ti delavci vestni, pridni, uslužni, naredijo več, kot jim je treba, in da nihče od teh osmih nima svojega dobavitelja papirja, da bi se zanj boril. Za njih osem sem prepričan, da ne. Za tiste ostale, ki so pa višje, pa ne. Ampak ne za ta papir, ki je sedaj, ampak za tistega, ki bo. Tretjič, v Slovenski nacionalni stranki še enkrat prosimo, da pripravite analizo, naredite analizo, kdorkoli bo že na oblasti, izračunajte in naredite reorganizacijo tako, kot se mora, ne pa na vrat na nos, ad hoc, čez noč. Še najmanj, če vsega tega ne bi vedel, pa bi glasoval proti zaradi tega, kar na koncu tam piše: "V primeru ohranitve obstoječega stanja vsem javnim uslužbencem oddelka tiskarna ne bo možno zagotoviti delovnih mest." Logika pravi, da je to absolutno nemogoče in nelogično. Veste, kaj to pomeni ta odstavek in ta stavek, tistemu, ki zna malo prebrati – grožnjo. V Slovenski nacionalni stranki smo pa z grožnjo proti grožnji [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod Bogdan Barovič. Gospa Breda Pečan, v imenu poslanske skupine ali v osebnem? V osebnem. Želi še kdo v osebnem imenu? Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Franci Kek.
Hvala za besedo. Slovenski narod je verjetno zelo navdušen nad to intenzivno zavzetostjo kolega Bogdana Baroviča nad tem ključnim razvojnim projektom za slovensko državo, kje se bo tiskalo v Državnem zboru. Govoril je, da ni bilo nobenih podatkov. Bil sem na seji Mandatno-volilne komisije. Tri ure smo se na tak način pogovarjali o tej tiskarni, o vsem smo se pogovarjali. In na koncu je bil glavni poziv, češ dajte nam papirje, dajte nam izračune, pokažite številke. In ko smo jih po 20 minutah dobili, kot da se ni nič zgodilo, kot da nam ni nihče predočil teh izračunov; še naprej je potekala debata o tem, kako rešiti Slovenijo in kdo so največje barabe v Sloveniji. Glede na znane izračune, ki smo jih dobili, ki kažejo na 120 tisoč prihrankov letno, glede na to, da nihče izmed delavcev ne bo izgubil službe, bomo to zadevo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala za besedo, predsednik. Že kolega Kek je povedal to, kar sem imel namen potrditi. Tudi jaz sem bil na Mandatno-volilni komisiji. Takrat je opozicija po dolgih prekinitvah in tudi po zelo odločnih zahtevah zahtevala dokumentacijo, ki smo jo dobili in ki dejansko dokazuje, da bo ta sprememba bistveno varčnejša in bo omogočila znižanje stroškov tiskanja. Ob tem je treba povedati, da smo že v razpravi tam nekateri ugotavljali, da se tudi v tem primeru ponavlja neka humoristična zgodba, recimo parodije samoupravljanja, kjer smo skušali vsi sodelovati pri nečem, kar je izrazito tehnične narave, kvečjemu gospodarne narave, in za kar so nekateri tudi poklicno zadolženi. Ampak ne, vsi poslanci smo želeli tvorno sodelovati pri odločanju, o katerem nimamo pravih podatkov. Ko smo dobili podatke in smo ostali tako rekoč bosi, s kritičnimi argumenti, se je debata preusmerila k drugim stvarem, ker je bilo ugotovljeno, da ima tehnična služba, ki se je tako [[nerazumljivo]] , prav. Zato je to razglabljanje o ne vem kakšnih scenarijih povsem nepredmetno in bomo seveda podprli projekt posodabljanja tiskarne Državnega zbora, kajti je gospodaren in varčuje. Državljani morajo tudi vedeti, da bo davkoplačevalce stalo 120 tisoč evrov manj kot sedaj. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospa Breda Pečan.
Hvala za besedo. Jaz moram reči, da sicer pogrešam tisto, kar je bilo na MVK razdeljeno, se pravi gradivo, iz katerega bi se dalo dobiti podatke o dejanskih razlogih za to reorganizacijo in potem tudi za oddajo tiskanja izven hiše. Moram pa vas ne glede na to, da kaže na 120 tisoč evrov letnih prihrankov, opozoriti na nekaj – ko govorimo o nabavi papirja za tiskanje, je to zelo odvisno od sposobnosti nabavne službe. Jaz sem konkretno izvedela od načelnika ene od slovenskih upravnih enot, da se je odločil, da ne bo nabavljal v okviru skupne nabave države, vlade, ampak da nabavljajo papir za upravno enoto sami. Zakaj? Zaradi tega, ker je z neposrednimi pogajanji prišel na pol nižjo ceno, kakor je pa tista, ki jo je dosegla centralna nabavna enota v okviru Vlade Republike Slovenije. Se pravi, da se o tem da zelo veliko reči. Isto velja, recimo, za dobavo telefonskega signala za fiksne telefone in podobne stvari. Tako da vam moram reči, da jaz ne podpiram takšnega načina reorganizacije, tudi zaradi tega, to pa moram reči, da je malo politično, ker smo tik pred menjavo mandata in bi bilo prav, da prepustimo odločanje o takšnih zadevah vendarle naslednji garnituri, ne samo vodstva Državnega zbora, govorim o tehničnem vodstvu, ampak tudi Državnega zbora v sestavi, ki bo čez nekaj mesecev prišla v to dvorano. Jaz mislim, da je vendarle treba biti toliko razumen, da prepustimo času čas. Razmisliti je treba, če ne bi bilo mogoče dobro [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Luka Juri.
Hvala lepa. Jaz bom predlog odloka podprl, ampak ne zato, ker mislim, da moramo seliti tiskarske selitve drugam, ampak ker mislim, da tiskarske storitve v letu 2012 v Državnem zboru nimajo praktično kaj več delati. Mi bi lahko že od začetka mandata, če bi to želeli, delali brez enega lista papirja. V vsaki pisarni poslank in poslancev so tiskalniki, ki so po mojem mnenju tam popolnoma brez veze, ker so nepotrebni. Vsaka poslanka in poslanec dobi računalnik, dobi dostop na internet, še vedno pa vse gradivo na papirju. Meni se to zdi popolnoma nelogično. Na vsakem vogalu hodnika imamo tako visoke fotokopirne stroje, da lahko printamo po tisoč in dva tisoč strani, kolikor nam paše, namesto da bi gledali malo naprej. Lahko bi delali popolnoma elektronsko, razen izjemoma, in zaradi tega mi je popolnoma logično, da tiskarne znotraj Državnega zbora ne potrebujemo. Upam, da je tudi ta odločitev le začasna, zato da bomo lahko postopoma, upam, da čim prej, čedalje bolj zmanjševali, sploh tiskarske storitve, in se končno izognili papirju, ki v Državnem zboru, glede na tehnologijo, ki jo imamo, res nima več kaj delati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Prvo, kar pade v oči pri obravnavi te točke, je, da predlagatelja ni bilo, in bi zlahka predstavil vse učinke tega odloka, ki jih je pripravil, in je zaposlen v hiši Državnega zbora. Ni ga bilo niti pri razpravi okrog teh zadev. Prav tako nikjer ni obrazložitve finančnih učinkov odloka, tudi ni dostavljenih nobenih materialov, ki bi te učinke potrjevali. In jaz sem prepričan, da če bi bili ti finančni učinki dejansko taki, kot vi govorite, potem bi predlagatelj spremembe tu stal za govornico in vse te zadeve z veseljem obrazložil in jih z veseljem predstavil. Pa ga ni. Plačo ima v Državnem zboru, zaposlen je tukaj, opravlja imenovano funkcijo v tej hiši, in ga ni, da bi predstavil svoj edini izdelek v tem mandatu, ki ga je predstavil Državnemu zboru. To pove veliko o tem odloku in o tem pristopu. Drugo, kar je, pa je tudi problem, da je za te storitve, ki naj bi se s tem odlokom ukinile, že izbran zunanji izvajalec. Te storitve se ne ukinjajo, ampak se prenašajo v neko zunanjo inštitucijo, in ta zunanji izvajalec je bil izbran že pred tem, ko smo mi spremenili odlok, že pred tem, ko se je izpeljal legalen postopek razpisa. Skratka, gre za neko dogovorjeno igro v okviru služb Državnega zbora. Takih pristopov najbrž ni možno potrjevati in sprejemati kar takole na hitro na zadnji seji Državnega zbora, ni potrebe. Če bi bili prihranki in učinki res taki, potem bi tu stalo pet tistih, ki bi to zadevo zagovarjali, pa ni bilo v tem trenutku niti enega in niso dali niti enega materiala. In tudi odlok v obrazložitvi ni opremljen s temi zadevami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede na željo po obrazložitvi glasu odpiram prijavo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospa Melita Župevc.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zelo na kratko. Jaz bom ta odlok podprla, bi pa rada zavrnila eno trditev oziroma laž, ki je bila ravnokar izrečena. Ni res, da na seji Mandatno-volilne komisije nismo dobili ustreznih gradiv s strani generalne sekretarke Državnega zbora. Ta gradiva in izračune smo na izrecno zahtevo Jožeta Tanka iz SDS dobili, vendar je gospod Jože Tanko s seje Mandatno-volilne komisije odšel, ga ta gradiva, čeprav je ure razpravljal o tem, zahteval prekinitve, obrazložitve in tako naprej, niso zanimala. Torej, člani Mandatno-volilne komisije smo te izračune s tabelami dobili, vendar tisti, ki so te tabele in te izračune [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Gospod predsednik, ali smem povedati do konca?
Spoštovani kolegice in kolegi, besedo ima gospa Melita Župevc.
Se zahvaljujem gospodu Tanku, če bo lahko zdržal še minuto. Kot rečeno, mi smo na seji Mandatno-volilne komisije dobili konkretne izračune, ki jih je zahtevala Slovenska demokratska stranka. Slovenske demokratske stranke izračuni niso zanimali, niti o njih, potem ko so nam bili predloženi, niso razpravljali. Kot rečeno, bom ta odlok podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Grill.
Hvala lepa. Gospa Melita Župevc očitno ni brala tega, kar smo mi na Mandatno-volilni komisiji dobili, kajti če bi prebrala, bi videla, da to, kar smo dobili, ni nič drugega kot tabele z nekimi suhoparnimi številkami. In to je tisto, kar popolnoma nič ne pove o neki upravičenosti takšne spremembe odloka. Če bi se šlo v spremembo poslovanja iz papirne oblike v elektronsko, to, kar zagovarja kolega Juri, bi tudi jaz to podprl. Vendar mi tukaj ne ukinjamo s tem papirnega poslovanja, ampak dajemo ta posel nekomu drugemu, vnaprej dogovorjeno. In ko vi govorite o nekem varčevanju, se moramo vsi prijeti za denarnico. Tukaj je bilo zagotovo nekaj dogovorjeno v ozadju in bi verjetno bilo tudi Komisijo za preprečevanje korupcije zanimivo povprašati, če bi tak primer raziskovala. Naslednje, kar je: tukaj se v tistem tekstualnem delu govori, da je delo škodljivo za te zaposlene. Zanimivo je, da sindikati o tem niso spregovorili niti ene besede, odločno pa sindikati nasprotujejo takšni spremembi reorganizacije, kajti bojijo se, da bodo tisti zaposleni, ki jih bodo zdaj začasno premestili v nekem, verjetno relativno kratkem času, izgubili delo. Tako da je vse skupaj eno zavajanje. Nobenih konkretnih gradiv nismo dobili niti na Mandatno-volilni komisiji niti tukaj. Noben tekst tega ne upravičuje, predvsem pa je resnično nekorektno, da se en dan, preden se bo Državni zbor razpustil, obravnava takšne reorganizacije z vnaprej določenim namenom. Sam tega odloka v nobenem primeru ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Še enkrat vam res želim, glejte. Povejte mi, če sem v dveh svojih nastopih sprožil kakršnokoli politično debato, in je ne želim. Prosim, kolegice in kolegi, ne na tej točki delati politizacije. Gre enostavno za funkcijo tega državnega zbora, gre za ljudi, za neko opremo, ki jo imamo in ki je še vedno v koristni funkciji. Lepo vas prosim! Tudi te vizitke so tisto, kar dobimo od teh ljudi in te tiskarne, in še marsikaj drugega. Kar povejte, vsi. Ampak zdaj pa moram reči tisto, česar nisem hotel. Če bi bilo res takoj nujno, prvič, bi se vedelo prej. In drugič, če bi se res vedelo vse, kar se govori, bom pa z vprašanjem odgovoril: zakaj pa potem prihaja v ta državni zbor v bližnji prihodnosti približno 30 novih, ne vem kako vrhunskih tiskalnih strojev? Pa ne bom tukaj nadaljeval v tisti politični smeri, kot bi lahko, kdo je dobavitelj in kdo je naročnik in tako naprej. Zakaj prihaja, če prihaja, če je bil takšen namen? V bistvu se pa jaz najbolj strinjam z Luko. Ja, Luka, prav si imel glede vsega, ampak preden bo ta svet dognal, kako in kaj in zakaj, bo pa trajalo. Ker pa je ta akcija čez noč, se seveda nihče, razen tebe, tega ni spomnil, pa bi se lahko že prvo leto pred 7 leti. Proti bom glasoval, absolutno! In pozivam kolegice in kolege: bodite fer.
Hvala lepa. Samo opozorilo. Smo v fazi obrazložitve glasu in polemika med poslanci ni prava vsebina obrazložitve glasu. Besedo ima mag. Borut Sajovic.
Predlog racionalizacije in prihranka bom podprl. Matematika je eksaktna znanost, ne rabi veliko obrazložitve, in meni so bile številke, ki so bile predstavljene na komisiji za volitve in imenovanja, jasne in razumljive. Generalna sekretarka je zagovarjala prihranek 120 tisoč evrov, in nobenega razloga nimam, da bi v njene trditve dvomil. Kolega Bogdan, tisto, kar si začel, če misliš, da je z nabavo tiskalnih strojev karkoli narobe, je tvoja dolžnost kot poslanca te države, za to prejemava plačo, da se obrneš na tiste inštitucije, ki to preiskujejo in to naznaniš. To je ena resnica. Drugače pa vse občine, vse inštitucije nimamo svoje tiskarne, nimamo svojega vodovodarja, ampak ker je ceneje, zadevo outsorsamo. In jaz ne pričakujem, da bo Državni zbor v naslednjem mandatu imel zdravnika, stomatologa, ginekologa, pa še svojega paznika, ker imamo trenutno enega v arestu.
Hvala lepa. Še enkrat opozarjam, poslanke in poslanci, obrazlagamo svoj glas, in to ni namenjeno polemiki s poslanci, ki ne morejo odgovarjati. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospa Janja Klasinc.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani kolegice in kolegi! Jaz bom glasovala proti. Glasovala bom proti zato, ker mislim, da danes, dva dni pred razpustitvijo tega parlamenta, ni čas, da odločamo o takih zadevah. Vem, da je Mandatno-volilna komisija dobila materiale. Jaz žal nisem članica te komisije, nisem tega videla in ne verjamem prihrankom. Veste, zakaj jim ne verjamem? Ker sem 10 let, preden sem postala poslanka, delala v državni upravi, in kadarkoli smo v kateremkoli ministrstvu opustili notranjo dejavnost in jo dali izvajati zunanjim izvajalcem, je bila vedno dražja, vedno. V vseh mojih izkušnjah je bilo tako, da je bilo potem na koncu dražje, in zato mislim, da bi nova sestava Državnega zbora morala o tem ponovno razmisliti in odločati, danes pa ne. Zato bom, kot sem že rekla, proti.
Hvala lepa. Ni več obrazložitev glasu, zato prehajamo na glasovanje o odloku. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 40. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da odlok ni bil sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembi Sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se na predlog humanitarnih organizacij, ki so vpisane v razvid humanitarnih organizacij, pod številko 20 razreši članica Sveta Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji Dragica Bac. Ta sklep začne veljati naslednji dan po objavi v Uradnem listu Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na Obravnavo zahteve Okrajnega sodišča v Murski Soboti za dovoljenje za začetek kazenskega postopka zoper sodnico Višjega sodišča v Mariboru in sodnika Okrožnega sodišča na Ptuju. Zahtevo je Državnemu zboru predložilo Okrajno sodišče v Murski Soboti. Zahtevo je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Na podlagi 214. člena Poslovnika Državnega zbora v zvezi z 207. členom Državni zbor o predlogu sklepa odloči brez razprave. Prehajamo na odločanje. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejeme naslednji sklep: Državni zbor na podlagi drugega odstavka 134. člena Ustave Republike Slovenije ter 99. člena Zakona o sodniški službi v zvezi z zahtevo Okrajnega sodišča v Murski Soboti, upravna številka K269/2005, z dne 31. 3. 2009 za odločanje o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnico Višjega sodišča v Mariboru Barbaro Debevec zaradi kaznivega dejanja zlorabe uradnega položaja ali uradnih pravic po členu 261/2-1 Kazenskega zakonika ne prizna imunitete sodnici Višjega sodišča v Murski Soboti Barbari Debevec in dovoli vodenje kazenskega postopka. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme še naslednji sklep: Državni zbor na podlagi drugega odstavka 134. člena Ustave Republike Slovenije ter 99. člena Zakona o sodniški službi v zvezi z zahtevo Okrajnega sodišča v Murski Soboti, upravna številka K269/2005, z dne 31. 3. 2009 za odločanje o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnika Okrožnega sodišča na Ptuju Andreja Žmavca zaradi kaznivega dejanja zlorabe uradnega položaja ali uradnih pravic po členu 261/2-1 Kazenskega zakonika ne prizna imunitete sodniku Okrožnega sodišča na Ptuju Andreju Žmavcu in dovoli vodenje kazenskega postopka. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o ugotovitvi prenehanja funkcije podpredsednice Ustavne komisije. Poslanka mag. Julijana Bizjak Mlakar je izstopila iz Poslanske skupine Socialnih demokratov, zato se je Državni zbor na podlagi 112., 200. in 201. člena Poslovnika seznanil z naslednjim sklepom: Ugotovi se, da je poslanki mag. Julijani Bizjak Mlakar prenehalo članstvo v Poslanski skupini Socialnih demokratov. Zaradi prenehanja članstva v Poslanski skupini Socialnih demokratov preneha mag. Julijani Bizjak Mlakar funkcija podpredsednice Ustavne komisije. Poslanki preneha funkcija z dnem seznanitve na seji Državnega zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora v okviru rednega postopka Državni zbor je v torek, 18. oktobra 2011, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja predloga zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi [[...]] Se opravičujem, ugotavljam, da je k predlogu zakona za tretjo obravnavo bil vložen amandma Poslanske skupine Zares k 4. členu. Prehajamo na razpravo in odločanje o vloženem amandmaju, ki ste ga prejeli. V razpravo dajem 4. člen in amandma k temu členu. Ali želi kdo razpravljati? Želi, torej odpiram prijavo za razpravo. Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Prej sem bil presenečen, ker sem bil siguren, da so vsi že dobili predlog amandmaja. No, potem smo razčistili, tudi vemo. Dejstvo je, da predlagamo amandma k 4. členu z namenom, da popravimo sprejeti amandma Slovenske demokratske stranke, ki je spremenil člen tako, da bi, če bi uveljavili tisti amandma, dejansko razširili finančno preiskavo, ki izhaja iz kazenskega postopka, tudi za sume kakršnegakoli kaznivega dejanja. To pomeni, da bi dejansko finančno preiskavo začeli za vse, tudi najmanjše sume kaznivega dejanja, kar bi bilo seveda v nasprotju z ustavnim načelom sorazmernosti, proporcionalnosti, ki pravzaprav določa namen samega zakona. Tako da se nam zdi taka rešitev, kakršno predlagamo, bistveno bolj konkretna, racionalna, in ta rešitev krepi učinkovitost samega člena in celotnega zakona. Tako da pozivam poslance, naj ta amandma podprejo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Jaz sem povprašal pristojne ljudi, tudi gospoda državnega sekretarja, kaj pomeni ta amandma, ker rad vsebinsko preverim, za kaj gre, in dejansko je resnica v tem, da s tem amandmajem popravljamo pravzaprav neko škodo, ki bi se zgodila. Bom dal primerjavo. Če jaz ne bi plačal mobilnega telefona, bi se začel po včeraj sprejetem amandmaju k 4. členu zoper mene kazenski postopek oziroma ti postopki preiskav preko tožilstva, raziskav in ne vem česa še. Ampak, dobro, jaz, če bi imeli to možnost in to moč, ne bi imel nič proti, gre pa za to, da bomo spet povzročili tisto, kar je v tej državi praksa, ampak je zelo grda, umazana in neprava praksa. Spet bi začeli loviti kurje tatove, jih preiskovati, vsakega reveža, ki bi kakšno napako naredil, tisto, kar je pa malo več vredno, kar je pa res tudi po tem zakonu vredno podrobne preiskave in nadaljnjih obtožbenih in sodnih postopkov, pa bi se v tej množici izgubilo. Po tej obrazložitvi včeraj sprejetega amandmaja kolegov iz Slovenske demokratske stranke in danes vloženega amandmaja, ki zadevo popravlja in daje dejansko stanje temu, da bodo pristojni organi res preiskovali tisto, kar je treba preiskovati – iz tega razloga bom jaz amandma, ki ga je najbrž že v imenu ali v dogovoru z Vlado vložila Poslanska skupina Zares, podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Julijana Bizjak Mlakar.
Hvala lepa za besedo. Ta zakon je bil že v začetku, ko je bil vložen, vložen s figo v žepu, zaradi tega, ker je bilo v samem zakonu toliko raznih ovir, s katerimi bi se onemogočilo, da se komurkoli pravzaprav sploh odvzame nezakonito premoženje. Čeprav je bil sprejet amandma k 4. členu, ki je to stvar rahlo sprostil, in čeprav je bil potem sprejet tudi amandma, da se lahko finančno preiskavo naredi od 1. 1. 1990 dalje, pa je kljub temu ostalo v zakonu še toliko varovalk za razne lumpe, da se mi zdi vztrajanje na tej varovalki, torej da bi bilo možno odvzeti premoženje oziroma sploh pričeti s postopki finančne preiskave samo, to, kar zdaj vlaga Zares, če bi bilo kaznivo dejanje naklepno in če se zanj sme izreči kazen 5 let zapora ali več. Že samo dokazovanje naklepnosti nekega dejanja je tako huda ovira. Pri nas je zelo težko to dokazati, kar pomeni, da je ta varovalka zelo močna. Tako da mislim, da tisti, ki se tako zelo bojite, da bo kdo izmed različnih prijateljev prišel v poštev za odvzem premoženja, mislim, da je ta bojazen zelo, zelo odveč. Kljub temu, da je bil sprejet amandma k 4. členu, so varovalke še vedno zelo, zelo močne, in se mi zdi ta strah, zaradi katerega želite te varovalke še okrepiti, da se ja ne bi komu odvzelo premoženje, že naravnost perverzen. Mislim, da če se bo ta zakon, ki je bil sprva namenjen le neki populistični akciji, sprejel v takšni obliki, kot je trenutno, imamo vsaj možnost, da se bo nekaj storilo s tem, da bo kdaj kakšnemu odvzeto nezakonito pridobljeno premoženje. Če bomo pa te varovalke še krepili, potem pa res nimamo kakšnih posebnih možnosti. Zaradi tega, dragi kolegi poslanci, predlagam, da ta predlog Zaresa zavrnete, zaradi tega, ker ni utemeljen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ni več prijavljenih k razpravi, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 19. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmajih. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Odpiram prijavo za obrazložitev v lastnem imenu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Miro Petek.
Hvala lepa za besedo. Ta zakon seveda ni popoln. Lahko bi se še marsikaj dodalo, izboljšalo, lahko bi na nekaterih točkah prisluhnili tudi Zakonodajno-pravni službi, da ne imel novi zakon potem kakšnih težav na Ustavnem sodišču. Žal na odboru tudi včeraj niste sprejeli našega amandmaja, da bi se namesto 5 let zajelo obdobje 20 let, ko bi se lahko opravila finančna preiskava. Dobro, nekaj malega je tu popravil 57. člen, ki v določenih primerih omogoča to finančno preiskavo tudi za obdobje od leta 1990 dalje. Kaj pa prinaša dobrega ta zakon? Ta zakon je lepa priložnost za vse tiste, ki so prišli v Slovenijo v opankah in so v zelo kratkem času bajno obogateli. Ti ljudje bodo lahko dokazali, da so dobili to premoženje po pravni poti, da so to premoženje dobili z delom, inovativnostjo ali pa tudi ne. Tistim, ki so dobili premoženje v teh letih s poštenostjo, z delom, se tudi ni kaj bati tega zakona. Bojim pa se, da v prihodnje ta zakon nekega pretiranega učinka ne bo imel, ker se glede na to, kdo se spušča v politiko, lahko bojimo, da prihaja nekakšna Berlusconijeva mentaliteta, in tisti, ki bi se zavihteli na to oblast, bi lahko v prihodnje spremenili ta in druge zakone zase in za svoje sinove. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Luka Juri.
Hvala lepa. Jaz bom zakon podprl, čeprav z nekaj zadržki, in sicer predvsem zaradi klime, ki se je ustvarila v zadnjih dveh letih, sicer na kar nekaj podlage, ampak predvsem v zadnjih dveh letih tega negativnega pristopa, te nevoščljivosti do tistih, ki so uspešni, do tistih, ki imajo več in ki imajo zaradi tega tudi večje premoženje. Lahko je tolči in kričati proti tistemu enemu odstotku s strani tistih, ki govorijo, čeprav ne, da predstavljajo ostalih 99, enačiti vse s potencialnimi tajkuni. Tukaj bi rad le opozoril, da stvari vendarle niso takšne, da je vendarle uspešna liberalna družba, ki temelji konec koncev gospodarsko na tržnem gospodarstvu, uspešna zaradi podjetnikov, zaradi iniciativ posameznikov, ki želijo, ki sanjajo, ki imajo vizijo in ki delajo, ki zvečer delajo, ki ponoči razmišljajo, kako bodo drugi dan bili še boljši. In to bi morali v Sloveniji bolj energično, z večjim optimizmom podpirati, poudarjati, spodbujati, zato ker če bo sosed uspešnejši, bom verjetno tudi jaz imel nekaj od tega. Naj bo to tista mentaliteta, ki bo obveljala, ne pa obratno, da naj še sosedu krava crkne. Podprl bom z nekaj pomisleki ter z željo in upanjem, da se bomo dejansko lotili falotov, da se bomo lotili tistih, ki so kradli, tiste, ki pa so pošteno delali, ki so delali z zagonom, z vizijo, pa ne samo da jih bomo na miru pustili, ampak še spodbujali jih bomo.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Bogdan Barovič.
Spoštovani kolegice in kolegi! Jaz osebno zakona ne bom podprl, preprosto zato, ker ga ne smem podpreti. Zakaj ga ne smem podpreti? Zato, ker sem pač predstavnik zakonodajne veje oblasti in moram ravnati po zakonu. Ker pa je zakon jasno in glasno opredeljen s strani Zakonodajno-pravne službe, da je najprej sam s seboj v neskladju in da je v neskladju tudi z drugimi zakoni, se mi zdi, da ni fer in ni pošteno, da predstavnik zakonodajne veje oblasti takšen zakon sprejme. Utemeljil bom svoj ne z opredelitvijo Zakonodajno-pravne službe k 3. členu, v katerem piše: "V 3. členu je določeno, da se postopek finančne preiskave in ugotavljanja zakonitosti premoženja izvede, če se v kazenskem ali predkazenskem postopku izkaže sum, da imajo posamezne osebe v lasti premoženje, ki je nezakonitega izvora. Za izvedbo finančne preiskave naj bi zadostoval zgolj sum obstoja nezakonitega premoženja, kar je prenizek dokazni standard, poleg tega pa je takšen dokazni standard neskladen z določbami zakona, ki ureja kazenski postopek, za fazo predkazenskega postopka v 10. členu." To je razlog, zaradi katerega kot predstavnik zakonodajne veje oblasti ne smem podpreti tega zakona, čeprav bi njegovo vsebino, če bi bila korektno narejena, z velikim veseljem podprl.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Franco Juri.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Ko smo se lotili tega zakona, smo pristopili do teh zelo občutljivih vprašanj zelo preudarno, preudarno, a vendarle odločno. Naš namen je bil zajeziti premoč, ki jo dobiva organizirani kriminal na podlagi razpolaganja s sumljivim premoženjem, ki je večkrat podlaga za to, da se organizirani kriminal bojuje proti pravni državi na tehnološko zelo sofisticiran način. Prevzeli smo in zgledovali smo se po nekaterih dobrih praksah v drugih evropskih državah in ugotovili smo, da se da, da je možno zajeziti to premoč organiziranega kriminala, vključno z gospodarskim kriminalom, ne da bi posegali v nekatere ustavne pravice, ki jih je treba spoštovati. Med drugim smo nasprotovali nekaterim amandmajem, ker bi s temi amandmaji razvrednotili ključni namen zakona in bi utopili njegovo učinkovitost v močvirju bagatelnih preiskav, kjer bi se rešili samo visoki kapitalci in bi plačali, bi nastradali le tisti, ki ne zastopajo družbenih skupin, katerim je ta zakon namenjen. Gre za, če želimo biti zelo direktni, protimafijski zakon, tudi v preventivnem smislu besede. S takšnim zakonom bo vsa infrastruktura, s katero sedaj kriminal razpolaga, ohromljena, in temu je namenjen. Zato bomo glasovali za.
Hvala lepa. Še obstaja interes za obrazložitev glasu, zato odpiram prijavo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospa Julijana Bizjak Mlakar.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Sama bom ta zakon podprla, zaradi tega ker menim, da je čas, da tudi Slovenija dobi takšen zakon, s pomočjo katerega je možno odvzeti premoženje, ki je nezakonitega izvora. Kljub temu, da ta zakon ni tako dober, kot ga imajo naše sosednje države, Hrvaška, Srbija, da ne omenjam Irske, ki je med najbolj učinkovitimi državami na tem področju, pa je kljub temu to pomemben korak naprej za to, da bo lahko parlament v novi sestavi spremenil ta zakon tudi v tej smeri, da bo resnično postal bolj učinkovit in da se bomo tudi na tem področju bolj približali tistim državam, ki so uspešne tudi na področju soočanja s kriminalom različnih vrst. S tajkuni drugod nimajo opravka, razen seveda na Hrvaškem in v Srbiji, in tam so zelo učinkoviti. Kolikor so mi tudi povedali nekateri prijatelji, se tam nekateri kriminalci raje kot da bi dokazovali, od kod jim premoženje, preprosto premoženju odpovedo, zaradi tega ker bi bilo preveč nevarno, če bi poskušali razkriti, kako so do tega premoženja prišli. Mislim, da je čas, da bi tudi v Sloveniji te korake sprožili in da bi tudi naša država postala bolj pravna država in tudi bolj etična. Hvala lepa.
Gospod Jože Tanko, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Jaz bom zakon podprl, kljub temu, da je bil sprejet amandma Poslanske skupine Zares, ki rešitev bistveno poslabšuje, bistveno poslabšuje. In morda ne bi bilo odveč, čeprav je zdaj že pozno, da bi predlagatelji obrazložili, kateri so zdaj tisti, ki so zaradi tega amandmaja izločeni iz tega zakona, za katere ta zakon več ne velja. To bi bila poštena obrazložitev, ker ta amandma, ki poslabšuje rešitev, ki že tako ni preveč dobra, pravzaprav pomeni samo to, da se je določen krog, določena skupina ljudi iz lovk tega zakona izvila, in to sistemsko. Menim, da predlaganje takih zakonov samo zato, da se vzpostavi nek medijski vtis, da se hoče nekaj storiti, potem se pa že slab predlog z amandmaji še poslabšuje, zato da se določene skupine, omrežja ali kakorkoli temu rečemo, izločijo iz učinkov zakona, ni korektno dejanje. Sedaj bomo imeli zakon, ki je sicer na videz lep, ki ima odlična načela, in proti tistim, katerim je namenjen, ne bo nobenih resnih učinkov. Mogoče sta še dva ostala, ki padeta pod določbe tega zakona, vse ostalo pa bo s tem amandmajem izločeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Gregor Golobič, imate besedo.
Hvala lepa. Gospod Tanko si zasluži odgovor. Povedal bi mu, da mu je že prej odgovoril poslanec Barovič. Z zavrnitvijo vašega amandmaja so bili izločeni vsi tisti, ki bi povzročili neučinkovitost, ohromitev organov pregona, ki morajo preganjati vse tiste, ki se danes ravno zaradi odsotnosti takšnih zakonskih rešitev spretno izogibajo podajanju odgovora na vprašanje, od kje jim premoženje, s katerim razpolagajo. Verjamem, da obstajajo mnogi, ki imajo zelo jasen odgovor na to, kdo je to. Vsi, ki so njihovi, so vedno po krivem obsojeni, obtoženi ali procesirani, oni ne priznavajo sodišč v tej državi. Ta zakon vrača moč sodiščem, vrača moč policiji, vrača moč tožilstvu, vrača moč tistim institucijam, ki se jih tako rado blati, ko so prizadeti tisti, ki sami zase menijo, da so nedolžni in da so vedno krivi drugi. Ta zakon preprečuje ali pa izkoreninja, zmanjšuje to mentaliteto in zato je vreden podpore. Ne opravlja nobene selekcije po barvah politične pripadnosti ali česarkoli podobnega, ampak omogoča, da se bo lahko enkrat končno začelo učinkovito preganjati tiste, ki s tem, kar počnejo, s tem, kar so in kakor so, vzbujajo veliko nezadovoljstvo pri ljudeh, pri vseh tistih, ki to vidijo, imajo vero v pravno državo, in to je ena ključnih pomanjkljivosti, s katero ima danes opraviti ne ta ali ona vlada, ampak s katero bo imela opraviti vsaka prihodnja vlada, vsaka prihodnja politika, in eno ključnih vprašanj, ki je pred to državo. Zato je ta zakon kamenček v tem mozaiku, ne rešuje vseh problemov. Mi smo veseli, da smo inicirali to debato, da je potem Vlada stopila zraven, da je zakon izboljšala z mnogih vidikov. Veste, da je bilo tukaj veliko pravnih dilem, ki so razrešene na najboljši možen način ta hip. Verjamem, da ga bo mogoče v prihodnosti še nadgraditi, vendar samo, če bomo spoštovali institucije pravne države, ki dobijo s tem zakonom močno orodje v svoje roke.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 1. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o avdiovizualnih medijskih storitvah v okviru rednega postopka. Državni zbor je v torek, 18. 10. 2011, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog Vlade kot predlagateljice zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 14. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem 32. sejo Državnega zbora. Kolegice in kolegi, dovolite samo še eno sporočilo. Predsednik Ustavne komisije dr. Pavel Gantar sporoča, da je seja Ustavne komisije, ki je bila sklicana za četrtek, 20. oktobra 2011, ob 8. uri, odpovedana. Pisno sporočilo ste članice in člani Ustavne komisije prejeli. Kolegice in kolegi, zahvaljujem se vam za delo v okviru te seje in vam želim, glede na to, da je bila to zadnja redna seja v tem mandatu, da še naprej lepo preživite ta večer in hvala lepa. Seja se je končala 19. oktobra 2011 ob 18.59.