Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci. Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POTREBNI VEČINI ZA RATIFIKACIJO ARBITRAŽNEGA SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE HRVAŠKE, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Francem Bogovičem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za zunanjo politiko predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem podpredsedniku Francu Juriju za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Kolegi in kolegice. Odbor za zunanjo politiko je na 24. seji dne 14. 1. 2010 obravnaval Predlog zakona o potrebni večini za ratifikacijo Arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške, ki ga je Državnemu zboru dne 17. novembra 2009 v obravnavo predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Francem Bogovičem. Odboru je bilo o predlogu zakona posredovano pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe, pisno mnenje Komisije Državnega sveta za mednarodne odnose in evropske zadeve in pisno mnenje Vlade. Na seji odbora je predstavnik predlagatelja mag. Radovan Žerjav pojasnil, da na podlagi 86. člena Ustave predlagatelj predlaga Državnemu zboru v sprejem predlog zakona, s katerim bi se določila dvotretjinska večina vseh poslancev Državnega zbora, potrebna za sprejem Predloga zakona o ratifikaciji arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške. Minister za zunanje zadeve Samuel Žbogar je kot predstavnik Vlade povedal, da Vlada predloga zakona ne podpira. Mnenje Vlade pa ja podrobneje utemeljil dr. Janez Pogorelec, direktor Službe Vlade za zakonodajo, ki je pojasnil, da Vlada v celoti podpira mnenje Zakonodajno-pravne službe. Predstavnik Državnega sveta Vincenc Otoničar, predsednik Komisije za mednarodne odnose in evropske zadeve je predstavil mnenje komisije, ki ni podprla predloga zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Katarina Kralj je predstavila pisno mnenje ZPS, iz katerega izhaja, da obstajajo resni pomisleki glede ustavne dopustnosti sprejema zakona, ki bi sam določal potrebno večino za sprejem drugega zakona, pri čemer je zelo vprašljivo tudi pravno učinkovanje takšnega zakona, saj kršitev zakonsko oziroma poslovniško določenih pravil zakonodajnega postopka po ustaljeni ustavosodni praksi praviloma ni pravno sankcionirana. Zakonodajno-pravna služba najprej na načelni ravni odgovarja na prehodno vprašanje, ali sploh je ustavno dopustno sprejeti zakon, ki sam določa večino, ki je potrebna za sprejem drugega zakona. Vprašanje se zastavlja prvič, saj doslej še noben predlog zakona ni določal večine za sprejem drugega predloga zakona. Zakonodajno-pravna služba meni, da Ustava kot najvišji pravni akt v državi nesporno lahko določa zahtevnejšo večino, kot je določena v 86. členu Ustave, vendar razlage 86. člena Ustava vnašajo dvom v dopustnost zakonskega predpisovanja potrebne večine za sprejem zakona. Iz zgodovinske in namenske razlage ustavne določbe izhaja, da je bil namen ustavodajalca določiti možnost, da zakon lahko predpiše zahtevnejšo večino za sprejem drugih obdavčitev iz pristojnosti Državnega zbora, med katere sodijo zlasti odločitve v zvezi z volitvami in imenovanji nosilcev javnih funkcij, da pa to ne velja za sprejem zakonov tudi ob uporabi sistematične razlage, je predpisovanje zahtevnejše večine za sprejem zakona pridržano le Ustavi. Gre torej za ustavno materijo, 86. člen Ustave je treba razlagati tudi v povezavi z 2. odstavkom 91. Ustave, ki določa, da mora za sprejem zakona pri ponovnem odločanju za odločilni veto glasovati večina vseh poslancev, razen, če Ustava za sprejem obravnavanega zakona predvideva večje število glasov. Posledično po mnenju ZPS, to pomeni, da zahtevnejšo večino za sprejem zakona lahko predpiše samo Ustava in ne zakon ali drugi pravni akt hierarhično nižji od Ustave. V nadaljevanju seje je sledila razprava poslank in poslancev. Predstavniki opozicijskih in poslanskih skupin so izrazili podporo sprejemu predloga zakona. Predstavniki koalicijskih poslanskih skupin predloga zakona niso podprli v celoti, so se strinjali z mnenjem ZPS, ki je po njihovem mnenju zelo dobro obrazložila, zaradi katerih razlogov sprejem zakona ni mogoč. Po zaključeni razpravi je odbor v skladu z drugim odstavkom 128. člena Poslovnika sprejel sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagatelja zakona mag. Radovanu Žerjavu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega telesa. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Določitev teritorija in razglasitev suverenosti ljudstva na njenem teritoriju je suverena pravica Republike Slovenije. Oboje je razglasila Temeljna ustavna listina o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije. Suverenost ljudstva je določena s prvim razdelkom, teritorij Republike Slovenije pa z njenim drugim razdelkom. Meje z Italijo, Avstrijo in Madžarsko so bile v Jugoslaviji urejene z mednarodnimi pogodabami med Avstrijo, Italijo in Madžarsko ter Jugoslavijo na drugi strani. Ob osamosvojitvi je te meje, ki jih je Jugoslavija s temi državami uredila z mednarodnimi pogodbami, Slovenija določila kot svoje državne meje z drugim razdelkom Temeljne ustavne listine. V času sprejetja Temeljne ustavne listine, torej v času osamosvojitve Slovenija, namreč še ni bila naslednica mednarodnih pogodb, ki jih je sklenila Jugoslavija, zato le-te zanjo kot samostojno državo še niso veljale. Ravno zato je bilo treba meje določiti s Temeljno ustavno listino. Temeljna ustavna listina torej na novo določa meje Republike Slovenije, pri čemer sicer izhaja iz meja z Italijo, Avstrijo in Madžarsko, ki so bile določene kot meje med temi državami in bivšo Jugoslavijo ter iz meje med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško v okviru dotedanje Jugoslavije, za katero vemo, da je bila določena le na kopnem, na morju pa nikoli. Arbitražni sporazum tako v svojem 3. členu daje arbitrom pooblastilo za določitev poteka meje na kopnem in določitev meje na morju. Arbitražni sporazum je mednarodna pogodba, na podlagi katere bo sprejeta odločitev arbitražnega sodišča. Drugi razdelek Temeljne ustavne listine bo dopolnila s tem, da bo določila mejo na morju. Meja na morju se bo torej prvič in na novo določila, saj do sedaj še ni bila določena. S to določitvijo se bo torej dopolnil drugi razdelek Temeljne ustavne listine oziroma sama Ustava, če hočete. V tem primeru gre brez dvoma za prenos izvrševanja dela suverenih pravic na nek subjekt izven naše državne pristojnosti. Arbitražni sporazum torej v tej točki posega v suverene pravice Republike Slovenije, torej v drugi razdelek Temeljne ustavne listine, ki določa meje Republike Slovenije. Spoštovani. Arbitri ne bodo določali poteka meje, določali bodo mejo na morju in v zgodovini Slovenije bomo tako prvič določili mejo na morju. In kakorkoli obračamo ali kakorkoli se sprenevedamo gre za prenos suverenih pravic Republike Slovenije na nekoga drugega izven naše države. Vse to so seveda trdni argumenti, da bi ratifikacija arbitražnega sporazuma v Državnem zboru tako ali tako morala potekati z dvotretjinsko večino že po obstoječi določbi 3.a člena Ustave. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred nami je eno izmed pomembnejših vprašanj v zgodovini Slovenije, saj bo odločitev arbitražnega sodišča lahko tudi v škodo Slovenije in njenih vitalnih nacionalnih interesov. Od te odločitve bo odvisno, ali bo Slovenija še naprej pomorska država. Zaradi tega se moramo v politiki pri tako pomembnem trenutku in vprašanju odločiti odgovorno in državotvorno ter doseči širok politični nacionalni konsenz, ki bi zaradi teže odločitve dal legitimnost takšni ratifikaciji, preglasovanju v takih primerih, po naši oceni, ne pride v poštev. Zavestno se moramo odločiti, da bomo o tako pomembnem dokumentu, kot je arbitražni sporazum, odločali z 2/3 večino. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Matjaž Zanoškar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Dovolite, da vam predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o potrebni večini za ratifikacijo Arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške. Gordijski vozel za iskanje poti za rešitev vprašanja meje med republikama je po skoraj 19. letih razvozlan s podpisom arbitražnega sporazuma s strani predsednikov vlad obeh republik. Ratifikacijski sporazumi so v teku, vendar dvomim in zadržki o tako pomembni nacionalni zadevi, kot je vprašanje ozemlja države, še zdaleč niso odpravljeni, ne v stroki ne v politiki in tudi ne v širši javnosti, in sicer v nobeni od vpletenih držav. Poslanci Poslanske skupine DeSUS pričakujemo, da se bodo dileme vsaj v minimalnem obsegu odpravile potem, ko bo svoje o Arbitražnem sporazumu povedali tudi Ustavno sodišče in državljani in državljanke na predvidenem referendumu. Tako, da bo tudi Državnemu zboru, poslancem, ko bomo odločali o sami ratifikaciji, dan jasnejšo usmeritev za sprejem odločitve o ratifikaciji. V Poslanski skupini DeSUS se strinjamo s predlagateljem, da je pomen vsebine Arbitražnega sporazuma takšne narave in teže, da bi se o njegovi ratifikaciji moralo odločiti z 2/3 večino vseh poslancev, s čemer bi se dosegla nadstrankarska enotnost in kvalificirano soglasje predstavnikov ljudstva. Vendar pa se je treba vprašati, ali je pravna predlaga, ki jo predlaga poslancem, pravilna izbira, ki je bila z vidika ustavnosti tudi zadostna in vzdržna. Pozitivnega odgovora na to vprašanje v Poslanski skupini DeSUS ne moremo dati, saj smo presodili, da obstajajo v resnici pomisleki zoper ustavno dopustnost sprejemanja zakona, za kar obstaja več argumentov, ki so jih v svojih mnenjih nanizali strokovne službe Državnega zbora, Vlade in tudi drugi strokovnjaki. Tako se strinjamo z ugotovitvijo in obrazložitvijo pravne stroke, da 86. člen Ustave zgolj v osnovnem jezikovnem smislu daje možnosti z zakonom predpisati drugačno večino od navadne za sprejem zakonov, drugih določitev in ratifikacij mednarodnih pogodb in da je za to treba izbrati namen te določbe tudi na podlagi drugih metod razlage in pravnih pravil. Nadaljnji argument, ki ga je moč izluščiti iz vsebine pravnih mnenj, je splošno pravilo, v skladu s katerim ni dopustno, da se pravni akt, ki se sprejema z manj zahtevno večino, zakonodajalca zavezal k sprejemanju pravnega akta, ki se sprejema z zahtevnejšo večino. Da za ratifikacijo zadošča navadna večina, velja spomniti to, da pri Arbitražnem sporazumu ne gre za prenos nekih suverenih pravic na mednarodne organizacije, ker v prvi vrsti sploh ne gre za novo določenih mnenj. Drugič pa, ad hoc arbitražno razsodišče ne odgovarja mednarodnopravnim entitetam po merilih mednarodnega prava. Poleg tega je znano, da nekatere države tovrstne sporazume sklepajo celo na ravni vlade, s podpisom med vladami. Nenazadnje je vredno omeniti tudi dejstvo, da arbitražni sporazum med Slovenijo in Hrvaško uživa tudi podporo Evropske unije in drugih mednarodnih subjektov. V Poslanski skupini DeSUS zato predloga zakona ne bomo podprli. Podprli pa bomo sklep odbora, ki pravi, da predlog zakona o potrebni večini ratifikacija Arbitražnega sporazuma med Slovenijo in Hrvaško ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Zdaj ves čas poskušamo, kako naj bodo strokovnjaki tisti, ki odločajo o vsem skupaj, enostavno, ker večina v Državnem zboru nima poguma, da bi sama odločala o usodi lastne domovine, zato je treba iskati takšna in drugačna pravna mnenja, samo zato, da se bomo izgovorili, saj so strokovnjaki rekli tako. Ko je govorjeno, da sporazum uživa podporo Evropske unije in drugih mednarodnih subjektov, je to samo podlo in prestrašeno in hlapčevsko. Kajti, kaj nas briga, kaj dela Evropa in kaj govori. Evropi je za lastne interese, ne pa za interese Slovenije. In za večino tukaj notri v parlamentu je tudi tako, več jih brigajo vsi drugi interesi kot interesi lastne domovine. "Fučka" se vam, gospoda, kaj bo z našo domovino. In mislim, da je smiselno in nujno treba podpreti ta zakon, ki določa dvotretjinsko večino ob glasovanju o vsem skupaj. Tudi mnenja, tako Vlade kot Zakonodajno-pravne službe, se ukvarjajo s tehnikalijami, vsebine se izogibajo. Kajti vsebina je tista, ki govori o naši domovini. Moja je. Vaša mogoče ni. Mogoče se že učite hrvaško. Mogoče ste že tako pripravili kakšno žlahto tam dol na jugu, da vas bodo vzeli v svoj zakup, ko bodo prišli sem in bodo zahtevali hrvaški govor v Sloveniji. Temu se bližamo. In to delate. In porivate nas v ta objem bivšega Balkana, nazaj, zato, ker so vam v Evropi tako rekli. Oni se strinjajo s tem, oni podpirajo ta sporazum. Človek se vpraša, ali je Državni zbor sploh še zakonodajalec. Ali sploh še sme karkoli predlagati, kajti takoj skočijo po koncu neki hrvaški dušebrižniki in rečejo ne, tega se ne sme, to se ne more, kaj bo pa Ustavno sodišče reklo - kot da so oni alfa in omega vsega. Kot da mi nimamo zdrave pameti, pa bi rekel, da je mogoče res nimamo. Vsaj polovica tukaj notri je nima, znanja o zgodovini tudi ne, še manj, patriotizma, nikakršnega. Vse skupaj je neka žalost, neka beda, neko pritlehno gomazenje v močvirju. Tukaj notri je to. Namesto, da bi rekli, kje smo, kaj smo in zakaj smo. Meja s Hrvaško nikoli po letu 1918 ni bila določena, ker so nam vedno kradli slovensko ozemlje. Zanimivo je, da so v drugi svetovni vojni nemški nacistični upravitelji primorske pokrajine, enote Adriatisches Küstenland zahtevali, da se Istra in trije kvarnerski otoki priključijo tistemu delu, kamor je sodilo slovensko nacionalno ozemlje, ker so nacisti vedeli, kje je naše ozemlje, naši zdaj pa ne veste. Ali so vam komunisti tako sprali možgane ali kaj?! Ali vam je vseeno, ali še vedno trobite v tisti rog bratstva in jedinstva in ko greste na hrvatijo se vam kar hlače tresejo in ne veste, kaj bi, pa se slinite, da bi jim ja bolj zlezli nekam! Mislim, da je to žalostno, prekleto žalostno je to. In to počnete gospodje iz koalicije, ker vam je vseeno za domovino. Vi pravite, se bomo že znašli, saj bomo v tem mandatu nabrali še kaj denarja v žepe, potem je pa tako vseeno, kako bomo govorili, saj še slovensko ne znamo dobro govoriti, bomo govorili pa kakšen drug jezik enako slabo. To je tista beda, to je tista beda tukaj notri v Državnem zboru, ki bi moral biti cvet slovenskega naroda in cvet tistega, ki ima najbolj patriotska čustva do svoje domovine. Ne, "fučka" se vam, enostavno pa naj gre tja "kamor je šel bik, naj gre še štrik". Ustvarjate veliko nezavisno državo Hrvaško. Hrvatje samo ploskajo in se smejejo, ko gledajo kakšna teleta in kakšni ignoranti sedijo v Državnem zboru Republike Slovenije, da sploh ne govorim o naši vladi, tako nizkega nivoja in tako malo duha, korajže, pameti. Mislim, grozljivo. Mi bomo podprli ta zakon, vem pa, da ne bo šel skozi, kajti treba je nastavljati rit vsem.
Hvala. Gospod Anton Anderlič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Poslanci Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli predlog sklepa matičnega delovnega telesa, da zakon, ki je predlagan, ni potreben in da ne dosega tistega, kar bi po razlagah nekaterih hoteli dopovedati slovenski javnosti, da na kakršenkoli način bolj ščiti slovenske interese kot so pa uradna stališča in aktivnosti, ki jih izvajata Vlada Republike Slovenije in tudi Državni zbor. Več kot očitno je, da ni treba danes interpretirati v Državnem zboru kaj naj bi ta sporazum pomenil, gre preprosto za to, da od takrat naprej, ko je sporazum javen in ko se je slovenska javnost lahko prepričala, kaj naj bi Arbitražni sporazum urejal in na kakšen način, kdo naj bi sodeloval v arbitraži, kako bosta sodelovali obe državi, Slovenija in Republika Hrvaška, kjer bosta s svojimi predlogi, s svojimi pobudami, z dokumentacijo, tudi s predlogom za člana arbitraže vsak s svojim sodelovali, da je dovolj garancij, da ne bo prišlo do kakršnihkoli slabosti ali pa očitanih stanj, ki naj bi se domnevno zgodila. Nimamo privilegija v Državnem zboru, kakor tudi ne bodo imeli privilegija državljani in državljanke Republike Slovenije oziroma udeleženci referenduma, ki domnevno bo, da bi določali mejo, najsibo v Državnem zboru najsibo na referendumu. Meje, ki ni določena, ne more enostransko določiti ena država, ampak jo mora določiti v sporazumu z drugo državo oziroma če nista uspešni ti dve, se morata poslužiti nekih oblik posredovanja, pomoči in ena od teh je arbitraža. Jaz bi bil in mi v Liberalni demokraciji bolj veseli, če bi to dosegli z mediacijo. Lahko se tudi zgodi v teku vseh aktivnosti, da bomo do tega tudi prišli. Ampak, ker vemo in verjamemo, da je zdaj trenutek, ko po 20-ih letih ne smemo zamuditi priložnosti, da bi naredili korak naprej in uredili tisto, kar mnogim vladam na eni in na drugi strani ni uspelo v 20-ih letih, da gre za to, da je vendarle neurejeno vprašanje meje v škodo obeh držav, da onemogoča marsikatero korektnejšo pot, sodelovanje med državama, na gospodarskem, političnem in drugih področjih in zato je na nas, da odločamo. Verjamemo in vemo, da je Slovenija bila pomorska država - je in bo - in vse, kar naj bi se skozi Arbitražni sporazum uredilo, bo tudi to, kar je pravzaprav neka bojazen, torej odprava vsakršnega dvoma, da bi Slovenija lahko kaj izgubila, kar zdaj ima. Dvotretjinska večina seveda ni tisti usoden limit, kvorum, ki bi bil odločilen za to, da bi bile odločitve v Državnem zboru bolj kvalitetne. Verjamem, da ni nobene zadrege, da vsi, ki mislijo, da je potrebna dvotretjinska večina, da se pridružijo tistim, ki bomo tako ali tako za sporazum glasovali, ki bomo svoj glas dali. In če se zavzemajo za dvotretjinsko večino, je preprosto in enostavno, da dajo svoj glas "za" in bo dvotretjinska večina dosežena. Za našo pravno prakso, za ustavni red in bodoče odločitve v Državnem zboru pa bi bilo narobe, da bi za nek primer urejali posebno večino, kajti veliko je bilo v javnosti tudi strokovnih polemik o tem. Mnenja so izrazito različna. In kot rečeno, od trenutka naprej, ko je sporazum javen, je po našem mnenju javno prepričanje takšno, da je treba nadaljevati, da je treba iti po poti, ki smo si jo zastavili. Konec koncev bodo tudi odločitve, tako je napovedano, verificirane v zadnji fazi tudi na referendumu. To nas prepričuje v dejstvu, da podpremo predlog sklepa matičnega delovnega telesa.
Hvala. Gospa Darja Lavtižar Bebler bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Lep pozdrav tudi ministru in sodelavki in predstavniku Službe Vlade za zakonodajo. Poslanska skupina Socialnih demokratov se strinja z vsaj tremi poudarki, ki so jih izpostavili predlagatelji v svoji obrazložitvi predlaganega zakona. Prvi je, da gre pri arbitražnem sporazumu nedvomno za eno izmed pomembnejših vprašanj v obdobju samostojne in neodvisne Slovenije. Drugič. Izpostavili so potrebo po doseganju političnega in nacionalnega konsenza. In kot tretje, poudarili so legitimnost ratifikacije. Z vsem tem se Socialni demokrati strinjamo, ampak žal dejanske razmere kažejo, da soglasja zaenkrat ni in to so vse opozicijske stranke tudi jasno povedale. Iz tega sledi, da tudi sprejem omenjenega zakona, ki bi zahteval absolutno večino za ratifikacijo Arbitražnega sporazuma, ne bi nič spremenil, saj ste se že nekateri vnaprej odločili, da arbitražnega sporazuma pod nobenim pogojem ne boste podprli. Drug problem pa je, ko govorimo o zakonodajnem postopku oziroma ko govorimo o tem, ali je dejansko dopustno z vidika ustavnosti in zakonitosti predlagati v zakonodajno proceduro zakon s takšno vsebino. Že pri nastajanju naše ustave v letih 90 in 91 smo se do vprašanja, s kakšno večino naj se sprejemajo posamezni zakoni v Državnem zboru, obnašali zelo tenkočutno. Prav zaradi občutljivosti teme je danes v naši Ustavi posebej natančno določeno, v katerih primerih bo in kdaj se sprejemajo nekateri zakoni z dvema tretjinama glasov vseh poslancev, kdaj z dvema tretjinama navzočih poslancev, kdaj z absolutno večino glasov in kdaj z navadno večino opredeljenih glasov navzočih poslancev. Navadna večina je splošno načelo in s tem je tudi zagotovljena relativno visoka stopnja avtonomije Državnega zbora pri sprejemanju zakonov. Seveda je legitimno razpravljati o vprašanju, ali bi z ratifikacijo arbitražnega sporazuma dejansko prenesli izvrševanja dela suverenih pravic na mednarodne organizacije, o čemer govori 3.A člen Ustave. Pa tudi tukaj obstajajo zelo nasprotujoča si stališča ustavnopravnih strokovnjakov, ki so žal večinoma prepoznavna tudi glede na to, kateri politični opciji so posamezni strokovnjaki bolj naklonjeni. Poleg tega pa je treba upoštevati tudi dejstvo, da je Vlada že predlagala Ustavnemu sodišču, da v postopku ratifikacije mednarodne pogodbe izreče mnenje o njeni skladnosti z Ustavo. Se pravi, da smo s tem pridobili dodatno varovalko, ki bo odločilna za odgovor o tem, ali je ta arbitražni sporazum zakonit in ali je ustavno dopusten. Tretjo varovalko pa predstavlja napovedani referendum, pri katerem je logično, da bo Državni zbor upošteval večinsko voljo ljudstva, pa čeprav bo izražena zgolj na poizvedovalnem oziroma posvetovalnem referendumu. Naj pa še enkrat poudarim, da se v Poslanski skupini Socialnih demokratov seveda zavedamo, da gre za pomembno vprašanje. Nedvomno je v interesu celotne koalicije, da bi zakon o ratifikaciji Arbitražnega sporazuma Državni zbor sprejel s čim večjo večino glasov podpore. Vendar pa je iz vseh navedenih vidikov za poslansko skupino proceduralno bistveno napako in sprejeli bi zakon, ki bi določal potrebno večino za sprejem nekega drugega zakona. To bi bila ustavnopravno gledano docela nedopustna kršitev Ustave, še posebej uveljavljenega sistema ustavnosti in zakonitosti v Ustavi. Predlagani sklep matičnega delovnega telesa v Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jožef Jerovšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsedujoči, kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina ne bo podprla predloga, ki je bil sprejet na Odboru za zunanjo politiko, da se Arbitražni sporazum ne sprejema s kvalificirano absolutno večino. Namreč, gre za izjemno pomemben dokument, za izjemno pomembno materijo, s katero se v bistvu spreminja tudi nacionalno ozemlje. Teritorij države se lahko spremeni in za takšne zadeve, kot so sprememba teritorija ali poseg v Temeljno ustavno listino, kot za zadevo pravi v jasnem pravnem mnenju bivši ustavni sodnik gospod Čebulj, da gre s tem lahko za poseg v Temeljno ustavno listino, tista je bila sprejeta z dvotretjinsko večino in vsaka njena sprememba mora biti sprejeta z dvotretjinsko večino. V Poslanski skupini SDS menimo, da je to tudi, ta zakon pomoč Vladi, da se lahko izvleče iz izjemno neugodne situacije, ko je verjela na vsakršne obljube druge strani, ko je sprejela tudi vse pogoje švedskega predsedstva po hitrem umiku slovenskih pomislekov glede nadaljnjih pogajanj hrvaške strani. Mi se moramo zavedati, da je bila pravzaprav Slovenija zaradi panike na Hrvaški strani, zaradi panike v Evropski uniji v izjemno dobrem položaju. Čeprav so nas nekatere države tudi skušale prisiliti, na nek način predlagale umik vseh teh zadržkov, kar je nekritično sprejela tudi slovenska vlada, v nepravem trenutku. Kajti nadaljnji razvoj dogodkov nam priča, da je v trenutku, ko je bila ta obljuba dana, ko je bil podpisan na vladni ravni ta arbitražni sporazum, so stvari začele potekati v popolnoma drugi smeri. Da je hrvaška stran v trenutku postala zopet radikalna, zopet, bi rekel, nekomunikativna, neverodostojna, in da je zelo temeljito izrabila vso to benovolentnost predsednika vlade gospoda Pahorja. Zdaj se gospod Pahor seveda ni v stanju sam izvleči iz te dane situacije. Priča smo tem srečanjem, kjer se bolj skrbi za barvno usklajenost kot pa za slovenske interese. In v takšni situaciji je 2/3 večina pri sprejemu tega arbitražnega sporazuma nujna. Neki drugi dogodek, ki nas lahko skrbi, je sporočilo kraljevine Švedske, da bo zaprla veleposlaništvi v Republiki Sloveniji. Ko so bili interesi Švedske in švedskega predsedstva, da se Slovenija prikloni njihovim zahtevam, doseženi, je prišlo to sporočilo, da bo Slovenija ena od držav, v kateri se bo zaprlo veleposlaništvo. Vemo, da je švedski zunanji minister Karl Bildt bil vedno na hrvaških pozicijah in na hrvaški strani. In upravičeno lahko domnevamo, da je ta sporazum s tako podporo bil pisan izrazito v korist Hrvaške smeri. Zgodi se lahko, da bo Slovenija pokrivana celo iz Zagreba, s strani Švedske, in to so samo tisti vzporedni dogodki, ki nas napeljujejo k temu, da se vsi skupaj zavedamo, da interese Slovenije moramo braniti, da moramo temeljito premisliti, v kraj gremo. Zaradi tega je 2/3 večina pri sprejemanju tega Arbitražnega sporazuma nujna.
Hvala. Gospod Franco Juri bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo. Gospod podpredsednik, gospod minister, kolegi in kolegice Državnega zbora. Poslanska skupina Zares ne bo podprla Predloga zakona o potrebni večini za ratifikacijo Arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške. Predlagatelj se sklicuje na možnost, ki jo po njegovem tolmačenju ponuja 86. člen Ustave Republike Slovenije. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora pa je v svojem temeljito zapisanem mnenju podala nedvoumne pravne razloge za zavrnitev take interpretacije. Ustava Republike Slovenije jasno opredeljuje področja odločanja s kvalificirano dvotretjinsko večino. To lahko sicer določa tudi zakon, vendar ne na način, ki ga želi precedenčno uveljavljati predlagatelj. 86. člen Ustave se namreč glasi: "Državni zbor sklepa, če ja na seji navzoča večina poslancev. Državni zbor sprejema zakone in druge odločitve ter ratificira mednarodne pogodbe z večino opredeljenih glasov navzočih poslancev, kadar ni z Ustavo ali z zakonom določena drugačne večina." Zakonodajno-pravna služba utemeljeno ugotavlja, da navedenega člena ne gre razumeti kot možnost, da se lahko ad hoc z ad hoc sprejetimi zakoni sproti določa potrebno večino za druge zakona. V svoji utemeljitvi predlagatelj navaja tudi nekaj primerov iz prakse v EU, vendar v nobene, od le-teh ni zaznati predlagateljevih primerljivih rešitev. Večinoma so potrjevanja mednarodnih pogodb prepuščene vladam, predsednikom oziroma suverenim monarhom, le v nekaterih primerih parlamentom. Dvotretjinska večina za ratifikacijo posebnih mednarodnih pogodb, ki se nanašajo na odstopanje suverenosti ali spremembe meje, je predvidena le v dveh od šestih zapisanih primerov, vendar nikjer in nikdar ni bilo potrebne dvotretjinske večine za ratifikacijo medvladnega sporazuma o arbitraži ali o obravnavanju spora na mednarodnem sodišču. Po primerih, ki jih navaja predlagatelj, bi bila Slovenija ob sprejetju takega zakona, ki ga danes obravnavamo, unicum. Mednarodna sodišča, vključno z arbitražnimi, so ustanove, katerim priznavamo vlogo in pristojnost reševanja bilateralno nerešljivih sporov. Slovensko-hrvaški mejni spor je, žal, takšne narave. Do sedaj so se vsa bilateralna prizadevanja izkazala kot neučinkovita, in tudi enoletno oviranje pogajanj s Hrvaško se je izkazalo kot škodljivo. In če je iz strogo pravnega zornega kota predloženi zakon nevzdržen, je še manj sprejemljiv iz političnega zornega kota. Zakaj? Predlagateljem dvotretjinske večine in ostalima opozicijskima strankama, ki predlog podpirata, ni mar za večje soglasje ali večjo legitimnost odločitve, kajti vse tri stranke opozicije: Slovenska ljudska stranka, Slovenska demokratska stranka in Slovenska nacionalna stranka, so že jasno in nedvoumno povedale, da sporazumu o arbitraži nasprotujejo. To je nedavno zelo jasno nekaterim tujim veleposlanikom povedal tudi sam predsednik Slovenske demokratske stranke. Iz navedenega spoznanja sledi, da podpora zakonu, ki ga predlaga Slovenska ljudska stranka, bi pomenila danes in tukaj zavrnitev Arbitražnega sporazuma, saj je že sedaj jasno, da je dvotretjinska večina nedosegljiva. Najbrž se tega dobro zaveda tudi opozicija. Njen predlog je zato nesprejemljiv. Sporen je ustavnopravno in sporen je tudi politično. Sporazum bomo poslanci z absolutno večino sprejeli ali zavrgli po dveh korakih, ki pomenita bistveno večje jamstvo glede na ustavnost in podporo oziroma soglasje državljank in državljanov po presoji Ustavnega sodišča in po posvetovalnem referendumu. Sicer poslanci koalicije smo dolžni prevzeti odgovornost, ki jo nam volivci nalagajo in omogočiti čim prej korektno rešitev dolgotrajnega mejnega spora s sosednjo državo. Poslanska skupina Zares predloga zakona ne bo podprla. Podprla pa bo sklep, da navedeni predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala. Gospod Jakob Presečnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, sodelavca Vlade. Dejstvo je, da bomo poslanci Poslanske skupine SLS glasovali proti predlogu sklepa matičnega odbora in s tem podprli predlog zakona. Prepričani smo, da mora Državni zbor tako pomemben zakon oziroma sporazum, ki bo prinesel določitev meje in bo s tem zapečatena tudi usoda teritorialnega stika z odprtim morjem, sprejemati z enako večino kot vse druge tako imenovane ustavne odločitve, torej z dvotretjinsko večino glasov vseh poslancev, saj bodo rezultati tega sporazuma oziroma odločitev Arbitražnega sporazuma dejansko pomenili dopolnitev drugega razdelka Temeljne ustavne listine. Poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke smo ponudili možnost, da bi s sprejemom tega zakona omogočili dodaten premislek pred ratifikacijo škodljivega sporazuma, ki, po našem mnenju, kot je zastavljen in kakor so potekali dogovori okoli njega, ne prinaša pravične rešitve meje s Hrvaško. Predlog za arbitražni sporazum ni v korist Slovenije. O nespornem slovenskem ozemlju in o morju se ne bi smeli pogajati. To je preprosto naše, slovensko. Zgolj in še posebno v naši stranki smo dosledno opozarjali na pomembnost pravilnih izhodišč in pozicij do sosednje države, na pravilno in pravočasno reagiranje ob poseganju sosednje države na slovensko ozemlje in na pravilno uporabo terminologije glede zahtev o dostopu na odprto morje. Vsaj v dosedanjem dejanju ob dogovoru za arbitražo bi morala slovenska politika z večjim konsenzom in bolj odločno, enako kot ob osamosvojitvi, pokazati, kaj so naše zahteve in katera so naša izhodišča. V primeru teritorialnega stika Slovenije z odprtim morjem, ki je vitalnega pomena za Slovenijo, ker pomeni popolnoma nekaj drugega kot zgolj stik z odprtim morjem, je veliko zavajanja in na drugi strani nerazumevanja bistva problema. Od obljub predsednika Vlade, da bo iskal konsenz vseh političnih strank, tako na koncu ni bilo nič. Po našem mnenju nas hoče Vlada zavesti s svojim stališčem, saj vemo, da je po ratifikaciji za Slovenijo sporazum obvezujoč. Citiram mnenje uglednega pravnika; ko bo enkrat Arbitražni sporazum ratificiran, ga Slovenija mora spoštovati in nobena presoja ustavnosti, na primer ob morebitni spremembi zakonodaje zaradi implementacije sodbe arbitražnega sodišča, ne pride več v poštev oziroma ne more imeti učinkov nad arbitražnim sporazumom prevzete obveznosti. Dejstvo je, da se bo prvič v zgodovini Republike Slovenije odločalo o spremembi teritorija države in njene suverenosti. Sporazum bo posledično pomenil poseganje v temeljno ustavno listino, zato ga mora Državni zbor sprejemati tako kot druge odločitve o suverenosti in ustavnosti. Določanje teritorije države je ustavna materija. Zato bi tudi predpis, katerega posledice bodo posegle v temeljno ustavno listino, moramo sprejemati z 2/3 večino. Kot rečeno, Poslanska skupina bo glasovala priti sklepu matičnega delovnega oziroma predlogu sklepa matičnega delovnega telesa. Hvala lepa.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODIŠČIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec Miro Petek. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 27. poslank in poslancev s prvo podpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predlagatelju predloga zakona Miru Petku za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Predstavnik Vlade, spoštovani podpredsednik Državnega zbora! S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih se s stališča učinkovitejšega sojenja in večje dostopnosti do sodnega varstva uveljavlja nov sodni okraj Ravne na Koroškem in novo okrajno sodišče Ravne na Koroškem. S tem zakonom posodabljamo slovensko organiziranost sodišča in se zagotavlja enakomerna geografska razporeditev in večja dostopnost prebivalcev do sodišče. Po veljavnem Zakonu o sodiščih obstoječe okrajno sodišče v Slovenj Gradcu zajema zelo široko področje in pokriva kar štiri upravna območja, poleg Slovenj Gradca tudi Ravne na Koroškem, Dravograd in Radlje ob Dravi, pri čemer je treba poudariti, da je prav okraj Ravne na Koroškem po številu prebivalcev največji upravni okraj na Koroškem. Kljub temu pa so v preteklosti slovenske oblasti spregledale, da bi Mežiški dolini zaradi velikosti pomena in oddaljenosti od drugih sodišč morale dodeliti tudi okrajno sodišče. Upravna enota Ravne na Koroškem obsega teritorij z velikostjo več kot 303 kvadratne kilometre in zajema skorajda 27 tisoč prebivalcev. Za primerjavo naj omenim upravno območje Slovenj Gradec, ki obsega 286 kvadratnih kilometrov in šteje 21 800 prebivalcev. Upravna enota Ravne je po površini na 31. mestu v Sloveniji, po številu prebivalcev pa je na 21. mestu. Zajema štiri občine in 44 naselij. Slovenj Gradec je tudi edino sodno okrožje v državi, ki ima le en sodni okraj in eno okrajno sodišče, to je v Slovenj Gradcu in to okrajno sodišče pokriva celotno regijo, ki je geografsko zelo razvejana. Mnogi kraji ob državni meji so v izraziti prometni osami in dostop do tega edinega okrajnega sodišča je za mnoge prebivalce precej oddaljen. Do nedavnega je bila sodna oblast povsem centralizirana v Slovenj Gradcu, kjer sta bila tudi edina dva notarja, sedaj sta hvala bogu notarski mesti tudi v Radljah ob Dravi in na Ravnah na Koroškem. Od današnje razprave pričakujem temeljne očitke Vlade in vladajoče koalicije, da bi nov sodni okraj oziroma okrajno sodišče na Ravnah podražilo že tako drago državno upravo. To v tem primeru ne drži. Z ustanovitvijo okrajnega sodišča na Ravnah bi se del sodnikov sedaj velikega Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu preselil na Ravne na Koroškem. Konec koncev je tudi veliko sodnikov, ki danes sodijo v Slovenj Gradcu, doma iz Raven oziroma Mežiške doline. Novih zaposlitev sodnikov ne bi bilo treba, prav tako ne novih prostorov, saj so v središču Raven na Koroškem prazni državni prostori bivše Agencije za plačilni promet v velikosti 816 kvadratnih metrov, ki so prazni od leta 2003 prazni. V tem času so bili sodniki v Slovenj Gradcu v velikih prostorskih stiskah, in je država gradila nove prostore v tamkajšnji sodni palači. S tem zakonom se Slovenija enakomerneje geografsko porazdeli kar se tiče sodnih okrajev in se omogoči enakopravnejši dostop prebivalcev do sedeža sodišča. Naj poudarim, da okrožno sodišče še vedno ostaja v Slovenj Gradcu, Okrajnemu sodišču v Slovenj Gradcu pa se na Koroškem pridruži še novo okrajno sodišče na Ravnah, to je v največji upravni enoti na Koroškem. S tem sledimo tudi v slovenskem prostoru deklarirani, vendar nikoli povsem uveljavljeni decentralizaciji, kajti decentralizacija ne poteka samo na ravni Ljubljane in ostalih področij v Sloveniji, temveč tudi znotraj posameznih regij. Ni namreč mogoče pristajati na to, da bi bile vse institucije skoncentrirane v enem samem središču. Varčevanja torej ne gre jemati le z gledišča države in državnega proračuna, postaviti se moramo tudi v kožo državljanov. Približati notarsko službo in sodno oblast ljudem, pomeni, da jim te storitve hkrati tudi pocenimo. Manj stroškov s prevozi, manj izgubljenega časa na poti, hitrejši sodni postopki in posledično manjši sodni zaostanki. Na ta način ljudem olajšamo življenje, in zato smo tukaj - delati v dobro vseh državljanov. Hvala.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Gospod Boštjan Škrlec, državni sekretar, izvolite, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, lepo pozdravljeni. Predlog zakona, ki naj bi ustanovil novo okrajno sodišče na Ravnah na Koroškem, zasleduje cilje, ki jih je predstavil predlagatelj. Ti cilji naj bi bili ekonomičnost in učinkovito sojenje, načelo zagotavljanja pravne varnosti strank in ekonomičnost in hitrost sodnih postopkov. Vlada tega predloga ne podpira, ker ocenjuje, da ti cilji s predlaganim zakonom ne bodo doseženi. Predlog, ki predlaga ustanovitev novega okrajnega sodišča namreč predstavlja nadaljnjo drobitev mreže okrajnih sodišč, hkrati pa pomeni kadrovsko in organizacijsko slabitev obstoječega Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu. To sodišče namreč v trenutnem stanju in trenutni sestavi in obsegu uspešno obvladuje pripad in zmanjšuje sodne zaostanke in sodi med eno izmed najbolj učinkovitih okrajnih sodišč v Republiki Sloveniji. Ustanovitev novega sodišča ne bi bila niti ekonomsko upravičena, to bi namreč predstavljalo nove zaposlitve, ker predlagana 30% premestitev osebja iz sedanjega Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu na novo okrajno sodišče ne bi bila mogoča. Prostori, v katere naj bi se to novo sodišče odselilo, so v proračunu za leto 2010 predvideni za upravni center na postavki Ministrstva za javno upravo. Ob tem pa ni odveč dodati, da prostorski pogoji sedanjega Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu ustrezajo tako po obsegu kot tudi po svoji naravi in funkcionalnosti. Predlagana rešitev, ki predlaga uvedbo novega oziroma ustanovitev novega okrajnega sodišča je tudi v nasprotju z analizo pravosodnega sistema, ki je potekala v tesnem medinstitucionalnem sodelovanju v okviru "twinning projekta". V Zborniku iz leta 2000, ki ima naslov modernizacija pravosodnega sistema Republike Slovenije, je bila namreč opravljena temeljita analiza obstoječega sodnega in pravosodnega sistema v Republiki Sloveniji in zaključki te analize kažejo na to, da so v preteklosti bila ustanavljana premajhna okrajna sodišča. Torej, okrajna sodišča, ki bi jih že po sedanjem stanju bilo treba ukiniti. Ta analiza ugotavlja, da so manjše sodne enote problematične tako zaradi vprašanja nadomeščanja v primeru izpada sodnikov kot v primeru poslovanja v težjih delovnih stanjih, predvsem imajo tukaj v mislih zapletene postopke, obsežene postopke in netipično kopičenje tovrstnih postopkov. Takšna majhna sodišča tudi onemogočajo specializacijo sodnikov, ki je zaželena. K izogibanju majhnim sodiščem pa govorijo tudi ekonomski razlogi. Namreč, racionalizacija na področju opreme in vzdrževanja ter zgradb je mogoča zgolj v okviru večjih organizacijskih enot. Tudi poročilo Evropske komisije za učinkovitost pravosodja, ki deluje znotraj Sveta Evrope, iz leta 2008, kaže na splošen trend upadanja majhnih sodišč v Evropi. Slovenija je trenutno s številom splošnih sodišč v samem evropskem vrhu, po številu sodišč na 100.000 prebivalcev pa tudi glede geografske razpršenosti teh sodišč je v zgornji polovici evropskih držav. V zvezi s predlogom ustanovitve novega okrajnega sodišča je bilo v postopku oblikovanja stališča Vlade pridobljeno tudi mnenje Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu, ki prav tako nasprotuje tovrstni ustanoviti novega sodišča in dejansko drobljenju obstoječega okrajnega sodišča. Okrajno sodišče ocenjuje, da bi bila ta odločitev neracionalna in da bi pomenilo strokovno oslabitev Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu, prav tako pa bi onemogočila specializacijo, na katero bi imela negativne posledice, ne vidijo ekonomske upravičenosti v tem predlogu in vidijo nevarnost za zmanjševanje uspešnosti poslovanja obstoječega okrajnega sodišča. Temu mnenju se je pridružilo tudi Višje sodišče v Celju in enakega mnenja tudi Vrhovno sodišče Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na stališča poslanskih skupin. Gospod Milan Gumzar, bo predstavil stališča Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni, državni sekretar. Predsedujoči. Kolegice in kolegi. Predlagani zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih bi po mnenju Poslanskega kluba Liberalnih demokratov pripeljal do nepotrebne drobitve mreže okrajnih sodišč, hkrati bi povzročil oslabitev Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu, ki po našem mnenju uspešno zmanjšuje tudi sodne zaostanke. Kljub temu, da predlagatelj predvideva 30% prenos zaposlenih z Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu, bi novo okrajno sodišče s sedežem na Ravnah na Koroškem pomenilo dodatno zaposlovanje in nove proračunske stroške, kar je sicer v nasprotju s stališči, ki so jih pred kratkim poslanci največje opozicijske stranke predstavili na nedavni izredni seji, namenjeni tako imenovanemu tretjemu paketu protikriznih ukrepov. Ker menimo, da je mreža okrajnih sodišč v Sloveniji ustrezna, ker bi sprejem predlaganega zakona pomenil nove proračunske stroške v času, ko obstaja splošni politični konsenz, da je treba odhodkovno stran proračuna stanjšati ter menimo, da ne obstajajo nikakršni razlogi za odprtje novega okrajnega sodišča na Ravnah na Koroškem, v Poslanskem klubu Liberalnih demokratov predlaganega zakona ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Anton Colarič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Gospod podpredsednik, gospod državni sekretar, kolegice in kolegi. Predlagatelj poslanski kolega gospod Miro Petek želi, da se z Novelo Zakona o sodiščih določi nov sodni okraj na Ravnah na Koroškem in s tem ustanovi novo okrajno sodišče na Ravnah. V obrazložitvi navaja, da sledi načelu ekonomičnosti in načelu zagotavljanja pravne varnosti strank na tem področju. Prav tako meni, da bi z novo ustanovljenim okrajnim sodiščem olajšali dostop do sodišča strankam, s čimer naj bi se zagotovila tudi večja učinkovitost ustavne pravice do sodnega varstva. Ustanovitev upravičuje tudi s tem, da so na Ravnah ustrezni prazni prostori. Vlada, kot smo malo prej slišali, predlaganim rešitvam nasprotuje, in sicer z argumenti, da ustanovitev novega Okrajne sodišča ni ekonomsko upravičena, ker bi ustanovitev sodišča pomenila nove zaposlitve, kar predlagana 30% premestitev osebja iz Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu brez dodatnih zaposlitev ni mogoča. Onemogočena bi bila specializacija sodnikov po pravnih področjih, zmanjšala bi se tudi kvaliteta sojenja in s tem pravna varnost državljanov in tako naprej. Zakaj bi drobili mrežo okrajnih sodišč na območju, kjer Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu s 15 zaposlenimi sodniki velja za eno od uspešnejših sodišč z minimalnim številom sodnih zaostankov, ki obvladuje tekoči pripad zadev in zagotavlja učinkovito reševanje zadev v razumnih rokih? Predlaganim spremembam niso naklonjeni tudi na Vrhovnem sodišču, niti ne v Sodnem svetu. Rešitev pa je tudi v nasprotju z analizo slovenskega pravosodnega sistema, ki je bila izdelana v okviru projekta testnega medinstitucionalnega sodelovanja. Temu predlogu nasprotuje tudi predsednica Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu, ki je v javnem odzivu navedla, da bi ustanovitev novega sodišča imela negativne posledice zaposlovanja Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu. Kajti, z ustanovitvijo manjšega sodišča, morda s petimi sodniki, se ne more zagotoviti ustrezna specializacija sodnikov in se to kasneje odrazi na strokovnosti sodniškega dela in je z vidika pravne varnosti državljanov takšen poseg neprimeren. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da predlagana novela zakona ni primerna za nadaljnjo obravnavo, tudi zato, ker je predlagana rešitev v nasprotju s cilji Vlade, ki smo jih sprejeli z novelo Zakona o sodiščih novembra 2009. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jožef Jerovšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Vsi prisotni. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog zakona podprli. Pred nami je prva obravnava predlagane novele Zakona o sodiščih, ki ga je v zakonodajno postopek vložil poslanec Miro Petek. S predlogom novele Zakona o sodiščih se predlaga ustanovitev novega okrajnega sodišča na Ravnah na Koroškem. S predlagano rešitvijo se posega na področje organiziranega sodstva, pri čemer se ta nanaša še na naslednja področja: področja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zagotavljanja pravne varnosti, enakosti pred zakonom, enako varstvo pravic in pravica do sodnega varstva. Namen ustanovitve novega okrajnega sodišča je olajšati dostopnost do sodišča strankam. S tem bi se zagotovilo večje učinkovitosti ustavne pravice do sodnega varstva, katerega pomemben element je v skladu z judikaturo Evropskega sodišče za človekove pravice, tudi dostopnost do sodišča. Obenem se bodo znižali straški strank v postopkih in posledično tudi stroški celotnega postopka. Gre za dopolnitev zakona, ki posega v reorganizacijo okrajnih sodišč, jo posodablja in upošteva velikost teritorija na upravnem območju in število prebivalcev na njem. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pozdravljamo vse rešitve, s katerimi se na področju organizacije sodišč upošteva enakomerna geografska in prebivalstvena razdelitev območja sodnega okraja, dostopnost prebivalstva do sedeža sodišča. Ob pogledu na organizacijo okrajnih sodišč v Sloveniji, lahko zasledimo, da so posamezna okrajna sodišča dvakrat ali pa trikrat manjša od Okrajnega sodišča Slovenj Gradca in pokrivajo manjši sodni okraj, kot ga pokriva Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu, ki sedaj pokriva celotno Koroško. V Poslanski skupini menimo, da je predlog predlagatelja utemeljen, še posebej ob predpostavki, ki jo navaja predlagatelj, in sicer da so na območju Raven na Koroškem zagotovljene prostorske zmogljivosti. Na Ravnah na Koroškem se nahajajo prazni prostori, ki so v državni lasti, in sicer na naslovu Prežihova 7. V zvezi s predlagano rešitvijo, s katero se določa novi sodni okraj Ravne na Koroškem ter predlaga ustanovitev, menimo, da na področju kadrovskih zasedb ne bodo potrebne nove zaposlitve, ampak zgolj prerazporeditve že zaposlenih sodnikov in strokovnega ter administrativno-tehničnega osebja oziroma uslužbence. Menimo, da je organizacija sodstva na področju personalnega in stvarnega upravljanja preveč okorna in toga, da bi lahko hitro in fleksibilno odreagirala v spreminjajočih se situacijah. Tudi mi navajamo mnenje iz "twinninga" na področju pravosodja, kjer je bilo ugotovljeno, da so najučinkovitejša srednje velika sodišča, medtem ko se večje enote zaradi svoje velikosti odzivajo preveč nefleksibilno in zamudno. Opozarjamo pa tudi na politično dimenzijo ustanovitve takega okrajnega sodišča, kajti enostavno je nenavadno in ponižujoče do Koroščev, da tista najbolj avtohtona Koroška nima svojega Okrajnega sodišča ima tudi mednarodne implikacije. Namreč nasprotovanje ustanovitvi okrajnega sodišča s strani Vlade, pomeni tudi nasprotovanje politični emancipaciji slovenskega dela Koroške in škoduje boju slovenske manjšine v Avstriji, pri boju za uveljavitev manjšinskih pravic in odločb ustavnega sodišča Avstrije. Takšno ravnanje Vlade je kontinuiteta odnosa do Koroške, povojnih jugoslovanskih oblasti do, namreč, moramo se zavedati, zakaj je do takšne situacije prišlo. Po vojni so jugoslovanske oblasti na Koroškem izselile petkilometrski pas, so prišli kot gestapo, so lahko v pol ure zložili kovček in so jih odpeljali z živinskim vagonom na Kočevsko in tam so bili sedem let, nekatere kmete so ubili na licu mesta. Takratne oblasti so se bale, da bi po vrnitvi iz koncentracijskega taborišča na Kočevskem ljudje začeli vlagati sodne tožbe in vse to in da bi se to obravnavalo na Koroškem. In je bilo treba narediti odmik od Koroške. Zato je krivično. Jaz ne vem, verjetno ste gledali dokumentarec na televiziji Vas na meji, ki poroča, kako brutalno je bil izseljen petkilometrski pas. S tem se je tudi dalo takrat proste roke Avstriji, da je ignorirala manjšinske pravice slovenskih Korošcev, ker se je centralni stik slovenskega naroda na Koroškem prekinil s to brutalno akcijo. In že zaradi vsega tega je iz političnih motivov treba ustanoviti to okrajno sodišče v Ravnah na Koroškem, da bomo dali pomemben simbolen doprinos k boju slovenske manjšine na Koroškem. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Tadej Slapnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlagatelj zakona med poglavitnimi razlogi za spremembe in dopolnitve navaja, da je treba dopolniti Zakon o sodiščih, in sicer z določitvijo novega sodnega okraja Ravne na Koroškem. Kot poglavitni razlog za ustanovitev navaja predvsem pravno varnost strank in enako varstvo pravic v razmerju do pravice do sodnega varstva. Z določitvijo novega sodnega okraja in ustanovitvijo novega okrajnega sodišča naj bi bila upoštevana enakomerna geografska in prebivalstvena razdelitev obeh območij ter dostopnost prebivalstva do sedeža obeh sodišč. Predlagatelj hkrati kot razlog ustanovitve novega okrajnega sodišča navaja razbremenitev Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu, ki je sedaj pristojno za zadeve tudi z območja Raven na Koroškem. V Poslanski skupini Zares se s predlogom ne strinjamo. Menimo, da predstavlja drobitev mreže okrajnih sodišč, ter kadrovsko in organizacijsko, predvsem pa strokovno slabi Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu. To Okrajno sodišče je namreč eno od uspešnejših sodišč z minimalnim številom sodnih zaostankov. Naj tudi spomnim, da je ob sprejemanju proračuna Poslanska skupina SDS večino sredstev pri amandmajih, ki so jih vlagali, črpala iz sredstev za delovanje sodišč, zato nenadno skrb poslanca iste poslanske skupine za učinkovito in dostopno sodstvo ocenjujemo za lokalno predvolilno obarvano. Kot sem omenil, navedenega predloga v Poslanski skupini Zares ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Gvido Kres bo predstavil stališča Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade. Spoštovani kolegici in kolegi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo predlog zakona, ki ga je v zakonodajno-pravno proceduro vložil poslanec Miro Petek z namenom, da se določi nov sodni okraj in ustanovi novo okrajno sodišče s sedežem na Ravnah na Koroškem. Predlagatelj poudarja, da je po veljavni zakonodaji sodni okraj, ki ga pokriva sodišče v Slovenj Gradcu, zelo velik, z ustanovitvijo novega sodišča pa bi sodno varstvo bolj približali prebivalcem zgornje Mežiške doline in dosegli večjo učinkovitost sodišč. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se strinjamo z argumenti, da bi predlagana sprememba med drugim tudi zmanjšala prostorsko stisko na Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu, kjer tako ne bo treba dograjevati objekta. V nasprotju z Vlado menimo, da bi s predlagano reorganizacijo dveh okrajnih sodišč sledili načelu ekonomičnosti in hitrosti postopka, prav tako pa načelu zagotavljanja pravne varnosti strank. Predlagan zakon se nam zdi vredno podpreti, saj je namenjen v dobro ljudi, ki na račun slabega stanja v sodstvu le-temu ne zaupajo več. Sodni zaostanki in drugi problemi v pravosodju rušijo celo zaupanje v obstoj pravne države, kar se nam zdi res zaskrbljujoča. Če bo predlagani zakon vsaj malo pripomogel k izboljšanju stanja v nekem okolju, če se bo neko sodišče na tak način vsaj malo bolj približalo ljudem in njihovim konkretnim problemom, če se bodo ljudje na račun predlaganega zakona vsaj malo bolj zaupali v sodstvo in trpeli kakšno krivico manj, smo s tem že veliko naredili. Tako se delajo majhni koraki, ki jih je po našem mnenju vredno in treba podpreti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Matjaž Zanoškar pa bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani predstavniki ministrstva. Kolegice in kolegi. Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih. Vidimo, da ta predlog spremembe zakona podaja kolega Miro Petek in v tem predlogu navaja nekatere argumente, ki naj bi bili vodilo za ustanovitev novega okrajnega sodišča na Ravnah. Med temi argumenti predvsem poudarja, da je sodni okraj velik in da ta onemogoča določene vsebinske izpeljave in zagotavljanje vseh sodnih pravic državljank in državljanov, ki živijo na delu Mežiške doline. V predlogu predvsem poudarja, da bi bila na ta način dosežena večja učinkovitost sojenja na tem področju. Navaja tudi, da bi bila dosežena večja ekonomičnost sodnega sistema in pa dela okrožnega sodišča na Ravnah. Tu gre še za navedbe pravne varnosti in sodnega varstva strank, ki bi bile zaradi približanja tega okrajnega sodišča na Ravnah nekako zagotovljena vsem strankam večja dostopnost. Lahko rečem to, da Poslanska skupina DeSUS smatra, da so ti argumenti taki, da enostavno ne zdržijo trezne in strokovne presoje. Ko gremo po vseh teh argumentih, lahko za vsakega od teh najdemo tudi protiargumente, ki govorijo,da je uvedba in ustanovitev okrajnega sodišča na Ravnah nesmiselna in nepotrebna. Če gremo k prvemu argumentu, ki poudarja, da je sodni okraj velik in da onemogoča sodno varstvo vseh živečih na tem delu, potem lahko rečemo, da je od Slovenj Gradca do Raven približno 13 kilometrov, da sodišča ne rabimo vsak dan, da ga potrebujemo občasno in da tudi teh 13 kilometrov verjetno ne bi smelo predstavljati velike in prevelike bariere za vse, ki živijo na tem delu. Da je učinkovitost sojenja oziroma da je bila učinkovitost sojenja, v tem primeru, če je bilo okrajno sodišče na Ravnah, dosežena večja, potem lahko rečemo tako, kot smo danes že večkrat slišali v tej dvorani, da je Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu eno najuspešnejših sodišč v Sloveniji. Da so vsi sodni zaostanki v razumnih mejah in da je učinkovitost dobra tudi zaradi tega, ker je zdaj v zasedbi Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu 15 sodnikov, ki se lahko delijo na specializirane vsebine in je zato ta učinkovitost in kvaliteta absolutno večja. Ne gre tu za dodatno zaščito sodnih pravic, ker ta je dana z delovanjem Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu. Da je argument ekonomičnosti sodnega dela in delovanja okrajnega sodišča dosežen na ta način, da bomo odpirali še eno sodišče na Ravnah, potem je to popolnoma jasno in se da argumentirati, da je to samo dodaten strošek, ki bi stal državo oziroma Ministrstvo za pravosodje, ki bi ga moralo vložiti v to, da bi to okrajno sodišče v Ravnah delovalo. Mi večkrat govorimo o tem, da je okrajnih sodišč mogoče preveč, celo preveč v naši državi in da je vsako širjenje in dodajanje še dodatnega števila okrajnih sodišče zares nesmiselno. Gre za ekonomičnost, o kateri sem govoril, gre za specializiranost sodnikov, ki je omogočena v večjih okrajnih sodiščih, pa nenazadnje tudi za učinkovitost, o kateri sem že govoril. Če bi predlagatelj imel zares iskreno vizijo o tem, da približa sodno varstvo oziroma da doseže sodno varstvo in učinkovitost prebivalcev na Koroškem, potem bi bilo najbrž smiselno, da poleg tega predloga, danes obravnavamo tudi predlog, da se okrajno sodišče ustanovi v Radljah. Ker, Koroška je povezana, tako kot je bilo povedano, s tremi upravnimi enotami, in tudi Radlje so tisti del, ki je mogoče še bolj oddaljen od centra, torej od Slovenj Gradca, in bi bilo mogoče v tem primeru smiselno omenjati tudi to. Vendar, ko smo slišali vse argumente - vsi ti argumenti govorijo proti ustanovitvi še dodatnih manjših okrajnih sodišče, ker je to nesmiselno in nesprejemljivo. In mogoče še beseda o Koroški. Tudi Slovenj Gradec je Koroška, tudi Mestna občina Slovenj Gradec - edina mestna občina na Koroškem spada v del Koroške. In od leta 1267, ko je mesto Slovenj Gradec dobilo mestne pravice, je dobilo tudi pravice sodstva, torej sodno oblast. In od tistega davnega leta 1267 se nikoli ta sodna oblast ni selila iz mesta Slovenj Gradec. Torej, gre tudi za neko avtentično pravico, da je sodišče tu in to je vedno bilo in vedno bo, pa ne da bi zdaj nasprotovali, da bi se izključno ne ustanovilo Okrajno sodišče na Ravnah, vendar vsi ti argumenti govorijo nasprotno temu, kar predlaga predlagatelj. Skratka, predlaganih rešitev v poslanski skupini DeSUS ne bo podprla, saj je to naše mnenje, ki temelji na mnenju Vrhovnega sodišča, ki temelji na mnenju Okrajnega sodišča Slovenj Gradec, ki temelji tudi na sklepu Sodnega sveta in Vlade Republike Slovenije, tako da se nam zdi ta predlog sicer predlog, o katerem bi se dalo razmišljati, razpravljati, predlog, katerega bo najbrž tudi Ministrstvo za pravosodje vzelo pod malo večjo lupo in mogoče na tem predlogu analiziralo smiselnost in racionalnost sedanje sodne mreže v Sloveniji. Tega predloga pa, tako kot sem rekel, v Poslanski skupini DeSUS v tem trenutku ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Kot predlagatelj, izvolite gospod Miro Petek.
Hvala lepa za besedo. Ko sem kot predlagatelj vložil Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih, s katerim se ustanavlja ta novi sodni okraj, novo sodišče na Ravnah na Koroškem, so me mnogi ljudje po Sloveniji in tui kolegi tukaj v Državnem zboru spraševali, ali je res, da Ravne nimajo sodišča, kako je to mogoče, kaj se je dogajalo v preteklosti. 44 je v Sloveniji okrajnih sodišč in med njimi so tudi zelo zelo mala, mnogo manjša, kot pa bi bilo to okrajno sodišče na Ravnah. Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu ima danes, tukaj smo slišali podatek, 15 sodnikov, po mojih podatkih iz interneta je teh sodnikov 16, zaposlenih na tem sodišču je 51. Potem imamo v Krškem okrajno sodišče 8 sodnikov, zaposlenih je še dodatnih 28 delavcev. Na primer sodišče v Brežicah, zaposlenih je 7 sodnikov plus dodatnih 31 zaposlenih. Se pravi, Krško in Brežice skupaj imata 15 sodnikov toliko kot Slovenj Gradec in 57 zaposlenih. Temu lahko dodamo še na primer Okrajno sodišče v Sevnici. Koliko je v Sevnici sodnikov? 4, zaposlenih 14. Gremo naprej. V Litiji so po tem seznamu 3 sodniki in 13 zaposlenih. Imamo Okrajno sodišče v Trebnjem, 4 sodniki, 19 zaposlenih. In še bi lahko naštevali, Črnomelj 6 sodnikov, 20 zaposlenih, Tolmin 3 sodniki, 17 zaposlenih. In zdaj govoriti o tem, da se okrajna sodišča po Sloveniji drobijo po tem, ko jih imamo 44, da bi bilo okrajno sodišče na Ravnah zelo malo po tem, ko imamo sodišča s tremi sodniki, je brezpredmetno. Lahko pa se sprašujemo, ali je ta mreža okrajnih sodišč ustrezna, danes smo tukaj slišali, da je ta mreža ustrezna. Če je ta mreža ustrezna, potem dodajmo še eno okrajno sodišče, okrajno sodišče na Ravnah in s tem približajmo sodno varstvo tudi ljudem v zgornjem koncu Koroške oziroma Mežiške doline. Od Slovenj Gradca do Raven je resda 13 km, odvisno po kateri poti greš, lahko greš tudi po daljši, 20 km. Toda iz Koprivne, Tople in Podpece je do Slovenj Gradca 50, 60 km. Tako, da nekih realnih razlogov, zakaj ne bi sprejeli tega zakona, tukaj ni. Lahko pa se pogovarjamo o tem, kako določena sodišča, ki sem jih omenil, združiti ali pa ukiniti. Hvala.
Hvala. Gospod Bogovič. [[Ga ni.]] Jurša. [[Ni.]] Gospod Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Imamo na mizi predlog za ustanovitev okrajnega sodišča na Koroškem. Iz dosedanje razlage kolega Petka je bilo razvidno, da si po trenutni organiziranosti in mreži absolutno zasluži to mesto in da to sodišče bi bilo med srednjimi v Sloveniji. Mreža sodišč ni vzrok za nasprotovanje s strani koalicije. Če koalicija kakorkoli pristaja na to, ker pravi, da ji je enakopravnost ljudi pri srcu, da je to njihov politični interes, potem se s tem zakonom mora strinjati. Enostavno ni mogoče poiskati razlogov in upravičenj, da bi eni prebivalci Slovenije morali potovati na sodišče 60 km, drugi pa bistveno manj. Kajti s tem so povezani stroški. Jaz tudi razumem župana Slovenj Gradca, da se zavzema za ohranitev vsega, kar je na področju Slovenj Gradca. Vsak župan želi biti velik petelin na dvoru in nerad oddaja pristojnosti. Ampak ne morem se pa tu z nekaterimi razlogi povsem strinjati. Vemo, da je bila nekoč Koroška enotna, do ustanovitve Jugoslavije, in da je cela bila zibelka slovenstva in seveda se je potem iz severnega dela pokrivala tudi sodno. Z nastankom Jugoslavije in ločitvijo Slovenije, da je prišla pod drugo državo in se je celo slovenska manjšina tako sodno razklala, postale so drugačne politične potrebe. In še danes je prav tako pomembno in politično nujno, da ima slovenski del Koroške tudi vse zagotovljene atribute, ki jih imajo drugi deli Slovenije. In že prej sem navedel politični motiv, zakaj Koroška ni dobila sodišča, takrat, ko se je ta mreža ustanavljala. Korošci ob meji, v pet kilometrskem pasu, so bili po drugi svetovni vojni s strani takratne Udbe in partijskih oblasti deležni ali pa so prestali enega najhujših zločinov. Izselitve po metodah Gestapa, ko so prišli sredi noči, udbovci, KNOJ itn., takratni KNOJ, in so ljudi s kovčkom izselili. Morali so kmetije zapustiti, vse pustiti in so jih odselili na zaprto kočevsko. O tem je zelo plastično prikazal dokumentarec na Vas na meji Televizij Slovenija. Po sedmih, desetih letih so se začeli vračati, nekatere so pa na pragu, ker so se temu uprli, ustrelili. In s pet kilometrsko izpraznitvijo meje so takrat prekinili teritorialni stik s slovensko manjšino, ki je bila na oni strani, da ne bi kvarnih vtisov dobivali, kako se razvija demokracija na oni strani. In seveda je bilo logično, da bodo ti ljudje, kljub temu, da so prestali teror brez primere, čiščenje, pobijanje, da bodo vlagali sodne zahtevke, ko se bo malo ustavilo in demokratiziralo stanje. In seveda je bilo, te potencialne sodne zahtevne treba odmakniti čim dlje v notranjost države, kajti tam so lokalni ljudje to poznali in bi seveda zbudilo nek javni pritisk na delovanje sodišč. In neokusno je, s strani Vlade, da podpira takšno jugoslovansko politiko. Pravosodno ministrstvo je prvo, ki bi moralo tej zadevi izselitve po vojne, dati tudi nek epilog, tem prebivalcev se opravičiti in nekaj storiti. Sedaj pa vidimo, da so zaradi tega Korošci utrpeli trajne posledice, da jim ni priznana pravica, ki je drugod po Sloveniji priznana - enostaven dostop do sodišča, sodno varstvo, približano sodno varstvo in tako kot sem slišal koalicijo, je približano sodno varstvo poenostavljen dostop do sodišča, strošek, dodaten strošek kot ste navajali. Elementarne človekove pravice prebivalstva so lahko dodaten strošek. Ste v Ustavi brali načelo enakosti, ki jo naša Ustava zagotavlja. Ali lahko na podlagi tega govorimo, da je spoštovano načelo enakosti in enakih pravi? Ne moremo. Hudo mi je, ko moram poslušati, da so Korošci strošek, da so ljudje strošek, hkrati pa se vsaj načeloma borimo, da bo slovenska manjšina na drugi strani meje deležna pravic, ki jim jih zagotavlja odločba Ustavnega sodišča. Kako se na podlagi takšnih vaših stališč borite za pravice na drugi strani za slovensko manjšino? Ali pošiljate enako sporočilo, kot so po vojni z izselitvijo mejnega pasa, s pobijanjem ljudi na drugo stran? Nas ne briga, kaj se dela na drugi strani meje. Človeški stik bomo prekinili, so takrat rekli, nihče ne bo v Jugoslaviji ali Sloveniji vedel, kaj se dogaja v Sloveniji. In to je bil politični razlog. Danes je pošiljanje napačnih političnih stališč nesprejemljivo. Pravosodno ministrstvo pa je prvo, ki mora delovati v korist dobrega dostopa, enakih pravic državljanov. Opozoriti moram, da sem danes v Dnevniku prebral, da očitno predsednik Vlade ne podpira zadnjih ravnanj ministra v zvezi s tožilstvom in da ga skrbi, da je zagotovil, da je treba ohraniti neodvisnost tožilstva, kar s svojimi ravnanji skuša odvzeti minister Zalar. Na nek način me veseli, da si je nekdo upal, da čisto vse pa zaradi nekih kratkoročnih političnih ciljev vendarle ni možno. Da je Ustava, načelo enakosti sodnega varstva, da so to temeljna načela, na katerih mora temeljiti naš sistem, naša demokracija. In zakonski predlog, ki ga podaja kolega Petek je en predlog le temu, da napake iz preteklosti popravimo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Pukšič. [[Ga ni.]] Gospod Zanoškar, izvolite.
Hvala za besedo. V glavnem, povedano je bilo vse. Jaz bi se zelo zelo ogradil od razprav, ki v to vnašajo neko politično poanto. Mislim, da tu ni prostora za to, da bi se pogovarjali z nekega političnega stališča, bodisi preteklosti bodisi sedanjosti, čeprav smo danes slišali v tej dvorani, da je predlog spremembe tega zakona in vložitev tega zakona tudi del populizma, del priprav na letošnje lokalne volitve. Tu izhajam izključno iz tega, da je Ministrstvo za pravosodje tisto, ki določa tempo, ki dirigira pravosodno mrežo v Sloveniji in absolutno tisto kompetentno, ki bo odločilo tudi v tem primeru. In v tem primeru se jasno izjasnilo o tem, kaj pomeni dodatno uvajanje števil okrajnih sodišč. Tu gre za popolno zaupanje, ker, mislim, da vodilo vsega tega naj bo stroka. In najbrž imate vi tudi izdelano strategijo, na podlagi katere boste to pravosodno mrežo širili ali celo zmanjševali v naši državi. In mogoče, da se samo še dotaknem dela, ki gre na rovaš ekonomičnosti. Potem naj rečemo to, da - poglejte, ne bom kritik. Bilo je tudi omenjeno, da vsak župan želi biti nekje na vrhu petelin. Jaz teh ambicij nimam. Vendar naj rečem tudi s tega stališča, da je mogoče grenak priokus tega, da v Slovenj Gradcu sicer stoji sodna palača, ki ste jo pred leti dogradili, ki ima, kot smo slišali, popolnjeno sistemizacijo delovnih mesta vseh sodnic in sodnikov, da je zelo uspešna v svojem delu, torej v svoji vsebini, da pa je mogoče malo manj uspešna po svoji zunanjosti, ker na enem delu fasada že zelo odpada. In poglejte, če Ministrstvo za pravosodje nima, verjetno ne, toliko denarja, da bi te eminentne stavbe in palače tudi v mestu miru Slovenj Gradcu obnavljalo tako, da bi nam in tudi vam bile v ponos, potem si težko zamišljamo, da bo pokrivalo te stroške, v nekih enotah, ki jih bomo na novo odpirali. In ne samo to, gre še za kup drugih logističnih stvari, ki spadajo v delo enega takšnega novega okrajnega sodišča, tako da tu se absolutno distanciram in ograjujem do političnega segmenta razprave in podpiram vse to, kar je bilo povedno s strani Ministrstva za pravosodje. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Sajovic - oprostite, gospod Petan, ali [[...]] Gospod Miro Petek, kot predlagatelj.
No, ob obstoječi mreži okrajnih sodišče je seveda nujno in pametno, da Ravne dobijo to svoje mesto. Nekatera področja na Koroškem so se v zadnjem času že decentralizirala, in k temu je prispevala tudi država sama. Poglejte, ko je bila na oblasti Liberalna demokracija, se je ukinil Davčni urad na Koroškem in so se koroški podjetniki za zahtevnejše zadeve morali voziti v Maribor. Prejšnja Vlada, Vlada Janeza Janše je to napako spoznala in sedaj imamo Davčni urad v Dravogradu, imamo pač Korošci svojo davčno oblast tudi bližje občanom in plačnikom davkov. V lanskem letu je bil ukinjen notariat na Ravnah, škoda, da ni tukaj ministra Zalarja, bi lahko okoli tega povedal kaj več, to kaže tudi na odnos ministra do tega zakona. Komaj smo dobili notariat, notarsko mesto na Ravnah in v Radljah ob Dravi, je s spremembo oblasti prišlo do ukinitve. Minister je spoznal, da je bila to napaka in je ta notariat vrnil nazaj na Ravne. Se pravi, življenje je dinamično in ne vem, zakaj ne bi tem 44 sodnim okrajem dodali še 45. ali pa zreducirali vseh kompletnih 15 okrožnih sodišč v Sloveniji in bi bila zadeva potemtakem rešena. Na ta način pa dobivam občutek, da je Mežiška dolina, da je Koroška, tista prava Koroška, edini del v Sloveniji, ki pač ne more imeti svoje sodne oblasti.
Hvala. Gospod Sajovic.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsedujoči, za besedo. Jaz moram reči, da si osebno želim, da bi seveda delovna mesta in pa razvoj določenih regij in pa pokrajin iskali drugje kot pa samo v upravnih, administrativnih zadevah, kajti ravno tisti, ki se danes za to zavzemajo, so najbolj goreči takrat, da je treba seveda v državni, javni upravi stroške zmanjšati, racionalizirati in pa tako pomembno. To se pravi, očitno. Gospod Jerovšek, želite besedo? Proceduralni predlog? Ne. Hvala lepa. Bom nadaljeval. Prosim, gospod predsedujoči, jaz sem prepričan, da boste zagotovil pogoje za dobro razpravo. Seveda si vsaka občina predvsem pa nekdanje upravne enote, ki kažejo na to, da je bila Slovenija mogoče v preteklosti bolj racionalno organizirana, želijo take državotvorne institucije, vendar trenutek in pa čas za to nista prava. Jaz sem vesel, da ministrstvo vključno z ministrom dela velike korake na področju reforme sodnega in pravosodnega sistema predvsem zato, da bodo ljudje obravnavani hitreje, učinkoviteje, v skladu z zakonodajo in da bodo seveda do pravice prišli na učinkovit, hiter način. Ni najpomembneje, ali vsakdo od nas dobi pravico samo v svojem kraju, marsikdaj bi se vsakdo, ki bi želel biti hitreje in prej na vrsti, rade volje peljal nekaj 10 kilometrov drugam, samo da bi bila zadeva končno rešena tako, kot je treba. In to mora biti razmislek v tej državi. Ministrstvo za pravosodje je v tem kratkem času enega leta predlagalo in spravilo skozi številne zakonske ukrepe, ki izboljšujejo delo sodišč, predvsem pa je kvota denarja, ki je bila namenjena delu pravosodnega sistema, ostala enaka s prerazporeditvijo, z iskanjem notranjih rezerv in pa z racionalizacijo. Marsikje se že dogaja, da se sodni zaostanki znižujejo. Mislim, da je to v tem trenutku dobro. Zagotovo pa pride še čas, ko bomo imeli več sredstev, boljše materialne pogoje in se bo nekdanjim upravnim enotam, ena od pomembnih točk so zagotovo tudi Ravne, omogočilo tudi administrativne organe na področju financ sodnikov za prekrške sodišč in še česa. Ta trenutek, mislim, da tisti, ki imamo priložnost delovna mesta iskati predvsem na področjih, kjer bodo gospodarski rezultati vidni učinkoviteje takoj, kjer bo večja dodana vrednost, ne pa samo na področjih, ki prinašajo več administracije in povečujejo stroške javne uprave. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jerovšek repliko želite? Izvolite.
Poglejte, meni se sicer zdi logično, da se gospod Sajovic, župan Tržiča, zavezama za to, da bi Korošci imeli čim dlje do sodišča za zagotavljanje sodnega varstva, ustavnih sodišč. Naša poslanska skupina je bila včeraj v Tržiču. Ko smo videli, da se ruši Peko za čudne namene, ki ga je občina namenila, in da se je ta občina v zadnjem času izjemno zadolžila, se mi zdi, da se bo on tudi zavzemal, da bi čim dlje od Tržiča bilo sodišče v bodoče, da se ne bi slišalo in mogoče tudi razsojalo o tem, kaj se dogaja. Zaradi tega so pri takšnih zadevah, kot je tudi odmik sodišča od Raven, za potrebe Korošcev so vedno zadaj politični interesi. Jaz sem nekatere politične interese navedel. Čudim se sedaj odsotnemu županu Zanoškarju, da se ograjuje od političnih ozadij. Od tega, kar je bilo narejeno, kar sem jaz navajal, na meji takratnim prebivalstvom na 5 kilometrskem pasu po osamosvojitvi, da so bili izseljeni, od tega se nihče tu ne more ograditi. To so krivice, ki so v nebo vpijoče in bi jih morali ne tako 40 let skrivati, ampak bi jih moralo pravosodje kolikor se da popraviti, ne pa ograjevati se od tega. Zatorej še enkrat k tej repliki. Vsi tisti, ki nastopate tako, kot gospod Sajovic, tukaj so politični interesi, če se nekdo zavzema za odmik sodišča čim dlje. Zato, ker o konkretnih zadevah, ki so neprijetne, si želi, da bo čim bolj pozabljeno in da bodo čim večji možni politični pritiski na dotično sodišče, ki je izven avtohtonega okrožja. Hvala.
To ni bila replika, bila je razprava gospod Jerovšek. Imate proceduralni predlog, gospod Sajovic? Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi pa prijavil repliko, ker ste pravkar ocenil, da je to razprava, ne replika, bi na trditve, v katerih sem bil osebno imenovan, rad odgovoril. Mislim, da je tako prav, bom pa uporabil nekoliko drugačen ton, kot pa moj sogovornik in jaz sem prepričan, da je prav, da mi daste besedo, da na te trditve odgovorim.
Gospod Sajovic, jaz vam bom dal izjemoma repliko na repliko. Ta razprava, ki jo je imel gospod Jerovšek, ni bila načrtovana je bila izsiljena. Prosim, izjemoma dajem repliko na repliko.
Hvala lepa, vesel sem vaše dobrohotnosti. Jaz sem bil vesel včerajšnjega obiska v Tržiču. Žal niste čutili potrebe, da bi se mogoče sestali tudi z županom, da bi vam predstavil največji evropski kohezijski projekt med 18-imi gorenjskimi občinami, kar 25 milijonov vreden, dobro napreduje. V letošnjem letu bo končan. Tržič res nima sodišča, so bili pa ravno eminentni predstavniki vaše stranke na sodiščih v Kranju že večkrat pravnomočno obsojeni, pa spoznani tudi za pravno [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]in pa še kaj. Sem pa seveda žal pri 50-ih letih še nisem bil pravnomočno obsojen, kljub temu, da sem šele zdaj postal pravi politik, kajti v predvolilnem času sem dobil kar nekaj ovadb in se vam zanje najlepše zahvaljujem.
Zdaj smo pa že res daleč zašli od teme, ki je na dnevnem redu. Besedo ima gospod Petan.
Hvala za besedo. Spoštovani! V Sloveniji je praksa, da so okrajna sodišča tam, kjer so sedeži upravnih enot, razen, kjer so majhne upravne enote, tam to ni možno. Res pa je [[...]]
Gospod Petan. Napaka je pri vodenju časa. In prosim, da se za trenutek izklopite. Izvolite.
Hvala za besedo. Torej, v Sloveniji je praksa ali običaj ali standard, da so okrajna sodišča tam, kjer so sedeži tudi upravnih enot razen v primerih, ko so upravne enote z majhnim številom prebivalcev. Tam sta potem mogoče združeni dve. Moram priznati, da sem bil ne malo presenečen, ko je pred par meseci kolega Petek povedal, da na Ravnah na Koroškem nimajo okrajnega sodišča. Prvo, kar sem naredil, sem ga vprašal, koliko prebivalcev pa potem imate tam v Mežiški dolini. Je dejal, mislim, da 27 tisoč. Po mojem poznavanju bi bilo to, če izvzamemo ta velika mesta, kjer so tudi okrajna sodišča, eno sodišče, če bi bilo na Ravnah, ki ne bi imelo najmanjšega števila prebivalcev, ampak bi pokrivalo kar primerno število prebivalcev. To, da pa recimo Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu, ki sedaj pokriva tudi Ravne na Koroškem, pokriva tudi Dravograd, Radlje in pa Slovenj Gradec, kar je več kot 80 tisoč prebivalcev, mislim pa, da sodišče vzame zopet velika mesta, je pa malo. To je prav gotovo velikost za okrožno sodišče. Kolikor poznam je v Slovenj Gradcu na isti površini za isto število prebivalcev tako okrajno kot tudi okrožno sodišče. To mislim, da takih primerov v Sloveniji ni več. Mislim, da je to zdelo neobičajno še posebej v tem našem času, ko govorimo o večji dostopnosti do sodišč in pa do sodnega varstva v nekem sprejemljivem času. Seveda, nekaj sodišč ni nujno, da bi to prineslo tudi sodno varstvo v bolj realnem času, ampak vseeno ni pa to normalno, da na Koroškem imajo samo eno sodišče za 75 tisoč prebivalcev na okrajnem nivoju. Dejstvo je, da to, kar je povedal eden od predhodnikov, da ni zanemarljivo dejstvo, da je to mejno področje in da za nas ne more biti vseeno, kaj se dogaja na drugi strani te mejne črta, kjer živi slovenska manjšina in se slovenske manjšina bori za pravice, za institucije v slovenskem jeziku, v jeziku manjšine, medtem ko pri nas doma v matični državi to področje, ki je tudi opredeljeno kot Koroška, lahko rečemo, da nima vseh tistih institucij, da mreža ni tako razvejanja, kot je mogoče na drugih področjih Slovenije. Menim, da to ravno neko dobro sporočilo ni, ko naši rojaki na drugi strani meje v Avstriji zahtevajo tudi določene pravice in inštitucije, ki bi jih manjšina naj imela. Zato podpiram ta predlog tega zakona in ta prizadevanja, da bi tudi Mežiška dolina imela svoje okrajno sodišče. Kajti, menim, da pri 27.000 prebivalcih to ne bi bilo nič nenavadnega, nič posebnega. In noben privilegij ne bi bil za to področje, če bi tam imeli svoje okrajno sodišče. Želim pa v istem dahu tudi povedati, da to ni mišljeno kot kritika dosedanjega dela Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu, daleč od tega. Mislim, da sem še najmanj poklican, da sodim, kako dela Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu. To povedo prebivalci, ki spadajo na to območje, ki ga pokriva Okrajno sodišče. To naj oni povedo. Na splošno gledano, kakšna je mreža v Sloveniji, menim, da je ta predlog zakona popolnoma upravičen. Jaz ga podpiram in seveda bom glasoval za. Hvala lepa.
Hvala. Imate kot predlagatelj, gospod Petek, izvolite.
Hvala lepa. Danes smo tukaj slišali od kdaj imajo v Slovenj Gradcu sodišče. Res je, zgodovinski podatki so točni, toda treba je dodati, da je Mežiška dolina v času Avstro Ogrske sodila pod sodno oblast v Velikovcu, nato, po II. svetovni vojni, pa je bilo sodišče na Prevaljah, in šele zadnjih nekaj deset let je sodna oblast za ta del Koroške v Slovenj Gradcu. Vemo tudi iz zgodovine, zakaj je Mežiška dolina bila izločena iz plebiscitnega ozemlja leta 1920, letos ravno praznujemo 90. let tega plebiscita. Zato, ker so tukaj živeli izjemno zavedni Slovenci. In takrat so velesile dobro vedele, da bi se lahko plebiscit nagnil v prid takratne Jugoslavije. Zato so pač Koroško oziroma Mežiško dolino z Jezerskim izločili iz tega plebiscitnega področja. Ravne so danes tudi največje mesto na Koroškem. Koroška ima drugačne meje, kot jih je imel včasih. Danes se je spremenila geografija in tudi politična geografija, hvala bogu. Na drugi strani pa sam razumem, zakaj Ravne v preteklosti niso bile deležne niti te najnižje stopnje sodne oblasti. Ravne so bile v preteklosti predestinirane na to, da se proizvaja, da se dela v železarni, da se dela v rudniku. Slovenj Gradec pa je bilo predestiniran za to, da postane kulturno središče, da postane bančno središče, medijsko središče. Res, da je danes tudi središče kriminalnega podzemlja na Koroškem, samo to je že druga zgodba. Vendar za to nisva kriva ali pa zaslužna ne župan Slovenj Gradca niti jaz. Glede praznih prostorov na Ravnah na Koroškem, več kot 800 kvadratnih metrov državnih prostorov je praznih od leta 2003. Če bi za te prostore na mesec dobili najemnine vsaj 5 evrov za kvadratni meter, potem bi na letni ravni država bila na račun teh prostorov bogatejša za 49 tisoč evrov oziroma v teh letih za več kot 300 tisoč evrov, toliko o varčevanju.
Hvala. Gospod Presečnik. [[Ga ni.]] Gospod Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Moj prispevek bom podal na osnovi enega pisma, ki sem ga danes prejel in se nanaša prav na področje, o katerem danes govorimo. Namreč, sam podpiram ustanovitev tega prvostopnega sodišča, ki v vsakem primeru tam je potrebno, pa ne iz kakšnih političnih razlogov ali česarkoli drugega, ampak preprosto zaradi številk, ki jih je podal poslanski kolega Petek. Ne glede na to, da to podpiram, bom prebral nekaj odlomkov iz pisma skupine sodnikov, ki sem ga dobil prav danes na mojo mizo. Namreč ti sodniki pozdravljajo zadnje spremembe Zakona o sodiščih in me pravzaprav v tem okviru prosijo, da predstavnike ministrstva povprašam po nekaterih stvareh in zato bom čas, ki nam je na razpolago v poslanski skupini za to tudi izkoristil, da državnega sekretarja izzovem k razpravi na to temo. Namreč, utemeljujejo zadevo takole v tej skupini sodnikov, da so sodišča, prvostopna sodišča, zlasti tista mala, ki imajo tudi po tri sodnike, govorimo v slovenskem prostoru, tudi taka imamo, nepotrebna. In prav je takole, ali ministrstvo pravzaprav razmišlja o ukinitvi takih sodišč, zlasti majhnih, ki niso na sedežih okrožnih sodišč, saj menijo, da bi država na ta način seveda veliko privarčevala. In ti sodniki, predsedniki takih sodišč, po mnenju piscev tega pisma, nimajo kaj delati, pa se gredo "šefe" in imajo svoj piar in tako dalje, torej menijo, da jih je koristno ukiniti. Mi pa danes govorimo o tem, da naj bi ga torej na Ravnah na Koroškem ustanovili, pa ne takšno sodišče s petimi ali tremi sodniki, ampak več. In torej ni logično, da ministrstvo na eni strani pravi "Ne" Ravnam na Koroškem, na drugi strani pa pravi: "Ja, sodiščem, ki imajo tri sodnike." Torej, logično bi bilo, da če peljete neko konstantno politiko, ob tem, da pravite poslanskemu kolegu Petku "Ne - Ravne na Koroškem ne bodo dobile tega sodišča", da še kaj več ukrenete na tistih sodiščih, ki imajo manj sodnikov, kot bi jih Ravne na Koroškem imele. In jih potem tudi tam ukinite. V tem pismu je kar veliko napisanega in utemeljenega prav na to temo, in pravijo, da na sodiščih s tremi do petimi sodniki dejansko nimajo kaj delati. Zlasti nimajo kaj delati sodniki - predsedniki teh sodišč in pravzaprav vlečejo ti sodniki samo plačo. Torej, če imate namen na tem področju narediti red, potem bodite pošteni do vseh državljanov v tej državi. Ne da Korošcem rečemo: "Ne! Vi tega ne boste dobili.", po drugi strani pa držite pri življenju sodišča, ki imajo manjše število sodnikov, kot bi jih po istih kriterijih lahko imelo prvostopno sodišče na Ravnah na Koroškem. Torej, pričakujem tudi, da v razpravi, mislim, da imate še dovolj časa, da kakšno rečete na to temo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Žerjav - ga ni. Gospod Urh - ga ni. Gospa Jeraj, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Iz nekaterih podatkov ali nekaterih besed, do zdaj povedanega, bi morda državnega sekretarja vprašala samo to - pravi, da ustanovitev novega sodišča na Ravnah ne bi bilo ekonomsko upravičena in bi zahtevalo nove zaposlitve, ker predlagana 30% premestitev oseb iz sedanjega Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu na novo okrajno sodišče ne bi bila mogoča. Če ta trenutek sodišče v Slovenj Gradcu pokriva tudi to področje, in bi potem to področje bilo izvzeto, ne razumem, zakaj se osebe ne bi moglo prenesti, saj na ta način so potekale tudi druge reorganizacije ali pa spremembe. Tako, da bi vas prosila, da mi odgovorite v zvezi s tem. Vemo, da imajo ljudje večinoma, vsaj pri sodnem sistemu, precej pripomb na to, da delo poteka predolgo, da se stvari ne odvijajo tekoče. Leta se že pogovarjamo o sodnih zaostankih in najbrž bi bilo smiselno razmišljati o nekih pravih enotah, ki ne smejo biti ne premajhne ne prevelike, da je delo tam res učinkovito in se izvaja tako, kot je treba in kot končno državljanke in državljani, ki to plačujejo ali pa plačujemo, tudi pričakujemo. Vizija prejšnje vlade je bila približati vse te storitve ljudem, ker že tako vemo, da nima ravno javna uprava in administracija kakšnega dobrega renomeja, večinoma se ljudje v glavnem pritožujejo, da se stvari ne zgodijo, da uradniki komplicirajo in podobno, zato smo mi želeli določene stvari približati ljudem in smo na ta način tudi določene stvari organizirali drugače. In če povem samo primer, ki sicer s tem konkretno morda niti nima zveze, ampak vemo, da smo prešli iz velikih občin na male občine in tam so se kar na enkrat mnogi projekti odvili zelo hitro, ki se prej v večjih enotah nekako niso in niso uspeli, ni se postavljajo pravih prioritet in podobno. Kolega Petek, mislim, da je v predlogu zelo dobro razdelal, na kakšen način bi se lahko kadrovsko pa tudi prostorsko stvari rešile, kar pomeni, da ne bi prinašalo bistveno večjih stroškov oziroma z neko pametno ureditvijo najbrž niti ne bi pomenile kakšnih novih in dodatnih stroškov. Jaz zagovarjam, da so manjše enote lahko tudi boljše, bolj učinkovite, hitreje se odzivajo, poleg tega so pa, ker so bližje ljudem, tudi pod boljšim nadzorom. Mi imamo največkrat težavo, da stvari ne funkcionirajo ravno zaradi nadzora in potem rečemo: "ja, ni bilo nadzora". Če je stvar v kraju, če ljudje dnevno hodijo mimo, poznajo ljudi, ki tam delajo, je nadzor čisto drugačen, vsak te lahko tam pocuka za rokav in se ljudje med seboj pogovarjajo. Če pa morajo hoditi nekam 50, 60 kilometrov drugam, je pa najbrž stvar drugačna. Kot rečeno, imamo primere, ko smo z manjšimi enotami, ki morajo biti ravno pravšnje, torej ne premajhne, ampak ravno pravšnje in če vaša statistika in analize pravijo, da so tudi manjša okrajna sodišča uspešna in delajo dobro, ne vem, zakaj takšen odpor pri tem predlogu. Jaz bom predlog zakona podprla.
Hvala. Gospod Colarič, izvolite.
Hvala lepa. Že, ko sem predstavljal stališče Socialnih demokratov, sem povedal, da zakona oziroma novele zakona ne bomo podprli. Osebno mislim tudi tako in izhajam predvsem iz podatkov, ki so na voljo, iz analiz o delu pravosodnega sistema v Sloveniji. Analize, ki so narejene v Evropi, kažejo, da je trend zmanjševanja števila sodišč in ne povečevanja, to je predvsem v državah Evropske unije. Povečevanje števila sodišč pa predvsem, bi rekel, države, ki na verjetno ne more biti za zgled, Azerbajdžan, Gruzija, tudi Hrvaška, medtem ko se zmanjšuje število sodišč v državah kot so Danska, Nemčija in tako naprej. Mislim, da moramo mi v Sloveniji temu trendu slediti in ne še bolj drobiti ta sodišča na najmanjše enote, kar potem povzroča težave pri funkcioniranju takih manjših sodišč, od tega, da so problemi nadomeščanja v času raznih bolezni, porodnišk, in tako naprej, problemi specializacije sodnikov, problemi ekonomičnosti, racionalnosti in tako naprej. Poleg tega moram reči, da mi je malo tuje, da se borimo ravno za sodišča. Vedno imam slab občutek, če moram iti na sodišče. Mislim, da bi morali narediti kaj več, da se čim manj pravdamo na sodiščih, ne pa da čim več teh sodišč ustanavljamo. Konec koncev smo že po rezultatih raznih analiz Slovenci kar pri vrhu tako primerov, ki so na sodiščih, kot številu sodišč na sto tisoč prebivalcev. Mislim, da bo treba razmisliti predvsem o racionalizacijah tudi na tem področju in potem tudi takih novel zakona ne bo treba več vlagati. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Škrlec v imenu Vlade.
Hvala lepa za besedo. V zvezi z vprašanji in pomisleki, ki so bili izraženi s strani nekaterih poslancev naj povem, da si Ministrstvo za pravosodje gotovo ne prizadeva za to, da bi se obstoječa mreža sodišč drobila. Razlogov za to je več. Nekaj sem jih povedal že v uvodni predstavitvi. Predvsem gre za to, da ocenjujemo, da je število sodišč že po statističnih pokazateljih v Sloveniji tako visoko in veliko, da bi nadaljnja drobitev pomenila preveliko ekonomsko in organizacijsko breme za državo, predvsem pa tudi zaradi tega trpela strokovnost dela sodišč, ker manjše sodišče pomeni težjo specializacijo sodnikov in tudi v zahtevnejše pogoje dela. Ko so soočeni z zahtevnejšimi zadevami ali kopičenjem obsežnejših zadev je organizacija dela v takih primerih težja. Vprašanje, ki je, moram reči, precej provokativno, kako je z ukinitvijo majhnih sodišč, za katere vi ocenjujete oziroma pisci pisma, ki ste ga pokazali, ocenjujejo, da so nekako odveč ali nepotrebna. Ukinjanje sodišč je povsem drugo vprašanje kot pa ustanavljanje novih sodišč. Glede na to, da je danes na dnevnem redu predlog zakona o ustanovitvi novega sodišča, ne bi želel te teme mešati z ukinitvijo sodišč. Ukinitev kakršnegakoli sodišča namreč je tema, o kateri je treba zelo dobro razmisliti. Ukinitev sodišča pomeni ne le organizacijske težave in tveganja za morebitne sodnih zaostankov, ampak povsem posega v vprašanja, o katerih danes mnogo govorimo, ali ne bi bil smisel, da se neki skupini prebivalcev omogoči lažji dostop, ampak v tveganju, da se jim onemogoči tisto, kar že imajo. Zaradi tega je seveda tema vprašanja ukinjanja sodišč nekaj, kar ne sodi v koncept današnje razprave. Bi pa želel povedati, da smo se z organizacijo manjših sodišč, manjših okrajnih sodišč, o katerih ste govorili, že ukvarjali in je tudi sprejet Zakon o sodiščih, novela i., ki se dotika prav vprašanja teh manjših sodišč. S to novelo smo namreč opustili sistem imenovanja okrajnih sodnikov za področja okraja in prešli na sistem imenovanja okrajnih sodnikov za področje okrožnega. S tem smo dejansko omogočili fleksibilnost znotraj posameznih okrajev, da bodo posamezna okrajna sodišča lažje izmenjevala sodnike, če bodo potrebe sojenja to narekovale. To odgovarja na vprašanje rigidnosti tega sistema. Zaostrili smo tudi pogoje glede imenovanja oziroma ustanavljanja oddelkov na majhnih sodiščih in seveda na takih majhnih sodiščih, kot ste jih omenjali primeroma -treh ali petih sodnikov, del, ko sploh ne bo več mogoče ustanavljati in ne bo mogoče izplačevati vodstvenih dodatkov za vodenje takih oddelkov. Tudi funkcije podpredsednikov okrajnih sodišč smo ukinili, s tem smo prihranili precejšnja sredstva, ker ocenjujemo, da osebna funkcija podpredsednika okrajnega sodišča ni več potrebna glede na vse sistemske spremembe, ki smo jih s to Novelo Zakona o sodiščih i., uvedli. Ampak, da se ne vračam na tisto, o čemer je bilo v tem zboru že govora. Vprašanje stroškov ustanovitve novega sodišča seveda ni tako preprosto, da preštejemo, kolikšen odstotek zadev iz enega sodišča se prenaša na drugo sodišče, in da podroben odstotek zaposlenih prestavimo iz enega sodišča na drugega. Namreč, novo sodišče pomeni, da je treba nekatere, pravzaprav, vse bistvene službe ustanoviti na novo. Treba je ustanovitvi nov komplet vpisnikov, treba je imeti nov komplet sodnega osebja, če smem uporabiti to grdo besedo, komplet sodnega osebja, ki bo te vpisnike v popolni meri servisiralo, treba je imeti novo informacijsko službo in podporo tej informacijski službi, da ne omenjam vseh drugih prostorskih in materialnih pogojev, ki jih je treba za nova sodišča seveda na novo urediti in zaradi tega zgolj preprosta aritmetika, da se 30% osebja prestavi na dva odgovora, da je s tem rešen kadrovski in tudi sicer finančni problem novega sodišča. V zvezi z očitkom, da morajo spremembe iti v smeri tega, da onemogočijo dolgotrajno sojenje in omogočijo sojenje v kar najbolj krasnem in razumnem času. Temu se seveda pridružujem in prav zaradi ega sem izpostavil v predstavitvi, da je sedanje okrajno sodišče v Slovenj Gradcu eno izmed uspešnejših. Vedeti pa je treba, da je reorganizacija sodišča na ta način, da se določen fond zadev prenese na neko drugo sodišče, seveda operacija, ki je povezana z mnogimi tveganji. To pomeni vprašanje, prenosa zadev, to pomeni vprašanje nove delitve zadev, to nujno pomeni zastoj sojenja. Izkušnje iz leta 1995 so tukaj zelo bogate. V določeni meri sproža vprašanja sporov o pristojnosti, skratka novi sodni postopki izvirajo iz take reorganizacije. In kot sem že povedal, izkušnja iz leta 1995 je bila precej bridka namreč leta 1995 so začeli sodni zaostanki. Zaradi tega nas seveda še dodatno skrbi odcepitev enega dela sodišča od obstoječega okrajnega sodišča. Tako, da je tudi v tem smislu tveganje po naši oceni preveliko od pričakovanih učinkov. Ti učinki pa so relativno nizki glede na analize, ki so bile opravljene v preteklosti. Namreč, da so manjše enote, manjše sodne enote bolj ranljive za vprašanja strokovnosti, bolj ranljive za vprašanja organizacije dela in kot sem že povedal, tudi za vprašanja ekonomske organiziranosti. Hvala lepa.
Hvala. In še gospod Petek, kot predlagatelj. Izvolite.
Hvala lepa. Ta podatek verjetno drži, da imamo največ sodišč na število prebivalcev. Toda na drugi strani imamo tudi največje zaostanke in očitno gre tukaj za neki "defekt" v sistemu, ki pa se ga preveč "caglavo" lotevamo in ga nikakor ne odpravljamo. Pri Okrajnem sodišču na Ravnah na Koroškem ne gre za nek prestiž ali kakršnokoli kaprico ali ne vem kaj. Lahko bi rekli, kar je danes tukaj že bilo uporabljeno, izrečeno, gre za popravo krivic iz preteklosti. Gre za to, da tem ljudem približamo sodno varstvo, da se ne vozijo več 50, 60 kilometrov do prvega sodnika. Poleg tega je Okrožno sodišče v Slovenj Gradcu tudi edino od okrožnih sodišč, ki ima le eno okrajno sodišče in to za celotno področje Koroške - 74 tisoč prebivalcev nas je na Koroškem. Ko je tam nekje sredi 90. let prišlo do reorganizacije slovenskega sodstva, je takratni minister za pravosodje, gospod Kozinc, precej vehementno zagovarjal, da je za Koroško dovolj, če ima le okrajno sodišče, okrožno sodišče pa naj bi bilo po takratnih idejah v Mariboru. Tudi za Koroško bi imeli sodno okrožje v Mariboru. Takrat se je na Koroškem dvignil velik vik in kri, Korošci so protestirali, pisali odprta pisma in Koroška je dobila tako okrajno kot okrožno sodišče. Če bi bilo v Mariboru, sodnikov zaradi tega ne bi bilo kaj manj, le Korošci bi se vozili po pravico v Maribor. Če v Sloveniji vsa sodišča združimo na enem mestu v Ljubljani sodnikov ne bo manj, samo vsi Slovenci se bomo vozili v Ljubljano, tukaj bomo imeli velike težave s parkiranjem, zato bomo porabili ogromno časa in denarja. Dejstvo je, da so ob sodiščih tudi odvetniki, odvetniške pisarne in na Koroškem se sedaj odvetniki koncentrirajo samo na enem koncu in na ta način se posamezni deli Slovenije siromašijo. Zaradi tega, ker je Koroška sredi 90-ih let dobila to sodno oblast na prvi stopnji, ki je sedaj v Slovenj Gradcu, je veliko Korošcev, ki so doštudirali pravo, se jih je veliko vrnilo in so sedaj zaposleni bodisi kot odvetniki bodisi kot sodniki. Če tega ne bi bilo, bi se ta inteligenca porazgubila v ostalih mestih v Sloveniji, predvsem v Ljubljani in v Mariboru. In dobro je, da imamo na Koroškem tudi visoko izobraženi kader, da imamo to inteligenco in da Korošcem ne pustimo samo to, da šivajo in napajajo tajkunske račune. Hvala.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobil besedo. Ker čas določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora kdo razpravljati? Ja, želi. Prosim za prijavo. Vsak razpravljavec ima na voljo 5 minut časa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Jaz bi se odzval na besede državnega sekretarja, da ne želite komentirati ukinjanje sodišč, da to ne sodi v današnji koncept, da to ne sodi med to današnjo razpravo in tako dalje. Zadeva sodi v to razpravo. Zakaj ne bi sodila v to razpravo? Govorimo o malih sodiščih. Tisto, ki ga predlaga gospod Petek, pravzaprav niti ni tako malo. Ampak, vi argumentirate dejstvo, da Ravne na Koroškem ne morejo dobiti tega prvostopenjskega sodišča, hkrati pa ne pristajate na to, da bi razpravljali o tem, kakšna bo politika ministrstva v bodoče. Lahko vam obljubim kakšno izredno sejo odbora, tam se boste pa morali opredeliti do tega vprašanja. Ne vem, zakaj se skrivati za temi zadevami. Ko boste pa dobili na mizo vabilo na kakšno izredno sejo, boste verjetno tam pojasnili. Meni se zdi pa le prav, da bi Slovenke in Slovenci dobili nek jasen odgovor na to vprašanje, zakaj so Korošci drugorazredni v pogledu, mislim na tiste na Ravnah na Koroškem, napram tistim, ki taka sodišča imajo. Meni se zdi to prav. Seveda je pa res nekaj, podpredsednike pravite, ste ukinjali. Dobro, ampak ste na novo vzpostavili direktorje. Tako, da velikih prihrankov na tem področju zagotovo ne bo, sploh pa, če poznamo sistem funkcioniranja, torej če poznamo plačni sistem, ukinitev samih podpredsednikov ne bo, kakšen plačni prihranek, zaradi tega, potem bi morali določeno število oseb tudi odpustiti. To pa mislim, da ni bilo narejeno, tudi verjetno ni potrebe. Zato to ni noben prihranek, to je treba zelo jasno povedati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Alenka Jeraj. Prosim.
Hvala. Tudi sama bi se oglasila na temo teh manjših okrajnih sodišč. Če vi pravite, da je lahko v takih sodiščih problem strokovnosti in podobno, me to lahko samo skrbi in da zraven rečete, da ukinjali pa ne bomo, potem bi si najbrž poslanci zaslužili podatke, katera so ta okrajna sodišča, ki so strokovno vprašljiva ali pa slaba. Po moji logiki ali pa razmišljanju bi morali potem pripraviti ukrepe, kako bomo to spremenili in izboljšali, nekaj na tem področju naredili. Vi ste rekli, da jih ukinjali ne bomo, veste pa zraven, ko ste sami rekli, da so lahko strokovno problematična. To se mi zdi pa res malo podcenjujoče do nas. Če so taka sodišča in vaši podatki kažejo, da te manjše enote ne opravijo dela, tako kot bi ga morala, potem si mislim, da bi morali priti v ta Državni zbor, s predlogom, da se določena sodišča ali združijo ali pridružijo večjim, skratka, da nekaj na tem naredimo ali bomo pustili, da se še nadaljnjih pet ali pa nekaj let nič ne zgodi ob tem, da, kot ste rekli, imamo problem s strokovnostjo na teh sodiščih.
Hvala lepa. Zdaj se je hotel oglasiti tudi državni sekretar. Jaz mu ne morem več dati besede, ker se mi ni javil takrat, ko sem odprl prijavo, tako da [[...]]Imel je željo, da kaj sporoči, vendar tega danes ne bo mogel, zato zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O GASILSTVU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 24 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku predlagateljev predloga zakona Ivanu Grillu za dopolnilno obrazložitev predloga zakona.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica s sodelavci. V lanskem letu smo v Sloveniji praznovali častitljivo obletnico slovenskega gasilstva, ki je izjemnega pomena in mislim, da smo na to vsi ponosni, to je 140 let obstoja slovenskega gasilstva. Tega obeležja so se udeležili najvišji predstavniki države in vsi po vrsti ugotavljali izjemen pomen našega gasilstva, še posebej pa to velja za naše prostovoljne gasilce. Vsi so jim priznavali njihovo požrtvovalnost, humanost in čut za sočloveka. V Slovenski demokratski stranki si želimo, da so bile te besede in ugotovitve izrečene iskreno. Verjamemo, da so se prostovoljni gasilci ob teh priznanjih počutili vsaj malo moralno nagrajeni in počaščeni, vendar je žal samo to premalo. Prostovoljni gasilci potrebujejo za svoje delo še kaj več. Tu je vedno več izobraževanja, potrebujejo vedno boljše opremo ob nesrečah in intervencijah in vsaj malo materialne pozornosti, ki bo motivirala delovanje prostovoljnih gasilcev. Še posebej je pomembno, da se tudi vnaprej zagotovi vedno večje včlanjevanje v naša prostovoljna gasilska društva. In želja je, da se včlanjujejo mladi ljudje. V Sloveniji imamo skoraj 140 tisoč prostovoljnih gasilcev, 60 tisoč je od teh operativnih, s tem, da jih je preko 40 tisoč, vsaj ocena je taka, operativno usposobljenih. Te številke sodijo v sam vrh glede na tisoč prebivalcev, kar se tiče teh usposobljenih in pa tudi članov. Na to smo ponosni in prav je, da s to tradicijo nadaljujemo. Tudi v Sloveniji v zadnjih letih prihaja do vedno bolj pogostih naravnih nesreč, do poplav, neurij, plazov, vremenskih ujm, gozdnih požarov in še bi naštevali. V vseh teh primerih bi brez naših požrtvovalnih prostovoljnih gasilcev in seveda tudi poklicnih, ki nesebično tvegajo svoje zdravje in življenje, bile posledice teh nesreč še veliko večje. To opravljajo naši operativni gasilci, ki so usposobljeni za takšne intervencije. Čeprav je gasilec prostovoljec, je le-ta usposobljen za opravljanje zelo zahtevnih nalog, kot so gašenje, reševanje v požarih, prometnih nesrečah, okoljskih, industrijskih nesrečah in še bi lahko naštevali. Hkrati pa je to najcenejša in najdragocenejša operativna naloga v gasilstvu. Prav je, da se tega zaveda tudi naša družba, naša država, predvsem pa mi, spoštovane poslanke in poslanci, in tudi predstavniki Vlade. Prav bi bilo, da naše operativne prostovoljne gasilce ob izvajanju njihovih nalog, ko rešujejo druga življenja in ob tem tvegajo svoja življenja in zdravje, vsaj nekoliko nagradimo, da jim damo nekoliko več pozornosti. Spoštovane poslanke in poslanci in predstavniki Vlade! Res je, da smo formalno napisali in predlagali ta zakon v Slovenski demokratski stranki, vendar smo v besedilu upoštevali izključno tista pričakovanja, tiste želje, ki jih imajo naši prostovoljni gasilci in prostovoljna gasilska društva. Zato razumite oziroma lahko rečemo, da so predlagatelji naši prostovoljni gasilci in ne jemati, da smo predlagatelji v Slovenski demokratski stranki in zakona že na samem začetku, kot je to običajno v tem mandatu, tudi zavrniti za nadaljnjo obravnavo. Ta zakon predvideva predvsem naslednje spremembe; s tem bi se razbremenile tudi lokalne skupnosti, ki so posebej sedaj v času te recesije tudi bolj prizadete in tudi ta zakon oziroma te rešitve strmijo k temu, da se motivira delovanje naših prostovoljnih gasilcev, in to operativnih. V tem zakonu želimo, da se prenese na državo zagotavljanje sredstev za zavarovanje operativnih gasilcev, da se zagotavljajo sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev, da se prostovoljnim gasilcem zagotovi financiranje dodatnega zdravstvenega zavarovanja in da država zagotovi za vsak dan intervencije prostovoljnim operativnim gasilcem tudi dodatno pokojninsko zavarovanje. Predlagam, da ta predlog zakona sprejmemo za nadaljnjo obravnavo in kot sem že omenil, da ga razumemo, da je predlog naših prostovoljnih gasilcev in da jim uslišimo tisto, kar si tudi želijo in zaslužijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo ima dr. Ljubica Jelušič, ministrica za obrambo. Prosim.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani zbor! Najlepša hvala tudi za to predstavitev Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu. Če smo prav razumeli vaš predlog, govorite o problematiki izboljšanja statusa prostovoljnih reševalcev, med katere sodijo tudi gasilci. Kar se tiče ureditve statusa prostovoljnih reševalcev, zlasti tistih operativnih reševalcev, je pomembno, da razumemo, da gre za tri nivoje razmišljanja, in sicer govorimo o ustrezneje urejenem osebnem statusu reševalcev, govorimo o njihovem odnosu do delodajalcev in na tretji ravni, govorimo o tem, kakšna je vloga lokalnih skupnosti oziroma tistih, ki so primarno po zakonih zadolženi za urejanje področja požarne varnosti in pa varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Gre namreč za specifično in primarno vlogo občin, ki v okvirih določanja sredstev za svoje potrebe, za svoje delovanje. V okviru primerne porabe tudi dobijo določen delež denarja na račun požarne varnosti in pa varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. O vseh treh nivojih reševanja problematike operativnih reševalcev, smo govorili v lanskem letu, ko smo tukaj v Državnem zboru na koncu sprejeli Resolucijo o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami do leta 2015. Namreč, takrat smo se zavedali, da vrsto stvari, ki jih zaznavamo v urejanju statusa prostovoljnih reševalcev, ne moremo rešiti na enkrat, ampak se potrebuje več časa, več let, da je to mogoče reševati postopoma in pa, da je treba reševati status vseh operativnih reševalcev skupaj ter vseh prostovoljcev in ne samo izbirati določenih skupin iz tega nabora vseh naših prostovoljcev, ki delujejo na področju celotne Slovenije. Zato ocenjujemo, kot Vlada, da Predlog dopolnitev Zakona o gasilstvu, vseh teh točk, vseh teh treh nivojev, na katerih je treba urejati, statusa prostovoljnih operativnih reševalcev ne rešuje. Kajti rešuje samo eno skupino, pri tem rešuje eno skupino na način, ko namesto, da bi reševal ključne probleme iz tega statusa, poskuša predvsem prenesti finančne obveznosti za urejanje statusa na državo, pri čemer, kot smo rekli, država - Vlada, pravzaprav te obveznosti že priznava v okviru primerne porabe občinam. Zato bi se dalo povzeti, da pravzaprav to, kar danes tukaj rešujemo, je finančni status občin, ne pa dejansko reševanje statusa prostovoljnih operativnih reševalcev. Mi menimo, da je treba, in to bomo v letošnjem letu naredili, kajti v normativnem programu Vlade za leto 2010 je predvidena sprememba Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Ta zakon namreč vidimo kot krovni zakon, v okviru katerega se rešujejo vsa vprašanja povezana z operativnimi reševalci, prostovoljnimi reševalci. Torej v okviru tega zakona nameravamo že v letošnjem letu delodajalcem, ki jih štejemo, ker ta odnos med prostovoljcem in delodajalcem štejemo namreč za najbolj spornega, za enkrat najslabše urejenega, delodajalcem želimo priznati poleg sedanjega refundiranja plač za čas odsotnosti reševalcev z dela tudi določen delež izgube dobička. V primerih, ko gre za poškodbe reševalca, na katere tudi vi opozarjate, med usposabljanjem oziroma intervencijo, bomo poskrbeli za to, da bo za to, torej za nadomestilo v času bolniške, odgovarjal tisti oziroma bo to plačeval tisti, ki je reševalca poklical. Potem bomo uveljavili tudi dodatno zavarovanje prostovoljnih operativnih gasilcev in reševalcev v določenem obsegu, zlasti v tistem obsegu, ko jih iz enega dela Slovenije, neogroženega dela Slovenija, napotimo na prizadeto območje. To so obveznosti, ki jih želimo urediti z zakonom in bomo to storili v letošnjem letu. To lahko stori Ministrstvo za obrambo v okviru sprememb Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Da bi pa uredili vse nivoje problemov, ki se pojavljajo pri prostovoljnih reševalcih, pa bo treba spremeniti zakonodajo na področju, torej davčno zakonodajo, zavarovalniško in pa še nekatere druge dele slovenske zakonodaje, o čemer bomo pa verjetno danes še spregovorili. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Anton Anderlič. Prosim.
Spoštovani! Lepo bi bilo, če bi lahko sledili besedam uvodničarja k temu zakonu, da je to zakon, ki je namenjen tistim, ki izvajajo dejavnost varstva pred požari in odpravljanju posledic naravnih nesreč in podobno, kakor tudi tistim, ki jim ti prostovoljci in profesionalci pomagajo. Vendar več kot očitno je, da se s tem zakonom ne sledi opredelitvi v lanskem letu sprejetih odločitev o Resoluciji o varstvu pred naravnimi nesrečami itn., kot se glasi, ki je opredeljena za obdobje 2009/2015 in v kateri je jasno napisano, da bi seveda gasilstvo kot tako moralo biti sestavni del obrambnega sistema in varnosti sploh v Republiki Sloveniji. Aktualne so razprave v zadnjem času, ali je prav in smiselno, da recimo pripravljamo letalsko oziroma helikoptersko enoto za posredovanje v Afganistanu, na Kosovu in še kje drugje. Je pa to ena od enot, ki je skupaj z reševalci v civilnem delu še kako pomembna v sistemu gašenja in preprečevanja nesreč oziroma odpravljanja posledic nesreč v gorah in drugod. In le tako, da bi kot celoto obravnavali sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, bi lahko razumeli tudi vsem znano in od vseh spoštovano vlogo, ki jo imajo gasilci v tem sistemu. So eni od teh. Zelo narobe bi bilo in v imenu Liberalne demokracije zavračam kakršnekoli namige, da bi s tem, ko ne moremo sprejeti parcialnega urejanja nekega sistema, kazali s prstom, češ, saj gasilci so dobro urejeni, pa zato zavračamo ta zakon. Ne, ne gre za to! Ampak, mi smo v letu 2006 v prejšnjem mandatu zadnjič spreminjali Zakon o gasilstvu, veste, kakšen zakon je, poznate tudi nekatere predloge, ki so bili takrat zavrnjeni in so zdaj vneseni v zakon, kar skopirani iz tistega čas. Seveda so bili takrat to predlogi opozicije, ampak pri tem zakonu ne gre govoriti na ta način. V Liberalni demokraciji preprosto menimo, da je to tako pomembno vprašanje, da je treba najti skupni jezik in v okviru razprav o celotnem spektru zaščite in reševanja, kot rečeno, meni in nam je zelo blizu, da govorimo o teh vprašanjih v okviru varnosti in obrambe države in je tudi mogoče en del proračuna, ki je namenjen za druge stvari, zadnje čase so mogoče v javnosti nekatere razprave, ki govorijo tudi o radikalnih spremembah, jaz verjamem, da bomo po "evolutivni" poti prišli do tega, da bo dejansko sistem obrambe in varnosti države vključeval predvsem ta del, ko gre za reševanje in zaščito ljudi pred naravnimi in drugimi katastrofami, ki bodo slej ko prej večja nevarnost za Republiko Slovenijo in tudi širše v regiji kot pa oboroženi spopadi. Da je tisti del, ko lahko Republika Slovenija s temi izkušnjami, s temi potenciali, ki jih ima, pomaga v mednarodnem prostoru, ko prihaja do katastrof - lep primer je bil potres v Pakistanu pred leti, lep primer je tudi kadarkoli prihaja do nekaterih zapletov, tudi Haiti in primer pomoči Republike Slovenije v tem primeru in podobno. Zato je treba razumeti, da mi dajemo vso podporo vsem pobudam, ki prispevajo k temu, da se status gasilcev prostovoljcev in profesionalcev ureja ustrezno na vseh področjih, z vso zakonodajo, kakor tudi, da to jemljemo v nekem skupnem programu, ne pa ločeno od ostalih reševalcev. Mi imamo prostovoljce tudi v Civilni zaščiti in drugih segmentih in tudi za tiste velja poskrbeti. Kot rečeno, to ni razumeti kot ne podpora reševanja nekaterih vprašanj s področja gasilstva, ampak skrb, da bi stvar uredili celovito.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Bogdan Čepič. Prosim. Se opravičujem, Socialnih demokratov ja. Ta napaka se mi že več kot leto dni ni zgodila. Se opravičujem!
Hvala za besedo, gospod predsednik Državnega zbora. Lep pozdrav ministrici, sodelavcem. Kadar se nam zgodi naravna nesreča v najširšem pomenu, vedno pričakujemo, da nam bo nekdo priskočil na pomoč: poklicne enote gasilcev, reševalcev, Civilne zaščite. Takšno pomoč državljani pričakujemo takoj in v največji strokovni usposobljenosti reševalcev. Nekatere naravne nesreče so večjega obsega in takrat ljudje pričakujejo neko splošno solidarnost, predvsem pa pomoč vseh tistih, ki svoje poslanstvo - pomagati človeku, razumejo tako, da so vključeni v razne nevladne organizacije, kot so prostovoljna gasilska društva, organizacije Rdečega križa, Gorska reševalna služba, jamarska društva, potapljaška društva, kinološka društva, taborniške in skavtske organizacije, klubi radioamaterjev in verjetno je še kdo, ki se ob svojem prostem času usposablja, da bi lahko ob nesreči vsak po svoje, skupaj s poklicnimi gasilci in Civilno zaščito prvi priskočil na pomoč in pomagal ljudem v stiski. Zato je delovanje vseh enot, ki sodelujejo pri zaščiti in reševanju izredno pomembno. Ni dobro, da bi pri določanju posebnega statusa izvzeli katerokoli enoto ali skupino, saj vse, v okviru svojih sposobnosti, opravljajo izjemno pomembno delo. Predlog sprememb Zakona o gasilstvu, ki ga obravnavamo danes, je v bistvu prepis nekaterih predlogov zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gasilstvu, ki ga je Državni zbor Republike Slovenije obravnaval na 9. seji Državnega zbora dne 28. 9. 2005 in jih je tudi zavrnil. Res pa je, da je takrat vložila takšne predloge takratna opozicijska skupina, in to Socialni demokrati. In kljub temu, da so tudi takrat bili ti predlogi pravzaprav pisani na kožo, lahko bi rekli, gasilcev in potreb gasilskih organizacij, ki so se prav tako leta 2005 kot danes srečevali s približno istimi problemi. Takrat je poslanec Robert Hrovat, ki je bil nekoč poklicni gasilec in je še vedno povezan s prostovoljnimi gasilci in se spozna na problematiko gasilstva in zaščite in reševanja v celoti, podprl stališče takratne vlade, ki ni podpirala sprememb zakona, in še dodal, citiram iz magnetograma 9. seje Državnega zbora v letu 2005: "Zakon operativnega gasilca ne opredeljuje z vidika njegove zaposlitve in ta amandma nikakor ne sodi v sam kontekst zakona. Je pa ta zakon, lahko rečemo, dober temelj, ki ga je treba nadgraditi, seveda z novelami zakona, v kateri je že minister...". Mišljen je bil takratni minister za obrambo gospod Erjavec [[...]]"prej omenil, in sicer Zakon o financiranju občin, zavarovalniški zakoni, davčni sistem." Škoda, da takratna opozicija [[?]] teh tako pomembnih sprememb ni speljala do konca, saj ocenjujem, da so vedeli, kaj je treba spremeniti. Tudi poslanec Miran Jerič je takrat zavrnil spremembe z besedami, citat iz magnetograma te iste seje: "Vendar pa te rešitve ne sodijo v Zakonu o gasilstvu, prav pa je, da opozorimo na ta stvari in naložimo Vladi, ko se bo pripravljala druga področna zakonodaja, da te statusne spremembe tudi uredi". Lahko bi še našteval odklonilna stališča zakaj ne velja podpreti takratnih sprememb, čeprav so si bili vsi enotni, da bo treba na tem področju nekaj storiti in nalagali Vladi, da to tudi stori. In imeli so prav, tudi danes ne velja podpreti teh sprememb zakona in to predvsem zato, ker sama sprememba v Zakonu o gasilstvu ne prinaša boljšega položaja ne gasilcem in tudi ne ostalim prostovoljcem, ki sodelujejo v enotah zaščite in reševanja. Predlog je deklarativna določba in v praksi ni uresničljiva. Tako kot leta 2005 tudi danes velja, da je treba ustrezno rešitev uveljaviti v posameznih področnih predpisih, ki urejajo davčni sistem, zavarovalništvo ali pa financiranje občin oziroma lokalnih skupnosti. Se je pa od predloga iz leta 2005 do danes, kljub takratni zavrnitvi sprememb Zakona o gasilstvu, v letu 2006 spremenil krovni zakon s področja zaščite in reševanja, to je Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Izjemno pomembno je, da se je poenotil status vseh reševalcev tako prostovoljnih gasilcev kot tudi vseh ostalih prostovoljcev reševalcev s pripadniki Civilne zaščite. Urejena je upravičena odsotnost z dela za usposabljanje in intervencije. Urejena je pravica do nadomestila za plačo takrat, ko je reševalec poklican na intervencijo. Zagotovljen je varstvo pri izvrševanju dolžnosti v skladu s predpisi s področja zdravstva in tudi pokojninskega in invalidskega zavarovanja, v kolikor bi pri intervenciji prišlo do poškodbe, bolezni, izgube trajne ali prehodne splošne delovne zmožnosti ali pa celo v primeru smrti, ko je reševalec na usposabljanju, na intervenciji ali na poti. To, kar je bilo v veliki meri možno, da se je prvič status in drugič vse pravice uskladile in poenotile za vse reševalce in ne samo za določene kot so pripadniki Civilne zaščite ali poklicni gasilci. To je bil zagotovo v letu 2006 velik prispevek k priznavanju statusa prostovoljca na področju zaščite in reševanja. Te spremembe so po našem mnenju sledile tudi predlogu, ki smo ga Socialni demokrati oblikovali že leta 2005. Ni pa še to vse. In tukaj se strinjamo s predlagatelji, da je treba predvsem v drugih področnih zakonih urediti to področje. To stališče predlagateljev je namreč iz leta 2005 in ni zajeto v sedanjem predlogu sprememb Zakona o gasilstvu. Vprašanje je pravzaprav, zakaj vse do konca leta 2008, ko so bili na oblasti, vsega tega niso uredili, danes pa predlagajo takšno spremembe, za katere vedo, da niso ustrezne, ali pa so vsaj tako trdili leta 2005 in jih kljub temu predlagajo. Poslanska skupina Socialnih demokratov ne bo podprla sedanjih sprememb, a se bo zavzela, da bo pri spremembah zakona, ki smo jih že našteli, prišlo do sprememb, ki bodo v veliki meri nadgradila že sprejeta dopolnila Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami in tako zagotovili dolgotrajnejše boljši status vsem reševalcem prostovoljcem, kot tudi tistim delovnim organizacijam, ki imajo tako plemenite ljudi zaposlene, da se jim v času odsotnosti reševalcev, ko rešujejo življenja in premoženja ogroženih, ne bo poznalo pri eventualnem zmanjšanem zaslužku oziroma predvidenem dobičku. Res pa je, da je bilo v preteklosti dovolj časa in tudi javnofinančni položaj države je bil ugodnejši, da bi vsa ta dopolnila, za katera oboji vemo, da jih je treba dopolniti, tudi že dopolnili. Pač ni bilo prave volje, ne pri takratni vladi niti tudi pri poslancih takratne koalicije. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo vse nujne spremembe skupaj z ministrstvom in koalicijskimi partnerji izpeljali do konca tega mandata, vključno z uresničevanjem resolucije, ki smo jo v preteklem letu sprejeli za področje zaščite in reševanja. Upam, da nas bo pri vseh spremembah podprla tudi opozicija. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Marijan Pojbič.
Spoštovani. Gasilska zakonodaja je bila zadnjič novelirana v letu 2005. Ta sprememba zakona je veliko bolj natančno definirala posamezne pojme in njihove razlage s področja gasilstva, vlogo in pomen pokrajinskih zvez in Gasilske zveze Slovenije, način in možnosti povezovanja gasilskih društev, vlogo države, način financiranja in tako dalje. V tem zakonu je bila še posebej pomembna bolj natančna opredelitev prostovoljnega gasilstva in prostovoljnih gasilskih društev. Po našem mnenju je treba z zakonodajo prilagoditi doseženemu dejanskemu stanju in trenutnim razmeram v Sloveniji. Dograditi in posodobiti jo je treba tudi glede na pridobljene izkušnje. V Slovenski demokratski stranki smo si za eno prioriteto našega programa pred volitvami zadali dokončno ureditev statusa prostovoljnega gasilca. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo situacije, v kateri se nahajamo, da ima Vlada težave s proračunom, še bolj pa se zavedamo, da imajo enake ali pa še večje probleme občine, katerim se iz države prenaša vse več in več obveznosti. Kot ena velika obveznost se izkazujejo stroški obveznih zdravstvenih pregledov in zdravstvenih zavarovanj, torej za opravljanje operativnih gasilskih nalog morajo gasilci izpolnjevati psihofizične pogoje, saj je delo operativnega gasilca nevarno in psihofizično zelo zahtevno, pogosto od gasilcev zahteva velike fizične napore in uporabo posebne, osebne in skupne zaščitne opreme. Pri opravljanju nalog javne gasilske službe so pogoste tudi poškodbe gasilcev. Zato predlagamo, da se v teh težkih časih za občine sredstva za omenjene obveznosti zagotovijo iz državnega proračuna. V 2. členu nakazujemo smer ureditve razmerja gasilec-delodajalec. Njegov pomen daje usmeritev za ureditev stimuliranja delodajalcev za zaposlovanje operativnega gasilca prostovoljca. Podpora temu členu bo omogočila podlago za ureditev tudi na področjih, ki opredeljujejo omenjena razmerja. Prostovoljni operativni gasilci so izrednega pomena za zagotavljanje obvezne javne gasilske službe, zato jih je treba tudi ustrezno motivirati in nagraditi za nevarno opravljanje svojega dela. Država bi morala zagotoviti vsakemu prostovoljnemu operativnemu gasilcu tudi dodatno zdravstveno zavarovanje in dodatno pokojninsko zavarovanje za vsak dan opravljanja javne gasilske službe. Država mora narediti vse, da se gasilcem končno prizna ustrezen status ter da se jim omogoči kar najbolj učinkovito delovanje, še posebej, ker so gasilska društva organizirana na prostovoljni bazi in so od njihove strokovne in infrastrukturne usposobljenosti posledično odvisna tudi življenja. Zakon je po našem mnenju izjemnega pomena, saj gasilstvo vsa zadnja leta razvijamo kot splošno reševalno službo, ki je ob vsakem času pripravljena priskočiti na pomoč komurkoli in kjerkoli. To pomeni več deset tisoč prostovoljnih gasilcev, ki opravljajo naloge kot splošna reševalna služba. Kako je pomembna ta splošna reševalna služba, se je najbolj pokazalo ob zdaj že vsakoletnih neurjih in poplavah, kjer smo se lahko prepričali o učinkovitosti teh služb. Spoštovani. V Slovenski demokratski stranki vas poslanke in poslance pozivamo in pričakujemo vašo podporo k temu predlogu. Saj bo le navedena opredelitev vsebin v Zakonu o gasilstvu garancija, da se bodo spremembe zgodile tudi v zakonih, ki natančneje urejajo razmerje, o katerih danes govorimo.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Tadej Slapnik. Prosim.
Spoštovani predsednik, gospa ministrica. Kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares cenimo požrtvovalno delo prostovoljnih gasilcev, ki v Sloveniji organizirano delujejo že več kot 140 let in v Gasilsko zvezo Slovenije povezujejo 118 gasilskih zvez, skupaj kar 1363 prostovoljnih gasilskih društev, v katerih deluje več kot 133 tisoč članov, izmed katerih je kar 40 tisoč operativnih gasilcev. Številne nesreče in požari vsako leto zahtevajo intervencije, v katerih nesebično sodeluje na tisoče prostovoljnih gasilcev. V aktualnem primeru reševanja je učinkovit poseg gasilcev, s katerim so pred dvema tednoma preprečili možno katastrofo ob požaru v Trojanskem predoru. Predanost pomagati in sodelovati pri reševanju, je motiv, ki gasilce združuje k prostovoljnemu delovanju pri pomoči potrebnih, zato je prav, da država njihovo delo ceni in prisluhne problematiki, s katero se soočajo. Med temi opozorili je na prvem mestu neurejen status prostovoljnih gasilcev, s katerim se na pristojne obračajo že vrsto let. Gasilska zveza Slovenije si je namreč kot ključne naloge zadala ureditev statusnih vprašanj operativnih gasilcev že leta 2003. Za namen ureditve ključnih vprašanj na področju urejanja statusa gasilcev, so imenovali tudi posebno komisijo za status, ki deluje z namenom, da bo v sodelovanju z Ministrstvom za obrambo status tudi zakonsko uredila. V Poslanski skupini Zares podpiramo prizadevanja Gasilske zveze Slovenije in pri tem poudarjamo, da jih je treba uresničevati v skladu s finančnimi zmožnostmi države in tudi s prevzemanjem ustreznih odgovornosti s strani lokalnih skupnosti. Pričakovanja po sistemski ureditvi nerešenih vprašanj so upravičena. Zaradi tega je pomembno, da se pristojni z vso odgovornostjo lotijo dela, pri tem pa jim populistični in neresni predlog novele Zakona o gasilstvu, ki ga je v parlamentarno proceduro vložila Poslanska skupina SDS, zagotovo ne bo v pomoč. Predlog zakona je namreč v velikem delu kopija predlogov amandmajev Poslanske skupine SD k zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o gasilstvu iz leta 2005, ki jih je takratna koalicija pod vodstvom SDS zavrnila kot nesmiselne. Kot pri številnih drugih zakonih, ki smo jim priča s strani predlagateljev, iz Poslanske skupine SDS v zadnjih mesecih, je tudi pri tem zanimiv fenomen pozabljivosti oziroma drugačnega dojemanja področja, ki ga Zakon o gasilstvu ureja. Operativnega gasilca namreč ne opredeljujejo z vidika njegove zaposlitve, kot je to jasno leta 2005 navajal predstavnik Poslanske skupine SDS. Danes, ko je SDS v opoziciji, pa tega zavedanja v tej poslanski skupini očitno ne premorejo. V želji z zavajanjem ugajati namreč predlagajo zakon s štirimi členi. Od tega sta, kot sem omenil, dva člena kopija amandmajev SD, 3. člen je nov, 4. pa določa veljavnost zakona. Predlog pa, čeprav samo s štirimi členi, v temeljih spreminja koncept državne varnosti in s tem, da ga podržavlja, dejansko pomeni začetek konca prostovoljstva in konca lokalne odgovornosti do zagotavljanja učinkovite protipožarne varnosti. V Poslanski skupini Zares predloga SDS ne bomo podprli, si pa prizadevamo za ustrezne rešitve, ki bodo dejansko izboljšale status prostovoljnih gasilcev in tudi vseh ostalih reševalcev, predvsem z vidika njihovih razmerij do delodajalcev in bomo podprli predloge sprememb davčnih in zavarovalniških ter drugih področnih predpisov in tudi Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki jih napoveduje Vlada, ki pa bodo za razliko od predloga Poslanke skupine SDS dejansko pripomogli k izboljšanju statusa prostovoljnih gasilcev v Sloveniji.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Gvido Kres. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica s sodelavcema, spoštovana kolegica, spoštovani kolegi! V Slovenski ljudski stranki podpiramo predložene dopolnitve Zakona o gasilstvu. Menimo, da se je v preteklosti neupravičeno zapostavil pomen delovanja gasilcev. O pomembnosti delovanja gasilcev se je ponovno pričelo zelo resno razmišljati v zadnjih letih ob velikih naravnih katastrofah. In najbolj zaskrbljujoče je, da je teh naravnih katastrof, kot so poplave, toča, neurja, že kar orkani in požari, vedno več. Zaradi tega je še toliko bolj pomembno, da dobijo gasilci mesto, ki jim pripada v slovenski družbi oziroma da se jim to ponovno povrne. Če se spomnim vseh teh nesreč kdo je najprej priskočil na pomoč državljanom. Gasilci, ki so v dežju in vetru pokrivali strehe in tako lastnikom reševali, kar se je rešiti dalo. In s tem reševanjem tudi državi, zavarovalnicam prihranili izdatke iz naslova nadomestila poravnave škod. O teh številkah nihče ne govori. Tudi tukaj se skrivajo rezerve, ki opravičujejo, da se lahko gre po poti, ki se priporoča. Za opravljanje operativnih gasilskih nalog morajo gasilci izpolnjevati psihofizične pogoje, saj je delo operativnega gasilca nevarno, psihofizično zelo zahtevno, saj morajo gasilci pogosto premagovati velike fizične napore in uporabljati posebno opremo in skupno zaščitno opremo. Zaradi takšnih pogojev dela tudi pogosto prihaja do poškodb, zato je prav, da država poskrbi za ustrezno zavarovanje in jim krije tudi stroške dodatnega zavarovanja. To je po našem mnenju res tisto minimalno, kar bi morala država nameniti gasilcem, ki so pripravljeni delati prostovoljno in so pri tem delu tudi sami velikokrat v nevarnosti. Če se bo nadaljevalo s takšnim odnosom do gasilcev, potem se lahko zgodi, da bomo imeli čez nekaj let gasilske domove prazne in ne vem, kako bomo takrat. V Slovenski ljudski stranki si tega ne želimo, zato bomo predlagan zakon tudi podprli. Prepričan pa sem in tudi izkušnje kažejo, da ljudje, ki vodijo ministrstvo, imajo posluh za to temo in da bomo uspešno v dobro in zadovoljstvo vseh to temo tudi kvalitetno rešili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Matjaž Zanoškar. Prosim.
Hvala. Spoštovani predsednik, spoštovana gospa ministrica s sodelavci, kolegi in kolegi! Dovolite mi, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu. Vsak kdor pozna gasilstvo v Sloveniji, pa sem prepričan, da ga tudi mnogi izmed vas, ki sedite tukaj, z velikim spoštovanjem govori o gasilcih. Gasilec je nepogrešljiv del našega varovanja, zaščite naših življenj in naših materialnih dobrin in brez tega dela, ki bazira na prostovoljni bazi, si vsega tega ne bi mogli zamisliti, kar danes uživamo prav zaradi njih. Z velikim spoštovanjem do gasilk in gasilcev v naši državi, kajti njihovo plemenito in žlahtno delo je njim postalo način življenja, nam pa velika opora in velika varnost. V Poslanski skupini DeSUS se strinjamo, da je treba ustrezneje urediti status operativnih prostovoljnih gasilcev, ter da je treba delodajalce stimulirati za zaposlovanje prostovoljnih gasilcev. Vendar pa nikakor ne smemo pozabiti tudi na vse druge prostovoljne reševalce, ki prav tako kot gasilci priskočijo na pomoč ljudem, ki jih prizadenejo naravne in druge nesreče. Žal po naši oceni predlog, ki je pred nami, ni dovolj premišljen in konsistenten. Rešitve, ki so predlagane v noveli, so večinoma vključene v Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, še podrobneje pa pravice poklicnih in prostovoljnih gasilcev ureja veljavni Zakon o gasilstvu. Obenem ocenjujemo, da se status prostovoljnega gasilca s predlaganimi rešitvami ne izboljšujejo, še posebej ne v odnosu do delodajalcev, kar pa je po naši oceni ključni problem pri delovanju vseh prostovoljnih reševalcev. Edina pomanjkljivost, ki trenutno še ni urejena, pa je stimulacija delodajalcev za zaposlovanje prostovoljnih gasilcev, in sicer z raznimi davčnimi olajšavami. Zato bi bilo po naši oceni veliko bolj primerna sprememba davčne in zavarovalniške zakonodaje, kar pa Vlada obljublja in bo storila tako, kot pravi, v kratkem. Državni zbor je namreč Resolucijo o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih 2009 do 2015 že naložil Vladi, da predlaga ustrezne rešitve, ki bodo šle v tej smeri. Sicer pa nas v Poslanski skupini DeSUS veselijo dejstva, da število članstva v Gasilski zvezi Slovenije narašča tudi v zadnjih letih. Tako je od leta 2004 - 2008 zrastlo članstvo nad 10 tisoč. Sicer pa je v Republiki Sloveniji okoli 40 tisoč operativnih prostovoljnih gasilcev. V Poslanski skupini DeSUS ne podpiramo predloga zakona, ki je pred nami, zaradi prej naštetih pomislekov, vendar pa obenem apeliramo na Vlado, da resnično upošteva smernice, ki so bile dane v že prej omenjeni resoluciji. Čim prej pričakujemo, še letos, pripravo ustreznih rešitev, ki bodo izboljšale status prostovoljnih gasilcev in drugih reševalcev, zlasti pa ureditev njihovega razmerja do delodajalcev, predloge sprememb davčnih in zavarovalniških ter drugih področnih predpisov in Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil, Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa. Dejstvo je, da je v naši državi prostovoljno gasilstvo bistveno premalo cenjeno in se to odraža na slabem finančnem stanju prostovoljnih gasilskih društev, na zastareli opremi, na neodobravanju delodajalcev, kadar je prostovoljni gasilcev, zaradi akcije odsoten z dela, itd. Država ne povrne stroškov nastalih v posredovanju, itd. Mislim, da je zakonski predlog, ki so ga vložili kolegi iz SDS-a ustrezen, pa vendar sem prepričan, da ta zakonski predlog ne bo dobil zadostne večine in zato upam, da bo držalo tisto, kar je gospa ministrica obljubila v svojem govoru, da bodo to rešili v več zakonih, ki jih bo Vlada predlagala še letošnje leto. Upam, da se bo tam reševalo vse kompleksno in intenzivno tako, kot bi človek pričakoval, da se pravzaprav mora narediti. V Slovenski nacionalni stranki smo že 24. maja 2007 vložili poslansko vprašanje oziroma poslansko pobudo Vladi Republike Slovenije, da naj bi se zadeve uredile pa se do danes praktično ni nič spremenilo. Zato upam, da ne bo s tem predlogom oziroma s to obljubo ministrice nekaj podobnega. Jaz ji verjamem in upam, da bo to uredila. Vendar bo Slovenska nacionalna stranka podprla predlog, ki je pred nami in ki ga je napisala stranka SDS. Treba je vedeti, da imajo prostovoljni gasilci v Sloveniji izredno dolgo zgodovino in treba se je zavedati, da je bilo prvo gasilsko društvo na Prevaljah ustanovljeno že leta 1833 pod nazivom Požarna obramba in sicer po Uredbi o zaščiti železarskih obratov. Šele leta 1873 so se preimenovali v Gasilsko društvo. V Metliki pravijo, da je to najstarejše gasilsko društvo iz leta 1869, pa vendar to ni res, žal Gasilska zveza Slovenije zaradi lobiranja nekaterih ljudi ne prizna tega, da je Prevalje imelo svoje gasilsko društvo bistveno prej, kot je bil začetek prostovoljnega gasilstva na Nemškem, to je bilo 1843, ali pa ko se je ustanovilo 1851 leta prvo gasilsko društvo v Avstriji. V Sloveniji je pač tako, da morajo narediti vse, da bodo Avstrijci pred nami. Žalostno, vendar resnično. Tako pač je in tudi Gasilska zveza se ne zaveda, da je pomembno, da Slovenci povemo nekaj, kar smo, in da to dokažemo, ampak seveda, zopet je treba lesti v spodnje polovice hrbtov nekim Evropejcem, ki, kot kaže, nas bodo še naprej učili vsega, kar smo mi že zdavnaj vedeli. Vladi Republike Slovenije bi zato predlagal, da naj področje organiziranja in delovanja prostovoljnih gasilskih društev uredi v tem obljubljenem zakonu v okviru enega zakona, in seveda tudi to je Zakon o gasilstvu, in pa seveda tudi, da davčne olajšave in zavarovalniške zadeve uredi v tistih zakonih. Ne vem, če bo to uspelo. Upam, da bo. Namreč, pred nekaj leti je bila narejena raziskava, ki je pokazala, da imamo v Sloveniji izredno visoko požarno varnost. To tudi vsakokrat dokazuje odziv gasilcev pri posredovanju v požarih in v drugih nesrečah. Zato bi bilo škoda, da bi zaradi nekaterih pomanjkljivosti, ki se dajo urediti zakonsko, da ne bi bila ta varnost še večja. Zato bomo mi podprli, še enkrat pravim, podprli ta predložen zakon, seveda z vedenjem, da uspeha ne bo, ampak kot opozorilo Ministrstvu za obrambo, da ga čaka temeljito delo na tem področju in da pričakujemo kompleksno rešitev proti koncu leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima predlagatelje, gospod Ivan Grill.
Najlepša hvala za besedo. Prav vesel sem, v imenu poslanske skupine lahko izražam to zadovoljstvo, da je gospa ministrica v svoji predstavitvi izrazila razumevanje do tega perečega problema in do pričakovanj prostovoljnega gasilstva. Z vami se sicer strinjam, da imamo več nivojev tega reševanja ali organizacije teh služb v Sloveniji. Bilo bi optimalno, da se vse tudi sistemsko ureja. In pričakuje se, kot napoveduje Vlada, da ji bo v prihodnjih mesecih ali letih to uspelo tudi pripraviti. Vendar ta zakon, ki je, je pa lahko prvi korak k temu, da se rešuje tisto, kar je v tem trenutku zagotovo izjemno pereče in tudi najbolj razširjeno ali pa najbolj številno v Sloveniji. Prostovoljni gasilci so tisti, ki imajo te težave. Sklicujejo se predstavniki poslanskih skupin kot tudi gospa ministrica, da smo v Državnem zboru, res je, v lanskem letu sprejeli Resolucijo o nacionalnem varstvu in reševanju. Tam smo tudi začrtali neke smernice, dobili ste večinsko podporo in je pomemben dokument. S tem se seveda strinjam, nakazuje neke rešitve, vendar sama resolucija je, žal, premalo, ne rešuje na operativni oziroma na zakonski ravni, kjer bi se o teh rešitvah tudi kaj poznalo tistim, ki zaščito in reševanje tudi izvajajo. Zato, kot sem že omenil, pričakujemo, da bo tudi zakonska materija, ki bo tiste rešitve iz resolucije tudi reševala. Bilo je nekako, že v samih obrazložitvah izrečeno, da ta zakon občinam, ki prejemajo denar v sklopu primerne porabe, v bistvu odvzema tisto njeno osnovno nalogo na področju zagotavljanja varstva pred naravnimi nesrečami ozirom požari. Strinjam se, da občine dobivajo v okviru primerne porabe tudi del sredstev za delovanje teh gasilskih društev, oziroma za organiziranje teh služb. Vendar, glejte, teh sredstev je zdaleč zdaleč premalo. Verjemite mi, premalo! In kot sem že v predstavitvi stališča oziroma kot predlagatelj to nakazal, je tudi ta recesija občinske proračune v bistvu ne samo oklestila, zmanjšala prilive, ampak tudi povečala stroške. Velikokrat se ravno na teh proračunskih postavkah za zagotavljanje sredstev našim gasilcem, žal, sredstva zmanjšujejo. Tudi sam sem gasilec. Tudi sam se udeležim vseh zborovanj prostovoljnih društev, na katere sem povabljen. Lahko rečem, da sem se v 5-ih letih, kolikor nekako neposredno zasledujemo to problematiko, s to tematiko srečeval in jo tudi poznam. In verjemite mi, da sredstva, ki jih prostovoljna gasilska društva dobivajo v bistvu z zbiranjem prostovoljnih prispevkov - hodijo od hiše do hiše, prosijo za denar, nobeden izmed tistih, ki v imenu gasilcev za ta sredstva prosi, jih zbira, verjetno zase ne bi, za gasilska društva pa ja. In odziv je, seveda kot je to že tudi tradicija, velik. Ljudje so pripravljeni dati tudi zadnji cent samo, da so gasilska društva čim bolj opremljena, da imajo pogoje za delo. Zato je prav, verjemite, da je prav, da država temu problemu ali pa temu vprašanju nameni več pozornosti. Saj tista sredstva, ki jih zdaj v okviru primerne porabe zagotavlja občina, jih pač potem ne bo več. Ampak, glejte, jaz sem tukaj prepričan, da lahko država iz enega mesta doseže bistveno boljše pogoje za plačilo in zavarovanje in vse to, kar je povezano s temi stroški, kot pa vsaka posamezna občina. Tukaj je lahko en korak bližje k racionalnim rešitvam. V stranki Zares je bilo rečeno, da je to populističen zakon in prepisan iz amandmajev prejšnjega mandata in da ima samo štiri člene. Jaz bi pozval tiste, ki tako razmišljajo oziroma jih opomnil, da so očitno tudi ti štirje členi preveč za nekatere, ki ne razumejo bistva tega zakona in tudi teh členov. Ti štirje členi oziroma predvsem vsebinski, ki so, rešujejo tista pričakovanja, kot sem že omenil, na tisoče prostovoljnih gasilk in gasilcev. Ravno na enem od občnih zborov prejšnjo soboto je bilo zaznati pohvalo temu zakonu, pa se ni nič govorilo, kdo je predlagatelj. Zato sem tudi omenil, predlagatelji so naše gasilke in gasilci. Ampak, je bilo pohvalno izrečeno, besedilo tega zakona, da dejansko rešuje tista pričakovanja, da je tudi v strokovnem smislu korektno pripravljen. So tudi že takrat tisti, ki se na to tematiko profesionalno spoznajo, ugotavljali, da tudi oni predvidevajo, da naši parlamentarci v veliki večini zakona ne bodo razumeli. In da tudi iz tega stališča, ker ga ne bodo razumeli, ne bo dobil zadostne podpore. Ampak, poglejte, ti amandmaji, ki so bili v prejšnjem mandatu povzeti, so bili v bistvu že takrat predlogi Gasilske zveze Slovenije. Številne občine, župani, nekateri so tudi danes poslanci, so takrat dajali takšne pripombe. Res je, da se vseh ni povzelo, ampak je tisti zakon takrat naredil pomemben premik k izboljšanju delovanja prostovoljnega gasilstva pa tudi gasilstva na sploh, to so vsi takrat, ki so to tematiko oblikovali, priznali. Ni se vsega tega dalo. Ni. Ampak ta čas petih let sedaj pa nakazuje, predvsem zato, ker prostovoljno gasilstvo njihove akcije, njihove aktivnosti, od katerih so odvisna številna življenja, poglejte, imamo vsako leto nesreče s katastrofalnimi posledicami in ravno prostovoljni gasilci so tisti, ki so prvi na kraju teh nesreč. Zato je treba iti korak naprej, da se skušajo vsaj na simbolni ravni. Nekateri zneski, ki bi bili povezani s tem, niso tako visoki, da ne bi tega zmogli, da se jim priskoči seveda tudi na pomoč. Kajti prepričan sem, da se bodo v prihodnosti podnebne spremembe tukaj samo še stopnjevale, nesreče bodo iz leta v leto hujše. In prav je, da se prostovoljno gasilstvo krepi, predvsem pa, da se nameni več pozornosti in motivaciji, izobraževanja, pripravljenosti delodajalcem in tudi tistim gasilcem, ki dobijo ustrezno usposobljenost, da so operativni, usposobljeni gasilci, da se jim na ta način seveda tudi priskoči na pomoč. Glede na nepodporo koalicijskih strank, verjame, da ta zakon ne bo deležen nadaljnje obravnave, ampak upajmo, da bodo besede gospe ministrice v naslednjih tednih, mesecih, nekako prelite v zakonske predloge, ki jih bomo tukaj obravnavali, pa da se bo to reševalo. Tudi to je korak naprej. Vendar pa, če tega ne bo, te obljube, pa vedite, da delamo veliko škodo tistim, ki nam v bistvu v najtežjih trenutkih stoji ob strani in zagotavljajo svojo brez sebično pomoč. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se javlja tudi ministrica za obrambo gospa Jelušičeva.
Najlepša hvala! Jaz se vam zahvaljujem za obrazložitve, ki gredo v smeri tega, da je treba občinam dopolniti ali dodati sredstva, ki jih potrebujejo za področje, ki je predvideno v Zakonu o financiranju občin, in zadeva požarno varnost in varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami. Težava je v tem, da ne glede na to, koliko država nameni občinam, iz tega naslova sredstev še vedno nimamo pravil, po katerih bomo zanesljivo vedeli, da bodo občine oziroma župani ta sredstva gasilcem in drugim prostovoljnim reševalcem tudi dali. In na tej točki prosim sedaj vas, ki ste tukaj, ali župani ali kandidati za župane, da vendarle premislite, da skupaj poiščemo način, preko katerega lahko zadolžimo vse občine, da bodo držale besedo, vse župane, da bodo držali besedo in za prostovoljne gasilce dejansko poskrbeli v tistih točkah, ki so ključne, to je osnovno zdravstveno zavarovanje, zavarovanje za nekatere posebne primere, zlasti v primerih, ko gredo na intervencijo in podobno. Tudi v primerih, ko bomo dodali sredstva iz državnega proračuna za potrebe občin, v okviru primerne uporabe ali na kakšen drug način, nimamo garancije, nimam inštrumenta, s katerim lahko zanesljivo rečemo, da bodo gasilci, ki jih vsi danes lepo naslavljamo in o njih lepo govorimo, da bodo dejansko lahko v okviru tripartitne pogodbe, ki jo sklenejo z občino, prišli do tistih sredstev. Tukaj je ključ, ki ga moramo skupaj poiskati. Druga stvar, ne pozabite, da poleg primerne porabe Uprava za zaščito in reševanje nameni vsako leto najmanj devet milijonov sredstev iz požarnega sklada za delovanje različnih gasilskih društev, zvez za povračilo sofinanciranja nabave, tipiziranih in standardiziranih vozil in za druge namene. Torej sredstev z ravni države je že kar nekaj. Vprašanje pa je, če smo jih na lokalni ravni pripravljeni nameniti tistemu, kar je dejansko potreba gasilcev in drugih prostovoljnih reševalcev. Poleg tega bi bilo prav, da poiščemo poti, zagotovitve teh sredstev. In drugič, jaz moram povedati, da obstajajo občine, obstajajo župani, ki pa gasilcem namenjajo ogromno sredstev. Namenjajo tudi ogromno sredstev za vozila, ki niso nujno ali tipizirana ali celo sofinancirana s strani požarnega sklada. Skratka, župani znate skrbeti in znajo skrbeti za svoje gasilce. Težava je v tem, da takrat, ko se sprašujemo, koliko tega denarja pa je dovolj za vse operativne gasilce, reševalce, takrat se pa postavi vprašanje, da bi pa en del teh obveznosti pa vendarle znova prenesli na državo. Gospodje in gospe, ne dovolite, da se prostovoljstvo, ki je ena od ključnih vrednost te države, podržavi in znova prenese v roke države. Država začne potem razmišljati v drugih konceptih, na primer, gospodarno, varčno in druge zadeve postanejo pomembne takrat, ko gre za porabo sredstev iz državnega proračuna. Zato apeliram, bodimo pozorni na ideje, ki govorijo o tem, da se primarne pristojnosti občin prenašajo, ne v smislu pristojnosti in nalog, ampak v smislu odhodkov, torej plačevanja teh stroškov, se prenašajo nazaj na državo. Skupaj razmislimo tudi o prihodkih. Jaz mislim, da ključna pot, ki jo moramo ubrati v prihodnosti, je, da poskrbimo, da bodo občine dobile primarne vire prihodkov in v okviru primarnih virov prihodkov zagotovile tudi ustrezen delež sredstev za celoten sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Vidi se na obzorju zakon o davku na nepremičnine, ampak spet smo pri isti zgodbi. Ali bomo, ali boste sposobni sprejeti tudi, ne samo zagotovila, ampak tudi zaveze, da bodo potem občine dejansko delež tega davka namenile tudi za to področje. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Preden gremo naprej bi rad opozoril, da smo v Državnem zboru, ne pa v zboru županov, županj in županskih kandidatov. Prosil bi vse, tudi ministrico, da to upoštevamo. Besedo ima Melita Župevc.
Hvala lepa za besedo. Jaz na srečo nisem in ne bom nobena kandidatka za županjo, tako da lahko neobremenjeno govorim. Na kratko bi rada povedala nekaj stvari, ker nam je bilo očitano, da ne razumemo. Jaz čisto vse razumem tukaj, pa bom povedala zakaj. Ministrica je sedaj zelo dobro povedala par stvari. Dolžni smo poskrbeti za vse prostovoljce, ne samo za del. In če je naša skrb iskrena, moram reči, da je potem ta zakon na nek način diskriminatoren, ker ne poskrbi za vse enako, ampak izloči del in temu delu želi podeliti neke pravice, kar je prav. Ampak prav je, če zagovarjamo in spoštujemo prostovoljstvo, da gremo širše, da omogočimo potem tudi vsem tistim drugim, ki požrtvovalno delajo v raznih nesrečah in tako naprej. Rekla bi še eno stvar. Rečeno je bilo, da se s tem predlogom dejansko spreminja koncept državne varnosti na nek način. Kaj to pomeni za prostovoljstvo? To, kar je bilo že prej rečeno. Rečeno je bilo še, da ne razumemo teh stvari glede amandmajev. Da ne bom preveč nerazumljiva, bom skušala prebrati. Dva amandmaja sta bila vložena leta 2005, pa jih bom prebrala, ker očitno ne razumemo. Prvi je bil: "Status operativnega prostovoljnega gasilca je odnos med delodajalcem in gasilcem, s katerim se stimulira zaposlovanje gasilcev tako, da se delodajalcu znižajo zavarovalne premije in imajo davčne olajšave." To je bil prvi. In še drugi amandma. "Da se zagotavljajo sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev in še preventivni zdravstveni pregledi operativnih gasilcev." To sta bila zelo konkretna amandmaja. Takratna koalicija je argumentirala nesprejetje teh amandmajev, češ, da ta dva amandmaja ne sodita v takšen zakon, da sta preozka, in da nimata v teh zakonih kaj iskati. Prav je, da smo načelni. In kot rečeno, delimo skrb z vami, ki ste jo izrazili tukaj v tej dvorani. Če boste pošteni, boste priznali, da je vaš predlog všečen. In priznali boste tudi, če bi imeli iskreno željo, bi to lahko naredili že zdavnaj. Ampak stvari, kot je opozorila tudi ministrica, niso tako preproste, kot je neka predstava tukaj v Državnem zboru, v petih minutah poveš lepe stvari in potem se stvar konča. Žal so še kakšne stvari zadaj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Štefan Tiselj. Prosim.
Lepo pozdravljeni. Spoštovani predsednik. Spoštovana gospa ministrica s sodelavci. Poslanke in poslanci. Ena od zadolžitev občin je tudi skrb za požarno varnost in reševanje v primeru naravnih in drugih nesreč. Občine prenesejo aktivnostjo v zvezi s preventivo, izobraževanjem in tudi operativne akcije v primeru požarov in drugih škodnih dogodkov na prostovoljna gasilska društva, ki so organizirana v gasilskih zvezah. Gasilska društva poskrbijo, da imajo zadostno število operativnih enot, ki jih sestavljajo izobraženi, usposobljeni, primerno opremljeni in zdravstveno pregledani posamezniki. Na osnovi prostovoljstva in humanitarne dejavnosti so gasilci ob vsakem času na razpolago, da se vključijo v aktivnost v primeru požara, poplave ali druge nesreče. Gasilci oziroma gasilska društva so v manjših krajih nosilci, društvene, družbene in družabne dejavnosti. Povezujejo se z drugimi društvi in so marsikje tudi nosilci športnega, kulturnega in dobrodelnega dogajanja. Ljudje jim zaupajo in imajo med množico velik ugled in uživajo podporo. Na ta način izberejo precej potrebnih sredstev, ki jih uporabljajo za urejanje prostorov in nakup opreme. Zelo draga so gasilska vozila. Občine financirajo iz proračuna izobraževanje, usposabljanje, opremljanje z osebno zaščito in tudi preventivne zdravstvene preglede. Zelo pomembno je delo z mladimi, zato gasilci pričnejo sodelovati že v vrtcih in v šolah. Večino prostovoljnih gasilcev je zaposleno v podjetjih, ki včasih njihovi pripadnosti niso ravno naklonjena. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavedamo, da bi samo profesionalna gasilska dejavnost zahtevala neprimerno več sredstev, zato predlagamo več sprememb Zakona o gasilstvu, kar bi bolje uredilo status prostovoljnega gasilca. Podjetja morajo biti motivirana, da imajo med zaposlenimi tudi usposobljene gasilce, ki lahko takoj pomagajo, če nastane požar ali drugačna nesreča v samem podjetju. Tudi povrnitev izpada dohodka podjetja v primeru odsotnosti delavcev gasilcev mora biti sistematično urejena. Večkrat se je že zgodilo, da so bile gasilske enote v akciji več dni skupaj, tudi na drugem koncu države, na primer v primeru obsežnega požara na Krasu in tudi v primeru poplav in posledic neurij. Tudi preventivne preglede gasilcev - operativcev moramo poenotiti. Predlagamo, da sredstva za te preglede zagotavlja država, ki bi lahko dejavnost racionalizirala, če bi podelila koncesije določenim ambulantam. Predlagamo, da država zagotavlja sredstva za nezgodno zavarovanje gasilcev. To zavarovanje bi moralo zagotavljati enake ugodnosti kot zavarovanje delavcev v podjetju. Gasilci so izpostavljeni raznim poškodbam in so tudi v smrtni nevarnosti. Pred leti se je na Štajerskem zgodila tragedija. Mlad gasilec se je smrtno ponesrečil pri gašenju hleva. Žena, vdova ni bila zaposlena in ni videla izhoda iz težke situacije. Vzela je življenje dvema majhnima otrokoma in še sebi, saj denar od zavarovalnine ne bi vrnil očeta in moža, bi pa družini omogočil lažje preživetje. Z boljšim statusom gasilca - prostovoljca bomo zagotovili, da bo interes za to dejavnost še ostal. Marsikje opažajo, da gasilstvo peša. Zlasti je treba motivirati mladino in tudi delodajalce. Kakršnakoli splošna poklicna oblika gasilske službe bi bila mnogo dražja in marsikateremu kraju bi bila odvzeta duša. Zato smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagali dopolnitev Zakona o gasilstvu, ki bo izboljšalo stanje na tem področju v celotni državi, saj so vključene vse občine. In prepričan sem, da boste tudi ostale poslanske skupine dopolnitve zakona podprle. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič. Prosim.
Lepo pozdravljeni, predsednik, kolegice, kolegi. Spoštovana ministrica s sodelavcema. Prihajam iz okolja, ki je s področja številnih nevarnosti zelo ogroženo. V Posavju, kot vemo, se praktično stečejo vse slovenske vode, tako da smo redno izpostavljeni poplavnim dogodkom, prav tako je cela vrsta gospodarskih subjektov, ki uporabljajo različne tehnologije, ki so zelo nevarne, če hočete [[...]]
Gospod Bogovič, prosim, če se še enkrat prijavite, ker čas ne teče. Izklopite se in se prosim vklopite nazaj. Zdaj pa, upoštevajte, da ste dve minuti govorili neregistrirano.
Imam več časa, kot ga mislim porabiti, ga imam še namen kolegom pustiti.
Hvala.
In tudi, kot sem že dejal, gospodarski subjekti kot jedrska elektrarna, v preteklosti klor v podjetju Vipap in podobne tehnologije so nas vedno vodile, da smo področju zaščite in reševanja in gasilstvu, ki je osnovni steber zaščite in reševanja v Sloveniji, posvečali veliko pozornosti. Da imamo zelo dobro zgrajeno mrežo gasilskih društev in mislim, da imamo v sodelovanju s profesionalnimi gasilci tudi brigado v Krškem, zelo dobro vzpostavljen sistem sodelovanja med obema sektorjema, se pravi med poklicnimi in prostovoljnimi gasilci. Danes smo slišali celo vrsto dejavnosti in pomenov, ki jih imajo gasilci na eni strani tako za društveno dejavnost v prostorih, pri vključevanje mladih v volontersko humanitarno delo, zagotavljanju pogojev tudi za delovanje drugih društev. Prihajam iz kraja, kjer smo v zadnjem letu zgradili gasilski dom, v katerem skupaj domujejo gasilci, kjer je mladinska točka in tudi aktiv kmečkih žena. Ta splošna vloga gasilcev je zelo velika. Ko pa govorimo o prostovoljstvu in pomenu gasilstva in vlogi prostovoljstva, pa mislim, da moramo biti zelo pozorni in priznati, da gasilci opravljajo celo vrsto nalog v javnem interesu, nalog, ki so v sistemu zaščite in reševanja obvezne, in se jih na lokalnih nivojih in državnem ne moremo predstavljati brez organiziranega gasilstva. Mislim, da so področja, ki so reševana v tem zakonu, področja, ki so še danes odprta, na katere je treba poiskati odgovore. Mislim,da je za ministrico in za kolege samo dobro, če je sedaj opozicija predlagala podobne rešitve, kot v preteklosti druga opozicija, ki je danes pozicija. Kar pomeni, ko boste prišli pred nas z novim zakonom, ne boste imeli težav s sprejetjem, v kolikor ta ne bo danes sprejet. Mislim, da je resnično nujno, da to postorimo. Kajti, ta področja, kako zanimirati delodajalca, da bo gasilec pri njem zaželjen, da ne bo imel posebnih izpadov in da bodo ali gasilec ali delodajalec, so področja, ki jih je treba reševati. V preteklosti smo imeli kar nekaj izkušenj in mislim, da smo vsi skupaj imeli srečo v nesreči, ne vem, zakaj, ker so se ti škodni dogodki dogajali ali ob vikendih, ali na praznike. Tu mislim na neurje 15. avgusta, potres v Sloveniji, tudi v Posavju smo imeli 2005 ob vikendu to zadevo. Takrat smo videli, kaj pomeni, če je na terenu toliko dobro organiziranih in motiviranih gasilcev, ko smo v istem času, ko se je v Ameriki v New Orleansu takrat razbohtel kriminal, je bila pri nas občina urejena v prvotno stanje. Gospod Bogataj zelo dobro pozna, ko si je na licu mesta ogledal, kakšno razdejanje je bilo v tistem trenutku. Zato mislim, da je resnično temu področju treba posvetiti več pozornosti. Več pozornosti mislim v smislu, da tudi uredimo v regulativi, da je danes, tu se strinjam, kar ste dejali ministrica, od dobre volje ali ne dobre volje občinskega sveta in župana, odvisen ta razrez, koliko gasilci dobijo. Za to področje mislim, da je treba najti zakonsko rešitev, da se nam to ne bo dogajalo. Sam tudi zagovarjam, da se v volonterstvu na splošno uredijo te razlike. Mislim pa da, ker poznam tudi ostale skupine delovanja volonterjev, da pa je ta del, kjer gre pri zaščiti in reševanju v enem delu tistih operativnih uradnih gasilcev za neka opravila, ki so, prvič, v javnem interesu, drugič, ker se izpostavljajo življenja, kjer se na konec koncev tudi v veliki meri mora zelo dobro vedeti, kako opravljati svoje delo, da ne povzročaš nove škode in odškodninsko odgovarjaš tudi za to, da je to področje treba dodatno urediti in tudi na nek način zagotoviti določena sredstva. Sam si gasilstva brez volonterstva ne predstavljam. Prepričan sem, da tudi čas kaže, da bo v vojaških doktrinah treba veliko pozornosti posvečati tem področjem. Če mene vprašate, jaz bi bil veliko bolj zadovoljen, v kolikor bi Slovenija tudi v širših povezavah, v katerih se - tudi vojaških - nahajamo, se našli kot država, ki temu področju posveča veliko pozornosti in namesto kakšne misije na kakšno bojišče pošlje misijo na področje, kjer se dogajajo velike tragedije ob pogojih življenja, ki se pač sedaj odvijajo okoli nas. Jaz upam, da, v kolikor je možno ta zakon sprejeti, v kolikor pa ne, in ga podpiramo tudi v Slovenski ljudski stranki, v kolikor pa ne, pa resnični apel, da izkoristite to pripravljenost celotnega parlamenta, da se na tem področju najdejo pametne rešitve. Hkrati z razmislekom, v kolikor je treba kakšne koli prerazporeditev sredstev znotraj vojaškega ministrstva, jaz mislim, da bi to področje imelo največjo in pa prvo prioriteto. Prepričan sem, da je tudi iz že dosedanjega sodelovanja z zavarovalnicami najbrž moč najdi neko sodelovanje, kajti od dobrega dela gasilcev je v veliki meri odvisna odškodnina teh zavarovalnic. Zavarovalnice se že doslej vključujejo in prepričan sem, da lahko najdemo tudi v prihodnje dobro sodelovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je javil predlagatelj Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa. Strinjam se, gospa ministrica, z vašo ugotovitvijo, da so nekatere občine resnično do gasilstva bolj pozorne, da namenjajo več sredstev kot druge. Tukaj je včasih mogoče večja naklonjenost občinskega sveta, potem tudi samega župana, nekje so pa okoliščine take, ki ne zagotavljajo želenega deleža samih občin. V primeru, da je to neka občina z razmeroma nizko primerno porabo, veliko geografsko razpršenostjo oziroma, da je velika občina z razpršenimi zaselki in s takimi primerih se soočamo v številnih gasilskih društvih in pač vsako gasilsko društvo seveda je treba sofinancirati in v takšnih primerih je pa s strani občine tukaj večja težava. Ttista bojazen, ki jo tukaj izražate, kako poiskati rešitev, da pa ne bodo občine zlorabljale financiranje države, če bi se tako pač seveda tudi odločili, sem prepričan, da tukaj obstaja nek mehanizem, da se mogoče refundira. Občina je prva, ki plačuje te storitve, pa potem naslovi vlogo na državo, pa potem na podlagi že plačanega zneska s strani občine to država refundira ali pa nenazadnje, da gasilska društva direktno preko Gasilske zveze ali pa na nek drug način uveljavljajo te zahteve ali pa seveda tudi prošnje. Jaz mislim, da tukaj bi se takšen način dal poiskati. Sam ne razumem v primeru, če bi bila taka rešitev sprejeta, da bi bilo to podržavljanje prostovoljnega gasilstva, kajti tukaj bi se samo breme, finančno breme preneslo na državo, vse druge oblike delovanja bi bile lahko enake, s tem, da bi se zagotavljalo ali pa doseglo bolj verjetno tudi popuste pri vseh tistih storitvah, ki jih je treba sedaj plačevati. Tukaj je tudi en korak k racionalizaciji teh služb. Strijam se tudi z vami, da je predvsem v preteklih letih veliko sredstev bilo gasilskim društvom za njihovo opremo refundirano oziroma sofinancirano. V lanskem letu, ko so vam dejansko vaš "budžet" sklestili v koaliciji na minimum, je bilo teh sredstev manj, verjamem, da tudi v 2010 ne bo tega, ampak vseeno bi bilo verjetno družbeno koristno, da se tudi za sofinanciranje opreme in za to, kar rabijo gasilci, nameni več pozornosti. Oportunitetni [[?]] stroški, ki nastajajo v primeru, da ne bi bilo gasilstvo, bi bili nekaj deset, če ne nekaj stokrat večji glede na to, kaj oni dosegajo in glede na to, kaj se gasilskim društvom ali pa gasilcem zagotavlja. In tukaj bi tudi sam iskal ali pa predlagal rešitve, predvsem vam, gospa ministrica oziroma Vladi, da se tukaj tudi zavarovalnice bolj vključi ali pri njihovih obdavčitvah ali pri njihovih določitvah premij, da se jih bolj vključi, v to financiranje, kajti nenazadnje imajo pa ravno zavarovalnice resnično tukaj velikokrat korist, predvsem kadar so ali objekti ali neke druge materialne dobrine zavarovane, pa so zaradi pravočasne in dobre intervencije prostovoljnih gasilcev škode nižje in imajo tudi one zato toliko manjši strošek. Tukaj gremo lahko v stotine milijonov evrov v primeru nekih večjih nesreč, tako da tudi tukaj bi veljalo iskati neko rešitev. Bi pa tukaj tudi nekoliko komentiral eno izmed koalicijskih poslank, ki ugotavlja, da je ta zakon krivičen do drugih prostovoljcev v Sloveniji. Jaz sam nimam nobenih težav niti Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, da bi se sprejel nek sistemski zakon, kjer bi se s strani države ali kako drugače v več-ji meri financiralo vsa prostovoljna društva, ki delujejo na področju kulture, sociale, zdravstva, gasilstva itn. Vendar bi le bilo treba nekoliko razmejiti ali pa postaviti prioritete, kaj pa je lahko za družbo večjega pomena. Gasilstvo zagotovo sodi v sam vrh prioritete, rešujejo druga življenja in ob tem seveda izpostavljajo svoje. Tukaj tudi v tem zakonu, mislim, da ne bi bilo to krivično do drugih prostovoljnih društev. Sam bi pa podpiral seveda tudi, če bi se takšna rešitev ali pa takšen predlog zakona sprejel. Pa še nekaj. Mislim, da bo najbolj zadovoljivo ali pa najbolj v korist vsem gasilkam in gasilcem, če se tukaj ne obtožuje, kaj ni bilo narejeno. Narejeno ni bilo 10 let ali celo 20 let. Bom ponovil stavek, ki ga je dolgoletni profesionalni gasilec izrekel: Vse to, kar ste tukaj zapisali, so pričakovanja stara 10 ali več let. Jemljimo ta predlog zakona, kot sem že omenil, da so to pričakovanja, da je to predlog na 100 tisoč in še več gasilk in gasilcev. Oni so tisti, ki bodo največ od tega imeli, ne mi. Tega si tudi ne bi želeli kot nek privilegij, ali populizem. Tega ni treba tako razumeti. Iščimo rešitev v korist njih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana ministrica. Predlagatelj hoče s svojim predlogom zakona opredeliti status prostovoljnega gasilstva in zagotoviti večjo finančno zagotovitev tudi v času odsotnosti z dela in do povračila škode, ki so jo utrpeli med izvajanjem zaščite, reševanja in pomoči. Zakon v celoti že podrobneje ureja pravice do prostovoljnih gasilcev tako, da se status prostovoljnega gasilca s predlagano vsebino ravno ne izboljšuje v tistem delu, ko govori v odnosu do delodajalca. Sigurno je to za podpreti, saj bi financiranje prešlo na državo, s čimer bi se znatno razbremenil občinski proračun. Vsekakor je za razmisliti tudi o tem, da se jim plača dodatno zavarovanje. Menim, da ni treba o gasilcih veliko razpravljati, saj namen njihovega delovanja vsi poznamo. Vsi vemo, da so to ljudje, ki se žrtvujejo v dobro ljudi, ko so ogroženi v poplavah, požarih in naravnih nesrečah, prometnih nesrečah, zapolnjujejo tudi prosti čas mladih z izobraževanji in podobno. Zato je prav, da se dopolnitev Zakona o gasilstvu tudi podpre in se zakon dopolni v tistih delih na katere gasilci opozarjajo že vrsto let. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Marjan Križman.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica in sodelavci. Spoštovani kolegice in kolegi. Nekaj je vendarle treba povedati, kaj se je dogajalo na področju gasilstva tudi v prejšnjem mandatu, sicer bo izgledalo, kot da ste danes to vložili in da je danes to prišlo na dan. Ni naključje, da je gospod predlagatelj rekel, da je nepomembno, kaj se je do sedaj dogajalo. Jaz pa mislim, da je, ne v tako veliki meri, res je nepomembno, kaj je delal takrat SDS, ampak pomembno je vseeno nekatere stvari izpostaviti, in sicer, 2005 jena vloženi amandma gospoda Aurelia Jurija Vlada odgovorila: "Skrb za javno gasilsko službo je v pristojnosti lokalnih skupnosti in v primerljivih državah, niti v Avstriji niti v Nemčiji, ta pristojnost ni prenešena na dežele ali državo, zato ni mogoče podpreti rešitev, s katerimi bi se v naši državi to pristojnosti prenesla na državno raven. To bi se zgodilo, če bi država prevzela financiranje stroškov, zdravstvenih pregledov in zavarovanja operativnih gasilcev. Pri tem namreč gre za enega od temeljnih elementov, ki ga mora zagotavljati lokalna skupnosti". Besedila je še kar nekaj, ampak mislim, da ga je nesmiselno brati, ker ga tudi sami dobite na internetu. Po mojem prepričanju smo v tem parlamentu, bi rekel, dodobra to zadevo prediskutirali. In če sedaj res odmislimo, kaj je bilo, in naredimo en korak naprej, mislim, da se z gasilci ne da obmetavati in da je treba seveda problem gasilcev v Sloveniji rešiti za dobrobit vseh nas, ki gasilce potrebujemo. Če pomislimo samo na mesto Koper, od koder prihajam, kjer imamo v Luki 1001 nevarnost, ker imamo za celo Slovenijo pa še koga drugega nafto, naftne derivate, je jasno, da so gasilci tisti varuhi, ki noč in dan bdijo nad vsemi temi nevarnostmi. Tako kot je ministrica povedala, v bistvu, povedala je pravzaprav skoraj vse, kako vidi Vlada reševanje tega problem, povedala je dvakrat ali trikrat celo, mislim, da ne bi kaj dosti ponavljali. Dejstvo pa je, da je treba ta zakon spremeniti drugače kot samo z dvemi ali tremi členi in ga rešiti parcialno in gasilci ploskajo, vsi smo veseli. Ne, mi jim na ta način ne bomo naredili usluge, zato ker bomo spet naredili nekaj začasnega, nekaj parcialnega in ponovno bo treba zakon spreminjati. Ne samo po mojem prepričanju ni treba spremeniti Zakona o dohodnini, Zakona o dohodku od pravnih oseb, o čemer je tudi predlagatelj danes že govoril, Zakona o zavarovalništvu in seveda Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, pa še kaj. Ob tem, ko se bo ta zakon spreminjal, bo treba spremeniti tako, da bo celovito obravnaval reševalce. Gasilci so seveda tudi reševalci ne zgolj gasilci. Če pogledate statistiko iz leta 2004, ugotovite, da smo imeli v Sloveniji 123 tisoč 87 gasilcev, 2008 - 133 tisoč 65. Ne upada gasilstvo, ne upada moštvo v gasilstvu, tako kot je nekdo predstavil. In ob tem, da imamo tudi 40 tisoč prostovoljnih gasilcev, se strinjam, da so baza za kasnejše, velikokrat profesionalne gasilce. Po mojem prepričanju se je Vlada pravilno odločila, ko se je odločila, da bo posegla v vse te zakone, ki sem jih naštel, zato, da ta problem reši, in da bodo gasilci imeli nekaj od tega, da bodo resnično od tega zakona imeli vse tisto kar danes potrebujejo. Jaz seveda tega zakona ne bom podprl, jasno, ker ne opredeljuje vsega tistega, kar sem naštel. Žal, ne želim polemizirati, ampak to je še en tak podoben zakon v vrsti zakonov, samo z enim členom, samo z naslovom in zdaj že skoraj vsak dan dobimo na mizo neke zakone, na hitro. Bolj ko se bližajo lokalne volitve, več je teh zakonom in jaz upam, da bomo prišli počasi k pameti, in da bomo začeli delati resno, drugače, da bomo tudi skupaj kaj naredili, ne pa na tak način, da bomo prehitevali in seveda poskušali parcialno reševati stvari, da nas vidijo na televiziji in da nam določene silne skupine ploskajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims. Prosim.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav. Kolega iz vrst SD, ki je sedajle govoril, mi je dal krasno izhodišče, ko je dejal "jasno, da ne bomo tega podprli". Seveda ne. Zakaj pa bi storili nekaj konkretnega za prostovoljne gasilce, ki nosijo glavo na prodaj, in ki se v zadnjem obdobju srečujejo s čedalje več težkih nalog tudi zaradi spreminjajoče se narave, zaradi globalnega segrevanja, zaradi vedno več ekstremnih vremenskih dogodkov, ko vendar SD potrebuje denar za to, da financira izbrisane in vse ostale svoje nujne zadeve. Tukaj gre pa pač za nekaj, kar bi lahko konkretno storili za vse prostovoljne gasilce, s čemer morda v Ljubljani, kajti samo očitno v tej dimenziji na sedanji koaliciji razmišljate, da nimate toliko opravka, je pa to nekaj, kar je še kako prisotno izven velikih mest, predvsem na vasi, kjer so prav prostovoljni gasilci prvi, ki posredujejo, ko gre za nesreče. So prvi, ki posredujejo, ko gre za vse mogoče naravne nezgode, za nevihte, celo za tornado, kot smo ga imeli nedavno, za ogromne nalive, ki smo jih doživeli sedaj že kar nekajkrat. Sedaj ne bomo več kmalu govorili o stoletnih vodah, ampak kot kažejo o 100 dnevnih in takrat so oni tisti prvi, ki nosijo glavo na prodaj. Ampak to očitno sedanjih v vladajoči koaliciji nič ne gane. Kadar v zadnjem obdobju želi koalicija nekaj vreči skozi okno, slišimo tisto, mi bomo to uredili celovito. To smo tudi slišali, kako bodo celovito uredili v vladajoči koaliciji odgovore nad izzivi sedanje krize, ampak celovito se povečujejo samo vrste na Zavodih za zaposlovanje in grozljiv dolg državljank in državljanov, ki sedaj že dosega nivo iz časov polovice tistega, kar je dosegla nekdanja Jugoslavija, in to ste storili v enem samem letu dni. 6,3 milijarde evrov, če je slučajno kdo iz koalicije pozabil, za koliko ste zadolžili to ubogo Slovenijo. Pri tem ne najdete sredstev za to, da bi zgolj poskrbeli za gasilce. Veste, kako je to v praksi pri prostovoljnih gasilcih na vasi. En konkreten primer, kajti ko govorimo o konkretnih ljudeh, takrat se po navadi bolj vživimo v problem. Leta 2007 je doživela Gorenjska izjemno hudo neurje. Takrat veste, da je bilo poplavljenih vrsta poti, o tem so poročali vsi slovenski mediji, popravljanje posledic je trajalo dolgo dolgo časa. Kljub temu je bilo takrat izrečeno priznanje, da tako hitrega in učinkovitega posredovanja tako s strani oblasti kot vseh služb še ni bilo, kar je bilo po svoje priznanje, toda obenem so se, žal, zgodile tudi mnoge tragedije, o katerih se je takrat malo govorilo, zdaj se je pa nanje očitno že čisto pozabilo. Konkreten primer. V Občini Cerklje je mlad gasilec, bil je samo nekaj čez 20 let star, pomagal odstranjevati vodo iz kleti, ki jo je pač ta voda zalila, in zaradi neke napake je elektrika stresla tega fanta in fant je umrl. Imel je družino, vsi so ostali za njim. On je pač prvi priskočil na pomoč, ker je čutil to, ker je želel, je s tem živel, bil je prostovoljen gasilec dolgo časa, to so imeli tudi v družini. In lahko si samo predstavljate, kakšna tragedija je bila to za njegovo družino. Vsi, ki smo bili na pogrebu, smo lahko to videli, kaj je to bilo. In koliko problem je, potem še ostalo, ker ta država tudi v takih primerih ni uredila vsega tako, kot bi lahko. Ko gre za uresničevanje javnega interesa, je zagotovo vredno premisleka, da v teh drugačnih težjih razmerah, ko tudi za male občine, mimogrede, zmanjkuje denarja, zlivajo pa se nove in nove desetine milijonov v Ljubljano, sami veste zakaj, v takih razmerah je zagotovo več kot upravičen predlog, naj država prevzame vsaj sredstva za zavarovanja operativnih gasilcev in sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev. Tukaj ne gre za ne vem kako velike stroške. Gre pa za pomembno rešitev, ki vsaj tiste najhujše posledice, nekatere med njimi, vseh seveda ni mogoče, v določeni meri odpravlja. Gre tudi za priznanje tem ljudem, za gesto priznanja, da se država zaveda pomena in plemenitosti dela gasilcev, ki so v modernem času, še enkrat poudarjam, zagotovo prvi, ki se soočijo z nevarnostmi, ki pomagajo, ki odpravljajo posledice in, žal, premnogokrat tudi nosijo glavo naprodaj. Ko boste glasovali o tem zakonu, imejte te ljudi v mislih.
Hvala lepa. Besedo ima Tomaž Tom Mencinger.
Hvala lepa. Predlog zakona ima štiri člene, od tega lahko ugotovimo, da so pretežno skoraj vsi prepisani in so kopija amandmaja iz leta 2005. To, kar smo sedajle poslušali, je zelo zanimivo za strankarske stratege in analitike, predvsem skozi volilno leto in to populacijo, o kateri govorimo. To področje je treba urediti sistemsko, najprej v krovnem zakonu, to je Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Ta je iz leta 2006 ob potrditvi sprememb uveljavil določene bonitete za reševalce prostovoljce. Leta 2009 je Državni zbor potrdil Resolucijo o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, kjer je predvideno iskanje rešitve statusa prostovoljnih reševalcev in odnosa med prostovoljnimi reševalci in delodajalci. Spremembe, ki bi sistemsko urejale status prostovoljcev tudi v odnosu do delodajalcev, bi bilo treba rešiti v naslednjih zakonih: Zakon o financiranju občin, Zakon o dohodnini, Zakon o zavarovalništvu, Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami in Zakon o gasilstvu, predvsem 26. člen, najverjetneje še v katerem od drugih členov tega zakona. Vsi skupaj, ki imamo opravka z gasilci, pa naj bodo to poklicne enote ali prostovoljna gasilska društva in enote, se zavedamo pomembnosti teh služb. Lahko rečemo, tako kot poveljnik tudi večkrat poudari, da so hrbtenica Civilne zaščite. Dejansko ob vseh teh dogodkih, ki se dogodijo, bodisi poplave, požari in še bi lahko našteval, so tisti, ki se odzovejo prvi. Poleg tega smo danes slišali kar nekajkrat to pomembno noto prostovoljstva. Prepričan sem, da je treba na tem vztrajati in tudi to negovati naprej, ker so dejansko gasilska društva in gasilski domovi neki centri društvenega, družbenega, tako kot je bilo omenjeno, in družabnega življenja, zato je treba te stvari negovati in tudi pomagati, da se ta stvar obdrži vsaj na takšnem nivoju kot se je v bistvu do sedaj. Tako, da sem prepričan, da bo treba kar nekaj zakonov še spremeniti in te stvari doreči v prej omenjenih zakonih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Pukšič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, gospa ministrica s sodelavci, lep pozdrav! Rekel bom tako, ko govorimo o gasilcih in gasilkah, znamo povedati veliko lepega in dobrega po končani kakšni veliki akciji, torej po neurjih, požarih in tako dalje, ko so svoje delo opravili. In žal imam tudi sam eno žalostno izkušnjo, zgodbo, kjer je sodelovalo preko 100 različnih društev iz celotne Slovenije in znamo reči, da so to prostovoljna gasilska društva in tako dalje. Ampak, veste, med temi 130 tisoč in, recimo, 40 tisoč operativnih članov prostovoljnega gasilskega društva, ja, veste, kaj je prostovoljno, prostovoljno je vstopiti v društvo in prostovoljno je izstopiti iz društva, vse ostalo je pa obveznost, ki si jo s tem, ko si postal član, tudi naložiš. Kakorkoli, jaz sem prepričan, da bi morala država, Vlada vendarle za nekatere dele v tem gasilstvu še nekoliko bolj poskrbeti. Ta predlog zakona, ki ga predlagajo za sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev in preventivno zdravstveno zavarovanje, se mi zdi, da je minimum od minimuma in nadomestilo delodajalcev za tisti dan, ko je v funkciji varovanja, reševanja, kakorkoli že, takrat za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Konkretno, izobraževanje gasilcev. Tista društva, ki prihajajo iz občin, kjer imajo tako imenovano primerno uporabo, pa nimajo nekih drugih večjih lastnih virov, seveda imajo manj sredstev na razpolago. Izobraževanje v centrih pomeni za tiste občinske proračune bistveno večji strošek. Opozoril bi še na nekaj drugega - vzdrževanje tehnike. Danes si pravzaprav ne znamo predstavljati gasilskega društva brez dihalnih aparatov. Ampak, vzdrževanje te tehnike je profesionalno dobičkonosno, je tržna cena. To bi se mogoče dalo tudi na nivoju države urediti, da bi bila to neprofitna cena. S tem, bi spet nekako pomagali pri kategorizaciji, nabavi vozil in teh zadevah. Jaz bi predlagal, da bi država naredila neko kategorizacijo, in rekla: na tolikšno število prebivalcev, društvo tretjega razreda, drugega razreda, prvega razreda in potem sofinanciranje - na kakšen način? Nismo vsi enaki, nismo vsi enako razviti. Vlada vsako leto sprejema indeks ogroženosti in po indeksu ogroženosti bi seveda lahko tudi sofinancirali, ne samo vsem 20% za DDV in tako dalje. Skratka, je nekaj rezerv, ki bi pomagale pri tem. Jaz se strinjam, da je treba še kaj dodati. Tudi sam, kar sem naštel, upam, da bo šel zakon v drugo obravnavo, kjer ga bomo lahko amandmirali in tudi Vlada, koalicija in tako dalje, da bomo prišli - dogovorimo se, no, ali se lahko dogovorimo pri eni točki, no, da to naj ne bo prestižno politično vprašanje?! Ali lahko koalicija naredi ta korak?! Prosim vas lepo. Ne zaradi sebe, zaradi varnosti, varovanja v tej državi, zaradi kvalitete življenja v tej državi, zaradi državljank in državljanov. Jaz bom zakon podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak, prosim.
Hvala lepa. Jaz mislim, da mi je moj predgovornik pravzaprav dal eno dobro iztočnico, pa kljub temu nekaj besed pred tem. Jaz nisem najbolje razumel tega izraza "podržavljanje". Zdaj, če ste to mislili skozi to, da bo država skrbela za neko prostovoljno [[...]]Ne vem, če je to podržavljanje, ampak jaz ga nisem najbolje razumel. Če bi šli spreminjati neke druge predpise, zlasti tiste o primarnih virih občine, je zame tudi rešitev, vsekakor to rešitev je. Ampak, vendarle, treba je reči naslednje. Saj mi predlagamo samo štiri stvari, ki imajo sicer 20 milijonov. Če teh 20 milijonov v tem trenutku ni, bi jaz rekel, da to razumem. Ampak potem dajmo vsaj ta zakon spustiti, tako kot pravi kolega Pukšič, v drugo branje oziroma ga spustiti naprej, pa ne potem, kdo je kaj predlagal, kdo je kaj dosegel, kdo ni dosegel, koalicija, opozicija in tako naprej. Naredimo ta korak, naj gre v drugo branje in potem skušajmo v drugem branju narediti tisto, kar pač ta država v tem trenutku lahko prispeva, lahko naredi na tem področju. Pa tudi, če bo samo en od korakov, pa tudi, če bo za takrat, ko bo proračun še možno urediti, se pravi za leto 2011 in ne za leto 2010. In zakaj pravzaprav to govorim? Na mojem območju spremljam gasilce kar neko lepo število let in vsi pravijo, da, tudi Ministrstvo za obrambo, to je tudi treba reči na nek način, skrbi za njih skozi tiste dotacije, ki jim jih lahko dajejo, za kar so pravzaprav neizmerno hvaležni. Res je pa tudi to, če gasilce primerjamo s konteksta ostalih prostovoljnih društev, prej je bilo rečeno, da jih je treba izenačiti. Glejte, jaz ne bi bil ravno za to iz temeljnega razloga, ker jutri lahko nastane prostovoljno društvo, društvo za zbiranje marjetic, pa bo imelo isti status kot gasilci, ki v slovenskem prostoru obstajajo 130, 140 let. Nenazadnje so to ljudje, nenazadnje je to prostovoljna organizacija, ki je preživela Avstro-Ogrsko, Kraljevino Jugoslavijo, Socialistično Jugoslavijo in danes je v Sloveniji. Gre za izjemno dolgo obdobje, ko ta organizacija živi na prostovoljstvu. In res je tudi to, če poslušate poročila gasilcev. Te dni imajo občne zbore, boste lahko videli, da je pravzaprav zelo malo klasične gasilske dejavnosti, ko gasijo požare, ali pa v manjšem delu, da pa vse ostalo si pa, vsaj v podeželskih krajih, sploh ni mogoče zamisliti nekega normalnega življenja, brez njihovega angažiranja, od ne vem proslav, veselic, zlasti pa tudi tistega, čemur se reče prostovoljstvo, takrat, ko jih ljudje rabijo, pa je to povodenj, potres, pa je to, ne vem, plaz ali karkoli je. Zato se mi zdi, da je treba ločiti gasilce od ostalih prostovoljcev in narediti korak naprej. Samo korak naprej. Če to ne gre, kar smo mi predlagali, potem je zame sprejemljivo tudi to, da je manj, vsaj na osebni ravni govorim, je to sprejemljivo. Če pa bo ta zakon doživel koalicijski "ne", potem bom rekel, da koalicija igra neko igro, ki ni iskrena in vse tiste govore, ki jih slišimo s strani koalicijskih poslancev, saj moj ni bil podoben, ne morem vzeti za resne, v kolikor zakon ne bi šel v drugo branje. Računam, da bo šel v drugo branje in da bomo v drugem branju dali tisto, kar v tem trenutku ta država zmore in kar bo lahko proračun ministrici zagotovil, ker sam verjamem, da mimo tistega tudi ona ne more. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor. Po mnenju predlagateljev je temeljni cilj novele Zakona o gasilstvu bolj natančno opredeliti status prostovoljnega gasilca in zagotoviti večjo motivacijo za delovanje v prostovoljnih gasilskih društvih ter dodatno spodbuditi delodajalce, da bodo raje zaposlovali operativne prostovoljne gasilce. Predlog zakona, kar smo danes že slišali, je pravzaprav kopija predlogov našega poslanskega kolega Aurelia Jurija iz leta 2005, ki jih je podal k vladni noveli Zakona o gasilstvu. Septembra leta 2005 je vladna koalicija predloge poslanca Socialnih demokratov zavrnila z obrazložitvijo, da zakon operativnega gasilca ne opredeljuje z vidika njegove zaposlitve in da amandma nikakor ne sodi v sam kontekst tega zakona ter da je treba te rešitve vgraditi v Zakon o financiranju občin in zavarovalniški in davčni sistem. Vlada tudi tokrat zakona ne podpira. Bo pa ustrezne rešitve, ki bodo izboljšale status prostovoljnih gasilcev in drugih reševalcev, zlasti njihovo razmerje do delodajalcev predlagala pri spremembah davčnih in zavarovalniških ter drugih področnih predpisih in krovnega zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Tudi ta zakon opozicije oziroma največje opozicijske stranke SDS sodi v sklop zakonov, ki so všečni, tokrat že predvolilno obarvani in brez ustrezno zagotovljenih sredstev v že sprejetih proračunih za leto 2010 in tudi za leto 2011. Ta zakon tudi spreminja koncept prostovoljne gasilske dejavnosti in jo v nekem protislovnem smislu celo podržavlja, kar po drugi strani pomeni konec prostovoljstva in lokalne odgovornosti. Če pogledamo besedilo, kot ga predlaga SDS v 1. členu novele, ki se glasi, navajam: "Status operativnega prostovoljnega gasilstva in gasilca je odnos med delodajalcem in gasilcem s katerim se stimulira zaposlovanje gasilcev, tako, da se delodajalcu znižajo zavarovalne premije in imajo davčne olajšave." To je seveda predvsem deklarativna določba, ki v praksi ni uresničljiva. Ustrezne rešitve bo torej treba uveljaviti v predpisih, ki kot že rečeno, urejajo davčni in zavarovalniški sistem. Spremembe bo treba najprej uveljaviti v krovnem zakonu, to je v Zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Določene rešitve glede bonitet za reševalce prostovoljce pa je ta zakon uvedel že z novela leta 2006. Ureja tudi odnos delodajalci - prostovoljci, prostovoljce tako izenači s poklicnimi pripadniki Civilne zaščite, opravičena je odsotnost z dela, refundiranje osebnega dohodka, zavarovanje. Lansko leto je Državni zbor sprejel Resolucijo o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih 2009 do 2015. Prav ta dokument nas zavezuje, da ustrezno rešimo status prostovoljnih reševalcev, torej ne samo gasilcev, ter uredimo odnos med prostovoljnimi reševalci in delodajalci. Kot rečeno, celovita ureditev tega področja zahteva vrsto posegov v obstoječe predpise in zakone. V letu 2012 bi bilo treba povečati obseg primerne porabe občin, poleg tega pa ustrezno spremeniti tudi Zakon o financiranju občin. V okviru davka na premičnine bi morali predvideti namensko porabo dela teh sredstev za požarno varnost. V okviru Zakona o dohodnini bi morali povečati odstotek sredstev, ki ga lahko po lastni presoji damo društvom in drugim humanitarnim organizacijam. Tako bi lahko dodatnih 0,5% namenili izključno organizacijam, ki delujejo v sistemu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Dejstvo pa je, da že dosedanja kvota ni v celoti porabljena. Tako se iz tega naslova, ne samo za gasilstvo, ampak za celotno področje, zbere le 8 milijonov evrov, 5 milijonov evrov pa je neizkoriščenih. Poleg tega pa je tukaj še vrsta sprememb v Zakonu o zavarovalništvu in zakonodaji, ki ureja davčne olajšave. Pričakujemo torej, da bo Vlada Republike Slovenije že spomladi, najprej prišla v Državni zbor z ustrezno spremembo krovnega zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, kateri pa morajo slediti še spremembe preostalih predpisov, ki sem jih nekaj že prej omenil. Brez prostovoljnih gasilcev si seveda ne moremo predstavljati ukrepanja ob vsakovrstnih naravnih in drugih nesrečah. Prostovoljno gasilstvo moramo še naprej spodbujati in podpirati. Razveseljivo je dejstvo, da članstvo v prostovoljnih društvih kljub težavam še vedno raste. Leta 2004 jih je bilo 123 tisoč 78, leta 2008 pa že 133 tisoč 65, operativnih prostovoljnih gasilcev pa je okrog 40 tisoč. V soboto sem bil na občnem zboru prostovoljnega gasilskega društva Idrija. Mimogrede o organiziranem gasilstvu, o gasilski enoti v Idriji imamo arhivske vire že iz leta 1779. Društvo pa bo letos praznovalo 120-letnico neprekinjenega delovanja. Samo v letu 2009 so članice in člani tega društva opravili skoraj 10 tisoč prostovoljnih ur, ob tem, da v občini deluje še osem drugih društev po manjših krajih. Samo občina Idrija bo za področje delovanja sistema civilne zaščite in varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami letos v občinskem proračunu prispevalo okrog 360 tisoč evrov, največ za gasilsko dejavnost. V zadnjih nekaj letih smo imeli v Sloveniji vrsto naravnih nesreč. Leta 2007 Železnike, Cerkno, uničena je bila Franja. Konec lanskega leta so bile poplave, na srečo samo na območju porečja Soče. Če bi imeli takšne pretoke na Savi, Dravi in Muri, bi bila pod vodo celotna Slovenija, celotna država. Tudi tu so glavno breme nosili prostovoljni gasilci in pripadniki Civilne zaščite. Ureditev statusa prostovoljnega gasilca-operativca je eden izmed temeljnih preventivnih ukrepov na področju zaščite in reševanja. Zaradi tega predlagam Vladi, da poleg interventnih ukrepov Vlada Republike Slovenije sprejme program sistematičnih preventivnih ukrepov za preprečevanje posledic naravnih nesreč zaradi vodnih ujm, poplav, nižinskih vodotokov in hudournikov ter erozije oziroma plazov, to je slovensko platformo za varstvo pred naravnimi nesrečami po zgledu 56 držav sveta, ki so že organizirale lastno platformo za zmanjšanje tveganj pred katastrofami, med katerimi so tudi tri naše sosednje države. Torej, jaz predlagam oziroma pričakujem, da bo Vlada Republike Slovenije oziroma pristojno ministrstvo pripravilo celovit sistem reševanja tega problema. Hvala lepa.
Besedo ima v imenu predlagatelja gospod Ivan Grill.
Hvala lepa. Treba se je ponovno odzvati na številne očitke predvsem s strani koalicijskih poslancev, ker očitajo populizem, nerealnost tega predloga, da ni uresničljiv, da ni predvidenih sredstev, da bi bilo treba sistemsko urejati ostalo zakonodajo. Poglejte, očitno je, in na to sem že večkrat v svoji razpravi opozoril, da zakona sploh prebrali niste, tisti, ki ste zdaj najbolj glasni. Ta zakon, če bi bil slučajno, saj ne bo, sprejet v takšni obliki, bi stopil v veljavo 1. 1. 2012, pomeni skoraj dve leti bi imeli, da bi tudi tiste zakone, ki bi to narekovali, popravil. V bistvu bi bil to nek pritisk ali nenazadnje tudi spodbuda za gospo ministrico oziroma ta resor, da bi vsi tisti, ki so za to v Vladi, vladnih službah zadolženi, hitreje iskali tiste rešitve, ki bi ta problem reševal. Vsi se strinjate, da je to problem, da bi ga bilo treba rešiti, a rešitev nobenih. Zopet in zopet očitate populizem in tako naprej. Mi, v Slovenski demokratski stranki, smo te rešitve, ki so zdaj predlagam, leta 2008 tudi zapisali v naš volilni program in bi jih tudi realizirali. In še ena stvar, ki je mogoče dovolj zgovorna. Ko je bil v lanskem letu predsednik Vlade gospod Pahor na teh prireditvah, obeležjih ob 104-letnici, je seveda prejel tudi priznanje, ampak to priznanje je bilo verjetno podano z nekim pričakovanjem Gasilske zveze oziroma samih gasilcev. In tista obljuba, da bo ta problematika sistemsko rešena do leta 2013, oprostite, mislim, da je neresna. 2013 tega predsednika Vlade in vas, koalicija, že zdaleč zdaleč ne bo več v tej vlogi, v kateri ste danes. Zato bodite tukaj res konstruktivni in iščite rešitve. Predvsem pa, kot sem rekel, imejte ta predlog za predlog gasilk in gasilcev, ne SDS-a, lahko tudi kot predlagatelj tukaj odstopimo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi, gospa ministrica. Večkrat je bilo slišati očitke, da v prejšnjem mandatu Vlada ni postorila vsega, med drugim tudi ni pričela s postopkom za spremembo Zakona o gasilstvu, približno na tak način, kot je danes predlagan s strani stranke SDS. DeSUS v tem trenutku obžaluje to, da je sestavljal Vlado v tistem obdobju, in da takrat nismo bolj pokončno in bolj kleno zastopali stališče, da se mora ta stvar, ta vsebina na področju gasilstva res spremeniti. Vendar nič ni zamujeno. Tudi s tega stališča in zornega kota pozdravljamo in spoštujemo predlagatelje, ki predlagajo spremembe tega zakona, vendar vse to, kar je bilo povedano tudi s strani Poslanske skupine DeSUS, obstajajo argumenti, da v tem trenutku ne podpremo teh rešitev, da zaupamo izjavi gospe ministrice, da zaupamo tudi izjavi Vlade, da bo to področje kompleksno rešila na način, da bo spremenila sistem financiranja, na področju davčne zakonodaje, zavarovalništvu in nenazadnje tudi zakonodaje o financiranju občin. Čeravno je danes predsednik Državnega zbora nekako omenil in opozoril, da tu ne gre za sestanek županov in županj, ki navijajo za gasilstvo, kajti to je populacija, ki verjetno v tem trenutku najbolj dobro ve, kaj gasilstvo v Sloveniji pomeni, se župani in županje v Sloveniji zavedamo, da je to nepogrešljiv del naše zaščite in reševanja in del, na katerega se lahko vedno zanesemo in tudi del, ki v posameznih krajih v slovenskem prostoru ne pomeni samo zaščite in reševanja, pač pa pomeni gibalo nekega razvoja, napredka, gibalo nekega utripa v teh krajih. Zato smo župani in županje še posebej zainteresirani, da se to področje uredi tako, kot je zastavljeno in tako kot je določeno. Res je to, kar je gospa ministrica poudarila in omenila, da primerna poraba največkrat ne zadostuje, da bi lahko vse te gasilske enote, ki jih imamo v neki lokalni skupnosti, dobro opremili, da bi jim lahko zagotovili opremo tako, kot jim gre, da bi jim dali denar za vzdrževanje njihovih gasilskih domov. Zato ob tem vedno s pričakovanjem gledamo na spremembo, ki je predvidena v tem smislu, da bo tudi nekaj denarja več za spodbujanje gasilstva na vseh teh področjih. Pomembno je, da ne gre samo za gasilce. Pomembno je, da gre tudi za vse ostale prostovoljne reševalce, kot so gorski reševalci, kot so reševalci iz jam in pa potapljači in tako dalje, tako da bi ta kompleksen poseg v to zakonodajo pripomogel temu, da bi se stvari uredile. Upravičeno pričakujemo tudi danes glasovanje, kot sem povedal, proti tem separatnim spremembam, ki posegajo samo na parcialno področje. Pričakujemo, da bo še v tem letu, in to v prvi polovici tega leta, prišel na mizo splet vseh teh pripomb oziroma sprememb zakona zato, da bi se gasilstvu zagotovilo normalno delovanje. Ob tem mi dovolite, ker prihajam iz takega področja, je treba razmišljati tudi o koncesijah za reševanje na cestah. Vemo, da nekateri zavodi, ki so poklicni gasilski zavodi, so danes potisnjeni v nemilost in izključno financiranje občin, vse te občine niso sposobne financirati in vzdrževati poklicnih gasilskih enot. Ker pa vemo, da imajo ob izdaji koncesije večje teritorije reševanja, na primer, na cestah, v teh primerih bi bilo treba, da Ministrstvo za obrambo prisluhne tudi takim vlogam kot so, kot že obstajajo, da bi se koncesije za reševanje na cestah podelile in da bi s tem zagotovile standard reševanja in neko varnost, ki vsekakor državljankam in državljanom Slovenije pritiče. Torej, tako kot je bilo povedano, poslanska skupina silno podpira vse dogajanje, ki bo sledilo pri vseh spremembah zakonodaje, kot je bilo že našteto. Hvala.
Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic. Gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi. S predlaganimi dopolnitvami Zakona o gasilstvu se strinjam in ne sprejemam obrazložitve Vlade Republike Slovenije, češ, da se status prostovoljnega gasilca s predlaganimi rešitvami ne izboljšuje. Še posebej ne v odnosu do delodajalcev, kar naj bi predstavljal tudi ključni problem, kot slišim zdaj v razpravi. Kot smo že vajeni slišati, bo tudi v tem primeru Vlada izboljšala status prostovoljnih gasilcev na svoj način običajno sistematično nedoločeno v daljni prihodnosti. Tokrat pa, kot slišim se spreminjajo davčni, zavarovalniški in drugi področni predpisi. Med drugim tudi Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Ne bom na široko razpravljal o pomembni vlogi in pomenu prostovoljnih gasilcev pri izvajanju njihovih nalog, zaščite, reševanja in pomoči v sistemu požarne zaščite in varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, nenazadnje gre tukaj za veliko število hrabrih, požrtvovalnih, nesebičnih ljudi, okoli 130 tisoč. Si lahko predstavljate? To je prava armada ljudi, katerih delo in požrtvovalnost moramo vsekakor spoštovati, ceniti in tudi po svoji moči na naš način, to je tukaj, skozi zakonodajne postopke, omogočiti, da bo njihovo delo potekalo varno in pa seveda v dobro vseh nas. Kar pa je po mojem mnenju pomembno, je tudi pomen vsaj delne finančne razbremenitve lokalnih skupnosti in enotna ureditev sredstev za zavarovanje operativnih gasilcev, njihovih zdravstvenih pregledov na celotnem območju Republike Slovenije. Neodvisno od finančne sposobnosti, zmožnosti posamezne lokalne skupnosti, ker tega se tudi moramo zavedati, da so tukaj zmožnosti glede na lokacijo lokalne skupnosti zelo različne. Se pravi, na nek način niso v enakopravnem položaju in to je treba upoštevati. Tudi gasilci širom Slovenije nenazadnje pritrjujejo predlaganim dopolnitvam in spremembam, recimo, tako kot slišim, mariborski, murskosoboški in še nekateri gasilci menijo, da je za ureditev statusa gasilca predlog dopolnitve, recimo, 5. člena smiseln in potreben, ker se bo s to rešitvijo stimuliralo delodajalca za zaposlovanje in spodbujanje delavcev k delovanju v gasilstvu. Tudi z dopolnitvijo 8. in 26. člena bodo odpravljene razlike med gasilci prostovoljci, ki so posledica finančnih razmer, kot sem omenil že prej, posameznih lokalnih skupnosti. Tako bo zakonodajalec enotno zagotovil varovanje zdravja in nadomestil za vse gasilce prostovoljce. Ker navedene dopolnitve zagotavljajo, dejansko zagotavljajo ustreznejši status prostovoljnega gasilca, te dopolnitve v Slovenski nacionalni stranki v celoti podpiramo. Predlagam pa še, da se navedene rešitve vnesejo tudi v Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami tako, da bo status vseh obveznikov, pripadnikov sistema zaščite in reševanja urejen enotno. To kar vam sedaj govorim, to so dejansko pripombe s terena, se pravi od samih gasilskih društev in jaz mislim, da jih morate vzeti, dragi predstavniki Vlade, zelo resno, kajti nenazadnje ste tukaj zaradi njih. Proučiti pa bi bilo treba še možnost, da se zakonsko uredi obveznost delovanja državljanov v sistemu zaščite in reševanja tako, da se ta postavi pred obveznost do dela v času izvajanja nalog s področja zaščite in reševanja, ki izhaja iz zakonov s tega področja. Toliko, hvala.
Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana gospa ministrica! Pred nami je Predlog spremembe Zakona o gasilstvu, ki zelo natančno sledi sprejetim zavezam v Resoluciji o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih od 2009 do 2015, ki je bil sprejet v mesecu juliju 2009. O tem, da so bile takšne zaveze podane, piše tudi v mnenju Vlade. In dovolite, da najprej preberem, kaj smo zapisali oziroma, kar je vlada zapisala, mi poslanci pa dopolnili, v omenjeni resoluciji. Tukaj piše: "Pri dopolnjevanju zakonodaje bodo ponovno proučene možnosti za ustrezno stimuliranje delodajalcev, ki zaposlujejo prostovoljne reševalce, še posebej na zavarovalniškem, socialnem, davčnem in drugih področjih." In potem: "Za izboljšanje statusa reševalcev - prostovoljcev bo poseben poudarek dan zlasti zagotavljanju potrebnih sredstev za predpisane zdravstvene preglede, zavarovanje za primer bolezni ali poškodbe pri opravljanju nalog zaščite, reševanja in pomoči, kot tudi invalidskega zavarovanja za primer nastanka invalidnosti pri opravljanju nalog zaščite, reševanja in pomoči." In še nazadnje, to sem celo sam predlagal: "Ponovno bodo proučene možnosti, da bi društvom, ki delujejo v javnem interesu na področju zaščite in reševanja, bile omogočene olajšave pri dajatvah od prireditev, ki jih organizirajo za pridobivanje dodatnih sredstev za svojo dejavnost." Dobro napisana resolucija, s pomembnimi poudarki in seveda smo tako poslanci kot gasilci v Sloveniji pričakovali, da jo bomo uresničevali. Gospa ministrica, zakon, ki je pred vami, ki smo ga napisali v naši poslanski skupini, napisali pa so ga ljudje, ki se z gasilstvom zelo intenzivno ukvarjajo, je pomoč Vladi pri doseganju rešitev, za katere smo se vsi skupaj zavezali v resoluciji. Jaz vem, da so znotraj koalicije glede resolucij tudi drugačna mnenja. Na Odboru za obrambo je kolega Anderlič, ko smo govorili o resoluciji in kaj nalaga resolucija o temeljih razvoja, torej predlog za Slovensko vojsko, dejal: "Resolucija ne pomeni nič in ni pomembna." In upam, da ta koalicija ne bo sprejela tega mnenja, da so resolucije po sprejetju za pospraviti v spodnji predal pisalne mize in se jih ne upošteva več. Takšno stališče in takšno ravnanje bi bilo skrajno netransparentno in je nesprejemljivo, zaradi tega, pričakujem, da bo vladna koalicija rekla, da je vsak zakon, vsak dobronameren predlog, ki gre v tej smeri, kar smo v resoluciji zapisali, hvalevreden in ga bomo resno obravnavali in po potrebi dopolnili. Jaz pričakujem samo to, da bomo izglasovali, da je to primerna osnova, potem pa bomo spet sodelovali - Vlada in parlament in opozicija, da bomo iz tega naredili takšen zakon, ki bo problem statusa prostovoljnega gasilca dejansko reševal. To pa je akutni problem - ali trajni problem - na Slovenskem. Prej je kolegica rekla, da je za tem zakonom še nekaj zadaj. Nas skrbi in nam gre za to, kaj bo naprej, kaj je spredaj za perspektivo gasilcev, kaj je s to prostovoljno dejavnostjo, da se bo ohranila, da bo v taki obliki ostala, da bomo lahko ponosni, kot smo danes že večkrat tu izrazili, na naše prostovoljne gasilce, ki imajo tako pomembno vlogo, tudi v prihodnje, za naprej. Za nazaj jih je treba pohvaliti, da so bili slovenski gasilci prvi v monarhiji, ki so se organizirali, kot je bilo danes tukaj povedano in da imajo največjo tradicijo v centralni Evropi. Glejmo, da bomo iz vsega pozitivnega, kar je bilo narejeno, naredili nekaj pozitivnega tudi za prihodnost. Gospa ministrica, jaz vem, da imate silne težave znotraj koalicije, da ste pod silnim pritiskom. Da je kolega Anderlič pisal pismo predsedniku Vlade, ki je praktično nezaupnica za vas na obrambnem področju. Da so nekateri krogi, ki so najbolj goreči podporniki politične opcije, ki jo tvori sedanja vlada, kljub temu prišli s predlogom, da je treba Slovensko vojsko ukiniti, kar je nelogično. Tisti, ki Vlado podpirajo v celoti, na drugem področju ministrico minirajo. Gospa ministrica, jaz se teh vaših težav zavedam. Ampak sklenite zavezništvo z gasilci. To vas bo politično rešilo. Če boste sklenili zavezništvo z gasilci in boste šli v dopolnjevanje zakona, ki ga mi predlagamo, kar vam je naložila tudi resolucija, ki ste jo pripravljali na vašem ministrstvu, vem, da ste, kot sem rekel, pod pritiskom, da ste napisali napačno resolucijo, da to danes več ne velja, da je bilo mišljeno za v predal. Jaz vam verjamem in sem vam takrat verjel, da je to bilo na ministrstvu kot iskren produktiven prispevek za področja gasilstva napisano, in zaščite in reševanja, in gremo v tej smeri naprej. Zaključimo to razpravo danes z zaključkom, da je to primerna osnova, na podlagi katere bomo skupaj zgladili vse rešitve, ki izhajajo iz resolucije, kot zavezujočega dokumenta. Če bo pa ta zbor danes potrdil stališče kolege Anderliča iz odbora, da resolucije ne pomenijo nič, da so resolucije samo za tisti trenutek, ko se politično sprejemajo in se z njimi maha in zapeljuje ljudstvo, potem sprejmimo še ta dodatni sklep, da v Sloveniji ne veljajo sprejete resolucije. Če pa te sprejete resolucije veljajo, potem moramo iti v smeri zakona, ki smo ga zapisali na papir, ki gre v tej smeri in slovenske gasilce, prvič, podpira, drugič jim rešuje status, ki je po vseh njihovih izjavah, po vseh njihovih pripombah, po vseh stališčih, bil sem na 140-letnici praznovanja Gasilske zveze v Cankarjevem domu in tam je bilo to ponovno poudarjeno, tam je bilo ponovno poudarjeno, da gasilci pričakujejo, da se bodo obljube in zaveze iz resolucije v naslednjem obdobju delile v zakonodajne rešitve, v rešitve, ki bodo status gasilca-prostovoljca reševale. In tu pričakujem, kolegi iz koalicije, da ne boste nasprotovali temu, da ste tudi vi pod lupo prostovoljnih gasilcev. V Sloveniji skoraj ni takšne občine, kjer tega ne bi bilo. Seveda, tu s področja Ljubljane nekateri poslanci, ki imate mandate, lahko to negirate, ker tu to funkcijo vršijo večinoma poklicni gasilci. Ampak, kljub temu, tisti poslanci, ki ste izvoljeni na področju Ljubljane, pa morate imeti odnos do slovenske tradicije, do gasilstva, ki je izraz domoljubja in altruizma, pomoči v nesreči prizadetim ljudem, ki so potrebni pomoči, in teh pomoči bodo ljudje vedno potrebni. Soočeni smo z vedno hujšimi naravnimi nesrečami, ki prehajajo včasih v območje kataklizme. In če bo šel razvoj, kot ga vidimo, po svetu in tudi pri nas, ko so neka agresivna neurja, ki jim včasih nismo bili priča, potem bomo prostovoljne gasilce še bolj potrebovali. In moramo spreminjati zakonodajo v smeri, da se bodo v tistem odnosu, ko imajo probleme z delodajalci, čutili na nek način zavarovane, zdravstveno in statusno. In še enkrat poudarjam, ko smo sprejemali to resolucijo, ste se vsega vsi zavedali, smo jo soglasno vsi podprli. Žalostno bi bilo, če bi danes odstopili od te resolucije in se vrnili na zakon, ki je pred vami, ki izhaja iz te resolucije in udejanja rešitve in predloge, ki smo jih v resoluciji sprejeli. Hvala lepa.
Gospod Anderlič, replika.
Gospod Jerovšek, večera niste razumeli, nekaj ste potvorili. Jaz nisem govoril danes o resoluciji o TRP-jih, ampak sem govoril o resoluciji pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki smo jo sprejeli ob Nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letu 2009 in ki naj bi veljala do 2015 in vi ste govorili o TRP-jih, to sta dve čisto druge resolucije in TRP-ji, ki nimajo nobene zveze. In druga zadeva. Ta resolucija predvideva, da bo program zaščite in reševanja oziroma varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami sestavni del obrambnega programa Republike Slovenije. In ste spet, gospod Jerovšek, brcnili v temo, spet niste razumeli pisma, ki sem ga pisal predsedniku Vlade, pa še bom pisal, kajti tisto pismo pravi ravno to, da je treba, tako kot je v resoluciji zapisano, denar, vi navijate za neke podle in za neke slabe namene denarja in tako naprej, jaz pa navijam za to, da bi se držali resolucije in da bi denar namenjali za zaščito in reševanje in helikopterje namesto za Afganistan. In prejšnji teden, kljub temu da je bilo zanikano, prejšnji teden spet brez pooblastil Državnega zbora, brez sklepov Vlade, berem v časopisu oziroma na nacionalni televiziji priporoča novinarka, ki je bila na Počku, da se pripravljajo, da gredo 2012 v Afganistan namesto, da bi se usposabljali za zaščito in reševanje v Republiki Sloveniji in za zaščito in reševanje kje drugje. To je pa tisto, na kar bom vedno opozarjal.
Prosim, gospod Jerovšek, proceduralno. Samo res proceduralno.
Gospod predsedujoči, vaša dolžnost je, da gospoda Anderliča opomnite, da mu izrečete opomin! Namreč, rekel je, da jaz navijam za neke podle in slabe namene, s tem, ko sem citiral resolucijo, ki smo jo sprejeli kot zavezujočo v Državnemu zboru. In to so podli in slabi nameni! Ob tem ste dolžni gospod predsednik reagirati in takšnega poslanca, ki tako iskrivi moje, besede opozoriti in opomniti. Imamo pa proceduralne inštitute in prosim, da se ga poslužujete [[...]]
Hvala lepa gospod Jerovšek, bom takoj reagiral. Izrabili ste inštitut proceduralnega vprašanja. Izvolite, gospod Matjaž Han.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, spoštovana gospod Bogataj in gospod Balant. Razmišljal sem, ali bi se sploh javil pri tej razpravi, ker sem prepričan, če bi bile naslednji teden lokalne volitve, bi ta razprava trajala več deset ur in verjetno bi kateri od predlagateljev, tudi gospod Jerovšek mogoče celo prišel v gasilski uniformi in navijal za gasilce. Za razliko od nekaterih, nam niso potrebni zakoni, ampak so nam potrebna dejanja. In nekateri kljub temu, da imamo zakone, dajemo v lokalni skupnosti bistveno več, kot nam nalaga zakon za te gasilce, ker vsi vemo, kako so nam potrebni in kaj pomenijo za našo državo Republiko Slovenijo. Ja, gospod Tanko, mogoče res vi niste s tem uspeli, jaz pa mogoče sem. Tudi, ko po odborih območnih gasilcev hodim, mi na nek način dajo ta privilegij, da sem v zadnjem času za gasilsko organizacijo, ne samo v občini Radeče, veliko storil. Če je kdo v preteklosti za gasilce veliko storil, potem je sigurno gospod Bogataj in ekipa in pa gospod Balant in pa nenazadnje, verjamem, da bo za gasilce veliko storila tudi v bodoče gospa ministrica. Jaz ne bi rad bral magnetogramov za nazaj iz leta 2005, ko ste bili gospodje v Vladi in ste imeli diametralno različno sporočilo, kot ga imate danes. Verjamem tej vladi in verjamem ministrici, da bo Zakon o gasilcih oziroma zakone o gasilcih sistemsko rešila, in da bomo resnično do konca tega mandata tudi to zgodbo pripeljali do konca, v prid prostovoljnih gasilk in gasilcev v tej naši Sloveniji. Ne, da se vsaka dva meseca potegne iz nekega zakona dva, tri člene in jih všečno politično spraviti v medije in potem se, bom rekel, na nek način izpostavlja, kako ste vi tisti edini, ki se borite za nekatere stvari v tej naši Sloveniji. Jaz tega predloga, ki ga je dal SDS, ki je čisto političen, ne bom podprl. Pričakujem pa od Vlade, od Ministrstva za obrambo in pa tudi od Bogataja z ekipo, da nam čim prej pripravi več zakonov o gasilcih in da bomo na nek način, ko bomo končali ta mandat, tudi to zgodbo uspešno zaključili. Gospodu Grillu pa sporočam, da se ne bati, kaj bo leta 2012. To bodo najbolj povedali volivke in volivci, ne pa gospod Grill sam. Hvala lepa.
Besedo [[...]]Ja. Gospod Jerovšek, replika.
Seveda moram protestirati proti zaničevanju gasilske uniforme, ker je bilo v zaničevalnem smislu rečeno, da je to nekaj slabega. Gospod Han, jaz sem bil na številnih volitvah, vse sem doslej dobil, ampak vendar, ker nisel gasilec, se v tej uniformi nisem pojavil, seveda pa globoko spoštujem gasilce in tudi gasilsko uniformo in če je vaše, če vi tega spoštovanega ne premorete, se ne norčujte iz gasilcev. To naprošam, kajti ne zaslužijo si norčevanja, zaničevanja, kakor tudi ne tistega zaničevanja, ki je bilo prej rečeno, da mi navijamo s tem zakonom za podle in slabe namene. Torej, ker navijamo za gasilce, so to podli in slabi nameni. To je nezaslišano govorjenje v Državnem zboru in tako se spravljati na gasilce, se ne spodobi. Spoštujete njihovo delo, spoštujete njihove pretekle zasluge in spoštujete tudi to resolucijo. Gospa ministrica, ministrstvo jo je prineslo z dobrimi nameni, mi smo jo potrdili, smo jo dopolnilni in sedaj je na nas, da jo izpolnjujemo. Če smatrate, da je bila resolucija zanič, povejte to na glas, ne pa, da ste samo proti temu zakonu. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Dejan Levanič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz mislim, da nobeden izmed poslank in poslancev nima nič proti gasilcem in jih ne želi žaliti ali kakorkoli diskreditirati, ampak ravno nasprotno, vsi si želimo nekih pozitivnih spremembe, predvsem, da bi prišli naproti željam gasilcem, ki vsakodnevno opravljajo veliko delo. Ponosni in veseli smo lahko, da v Sloveniji obstaja prostovoljstvo na tako veliki ravni. Ampak, bolj ko spremljam današnjo razpravo in bolj ko berem magnetograme iz prejšnjih let, se mi zdi ta seja in obravnava te točke popolnoma smešna in ponovno neka farsa v smislu, kdo bo zdaj bolj zagovarjal interese ene skupine, in danes imamo na mizi gasilce. In tukaj se največja opozicijska stranka postavlja v vlogo zagovornikov gasilcev, torej vi ste tisti, ki jih razumete, vsi ostali pa gasilcev ne razumemo. Ampak, na žalost to ne drži. In kar je najbolj smešno je, da je to, kar vi danes predlagate, velikokrat je že bilo danes povedano, bilo predlagano v prejšnjem mandatu in vaša obrazložitev je bila, da to ni sistemska rešitev in da se bo to reševalo drugače. Mi vam verjamemo in zaupamo vašim strokovnim službam, takrat, ko ste bili na Vladi, in smo to sprejeli. In takšna argumentacija je danes tudi na mizi. Ker ste takrat vi, ko ste bili na Vladi in ko so bili predlagani takšni amandmaji za reševanja Zakona o gasilstvu, govorili, da tega ni primerno dati v zakon in da za gasilce nič ne prinaša, smo mi to razumeli kot dobronamerno z vaše strani in da se bo skušalo to urediti na nek drug način, to so vaše besede. In danes smo v Državnem zboru, kjer imamo iste amandmaje, danes jih pa zagovarjate, ker ste opozicija in ker želite prepričati slovensko javnost, da edino vi razumete gasilce in njihovo požrtvovalno delo. Ampak žal ni tako. Je pa res, da so bili nekateri koraki narejeni v pravo smer in to je treba vzeti v zakup in priznati. So bile nekatere pozitivne spremembe narejene v Zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Veliko členov je v tem zakonu novih, če samo govorimo o 28. členu, lepo govori o tem, kar bi danes želeli doseči oziroma za kar si vsi prizadevamo je in lepo piše, da se poškodba ali bolezen med usposabljanjem oziroma izvajanjem nalog zaščite, reševanja in pomoči šteje kot poškodba pri delu, za katero so reševalci posebej zavarovani. Veliko pravic je uveljavljeno že v tem zakonu, ampak, če želimo tisto doseči, kar vi danes predlagate s temi amandmaji, se moramo lotevati na drugačen način, ker s temi amandmaji tega ne bomo rešili, na žalost, in to je mnenje strokovne službe danes in je bilo mnenje strokovne službe takrat, ko ste bili vi na Vladi. Lepo je zapisano, da lahko v petih zadevah to rešujemo. Vi ste nekatere korake naredili, na nas pa je, da nam to priložnost pustite in da skušamo to urediti. In če nam bo uspelo, se bomo lahko s tem pohvalili, če ne, pa boste imeli dovolj priložnosti, da boste dejali, da nam ni uspelo. V petih točkah lepo piše, kje je možno to urejati. Prva je primerna poraba občin, povečanje sredstev od leta 2012 naprej, ker imamo oba proračuna že sprejeta. Potem so tu možne storitve znotraj davka na nepremičnine. Možne so rešitve v Zakonu o dohodnini, v Zakonu o zavarovalništvu, v davčnih olajšavah in tako naprej. Kar je bolj pomembno je pa to, kar je danes že dejala ministrica za obrambo in izrazila neko dobro voljo, da bi to področje skušala še naprej urejati. Kar je v pristojnosti ministra, to je Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, je, da bo v prihodnje urejeno, vsaj takšno je bilo zagotovilo, refundacija izgube zaslužka. Zagotovljena je zgolj refundacija izgube prihodka. En korak v smeri, da bi skušali delodajalcem nekako olajšati situacijo, če imajo zaposlene gasilce, da bodo vso to izgubo, ki bi jo imeli ob odsotnosti gasilcev, lahko imeli povrnjeno. Ne govoriti, da smo tukaj eni, ki ne razumemo gasilstva in njihove dejavnosti, ker je isti predlog, ki ga imate na mizi, romal pred vas z naše strani v prejšnjem mandatu. Ampak vaš odgovor je bil identičen temu, kar imamo danes na mizi in kar drži. Sprejeli smo vašo argumentacijo, da se na tak način zadeve ne dajo reševati. Ne razumem pa, zakaj zavračate svojo lastno argumentacijo. Zakaj danes zavračate to, kar ste odgovorili Poslanski skupini Socialnih demokratov v prejšnjem mandatu? Povejte nam to. Povejte slovenski javnosti, zakaj dvojna merila? Zakaj takrat, ko ste imeli to odgovornost, predlaganih zakonov niste sprejeli, danes bi jih z veseljem sprejemali in jih podali v roke parlamenta, da jih sprejeme, in se tako pokazali v luči tistih, ki najbolj razumete in bi želeli reševati stanje v državi. Malo več iskrenosti. Verjamem, da vsi skušamo tako znotraj resolucije, kar je bilo tudi danes omenjeno iz vrst Slovenske demokratske stranke, da resolucija ne pomeni veliko, da ne bo očitek prišel samo na to stran, da nismo mnenja, da resolucije ne pomeni veliko. Tudi z vaših ust je to prihajalo, da resolucija ne pomeni veliko. Seveda ne, dejanja so potem pomembna. Je pa lepo izhodišče, ki pove usmeritve. Usmeritev s strani Ministrstva za obrambo je iskrena. Hvala lepa.
Gospod Ivan Grill kot predlagatelj.
Hvala lepa. Očitno kolegi iz koalicije ne razumejo, kaj je zakon in kaj je amandma. Gospod Levanič mi obravnavamo predlog spremembe zakona, mi ne obravnavamo amandmajev. Če si teh zadev še niste razčistili, boste verjetno težko to zadevo razumeli, še bolj težko pa komentirali. in še enkrat poudarjam, v prejšnjem mandatu, ko se je obravnavala ravno tako ta zakonodaja, spreminjala, kjer je povzemala številne predloge Gasilske zveze, društev, občin in tako naprej, so tudi takšne predloge nakazovali iz Gasilske zveze in vi ste jih samo takrat povzeli, niste se jih vi izmislili in si jih ne tukaj lastiti, da ste vi bili tisti, ki ste to stvar takrat "naumili". Tako kot sedaj, poglejte tako kot sedaj v temu času petih let, poglejte pet let je minilo, so ponovno vsi tisti nerešeni problemi vedno bolj izpostavljeni in tudi gasilska društva, vsi tisti večji se soočajo z vedno večjimi denarnimi težavami. In prav je, vsako leto imamo več naravnih nesreč, vsako leto bolj potrebujemo delovanja, intervencije prostovoljnih operativnih gasilcev, da se jim skuša sedaj s tem seveda tudi pomagati. In še enkrat, kdor koli naj bo predlagatelj, gremo v podporo temu in vsa ta leporečenja, kaj si bo ministrstvo prizadevalo, kaj bomo vse spremenili [[...]]Poglejte treba je v akcijo. Od tega leporečenja, verjemite nimajo naši gasilci popolnoma nič. Resnično nič. In tukaj samo zakone, ki jih predlaga Slovenska demokratska stranka, vse po vrsti skušate zaničevati, jih opredeliti ali pa da so to nestrokovni, da nimajo podlag. Poglejte, to preprosto ne drži. Če je pripravljenost, dobra volja, dajte to prvo obravnavo spustiti čez, amandmirajmo. Poglejte, ti členi ki so tukaj notri, ki se odpirajo, jih je alinej na dveh ali pa treh straneh, lahko zadeve v celoti še spremenimo ali pa dorečemo. Veliko je tega odprtega, če bo dobra volja. In zopet ponavljam, ne razpravljati o tej tematiki tisti, ki se na to področje premalo spoznate, kajti s tem v bistvu žalite naše gasilce. Hvala lepa.
Gospod Levanič, replika.
Hvala lepa za besedo. Jaz mislim, da se moramo tukaj vsi skupaj ustaviti, ker nihče ni žalil tukaj gasilcev, nihče ni govoril proti gasilcem in nihče ni govoril, da vaši predlogi niso strokovni, gospod Grill. Ravno nasprotno! Nihče si ni niti lastil, da so to bili predlogi Socialnih demokratov v prejšnjem mandatu, hvala bogu, da so to predlogi strokovne javnosti, od koga pa potem politika črpa strokovne argumente, če ne iz strani strokovne javnosti. In gasilci in Gasilska zveza je v temu primeru strokovna javnost in ti predlogi, ki se danes povzemajo, to je bilo govorjeno primerjalno gospod Grill, primerjalno so bili predlagani v prejšnjem mandatu. In vaš argument, argument strokovnih služb je šel v smeri, da se to tako ne ureja. In takšne rešitve, ki jih predlagate danes, ne bodo uredile tega, kar želite za gasilce urediti. To je bistvo današnje debate. In s tem ne pomagate gasilcem in s tem ne dajete gasilcem večje vrednosti v današnji družbi. To je bistvo. S temi spremembami, ki jih predlagate gasilcem, ne izboljšujete položaja. To je treba jasno povedati danes. Z drugimi stvarmi, z drugimi zakoni, z zavezo Ministrstva za obrambo, s takšnimi zadevami pa lahko uredimo, to kar se danes predlaga in kar bi si želeli urediti. Tako da, ostanimo pri argumentih, ki so bili že podani v preteklosti. Ne podajajmo enih in istih predlogov, za katere že poznamo strokovno mnenje in strokovno mnenje pravi, da ne bomo uredili položaja gasilcev na tak način, in da ne bomo uredili njihovega položaja, izboljšali njihovega položaja na tak način. Zato skušajmo ostati na vsebini in ne uporabljati besed, da kdorkoli žali gasilce, da vam očita nestrokovnost itn. Ampak jaz upam, da govorimo o isti stvari in če govorimo o isti stvari, potem je danes ta predlog prišel do te podlage, da si lahko preberete strokovno mnenje, ki vam ga je navsezadnje napisala vaša vlada in vam je povedala, da se to na tak način ne ureja. Hvala lepa.
Gospod Grill, kot predlagatelj.
Hvala lepa. Poglejte, da bo predvsem za javnost poznano; tukaj pri obravnavi tega predloga zakona mnenje stroke ali pa strokovnih institucij nimamo, kajti to je splošna razprava. Tukaj imamo mnenje Vlade, ki ga lahko jemljemo, da je strokovno, lahko je politično, kakorkoli. Vendar, če ste tako prepričani, gospod Levanič, da ta predlog ne rešuje to, kar pričakujejo gasilci in Gasilska zveza, pokažite dobro voljo, potrdimo danes zakon, da gre na drugo obravnavo, kjer bodo na odboru sodelovali v razpravi tudi predstavniki Gasilske zveze, predstavniki društev, pa resnično strokovne javnosti, pa se bo tam videlo, ali podpiramo take rešitve ali ne. Meni do sedaj katerakoli prireditev, če sem bil zraven, ki je bila organizirano s strani gasilcev, vsi so take rešitve do sedaj pozdravili in seveda tudi potrdili. Dajmo jim priložnost, pa ne bo s tem nič izgubljenega. Nič. Malo dobre volje, pa dajmo se pogledati v ogledalo pred seboj. Hvala.
Hvala. Gospod Alojzij Potočnik. Se odpovedujete. Gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Verjetno se bo Vlada odzvala v tej razpravi in ponovila še enkrat stališče, ker izgleda, da se v tem parlamentu pač ne slišimo ali ne želimo slišati. Pri tem želim ponovno poudariti, to kar je že bilo povedano, gre za predlog sprememb zakona, ki je bil zavrnjen pred leti z istim argumentom, kot je predlagana zavrnitev tudi tokrat. Gre za to, da se na ta način ne rešuje to, kar je namen predlagatelja zakona in je treba zadevo gledati širše. In če sem jaz prav razumel in sem poslušal ministrico v njeni razpravi, seveda tudi na ministrstvu razmišljajo v tej smeri in nosijo odgovornost za celotno reševanje, za Civilno zaščito in bodo tako zakone tudi pripravljali, torej sistemsko in celovito, kjer bodo zagotovili približno enake pravice za vse tiste, ki so udeleženi v teh aktivnostih, podobno kot to počnejo gasilci. Sam sem član gasilcev tako, da še zelo dobro razumem težave, s katerimi se srečujejo, predvsem tisti operativci, ki vsak dan storijo mnogo dobrih stvari zato, da škoda, ki sicer nastaja, ni večja, kot bi seveda lahko bila, če gasilci ne bi ukrepali. Pa odmislimo reševanje iz prometnih nesreč, govorimo morda samo o požarih, v primeru poplav in še česa, naravnih nesreč. Ampak, ker je pri naravnih nesrečah potreben celovit pristop, je treba seveda tudi celovito urejati status tistih, ki sodelujejo pri reševanju takrat, ko to reševanje tudi potrebujemo. In še enkrat povem, da se stališča s strani Vlade, pa naj bo to prejšnja ali sedanja, ne spreminjajo. Tako prejšnja kot sedanja govori o nujnosti sistemskega urejanja. Pri takšnih predlogih pa si moramo priznati, da so namenjeni tudi temu, da pokažemo, da v parlamentu imamo razumevanje in da smo mi tisti, ki znamo bolje stvari urediti kot drugi in jih seštevamo in potem tudi ponudimo v oceno. Da je to eden izmed takšnih pristopov, ampak pomembni so seveda zaključki in končne rešitve. Jaz sem prepričan, da bomo v temu mandatu, tudi na tem področju naredili korak naprej. Gasilce pa verjetno brez dvoma vsi, ki tukaj sedimo v tej dvorani, spoštujemo, tako njih kot seveda njihovo delo in njihovo požrtvovalnost ter seveda nesebičnost. Zato lepo prosim, da se ne obkladamo s tem, kdo je naklonjen gasilcem, kdo ni naklonjen gasilcem, kdo je za to, da imajo gasilci več, kot imajo danes, in kdo je za to, da gasilci ne bi imeli urejeno tako, kot si želijo. Skupni cilj je torej, da bodo uspešnejši in da bodo zato tudi primerno urejeni pogoji njihovega delovanja. Pričakujem naslednji korak Ministrstva za obrambo pri urejanju zadev, na katere pa je vredno opozoriti. Opozorjeno je bilo v prejšnjem mandatu in tudi v tem mandatu se na te nerešene zadeve oziroma zagate, s katerimi se srečujejo gasilci pri upravljanju svojega dela, da jih je pač treba odpraviti. Opozorilo je na mestu. Pričakujem od ministrstva, da bo na ta izziv tudi primerno odgovorilo.
Gospa ministrica, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani zbor. Nekaj stvari je takšnih v tej razpravi, na katere je vendarle treba reagirati. Navsezadnje ste tudi rekli, kakšno je tu stališče Vlade o vseh teh predlogih, ki prihajajo z različnih strani. Ali je strokovno ali je politično? Rekla bi, da na določenih točkah, ki zadevajo problematiko prostovoljnih reševalcev poskuša biti Vlada kar se da konsistentna, in sicer poskuša vselej na vse predloge, ki prihajajo iz nevladnih organizacij, iz javnosti ali iz političnih krogov, odgovoriti tako, da bi vendarle imeli istem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami urejen na kar se da celovit način. Seveda pa si vsi skupaj prizadevamo, da se vendarle ureditev statusa prostovoljcev počasi premika naprej. Mi smo za to in tudi resnica je, da v preteklih letih status teh prostovoljcev ni ostajal na istem mestu. Spreminjal se je, izboljševal se je. Nenazadnje je prav Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami leta 2006 uredil veliko stvari, ki so bile predlagane s tistimi amandmaji iz leta 2005, pa niso bili sprejeti kot amandmaji na Zakon o gasilstvu, pa vendarle kasneje vidimo, da je prišlo do napredka prav v krovnem zakonu, ki ureja celotno področje varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Prepričana sem, da bo tudi današnja razprava in sploh ukvarjanje z zakonom o dopolnilih Zakona o gasilstvu pripomogla k temu, da bomo stvari za naše prostovoljce uredili še bolje tudi v prihodnosti. Odpirali ste nekatere dileme, ki zadevajo problematiko financiranja proračuna, kjer bomo dobili sredstva za plačevanje idej, ki se danes tukaj predlagajo. Kot predstavnica Vlade moram povedati, da smo pri proračunu za leto 2009 v celoti iz obrambnega proračuna, ki pokriva tako sredstva za obrambni sistem kot za sistem zaščite in reševanja glede na planirana sredstva, izgubili 90 milijonov. Vendar smo kljub tej izgubi poskušali ohraniti na isti ravni sredstva za sitem zaščite in reševanja predvsem na točki, ko gre za sofinanciranje vseh društev prostovoljcev, to pomeni tudi za prostovoljna gasilska društva. Kar pomeni, da smo skrbeli za to, da prav ta del, prav ta segment, od katerega smo tako zelo odvisni v primeru vseh naravnih nesreč, ne bo prizadeti zaradi krize, v kateri se je s proračunom znašla Vlada. Odpovedali pa smo se investicijam in te investicije potegnili, prestavili v daljno prihodnost in vsi veste, da se tovrstno ravnanje dolgoročno ne more obrestovati. Nekateri predlagate, da se za financiranje predlogov, o katerih danes razpravljamo, poseže v vojaški proračun in ste za to, da se jemlje oziroma da se nekako uravnoteži potrebe zaščite in reševanja z vojaškimi proračunom. Jaz moram reči, da je izguba, ki je nastala v lanskem letu in se vleče tudi v letošnje leto, v obrambnem proračunu narejena predvsem v škodo vojaškega proračuna. Kar se tiče delovanja Slovenske vojske že danes velja po Zakonu o obrambi, da je ena od štirih ključnih nalog Slovenske vojske v tem, da sodeluje pri sistemu zaščite in reševanja, pri odpravljanju posledic naravnih in drugih nesreč. Se pravi, da Slovenska vojska že danes sodeluje pri zaščitno reševalnih nalogah, se za to pripravlja in tako tudi deluje, ko je treba in ko naše potrebe na terenu to pokažejo. Moram reči, če bomo šli v smeri razmišljanja, da bi za reševanje situacije pri gasilcih posegli v vojaški proračun, bomo prišli do točke, ko vas moram tudi vprašati, ali resno mislite z izvrševanjem nalog, ki so predpisane v Zakonu o obrambi. Ali vsi skupaj resno mislimo z vsemi pričakovanji, ki jih imamo glede nalog Slovenske vojske in ki jih mora opravljati stalno? Če pridemo na mizo s takšnim predlogom, ali ni pravzaprav to še en predlog, ki bo vojski vzel operativna sredstva oziroma sredstva za njeno operativno delovanje? Nekateri sprašujete, kaj pravzaprav pomeni, ko rečemo, da bi plačevanje nekaterih od teh predlogov prevzela država, da bi to pomenilo podržavljanje, pomenilo bi, da bi morala država oziroma Vlada, na ravni Vlade spremljati za 41.000 operativnih reševalcev njihove preglede, osnovno zdravstveno zavarovanje, zdravstvene preglede vseh vrst in tako naprej. Takšne vrste birokracije boljše, da si ne ustvarjamo več in si je ne želimo, prepustimo rajši prostovoljnim organizacijam, in sicer Gasilski zvezi in drugim, ki to urejajo, da vendarle tudi po svoji presoji skupaj z župani in županjami uredijo celotno problematiko, ki jim je bila vendarle dana v okviru Zakona o financiranju občin, ko je šlo za določanje, kaj vse sodi v področje primerne porabe. Ko govorimo o dilemah v zvezi s celovitostjo in sistemskostjo, bi rada še enkrat ponovila. Urediti moramo področje vseh operativnih reševalcev in ne samo ene skupine. Urediti moramo v več različnih zakonih položaj prostovoljcev, je pa res, da moramo napisati tudi zakon o prostovoljstvu na način, da bo upošteval nekatere od rešitev, ki se čutijo danes v tej razpravi in še mnogo kdaj, s čimer se srečujemo ob teh dilemah tudi na terenu. Ampak celovito in sistemsko je treba urediti tudi prihodke in odhodke. Ne moremo v krizi, v kakršni smo, prihajati na plan še z novimi idejami o odhodkih, nimamo pa idej, kako bi uredili prihodkovno stran proračuna. Eno dilemo, ki jo odpirate ves čas bi najbrž morali tudi na nek način dogovorno razrešiti. Namreč, gre za vprašanje, ali to, o čemer danes govorimo, lahko rešimo z enim zakonom ali potrebujemo več zakonov. Stališče Vlade je, da moramo status operativnih reševalcev reševati v več različnih zakonih. Kajti sicer to, kar danes poskušate narediti s tem, ko pravite, da bo Zakon o gasilstvu že neke vrste prisila Vladi, smo pravzaprav še vedno na ravni Resolucije o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki je neke vrste prisila Državnega zbora, ko jo sprejme, prisila Vladi namreč, da odreagira tako, da uredi, da predlaga ustrezne spremembe zakonov in seveda tudi operativno deluje tako, da bo v prid vsemu temu, kar smo sprejeli kot neke vrste platformo za sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Ko gledamo člene zakona, ki ga predlagate, in pridemo do 1. člena, v katerem govorite o tem, da bi temeljni problem, ko govorimo o odnosu med prostovoljcem in delodajalcem, rešili tako, da bi v Zakonu o gasilstvu zapisali, da naj se znižajo delodajalcem zavarovalne premije in davčne olajšave, vam moram povedati, da z Zakonom o gasilstvu tega ne bomo mogli rešiti. Lahko si to zapišemo, vendar to bomo morali delodajalcem urediti v Zakonu o dohodnini, Zakonu o davku od dohodka pravnih oseb in še marsikje drugje, z Zakonom o zavarovalništvu. Z Zakonom o gasilstvu tega žal ne bomo mogli urediti. Lahko bomo samo pavšalno govorili o neki problematiki, rešitve pa ne bo. Ko pravite v 2. členu, da je treba zagotoviti sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev in sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev, je pravzaprav to točno tisto, kar je bilo predvideno pri Zakonu o financiranju občin v okviru primerne porabe. Če pogledamo, koliko občine v celoti namenijo za področje varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, vidimo, da gre za približno 45 milijonov evrov. Oba predloga, ki ju v okviru 2. člena predlagate, pa zneseta, po naši oceni, približno 858 tisoč evrov. To so zelo majhna sredstva, v primerjavi s tistim, kar občine dajo za celoten sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Moram pa vam povedati, da tisto, kar želimo kot Vlada narediti s tem v zvezi, pa je vendarle, da bomo v prihodnje, v okviru izvajanja nadzora nad porabo teh sredstev več časa in pozornosti namenjali prav temu, kako občine izvajajo svojo zakonsko obveznost pri zagotavljanju osnovnih pogojev za delo prostovoljnih gasilcev. V 3. členu predlagate, da država zagotovi prostovoljnim operativnim gasilcem financiranje dodatnega zdravstvenega zavarovanja in za vsak dan izvajanje javne gasilske službe tudi dodatno pokojninsko zavarovanje. Dobro veste, da je dodatno pokojninsko zavarovanje utemeljeno na pravici, ki izhaja iz delovnega razmerja, in sicer velja samo za tiste, ki neko stvar opravljajo kot poklic. Torej to dodatno pokojninsko zavarovanje velja za tiste, ki so poklicni gasilci, ne more pa veljati za prostovoljce, ker je njihovo delovno razmerje sklenjeno nekje drugje, če sploh. Ko pa gre za vprašanje dodatnega zdravstvenega zavarovanja, vam moram povedati, da je to po naših izračunih vredno približno 11,7 milijonov evrov. V tem trenutku Vlada v proračunu za leti 2010 in 2011 teh sredstev nima. Morda jih bo lahko, če se bodo stvari spremenile v smislu dvigovanja družbenega produkta, spremenila leta 2012, 2013 ali kdaj v prihodnosti. Morda tega ne bo mogla urediti ta vlada, mogoče bo to naredila prihodna vlada, zato pa smo sprejeli Resolucijo o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki velja od leta 2009 do 2015, ker gre za stvari, ki morajo biti sistemsko urejene za dolgo let in ne samo za eno vlado - za vse vlade mora veljati. In na koncu še opravičilo vsem, ki so mogoče užaljeni zaradi moje prejšnje razprave o županih in kandidatih za župane. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica s sodelavcema, kolegice in kolegi. Eden od kolegov je prej omenil zavezništvo z gasilci, sicer zavezništvo, verjetno, ministrstvo oziroma Vlada, država in gasilci. Jaz sem zagotovo prepričan, da to zavezništvo obstaja, predvsem pa ostaja zavezništvo med občinami oziroma župani in gasilci, pa ne zaradi volilnih ali kakšnih drugih obljub in pričakovanj, ampak predvsem zaradi tega, ker so župani ali pa občine tisti, ki so zadolženi in odgovorni za področje zaščite in reševanje, in v zvezi s tem tudi za gasilstvo. In zagotovo jaz ne poznam nobene občine, kjer bi to dejavnost zanemarjali. Tudi glede na to, da seveda približno kar vsi prihajamo iz teh področjih, kjer je ta problem po reševanju vseh vrst, žal tudi zaradi klimatskih sprememb in tako dalje, ne samo zaradi eventualnih požarov. Jaz mislim, da je požarov čedalje manj v Sloveniji, da ta požarna zaščita, požarna preventiva, da je le čedalje boljša, ampak prihaja seveda do potreb po drugih reševanjih. Tako da, jaz se včasih, ko sem zdaj, ko sem poslušal, je včasih tako, kot da bi bil na kakšnem občnem zboru kakšnega od gasilskih društev, kjer smo tudi najbrž, do vseh, najbrž, da bi težko našel katero od poslank ali od poslancev, od kolegice in kolegov, ki še nikoli ni bil na kakšnem občnem zboru, tudi če ni gasilec ali gasilka. Temu področju se posvečajo država, torej ministrstvo z ekipo, ki je na ministrstvu, in občine in seveda vsi tisti, ki moramo skrbeti tudi za tovrstno dejavnost na terenu. Jaz pričakujem, da ta zakon po vsej diskusiji, ki je, ne bo dobil sicer podpore, vendar je dobro, da se ta razprava, ker je dan predlog, da se opravi, in da bo tudi konec koncev mogoče kaj pospešila pri pripravi ustreznih sprememb zakona. Tudi jaz sem pred nedavnim, pred nekaj meseci že postavil poslansko vprašanje ministrici za javno upravo glede zakona o prostovoljstvu. Jaz mislim, da je to področje zaščite in reševanja oziroma gasilstva in statusa gasilcev in tako naprej, da je sorazmerno, torej kar precej povezano tudi z zakonodajo na področju prostovoljstva, vendarle sta to dve dejavnosti in gasilstvo je le neka specifika v slovenskem prostoru, tudi zaradi tradicije, ki je zagotovo drugačna, kot je v neki Nemčiji ali, ne vem, kakšni evropski ni srednjeevropski državi, kaj šele malo dlje. Ko sem prej rekel, da se seveda struktura naravnih nesreč spreminja, se zagotovo s tem spreminja tudi potreba po opremljenosti operativnih enot, potreba po izobraževanju operativnih enot in na koncu koncev tudi po organiziranosti oziroma reševanju statusa gasilca in tudi potreba po pregledu kategorizacij posameznih operativnih enot oziroma društev posameznih občin in s tem v zvezi tudi ponovno prerešetanje normativov, ki jih je treba v teh enotah izpolnjevati. Jaz sem prepričan, da občine izredno dobro skrbijo, enako kot uprava na Ministrstvu za obrambo, da dobro skrbijo za področje gasilstva. Konec koncev, kot sem uvodoma rekel, je župan tisti, ki je odgovoren za področje zaščite in reševanja. Ne glede na to kakšna bo usoda, jaz predvidevam, da ne bo pozitivna usoda tega vloženega zakona, bom zelo vesel, če bomo kmalu priča razpravi v Državnem zboru in v ekipo, ki to pripravlja, tudi ne dvomim, da bodo v razpravi vse te dileme, ki so v današnji razpravi in ki še bodo, ki jih je tudi gospa ministrica nakazala, tudi na zadovoljiv način rešene. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Nekajkrat je bilo že danes izrečeno, da je v zadnjem času čutiti, da bodo v letošnjem letu lokalne volitve, zato tudi takšna poplava predlogov sprememb zakonov, ki bodo všeč ljudem, volivcem, vendar gasilci so zelo preprosti, zelo delovni, požrtvovalni, pogumni in dobri ljudje in pomembno je, da so tudi zelo realni in se znajo v najtežjih in težkih trenutkih držati mirno in v čim večji meri čim hitreje pomagati tistim, ki so pomoči potrebni. Tudi v tem trenutku. Včeraj sem se z nekaterimi pogovarjala, se zavedajo, da s strani predlagateljev ni bil izbran ravno pravi trenutek. Na eni strani govorimo o krizi, govorimo, da ni denarja, na drugi strani bi želeli spremembe. Tudi sama bom podprla spremembe, ko bo tudi s strani gospe ministrice in ministrstva ter tudi ostalih s strani Vlade bilo izrečeno, da je postavka, skozi katero lahko sfinanciramo te potrebne spremembe. Vendar takrat je treba celovito pristopiti, spremeniti vseh pet potrebnih zakonov in ne bodimo diskriminatorni do drugih prostovoljcev, temveč poglejmo to celovito, kot je to potrebno. Zagotovo pa tudi sama kot članica najstarejšega slovenskega gasilskega društva Metlika si želim danes zaključiti, tako kot sem v soboto na občnem zboru, z gasilskim pozdravom na pomoč.
Besedo ima gospod Miran Jerič.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica s sodelavcema, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Sam za razliko od mnogih menim, da predlog zakona oziroma sprememb in dopolnitev zakona o gasilstvu ni niti strokovno dobro pripravljen, niti ni rešitev celovita. Pravno sistemsko je neustrezna in tudi nekonsistentna. Takšno rešitev statusa gasilcev v naši državi oziroma na sploh tistih, ki sodelujejo v sistemu zaščite in reševanja, je treba urediti v področni zakonodaji. S temi besedami sem zavrnil leta 2005 rešitev, ki so jo predlagali Social demokrati, pri zakonu, ki ste ga predlagali vi, s temi besedami. V meni so bila velika pričakovanja, da boste v treh letih status reševalcev te države uredili, pa se niso izpolnila. Danes verjamem tej vladi, verjamem argumentom, da je zakon neustrezno pripravljen in da bo Vlada v letošnjem letu pričela urejati status reševalcev v naši državi. S to razpravo ne delamo nič dobrega, ne gasilcem, še manj pa sistemu za zaščito in reševanje. Pričakovanja na nek način so velika, rešitve pa neustrezne. Jaz si želim, ko bo Vlada prišla z rešitvijo, da bomo urejali kompletni sistem zaščite in reševanja kot enega od pomembnih sistemov našega obrambnega sistema in da bomo status uredili tako, kot se spodobi. Tako za gasilce in gasilke, za gorske reševalcev, kinologe, potapljače oziroma vse, ki sodelujejo v tem sistemu zaščite in reševanja. In to je potrebno urediti v več zakonih. Omenjate zakon o financiranju občin. Res je, da je znotraj primerne porabe tudi denar za področje požarnega varstva, ampak jaz trdim, da je sedanji zakon o financiranju občin slab, da je bil stari zakon boljši, ki je skozi zagotovljeno porabo zagotavljal tudi delež sredstev za področje požarnega varstva in se je vedelo, na kakšen način je treba ta sredstva zagotavljati. Te stvari je treba urediti predvsem v sistemskem zakonu, to je v zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami in pa v zakonodaji s področja davčne politike in zavarovalništva. In še nekaj delate - s tem zakonom posegate v izvirno pristojnost lokalnih skupnosti. Organizacija gasilske službe je izvirna pristojnost lokalnih skupnosti in odgovornost župana, občinskega sveta in še koga, ki skrbi za varnost naših občanov na območju posameznih lokalnih skupnosti. Jaz mislim, da se parcialnim zakonom na tak način ne da posegati. Če pa občine ne morejo zagotavljati svoje izvirne pristojnosti, potem se pa vprašajmo, kakšne občine smo naredili. Vprašajmo se, kakšne občine smo naredili. Mi v Hrastniku z veseljem zagotavljamo tako denar za opremo, za usposabljanje, za zavarovanje, za zdravniške preglede in še kaj. In smo ponosni na to, in bomo to delali tudi v prihodnje. Hvala.
Besedo ima gospa Silva Črnugelj.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljena ministrica in ostali! Jaz ne bom nikoli pozabila, ko je mladi gasilec in reševalec po reševalni akciji rekel: "Tukaj sem, da služim svojemu ljudstvu in narodu." Med ostalim mislim, da smo tudi mi tukaj, poslanci, da služimo svojemu ljudstvu in narodu. In naše poslanstvo je, da poskrbimo za vse, za vse prostovoljce in za vse reševalce, da niti eden izmed njih ne bo v privilegiranem ali drugačnem položaju. Predlog zakona dejansko ne rešuje zadeve na ustrezen način in zato lahko samo rečem, da predlog zakona ne ne spreminja določbe Zakona o gasilstvu, zlasti ne v 11.a členu, kjer je definirano opravljanje javne službe in je natančno povedano, kako in na kakšen način se stvari strežejo, nadzor nad uporabo javnih sredstev, o tem kako in na kakšen način se uporabljajo javna sredstva, kako in na kakšen način se uporabi tistih 45 milijonov evrov, zakaj se samo toliko in toliko sredstev namenja za ostale zadeve, za tiste, o katerih govorite v teh borih štirih členih zakona, da boste poskrbeli za gasilce in ostale. Ne vem, od kod alergija vseh na celostno, celovito oziroma sistemsko rešitev tega zakona oziroma rešitev na sploh prostovoljcev in njihovega statusa. Ker prostovoljci so pomembni in pomembna so njihova dejanja, ki jih počnejo za nas in za vse tukaj v dvorani. Zato mislim, da bo treba v bodoče nameniti mnogo več pozornosti zakonu o prostovoljstvu in ne samo tistim zakonom, ki smo jih naštevali, zakon o dohodnini, zakon o zavarovalništvu itd. Bilo jih je že veliko naštetih. Jaz mislim, da dejansko dajmo pozornost nameniti celostnemu, celovitem pristopu in predvsem takšnemu pristopu, da bo prostovoljstvo rešeno. Hvala lepa.
Gospod mag. Radovan Žerjav. Ga ni. Gospod Mirko Brulc.
Lepo pozdravljeni! Seveda gre za predvolilno obdobje in koketiranje z raznimi združenji, danes gasilci, jutri bomo z lovci, s športniki itd. To oceno poudarjam tudi zaradi tega, ker sem prebral magnetogram iz septembra 2005 in me na to navaja. Ne bom ponavljal zadeve, ki so bile že izrečene. Obenem se kot župan ne morem odpovedati skrbi za razvoj gasilstva, odmisliti skrbi za vključevanje mladih gasilcev v vrste, odločati v strokovnih timih o opremljenosti in še marsičem. Tukaj berem mail neke gospe, ki iz Raven na Koroškem pošilja neko sporočilo in pravi: "Gasilce rabimo bolj kot vojsko." Ko je mir in vsakdanjem življenju, je že res, ampak da bi se zato odpovedali vojski, mislim, da ne pride v poštev. Ima pa povsem prav, ko opozarja, da župan Raven na Koroškem želi ukiniti poklicne gasilce. To je rezultat tega, ker smo razdrobili to našo lokalno samoupravo na majhne občine, ki ne zmorejo teh stroškov, ampak ni treba, da ima vsaka vas gasilsko društvo, če se sama ne organizira. Da pa župan upa ukiniti poklicne gasilce, pa prevzema izjemno odgovornost. Poudarjam, da nimamo samo prostovoljnih gasilcev, imamo tudi jamarje, gorske reševalce, potapljače in tako dalje. Na Goriškem vsaj gorski reševalci tedensko rešujejo jadralne padalce in podobno. Ne moremo izključiti iz teh skrbi nekatere strukture, ki so za tudi za vse nas zelo zelo pomembne. Naj povem tudi, da je opremljanje naša velika skrb. Če bi to vse prepustili, vedno rečemo grobo, Ljubljani, ali pa scentralizirali, potem ne vem, kako bi zadeva tekla. Mi pa se močno povezujemo med občinami, močno se povezujemo tudi čez meje in imamo velike uspehe v sodelovanju z ustreznimi strukturami v Italiji. Celo projekte skupaj pripravljamo in se dogovarjamo o skupni pomoči, ko je treba reševati. Prostovoljstvo je seveda izjemnega pomena, pa naj gre za krvodajalce, tabornike ali gasilce. Ne bom pa izrekel zahval vsem tem, kajti tisti, ki me poznajo, že vedo, kakšno pozitivno mnenje imam do teh struktur. Pozabili smo na izjemno koristno in učinkovito organiziranje prebivalcev v bivši Jugi, imenovani "Nič nas ne sme presenetiti". Vsi, ki izhajamo iz prejšnjega režima, se tega močno zavedamo in znamo reagirati. Mladi pa danes pogledajo proč, ko srečajo torbičarja in še kakšno tako akcijo na ulici. Mislim, da bi v vzgojo morali vključiti ponovno te vrednote, ki smo jih s to akcijo "Nič nas ne sme presenetiti" med ljudmi, med najmlajšimi do najstarejših negovali in imeli tudi velike uspehe. Za konec. Zakonodaja seveda zahteva spremembe, posodobitve, vendar na vseh področjih, na vseh nivojih, ne samo pri gasilcih, zato bomo seveda počakali na zakonske predloge ministrstva, ki bo verjetno moralo angažirati tudi ostale predstavnike Vlade. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Rado Likar.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovana ministrica s sodelavci, spoštovane kolegice poslanke in poslanci. Zanimivo bi bilo slišati strokovno javnost oziroma gasilce prostovoljce same, ali podpirajo ta zakon ali ne. Na žalost je ta debata, ki poteka tu v Državnem zboru, popolnoma ideološko obarvana, podkrepljena z očitki, zakaj ni to storila prejšnja vlada, ko je to predlagala tedanja opozicija, in tako naprej. Menim, da je to popolnoma nepotrebno in žaljivo do gasilstva na Slovenskem. Ugotoviti je treba samo, ali je ta sprememba zakona potrebna ali ne, jo podkrepiti z argumenti, na koncu sprejeti odločitev. To mislim, da je vsa umetnost. Sicer pa so prostovoljna gasilska društva ena najstarejših, če ne najstarejša oblika organiziranosti in oblika družabnega življenja Slovenk in Slovencev. In taka bo tudi ostala, ne glede na to, ali bo ta sprememba zakona oziroma ta dopolnitev zakona sprejeta ali pa ne. Slovenci imamo še vedno, hvala bogu, ta čut za pomoč in solidarnost do sočloveka, ki je v stiski in potreben pomoči. Naj tu omenim samo požare, ki se od časa do časa zgodijo recimo samo na vasi, ko kmetu pogori gospodarsko poslopje, pa do večjih nesreč v industrijskih obratih in naravnih nesrečah, kot je bil primer pred časom poplave v Železnikih, pa še bi lahko našteval. V Poslanski skupini SDS s tem predlogom želimo dati samo delno priznanje slovenskemu gasilstvu in mu omogočiti nadaljnji razvoj ter povečati usklajenost, racionalnost in učinkovitost izvajanja operativnih nalog gasilstva, ki je, kot vemo, sestavni del varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. In tudi to je res, da bi to lahko storila že prejšnja vlada ali pa predprejšnja. Dejstvo je, da so te spremembe potrebne in po mojem prepričanju so te določbe lahko spremenijo tudi parcialno, če hočete. Koalicija hoče ta problem rešiti sistemsko in celovito. Danes je možnost, da storimo ta prvi korak in prepričan sem, da te predlagane rešitve tudi v prihodnosti ne bodo postale nepotrebne, da bi zaradi teh sprejetih določb bilo treba spreminjati zakon. Predlagatelj, to je Poslanska skupina SDS, v predlogu dopolnitve med drugim tudi bolj natančno opredeljuje pojme s področja gasilstva. Zavedati se je treba, da je operativni gasilec prostovoljec in da opravlja zahtevne naloge pri gašenju in reševanju v primeru požara, reševanju v prometnih in drugih naravnih nesrečah in da je to najcenejša oblika pomoči. Nemalo je tudi delodajalcev, ki se na glas ali po tihem otepajo zaposlitvi takšnega gasilca, saj je znano, da obstaja možnost, da bo zaradi opravljanja nalog gasilstva velikokrat odsoten s svojega delovnega mesta. Vendar se moramo zavedati, da je zaposlovanje usposobljenih gasilcev lahko koristno tudi za delodajalce, saj s svojim znanjem in veščinami marsikdaj lahko preprečijo ali omilijo velike požare v svojih industrijskih obratih in tako preprečijo stroške, ki jih včasih lahko merimo v 100 tisoče evrov. V dopolnitvah predlagamo tudi, da država zagotovi sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev in sredstva za preventivne zdravstvene preglede gasilcev prostovoljcev. Na drugi pa želimo ustrezno spodbuditi in nagraditi tudi prostovoljnega gasilca pri opravljanju tega zahtevnega in izredno koristnega dela. Predlagamo torej, da se vsakemu gasilcu zagotovi dodatno zdravstveno in pokojninsko zavarovanje za vsak dan opravljanja javne gasilske službe. In seveda ste se že in smo se že vprašali po finančnih posledicah. Nekaj večji bi bili izdatki iz proračuna za plačilo dodatnega zdravstvenega zavarovanja teh operativnih gasilcev, seveda pa bi na drugi strani lahko ogromno prihranili na račun tega preventivnega delovanja, še posebno ob naravnih nesrečah in požarih, kjer prav prostovoljni gasilci pripomorejo k zmanjšanju materialne škode, ki jo je včasih tudi nemogoče izmeriti. Po mojem prepričanju ta zakon ni samovšečen in populističen, kot poslušamo očitke koalicije, ampak je po mojem mnenju odgovor na težave, s katerimi se gasilci srečujejo. Bolj so po mojem mnenju populistične vaše trditve in vaši pozivi Vlade Republike Slovenije, naj problematiko reši sistemsko in celovito. Ta sistemskost in celovitost reševanja problemov se obljublja že ves čas in to kar na nekaj področjih, kjer naša poslanska skupina predlaga kakršnekoli spremembe predpisov. Jaz bom ta zakon podprl, ker smatram, da je korak naprej k urejanju statusa prostovoljnega gasilstva. Prepričan pa sem, ker vsak predpis, vsak zakon je živa stvar, in mogoče, če bo koalicija prišla z neko celovito in sistemsko rešitvijo tega področja, bomo to z veseljem podprli tudi. Hvala.
Besedo ima gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav, velja vsem v dvorani, posebej še ministrici in gospodu Bogataju, poveljniku civilne zaščite Republike Slovenije. Z njim se srečujem že več kot 20 let tudi kot profesionalec in sedaj kot prvi gasilec v občini. Moram reči, da me veseli, da smo odprli to razpravo v Državnem zboru. Pa me sploh nič ne moti, da je to volilno leto, v katerem se bo volilo na lokalni ravni. Glavno in pomembno je, da spregovorimo o tako pomembnem segmentu zaščite in reševanja, kot je področje gasilstva. Nekatere naloge bomo v tej državi morali rešiti. Tukaj mislim, ko primerjamo Slovensko vojsko, obrambo, in področje zaščite, reševanje. Na eni strani imamo profesionalno vojsko, plačujemo rezervni sestav, na drugi strani pa imamo prostovoljce, gasilce, tabornike, Rdeči križ, jamarje in še marsikoga, da ne bi našteval. Za te pa tudi moramo zagotavljati določen del sredstev. Brez prostovoljnih gasilcev ne bi imeli nikoli tako uspešnega področja zaščite in reševanja. Tega se verjetno v tej dvorani vsi mi še kako dobro zavedamo. Posebej pa še župani občin, ki so najbolj odgovorni na področju svoje občine. Takrat, ko ni potrebe na tem področju, takrat je biti "luštno" župan. Ko pa je problem na tem področju, je pa malo težje in šele takrat se marsikje zavedajo, kako pomembno je imeti dobro organizirano področje zaščite in reševanja. Gasilci gasijo požare, sodelujejo v prometnih nesrečah, pri razlitju nevarnih snovi, reševanju iz vode in na vodi. Dostikrat ali pa večinoma so prvi na mestu nesreče in odhajajo zadnji. Karikirano povedano od enega od naših operativcev iz lokalne skupnosti, iz katere prihajam, je bilo rečeno takole: mi pridemo prvi, rešimo ponesrečenca iz avtomobila, izrežemo ga, na koncu počistimo cesto in rokavice, ki jih je odvrgel tudi zdravnik, ko je sodeloval pri reševanju. In to jim verjamem. So splošni reševalci, pridni in tja ne prihajajo zaradi tega, da bi bili plačani, ampak prihajajo, ker je znotraj njih čut solidarnosti, odgovornosti, humanitarnosti. In to v tej državi moramo razumeti in spoštovati. Glede na to, da toliko let spremljam to področje, sem že omenil, da kot profesionalec nekaj časa, moram reči, da nobena vlada, niti prva po osamosvojitvi Slovenije, pa niti ta, ki je zdaj, tega področja še ni rešila. Ne ocenjujem kot negativno, da je prišel v državnozborsko proceduro ta zakon, ki ga danes obravnavamo. Spodbudil je razpravo. Pozitivno pa tudi ocenjujem predlog rešitve gospe ministrice in upam, da se bo to tudi zgodilo. Ne samo zakon o gasilstvu, ki ga imamo sedaj oziroma bo prišel tudi verjetno novi, marsikatere druge zakone moramo razrešiti, kot je zakon o varstvu pred požarom, potem zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, uredba o organiziranju, opremljanju itd., reševalnih enot, potem pravila gasilske službe in druge dokumenti, ki so vezani finančno na to področje, je treba urediti. In to ni mali zalogaj. Seveda pri vsej tej zgodbi pa moramo upoštevati tudi prihodkovno stran proračuna. Tega se dobro zavedam, ampak prve korake pa bo treba storiti. Ne smemo pozabiti, da imamo v Sloveniji 1295 prostovoljnih gasilskih društev, 68 jih imamo na področju podjetij, 118 gasilskih zvez, 17 gasilskih regij in 133.065 članov, katerih član sem že več kot 40 let tudi osebno. Za to veliko organizirano silo na področju zaščite in reševanja bomo morali res zagotoviti sredstva za izobraževanje, za zavarovanje, za zdravniške poglede, za zavarovanje v primeru poškodbe ali smrti. Urediti bomo morali tudi ta odnos delodajalec - gasilec. Za vsak tak primer bo treba tudi še razmišljati, da bomo dodatno zdravstveno zavarovali in pokojninsko zavarovali gasilca za tisti dan, ko bo opravljal te naloge. Gospa ministrica, prepričan sem, da se ni treba bati ali bodo župani ta sredstva, ki jih po primarni porabi država namenja občinam, zagotovili ravno za področje gasilstva. V vsakem primeru bi okoli 3% teh sredstev primarne porabe bi morale občine zagotoviti za delovanje prostovoljnih gasilskih društev. Jaz moram reči, da smo mi v lanskem letu zagotovili skoraj tristo tisoč evrov, kar predstavlja 3,75% te porabe. In ponosen sem na gasilce v občini, in ne samo v občini, tudi v celotni državi. Če je potrebna pomoč na kateremkoli območju, gasilci so vedno tam. In to, spoštovani kolegi in kolegice, moramo ceniti. Zato premik na tem področju moramo v prihodnosti storiti. Pa če je to še tako težka situacija, storiti ga moramo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Dušan Kumer.
Hvala lepa za besedo. Ker nimam časa, bom rekel, nisem gasilec, sem pa doma zraven gasilskega doma in poznam probleme in vprašanja gasilcev in se strinjam s predlogi in rešitvami, ki jih je predstavila ministrica, zato upam, da bomo v temu letu del teh problemov rešili. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Tadej Slapnik. [[Ga ni.]] Gospod Janez Ribič.
Hvala. Spoštovana gospa ministrica, gospod Bogataj, spoštovane poslanke in poslanci! Moram reči, da me veseli in pozdravljam, da je prišel Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o gasilstvu na poslanske klopi. Bojim se, da danes ne bo dobil podpore za nadaljnjo obravnavo. Če pa se bo nadaljevala ustaljena praksa Vlade in pa koalicije, sem prepričan, da bo čez kakšen mesec, mesec ali pa pol prišla z vaše strani pobuda za spremembo oziroma dopolnitev zakona. In če boste takrat upoštevali kaj naših pripomb, ki jih je bilo danes z vseh strani veliko, smo naredili korak naprej na tem področju prostovoljnega gasilstva. Sam bi rad dodal, da smo v 1. členu, ker v zadnjih letih vse pogosteje prihaja do požarov in nesreč tudi v industrijskih obratih, zato bi bilo dobro stimulirati delodajalce tudi za ustanavljanje prostovoljnih industrijskih gasilskih društev in znižati predpisano število zaposlenih za ustanovitev prostovoljnih industrijskih gasilskih društev. Primer v Mariboru, v bivšem Tamu in MPT-ju Melje je sedaj na isti lokaciji prek 300 malih podjetij, ki ne potrebujejo požarnega varovanja, požarna ogroženost pa je na teh lokacijah veliko večja. Na prostoru Boris Kidriča je tudi več manjših podjetij, ki se ne morejo dogovoriti za stroške gasilske enote, gasilsko društvo pa je po 130 letih ukinjeno. Za varovanje vsi podpisujejo pogodbe z varnostnimi podjetji, tudi za požarno varnost, na primer varnost G7, Protect in tako naprej. Ob požaru ali nesreči pa gasilci posredujejo v podjetjih. Tudi v podjetjih v tuji lasti, na primer Henkel v Mariboru, seveda v breme lokalne skupnosti. Nobeno ali zelo malo podjetij ima z javno gasilsko službo podpisane pogodbe za varovanje, gašenje in reševanje. V 8. členu piše: "...ustanovi in zagotovi delovanje gasilske šole za izobraževanje in usposabljanje kadrov v gasilstvu." Treba je vzeti prevelik vpliv Gasilski zvezi Slovenije. Šola pa naj postane neodvisna izobraževalna in raziskovalne institucija, ki bo spremljala tehnološka spoznanja v svetu in jih prenašala na slušatelje gasilce. Avtomobilska industrija tukaj prednjači, izobraževanje reševanja ob prometnih nesrečah pa zaostaja, prav tako nesreče z nevarnimi snovmi. Tam smo tudi zapisali "sofinancira naloge zaščite in reševanja, ki so širšega pomena, zlasti pri nesrečah v prometu, nesrečah z nevarnimi snovmi, reševanju na in iz vode ter reševanje v avtocestnih predorih". Predlagam, da država financira intervencije izven domače občine. primer, kot je bilo v Železnikih, požar na Krasu, neurje na Ptuju, požar v Lovrencu na Dravskem polju, poplave na Primorskem in tako naprej. Za dovoljenje se je treba dogovoriti z lokalno skupnostjo, da lahko enota intervenira izven občine, sedaj pa sploh ni vedela, kam so šla vozila in ljudje, refundacije, plačila odsotnosti z dela pa so šle iz in na račun lokalne skupnosti. Primer, črpalke za poplave prostovoljnega gasilskega društva Dvorjane so bile v Železnikih in v Pomurju ob poplavah po nalogu Urada Republike Slovenije za zaščito in reševanje, servisiranje ali popravila pa je plačevala občina Duplek. V 8. členu smo tudi zapisali "zagotavlja pogoje za delovanje Gasilske zveze Slovenije in Združenja slovenskih poklicnih gasilcev". Država naj financira tudi regijske gasilske zveze, saj si po navadi več občin težko porazdeli stroške zvez. Občinske gasilske zveze pa nas se financirajo iz občine, za katero so ustanovljene. Država naj sofinancira opremo, ki je zajeta v državnem načrtu: črpalke, vreče za poplave, tehniko za gašenje gozdnih požarov in podobno. Veliko je bilo danes povedanega. Podpiram nadaljnjo obravnavo dopolnil predloga zakona o gasilstvu, saj bomo s tem izboljšali status prostovoljnih gasilcev v Sloveniji ter jim s tem izrazili spoštovanje, naklonjenost ter zahvalo za njihovo prostovoljno, velikokrat smrtno nevarno delo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Milan Čadež.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav, spoštovana gospa ministrica s sodelavcema, spoštovane kolegice in kolegi! Sam prihajam iz lokalnega okolja, kjer so se v letu 2007 zgodile stvari, ko smo šele spoznali, kaj nam pomeni prostovoljni gasilec. In prav te poplave v Železnikih so spremenile to gledanje na našega prostovoljnega gasilca. In če potem povzamem, ko sem obiskal občne zbore v občini, nekako skupni imenovalec je bil, "no, gospod župan veliko občina da za prostovoljno gasilstvo, vendar določene stvari pa še manjkajo". In prav ta status prostovoljnega gasilca, mislim in sem prepričan, da je v tem predlogu zakona na mestu. In prav današnja razprava me nekoliko žalosti, da se je spet razdelila na dva dela, žal, na dela koalicije in opozicije. In prav to pozitivno gledanje na prostovoljnega gasilca, ki temelji na prostovoljstvu, na prostemu času posameznika, menim, da to ne gre v to pravo smer. Verjetno imamo danes glavno besedo po izkušnjah sigurno župani. To pa zaradi tega, ker smo tisti najbolj odgovorni za občinske proračune in tudi za sredstva, ki se stekajo v ta namen. Naš predlog je, da bi zdravniške preglede in zavarovanje prenesli v breme države. Še vedno so vse ostale investicije na bremenu občin, kar se lahko deloma strinjamo ali pa tudi ne. Ko je določeno lokalno območje, ni važno kje v Sloveniji, pomoči potrebno, vemo, da so gasilci, ni važno od kod, prvi poklicani in v zadnjem času vedno bolj tudi usposobljeni za večino teh najbolj nevarnih in zadanih nalog. Sam imam tudi predlog glede nabave pri investicijah, ko se sedaj obravnava 20% davek, če bi tudi v tej smeri kaj naredili. Dodatno prostovoljno zavarovanje je pa tisti del, ki naj bi bil ena izmed stimulacij za prostovoljnega gasilca. In tudi beseda, stavek gospe ministrice, da moramo to reševati v več zakonih, se mi zdi zelo na mestu. Na mestu se mi pa ne zdi izjava predsednika Vlade, da bi bil urejen status gasilca v letu 2013, in to vsekakor ne gre skupaj. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem. [[Je ni.]] Gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Mi s predlogom zakona želimo bolj natančno opredeliti status prostovoljnega gasilca, zagotoviti večjo motivacijo za delovanje v gasilskih društvih, čeprav vemo, da kakšnih hudih težav s članstvom nimajo. Poleg tega bi pa stimulirali tudi delodajalce, da bi raje zaposlovali gasilce. Nekateri kolegi ste zakonu oporekali, češ, da bo ta problem urejen z zakonom o prostovoljstvu. Vendar pa pri hitrosti te vlade ne vemo, če bomo kdaj in če sploh bomo dočakali ta zakon o prostovoljstvu, kje blizu na vidiku še ni, tako da se stalno pogovarjamo o tem, da nekaj bo sistemsko urejeno, pa nikoli ne vemo, kdaj bo to oziroma če so že določeni kakšni roki, se potem vedno kršijo. Mi smo pač želeli določeno problematiko urediti. Kot že tolikokrat prej urejamo en problem in se ne ukvarjamo z desetimi naenkrat, ker je to velikokrat še precej težje urediti. Omenjeno je že bilo, da Slovenci imamo gasilsko tradicijo. Tisti, ki pravite, da bi morali stvari pripraviti drugače, predvsem kar nekaj županov je tudi v tem Državnem zboru, ki vedo, kaj in na kakšen način oziroma kako urejajo gasilsko službo v svoji občini, najbrž bi lahko našli kakšen skupni jezik, kak skupen predlog, skupen amandma, ki bi zadevo izboljšal, če se vam zdi, da ni napisano tako, kot bi naj bilo. Vlada v svojem mnenju pravi, ko naštejete vse, zakaj se pač nekaj ne da, jaz vedno pogrešam, kako bi stvari uredili, ne pa iskati variante, kako jih ni treba urediti ali pa kako se jih ne da urediti, ampak pustimo to. Tukaj na 4. strani pravite, "v tem smislu je Državni zbor Republike Slovenije že naložil Vladi, da predlaga ustrezne rešitve v resoluciji o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v letih 2009 do 2015..." In me v zvezi s tem zanima, kaj je Vlada na tem že naredila oziroma s kakšnimi rezultati nam lahko postrežete. Jaz bom pa seveda predlog podprla.
Besedo ima gospod Vito Rožej. [[Ga ni.]] Gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo. Spoštovani! Zelo pohvalno je, da imamo pri tej točki tako močno zasedbo s strani Vlade. To v tem mandatu ni ravno slučaj vedno. In so tukaj ljudje, ki se na to dobro poznajo. To samo tako za začetek kot preblisk. Dejal bi, da je to zakon za vse: tako za aktivne udeležence, tiste, ki pomagajo, gasilce konkretno v tem primeru, in pa tiste, ki pomoč potrebujejo. Me pa moti odgovor, ki ga vedno slišimo v opoziciji, ko predlagamo kakšen zakon, namreč mogoče, če nekdo prizna, da je zakon sicer dobro mišljen, da pa je prepisan od sedanje vladajoče koalicije, je pa neustrezen. Se pravi, če je prepisan od vas iz prejšnjega mandata, je pa neustrezen, potem pa se mi postavlja vprašanje, zakaj ste pa v prejšnjem mandatu predlagali takšen zakon, ki je sedaj pa neustrezen. Ampak takrat ste ga predlagali kot zelo dobrega, zdaj pa pravite, da smo ga mi prepisali, je pa neustrezen, ker smo ga mi prepisali, pa ga predlagali. Tukaj zdaj nekaj ne gre skupaj. Vedno se pojavlja tudi zavrnitev v smislu, da Vlada pripravlja nov zakon, ki bo celovit, sodoben, kompleksen in podobne stvari, zato ta vaš predlog ni dober. Dejstvo pa je, da je čas, da se gasilcem prizna, da se ovrednoti njihovo delo, ki ga opravljajo. Sem pa prepričan, da bo to treba narediti postopoma. Tisti, ki mislite, da boste zadevo rešili celovito, sotprocentno, da boste vse zajeli v zakonu, ki bo prišel, to je isto, kot če bi želeli skočiti iz pritličja v deseto nadstropje. Spoštovani kolegi, to ne bo šlo! To bo treba urediti postopoma, po stopnicah. Če bomo skakali, in to najprej po eno stopnico navzgor, potem bomo prišli na koncu do neke kompleksne in celovite rešitve. Sedaj, ko vi pravite, da bo ta vlada predlagala celovit in kompleksen zakon, ki bo vse rešil, že vnaprej vem, da to ni mogoče. Kar spomnite se, kako Ministrstvu za obrambo in ministrici klestijo proračun. In jaz mislim, žal, da bo lahko zadovoljna, če ji ne bodo še kaj oklestili. Upam, da ne bo šlo na račun tega civilnega dela, tudi, žal, če bo šlo na kakšen drug račun. Ampak to so objektivna dejstva. Tako je in zato je že vnaprej obsojeno tisto "celovito in vse bo rešeno". Ni mogoče, postopoma bomo lahko prišli v deseto nadstropje. Mi pač predlagamo, ne vem, mogoče je že to dve nadstropji. Po nadstropjih bomo prišli v deseto nadstropje. Dejstvo je, da ko vse odpove nekje na terenu, je normalno, da pokličemo gasilce. To je čisto normalno, to je tako, kot da je podnevi svetlo. To pa zato, kar gasilstvo pri nas ima bogate korenine. Je pa res, da je to predanost gasilcev treba postaviti v sedanji čas. Včasih je bilo dovolj, če smo gasilcem dali kolikor toliko primerno opremo in so bili zadovoljni. Danes je pa drugačen čas, so drugačne zahteve, in je treba te standarde nadgrajevati. Jaz še vedno pravim, postopoma bomo prišli do neke rešitve, ki si je želimo. Je pač tako, da v Sloveniji je normalno, ko rabimo pomoč, da pokličemo 112. To je za nas popolnoma normalno. In rekel bi še to, da ta zakon ni populizem. To je vzeto iz realnosti. Mogoče ni najboljše napisano, najlepše napisano, zato pa je zakonski postopek v parlamentu, da ga dopolnjujemo, izpopolnjujemo, da brusimo zakon, dodajamo, tako da ne bi bilo nič nenavadnega, če bi tudi ta zakon, če bi ga seveda potrdili za nadaljnjo proceduro, še izpopolnili in bi dodali še tisto, kar mislite, da je treba in kar je realna danost v tem mandatu. Poleg tega je treba zadeve postaviti v okvir podnebnih sprememb. Podnebne spremembe so tu, naravne nesreče so tu, si jih ne želimo, ampak tako pač je. Žal ne moremo odločati, ali pride nevihta ali ne pride. Tu so in zato bodo potrebna sredstva, potrebna bo oprema in potreben bo tudi človeški potencial, ki ga imamo - dobrega - treba ga je ohraniti prostovoljnega, dokler ga lahko. Glede na to, da je bilo prej omenjeno, da bi želeli s tem zakonom podržaviti gasilsko službo, jaz mislim, da to ni res. Jaz sem vam mislil prebrati ta zakon, ker na začetku je kazalo, da ga nekateri niste prebrali, ampak zdaj zadnje razprave kažejo na to, da nekateri ste zakon prebrali in v tem smislu tudi razpravljate, zato vam tega ne bom prebiral, kajti ta zakon samo dopolnjuje nekatere stvari. Država ima že zdaj določene obveznosti do gasilcev in gasilske službe. Tu samo nekaj dodajamo, ne pa, da bi kaj podržavljali. In to je tudi ena od prednosti slovenske organiziranosti gasilcev, da nismo v preteklosti nasedli, da bi maksimalno gradili na profesionalnosti, kot je naša sosednja država z juga ali vzhoda, kakorkoli že hočete. In takrat smo ohranili to prostovoljnost. Jaz in tudi v moji stranki pravimo, da dokler bomo lahko to držali, moramo to držati. To nam priznavajo tudi tisti, ki imajo mogoče še daljšo gasilsko tradicijo, pa se je tam prostovoljnost že malo pokvarila in so prav navdušeni, ko vidijo, kako to pri nas še funkcionira. Vendar pa moramo iti mi tudi s časom naprej in sistem dograjevati. In še enkrat povem, samo postopoma bomo lahko prišli do končne rešitve. Če pa bomo kar z enim zakonom želeli rešiti celovito in kompleksno vse naenkrat, pa sem prepričan, se bojim, da nam to ne bo uspelo. Če pa bo tak zakon prišel s strani Vlade v proceduro, pa mi lahko verjamete, da ga bom sam osebno tudi podprl. Samo po izkušnjah, kako se dela s sredstvi za Ministrstvo za obrambo s strani Vlade, se bojim, da bo treba ubrati postopno pot. Jaz seveda podpiram tak zakon in bom glasoval za nadaljevanje procedure. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Gvido Kres.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Zelo malo je možnosti, da bi ta zakon dobil zeleno luč za drugo obravnavo, zaradi tega bi se dotaknil enih izjav oziroma tega, kar smo danes slišali. Pravijo, da je mladi gasilec izjavil: "Služim ljudstvu in narodu." Zaradi tega je tudi pristopil k gasilcem. Poglejte, če bo imel tak vzor v podjetjih, v tistih podjetjih, kjer ne pustijo prostovoljcev, da bi se aktivirali, najbolj verjetno ne bo dolgo čutil takšne pripadnosti. Zaradi tega bi rekel v nadaljevanju, dajmo posvetiti čim več pozornosti temu, da prikažemo javnosti, kako pomembni so ti prostovoljni gasilci za slovensko državo, da ne bomo tega, kar imamo, zapravili zaradi takega obnašanja nekaterih ljudi, kot da oni v tovarni ne bi potrebovali takih ljudi, ki bi bili usposobljeni za to zadevo. Ko na drugi strani vendarle vidimo, ko gredo gasilci od vrat do vrat, so ljudje za to, da veliko prispevajo, da dajo za to gasilstvo [[...]] [[Opozorilo za konec razprave.]] [[...]]da čisto vsak bo enkrat to pomoč potreboval. Še bi lahko govoril, zmanjkalo mi je časa, pa drugič. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Vse prav lepo pozdravljam, tudi ministrico in sodelavce iz njenega resorja. Jaz mislim, da se je treba lotiti obravnave vsebin, ki prihajajo v Državni zbor na način, ko ga lahko absorbiramo. Če imamo pred seboj sedaj novelo zakona o gasilstvu, potem je prav, da se posvetimo tej tematiki. Glede na to, da smo v prejšnjem mandatu naredili na tem področju pomemben korak, naredimo nadaljnji korak, je prav, da naprej, postopoma, kot so nekateri kolegi na to opozorili. Leta 2005 je bilo tudi predvolilno leto in takrat ste tudi predlagali nekatere rešitve k zakonu, te rešitve tudi podprli, tu imam izpise glasovanj sedanjih koalicijskih poslancev, takrat ste bili v opoziciji, in amandmaje, ki ste jih takrat predlagali in menda so bili to vaši amandmaji, ki ste jih podprli: gospod Gantar, Anderlič, Kontič, Kumer, Potrč, Sajovic. Takrat so bili ti predlogi rešitev, o katerih govorimo danes, povsem sprejemljivi, pa takrat nekako ni bilo morda podpore ali pa zadostne podpore v tedanji koaliciji, predvsem zaradi tega, ker smo že s tistim zakonom naredili dovolj velik korak naprej. Danes, ko nas obtožujete, obsojate, da povzemamo vaše rešitve, to se pravi, da predlagamo rešitve, ki ste jih vi predlagali v prejšnjem mandatu, pa govorite, da ta zadeva ni sprejemljiva, ni potrebna. To vi govorite. Gospod predsedujoči, predlagam, da opozorite kolega Kontiča, ki je vodja največje poslanske skupine, da sogovornikov ne moti. Njega nismo motili, to isto si zaslužimo mi. Takrat je morda bilo tudi z naše strani nekaj težav predvsem zaradi tega, ker smo naredili pomemben korak, kot sem rekel. Sedaj, ko imate priložnost, da stojite za svojimi besedami verodostojno, ko nimate več 10 poslancev, kot ste jih imeli takrat, ampak jih imate skoraj 30, danes tej rešitvi nasprotujete, in to kljub temu, da ste v tem mandatu odhodkovno stran proračuna dvignili za milijardo in pol evrov, glede na prejšnji mandat, na najboljše leto prejšnjega mandata. Kljub temu, da je ta preskok tako velik na odhodkovni strani proračuna, niste sposobni pokriti svojih amandmajev, svojih trditev iz preteklega mandata. Mi smo čakali pol leta, september 2009, sedaj je februar, to se pravi pol leta dlje je preteklo v vašem mandatu kot v našem, in v tem obdobju niste predlagali ničesar. To je posledica tega, da sedanja koalicija ne izvaja niti tistih svojih rešitev, ki jih je predlagala v preteklem mandatu. Takrat razumem, niste imeli potenciala, niste imeli moči. Sedaj vse to imate. Imate proračun, porabo ste dvignili za milijardo in pol in imate glasovalni stroj za seboj. In ne stojite za svojimi besedami. Dejansko se lahko tudi na tem primeru prepričamo o tej dvoličnosti in o kredibilnosti. Takrat je bilo obrazloženo, da je to treba storiti. Sedaj, ko imate vse, se to ne da več. Bega tudi izjava predstavnikov Vlade, ko se želijo tega problema lotiti na nek sistemski celovit način, vendar v letu 2013. Se pravi, v naslednji vladi. S tem je veliko povedano, kaj in kako se načrtuje urejanje tega področja. Tako kot na mnogih drugih področjih tudi na tem področju ne izkoristite svoje priložnosti in svojega potenciala. Obsodili ste nas, da je to populističen zakon. Kakšen je bil leta 2005? Takrat ni bil populističen? Takrat rešitve niso bile populistične? So bile realne, so bile strokovne, so bile vsebinske. Sedaj, ko so se vloge zamenjale, govorite o populizmu. Vsak zakon, ki smo ga v tem mandatu predlagali, ima to karakteristiko: populistično. Rad bi vas ob tem spomnil, da ste v tem mandatu našli veliko moči, da ste z raznimi področnimi zakoni reševali recimo probleme izbrisanih, probleme nekaterih oseb in nekako niste sposobni, da bi dejansko reševali tiste težave, ki so v tem mandatu možne in rešljive in se nanašajo na ljudi, ki skrbijo in čuvajo in rešujejo naše premoženje, ko je to potrebno. Ni problem najti 700 tisoč evrov za vodni top na Ministrstvu za notranje zadeve. Težko pa je zagotoviti druge zadeve na tem področju. Očitno bo treba počakati predvsem na spremembo zakona o Vladi, kjer se bodo spet prenesle nekatere pristojnosti, oprema z vodnim topom je že del gasilske opreme, ki jo rabite za intervencijo na nekaterih področjih, in zdaj samo še čakamo, da boste prišli s predlogom nabave vodnih pištol in podobnih zadev, da boste vzdrževali primerno stanje na nekaterih področjih preventivno. Očitno je, da na nekaterih področjih ni noben problem iti v nadstandardne rešitve, v nabavo oprem, ki jih ne potrebujemo, kajti vodni top na Ministrstvu za notranje zadeve ne gasi požarov ali pa, morda, odvisno, kako se boste opredelili. Tam, kjer pa dejansko rabimo določene rešitve, predvsem s področja varnosti, zavarovanj in podobnega, pa to pravzaprav ni možno. Jaz predlagam, da o tem predlogu, preden boste glasovali, resno razmislite. Resno razmislite, izkoristite priložnost, da tisto glasovanje, ki ste ga izpeljali leta 2005, mislim, da je bilo 20. septembra, nadgradite danes z glasovanjem o tem zakonu kot primernem za nadaljnjo obravnavo in s tem tudi omogočite, da pridemo do iskanja parcialnih rešitev. Tokrat imamo na vrsti gasilce. Ko boste pripeljali naslednji zakon o prostovoljnem delu, bomo druge službe reševali, ko boste dali, recimo, zakon o kakšni tretji dejavnosti, bomo še tisto rešili itn. Ni problema. Vendar čakanje, da se bo nekaj zgodilo, da bomo prišli do neke sistemske rešitve, pa bo verjetno predolgo. Glede na to, kako ste bili navdušeni v prejšnjem mandatu za te rešitve, vidim, da pravzaprav ni nobenih težav. Tudi razpravljavci iz vaših vrst so danes povedali, da rešitev, ki jo predlagamo, ni nestrokovna. Ravno nasprotno, je rekel mladi poslanec Levanič, je strokovna, vendar kaj je potem ovira, da se tistega glasu za ali besede za ta zakon ne da dobiti. Če ni problem v strokovnosti, potem je problem v predlagatelju. To se pravi, v tistem, ki je po letu in pol čakanja v tem mandatu, da se bo nekaj na tem področju zgodilo, predlagal rešitve, ki ste jih povedali in nakazali in morda celo predlagali v prejšnjem mandatu. In za njih tudi glasovali. Verjetno odločitev o tem, ali se tak predlog zakona podpre ali se ne, ne bi smela biti pretežka. In tukaj je bilo tudi v razpravi povedano, da kljub temu, da gre za strokovno rešitev, da gre za strokovne predloge, je nekdo izmed razpravljavcev na vaši strani dejal, da s temi predlogi gasilcem ne pomagamo. S tem, da omogočimo gasilcem, da jim zavarovanje plačuje država, da jim plačuje dodatno zdravstveno zavarovanje, gasilcem škodujemo. Če jim s temi predlogi, ki jih predlagamo, ne pomagamo, jim potem škodujemo. Dvomim, da je to res. In predvsem bi se bilo dobro poslušati, kaj razpravljavci poveste, pa predvsem tudi razumeti, kaj poveste. Gre za strokovne rešitve, gre za rešitve, ki nadgrajujejo, ki izboljšujejo stanje na tem področju, gre za zadeve, o katerih se diskutira že več let, ne samo letos in ne samo zdaj, ampak že več let. Dejansko mislim, da je pri vseh teh nadgradnjah odhodkovnega dela proračuna, ki ste jih v tem mandatu storili, možno dobiti nekaj milijonov evrov, da bi pokrili te nujne zadeve na področju gasilstva. Mislim, da to ne bi smela biti popolnoma nobena dilema, popolnoma nobena težava. Pa ne zaradi populizma. Zaradi tega, ker je to v tem času, v teh razmerah, v tej stopnji razvoja družbe nujno in neobhodno potrebno. Vsi vemo, koliko lahko prostovoljno gasilstvo pomaga in koliko dejansko tudi pomaga, ne samo koliko lahko, ampak koliko dejansko pomaga. Ni situacije, skoraj ni primera, ko govorimo o elementarnih in drugih nesrečah, ko se prostovoljni gasilci in tudi drugi gasilci ne vključijo. Skoraj ni primera v lokalnih skupnostih. In prav zanimivo je, da je izredno težko narediti ta korak, da bi jim omogočili tudi na tem področju standard, ki je več ali manj za vse druge, na drugih področjih, ne na prostovoljnem, ampak tudi drugih področjih pravzaprav samoumeven. Jaz pričakujem, da bo Ministrstvo za obrambo svoje stališče do tega predloga zakona spremenilo. Mislim, da bi bilo to najbolj normalno, da ga spremeni, ker delamo najbrž vsi v istem interesu, delamo vsi z istim proračunom, vsi znamo brati številke, vsi vemo, kaj se dogaja na drugih področjih. In za nekaj ljudi, kot so, recimo, izbrisani, zdaj imamo tretji zakon, to so ljudje, ki nit ne živijo v Sloveniji, ni noben problem pripraviti poseben zakon, specialne rešitve in se ukvarjati z vsemi ogromnimi finančnimi posledicami, tu pa za svoje ljudi, ki rešujejo in varujejo premoženje, pa ne moremo najti nekaj milijonov evrov, da bi jim to zagotovili. To ne bo niti desetina tistega ali pa še bistveno manj kot desetina tistega, kar bo šlo za izbrisane. Ne bo niti desetina tistega in vendarle tam gre koalicija s popolno evforijo na polno, mrtvohladno čez glasovalni proces. Imamo zakon, ki ima ogromno amandmajev, se pravi, da [[...]] [[Opozorilo za konec razprave.]] [[...]]verjetno ni pripravljen niti v zadostni kvaliteti, tu pa imamo verjetno čisto navaden zakon, ki rešuje domače probleme in ni nikakršne minimalne podpore v koaliciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo Vlada? Dr. Ljubica Jelušič ministrica za obrambo, v imenu Vlade. Izvolite.
Najlepša hvala. Hvala za vrsto opozoril, ki so pomembna za nadaljnje delo Vlade. Mi se zavedamo, da obstaja nekaj iz zgodovine. In če je zgodovina učiteljica modrosti, potem jaz upam, da bomo, tako kot je v zgodovini šlo reševanje področja varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, bo tudi nam dano stvari urediti na bolje v prihodnjih mesecih in letih. Če je res leta 2005 obstajal nek predlog za spreminjanje zakona o gasilstvu in je bil zavrnjen, potem so pa v zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami prav tiste stvari, ki so bile takrat predlagane, že bile nekako vključene in so bistveno spremenile status prostovoljnih gasilcev, kar se tiče njihovega osnovnega statusa in njihovega odnosa do delodajalcev, potem jaz upam, da bo tudi nam uspelo v prihodnosti urediti na bolje status oziroma odnos operativnih reševalcev do njihovih delodajalcev in tudi sam status operativnih reševalcev na bolje. Naš namen je, da še pred poletjem pripravimo novelo zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, v katerem bi želeli povedati, da je področje treba reševati postopoma, z majhnimi koraki, da ga ni mogoče rešiti naenkrat v vseh zakonih in da ga bomo lahko takrat, ko se bodo pojavili v proceduri tudi zakoni, kot so zakon o dohodnini, zakon o davku na nepremičnine, Zakon o prostovoljstvu, da bomo vedno takrat tudi imeli svoje področje nekako ustrezno urejeno. Toda tisto, kar lahko naredimo kot Ministrstvo za obrambo in kar lahko predlagamo, pričakujoč usklajevanje znotraj različnih resorjev, pa je, da v svojem krovnem zakonu poskrbimo za vse reševalce. Ne želimo delati diskriminacije med različnimi tipi reševalcev, želimo pa povedati vsem, da nam pomenijo veliko in želimo povedati tudi gasilcem, da je med temi operativnimi reševalci, o katerih govorimo, štirideset tisoč tistih, za katere se borimo. Tako bomo najprej delodajalcem, pri katerih so operativni gasilci in reševalci nasploh, uredili, da dobijo delež zaslužka, ki ga izgubijo, ker jim operativni reševalci odhajajo na intervencije, povrnjen. Zaenkrat je v ustreznem zakonu predvideno povračilo stroškov, ki izhajajo iz plače. Tisto, kar želimo narediti, je, da dobijo, kot rečeno, delež za izgubljeni dobiček. Drugič, v primeru poškodb reševalcev, vemo, da pri teh poškodbah obstaja vprašanje, kdo plača bolniško odsotnost v času, ko je reševalec poškodovan na intervenciji. Naš predlog bo šel v smeri, da refundacijo za bolniško opravi tisti, ki je reševalce vpoklical. Če je to občina, potem je refundacija na strani občine, če je to država ali Vlada, potem je refundacija na strani Vlade. Kar se tiče dodatnega prostovoljnega zavarovanja, moram povedati isto, kar sem že prej. Gre za enajst milijonov sedemsto tisoč evrov, ki bi jih potrebovali na novo. Zavedamo se, da v proračunu za dve leti, ki sta pred nami, tega denarja nimamo. Upamo, da nam bo to morda uspelo urediti z letom 2012 in naprej. In še čisto na koncu naj povem, zavedamo se, da je področje treba urediti celovito, vendar to ne pomeni, da je to v enem samem zakonu. Potrebno bo spremeniti vrsto zakonov in jih dopolniti, vendar je to pravzaprav tudi čar urejanja področja. Nikoli ne bomo zadovoljni in tudi naši reševalci [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ne.
Hvala lepa. Želi še besedo predlagatelj? Gospod Ivan Grill.
Najlepša hvala. Naj še enkrat poudarim, da Slovenska demokratska stranka je ob zaključku prejšnjega mandata v pripravi novega programa volilnega programa in tudi programa stranke prav natančno želela urediti status prostovoljnega gasilstva in si je to zapisala tudi v svoj programih. Da smo takrat mislili resno, smo tukaj pripravili ta predlog zakona, ki v veliki meri tisto, kar je bilo takrat zapisano, skuša tudi uresničevati. Žal v koaliciji posluha do te podpore ni zaznati, kar obžalujemo v Slovenski demokratski stranki, kot verjamem, da na desettisoče prostovoljnih gasilcev. Sam sem vesel in tudi v Slovenski demokratski stranki ponovno poudarjamo, da je to prepoznala kot eno izmed prioritet tudi gospa ministrica, ki tudi tukaj navaja neke primerne roke, kjer se bo skušalo skozi drugačne zakone iskati podobne cilje ali podobne rešitve. Ne glede na to, če bi bila dobra volja, bi brez kakršnihkoli posledic, kajti zakon bi začel veljati 1. 1. 2012, to pomeni čez dve leti, če bi bila res dobra volja v koaliciji, bi lahko v tem času vse tisto, kar Vlada želi pripravljati, tudi pripravila, in tudi v tistih novih zakonih se lahko brez težav zapiše, da ta zakon nima več veljave. Ko je gospa ministrica govorila, da sredstev v proračunu 2010-2011 za dodatno zdravstveno zavarovanje, ki bi ga imeli operativni gasilci, ne moramo zagotoviti. Tega smo se tudi mi zavedali, zato smo dali letnico 2012, da bi 1. 1. 2012 zakon začel veljati. Do takrat pa verjamem, da bi se morala najti sredstva, kajti s svojim delom, s svojo požrtvovalnostjo prostovoljni gasilci prihranijo družbi, državi na stotine milijonov evrov, ne pa tisti strošek 11 milijonov evrov, ki je sicer tudi strošek, vendar za državo to ne sme biti preveč. To bi ljudi motiviralo, bili bi še bolj požrtvovalni in tudi bolj uspešni. Če se na Vladi, to ni v vašem resorju, gospa ministrica, in tudi ni vam moč očitati neke potratnosti, ampak da se na Ministrstvu za notranje zadeve zagotavljajo razkošni prostori, ki stanejo na leto milijon in pol evrov, da se protikorupcijski komisiji zagotavlja za razkošne prostore 500.000 evrov na leto, mislim, da je to neracionalna poraba denarja in bi bilo veliko, veliko bolj smotrno, da vam Vlada [[...]] [[Opozorilo za konec razprave.]] [[...]]nameni ta sredstva, da jih namenite skozi subvencijo gasilske opreme ali pa subvencijo gasilskih društev in bi s tem naredili bistveno več za to družbo in za naše gasilce. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Grill. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker pa čas za razpravo še ni potekel, imamo še približno 20 minut. Sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Vidim prijave. Prosim, prijavite se za razpravo. Prijavljenih je 5 razpravljavcev. 3 minute in pol ima vsak razpravljavec. Izvolite. Prvi ima besedo gospod Jožef Jerovšek. Izvolite.
Hvala lepa. Imam občutek, da smo v tej debati le prišli nekoliko naprej, da smo razčistili, kaj je pozitivnega, kaj ni pozitivnega. Vendar jaz bi želel ob očitkih nekaterih glede tega, kaj se je zgodilo v prejšnjem mandatu in kaj se ni zgodilo, reči tudi to, da se morate zavedati, da je bil minister Erjavec pripravljen, tudi marsikaj bi še bil pripravljen narediti, vendar ni imel zaslombe takrat v bazi svoje stranke. Vi veste, da oba poslanca absolutno nista s tisto vlado glasovala, zato se ni mogel zanesti na bazo svoje stranke in je bil šibek minister za obrambo. Sicer se podobno dogaja sedanji ministrici, ki znotraj koalicije nima podpore, pogosto nastopajo proti njej. S temi realitetami je treba računati. Moram reči, da se je dalo z ministrom Erjavcem marsikaj dogovoriti, da je v korist nekih splošnih pozitivnih pristopov bil pripravljen na premike. Tako smo recimo za telovadnico v Makolah na demografsko ogroženem območju iz sredstev izobraževanja prerazporedili nekaj sredstev, da je šlo za en dejansko pozitiven projekt, na podlagi katerega so tam začeli telovadnico graditi, ker tisti otroci niso imeli telovadnice. Če bomo šli s tem zakonom naprej v dodelavo, jaz ne rečem, da je to nekaj podobnega kot žemlja pri peku, da je takšna in nič drugačna, da se preoblikovati, da se iti naprej, da se narediti nekaj za gasilce, potem je znotraj tega možno iskati tudi kompromis na vsoto denarja in kompromisne rešitve, glede teh zavarovanj in vsega tega, kajti ta strošek 11 milijonov pa še nekaj, seveda je strošek. Glede na to, kaj gasilci rešijo in rešujejo, je mali strošek, če ga bomo pa zmanjšali, bo prišlo na tisto vsoto, recimo, ko je gospa Oražem rekla, da je šlo piškavih 6 milijonov za Ultro. Če je za koalicijo 6 milijonov piškav denar, zakaj ga ne bi potem našli za gasilce, če so to piškavi milijoni. Jaz mislim, da do gasilcev, do njihovih ravnanj, dejanj se moramo obnašati tako, da je tisti denar treba prednostno zagotoviti in dejansko spoštovati zakonitost na nekih drugih področjih, kjer je teh piškavih 6 milijonov - po njenih besedah piškavih, ušlo iz nekih sredstev. Tako gremo naprej in se mi zdi, da nekaterim rešitvam se bomo približali tudi s pomočjo današnje razprave. Gasilcem, tako kot smo zapisali v resoluciji, je ta status treba urediti. Če bo, kot pravim, dobra volja, ga lahko v naslednjih obravnavah tega zakona uredimo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Spoštovani podpredsednik! Jaz sem prepričan, da je zakon, ki ga je predlagala Slovenska demokratska stranka, zakon, s katerim želimo izboljšati stanje na tem področju. Bilo je cel kup takšnih in drugačnih neresnic povedanih danes s strani koalicije in pa nekatere, ki so me zmotile, tudi s strani same ministrice. Najprej je bilo rečeno, da je ta zakon kopija nekih preteklih, predlaganih rešitev s strani SD-ja. Potem je bilo med drugim rečeno, da ta zakon spada še v sklop tistih predvolilnih aktivnosti Slovenske demokratske stranke. Prav tako je bilo med drugim povedano, da bo ta zakon imel za posledico konec prostovoljstva. Prav tako je bilo rečeno, da ta zakon izbira samo določene skupine, da ta zakon zajema reševanje lokalnih skupnosti. Jaz mislim, da je to absurd, kar smo danes tukaj slišali, in drage kolegice in kolegi, vsi, ki ste še tukaj iz koalicije, bi se, preden ste takšne izjave povedali tukaj v Državnem zboru, morali zamisliti predvsem iz razlogov, kot sem jih povedal uvodoma. Ta zakon je zagotovo zakon, s katerim želimo izboljšati stanje na področju prostovoljnega gasilstva. Ta zakon ima tudi izjemno jasno zapisane cilje, ki jih bom še enkrat poudaril: da država zagotavlja sredstva za zavarovanje operativnih gasilcev, zagotavlja sredstva za preventivne zdravstvene preglede operativnih gasilcev, država zagotovi prostovoljnim operativnim gasilcem financiranje dodatnega zdravstvenega zavarovanja, država zagotovi operativnim prostovoljnim gasilcem za vsak dan izvajanja javne gasilske službe tudi dodatno pokojninsko zavarovanje in davčne olajšave tistim, ki zaposlujejo takšne gasilce. Mislim, da so to rešitve, ki so še kako pomembne za prostovoljno gasilstvo. Znotraj teh rešitev zagotovo nikjer ni zaznati, da bi poskušali s tem zakonom uničevati prostovoljstvo, kot je bilo danes tukaj povedano. Drage kolegice in kolegi! Jaz sem prepričan, še enkrat poudarjam, da je ta zakon absolutno dobronameren, pisan na kožo prostovoljnim gasilcem in rešuje to problematiko na tem področju na tak način, da izboljšuje njihov status. Prepričan sem hkrati tudi, da vse kolegice in kolegi tukaj v Državnem zboru zavirate, da je ta zakon namenjen tistim, ki so prvi, ki stopijo v bran in pomoč pri naravnih nesrečah in rešujejo zelo zapletene in problematične situacije, kjer izpostavljajo tudi svoje življenje. In če se tega zavedate, bi seveda najmanj, kar bi, bi pričakoval od vseh, ki ste v dvorani, da bi temu zakonu pritrdili. Tukaj ne more biti vprašanje tistih nekaj milijonov, temveč je pomembno, da zagotovimo osnovne kvalitetne pogoje prostovoljnim gasilcem pri opravljanju njihovih še kako pomembnih humanih nalog, ki jih opravljajo. Jaz lahko povem, da imam tudi sam eno zelo pomembno izkušnjo. V prejšnjem letu so v okolju, iz katerega sam prihajam, občine Kungota, bile kar tri poplave, ki so bile zelo problematične, in sem bil sam eden izmed tistih, ki so gasilcem pomagali polagati vreče peska itn., in videl sem, kako pomembni so ti prostovoljni gasilci v naši ,družbi zato se mi zdi še kako pomembno, da stopimo vsi skupaj in najdemo ustrezno rešitev, da jim izboljšamo status prostovoljnega gasilstva. To pa omogoča zakon, ki smo ga v Slovenski demokratski stranki predlagali.
Besedo ima gospa Silva Črnugelj.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni gospa ministrica, dragi kolegi in kolegice! Če rezimiram današnjo razpravo, lahko ugotovim, da dejansko vsi pravzaprav želimo približno podobno zadevo, vendarle nekako ne moremo ugotoviti, kako in na kakšen način in kateri zakon bi bil optimalen, da bi dejansko celovito in celostno rešil problem nagrajevanja in urejanja vseh ostalih zadev, ki se tičejo prostovoljnih reševalcev, med katere sodijo seveda tudi gasilci. Ne smemo pa pozabiti, da med te prostovoljne reševalce sodijo tudi gorski reševalci, potapljači in jamarji in vsi ostali, ki se s tem delom na tak ali drugačen način ukvarjajo prostovoljno in opravljajo zelo koristno in pomembno delo za družbo, državo in Slovenijo nasploh. Še enkrat bom ponovila besede mladega gasilca, reševalca, ki je rekel, da služi svojemu ljudstvu in narodu in je ponosen, ker opravlja to. Če bi dejansko, da ponovim vajo, ker vaja dela mojstra, tisti, ki so predlagali spremembe in dopolnitve zakona, prišli na idejo, da dejansko celovito rešijo te zadeve, bi odprli 11.a člen. 11.a člen dejansko odpira vse dileme, ki so danes v tej razpravi bile odprte. Celovito reševati problem pomeni celovito lotevati se strategije ciljev in nenazadnje tudi nadzora. Kako in na kakšen način se uporabljajo sredstva, ker smo ugotovili in sem jaz tudi v prejšnji razpravi povedala, koliko je teh sredstev, ki se namenjajo za opremo, za vse ostale zadeve, ki omogočajo opravljanje te dejavnosti, bi ugotovili, da dejansko gre najmanjši procent, nič celih in še nekaj procentov, 00 za nadomestila za te reševalce. Če želimo delati dejansko sistematično, strokovno, celovito in če mislimo širok spekter pokriti, se bomo morali dejansko se lotiti tudi zakona o prostovoljstvu in ne samo zakona o dohodku na promet pravnih oseb, zakona o dohodnini, zakona o nepremičninah, zakona o zavarovalništvu, zakona o financiranju občin, kot smo navedli, ker vrsta teh zakonov se na en način dotika tudi tega dela, ampak se bomo dejansko morali lotiti zadeve sistematično. Sistematično pomeni urediti vse. Tudi način izobraževanja teh reševalcev, ker jaz mislim, da je izobraževanje reševalcev zelo pomembno in noveliranje z vsemi temi zadevami, ki se na področju opreme dogajajo. Tudi nakup te opreme. Ali kupujemo optimalno opremo, najbolj sodobno ali kakšno opremo? Dilem je veliko, ki se odpirajo. Hvala lepa za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Prijazen pozdrav ministrici in pa sodelavcema. Prej je bilo rečeno, da ministrica nima podpore koalicije. Zagotovo ima vso podporo, vse zaupanje in tem razmislekom bomo tudi danes s konkretnimi dejanji pritrdili. Jaz sem vesel, da imajo podporo tega Državnega zbora Slovenk in pa Slovencev tudi naše gasilke in pa gasilci. Jaz pa moram reči, da za gasilke in gasilce je najbolje takrat, kadar se politika z njimi najmanj ukvarja in pa zagotovi ustrezne materialne pogoje, za ostalo bodo poskrbeli sami. Kako to izgleda v praksi? V soboto sem bil na občnem zboru naše osrednje enote, kjer so sami "amaterji" v narekovaju, pa imajo izvozni čas na intervencijo nekaj čez 3 minute, na leto so opravili 52 intervencij, nekaj 10 jih je, preko 4.000 prostovoljnih delovnih ur, z akcijami zbiranja sredstev in denarja pa so zbrali prek 10.000 evrov. Takim gasilkam in gasilcem, in v občini imamo 9 društev, tudi občinski svet, občina in pa župan pomaga. Denar nikdar in nikoli ni vprašanje. So pa take razprave, ki so pomembne, potrebne in pa koristne, pa mogoče potrebne zato, da razrešimo neke dileme. Zakon, ki ste ga predlagali, naj bi začel veljati šele leta 2012. Jaz sem prepričan, da bomo do takrat imeli s pomočjo te vlade in pa te ministrice še v letošnjem letu boljše, celovitejše, nadgrajene rešitve, ki se bodo poleg gasilk, tikale tudi gorskih reševalcev, potapljačev, reševalcev iz jam in pa mogoče še kakšnih drugih reševalcev, ki tudi sodelujejo v postopku reševanja. Odprla se je dilema delodajalcev. Seveda delodajalci pritiskajo velikokrat, pozabljajo pa na to, da takrat, kadar k njim pridejo gasit naši prostovoljci, delajo to zastonj. Če imajo na delovnem mestu zaposlenega gasilca, bo čez 10, 15 sekund prijel prvi gasilski aparat in strokovno in z znanjem ukrepal tako, kot je treba. Takrat, kadar govorijo delodajalci, naj razmislijo tudi o tem. Dilema: poklicni in prostovoljni gasilci, eni ali drugi. Zagotavljam oboji. V primeru množičnih naravnih nesreč je poklicnih gasilcev premalo, čeprav imajo največ, najboljšo tehniko. Ko je bilo na Gorenjskem zadnje neurje, poklicni enoti imamo dve, gasilce smo pa potrebovali na stotih mestih in tu so prostovoljci nepogrešljivi. Kje jim lahko pomagamo? Gasilski avtomobili in oprema se dražijo neverjetno, tudi DDV je primeren, tu je eno polje pomoči, drugo je tudi, da takrat, kadar se zbira denar na raznih prireditvah za opremo, za vozila, takrat so prispevki, kot jih ima SAZAS, zagotovo nepotrebni in mogoče je na mestu poteza dobre volje, da se SAZAS odpove tej dajatvi, kadar gre za prireditve, ki jih organizirajo takšni reševalci in podobne organizacije. Sem pa vesel, da lahko rečemo, da slovenske gasilke in gasilci imajo podporo Vlade in celotnega parlamenta, [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[..]]leve kot desne strani, in da bomo vsi skupaj zakon, ki je napovedan in ga ministrstvo pripravlja, ki bo celovit, z veseljem in soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica s sodelavci! Danes, ko štiri ure poslušamo o tem, kaj bi bilo dobro, kaj ne, kaj spremeniti, in ko razrešujemo iste probleme, ki so bili leta 2005, iz predlagateljevih ust nisem slišal, zakaj so leta 2005 zavrnili te predloge. Gospodu Pojbiču je treba povedati, da je 2. člen identično bil zavrnjen na odboru, tako da ni bilo niti možno, da bi prišel v razpravo v Državni zbor. 1. člen ne samo, da je vsebinsko isti, ampak identičen po besedah, je bil zavrnjen. In vsi tisti, ki so danes govorili, kako pomembno je to in kako pomembno je to, da se to sprejme, so takrat zavrnili: Tanko in Grims in predlagatelj Grill in vsi, ki so sedeli v prejšnjem mandatu v Državnem zboru, so te predloge takrat zavrnili in danes z besedo niso rekli, kaj je zdaj boljšega ali kaj nujnejšega, da to sprejmemo. In res je nekaj drugega, da smo v tem času tudi spremenili nekatere stvari ali pa so spremenili. Minister v prejšnji vladi, gospod Erjavec, je s svojega področja spremil Zakon o varstvu pred naravnimi nesrečami in je v veliki meri spremenil in izboljšal status tako prostovoljnih gasilcev kot vseh tistih reševalcev, ki delujejo v sistemu reševanja, ne glede na to, ali je bilo to v zakonu zapisano ali ni bilo zapisano. Če bi bilo zapisano, lahko celo ocenjujem, da ne bi bilo tako dobro rešeno, kot je pravzaprav zdaj. Zakaj mi danes naših predlogov, ki so bili 2005, nočemo podpreti?! Ker vemo in zaupamo in podpiramo to koalicijsko vlado in tudi sicer, da bomo lahko, ne šele po letu 2012, ampak do leta 2012 spremenili te stvari, ne glede na to, ali so napisane v tem zakonu ali ne. Samo to, da je napisano v zakonu, ne spremeni ničesar. Noben člen ne daje niti centa, niti evra za to, da bi nekdo nekaj moral narediti ali da bi naredil. Vse to je v denarju in v miselnosti. Verjamem in prepričan sem v neiskrenost tega predloga, to pa zato, ker povezujete ta predlog z izbrisanimi, kot sta rekla gospod Grims in gospod Tanko, da je to zaradi odškodnin in da si zdaj ne upamo in da je to primerljivo in tako dalje. Nobene zveze nima s tem. 12 ali 20 milijonov za to državo v tem trenutku, če je treba razrešiti to, ne sme biti problem, ampak mora biti sistemsko in se mora vedeti, od kod in na kakšen način. Kot ne bo problem, če bo treba komu upravičeno odškodnino tudi izplačati. Drugo pa je, ko to povezujemo z zadolževanjem milijarde in pol v letošnjem letu ali primanjkljaja ali kakorkoli. Ničesar pa niste rekli o zadolževanju, skupnem zadolževanju te države v obdobju 2004 in 2008, ko se je zadolžila za 24 milijard, torej 6 milijard na leto. Zdaj govorimo o milijardi skupnega dolga. O tem pa nič. In znotraj tega bi lahko iskali tudi takšne rešitve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali čez pol ure. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi sejo Državnega zbora. Z glasovanji bomo nadaljevali ob 18.05.
Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje poslanci! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - z drugo obravnavo Predloga zakona o potrebni večini za ratifikacijo arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške, redni postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem sklepu: Predlog zakona o potrebni večini za ratifikacijo arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Želi kdo besedo v imenu poslanske skupine? Bom dal kljub temu prijave, da se ne boste še kasneje javili. Izvolite, kdo želi, naj se prijavi. Gospod Branko Grims v imenu poslanske skupine.
Spoštovani! Zagotovo je, če pozorno preberemo slovensko ustavo, veliko argumentov za to, da je 2/3 večina smiselna, nujna, pravno utemeljena in izhaja že iz samega besedila slovenske ustave. Zato je zakon, ki je bil predložen, pravzaprav zgolj povzetek namena tistih, ki so oblikovali slovensko ustavo, kajti spomnil bi vas, da ko odločamo o tem sporazumu, dejansko ne odloča samo o naši meji, odločamo celo v tem trenutku o meji Evropske unije kot celote. Veliko argumentov za dvotretjinsko večino so predstavili tudi nekateri najbolj ugledni ustavni strokovnjaki, med njimi naj posebej omenim bivšega predsednika Ustavnega sodišča dr. Čebulja, ki so o tem tudi obširno pisali v strokovnih revijah. Vsi ste prejeli te argumente, lahko jih sprejmete, lahko ne. V Poslanski skupini SDS pa smo prepričani, da je mnogo več razlogov za, kot je kakršnihkoli utemeljenih pomislekov. Kar se pa teh pomislekov tiče, pa je izredno zanimivo, da oseba, ki je sicer imela pri pripravi arbitražnega sporazuma, takega kot je, sporen torej, za Slovenijo slab, posebno pogodbo z ministrstvom in je bila direktno angažirana za plačilo, potem spet za plačilo objavi kakšen članek v katerem od slovenskih medijev, v katerem v naprej kvalificira Ustavno sodišče, da če bo pa karkoli reklo o dvotretjinski večini, potem ima pa hudo figo v žepu. Zanimivo je to namreč s tega vidika, ker dostikrat smo tukaj slišali tudi v Državnem zboru, če govorimo o pravnomočnih sodbah, ki so objavljene, je to pritisk na Ustavno sodišče. To seveda ni pritisk. To je temelj demokracije, da se o nekem aktu, ki je dokončen, lahko tudi pove svoje mnenje. Če pa govoriš o zadevi, ki je v postopku, in vnaprej kvalificiraš, kakšen mora biti izid, to pa je pritisk, gospe in gospodje. To je očiten in vsakomur jasen pritisk. Zato se postavlja vprašanje, zakaj toliko živčnosti, zakaj se ne pristane na dvotretjinsko večino, ki je utemeljena, ki je smiselna in ki bi vodila k iskanju konsenza, tako kot so iskali konsenz v času naše vlade in kot ga iščejo naši sosedje in so zato v svojih prizadevanjih tudi mnogo bolj uspešni. Toda žal ste zunanjo politiko podredili notranjepolitičnim interesom in očitno želite vse izpeljati do konca. Toda delate v škodo države Slovenije.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo glas obrazložil gospod Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Arbitražni sporazum v svojem 3. členu daje arbitrom pooblastilo za določitev poteka meje na kopnem in za določitev meje na morju. Arbitražni sporazum je mednarodna pogodba, na podlagi katere bo sprejeta odločitev arbitražnega sodišča drugi razdelek Temeljne ustavne listine dopolnila s tem, da bo določila mejo na morju. Meja na morju namreč nikoli do sedaj v zgodovini Slovenije in tudi sicer ni bila določena. S to določitvijo se bo torej dopolnil drugi razdelek Temeljne ustavne listine. V tem primeru gre brez dvoma za prenos izvrševanja dela suverenih pravic na nek subjekt izven naše državne pristojnosti. Arbitražni sporazum torej v tej točki posega v suverene pravice Republike Slovenije, torej v drugi razdelek, tako kot sem rekel, Temeljne ustavne listine. Vse to so trdni argumenti, da bi ratifikacija arbitražnega sporazuma morala potekati z dvotretjinsko večino že po obstoječi določbi 3.A člena Ustave. Kljub vsemu pa menimo v Slovenski ljudski stranki, da bi se zaradi pomembnosti tega vprašanja poslanci morali zavestno odločiti za to, da o tako pomembnem vprašanju odločamo z dvotretjinsko večino, zato bomo mi glasovali proti temu sklepu, ki je predlagan. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v lastnem imenu? Dajem čas za prijavo. Besedo ima gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, gospod podpredsednik! Osebno bom glasoval proti sklepu, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. 7. 12. 1990 je takratna skupščina premogla toliko modrosti v državi, da je sprejela zakon o plebiscitu o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije. Takrat si je skupščina postavila oziroma poslanke in poslanci oziroma delegati visok, izredno visok standard. V 3. členu tega zakona so zapisali, da je odločitev, da Republika Slovenija postane samostojna in neodvisna država, sprejeta, če se je zanjo izrekla večina vseh glasovalnih upravičencev. Večina vseh glasovalnih upravičencev pomeni 50% plus 1 od vseh tistih, ki so bili na dan referenduma polnoletni. Torej večina vseh glasovalnih upravičencev. V 4. členu je pisalo, da bo Republika Slovenija prevzela izvrševanje suverenih pravic. Danes, kolegice in kolegi, ob sprejemanju tega zakona, kjer Slovenska ljudska stranka zahteva dvotretjinsko večino poslank in poslancev zato, ker se, če kolikor bo arbitražni sporazum sprejet, odpovedujemo, definitivno odpovedujemo nekaterim suverenim pravicam, ki jih Republika Slovenija danes izvaja. Dejstvo je, da smo se jim že odpovedali, ko smo Republiki Hrvaški dovolili uzurpacijo in več kot 15 enostranskih odločitev [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zato je to krivično do državljank in državljanov, zato bom nasprotoval takšnemu sklepu.
Hvala lepa. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, v lastnem imenu.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz bom glasoval proti sklepu, da bi izničili dvotretjinsko večino v tem parlamentu. Vem, da bo ta predlog padel. Se tudi ne čudim, da bo ta predlog padel, kajti koalicija se je močno odločila, da preda Slovenijo v roke Hrvaški, kar dokazuje tudi novi kandidat za ministra za okolje in prostor gospod Žarnić, ki je hrvaški državljan. Jaz mislim, da je, kot kaže, gospod Pahor [[...]]
Gospod Jelinčič, lepo prosim, ostanite pri vsebini.
[[....]]spraševal gospo Kosorjevo in v skladu s tem dogovorom z gospo Kosorjevo bo koalicija zagotovo sprejela sklep, da dvotretjinska večina ni potrebna. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Na glasovanje dajem sklep: Predlog zakona o potrebni večini za ratifikacijo arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 78, za je glasovalo 47 poslank in poslancev, proti 31. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 31.]] Predlog sklepa je sprejet. Se pravi, arbitražni sporazum med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške ni primeren za nadaljnjo obravnavo. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih je primeren za nadaljnjo obravnavo. V imenu poslanske skupine? Še kdo v imenu poslanske? Gospod Petek, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V Sloveniji je 44 okrajnih sodišč. S tem zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o sodiščih bi pridobili še eno okrajno sodišče, 45., to je na Ravnah na Koroškem. Koroška ima danes eno okrožno in eno okrajno sodišče, obe sta na Ravnah na Koroškem, se opravičujem, v Slovenj Gradcu. Želim si, da bi vsaj eno od teh bilo na Ravnah na Koroškem. Mežiška dolina in upravna enota Ravne na Koroškem pa je največja upravna enota v koroški regiji, seveda veliko večja od Slovenj Gradca, kjer je skoncentrirana vsa sodna oblast. Do nedavnega smo imeli na Koroškem dva notarja, oba sta bila v Slovenj Gradcu, hvala bogu se je v času vlade Janeza Janše razširila notarska mreža in en notar je poslej tudi na Ravnah in en notar v Radljah ob Dravi. In prav je, da razmišljamo o decentralizaciji tudi na področju sodstva, in to ne samo o decentralizaciji na relaciji Ljubljana - ostala Slovenija, ampak tudi znotraj posameznih regij. Okrajno sodišče na Ravnah, če boste danes potrdili in glasovali za ta sklep, bi imelo 6 sodnikov. Še vedno bi jih 9 ali 10 ostalo na Okrajnem sodišču v Slovenj Gradcu. Poglejte, v Sloveniji je precej sodišč, ki so manjša od potencialnega sodišča na Ravnah na Koroškem. Sevnica ima 4 sodnike, Litija ima 3 sodnike, Trebnje zaposluje 4 sodnike, Črnomelj 6 sodnikov, Tolmin zaposluje 3 sodnike, Ljutomer zaposluje 5 sodnikov in še bi lahko naštevali. Na Ravnah bi bilo najmanj 6 sodnikov. Državni sekretar je v razpravi dejal, da teh sodišč, ki sem jih zdaj omenil, ne kaže ukinjati, da jih ne moremo ukinjati. Na drugi strani pa pravi, da ne moremo ustanavljati novih, to je večjih sodišč. In za okrajno sodišče na Ravnah obstajajo tudi prostori, tako da so očitki, češ, da bi se zadeva na ta način podražila, res odveč. Res pa je, da so ti prostori prazni že 5, 6 let in da je država na ta način s temi praznimi prostori v tem času izgubila najmanj 300 tisoč evrov. S tem sodiščem na Ravnah na Koroškem bi sodno varstvo približali Korošcem, zagotovo bi zmanjšali zaostanke, predvsem pa bi enakomerno in enakovredno prerazporedili tudi sodišča [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]v Republiki Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v svojem imenu? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o sklepu: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 43. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gasilstvu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 41. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini, v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 68 poslank in poslancev, proti 6. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti 6.]] S tem je zakon sprejet in s tem zaključujemo tudi to točko dnevnega reda. Prehajamo na 31. točko dnevnega reda. To je nadaljevanje prekinjene 31. točke z obravnavo Predloga resolucije o nacionalnem predlogu razvoja civilnega letalstva Republike Slovenje. Prehajamo na odločanje o predlogu resolucije. Navzočih je 76 poslank in poslancev. Za je glasovalo 73 poslank in poslancev, proti je bil 1. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog resolucije sprejet. S tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda - to je s prvo obravnavo Predloga Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Želi kdo besedo v imenu poslanske skupine? Dajem čas za prijavo. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo glas obrazložil Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevozih v cestnem prometu bomo v poslanski skupini podprli. Po veljavnem zakonu je bila dana možnost izvajanja mestnega prometa v zelo omejenem obsegu, zgolj znotraj ene občine, izven pa le v izjemnih primerih, in to ob diskreciji in soglasju direkcije. Takšna ureditev na podlagi prakse ovira razvoj javnega potniškega prometa in po nepotrebnem ga tudi omejuje. Dosedanja praksa je pokazala, da tudi v obstoječem sistemu določene občine skupno urejajo to tematiko. S predlogom, ki ga mi dajemo v proceduro, na nek način legaliziramo to stanje, ki se je dejansko v praksi že uveljavilo. Naš zakon je v dveh členih zelo jasen in rešuje to problematiko. V 1. členu dejansko samo razširjamo možnost uveljavljanja tega linijskega prevoza, da ga lahko uporablja več občin in ne samo ena občina. Se pravi, izključujemo diskrecijo, ki je v tem zakonu napisana, in to gre tudi v kontekst zmanjševanja birokratskih ovir na tem področju. Drugi člen pa jasno opredeljuje tudi pogoje za organizacijo in način izvajanja linijskih prevozov v mestnem prometu, ki ga predpiše minister, pristojen za promet, z določenim pravilnikom. Pri tem je mišljeno, da pravilnik za območje celotne države uredi enotne kriterije in merila predvsem z vidika zagotavljanja dostopnosti do mestnega prometa ter določitve migracijskih območij. To pomeni, da se vsak ponudnik ne pogaja z vsako občino posebej, ampak da so pravila jasna, ne tako kot sedaj, ko je v praksi uveljavljen princip, da se posamezne občine odločajo ali pa ne odločajo za sodelovanje s sosednjimi občinami, da se določene linije uvedejo po principu ne najboljše storitve za občane, za uporabnike linijskega prometa, ampak po principu dogovora med direkcijo, županom in pa tudi predstavniki ministrstva. Če povzamem, naš zakon dejansko legalizira stanje, ki se že dogaja v našem sistemu in na nek način omogoča posameznim občinam, da se na korekten način povezujejo med sabo pri izboljšanju javnega linijskega prometa, da ne nastopa v tem primeru nek zunanji člen kot arbiter, v tem primeru direkcija ali pa minister, in da je to v zakonu jasno opredeljeno. S tem je dana možnost, da se posamezne občine med seboj dogovorijo, kako izboljšati storitev za svoje občane. Zato predlagam, da tudi kolegi in kolegice podprete predlog tega zakona, ki v ničemer ničesar ne prejudicira, pušča pa odprte možnosti vsem, da v dogovoru opredelijo najboljšo rešitev za javni linijski prevoz.
Hvala lepa, gospod Krivec. Želi kdo v lastnem imenu obrazložiti glas? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 44. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda - to je s prvo obravnavo Predloga zakona o gradnji prioritetnih odsekov železniških prog v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o gradnji prioritetnih odsekov železniških prog v Republiki Sloveniji je primeren za nadaljnjo obravnavo. Gospod Marinič, izvolite. V imenu poslanske skupine obrazložitev glasu.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ocenjujemo, da je nujno, ko govorimo o vrstah prometa, damo tudi neko prioriteto na nekatere progovne odseke v Republiki Sloveniji, ki zadevajo železniški prevoz. Z vsebino tega zakona o prioritetni gradnji železniških prog v Republiki Sloveniji smo opredelili roke za njihovo dokončanje, način pridobivanja dokumentacije in vire financiranja. Gre predvsem za tiste odseke železniških prog, ki so na tako imenovanem petem oziroma desetem prometnem koridorju. Glede na to, da so se tudi koalicijski partnerji v svojem koalicijskem sporazumu zavezali na posebno pozornost pri obravnavi železniškega prometa, med drugim so zapisali tudi, da bi naj v enem letu poskrbeli za obnovo 50 km železniških prog, je dejstvo, da bi nekatere vsebine zakonov, ki bi to določale, bile že sprejete v Državnem zboru. Zato smo mnenja, da bi v nadaljnji razpravi, če menite, da je treba dograditi oziroma vsebinsko spremeniti, dopolniti teh 12 členov predloga zakona, lahko prižgali zeleno luč za naslednjo obravnavo in tako pripomogli k temu, da bi, ko govorimo o železnici in o železniškem prometu, resnično storili korak naprej, kajti železnice so tehnološko zaostale. Če ne bomo imeli dovolj urejene infrastrukture, torej železniških prog in tirov, potem ni pričakovati, da bi se lahko enakovredno dogovarjali in pogovarjali za dostop do javne železniške infrastrukture vseh tistih operaterjev članic, EU, ki si to želijo. Nič nam ne pomaga, če imamo sodobne lokomotive, ki so bile nujne in so jih železnice morale nabaviti tudi s soglasjem in poroštvom države, pa nam nič ne pomaga, če danes te lokomotive lahko vozijo samo na določenih progovnih odsekih. Prepričani smo, da bi z dograditvijo tega predloga zakona o prioritetni izgradnji železniških prog v Republiki Sloveniji naredili korak naprej, zato vam predlagamo, da glasujete za ta predlog zakona. Hvala.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v lastnem imenu? [[Ne.]] Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 44. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o gradnji prioritetnih odsekov javnih cest v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o gradnji prioritetnih odsekov javnih cest v Republiki Sloveniji je primeren za nadaljnjo obravnavo. Gospod Marinič v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Prav tako na področju urejanja nekaterih pomembnih odsekov, ko govorimo o cestah v Republiki Sloveniji, smo v Slovenski demokratski stranki bili mnenja, da bi glede na porazno stanje nekaterih državnih cest, odsekov vendarle bilo treba narediti korak naprej in nekatere odseke, ki jih v 2. členu predlagamo, prioritetno obravnavati. Gre za vrsto sistemskih rešitev, ki bi jih bilo, predno se zgodijo tragedije na nekaterih cestnih odsekih, vendarle treba prioritetno obravnavati. Nekako se nam zdi, da ko ugotavljamo vzroke za hude prometne nesreče na slovenskih cestah, pozabimo obravnavati, da je za mnogo katere vzrok slaba cesta. Ali gre za neprimerne krivine, ali za druge elemente, ki so na samem cestnem odseku, zato bi vendarle bilo treba vsaj na nekaterih cestnih odsekih nujno treba poseči z investicijo, kajti, ko bomo [[...]]
[[...]]Vas prosim za malo posluha v dvorani.
Nam je žal, da tudi pravega odziva pri sami obravnavi vsebine tega našega predloga, ko govorimo o prioritetnih odsekih javnih cest v Republiki Sloveniji, tudi pri obravnavi, v petek, ko smo obravnavali, ni bilo pravega odziva, čeprav smo ocenili, da vsebina tega predloga zakona ni tako slaba, da ne bi zaslužila vsaj neke temeljite obravnave. Morda bi pa med samo obravnavo ugotovili, da bi bilo prav, da bi predlog tega zakona potrdili tudi za ceno, če bi ga bilo treba dograditi v nekaterih vsebinskih točkah oziroma posameznih členih. Predlagamo, da predlog podprete in s tem morda pripomoremo tudi k temu, da se kakšna nesreča na slovenskih cestah ne pripeti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v lastnem imenu? Dajem čas za prijavo za obrazložitev glasu. Besedo ima gospod Branko Grims.
Politika naj bi vedno temeljila na vrednotah. In zagotovo sta razvoj in varnost tisti vrednoti, ki bi morali biti ključni, ko se odločamo o tem, kateri so prioritetni odseki slovenskih cest. Včeraj smo bili s Poslansko skupino SDS na Gorenjskem. Niti enega samega srečanja z župani ni bilo, da ni bilo poudarjeno, kako je vitalnega pomena za nadaljnji razvoj tega območja, za nadaljnji razvoj povezav z mejo z Avstrijo in s Koroško, z našo manjšino na Koroškem, kar je tudi strateškega pomena, za razvoj turizma na Jezerskem, za razvoj turizma v Preddvoru, Cerkljah, kako je pomembna dokončanje izgradnje ceste med Kranjem in mejnim prehodom Jezersko, zlasti odseka Hotemaže-Britof, ki ste ga vi zamaknili v proračunih za več let. In na drugi strani, ko smo govorili o razvoju, ga ni bilo, ne glede na politično barvo, sogovornika v katerikoli občini, ki ne bi poudaril, kako je pomembno, da se dokonča projekt cestne povezave med avtocesto in letališčem dr. Jožeta Pučnika, vključno z vsemi krožišči, zaradi varnosti, pretočnosti in da se cesta prestavi tako, da bo mogoč nadaljnji gospodarski razvoj projekta, ki je v vseh aktih države Slovenije, tudi vladnih aktih, opredeljen kot strateško pomemben akt. In vendar se, ko obravnavamo ta zakon, srečujemo s posmehom, zavračanjem, pa gre za temeljno vprašanje: za vprašanje razvoja in vprašanje varnosti. In ne pozabite, s tem ko se zgradi infrastruktura, ki omogoča hitrejši gospodarski razvoj [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], profitira vendar tudi država, profitiramo vsi. Podjetniki z ustvarjenim denarjem nato vračajo preko davkov denar v proračun, kar zagotavlja kvaliteto življenja vseh državljank in državlj [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Gospod Pavle Gantar? [[Ne.]] Še enkrat dajem prijavo za obrazložitev glasu in prosim vse, ki se mislite prijaviti, da to storite, ne da bomo delali to v nekaj krogih! Prosim, prijava. Gospod Jože Tanko v lastnem imenu.
Hvala lepa za besedo. Ta zakon bom podprl ne samo zato, ker prinaša kot prioritetni odsek Unec - Žlebič in Kočevje - Novo mesto in Kočevje - Črnomelj, ampak tudi zato, ker prinaša zraven dodatno še 8 drugih odsekov, in sicer: Kranjska Gora - Bovec s predorom Vršič, drugo cev avtocestnega predora Karavanke, potem relacijo Kranj - Jezersko - meja z Avstrijo, letališče Jožeta Pučnika in priključek na Kranj-vzhod, potem vzhodno in zahodno obvoznico Novega mesta, potem zelo pomembno povezavo med Čatežem in Slovensko Bistrico preko Obsotelja, potem odsek Ljubljana-Litija-Zidani most, navezava na tretjo razvojno os, s čimer se rešuje problem Zasavja in tudi avtocesta A1 preko Kamnika, Gorenjega Grada, Mozirja in navezava na tretjo razvojno os. To so ti prioritetni odseki, s katerimi bi z obnovo in ureditvijo pripomogli, da bi se tudi ta področja, ki sodijo med območja s težjimi dejavniki, med demografsko ogrožena območja, začela pospešeno razvijati. S tem bi se dostopnost bistveno izboljšala, potovalni časi pa skrajšali. S tem pa bi se tudi omogočili temeljni pogoji za razvoj gospodarske dejavnosti in ponekod tudi turizma. Prepričan sem, da bi vsi tisti, ki ste podprli ta zakon, da boste s tem dali tudi primerno podlago za to, da pridemo do primernejšega skladnejšega razvoja Republike Slovenije. To je nek sistemski pristop. Mnogi župani podpisujejo razne peticije in predloge, da bi se zadeve reševale parcialno, vendar predlagam, da se lotimo tega sistemsko, ne tako kot separat Bela krajina ali separat Pomurje in tako naprej. Skratka, zasluži si podporo.
Hvala lepa. Zaključujem obrazložitev glasu. Prehajamo na glasovanje o sklepu: Predlog zakona o gradnji prioritetnih odsekov javnih cest v Republiki Sloveniji je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 44. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI STATUTA MEDNARODNE AGENCIJE ZA OBNOVLJIVO ENERGIJO (IRENA). Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. [[Gospod Tanko lepo prosim, če bomo disciplinirani, bo seje kmalu konec. Med sejo pa se ne pogovarjati.]] Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72 , proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O SPREMEMBI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE AVSTRIJE O ZNANSTVENO-TEHNIČNEM SODELOVANJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada, predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko, kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN MEDNARODNIM CENTROM ZA PROMOCIJO PODJETIJ O SPREMEMBAH SPORAZUMA MED SOCIALISTIČNO FEDERATIVNO REPUBLIKO JUGOSLAVIJO IN MEDNARODNIM CENTROM ZA PODJETJA V DRUŽBENI LASTNINI V DEŽELAH V RAZVOJU O SEDEŽU MEDNARODNEGA CENTRA ZA PODJETJA V DRUŽBENI LASTNINI V DEŽELAH V RAZVOJU Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMEMBE KONVENCIJE O DOSTOPU DO INFORMACIJ, UDELEŽBI JAVNOSTI PRI ODLOČANJU IN DOSTOPU DO PRAVNEGA VARSTVA V OKOLJSKIH ZADEVAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O STRATEŠKI PRESOJI VPLIVOV NA OKOLJE H KONVENCIJI O PRESOJI ČEZMEJNIH VPLIVOV NA OKOLJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih 71 je poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O REGISTRIH IZPUSTOV IN PRENOSOV ONESNAŽEVAL. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih 71 je poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 38. TOČKO DNEVNEGA REDA - POTRDITEV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O DAVKU NA DODANO VREDNOST. Uradno prečiščeno besedilo je pripravila Zakonodajno-pravna služba zbora in jih zbor potrdi brez razprave. Zato prehajamo na odločanje o naslednjem sklepu: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o davku na dodano vrednost. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 1. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 39. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Državni zbor bo v okviru te točke obravnaval najprej Predlog sklepa o imenovanju predsednika in 9 članov nadzornega odbora sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško, nato pa seznanitev z odstopom člana programskega sveta RTV Slovenija. Prehajamo najprej na obravnavo predloga sklepa o imenovanju predsednika in devetih članov nadzornega odbora sklada za financiranje razgradnje nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališča Poslanske skupine Socialnih demokratov, ne bo predstavil gospod Kontič. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Sklad za razgradnjo NEK je poseben sklad. To je sklad, ki ga je ustanovil parlament, in to ni klasičen sklad, kjer je pravzaprav ustanoviteljica Vlada in kjer ima vse škarje in platno tudi Vlada v rokah. Zakaj? Zaradi tega, ker gre za poseben sklad, ki naj bi zbiral denar za razgradnjo nuklearke. Potrebna bodo namreč ogromna sredstva za to razgradnjo. Da je ta sklad finančno na nek način nevtralen in da ne more Vlada poseči po njegovemu denarju, je bil ustanovljen s posebnim zakonom. Poslanci imamo precej pomembno vlogo pri oblikovanju politike in ne nazadnje tudi organov tega sklada. Sklad ima upravni odbor in nadzorni odbor in v oba organa imenuje ključne predstavnike Državni zbor in ne Vlada. To je zelo pomembno in to je specifika tega sklada vizavi vseh ostalih skladov, da ja ne bi kdaj katero vlado zamikal denar iz tega sklada in bi se ta denar preusmeril v druge namene. Ta vlada je že izrazila ambicijo in željo po tem denarju. V strateških prilagoditvah 2010 in 2011 je napovedala, da se bo denar iz tega sklada lahko namenjal tudi za, ne vem, energetsko učinkovitost stavb in podobne ideje so prešinile ministre te vlade. Vedno je Državni zbor imel razmeroma pomembno vlogo, obravnava tudi poročila, zato je vsak poseg Vlade v ta sklad pravzaprav poseg Vlade v pristojnost parlamenta. Ta vlada je to tudi že večkrat naredila, tudi v tem primeru namreč želi spremeniti statut tega sklada, po katerem direktorja ne bi več predlagal upravni odbor Vladi v imenovanje, temveč bi ga predlagal direktor direktorata na Ministrstvu za gospodarstvo. Torej več kot očitna ambicija, še posebej stranke Zares, da se tudi polasti tega, danes približno 140 do 150 milijonov težkega, sklada, želi torej upravljanje, želi da bi bila bližje temu denarju in želi tudi pomembno vlogo pri funkcijah tega sklada. Funkcija sklada ne bo samo upravljanje s tem denarjem, temveč tudi gradnja odlagališča nizko in srednje radioaktivnih odpadkov, saj je Vlada koncem lanskega leta tudi potrdila lokacijo v Krškem. To je pomembna institucija, finančno močna, in ni torej čudno, da se politika temu ne more upreti, še posebej vladajoča. Pred in tudi po volitvah smo poslušali zgodbe o Sloveniji, ki jo je mogoče voditi bolje, o novi paradigmi, o novi kadrovski politiki, o neki pravičnejši roki pri kadrovanju in podobno. In poglejte, kaj se je v tem primeru, ko imenujemo oziroma danes postavljamo nadzorni odbor, zgodilo. Izmed 10 predstavnikov v nadzornem odboru, 9 članov in en predsednik, jih je kar 7 iz koalicije in 3 iz opozicije. To niti približno ne odslikuje teže in razmerja političnih sil in ter moči. In koalicijski predstavniki se tudi danes nasmihajo, ker bodo rekli: ja, češ, saj je bilo tudi v preteklosti tako. Vendar vi ste obljubljali novo kadrovsko politiko, novo paradigmo - Slovenijo je mogoče voditi bolje, pravzaprav pa ne morete iz nekaterih starih vzorcev, ki so tudi vaše okovje in spone pri vsem tem. Še več. Poglejte, do kakšnih absurdov prihaja: izmed desetih predstavnikov parlamenta v tem nadzornem odboru so trije, s predsednikom vred, iz največje koalicijske stranke, eden iz največje opozicijske stranke, čeprav veste, da sta po politični moči približno enaki. Toliko o tej vaši kadrovski paradigmi. In prav bi bilo, da bi prepustili, recimo, če se že želite drugače obnašati kot doslej, nadzor nad tem skladom opoziciji in da bi v upravnem odboru sedela koalicija, tako kot je bilo. Vendar se ne morete upreti skušnjavam in ne morete delati drugače, da bi tudi morebiti od dosedanjih slabih praks, da bi dejansko udejanjili to novo kadrovsko paradigmo in stavek, da je Slovenijo mogoče voditi bolje. Mislim, da jo je, samo vi tega ne demonstrirate.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic, ki bo obrazložil stališča v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo uravnotežen, predvsem pa strokovno utemeljen predlog podprli. Ravno razprave, kot so te, dokazujejo, da se koalicija zaveda teže in pomena, ki jo imajo nadzorniki v tem skladu in da gre predvsem za funkcije, kjer morajo biti na mestih strokovnjaki, ne pa, da je sklad tako kot je v preteklosti očitno bil tarča in pohlep politike. Bolj kot kdo je v tem skladu pomembno, kakšno izobrazbo ima, kakšno stroko. V poslanskem klubu smo veseli, da so zastopani predstavniki vseh parlamentarnih strank, še bolj ponosni smo pa na dejstvo, da je bil ta sklad ustanovljen v času vlad, ki smo jih vodili v Liberalni demokraciji Slovenije, da smo postavili prave temelje, prave vsebine, da je za sanacijo okoljskih naložb in projektov treba namenjati denar dolga leta prej, preden pride do sanacije in zapiranja. In če takrat ne bi bilo te dolgoročne modre odločitve, potem se danes tudi del slovenske politike ne bi pehal za članstvom oziroma mestom v tem nadzornem skladu. Je pa zagotovo sklad, ki je v teh letih, predvsem v zadnjih dveh, ko je recesija in kriza, lahko posloval in gospodaril še bolje, kot je. Za to nam gre. Želimo vsem nadzornikom srečno, uspešno strokovno delo, predvsem pa dobre odločitve in najboljše gospodarjenje z njim zaupanimi sredstvi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslancev o predlogu sklepa. Besedo ima gospod Dušan Kumer.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Podprl bom ta, kot je bilo danes že dvakrat rečeno, strokovno zares utemeljen predlog. Ne gre za nobeno moč znotraj tega nadzornega odbora. Tako opozicija kot pozicija sta predlagali po mojem kredibilne kandidate, ki jih bomo danes izvolili v ta nadzorni odbor. In tako pozicija kot opozicija bo lahko opravljala, če bo hotela, vlogo nadzora preko teh nadzornikov. Je pa res, da bomo pretrgali eno dosedanjo prakso, ki je veljala znotraj tega sklada, in sicer, da je bivši gospodarski minister imel neposredno rdečo telefonsko linijo z vodstvom tega sklada, kar je ne nazadnje bilo potrjeno tudi v eni od diskusij. Menim, da sedanji gospodarski minister s tako ekipo in na ta način, ko bo strukturirano, te rdeče linije več ne bo imel, in bo lahko sklad zares samostojno deloval, brez vpliva Vlade in pa najboljših bivših ministrov.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Jaz tega predloga ne bom podprl. Najprej zato ne, ker vse te besede o strokovnosti ne vzdržijo. Mi smo predlagali za ta nadzorni odbor sklada dva doktorja znanosti. Od tega eden izmed teh doktorjev ni bil izbran kot primeren za člana nadzornega odbora sklada. Bili so izbrani kandidati z mnogo nižjo strokovno izobrazbo, to se pravi, da je prevladala politika in ne stroka. Dr. Andreja Peršič je bila tista kandidatka, ki ni bila izbrana. Predlagali smo jo v poslanski skupini in žal koalicija je odločala po drugih kriterijih. Se pravi, del paradigme pade. Druga stvar, da je bilo večkrat v teh razpravah rečeno, "tudi vi ste v prejšnjem mandatu odločali podobno". Da. Ampak za novi mandat je sedanji predsednik Vlade, tedanji potencialni kandidat za premierja dejal, da se bo, če bo on izbran za predsednika Vlade, v novem mandatu delalo drugače. Državo je mogoče voditi bolje. Vendar v tem konkretnem primeru niste naredili nobene spremembe. Niste ne zmanjšali opoziciji števila članov, niste niti zmanjšali članov največji stranki, niti niste izboljšali. To se pravi, tukaj ne moremo govoriti o nikakršnem napredku, ampak o stagnaciji. In naslednja stvar, ki je zelo problematična, jaz se zelo bojim, da bo ta sklad deloval podobno, na isti način, kot je bila usoda bencinskega tolarja. Imeli smo nek namenski vir, v primeru bencinskega tolarja za izgradnjo avtocestnega omrežja, in večina tega denarja je poniknila v integralnem proračunu za čisto druge namene, kot je bil sprejet zakon in kot je bil namen tega. Gospod Anderlič, ki je takrat vodil to mašinerijo v Državnem zboru, to dobro ve. Usoda tega sklada za razgradnjo, je zelo podobna, kajti ambicije vladne koalicije so take, da ne bo prišlo do namenske porabe in namenskih, bom rekel, plemenitenj sredstev, ki se zbirajo na posebnem računu za namene sklada in za namene izgradnje za skladišča nizko in srednje radioaktivnih odpadkov, ampak bo šlo za druge energetske namene, kar pomeni, da bo sedanja koalicija ponovno zlorabila tisto, kar je enkrat že storila, in to na primeru avtocestnega programa. Popolnoma enak pristop. In popolnoma isti ljudje so zraven, iste koalicije, kar pomeni, da se v Državnem zboru sprejema neka zakonodaja v nekem obdobju, ko se pa nabere dovolj primeren kupček, se pa potem začne izvajati drug pristop, druga politika in se določa druga namenska poraba sredstev. Celotna sprememba, ki se bo zgodila na tem področju, gre pravzaprav v to smer in je podlaga za spremembe tudi na tem področju za nenamenske rabe. Meni je žal, vendar dejstvo je tako. Tudi vse tiste politizacije, ki se bodo še dogajale, ko se bodo pač imenovali drugi organi sklada ali nekateri celo ukinjali, pa morda tudi še kakšne druge pristojnosti spreminjale in prelagale, bodo pripeljale do tega, da bo šlo ogromno sredstev, 100, 150, 200 milijonov evrov, ki se tukaj zbirajo, za namene, za potrebe koalicije SD-ja, LDS-a in Zaresa, ostali bodo pač nemi opazovalci. Namesto da bi se ukvarjali s plemenitenjem, namesto da bi se Vlada ukvarjala s tem, ali bo tudi Hrvaška zagotovila partnerski del pravočasno in v zadostni količini, se ta vladna koalicija ukvarja samo s tem, da bo tisto, kar se je zbralo, porazporedila, porazdelila in "razfrčkala" na razno razne konte, potem tudi mogoče na kakšna omrežja itn. Verjetno ni daleč čas, ko se bomo tudi s temi stvarmi ukvarjali in obžalujem, da je koncept dela na tem področju, da koncept dela tudi pri uvajanju s proračunom na splošno gre v te smeri prerazdeljevanja in pa predvsem teh koalicijskih interesov posameznih skupin. Namesto namenskih zadev nastajajo neke nove zgodbe, ki se bodo čez leta, ko bo treba dejansko pristopiti k izgradnji skladišč nizko in srednje radioaktivnih odpadkov, zbiralo na neke druge načine. Podobno kot je bilo pri avtocestah.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Očitno nekateri poslanci SD-ja ne morejo brez rdečih telefonov, da pokličejo šefa takrat, kadar je potrebno misliti, ker so pač navajeni na navodila. Jaz težko pristajam in razumem vmešavanje politike in funkcionarjev v delo finančnih inštitucij, kot je sklad, na način, da se posega v neke avtonomne odločitve teh inštitucij. Ničkolikokrat se je že zgodilo, da so še posebej v mandatu te vlade, sicer je bil to običaj istih ljudi tudi v predprejšnjem mandatu, telefonirali in ukazovali direktorjem skladov, kako naj počnejo in kam naj vlagajo denar in preko katerih borznoposredniških hiš. Velikokrat se je to zgodilo in dogaja se tudi v mandatu te vlade. In če nekdo, ki ve, da je to nezakonito, da to ni prav, da je to škodljivo, to pove, je to greh. Greh, ki ga je treba obsojati in se ne ocenjuje dejanje, ampak se ocenjuje, kako je to dejanje sploh prišlo ven, kako je prišlo iz tega, kako si je nekdo upal kljub oblastni moči poseči in sporočiti to stvar. To moti in tu vidim, da je problem. Zato je treba odstraniti vse, ki si drznejo govoriti in naznanjati nepravilnosti. Zato je ta sklad tarča teh kadrovskih čistk v zadnjem času. Najprej je bil na tapeti direktor. Očitalo se mu je, da mu je portfelj sklada, se pravi vrednost njegovih naložb je padla v času gospodarske krize. Zanimivo, padel mu je za 13 ali 1%, medtem ko je slovenski borzni indeks padel za 60. To je bilo nezaslišano, treba ga je takoj odstraniti. Ker so bili plehki argumenti,da so se strokovnjaki posmihali tem argumentom, to smo videli na sejah Komisije za nadzor javnih financ, ste se lotili drugih, upravnega odbora. Treba je odstreliti doktorico jedrske znanosti gospo Romano Jordan Cizelj, kajti če si politik, si kužen, ne glede na to, da si strokovnjak v neki stroki in seveda je treba politično tudi disciplinirati in pozicijo odstraniti v nadzornem odboru tega sklada. Da imate neposredno ambicijo po denarju, ste povedali. Vlada je sprejela strateške prilagoditve 2010 in 2011. To je dokument, ki ga je sprejela Vlada in v katerem ste zapisali, da želite sredstva iz tega sklada nameniti tudi za povsem druge namene, kot so namenski [[...]]
Spoštovane poslanke in poslanci, meni je res neprijetno, samo verjemite, da bi moralo biti bolj neprijetno vam, ki ne poslušate tistega, ki govori, ampak motite.
Saj predsednik, to ni noben problem, če ne poslušajo. Saj tudi če bi poslušali, se jih ne bo prijelo. Tako si s tem jaz ne delam težav. Hvala vseeno za intervencijo. Seveda zanimiv je bil denar tega sklada vedno. Zato je tudi pravzaprav ta sklad ustanovljen z zakonom in zato ima parlament ključno vlogo in prosim vas spoštovani, koalicijski poslanci, ne dajte nekaj povampirjenim posameznikom, ki stegujejo svoje kremplje po denarju tega sklada, da bodo to tudi naredili. Vaša je odgovornost za to. Če bi vam bilo do tega, da bi bil nek učinkovitejši nadzor nad tem, kar bi bilo tudi vam lažje, potem bi vsaj delček te nove kadrovske paradigme izpolnili in bi morebiti kakšnega več iz opozicije imenovali v ta nadzorni odbor. Vendar ga, ne boste in se potem lahko v takem nadzornem odboru tudi preglasuje in ve se, kdo ima 7 proti 3, pravzaprav imate dvotretjinsko večino. Sam osebno tega predloga nikakor ne morem podpreti. Verjamem, da tudi Poslanska skupina SDS ne. In še ena izmed izrečenih floskul, ki se nikakor in nikoli ne bo udejanjila, to je ta nova kadrovska paradigma, boljše kadriranje [[...]]
Hvala lepa gospod Vizjak. Besedo ima gospod Bojan Kontič.
Saj ne morem verjeti, kaj vse sem slišal v tej razpravi, ampak dobro. Nekaj besed bo treba povedati. Če je to neuspešna Pahorjeva paradigma, ta nadzorni svet, imenovanje danes, potem se vam globoko opravičujem, ker delujem po vaši ali Janševi v tem primeru. Takšno razmerje ste namreč določili v prejšnjem mandatu. Mi smo zamenjali samo ljudi v nadzornem odboru. Natančno takšno. Opozicija je imela natančno toliko, kot ima zdaj, koalicija natančno toliko, kot ima zdaj po tem predlogu. Pri tem predlogu pa mi je predvsem všeč to, da so v nadzornem odboru zastopane vse stranke, ki sedijo v parlamentu in bodo lahko izvajale nadzor nad tem skladom. Koliko razumevanja za opozicijski nadzor takrat, ko pristaneš v opoziciji, saj verjetno je to razumljivo. Bi vas pa prosil, da ne sklepate na način, kot sem danes slišal, da sodite druge po sebi - ni dobro! Govorili ste o povampirjenih posameznikih. To verjetno tudi ni dovolj, bo treba povedati, kdo je to in na kakšen način se je povampiril in kaj to pomeni pri nas v Sloveniji. Kot sem dejal, razmerje je natančno takšno, kot je bilo v preteklem mandatu. Kar pa se stroke tiče, k čemur se zatečete takrat, ko vam zmanjka politične moči, to pa pomeni, da smo mi na mesto predsednika nadzornega odbora tega sklada predlagali, in upam, da bo danes potrjen, magistra znanosti. Do zdaj je ta sklad vodil gradbeni tehnik. Verjetno je primerjava zelo dobra in zdrži, seveda če jo gledamo z vašimi očmi. Če jo gledamo z običajnimi, to ne bo zdržalo nobene primerjave. Vzeli smo vaš recept. Če vi ocenjujete, da ni dober, je to seveda vaša stvar. Kot ste vi predlagali v preteklem mandatu, smo mi predlagali v tem mandatu. In v Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo ta predlog tudi podprli. Glede predsednice upravnega odbora, tam je zdaj razprava na Mandatno-volilni komisiji o tem, da se jo razreši na predlog. In naj vas pri tem samo skromno obvestim, da je ta predsednica enkrat že odstopila, leta 2008, in potem odstop preklicala leta 2008. Torej je v enem obdobju sama spoznala, da je to nezdružljivo in si potem čudežno premislila, morda tudi s pomočjo nasveta koga od vas. Mi bomo vsekakor ta predlog, ki je strokoven in v katerem so zastopane vse politične stranke v tem parlamentu, v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli.
Hvala lepa. Zaključujemo razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v nadzorni odbor sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krške in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško za predsednika imenuje mag. Marko Mavec, za člane pa se imenujejo: Matjaž Engel, mag. Sanja Goranovič, Bojan Horvat, Maksimiljan Lavrinc, Anton Mustar, mag. Franc Probs, mag. Miran Stanko, dr. Igor Šalamun in Nataša Šterban Bezjak. Glasujemo. Ali želite obrazložiti glas v imenu poslanske? Dajem za prijavo v imenu poslanske skupine obrazložitev glasu. Drage gospe in gospodje, obrazložitev glasu je možna pri vsakem glasovanju, ali sem jaz dobre volje za to ali ne. Izvolite. Besedo ima gospod Miran Györek. [[Se odpoveduje.]] Besedo ima gospod Franc Bogovič.
V Slovenski ljudski stranki in sam se zavedamo, kako o pomembni inštituciji in nadzornem odboru pomembne inštitucije danes glasujemo. Razprave, ki so sedaj potekale, so bile zopet politične polemike in je bilo govora o kadrovski paradigmi, v bistvu pa gre za finančno inštitucijo, od katere je odvisno, ali bodo radioaktivni odpadki, ki nastajajo v Sloveniji, pravilno skladiščeni ali ne. Kot sem že dejal, tudi sam prihajam iz občine, kjer so ti odpadki uskladiščeni, iz občine, kjer se je pred kratkim tudi sprejelo in izdalo pozitivno mnenje, da se lahko odlagališče radioaktivnih odpadkov zgradi, nam je zelo pomembno, da ima tudi takšen sklad to osnovno funkcijo, ki jo opravlja in da tudi politika omogoča, da se sredstva koristijo strogo namensko. Sam sem se tudi večkrat udeleževal številnih inštitucij v okviru Evropske komisije, kjer so nam zavidali, da imamo v Sloveniji s strani države ustanovljen sklad in da je dejansko to bistveno bolje, kot da to opravljajo podjetja in da se podjetniški denar vrti in da se na koncu ne ve, kdo bo počistil radioaktivne odpadke oziroma shranil ta radioaktiven odpad. Tu gre za eno zelo pomembno pravilo, da naj plača tista generacija, ki tudi pobira koristi od te produkcije jedrske energije. Zato tudi sam s tega mesta apeliram na vse tiste, ki so odgovorni tako v nadzornem odboru kakor tudi v okviru politike na tem področju, da se ne bi res slučajno ponavljale te napake, ki so se že v preteklosti in tudi napake oziroma napovedi, ki smo jih slišali v tem mandatu, naj bi bil to vir za učinkovito rabo energije in podobne zadeve. Gre za strogo namenski vir, ki se namensko plačuje iz zbrane elektrike, proizvedene elektrike. Mislim, da bo resnično ta denar najbolje uporabljen in da bo opravičil svoj namen takrat, ko bo odlagališče zgrajeno. V Slovenski ljudski stranki bomo ta predlog, ki je predlagan, podprli. Mislimo, da je prav, da ima tako pomemben sklad imenovan nadzorni odbor. Vsekakor pa je odgovornost vseh tistih, ki bodo v ta nadzorni odbor imenovani, ne glede na to, po katerem političnem ključu ali sicer imenovani, odgovornost našim bodočim generacijam. Zato upam, da ta tema ne bo tema, kjer bi se preštevali, kdo od kod prihaja, ampak je tema, kjer se bomo odgovorno obnašali do nas in do naših otrok.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje o predlogu sklepa, ki sem ga prej prebral. Glasujemo. Za je glasovalo 53 poslank in poslancev, proti 16. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep o sestavi nadzornega odbora sklada sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na seznanitev z odstopom člana Programskega sveta RTV Slovenije. Član programskega sveta RTV Slovenija Igor Vidmar je z dopisom z dne 21. decembra 2009 obvestil Državni zbor, da odstopa s funkcije člana programskega sveta RTV Slovenija in zaprosil Državni zbor, da začne s postopkom razrešitve z navedene funkcije. Predlog sklepa je v seznanitev zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi. Mandatno-volilna komisija je v seznanitev zboru predložila naslednji sklep: Državni zbor ugotavlja, da je Igor Vidmar odstopil s funkcije člana programskega sveta RTV Slovenija, imenovanega na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena zakona o Radio televiziji Slovenija, zato mu na podlagi tretjega in četrtega odstavka 18. člena zakona o Radio televiziji Slovenija preneha mandat na funkciji člana programskega sveta RTV Slovenija, konstituiranega v letu 2010. Mandat na funkciji mu preneha z dnem sprejetja tega sklepa. Ugotavljam, da se je zbor s tem sklepom seznanil in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 38.A TOČKO DNEVNEGA REDA - nadaljevanje s prekinjene točke z naslovom PREDLOG ZA RAZREŠITEV MINISTRA ZA OKOLJE IN PROSTOR KARLA VIKTORJA ERJAVCA. Ker smo bili poslanke in poslanci 27. januarja 2010 obveščeni pisno o obvestilu predsednika Vlade Boruta Pahorja o odstopu ministra za okolje in prostor Karla Viktorja Erjavca, na podlagi navedenega ne moremo nadaljevati z obravnavo predloga Vlade za njegovo razrešitev. Zato predlog za razrešitev Karla Viktorja Erjavca zaključujem. Ker pa v skladu z delom Državnega zbora vedno sproti obravnavamo vse Mandatno-volilne zadeve, ki so prišle do konca seje na dnevni red, predlagam, da zbor preide na obravnavo obvestila predsednika Vlade o odstopu Karla Viktorja Erjavca s funkcije ministra za okolje in prostor. Predsednik Vlade Borut Pahor je Državni zbor obvestil, da je Karl Viktor Erjavec odstopil s funkcije ministra za okolje in prostor. V zvezi s tem Državni zbor na podlagi 115. člena Ustave Republike Slovenije ugotavlja, da je minister za okolje in prostor Karl Viktor Erjavec odstopil in mu preneha funkcija ministra z dnem seznanitve Državnega zbora. Do imenovanja novega ministra oziroma do obvestila predsednika Vlade v skladu z drugim odstavkom 234. člena Poslovnika Državnega zbora pa mora opravljati tekoče posle. Dovolite mi, da se v vašem imenu in v svojem imenu zahvalim Karlu Viktorju Erjavcu za njegovo delo kot člana Vlade Republike Slovenije in tudi za njegovo sodelovanje z Državnim zborom Republike Slovenije in da mu zaželim vse dobro na nadaljnji življenjski poti. Hvala lepa. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] S tem zaključujem tudi to točko dnevnega reda in hkrati tudi 13. sejo Državnega zbora. Hvala lepa.