Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričenjam 2. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Spoštovani! 3. januarja 2005 je umrl Franc Potočnik, delegat skupščine Republike Slovenije v mandatnem obdobju 1990 do 1992, poslanec državnega zbora Republike Slovenije v mandatnem obdobju 1992 do 1994 in 1996 do 2000. Njegov spomin bomo počastili z minuto molka. Naj nam ostane v prijetnem spominu. Obveščen sem bil, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Anton Anderlič, Roberto Battelli, Jožef Jerovšek, Darja Lavtižar Bebler, Milan Petek, mag. Majda Potrata do 15. ure, Matjaž Švagan, Vili Trofenik za pričetek seje. Na sejo sem povabil predsednika vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo, k 1. točki, predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, predstavnika državnega sveta Republike Slovenije k 3., 4. in 6. točki, predstavnika fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji k 7. in 8. točki ter predstavnika sodnega sveta k 12. točki dnevnega reda. Prehajamo na določitev dnevnega reda 2. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje dne 14. januarja 2005. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda ali za širitev dnevnega reda nisem prejel. Tako predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Glasujemo. Ima kdo proceduralni predlog? Gospa Širca.
Hvala lepa [[...]] [[Ni vključen mikrofon.]]
Gospod Školč, se lahko, prosim, izklopite.
Hvala lepa. Gospod predsednik, prejšnji teden oziroma skladno s poslovnikom državnega zbora je poslanska skupina LDS posredovala listo poslanskih vprašanj, ki naj bi jih postavljali na današnji seji. Tik pred začetkom seje sem opazila, da na seznamu prijavljenih poslank in poslancev ni mojega imena. Skladno s poslovnikom, skratka z 240., 241., 242. in tudi 243. členom sem postavila poslansko vprašanje, tako kot to poslovnik določa, in pričakovala sem, da bom poslansko vprašanje tudi na seji državnega zbora lahko postavila, toda kot je razvidno iz seznama, mojega imena in mojega poslanskega vprašanja na evidenci ni. Poslovnik določa zgolj dve izjemi, ko lahko predsednik državnega zbora ravna drugače, kot mu poslovnik narekuje, in sicer lahko zavrne ustno poslansko vprašanje in poslanca pozove, vsaj tako je bila sedaj praksa, če vprašanje ni oblikovano skladno s poslovnikom, skratka, da je kratko, jedrnato ter da izraža vsebino, ki mora biti razvidna. Vse to je moje poslansko vprašanje pravosodnemu ministru izražalo, ampak kot vidim, ste prvi predsednik državnega zbora, ki je po novem poslovniku zavrnil pravočasno in skladno s poslovnikom postavljeno vprašanje. Prosim vas, če bi in pričakujem tudi od vas, da boste svoje ravnanje popravili in na to sejo ali pa na naslednjo uvrstili omenjeno poslansko vprašanje. Konec koncev, kot poslanka imam pravico in dolžnost in institut poslanskih vprašanj je za to, da razčisti določena vprašanja. Hvala.
Gospa Širca, čas je potekel, prosim. Poleg tega ste zlo uporabila možnost proceduralnega predloga, to ni bil proceduralni predlog, bilo je vprašanje, na katerega bo čas pri drugih točkah odgovoriti, govorimo o dnevnem redu. Ima kdo še proceduralni predlog? Ampak prosim, ne zlo uporabljati te institucije! Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Gospod Peče, opozarjam, samo kot proceduralni predlog. V zvezi z dnevnim redom. Prosim.
Če dovolite, bi v imenu poslanske skupine podal pred glasovanjem obrazložitev glasovanja poslancev Slovenske nacionalne stranke o dnevnem redu kot v celoti.
Jaz, izvolite. Obrazložitev glasu torej.
Spoštovani prisotni, v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, kot verjetno vsi veste, je Nacionalna stranka vložila v proceduro zakon o potrošnikih, katerega namen je izključno spodbujanje gospodarstva na dvojezičnem področju, torej na področju, kjer živi tudi italijanska in pa madžarska narodna manjšina. Po naši oceni bi zakon, ki je bil predviden za omenjeno, torej današnjo, sejo državnega zbora omogočil gospodarski razvoj - po drugi strani. Po prvi strani pa bi omogočal predvsem tisto, za kar si želimo in k čemu težimo verjetno vseh 90 poslancev, to je sposobnost biti konkurenčno sposoben in celo več prosperirati v temu obdobju vstopanja v okvir Evropske unije. V Slovenski nacionalni stranki glede na dejstvo, da je matično delovno telo, odbor za gospodarstvo, in še nekatera druga zainteresirana delovna telesa državnega zbora in pa vlade Republike Slovenije podala negativno stališče v smislu čakajoč na ustavno sodišče Republike Slovenije, ne bomo potrdili dnevnega reda, ampak se bomo pri odločitvi, kako pritisniti tipko ob dnevnem redu, vzdržali. Ocenjujemo, da je državni zbor s tem naredil veliko napako, da na današnjo sejo ni uvrstil obravnave točke dnevnega reda "zakon o potrošnikih v okviru Republike Slovenije". Pričakujemo, da prihodnjič državni zbor kot zakonodajno telo, po ustavi edino telo, ki lahko sprejema, ne bo vezan v okviru sprejemanja zakonov na odločbe ustavnega sodišča. Prav tako pa moram poudariti, da v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke ocenjujemo, da s tem zakonodajna veja oblasti, torej državni zbor, dela veliko škodo slovenskemu gospodarstvu. To je osnoven in edini razlog, zakaj bomo danes poslanci Slovenske nacionalne stranke vzdržani ob sprejemanju dnevnega reda. Hvala.
Gospod Peče, dovolite, da vas opozorim, kot tudi vse nadaljnje, ki bodo v tem smislu še razpravljali oziroma obrazložili svoj glas: imeli ste po poslovniku možnost predlagati razširitev dnevnega reda, pa je niste; imeli ste kot poslanska skupina možnost zahtevati uvrstitev določene točke na dnevni red in je jaz kot predsedujoči ne bi smel zavrniti, bila bi uvrščena. In sedaj seveda ob takih obrazložitvah glasovanja proti me čudi, kako to, da v novem mandatu ne poznate poslovnika, ki je veljal že v prejšnjem mandatu. Gospod Cvikl, verjetno obrazložitev glasu?
Gospod predsednik, proceduralno predlagam, da uvrstite na dnevni red točko 1, tisto, kar je bilo v skladu s poslovnikom predloženo, in sicer vsa poslanska vprašanja poslanskega kluba LDS. V gradivu ste dokument, seznam, 24.1.2005, eno poslansko vprašanje v nasprotju s poslovnikom izločili. In proceduralno prosim, da pod točko 1 uvrstite vsa poslanska vprašanja poslanskega kluba LDS. Hvala lepa.
Gospod Cvikl, zopet: po poslovniku je bilo možno predlagati širitev dnevnega reda do 12.00 ure včeraj. Ima še kdo predlog ali želi obrazložiti svoj glas? Gospod Cvikl, ste že govorili. Prosim.
Hvala za besedo. V Slovenski nacionalni stranki nismo rekli, da ne bomo podprli dnevnega reda, enostavno se bomo vzdržali. Rad bi tudi povedal, da glede na prakso, ki je veljala v preteklih štirih letih in izgleda, da se tudi ne spreminja, so se do zakona, o katerem je govoril gospod Sašo Peče, opredelila vsa delovna telesa in je svoje mnenje podala tudi vlada. Tako da bi zakon veljalo uvrstiti na to sejo državnega zbora. Hvala.
Ko je kolegij odločal o tem zakonu, le-ta še ni bil pripravljen za obravnavo na seji državnega zbora; lahko bi pa predlagali, ko je bil oziroma ko bo. Še kdo želi obrazložiti svoj glas? Gospod Pavliha.
Gospod predsednik, z dolžnim spoštovanjem, kako naj bi naša poslanska skupina ugovarjala dnevnemu redu oziroma zahtevala dopolnitev, če smo šele pred nekaj urami izvedeli, da poslanskega vprašanja gospe Širce ni na dnevnem redu? In ponovno moram tu opozoriti, tokrat tudi kot pravnik, da ni popolnoma nobene pravne podlage, da na podlagi 240. člena, konkretno tretjega odstavka, zavrnete poslansko vprašanje, zaradi tega, ker je bilo poslansko vprašanje kratko, jedrnato in jasno postavljeno; o njegovi vsebini pa lahko odloča samo naslovljenec, v tem primeru [[...]]
Gospod Pavliha, ne govorimo o posameznem poslanskem vprašanju, o tem bomo govorili, ko bo ta točka na dnevnem redu in bom takrat tudi odgovoril. Sedaj govorimo o dnevnem redu. In prosim, da smo vendar toliko disciplinirani in upoštevamo proceduro. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo za dnevni red. Prekinja. Gospod Lahovnik. Dovolite, zadnjikrat pozivam, ali ima še kdo željo obrazložiti svoj glas. Na delovnem sestanku je bilo dogovorjeno, da se dvakrat pozove in ne štirikrat. Tokrat pozivam četrtič ali petič, ali želi še kdo obrazložiti svoj glas. Če ne, zadnji, ki želi obrazložiti, je gospod Lahovnik. Prosim.
Pod točko 1. so danes na dnevnem redu poslanska vprašanja. Glede na to, da ste, gospod predsednik, samovoljno izločili poslansko vprašanje kolegice gospe Majde Širca, bom glasoval proti dnevnemu redu, ker ne odraža niti tistega, ker je v poslovniku, niti tistega, čemur smo poslanci namenjeni. Mislim, da je pravica vsakega poslanca in poslanke, da postavi poslansko vprašanje in da ni pravica predsednika državnega zbora, da ta poslanska vprašanja recenzira. Hvala.
Hvala gospodu Lahovniku. Sedaj prehajamo na glasovanje. Glasujemo za dnevni red. Glasovanje teče. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, proti 11. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 11.]] Dnevi red je sprejet. Ob tem, preden bomo ob 3. uri prešli na 1. točko dnevnega reda, vas vabim na ogled razstave, ki jo je pripravila Obrtna zbornica Slovenije. Razstava je zaradi pomanjkanja prostorov nameščena tudi v nadstropju višje, v zgornji avli in želim opozoriti, da bo jutri po koncu jutrišnje razprave na voljo strokovno vodstvo skozi razstavo, tako da vas že sedaj vabim na udeležbo jutri po seji.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, predstavniki vlade! Nadaljujemo sejo državnega zbora. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. Glede na to, da je bilo postavljenih nekaj vprašanj oziroma vprašanje, ki zadeva to točko dnevnega reda, in sicer, zakaj vprašanje poslanke Majde Širca ni uvrščeno na seznam vprašanj, moram opozoriti, da je vprašanje bilo zastavljeno ministru za pravosodje, in sicer v zvezi s konkretnim ravnanjem sodišča. Vprašanje je celo zahtevalo od ministra, da se opredeli in da komentira sodno odločbo. Menim, da minister ne more niti ne sme, in bi se osmešil, če bi komentiral sodne odločbe. Zaradi tega tega vprašanja nisem uvrstil na seznam v seznam vprašanj. Bilo je kar nekaj vprašanj, ki niso bila v skladu s poslovnikom, in smo vsa vprašanja, ki smo jih kot taka, sporna, prejeli v petek, uro ali dve zatem, ko smo jih prejeli, vrnili v poslanske skupine oziroma opozorili sekretarje poslanskih skupin ali vodje poslanskih skupin, naj ti poslanci vprašanja popravijo v skladu s poslovnikom. To so storili vsi, tudi nekateri poslanci iz skupine LDS so bili opozorjeni oziroma vodja, sekretar poslanske skupine, in so vprašanja popravili. Gospa Širca vprašanja ni popravila, čeprav je imela čas dveh dni, do včeraj do 12.00 ure. Naj še enkrat opozorim, da se podobne stvari ne bi dogajale, in sicer: 240. člen poslovnika govori, da mora biti poslansko vprašanje ali pobuda s področja delovanja vlade oziroma posameznega ministrstva ali vladne službe. To je vsebinska zahteva. Oblikovna zahteva pa je v istem členu, v tretjem odstavku: "Poslansko vprašanje ali pobuda morata biti kratka in jedrnata ter izražena tako, da je njuna vsebina jasno razvidna." Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, če tudi v bodoče vprašanja ne bodo v skladu s tem členom, jih bom zavrnil in vas bom vljudno poprosil, da jih dopolnite oziroma popravite. In še glede očitka, zakaj na dnevnem redu ni zakona o varstvu potrošnikov. V tem času sem preveril magnetogram odbora za gospodarstvo. Namreč, jaz sem samo omenil, da odbor ni obravnaval te točke in da zaradi tega točka tako rekoč ni bila zrela za sejo državnega zbora. V magnetogramu pa piše, da je Srečko Prijatelj, se pravi, poslanec SNS, ki ga citiram: "V imenu Slovenske nacionalne stranke bi podal predlog, da se predlagani predlog umakne oziroma zakon umakne do pravnomočne odločbe ustavnega sodišča; preloži, obravnava do takrat. In na predlog poslanca Slovenske nacionalne stranke odbor ni obravnaval tega zakona, zato tudi ni uvrščen na dnevni red. Toliko v obrazložitev in nadaljujemo s to točko dnevnega reda. Ni razprave na mojo obrazložitev. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 31 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. in drugim odstavkom 245. člena poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanje poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Poslanci, ki so postavili dve vprašanji, bodo drugo vprašanje postavili potem, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik vlade, minister ali generalni sekretar vlade odgovorijo na vprašanje največ v 5 minutah, enako tudi, če je vprašanje postavljeno večim ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Prosim poslance, da so na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v 2 minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. V zvezi s to točko se je za danes opravičila gospa Marija Lukačič, ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik vlade, minister in generalni sekretar v 30 dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko napove, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bomo vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katere v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno, bo na prva štiri vprašanja odgovarjal predsednik vlade, gospod Janez Janša. Gospod Pavliha, imate proceduralni predlog?
69. člen, mi niste dali besedo že takrat, ko sem se javil, bi vendar nekaj spregovoril v imenu naše poslanske skupine glede kršenja poslovnika. Po našem mnenju ste prvi predsednik, ki krši pravico poslanca oziroma poslanke, da postavi javno poslansko vprašanje v skladu s poslovnikom, ki je pravzaprav temeljni ustavni institut za [[...]]
[[....]]Gospod Pavliha, imate proceduralni predlog?
Proceduralni predlog je, da se to vprašanje uvrsti na dnevni red pod to točko. In če lahko povem, vi imate možnost na podlagi poslovnika samo v dveh primerih zavrniti, in sicer prvi primer je, če poslansko vprašanje ni kratko in jasno postavljeno in seveda da ni pravočasno. Drugo pa je, da je lokalnega pomena. Če se sklicujete na 240. člen, prvi odstavek, ki govori, da mora biti vprašanje s področja delovanja [[...]]
Gospod Pavliha, prosim proceduralni predlog [[...]]
[[...]]vlade se v bistvu [[....]]Lahko dokončam?
Ja.
[[...]]si jemljete pravico recenzenta. Z dolžnim spoštovanjem, gospod predsednik, vi ne morete poznati področij delovanja vseh ministrstev, potem takem, če vaša teza trdi, ne moremo nikdar postaviti samo vprašanje ministru za promet, ker se to vprašanje v večini primerov veže z okoljsko problematiko, torej s problematiko okoljskega ministra. Zato računamo in prosim, da to, in zahtevamo, da naše vprašanje bodisi na današnji seji ali pa na naslednji seji uvrstite na dnevi red. Hvala lepa.
Hvala, da ste končali gospod Pavliha. Prvi bo poslansko vprašanje postavil gospod Anton Rop predsedniku vlade. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik vlade, ministrski zbor lepo pozdravljeni. Naj seveda tudi sam izrečem obžalovanje, da gospod predsednik državnega zbora ne dovolite poslankam in poslancem, da postavljajo vprašanja, ki jih želijo postaviti. To se res še ni zgodilo v demokratični Sloveniji, to je prvikrat, da imamo opravka s takšno cenzuro, in mi je res žal, da je do tega prišlo. Gospod predsednik vlade, če dovolite, bi vam postavil eno vprašanje, ki je povezano s prevzemanjem evra v Sloveniji. V zadnjem času ste v svojih izjavah in nastopih večkrat poudarjali, kako pomembno je za Slovenijo prevzemanje evra in da je to tudi eden od ključnih ciljev in prioritet te vaše vlade. Jaz seveda to pozdravljam in mislim, da je to dober in pravi cilj in prava prioriteta in, kot sem večkrat že poudaril, bomo mi vse tisto, kar je potrebno, da ta cilj v Sloveniji dosežemo, tudi podpirali. To je namreč osnova za stabilen makroekonomski razvoj in napredek. Seveda pa to hkrati pomeni, da bodo verjetno nekatere določbe in nekatere obljube v vaši koalicijski pogodbi ostale samo zapisane, morda za naslednji mandat, vendar pa to ni predmet mojega vprašanja. Sam bi vas rad vprašal v zvezi z nekaterimi trditvami, ki ste jih že večkrat ponavljali, te pa se tičejo nuje izvedbe deindeksacije v Sloveniji, ki da še ni bila izvedena niti pripravljena in bo torej zato ta vlada, ki je tukaj pred nami, morala pripraviti poseben projekt deindeksacije transferov v Sloveniji. Gre za zelo pomembno vprašanje, ki se tiče vsakega državljana, vsake državljanke in je še kako pomembno za blaginjo v Sloveniji, zato seveda, gospod predsednik vlade, postavljam na vas zelo enostavno vprašanje. Verjamem, da resno mislite z deindeksacijo, če ste jo že tolikokrat omenjali, in me torej zanima natančno: Deideksacijo katerih transferov oziroma socialnih transferov boste predlagali in kdaj boste s temi predlogi prišli pred nas v državni zbor? Hvala.
Hvala gospod Ropu. Prosim, gospod predsednik, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec, dejansko je izpolnitev pogojev za prevzem evra z uvedbo evropske valute tudi v Sloveniji eden od ciljev te vlade, ciljev, ki je bil podedovan. Ne glede na to sem že v svojem nastopnem govoru pred tem visokem zboru konec lanskega leta dejal, da se nam zdi, da je to dober cilj in da bomo poskušali nadaljevati s tistimi ekonomskimi politikami, ki so doslej prispevale k temu, da izpolnimo pogoje, in tam, kjer stvari niso bile dobro zastavljene, zadeve tudi dopolniti. Glede na vaše konkretno vprašanje naj povem, da smo ob primopredaji na nekaterih ministrstvih prišli do podatka, da je tako imenovano deindeksacijo socialnih transferov, o katerih govorite oziroma prestrukturiranje socialnih transferov, čemur bi lahko rekli kar po domače socialno reformo ali pa reformo socialnih transferov, načrtovala že vlada v prejšnjem mandatu, katero ste vi vodili, in da je bila ta reforma na nek način upoštevana pri pripravi proračuna za leti 2004 in 2005. Obveščeni smo bili tudi, da je proračun za leto 2005 pripravljen in tudi sprejet, se pravi, veljavni proračun, na podlagi predpostavke, da bo vlada do konca mandata 2004, se pravi, vlada, ki je ni več dejansko, predlagala te ukrepe in da jih bo državni zbor tudi sprejel. Del teh ukrepov je bil pripravljen, mi to proučujemo, prav daleč, moram povedati, da zadeve niso bile pripeljane, šele konec prejšnjega mandata je bivši minister za delo, družino in socialo prišel do tega, da se je začelo delati na enotni evidenci socialnih transferov, v tem trenutku je nemogoče povedati, s koliko različnih naslov kakšen posameznik dobiva različne socialne transfere, se pravi, ni bila vzpostavljena niti osnovna evidenca, kljub tehnologiji, ki je dana v 21. stoletju; in potem, ko bi vse to narejeno - in pričakujemo, da bo to narejeno v čim krajšem času - bomo to zamudo poskušali dejansko tudi nadoknaditi. O konkretnih procentih oziroma indeksih v tem trenutku težko karkoli povem, pravzaprav bi moral jaz to vas vprašati, glede na stanje, kakršnega smo dobili. Lahko pa rečem, da nobena od teh premestitev ali noben od teh ukrepov ne bo šel mimo vsaj poskusov usklajevanja v ekonomsko-socialnem svetu. O tem smo se dogovorili na prvi seji tega organa, se pravi, ne bo šlo kar za neko, kot se včasih sliši, grobo poseganje v pridobljene pravice, ampak se bo najprej naredila realna ocena in ugotovilo, kje so eventualne rezerve; in da te rezerve skoraj zagotovo obstajajo, je bilo ugotovljeno že v prejšnjem mandatu, zaradi tega se je potem tudi šlo v vzpostavitev teh enotnih evidenc. Glede na to, da je bilo najavljeno širše vprašanje, naj povem še to, da vlada izvaja pospešeno vse tiste priprave, ki so potrebne tako za to, da se izpolnijo nominalni, konvergenčni kriteriji za prevzem evra - s tega vidika je najtrši oreh, kot sami veste, znižanje inflacije - in da tečejo naprej in še posebej pospešeno tudi tehnične priprave za prevzem evra; delo nadaljuje konvencijska skupina oziroma odbor, ki ga skupaj so vodita predstavnik vlade in predstavnik Banke Slovenije. Proučuje se možnost, da se že sredi tega leta uvede dvojno prikazovanje cen in tudi ostali tehnični postopki tečejo. Slovenci imamo izkušnje z menjavo valute iz leta 1991 in sem prepričan da bomo, kar se tehnike tiče, to uspešno opravili tudi tokrat. Hvala.
Hvala gospodu predsedniku. Ja, gospod Rop, želite dodatno obrazložitev? Prosim.
Najlepša hvala gospod. Gospod predsednik vlade, seveda na vprašanje, ki sem ga postavil, niste odgovorili. Rekli ste, da boste seveda stvar še preučili in da boste naredili analizo in da bi moral pravzaprav mene vprašati glede na stanje, kakršno ste dobili. In večkrat ste že govorili, kakšno da je stanje in da zato potrebujemo to indeksacijo, o kateri ste govorili. Zato bi bilo morda dobro poudariti, da smo v ZIPR-u to indeksacijo za večino transferov že izvedli. Ta ZIPRO je sprejet in je torej deindeksacija izvedena. Deindeksacija ni izvedena samo na dveh pomembnih segmentih. In zato je seveda dobro, da vemo, o čem govorimo, ko govorimo o deindeksaciji. Prvič, deindeksacije nismo izvedli pri denarnih socialnih pomočeh, pri tistih najrevnejših. Zato sem vas vprašal torej, če mislite pri teh deindeksacijo delati, pri najbolj revnih slovenskih državljankah in državljanih, potem bi bilo dobro, da to tudi javno poveste. To so tisti, ki dobijo denarno socialno pomoč v višini 46 tisoč - maksimum. Jaz seveda ne verjamem, da boste šli z deindeksacijo na tem področju, in torej deindeksacije verjetno na tem segmentu ne boste delali. Torej, zakaj potem govorite o deindeksaciji? In ključna indeksacija se dogaja in se bo še naprej dogajala pri največjih transferih, ki obstojijo v Sloveniji. To pa so pokojninski transferji. Tam je največja indeksacija. In tam se po obstoječem sistemu indeksacijo izvaja na osnovi cen in deloma na osnovi plač. Vi pa obljubljate na osnovi cen in plač. Se pravi dvakratno indeksacijo. Torej zanima me v tem kontekstu deindeksacija - transferji so pokojnine tudi - kako in kaj nameravate v primeru zakona gospoda Žnidaršiča, ki predlaga dvojno indeksacijo pri pokojninah. Boste torej dodatno indeksacijo uvedli pri pokojninah, kar je seveda v redu, in je povsem možno, in kaj boste potem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]s prvim ciljem, o katerem ste govorili, in ste omenjali, da je indeksacijo treba izpeljati. Torej, to dvoje skupaj, več kot očitno, ne gre.
Hvala. Gospod predsednik. Imate besedo.
Hvala za to dodatno vprašanje. Samo moram reči, da jaz nikoli nikjer nisem govoril o deindeksaciji najnižjih socialnih transferov - kadarkoli. Tudi ko gre za pokojnine, je bilo zelo jasno povedano takrat, ko je bila koalicijska pogodba podpisana, da to ni tolikšno breme, da bi to bremenilo prevzem evra. Če pa bi se to zgodilo, potem pa so se koalicijski partnerji zavezali v posebnem dodatku, da bodo pač z realizacijo nekaterih ciljev iz koalicijske pogodbe počakali oziroma da ima izpolnjevanje kriterijev za prevzem evra absolutno prioriteto. To je podpisano na koncu vseh ključnih ciljev koalicijske pogodbe. In vlada bo v skladu s to prioriteto in zavezo ravnala. V vsakem primeru so te obljube bistveno manjše, kot pa so bile tiste o 150 tisoč dodatnih pokojninah, ki jih je dajala vaša stranka pred volitvami. Finančni učinki realizacije te obljube bi šele ogrozili državni proračun.
Hvala. Kot drugi bo predsedniku vlade postavil vprašanje gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik! Slovenija je ob izvolitvi vaše vlade izpolnjevala tri od štirih konvergenčnih kriterijev za prevzem evra. Javnofinančni primanjkljaj je znašal 2,1% bruto domačega proizvoda pri kriteriju 3%, javni dolg 29,4% oziroma približno polovico zahtev, devizni tečaj je bil stabiliziran in višine obrestnih mer dolgoročno usklajene. Inflacija se je ves mandat zniževala, gospodarska rast je bila višja kot v državah petnajsterice in stopnja registrirane brezposelnosti najnižja v zadnjih desetih letih. Iz dosedanjega dela vlade in ministrov, strateškega gospodarskega sveta in njegovih članov ni razvidno, v kakšni meri bodo potekale nadaljnje aktivnosti vlade za prevzem evra. Minister za finance in strateški svet sta najprej zagovarjala zamrznitev davčne reforme, kasneje pa predlagala le bistveno znižanje davka na dohodek iz kapitala. Minister za delo je najprej z uredbo o višini plačil v zvezi z delom brez posvetovanja s sindikati začel s politiko zategovanja pasu in krčenja socialne varnosti delavcev. Ko je vlada ugotovila svojo napako, ste kot predsednik vlade prijazno obljubili novo usklajevanje. Sedanja koalicija je v preteklem mandatu očitala vladi, da je korumpirana, sedaj, ko je na oblasti, pa bi sama morda celo ukinila komisijo za boj proti korupciji. Vladni strateški svet se v času, ko se bodo mnoge gospodarske panoge in delavci v njih srečevali z novim valom odpuščanja, namesto pomoči tem podjetjem za prestrukturiranje proizvodnje in ohranitev delovnih mest zavzema za olajšanje odpuščanja delavcev, liberalnejšo delovno zakonodajo, ukinitev minimalne plače in sklepanje kolektivnih pogodb le na podjetniškem nivoju. Kljub večkratnim predlogom občin, da bi nova vlada oblikovala posvetovalno telo za presojo predlogov odločitev, ki vplivajo na položaj lokalnih skupnosti, te zaenkrat odgovora od vas še nimajo. Vsa ta protislovna ravnanja nam ne dajejo zagotovila o dejanski bodoči politiki vlade, zato vas sprašujem: Ali bo vlada upoštevala že uveljavljeno politiko socialnega dialoga in v svoje odločitve vključevala zainteresirano in vpleteno javnost ali pa bo naprej pod krinko lepih besed vodila politiko, ki v resnici sprejema odločitve predvsem v korist najbogatejših na račun najbolj ranljivih [[...]] [[opozorilni znak za konec]] prebivalstva? Hvala lepa.
Hvala gospodu Potrču. Besedo ima gospod predsednik vlade. Prosim.
Hvala lepa gospodu poslancu za kar nekaj vprašanj. Prvo je bilo sicer najavljeno že pod imenom gospoda Ropa, ampak ne glede na to z veseljem odgovorim. Pravzaprav sem sam tudi v svojem nastopnem govoru povedal enako, katere kriterije Slovenija izpolnjuje za prevzem evra in katerih ne izpolnjuje. Morda ste pozabili omeniti še stabilen tečaj, tega bomo pač izpolnili ob koncu bivanja v tej čakalnici. Inflacija ni tako zanemarljiv problem, kot se govori. Še veliko bo treba storiti, še posebej glede na to, da se stopnja inflacije v treh državah Evropske monetarne unije z najnižjo stopnjo inflacije v zadnjem času zmanjšuje in je ta tarča bistveno nižja, kot pa je kazalo takrat, ko se je Slovenija odločila za to, da država začne izpolnjevati kriterije za prevzem evra. Glede ukrepov, ki se izvajajo, naj rečem, da so bili tudi večina teh, ki se nanašajo na tako imenovano deindeksacijo, usklajeni že v mandatu prejšnje vlade v okviru ekonomsko-socialnega sveta. Socialni sporazum je bil podpisan in velja še do konca letošnjega leta, ta vlada ga bo spoštovala, ampak socialni partnerji so se v tem sporazumu sporazumeli, da bodo zagovarjali politiko, ki bo Sloveniji omogočila izpolnitev teh kriterijev. Tudi nova vlada v tem smislu ne dela popolnoma nič drugega in nikakršne bojazni ni, da bi tukaj naenkrat zavladala neka drugačna politika, ker se vsi zavedamo, da brez nekega širšega soglasja vsaj nekaterih od teh ukrepov praktično ni mogoče doseči. Še posebej je tukaj pomembno tudi usklajevanje v zvezi s politiko plač, ki je za letošnje leto v tem socialnem sporazumu, recimo temu, vsaj približno dobro urejeno. Glede očitka, da je vlada sama sprejela uredbo o povračilu stroškov, povezanih z delom, je to postopek, ki je bil podedovan. Pogajanja v zvezi s to uredbo so se začela, če se ne motim, avgusta ali septembra lani. Pogajalci prejšnje vlade se pač v zvezi s to uredbo niso uskladili. Uredbo je bilo treba sprejeti zato, da smo dobili s 1. januarjem stvari urejene, zato da so se lahko izplačevali stroški, povezani z delom, dnevnice, potni stroški in tako naprej. Na prvi sejo ekonomsko-socialnega sveta je bil potem dosežen dogovor, da se lahko usklajevanje nadaljuje. Če bo soglasje o morebitnih spremembah in če se bo res pokazalo, da je bil kdo neupravičeno prikrajšan, bo prišlo do sprememb. Ampak zaenkrat je bilo na mizo dano samo eno takšno prikrajšanje v višini 22 tolarjev, kar ni ravno veliko. Se pravi, ključni namen te uredbe, ki je šla z indeksov na določitev nominalnih zneskov, je ravno to, da pač izpolnijo pogoje za zadostno stabilnost za prevzem evra. Glede socialnega dialoga, o čemer na koncu sprašujete oziroma postavljate neke trditve, ki ne držijo. Mislim, da je bil zadnji sestanek prvi v takšni sestavi ekonomsko-socialnega sveta dokaz, da stvari ne gredo v tej smeri, kot se tukaj skuša podtikati. Zavedamo se pomena socialnega dialoga tudi pri drugih reformah, ki bodo še potrebne v tej državi - se bo potrebno dogovarjati, absolutno! Ni res, da je vlada sprejela neke ukrepe, ki gredo v korist najbogatejših slojev, dočim so najrevnejši prikrajšani - daleč od tega! Tudi ta argumentacija, ki se običajno navaja in na katero ste verjetno mislili danes, češ, da je vlada znižala davek oziroma davek na kapitalski dobiček s 50%, kot je bil prej sprejet na hitro, govori nasprotno od te trditve. Kajti, od tega, da je nekdo prenesel kapital v tujino, so imeli korist samo tisti, ki so tja ta kapital prenesli, tisti najrevnejši, ki pa morda so brez dela, ki računajo na nove programe, na nova delovna mesta in tako naprej, pa s pomočjo tega kapitala ne bodo nič dobili. Da bi se takrat ravnalo bolj racionalno, bolj uravnoteženo, potem bi bilo tega bega manj in bi bilo več investicijskih sredstev za to, da bi imeli tudi več delovnih mest. In vemo, komu to koristi.
Hvala gospod predsedniku. Gospod Potrč želite dodatno obrazložitev? Prosim.
Hvala lepa. Gospod predsednik, bil bi vam hvaležen, če bi dopolnili odgovor na tiste dve trditvi, ki jih niste komentirali. Namreč, kako bo z eventualno zahtevo po ukinitvi komisije za boj proti korupciji, kar sem vprašal, in drugo: Kaj mislite kot predsednik vlade v zvezi s trditvami nekaterih članov ekonomsko-socialnega sveta, naj se olajša odpuščanje delavcev, naj se zagotovi liberalnejša delovnopravna zakonodaja v korist podjetij in v škodo zaposlenih, naj se ukine sistem minimalnih plač in naj se odslej uvede le sklepanje kolektivnih pogodb na podjetniškem nivoju, kar je gotovo z vidika zaposlenih težje, ker imajo manjši vpliv na vsebino teh pogodb? Hvala lepa.
Gospod predsednik, prosim.
Že nekajkrat sem javno dejal, da se niti vlada niti jaz osebno kot predsednik vlade ne bomo opredeljevali do člankov, ki jih pišejo tisti, ki svetujejo ali pa tudi ne svetujejo vladi. V tem mandatu se je prvič ta država srečala s pristopom, ki je običajen v razvitih državah, ustanovili smo svetovalna telesa, ki so bila sicer predvidena tudi prej v prejšnjih sestavah, ki osvetlijo določen problem, dajo določene nasvete, vlada se v zvezi s tem potem opredeli, upošteva te nasvete, doda še druge dimenzije ali pa jih ne upošteva. Znotraj teh strateških svetov, če so že ustanovljeni, delujejo člani, ki tudi različno mislijo. To so organi, ki ne glasujejo, ki ne predlagajo nekih usklajenih stališč ali ukrepov, ampak so to organi, ki skušajo predlagati tisto, kar mislijo, da je najboljše za gospodarski razvoj države v tem konkretnem primeru. Če je več različnih predlogov, več različnih mnenje na vlado dobimo več takšnih predlogov, niso pa to organi, ki odločajo in tudi ne bi imelo nikakršnega smisla, če bi se vlada zdaj že vnaprej opredeljevala do nečesa, kar vi morda mislite, da je nekdo hotel povedati v nekem komentarju. Vlada se bo opredeljevala do predlogov, ki jih bomo dobili, programi teh strateških svetov so pa itak sestavljeni tako, da ti organi svetujejo vladi glede na program, ki je pripravljen, ki ga je treba izvajati, še posebej, ko gre za bistvene ali sistemske oziroma strukturne reforme. Kar se tiče komisije za boj proti korupciji, vlada v zvezi s tem ni odločala še ničesar. Vlada je zavezana koalicijski pogodbi, kjer piše, da se bomo trudili za to, da bo boj proti korupciji bistveno bolj učinkovit, kot je bil doslej. Moje osebno stališče, ki sem ga povedal za to govornico lansko leto, ko se je ta zakon sprejemal, je, da ta komisija ni bila ustanovljena, zato da bi se bolj učinkovito borili proti korupciji, ampak obratno; na podlagi znanega Churcillovega načela "če nočeš nič narediti, ustanovi komisijo" - vemo, kdaj je prišlo do tega predloga -, vemo, kakšne so pristojnosti; skratka, gre za nek organ, ki je brez zob, ki glede na svojo strukturo in sestavo lahko daje - in tudi daje - politično motivirane komentarje, zbira podatke, ki jih je možno tako ali drugače zlorabiti, na teh podatkih sedijo ljudje, ki jim je sodišče dokazalo že do slej, da so zlorabljali pooblastila. Tako bo v zvezi s tem bo vlada zelo natančno pretehtala, potem ko bo naredila tudi mednarodno primerjavo, kako zagotoviti dejansko učinkovit boj proti korupciji. Ne tako, da bomo ustanovili še eno komisijo, ki bo ponovno terjala 100 ali pa 200 milijonov proračunskih [[...]]
Gospod predsednik, zaključite, prosim.
[[..]]sredstev, ampak tako, da organi, ki so pač po ustavi zadolženi za to, da to dejansko deluje.
Hvala. Naslednji bo predsedniku vlade postavil vprašanje gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa. Gre za vprašanje šikaniranja firme Radiel iz Koštabona z demografsko ogroženega področja s strani davčne uprave Koper in konec koncev tudi omalževanje s strani koprskega tožilstva direktno s strani tožilca Sevšek Romana. Namreč, 10.7.2000 sem prvič vprašal gospoda Bajuka o tej zadevi, ko je obljubil, da bo zadevo preveril in uredil, vendar se je potem zgodila zamenjava. Davčna oblast v Kopru namreč ni upoštevala obveznih navodil ministrstva o uporabi 64. člena zakona o dobičku pravnih oseb oziroma ni upoštevala - jih je upoštevala v 90%, kadar je šlo za prijateljske vezi, ni pa v nekaterih primerih, ko ni šlo za prijateljske. Mi smo tu šli naprej, ovadili smo kazensko določene ljudi iz davčne uprave na tožilstvo v Koper - nič niso naredili. Zahtevali smo od ministrice, takrat še generalne tožilke, da izpelje - ni nič naredila niti kot ministrica niti kot tožilka in upam, da se bo ta zadeva spremenila, popravila. V povezavi s tem je pa seveda tudi ena druga zadeva. Namreč, v Slovenski nacionalni stranki sodimo, da bi bilo smiselno preveriti delo dveh državnih uradnikov s strani komisije za korupcijo, saj gre za uničevanje slovenskega nacionalnega interesa, gre za dva predstavnika iz urada za varstvo konkurence, in sicer, gospoda Plahutnika in pa gospo Muženič Dajano, ki po mnenju Slovenske nacionalne stranke delata v nasprotju z interesi Slovenije. Namreč, država Slovenija lahko zaradi njihovega oziroma njunega napačnega tolmačenja - ne bom se spuščal, zakaj je to tolmačenje tako - v najboljšem primeru izgubi samo 170 milijonov evrov, v najslabšem primeru 350 milijonov evrov, od česar naj bi seveda gospod odvetnik Senica od Vege, ki toži Mobitel dobil 20% izkupička, to je okoli 25 oziroma 70 milijonov evrov direktno v žep. Ne vem, kako je mogoče, da lahko nek državni uradnik dela proti interesom lastne države, saj ti bo, če Vega zmaga, vemo pa, da zmaga lahko samo glede na sumljive odločitve določenih uradnikov, bo vsak Slovenec oziroma državljan Slovenije iz svojega žepa dal oziroma plačal okroglih 40 tisoč tolarjev.
Hvala, gospodu Jelinčiču. Prosim, gospod predsednik.
Hvala lepa za to vprašanje oziroma za več deloma povezanih vprašanj. Res je, da ste to prvo poslansko vprašanje, ki se navezuje na plačilo oziroma na olajšave za to podjetje, postavili že leta 2000. Že kar nekaj časa je poteklo od takrat. Na podlagi tega, kar so pač pripravili v davčni upravi, je bil postopek korekten. Kot sami pravite, je bila zadeva tudi na vrhovnem sodišču. Presojeno je bilo oktobra lani, pritožniku je bilo delno ugodeno. Tisto, kar izhaja iz te sodbe in se eventualno nanaša na državne organe, bodo to seveda izpolnili. Lahko pa rečem še to, da ta skupina, ki sedaj dela, ki presoja davčno zakonodajo, ki bo pripravila ukrepe oziroma predloge za morebitne spremembe in dopolnitve, da bo pogledala tudi, ne ta konkreten primer, ampak zakonodajo, povezano v zvezi s tem, predlagala morebitne spremembe, predvsem pa predloge, ki bodo zagotovili, da ne bo prihajalo - ne v tem ne v kakšnih drugih primerih - do neenotnega izvajana zakonodaje. Glede nadaljevanja tega vprašanja, povezanega s konkretnimi imeni, moram reči, da jih prvič slišim. Niso bila navedena v teh vprašanjih, zato bi vam karkoli konkretnega lahko težko odgovoril ali obtoževal kogarkoli vnaprej. Kar se tiče tožbe podjetja Vega proti državi oziroma napovedane tožbe, bo vlada odgovorila do konca tega meseca. Zadeva ni tako enostavna kot morda zgleda na prvi pogled niti je ni možno reducirati na neke osebne odnose in relacije. Vlada bo naredila vse, da zaščiti, ne proračun, ampak tiste, ki v ta proračun prispevajo, to so slovenski davkoplačevalci. In deloma se strinjam z vami, da bi takšno ravnanje pričakovali tudi od vseh ostalih slovenskih državljanov, ki so imeli tukaj, vsaj po tem, kar jaz vem, včasih zelo ambivalentno vlogo.
Hvala. Ja, gospod Jelinčič, želite dodatno obrazložitev? Prosim.
Hvala lepa. No, kar se tiče firme Radiel, se zahvaljujem za to, še posebej, ko ste omenili to novo komisijo, kajti upam, da bo ta komisija tudi pregledala rešitve, določene rešitve oziroma nerešitve za nazaj in tudi revidirala neustrezne odločitve. Kajti na osnovi neustreznih odločitev je prišlo tudi do nekaj precej "krahov" v slovenskem gospodarskem prostoru. In pa, da bo uredila tudi, kaj je bilo s kazensko ovadbo, ki je bila dana na tožilstvu zoper neznanega storilca na davčni upravi Koper zaradi kršitve enakopravnosti po prvem in tretjem odstavku 141. člena KZ in kaznivega dejanja zlorabe uradnega položaja ali uradnih pravic po tretjem odstavku 261. člena. Kar se pa tiče drugega dela; jasno, da nisem mogel tega napovedati v vprašanju, kajti šele tik pred kratkim sem dobil to dokumentacijo, povzetek relevantnih dejstev urada za varstvo konkurence z dne 18.1., kjer, recimo, gospod Plahutnik zelo čudno uporablja kot neke tehtne argumente tisto, kar je bilo objavljeno v določenih častnikih in podobne zadeve, in se sklicuje na razna priporočila iz EU iz leta 1996, medtem ko smo mi med tem časom že zdavnaj vstopili v EU in za nas veljajo druge zadeve, medtem ko to priporočilo iz leta 1996 ne velja več. Hvala lepa.
Predsednik ne želi odgovoriti. Zadnji bo postavil vprašanje predsedniku vlade gospod Zamernik. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vprašanje temelji na 242. členu poslovnika, tretjem odstavku poslovnika državnega zbora. Danes je bila tiskovna konferenca ministra za finance, pa že v preteklosti se je v javnosti pojavljalo veliko namigovanj, ki jih je na nek način ta tiskovna konferenca potrdila o dvojni cenitvi Zavarovalnice Triglav. Po eni cenitvi, ki naj bi bila opravljena leta 2001 in jo je opravila ena revizijska hiša, naj bi bila vrednost te zavarovalnice "cirka" 250 milijonov evrov - velika številka, ki pa je potem - mislim, da v letu 2003 - od druge revizijske hiše bila ocenjena za skoraj 100% več; se pravi, skorajda 500 milijonov evrov. Glede na to, da je Republika Slovenija prek slovenske odškodninske družbe in pa prek kapitalske družbe večinski oziroma 85% lastnik te zavarovalnice, sprašujem predsednika vlade: Ali ste s tem seznanjeni? Kdo vas je s tem seznanil? Ali te navedbe držijo? V primeru, da te navedbe držijo, vas prosim za pojasnilo: Kako bo vlada Republike Slovenije ukrepala, da ob morebitni prodaji delnic na podlagi tako nižje ocenjene vrednosti ne bi prišlo do oškodovanja tistih, ki so ali pa smo na nek način celo obdobje plačevali v to zavarovalnico? In: Kako bo vlada ukrepal zoper upravo, če je omogočila odprodajo delnic po skoraj 100% nižji vrednosti? Hvala za odgovor.
Hvala gospodu Zamerniku. Prosim, gospod predsednik.
Hvala za vprašanje. Ti podatki, ki jih navajate, so tudi zame relativno novi. Če se ne motim, je minister za finance, ki je odgovoren vladi za to področje, pridobil ustrezno dokumentacijo šele ta vikend. Iz nje dejansko izhaja, da je bila opravljena v lanskem letu in mislim, da je bila dokončana sredi avgusta lanskega leta nova cenitev Zavarovalnice Triglav. Na podlagi zakonodaje je pač država posredno oziroma neposredno daleč večinski lastnik. Na podlagi zakonodaje, ki je bila sprejeta pred leti v prejšnjem mandatu, se je tudi prodajalo določene deleže, predvsem slovenske odškodninske družbe in te deleže se je prodajalo na podlagi cenitve iz leta 2001. Postopek prodaje je bil v polnem teku oziroma je bil praktično polno začet v času, ko je prišlo do te druge cenitve. Zaenkrat ni pojasnjeno, zakaj uprava zavarovalnice Triglav ni obvestila svojih lastnikov o tem, da vodi institucijo, ki je po novi cenitvi še enkrat več vredna, kot pa je tista cena, na podlagi katere prodaja svoje lastne deleže. Zadeva je izjemno nenavadna. Res je, da zakon pravi, da se deleži prodajo na podlagi cenitve iz leta 2001, s te plati je formalno vse v redu. Je pa ravnanje vsake uprave, ki bi odkrila, da poteka prodaja deležev za polovično ceno, sporno, če o tem ne obvesti vsaj svojih lastnikov. Ali je prejšnja vlada bila obveščena o tem ali ne - ne vem. Ali so prejšnje uprave in nadzorni organi kapitalske in odškodninske družbe o tem bili obveščeni ali ne - ne vem. Lahko pa zatrdim, da nova vlada o tem ni bila obveščena, da je finančni minister potreboval kar nekaj tednov, preden je uspel prepričati upravo, da mu posreduje te podatke; da smo bili priče tragikomični situaciji, ko se je ta cenitev skrivala pred lastnikom, in da je treba zadevo proučiti. Po prvih podatkih, kolikor te ocene držijo - osebno te druge cenitve nisem videl -, gre za nevarnost, da je proračun oškodovan za 14, 15 milijard slovenskih tolarjev, kar je danes povedal tudi finančni minister za javnost. Vlada bo skušala ravnati tako, da zaščiti interese lastnikov, v tem primeru so to vsi državljani te države, in bo tudi sprožila ustrezne postopke za ugotavljanje odgovornosti, če se bo izkazalo, da gre dejansko za takšno oškodovanje. Zadeva je izjemno značilna za neke čase, za katere smo vsi verjeli, da so v Sloveniji že mimo. Še enkrat ponavljam, gre za sum oškodovanja skupne lastnine za najmanj 14, 15 milijard slovenskih tolarjev, kar je silna vsota, bistveno večja od tistih, ki se očitajo novi vladi, da jih bo morala izplačati zaradi koalicijske pogodbe za tisti del, ki govori o povišanju pokojnin. Hvala lepa.
Hvala gospodu predsedniku. Gospod Zamernik želi dodatno obrazložitev. Prosim.
Hvala lepa. Vprašanje se je glasilo tudi: Kako bo vlada ukrepala, če se teh 14, 15 milijard, kot ste rekli, oškodovanja izkaže za povzročene s strani uprave? Kako ukrepati zoper povzročitelje tega? Ali je še možno to škodo, če je nastala, na kakršenkoli način popraviti in kako?
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Dokončnega odgovora na to vprašanje danes ni možno dati. Kot rečeno, formalno se je ta dokumentacija šele pridobila, zaradi skrivalnice iz meni nerazumljivih razlogov. Tu bo treba proučiti ne samo finančne, ampak tudi pravne vidike celotne zgodbe in potem bo vlada v skladu s pravno podlago ukrepala. Tukaj pričakujem, čeprav sem morda prevelik optimist, neko enotno hotenje tudi v tem visokem zboru za to, da se dejansko zaščitijo interesi davkoplačevalcev. Zakonodaja, na podlagi katere se je to dogajalo, je bila sprejeta v tem državnem zboru, mislim, da je to skupna dolžnost, da ne gre samo za vlado tukaj, ki mora nekaj narediti. Zelo mogoče je, da bo treba spremeniti ali pa na hitro sprejeti kakšno zakonodajo, poleg tega pa je zadeva neznansko čudna tudi s tega vidika, da se je v določenih javnih glasili, v medijih, v časopisih ta zgodba odpirala že pred tedni in kljub temu da je bilo jasno, da te informacije nekje obstajajo, uprava ni bila pripravljena izročiti te dokumentacije predstavniku lastnika, kar je vlada oziroma državne institucije. Torej, še enkrat lahko rečem, da bomo naredil vse, kar je možno v tej dani situaciji, da se zaščiti javni interes, kaj točno glede na pozno pridobitev dokumentacije glede na postavitev tega vprašanja - zelo težko rečem. In še enkrat podčrtujem, računam na to, da to ne bo zdaj vzeto kot nek vladni projekt, ki odkriva neka trupla prejšnje oblasti v omari, ampak da se bomo koncentrirali na to, kako škodo popraviti - če je to sploh še možno.
Hvala gospodu predsedniku. Prehajamo na vprašanja, naslovljena na posamezne ministre. Gospa Širca imate proceduralni predlog? Prosim.
Gospod predsedujoči, jaz seveda sem protestirala že prej, ker niste upoštevali moje zahteve, da se spoštuje poslovnik in uvrsti moje poslansko vprašanje, ampak sedaj protestiram proti temu, da ste uvrstili kot četrto vprašanje vprašanje, ki ni bilo najavljeno. Če se sklicujete ob tej pravici, ki jo je imel gospod Zamernik, na 242. člen, se pravi, da se lahko neprijavljena vprašanja priglasijo, četudi po roku, ki je dovoljen, če gre za nujne zadeve, moram protestirati, ker to vprašanje ni bilo tako nujno. Ta "trupla", o katerih je ravnokar govoril predsednik, ti dogodki so znani že iz preteklosti, niso pa dan stari, kot je že sam odgovor namignil. Hvala.
Gospod Zamernik je navajal podatke, ki so šele ta teden prišli v javnost. Nadaljujemo z razpravo, in sicer gospodu ministru za promet mag. Janezu Božiču bo postavil vprašanje dr. Marko Pavliha. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade, cenjeni gospodje ministri, drage kolegice poslanke in poslanci. Že v začetku letošnjega leta smo se morali soočati s kopico problemov, ki spadajo na področje prometne politike. Prvi krvni davek, ki ga terjajo ceste, problematika tretjega pomola v luki Koper, izgradnja drugega tira in še bi lahko naštevali. Prometne politike pa ni. Zato se moje vprašanje glasi: Zakaj sta se minister za promet in vlada Republike Slovenije odločila, da prometno politiko, ki jo je prejšnja vlada že sprejela v mesecu juliju, umakneta iz procedure, čeravno jo je domača in tuja strokovna javnost ocenila kot zelo dobro, če ne že odlično? Dodatno bi želel ministra vprašati, da naj argumentirano pojasni - in sedaj citiram tudi obrazložitev tega umika - kje točno je treba besedilo predloga argumentirano oziroma ponovno pregledati, oceniti njegovo primernost in ga dopolniti. Naj ministra spomnim, da je na več mestih, ob več priložnostih, na primer med zaslišanjem, prometno politiko označil kot dobro izhodišče tudi za njegovo delo, citiram na primer "temelj za delovanje na področju prometne politike v tem mandatu bo prometna politika, ki jo je sprejela Evropska unija, v prometni politiki za Slovenijo lahko te splošne usmeritve zgolj konkretiziramo in operacionaliziramo". Prometna politika, ki jo je sprejela bivša vlada, je bila popolnoma v skladu z evropsko prometno politiko; in še več: jo je nadgradila in tudi časovno podaljšala do leta 2020. Prav tako je minister dejal, citiram: "V vsakem primeru poznam dokument, ki sem ga v teh dneh uspel prebirati, in lahko rečem, da je to izjemno kvalitetna osnova, da ga v proceduri čim prej sprejmemo s potrebnimi modifikacijami." Ne nazadnje se je o tej prometni politiki zelo pozitivno izrekel tudi državni svet. Sam pa sem dejal na zaslišanju, da bi umik tega dokumenta iz procedure pomenilo vrnitev najmanj 10 let nazaj, kjer je bila Slovenija. Končno je zanimiva izjava gospoda ministra na prvi seji odbora za promet, ko je dejal, da je priprava prometne politike strateška tema nove vlade in naj bi jo odbor dobil že v drugem četrtletju tega leta. Kaj ni res, da je bila to strateška tema tudi bivše vlade vsaj ali pa zlasti v času mojega ministrovanja? In v tem trenutku se pojavlja seveda dvom ali pa hipoteza, da bo vlada napravila le nekaj kozmetičnih popravkov, potem bo pa svetu obelodanila svoje [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]"remek delo" oziroma svoje avtorstvo. Hvala lepa.
Hvala gospodu Pavlihi. Prosim, gospod minister Božič, imate besedo.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanje, s katerim seveda odpirate pomembno vprašanje delovanje ministrstva, ki ga vodim. Že v svoji predstavitvi pred pristojnim odborom za promet sem zelo jasno povedal, da bo prometna politika v središču mojega delovanja, saj samo z uravnoteženo, premišljeno in včasih tudi drzno prometno politiko mogoče zagotoviti optimalno usklajeno delovanje vseh prometnih sistemov v državi in s tem tudi najnižje možne stroške, tako za osebni kot tovorni promet. Ne le to, po prevzemu resorja se je pokazalo, da bi bilo smotrno ravno skozi prometno politiko določiti glavne cilje resorja v tem mandatu, zato je seveda jasno, da želimo prometno politiko dopolniti, predvsem pa bolj konkretizirati in narediti bolj operativno. Poleg tega smo ugotovili, da se v nekaterih delih predlog resolucije ne sklada povsem z evropsko prometno politiko oziroma ji v popolnosti ne sledi. Glede na to, da je gospod poslanec in podpredsednik državnega zbora želel z zelo konkretnimi navedbami, mi dovolite da primeroma omenim dve. V slovenski resoluciji o prometni politiki je opredeljeno, da je cilj glede plačevanja stroškov infrastrukture načelo: uporabnik plača. To je sicer res, toda evropska prometna politika je glede tega bolj natančna in kot ciljno metodo za zaračunavanje stroškov infrastrukture opredeljuje metodo mejnih družbenih stroškov. To seveda pomeni, da je cilj plačevanja infrastrukture glede na stroške, ki nastajajo v času, ko nek uporabnik vstopi na infrastrukturo in jo začne uporabljati. Ta metoda je sicer zelo zapletena, toda evropska komisija že izvaja vrsto ukrepov za približevanje tej metodi. Tudi novi razgovori o direktivi o tako imenovani evro vinjeti, kar je sicer zelo ponesrečeno poimenovanje za direktivo o cestnini, gredo v to smer. Na ta način se bo EU kot celota in z njo tudi Slovenija približala "Pajatovemu družbenemu optimumu", ki pravi, da so resursi v družbi optimalno porazdeljeni in zagotavljajo najvišjo možno skupno blaginjo. Zvišanje blaginje prebivalcev EU in Slovenije pa je naš skupni cilj. Ne glede na to omenjena metoda zagotavlja tudi optimalno obremenjenost uporabnikov, in sicer le do višine tako imenovanega "Piggotovega davka", ki pravi, da je obdavčenje smiselno le do tiste meje, do katere poraba oziroma investiranje sredstev preko državnega proračuna zvišuje blaginjo bolj kot zvišuje blaginjo poraba oziroma investiranje davčnih zavezancev. Zviševanje blaginje prebivalstva pa je cilj tako te vlade kot tudi ministrstva, ki ga vodim. Drugi primer, ki ga želim omeniti pa je, da na področju razvoja javnega prometa predlagatelji niso upoštevali "Moringovega efekta". Ta pravi, da ima povečevanje potnikov na javnem prevozu pozitivne učinke za vse obstoječe in bodoče uporabnike. Poenostavljeno povedano: bistvo je v tem, da se s povečanjem števila uporabnikov povečuje število rentabilnih linij javnega prometa, s čimer se izboljšuje celotna storitev sistema, kar privabi nove uporabnike. Mehanizem deluje tudi v obratni smeri in ravno temu smo bili priča v Sloveniji v zadnjem desetletju. Manj potnikov pomeni manj linij, kar dodatno zmanjša število potnikov. Na to dejstvo sem ob predstavitvi zelo jasno opozoril in ravno na osnovi "Moringovega efekta" nameravamo izboljšati kvaliteto javnega sistema. Naloga ministrstva pa je, da zagotovi začetni pozitivni trend, da se torej število voženj v javnem prometu poveča, s čimer se bo povečala kvaliteta sistema kot celote, kar bo v sistem javnega prevoza privabilo vedno več potnikov, zaradi česar bo sistem pridobil nove prihodke in postal vse bolj rentabilen. Na drugi strani ob uvajanju modela zaračunavanje infrastrukture manj interesanten osebni prevoz, saj bodo vozniki v večji meri plačevali stroške, ki jih sedaj povzročijo in prevalijo na vse davkoplačevalce. Naj na koncu samo povem, da "Moringov efekt" v predlogu prometne politike, ki ga je pripravila prejšnja vlada, sploh ni omenjenega. Zato smo se odločili, da dokument še dodelamo, po potrebi razširimo in skrčimo, tako da bomo na koncu dobili dokument, ki bo pravzaprav naše vodilo pri delu. Verjamem, da mi moj predhodnik te pravice ne bo odrekel, seveda pa ti podatki, ki so na odboru za promet, držijo glede samega programa priprave tega dokumenta v državnem zboru glede sprejemanja. Hvala lepa.
Hvala ministru Božiču. Izvolite.
Hvala za besedo in hvala gospodu ministru. Samo menim, da bi lahko vse te pripombe upoštevali na matičnem odboru za promet in potem pri sprejemanju resolucije, da pa ne bi pretirano kompliciral, bi pa samo prosil ministra, če lahko to dodatno obrazloži. Torej: V katerem delu bo prometna politika boljša in hvala bogu, da bo boljša, če bo boljša, ter pisno obrazloži in pošlje, preden bo resolucija priromala do matičnega odbora. Hvala lepa.
Hvala.
Gospod poslanec, z velikim veseljem bomo ta dodatek oziroma v pisni obliki podali dodatno obrazložitev. Hvala lepa.
Sicer opozarjam, da po poslovniku so na ustna vprašanja ustni odgovori. Sedaj, če minister seveda pristane na tako pobudo in posreduje pisno, je to znak dobre volje, ni pa dolžan. Hvala lepa. Naslednji bo vprašanje postavil gospod Samo Bevk, in sicer ministru za javno upravo dr. Gregorju Virantu.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor. Ob ugotovitvah, da marsikatera delovna mesta, tudi vodilna, zasedajo ljudje s ponarejeno diplomo, se postavlja vprašanje, koliko pa je teh ljudi. Zaskrbljujoče je, da se je to zgodilo tudi v državni upravi in da so to ugotovili zgolj po naključju, ko so preverjali dokumentacijo zaposlenega, ker je bil predlagan za napredovanje. Načelnik omenjene upravne enote je za medije tudi povedal, članek iz Večera 20. januarja letos, da so zaradi tega primera postali previdnejši. Na podlagi tega dogodka ministra dr. Viranta sprašujem: Ali lahko pričakujemo, da bo sprožil postopek preverjanja diplom vseh zaposlenih v državni upravi? Glede na to, da zagovarjate, gospod minister, visoko strokovno upravo in ste se zanjo prizadevali tudi s pripravo zakona o javnih uslužbencih, menim, da bi bil ta postopek korekten do vseh javnih uslužbencev oziroma zaposlenih, ki so dejansko diplomirali in so pri kadriranju za prosta delovna mesta in napredovanja znotraj državne uprave v enakem položaju. Prav tako je zaskrbljujoča ugotovitev glavnega tajnika mariborske univerze Boštjana Brumna, navajam - "da so diplome mariborske univerze za ponarejevalce mikavnejše za ponarejanje" - konec navedka, članek iz Dela 14. januarja letos, z naslovom Naivneži in ponaredki. Zavedam pa se, da niso vprašljive samo diplome visokošolskih in univerzitetnih študijskih programov, ampak tudi dokazila o končanju srednješolskih izobraževalnih programov. Na ministrstvu se sicer pripravlja nov sistem upravljanja s kadrovskimi viri, v katerem bodo tudi podatki o pridobljeni izobrazbi - upam, da preverjeni - vendar naj bi zaživel šele enkrat leta 2006. Zato menim, da bi s tem postopkom morali začeti takoj in ga dokončati v roku 6-ih mesecev in uporabnikom upravnih storitev zagotoviti visoko strokovno usposobljene kadre. Hvala lepa za odgovor, dr. Virant.
Hvala, gospodu Bevku. Prosim, gospod Virant.
Hvala lepa, spoštovani gospod Bevk. Dejansko sta bila v državni upravi doslej bolj ko ne po naključju ugotovljena dva primera, eden od obeh že pred leti, primera ponareditve diplom oziroma neveljavnih diplom. V obeh primerih je sledila kazenska ovadb tudi s strani pristojne izobraževalne institucije. Mi smo dejansko na podlagi teh dejstev oziroma teh dogodkov že razmišljali o tem, kako ukrepati, da bi zagotovili, da ne prihaja do zaposlovanje ljudi s ponarejenimi diplomami. Dosedanja praksa je bila pač taka, da smo ljudem ob zaposlitvi zaupali oziroma da smo zaupali vrednosti originala ali fotokopije diplome oziroma spričevala, ki se za posamezno delovno mesto zahteva. Ukrepi, o katerih razmišljamo, pa so naslednji. Prvič, da bi pri vsaki novi zaposlitvi za izbranega kandidata, torej samo za tistega, ki ga na koncu izberemo za delovno mesto, pri izobraževalni instituciji, s katere ima diplomo, preverili, torej pozvali, da nam sporoči podatek, ali se dejansko podatki iz diplome ujemajo z njihovimi podatki. Za vse obstoječe zaposlene pa nameravamo izvesti preverjanje, vendar ne vse naenkrat, torej postopoma, tako da ne bi zdaj šolskega sistema zasuli s temi preverkami oziroma poizvedbami. Začeli bomo s preverjanjem vseh zaposlenih na ministrstvu za javno upravo, vključno z državnim sekretarjem in ministrom, in potem postopoma in po korakih šli tudi v preverjanje za vse ostale. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Želi gospod Bevk dodatno obrazložitev? [[Ne.]] Ministru za notranje zadeve gospodu Dragutinu Mateju bo postavil vprašanje mag. Tomaž Štebe. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani visoki zbor! Kratko vprašanje: Kdaj bo ministrstvo oziroma vlada odpravila nalepke za motorna vozila? To zadeva približno milijon 100 tisoč motornih vozil oziroma njihovih lastnikov, ki moramo vsako leto nameščati nalepke z luknjicami in s podatki, ki so v računalnikih ministrstva za notranje zadeve. Vprašanje postavljam tudi v imenu vseh tistih računalničarjev informatikov ter tistih, ki se zavzemamo za informacijsko družbo oziroma za to, da v časih, ko imamo in smo opremljeni z računalniki, ne uvajamo rešitev, ki so pravzaprav v posmeh informacijski družbi in velik korak nazaj. Seveda pa to pomeni tudi finančne posledice za lastnike motornih vozil v višini približno 3 milijarde tolarjev. Sprašujem tudi: Kakšne bodo in so finančne posledice za državo? Kakšne so finančne posledice za tistega izvajalca, ki tiska nalepke, in za tiste, ki izvajajo storitve teh nalepk? Hvala.
Hvala gospodu Štebetu. Gospod minister Mate, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Hvala za vprašanje, gospod poslanec. Najprej bi vas rad seznanil, da smo v zadnjem času dobili kar nekaj vprašanj državljanov v zvezi z odpravo nalepk; ob tem je veliko predlogov. Strokovne službe v ministrstvu intenzivno proučujejo vse te predloge, z namenom, da bi v čim večji meri in obsegu odpravili birokratske ovire, ki se pojavljajo v zvezi s temi nalepkami, in predvsem, da bi zmanjšali stroške za državljane v zvezi s tem. Obenem vas lahko obvestim, da je ministrstvo že pristopilo k predlogu spremembe zakona o varnosti v cestnem prometu, s katerim bi to nalepko odpravili. Glede finančnih posledic za državo. Iz cene plačila te nalepke, ki jo državljani plačujejo, država nima ničesar, torej, država ne dobi nobenega denarja od cene, ki jo plačajo državljani. Podjetja, ki izvajajo lepljenje teh nalepk za državljane, ki to želijo, dobijo tisti del, ki ga državljani plačajo, mislim, da je sedaj nekje 300 tolarjev, ostali znesek pa je plačan proizvajalcu teh nalepk. Tako da finančnih posledic iz samega naslova nalepk država oziroma vlada ne bo imela nobenega izpada ali primanjkljaja v proračunu, medtem ko bo proizvajalec z eventualnim sprejemom teh sprememb zakona v državnem zboru seveda imel posledice te, da pač bo imel izpad tega dohodka. Hvala.
Hvala gospodu ministru. Naslednji bo gospod Davorin Terčon postavil vprašanje ministru za obrambo gospodu Karlu Erjavcu. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister. Slovenija je s 1. januarjem 2005 prevzela predsedovanje organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi. Vlada pa je na vaš predlog na seji 6. januarja 2005 razrešila direktorja obveščevalno-varnostne službe ministrstva za obrambo. Prav tako ste direktorju že pred tem, torej 23.12.2004, odvzeli vsa pooblastila. Spoštovani gospod minister. Sam sicer razumem vašo pravico in žejo, da želite postaviti svojo vodstveno ekipo, vendar pa vas sprašujem: Ali ni nenavadno, da v obdobju, ko smo prevzeli predsedovanje organizacije, ki skrbi tudi za varnosti, vlada zamenjuje šefa obveščevalno-varnostne službe in išče drugo, novo ime? Ali to pomeni, da vloga te službe v dosedanjih procesih oblikovanja varnostne politike naše države ni bila dobra, ali ni bila zadostna in je bilo zato potrebno to zamenjavo izpeljati tako na hitro in s takojšnim odvzemom pooblastil? S takimi menjavami, predvsem pa na takšen način, da služba v prihodnje kar nekaj časa ne bo imela direktorja s polnimi pooblastili, tako služba kot država pri zagotavljanju varnosti v našem novem okolju članic Evropske unije in zveze Nato ne bo pridobivala ne na ugledu ne na vlogi. Prosim za vaš odgovor oziroma komentar, gospod minister.
Hvala gospodu Terčonu. Besedo imate, gospod minister.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanec. Naj povem, da dejansko sem v skladu z zakonom predlagal razrešitev dosedanjega direktorja obveščevalno-varnostne službe. Zakon daje to možnost, da lahko minister v roku treh mesecev tako razrešitev predlaga brez razlogov. Glede na to, da želim kot minister si oblikovati neko vodstveno skupino, sem se pač odločil, da uporabim to možnost. Gre za to, da pač imam program, in tisti, ki pač želijo uresničevati ta program, so del te ekipe. Naj povem, da na delo dosedanjega direktorja obveščevalno-varnostne službe nisem imel pripomb, vendar glede na to, da gre za občutljivo mesto, in glede na to, da je opravljal to funkcijo 4 leta v času ministrovanja gospoda Grizolda, se mi zdi primerno, da sedaj, ko sem nastopil ministrsko funkcijo, si pač oblikujem neko ožjo vodstveno skupino. Naj povem, da ni točna navedba, da naj bi gospodu direktorju odvzel pooblastila dne 23. 12., temveč je izgubil ta pooblastila z dnem, ko je bil na vladi razrešen; to se pravi, 6. januarja. Res je, da so mediji prinašali tako novico, vendar ne drži. Direktor je v tistem času do 6.1. podpisoval vse dokumente in bil tudi še naprej direktor te obveščevalno-varnostne službe. Meni se zdi tak postopek demokratičen in se mi zdi celo primerno, da ni nekdo predlogo na tem mestu. Moram pa reči, da ima direktor določene zasluge v smislu, da je umaknil dnevno politiko s področja dela obveščevalno-varnostne službe in upam tudi, da bo novi direktor tudi v tem pogledu uspešen. Bojazen, da dolgo časa ne bomo imeli direktorja obveščevalno-varnostne službe, je odveč, ker bom v kratkem predlagal novega direktorja v imenovanje vladi Republike Slovenije.
Hvala gospodu ministru. Želi gospod Terčon zahtevati dodatno? Prosim.
No, gospod minister, vi ste sam komentiral to, kar sem jaz že konstatiral, seveda, da vam zakon daje vso možnost, da lahko izvedete takšno zamenjavo. Je pa seveda vprašanje higiene v letu, ko predsedujemo mednarodni organizaciji za varnost in sodelovanje, da umikamo direktorja na tako občutljivem področju. Razen tega lahko ugotovim, da v odgovoru, gospod minister, niste navedli niti enega strokovnega razloga za razrešitev. Jaz se tudi strinjam z vami, da je bilo delo dosedanjega direktorju korektno in da je umaknil s tako občutljivega področja tudi politiko. Opravičujem se tudi za napačno navedbo, ki je sledila informacijam v tisku, kar ste vi sami konstatirali. Ampak, glede na ugotovitev tako mene kot vas, gospod minister, lahko zaključim pa samo to, da je pri vaši odločitvi prevladal oziroma da je bil edini kriterij političen, ne pa strokoven. Hvala lepa.
Hvala gospodu Terčonu. Izvolite, gospod Erjavec.
Predsedovanje organizaciji za varnost in sodelovanje in pa direktovanje obveščevalno-varnostni službi ima samo to skupaj, da so kratice podobne, OVS, tam je pa OVSE, kaj več skupnega to nima. Glede strokovnosti pa tako, poglejte, povedal sem, da gre za to, da si želim formirati neko učinkovito ekipo, ki bo pripravljena zagovarjati program, ki sem ga pripravil; gre za mojo osebno odločitev, ki mi jo zakon dopušča in ne vidim nobene politike v tem, razen če menite, da gre za politiko v smislu vodenja ministrstva za obrambo. S tem se pa strinjam - da gre za politiko.
Hvala gospodu ministru. Gospod Janko Veber bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor gospodu Janezu Podobniku. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik, in lep pozdrav vsem. Spoštovani gospod minister! Vlada Republike Slovenije je sprejela uredbo o spremembi uredbe o metodologiji za oblikovanje najemnin v neprofitnih stanovanjih ter merilih in postopku za uveljavljanje subvencioniranih najemnim, s katero je črtala 20. člen uredbe, ki govori o tem, da se znižana najemnina, ki so jo lastniki stanovanj smeli zaračunavati socialnim upravičencem, povišuje postopno. Torej, gre za odločitev vlade, da se najemnina dvignejo v enkratnem znesku in seveda s 1.1.2005. Posledice takšne - po mojem mnenju drastične - odločitve bodo občutili predvsem socialni upravičenci, pa tudi drugi najemniki, saj se bo najemnina s 1.1.2005 naenkrat povečala od 100 do 200%. Zato sprašujem ministra: Zakaj se je vlada odločila za črtanje člena, ki določa postopno povečevanje znižanih najemnin socialnim upravičence? In predvsem: Kakšne bodo posledice te odločitve? Hvala.
Hvala gospodu Vebru. Besedo ima gospod minister.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani poslanec Veber. Stanovanjski zakon je neprofitne najemnine poenotil na nivoju stroškovnih najemnin, je določil najvišjo dovoljeno stopnjo, ki jo lastniki neprofitnih najemnin smejo zaračunavati najemnikom. Zaradi te odločitve, torej spremembe uredbe, se bodo najemnine v povprečju povišale v dveh letih za okoli 22%. In to največjemu številu najemnikov, po naših ocenah približno 80% najemnikov. Nekaterim najemnikom se bodo najemnine celo znižale, po oceni je takšnih 15%. Poudariti je pa potrebno, da je že stanovanjski zakon sam določil postopno uskladitev najemnin do konca leta 2006. In vladna uredba, o kateri me sprašujete, je to postopnost uredila v členu 19. in 20. Sedaj pa odgovor na vaše vprašanje. Tudi v nekaterih občinah, ko so začeli prehajati na nov sistem subvencioniranja najemnin, ob koncu lanskega leta, so se srečali z vprašanjem, katero stopnjo najemnine upoštevati pri najemnikih, ki so bili prejemniki znižane najemnine do konca leta 2004. V primeru, da bi se upoštevala stopnja po 20. členu uredbe, torej ta nižja, bi mnogi najemniki izpadli iz pravice do subvencije najemnine prav zaradi nižje stopnje najemnine. Pravica do subvencij je namreč odvisna tako od dohodkov, vrste gospodinjstva in njihovih premoženjskih razmer, pa tudi od višine najemnine. Povedano drugače, višja najemnina ob sicer enakih drugih okoliščinah, pomeni večjo možnost, da je najemnik upravičen do plačila subvencionirane najemnine. To se tudi vklaplja v socialno politiko države na stanovanjskem področju. Tudi nekatere občine, več jih je bilo, so podale iniciativo, da bi se člen 20. črtal. Namreč, črtanje 20. člena v večini primerov pomeni tudi manj delovnih obremenitev za občine, saj bo večji del najemnikov že vstopil med upravičence do subvencij po 19. členu uredbe, na to pa kažejo že dosedaj vložene vloge s strani najemnikov. Vlada se je za črtanje 20. člena odločila predvsem zaradi enakopravnega obravnavanja vseh najemnikov, tako tistih, ki so prejemali subvencijo do konca leta 2004, kot tistih, ki bodo to pravico uveljavili v januarju 2005. In to sledi načelu enakopravnega obravnavanja vseh najemnikov. Vsi najemniki, ki bodo v januarju 2005 izpolnjevali pogoje za pridobitev subvencije, jo bodo namreč lahko uveljavili po 19. členu uredbe. Celo do višine 80% primernega stanovanja. Poudariti je potrebno, na kar vaše vprašanje še posebej opozarja, da najemniki, socialni upravičenci, zaradi črtanja 20. člena plačajo popolnoma enak znesek najemnine, kot bi ga, če tega člena ne bi črtali. Črtanje 20. člena pa pomeni tudi odpravo neenakopravnega položaja za lastnike stanovanj, ki bi jih zasedali ti najemniki, saj so lastniki do sedaj prejemali razliko do polne najemnine od občin, po novem pa te razlike ne prejemajo več. Najemniki, ki v začetku prihodnjega leta ne bi bili več upravičeni do subvencionirane najemnine, pa bodo zaradi črtanja 20. člena posledično res plačevali višjo najemnino; tu imate prav. Vendar bo večina od njih prav zaradi obračunavanja najemnin po 19. členu, zaradi višje stopnje najemnine upravičena do subvencije, če ne takoj, pa 30. junija 2005 zaradi postopnega zviševanja najemnin. Naj zaključim. 20. člen bi zagotavljal najemnikom nižjo najemnino le dve leti, saj je to prehodna določba, ki bi se vsakih šest mesecev približevala enotni najemnini v državi. In eden od ciljev stanovanjskega zakona je bil namreč tudi uvedba enotne neprofitne najemnine, za kar se je zavzelo tudi ustavno sodišče, ko je presojalo neprofitne najemnine. Hvala lepa.
Hvala ministru. Zahteva poslanec dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala še enkrat za besedo. Torej, verjamem, da želi vlada izenačiti položaj predvsem vseh lastnikov stanovanj; vprašanje, če bo s tem dosegla izenačitev najemnikov. Bi pa verjel, da gre ta izenačitev lahko samo na račun občin. Zagotovo bodo povišane cene pri najemnikih povzročile potrebo po dodatnih subvencijah, kar je bilo tudi razvidno iz odgovora, kar pomeni, da bodo občinski proračuni obremenjeni bolj, kot bi bili sicer, in to na dan s 1.1.2005. Dosedanja uredba pa je predvidevala, da se to zgodi postopoma do leta 2006, tako da bi lahko tudi prenekatera vprašanja pred tem uskladili, predvsem pa odpravili vprašanje zagotavljanja dodatnih sredstev občinam zaradi večjega števila subvencij. Namreč, občine bodo v svojih proračunih morale zagotoviti dodatna sredstva, in če država prenese določene obveznosti na občine, mora za to zagotoviti tudi vire. In v tem primeru ugotavljam, da temu ni tako. Ali se motim, gospod minister?
Hvala gospodu Vebru. Gospod minister, imate besedo.
Dovolite, da še na kratko pojasnim ob drugem nastopu poslanca Vebra. Glede položaja občin moram povedati, da smo se pred to odločitvijo tudi detajlno pogovarjali z dr. Žagarjem in njegovo ekipo, in delno so vaše ocene pravilne. Glede samih občin bi rad povedal še nekaj. Črtanje 20. člena je bilo potrebno ob sodelovanju s predstavniki obeh asociacij občin tudi zaradi enotne nastavitve računalniškega programa za izračunavanje subvencij, ki so ga zaradi zelo zahtevnih izračunov [[podlaga za to je seveda zakon in sama uredba]] občine dejansko pričakovale. In ta se je začel izvajati v decembru 2004 v vseh občinah v državi, kajti še v decembru lani je bilo treba izdati nove odločbe za najemnike, upravičene do subvencij. Vaše vprašanje, gospod Veber, pa se dotika tudi strateškega vprašanja, kako na tem področju naprej. V resorju, ki ga vodim, bomo področje subvencij, ki jih je na novo uredil stanovanjski zakon, celovito ocenili in proučili vse posledice, ki jih je spremenjena zakonodaja prinesla. V naslednjih mesecih bomo - po podatkih, ki jih imam, bodo že znani ti prvi podatki o izvajanju novega sistema subvencioniranja najemnin - morebitne odločitve o večji pomoči najemnikom. Na tem področju pa ni mogoče urediti s spremembo ali dopolnitvijo uredbe o metodologiji, pač pa, kot bivši poslanec tudi sam dobro vem, da je to poseg v stanovanjski zakon, ki nedvoumno določa vstopni cenzus za prejemnike subvencij. O teh vprašanjih, o tej temi, bomo tudi v vladi spregovorili, ko bomo pripravili nov stanovanjski program. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru Janezu Podobniku. Naslednja bo postavila vprašanje Maria Pozsonec ministru za promet gospodu magistru Janezu Božiču. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsem prisotnim lep pozdrav. Ministru za promet in zveze gospodu Božiču postavljam naslednje poslansko vprašanje: Kakšna je prometna politika Slovenije, če jo sploh ima? Zakaj so ukinjene vse direktne povezave z Lendavo? Leta 1990, ko sem začela redno potovati v Ljubljano, sem imela avtobus iz Lendave ob štirih, petih in šestih zjutraj. Sedaj niti eden ne vozi več. Prav tako so v kratkem po svečanem odprtju ukinili železniško povezavo med Ljubljano in Budimpešto. Pravzaprav en del tega. Ni povezave med dvojezičnimi kraji, zato ne moremo uresničevati nekaterih skupnih zadev - na primer obisk dvojezične srednje šole v Lendavi za dijake z Goričkega. Gospod minister. Ne mi razlagati, da so to tržne zakonitosti. Država je odgovorna za svoje državljane. Tudi ljudem iz oddaljenih krajev je potrebno omogočiti, če drugo ne, obisk zdravnikov specialistov v Ljubljani. Tem ljudem je to tudi treba omogočiti. Vsi ljudje namreč nimajo avtomobila. So tudi bolni, stari, torej ne morejo potovati z avtom v Ljubljano sami, zaradi tega so vezani na javni prevoz. Zato vas sprašujem: Kaj imate namen ukreniti v zvezi s tem, da se povezava med Lendavo in Ljubljano izboljša? In ne nazadnje, naj poudarim tudi, da so zaostali kraji brez prometne povezave obsojeni na propad. Sprašujem se: Kako lahko dijaki z Goričkega obiskujejo dvojezično šolo v Lendavi? Ali se ta morda prometna izoliranost ni zgodila načrtno? Zanima me: Kako napreduje gradnja avtoceste v Prekmurju? In: Ali lahko le sanjamo o tem, da bo železnica povezala te odročne kraje z Ljubljano v kratki prihodnosti? Hvala.
Hvala gospe Pozsonec. Gospod minister.
Hvala lepa za vprašanje, gospa poslanka. Torej, vozni red vlakov na progi Murska Sobota-Ljubljana se v notranjem potniškem prometu v zadnjih letih ni spreminjal. Tudi s strani uporabnikov ni bilo zahtev ali pobud za spremembe, saj se žal osebni promet iz leta v leto povečuje. Na relaciji Murska Sobota-Ljubljana v jutranjem oziroma dopoldanskem času vozita dva InterCity vlaka. Prvi ima prihod v Ljubljano ob 8.12 in drugi ob 9.25. Omogočena je tudi večerna povezava s prihodom v Ljubljano ob 21.31, povratek proti Murski Soboti pa je zagotovljen direktno ob 7. uri in 40 minut, 12.45, 15.15 in pa 17.25. Poleg navedenih direktnih povezav pa so tudi povezave s prestopanjem v Pragerskem. Direktna železniška povezava v mednarodnem prometu, kot je Benetke-Budimpešta je bila ukinjena na zahtevo italijanskih železnic, ki vodijo železniško ruto 39. Z ukinitvijo omenjenega vlaka so slovenske železnice na relaciji od Ljubljane do Murske Sobote in obratno poskrbele za nadomestno linijo. Prva tako pa je zagotovljena tudi povezava z Benetkami. Upoštevali pa smo pobude za boljše povezave iz Murske Sobote v smeri Madžarske. Tako je v veljavnem voznem redu od 12. decembra dalje zagotovljena jutranja povezave iz Murske Sobote prek Hodoša do Budimpešte s prihodom v Budimpešto ob 9.38 ter s povratkom iz Budimpešte ob 17.25. Vprašanje avtobusnih prevoznikov - res je, kar ste sami ugotovili, vendar pa je res tudi, da so podvrženi delovanju trga, prevoznih storitev, zato so zainteresirani predlagati takšne vozne rede primestnega in medkrajevnega prometa, ki jim omogočajo gospodarsko preživetje. Prav zato in pa seveda tudi zaradi naraščujočega osebnega prometa so se zaradi slabe zasedenosti prevoznih kapacitet v zadnjih dveh letih v precejšnjem obsegu ukinjale nerentabilne linije, kar je pomenilo tudi zmanjšanje ponudbe prevozov na posameznih območjih naše države. Prav to velja tudi za povezave med Mursko Soboto in Ljubljano. Ministrstvo za promet je zagotovilo delno subvencioniranje avtobusnih prevoznikov, gre za 50 tolarjev za vsak prevožen kilometer, kar je v povprečju skoraj 15% normirane cene v linijskem prevozu, sredstva za leto 2005 pa še vedno niso zagotovljena. V tem trenutku ministrstvo za promet še nima možnosti vplivati na obseg in pa kvaliteto prevozne ponudbe. Če pa bomo uspeli zagotoviti potrebna sredstva, bi bilo mogoče začeti povečevanje števila odhodov na posameznih linijah, kjer se zahtevajo prevozne potrebe v letu 2006. Celovitejšo rešitev pa vidim, da se tudi s subvencijami in drugimi ukrepi prometne politike zagotovi in spodbudi javni potniški promet, kar bomo uredili v najkrajšem možnem času z uvedbo enotne vozovnice ter drugih ukrepov prometne politike. S tem bomo poskušali v najkrajšem možnem času tudi zagotoviti bolj normalne razmere na tem, lahko rečem, res področju, ki je na nek način deprimirano.
Hvala ministru. Želi gospa poslanka dodatno postaviti vprašanje?
Hvala lepa. Na žalost na lastni koži čutim vsak dan, da enostavno ne morem potovati v Ljubljano. Govorila sem za povezavo Lendave in Ljubljane, ne pa Murske Sobote in Ljubljane, kajti država seže tja do madžarske meje, torej do Lendave. Iz Lendave se ne da potovati v Ljubljano. Gre za bolnike, za dijake in za redke posameznike, ki še potujejo. Zastonj je lep odgovor, ampak v praksi iz tega ni nič in to sama čutim vsak dan. Nekoga moram stalno prositi, da lahko pridem z njim v Ljubljano, ker enostavno se ne da potovati v Ljubljano, to je resnica.
Hvala, gospa poslanka. Gospod minister, želite odgovoriti?
Hvala za besedo. Gospa poslanka, potrudili se bomo, da na tej relaciji rešimo ta problem v korist potnikov, ki na tem območju, na tej relaciji potujejo.
Hvala. Dr. Matej Lahovnik bo postavil vprašanje ministru za javno upravo dr. Virantu.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, dr. Virant. Uradniški svet je na 10. redni seji, ki je potekala 12. in 17. januarja, določil besedila 51-ih javnih ali internih natečajev za vodilna mesta v javni upravi, hkrati je imenoval prav toliko posebnih natečajnih komisij za predstojnike organov v sestavi in za položaje generalnih direktorjev direktoratov. Sprašujem vas: Kako boste zagotovili enakopravno obravnavo vseh kandidatov, ki se bodo potegovali za mesta generalnih direktorjev direktoratov? Gre za visoko strokovna in ne politična mesta v državni upravi. To vas sprašujem zato, ker je državni sekretar gospod Rovs, ki je državni sekretar v kabinetu predsednika vlade gospoda Janše javno izjavil pred televizijskimi kamerami, da sta dve mesti vodij direktoratov dodatno poleg vseh drugih političnih funkcij obljubljeni stranki DeSUS. Glede na to, da gre za javne razpise, vas sprašujem: Kako boste zagotovili enakopravno obravnavo vsem kandidatom? Sprašujem vas tudi: Ali se morajo potemtakem vsi mladi strokovnjaki najprej pozanimati v kabinetu predsednika vlade, za kateri dve mesti gre, ki sta bili obljubljeni mimo javnih razpisov eni izmed političnih strank? Dodatno vas še sprašujem: Ali obstaja še kakšen dodaten dogovor, poleg omenjenega, s katerim je jasno povsem okrnjena verodostojnost omenjenih razpisov? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod Lahovnik! Sistem kadrovanja na najvišjem mestu v državni upravi je določen z zakonom, ki je bil v tem državnem zboru sprejet leta 2002, to je zakon o javnih uslužbencih, bil je sprejet z visoko stopnjo konsenza med vsemi političnimi strankami in znano je, kako ti postopki potekajo. Potekajo tako, da v prvi fazi posebne komisije, ki jih imenuje uradniški svet, preverijo, ali so izpolnjeni visoki kompetenčni standardi, ki jih je ta isti uradniški svet postavil - uradniški svet, ki ni pod kontrolo vlade, saj ima vlada v njem štiri od dvanajstih predstavnikov. Od tu naprej, ko so ti standardi preverjeni - in lahko vam zagotovim, da gre za zelo zahtevno sito in da ne more kar vsakdo priti skozi to sito -, pa je seveda minister tisti, ki izbira znotraj tega, da tako rečem, "jagodnega izbora" in izbere kandidata, s katerim bo najlažje sodeloval. V koalicijski pogodbi ni z besedico omenjeno, da bi se ta mesta, torej, strokovna mesta v upravi delila po strankarskem ključu. To je bilo omenjeno v koalicijski pogodbi leta 2000, ko so se mesta državnih sekretarjev, ki so primerljiva z današnjimi generalnimi direktorji, delila po strankarskem ključu oziroma je bilo tam zapisano, da se, kolikor je le mogoče, upoštevati strankarski ključ. Mi ničesar takega nismo napisali v koalicijsko pogodbo in nikoli nihče ni nikomur obljubil, da bi katerokoli strokovno mesto v državni upravi kar tako pripadlo kakšni politični stranki. Torej, še enkrat poudarjam: uradniški svet imamo zato, mislim, da mu vsi lahko zaupamo, da te standarde preveri, standardi so trdi, so strogi, začenši z zahtevanimi vodstvenimi izkušnjami, sposobnosti, s poznavanjem problematike področja, strokovno uveljavljenostjo na področju, poznavanjem pravne ureditve področja, potem poznavanje delovanja državne uprave, načrtovanje in rabe proračunskih sredstev, delovanja institucij in pravnega reda Evropske unije na področju, kjer bo kandidat delal, znanje vsaj enega svetovnega jezika, torej angleško, nemško ali francosko mora kandidat znati, tako da ti standardi so res trdi. Zdaj, med kandidati, ki te standarde izpolnjujejo, še enkrat pravim, bo minister tisti, ki bo vladi predlagal v imenovanje najbrž tistega kandidata, s katerim bo najlažje delal, ker se konceptualno najbolj ujemata, ker mu bo najbolj zaupal, ker bosta najlažje skupaj delal kot tim, kajti direktorji sestavljajo najožji vodstveni tim ministrstva. Iz lastnih izkušenj vam lahko povem, da pri teh sedanjih začasnih direktorjih pred izvedbo razpisa nisem nikogar vprašal niti kateri stranki pripada niti za koga je na volitvah volil, ker me to ne zanima; zanima me, da so to ljudje s kompetencami, ki so pripravljeni delati skladno s programom vlade. Torej, dejansko je uradniški svet praktično vsa ta mesta, ki so bila prosta, sedaj razpisal oziroma določil besedila razpisov, imenoval razpisne komisije in razpisi gredo te dni v objavo. Skoraj v celoti gre za javne razpise, za javne natečaje, ki bodo objavljeni v uradnem listu, zaradi prihrankov bomo v dnevnem časopisu objavili samo podatek, da so ti razpisi objavljeni v uradnem listu, tako da bodo potencialni kandidati to videli, vendar za detajle bodo morali pogledati ali na internet, na spletnih straneh ali pa v uradni list. Hvala.
Hvala ministru. Ali poslanec zahteva dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala lepa. Poudariti je treba še enkrat - kot ste tudi sami pravilno ugotovili, da gre za visoko strokovna nepolitična mesta v državni upravi. Mandat je petletni, kar pomeni, da je daljši od mandata vlade. Meni se omenjena izjava gospoda ne bi zdela sporna, če ne bi šlo hkrati za državnega sekretarja, ki je v kabinetu predsednika vlade zadolžen za uresničevanje koalicijske pogodbe in je očitno mimo javnih razpisov že vnaprej predvideval oziroma zatrdil pred televizijskimi kamerami, izjava je preverljiva, zatrdil, da sta dve mesti avtomatično obljubljeni določeni politični stranki. Sprašujem vas, spoštovani gospod minister Virant: Kako se to sklada s siceršnjim etičnim kodeksom, ki so ga ministri podpisali? In po vašem osebnem mnenju: Ali je takšna izjava primerna, moralna in etična? Poudarjam še enkrat, da se bodo na ta mesta prijavili mnogi mladi strokovnjaki, ki so povsem nepolitični, in ne vem, kaj naj si mislijo, ob tem ko slišijo pred televizijskimi kamerami izrečeno takšno izjavo državnega sekretarja v kabinetu predsednik vlade, češ, dve mesti sta avtomatično obljubljeni določeni politični stranki. Gre za načelo enakopravnega obravnavanja vseh kandidatov. In moram reči tudi, če pridejo v ožji izbor: Ali to pomeni, da se bo kljub temu upoštevala koalicijska aritmetika? Seveda pa v koalicijski pogodbi, kot ste dejal, vsega ne piše, jaz verjamem, da to ni zapisano v koalicijski pogodbi, je pa to izrekel državni sekretar, ki je zadolžen za uresničevanje koalicijske pogodbe. Ali je neverodostojen on, upam, da tega ne trdite že v tej zgodnji fazi, izjava je pa, kot sem rekel, bila javno zabeležena. Zanima me vaš osebni odnos in pa kako se [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]kako se to sklada z navedenim kodeksom etike, ki je bil tako javnomnenjsko lepo predstavljen. Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat bom zelo jasno ponovil: nikomur, nobeni politični stranki ni bilo obljubljeno nobeno strokovno mesto v državni upravi. Izjave gospoda Rousa ne bom komentiral, je nisem slišal, lahko pa vprašate njega, svoje izjave bo pač komentiral gospod Rous sam, jaz pa vztrajam pri tem, kar sem rekel. Nikomur ni bilo nič obljubljeno in mu tudi ne bo.
Hvala gospodu ministru. Gospa Barbara Žgajner Tavš bo postavila vprašanje ministru za kulturo, dr. Vasku Simonitiju. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Tudi jaz moram na začetku sicer izreči ogorčenje nad delom oziroma restrikcijo opozicijskih poslancev, ki jo je očitno v tem delu začelo uvajati koalicijsko vodstvo državnega zbora. Pri prijavi poslanskega vprašanja sem, ker je pač tematika takšna, skladno s poslovniškimi določili, četrti odstavek 242. člena, želela odgovor generalne sekretarke vlade, kar pa mi je namestnik generalnega sekretarja državnega zbora onemogočil. Zato poslansko vprašanje z enako vsebino oziroma tematiko naslavljam na ministra za kulturo, ki pa se bojim, da zaradi svojih pristojnosti, ne bo mogel v celoti odgovoriti na poslansko vprašanje. Naj začnem poslansko vprašanje vseeno s povzetkom članka, objavljenega pred dnevi v enem izmed slovenskih časopisov: "Z umikom obtožbe zoper nekdanjega v.d. direktorja javnega podjetja Snaga Franca Noseta se je pokazalo, da je v letih 1995 in 1996 očitno naredil uslugo določenim krogom, tudi cerkvenim, potem pa so ga pustili na cedilu." In tu je upravičenost vprašanja vsaj v tem delu kulturnemu ministru. Celotna zgodba, kot je razvidno, datira v leti 1995 in 1996, ko je tedanji direktor javnega podjetja Snaga Ljubljana samovoljno sprejel odločitev za poroštvo za najete kredite takratnemu podjetju Infografika, katerega ustanovitelji so bili tiskovno središče Ognjišče, rimskokatoliški škofiji Ljubljana in Maribor ter trije zasebniki, med katerimi naj bi bil tudi nekdanji ugledni politik iz vrst Nove Slovenije. Da celotna zgodba dobi pridih interesa, je treba omeniti, da naj bi takratni cerkveni dostojanstveniki, ki so konec koncev tudi držali roko nad omenjenim podjetjem, takratnemu direktorju obljubljali povrnitev dolgov za njegovo humano dejanje, v imenu pluralizacije medijev, saj naj bi bila v ozadju vprašljiva usoda časopisa Slovenec. Podjetje je šlo dve leti kasneje v stečaj, stečajni postopek do podjetja Infografika, pa je danes težak okoli 220 milijonov tolarjev davkoplačevalskega denarja. Sodišče je izdalo zavrnilno sodbo. Nekdanji direktor Snage je bil očitno zaveden s strani Cerkve, negospodarskega subjekta. In sedaj vprašanje. Na kakšen način bodo poplačani dolgovi javnemu podjetju Snaga? In: Ali bodo v imenu moralnih vrednost ponovno krajši konec potegnili Ljubljančanke in Ljubljančani, uporabniki in plačniki storitev javnega podjetja Snaga? V koalicijski pogodbi je ponovno načrtovan sklad za pluralizacijo medijev, ki naj bi deloval sicer kot neodvisna in samostojna institucija, ki bo z različnimi oblikami delovanja zagotavljala pluralnost splošno informativnih tiskanih in elektronskih medijev. Ali bo nemara dolg [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]poplačan iz omenjenega sklada? Samo končam. Ali bo zgodba enostavno pozabljena in bodo nanjo opominjali le še posledično višji računi uporabnikov Snaginih storitev?
Hvala gospe poslanki. Dovolite, gospod minister, preden dam besedo, da obrazložim, zakaj je bilo vprašanje poslanke, ki ste ga ravnokar slišali, naslovljeno na vas. Moram reči, da vprašanja, ki sodijo v delovno področje ministrstva, se naslavljajo na posameznega ministra in ne na sekretarko vlade, ki pokriva samo vladne službe; torej tiste službe, ki ne sodijo pod posamezna ministrstva. Še enkrat, gospa poslanka, se opravičujem, če je prišlo do nesporazuma, samo v bodoče vedite, da bomo vsako vprašanje, ki posega na določeno področje ministrstva, naslavljali oziroma vas prosili, da ga naslovite tudi na ustreznega ministra in ne na vladno službo oziroma na sekretarko vlade, ki pokriva samo druga področja, ki ne sodijo pod ministrstva. Gospod minister Simoniti, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana gospa poslanka. Vaše vprašanje torej o dolgovih javnega podjetja Snaga, ki naj bi bili povezani s problematiko pluralizacije medijev, ministrstva za kulturo seveda ne zadeva, saj v to ni bilo vpleteno in ne vodi v zvezi s tem nobenega postopka. Kar zadeva pa, če se bo to plačevalo iz novega sklada za medije, pa moram zanikati, in bi rad povedal v zvezi s tem sledeče. Ustanovitev sklada za pluralizacijo medijev, ko bo, bo namenjena spodbujanju in bolj uravnoteženemu izražanju mnenj in stališč v slovenskih medijih. Sklad bo torej sredstva za ta namen delil medijem, in sicer po kriterijih, ki jih bodo oblikovali strokovnjaki z medijskega področja. K temu moram dodati, da je potrebno tovrstno dodeljevanje sredstev pri evropski komisiji prijaviti kot državno pomoč, kar pomeni, da je nadzor nad njihovo namensko uporabo zelo strikten in jasen. Zato vprašanje o poplačilu dolgov javnega podjetja Snaga ne more biti v nikakršni zvezi z ustanovitvijo sklada za pluralizacijo medijev. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Ja, izvolite, gospa Žgajner.
Hvala lepa za odgovor. Sicer moram reči, da sem pričakovala podoben odgovor. No, je pa obenem tudi gospod minister odgovoril gospodu Cukjatiju, ki očitno ni razumel tistega, kar sem čisto na začetku dejala. Poslansko vprašanje, ki sem ga zastavila, je bilo seveda danes nekoliko preoblikovano in se nanaša samo na omenjeni sklad za pluralizacijo medijev, ki je konec koncev tudi v ozadju celotne zgodbe, ki sem jo želela na kratko predstaviti. Je pa res, da se to področje nanaša na številna različna področja oziroma različna ministrstva. Zato sem, vsaj takšna je bila tudi praksa v preteklem mandatu, in konec koncev mi tudi poslovnik to določa, zastavila oziroma želela zastaviti poslansko vprašanje generalni sekretarki vlade. No, glede na to, da očitno danes odgovora na zastavljeno vprašanje ne bom dobila, je pa hočeš nočeš v ozadju številka, ki znaša 220 milijonov tolarjev davkoplačevalskega denarja, bom vprašanje v pisni obliki naslovila na vlado oziroma predsednika vlade in pričakujem, da bom od strani ustreznih vladnih služb dobila tudi odgovor. Hvala lepa.
Hvala gospe poslanki. V pojasnilo moram reči, da lahko postavite vprašanje več ministrom, ne samo enemu ministru. Vprašanje, ki posega na področja dveh ali treh ministrov, lahko naslovite na več ministrov, tako da dobite potem kompetenten odgovor. Tako se je doslej tudi delalo. Tudi v tem sklopu vprašanj imamo posamezna vprašanja, ki so naslovljena na dva ali tri ministre. Gospod minister, želite še dodatno obrazložiti? [[Ne.]] Naslednje vprašanje bo postavila gospa Marjetka Uhan, in sicer ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovani ministri, spoštovani poslanci! Ministra za okolje in prostor dr. Janeza Podobnika bi vprašala: Kdaj bo potrjena končna varianta umestitve avtoceste na odseku Pljuska-Hrastje in izdano lokacijsko dovoljenje? Ob tem bi rada povedala, da potekajo razgovori, študije, vrednotenje študij, občinske seje, zbori krajanov že več kot deset let na to temo, predvsem pa degradacija razvoja na tem območju zaradi nejasnosti glede rezerviranega zemljišča za gradnjo avtoceste. Vsa priporočila strokovnjakov, ki so sodelovali pri planiranju in načrtovanju umestitve avtoceste v prostor, govorijo v prid pobočne variante. Za njo se je opredelila lokalna skupnost, občinski svet, že leta 1995 in do danes stoji na istih stališčih. Enako so vse krajevne skupnosti, 12.700 podpisov prebivalcev, ki so naslovili peticijo na vlado že v lanskem letu, prav tako 1.700 članov civilne iniciative, za umestitev avtoceste mimo Trebnjega. Zahteve po tej varianti so tudi s strani programskega sveta za regionalni razvoj Dolenjske, ki je podal zahtevo po ohranitvi H-1 kot brezcestninski cesti in izgradnji pobočne variante ter takojšnjem pristopu k izgradnji. Pri zadnjem vrednotenju variant lansko jesen je dalo tej varianti prednost ministrstvo za promet, ministrstvo za kulturo, ministrstvo za okolje, prostor in energijo in zavod za varstvo narave, ministrstvo za kmetijstvo pa ni posredovalo stališča. Moje mnenje je, da bi tudi to ministrstvo prav tako govorilo v korist pobočne variante, saj se z umikom avtoceste za vasmi na slabša kmetijska in gozdna zemljišča izogne večjemu zlu. Varovanje boljše kmetijske zemlje je prvenstvena naloga ministrstva. Hkrati vemo, da se v bližini avtoceste onemogoči kvalitetna pridelava hrane in tako naprej. Je pa celo Dars kot zagovornik nižinske variante lani dejal, da ima s stališča arheologije prednost pobočna varianta. Na osnovi teh dejstev je bivša vlada v jeseni že dala priporočilo sedanji vladi, da se opredeli za pobočno varianto, sedanja hitra cesta pa ostane za medkrajevno povezavo. Sama verjamem, da si sedanja vlada ne more privoščiti, da ne bi upoštevala stroko in šla mimo volje ljudi. S hitro odločitvijo pa bi se rešila mučna situacija ljudi, ki že pol drugo desetletje čakajo rešitev. Prosim za vaš odgovor minister in hvala zanj.
Hvala gospe Uhan. Gospod minister imate besedo.
Hvala za vprašanje gospa poslanka Uhanova. Zelo podobno vprašanje ste postavili tudi ministru za promet, mag. Božiču, ki bo odgovarjal kasneje. V skladu z zakonom o urejanju prostora o izboru variantne rešitve, ki je podlaga razgrnjenemu predlogu državnega lokacijskega načrta, odloči vlada na predlog ministra, pristojnega za prostor, in ministra, ki je pobudnik za pripravo državnega lokacijskega načrta. Lahko vas razveselim ali povem, da je urad za prostorski razvoj v ministrstvu za okolje in prostor kot pripravljalec tega državnega lokacijskega načrta že pripravil večino gradiva za Vlado Republike Slovenije. Kot minister bom gradivo posredoval v vladno proceduro predvidoma v naslednjih tednih. Tako bi bilo možno sklep o najustreznejšem poteku avtoceste na odseku Pljuska-Ponikve, torej mimo Trebnjega, sprejeti v naslednjim mesecih letošnjega leta. Gradivo za obravnavo na vladi bo po mojem pričakovanju pripravljeno v skladu z informacijo o primerjavi variantnih rešitev avtoceste na odseku avtoceste Pljuskava-Ponikve, s katero se je Vlada Republike Slovenije seznanila na seji 4.11.2004, to je vlada prejšnjega mandata, in o tem sklepu oziroma informaciji ste tudi vi v vašem poslanskem vprašanju govorili. V tem sklepu oziroma informaciji je vlada ocenila, da je na odseku avtoceste Pljuska-Ponikve, najustreznejši potek avtoceste po varianti Bukovje in da je v nadaljnjih fazah treba rešitve še optimizirati. Gradivo bomo vsebinsko uskladili z ministrstvom za promet, pridobili pa bomo tudi vsa stališča drugih nosilcev urejanja prostora. Hvala.
Hvala ministru. Zahteva poslanka dodatno obrazložitev?
[[Ne.]] Hvala lepa.
Hvala. Gospod Feri Horvat bo postavil vprašanje ministru za promet, gospodu Božiču. Izvolite.
Hvala za besedo gospod predsednik. Po vstopu Slovenije v Evropsko unijo se je tranzitni tovorni promet na glavni cesti Maribor-meja z Madžarsko skokovito povečal. Po podatkih policijske uprave Murska Sobota se je število kamionov od 29.000 pred 1. majem 2004 do meseca novembra 2004 povečalo na 71.520 ali za 147%. Tranzitni promet še naprej narašča. Če k temu dodamo notranji tovorni in osebni promet, postaja stanje čedalje bolj nevzdržno, vse bolj so ogroženi prebivalci ob tej cesti, njihovo premoženje, infrastruktura in drastičen je podatek, da je vse večji krvni davek, saj je samo v enem letu število smrtnih žrtev na tej cesti v prometnih nesrečah poraslo za 43%. Sprašujem ministra za promet in s tem tudi vlado Republike Slovenije: Ali bo vlada upoštevala sklepe prejšnje vlade, da je potrebno izgradnjo pomurskega kraka avtoceste dokončati v letu 2008? Ob tem me zanima, ali bosta vlada in ministrstvo upoštevala nevzdržne razmere ob vse večjem naraščanju prometa na tej cesti? Ali bo ministrstvo upoštevalo največjo ogroženost gosto naseljenih mest in krajev in zagotovilo takšno dinamiko izgradnje, da bodo najprej predani prometu odseki na najbolj kritični trasi, konkretno Vučja vas - Sogetinci - Lenart, po možnosti še pred letom 2008? Kako bo zagotovljeno financiranje, kajti domačih virov gotovo ne bo dovolj, mislim tu predvsem na namenski kredit evropske investicijske banke in na pridobitev nepovratnih sredstev iz skladov EU, glede na dejstvo, da gre za projekt, ki je izjemno pomemben za skladnejši regionalni razvoj te manj razvite slovenske regije in za uresničitev pretočnosti prometa na tako imenovanem petem koridorju, kar je vitalnega pomena ne le za Slovenijo, ampak za velik del razširjene EU. Hvala lepa.
Hvala gospodu Horvatu. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Seveda bom obenem tudi odgovoril še na vprašanje, ki ga je podala tudi gospa poslanka Požončeva, na vprašanje dograditve pomurskega avtocestnega kraka. Sami ugotavljate, da jo potrebujemo čim prej. Prometni tokovi v enotni EU naraščajo in infrastruktura mora slediti spremenjenim razmeram. O tem ni nobenega dvoma. Na vaša vprašanja bom skušal odgovoriti kar najbolj konkretno. Glede sklepov prejšnje vlade, da je treba avtocesto dokončati do leta 2008, lahko povem, da ta cilj zaenkrat zasleduje tudi ta vlada, saj se zavedamo pomena čimprejšnjega dokončanja te avtoceste. Res je, kot ste sami ugotovili, da je precej že bilo narejenega. Ne nazadnje smo že zgradili najdaljši slovenski most, most čez Muro, prometnih obremenitev pa smo razbremenili tudi Mursko Soboto. Glede spremenjenega tempa gradnje pomurske avtoceste menim, da ni treba spreminjati nacionalnega programa gradnje avtocest, saj je ta krak v celoti zajet, v njem je tudi finančno ovrednoten, spremenijo se samo roki za dokončanje. To pa lahko državni zbor, ki daje soglasje na vsakoletni plan razvoja in obnove avtocest, v omenjenem dokumentu vsako leto ustrezno določa glede na potek pripravljalnih in gradbenih del. Glede odsekov, ki jih omenjate, lahko povem naslednje. Za avtocestni odsek od Pesnice oziroma Maribora do Lenarta že imamo sprejet državni lokacijski načrt. S postopki javnega naročanja za izbiro izvajalcev del za izgradnjo tega odseka bomo pričeli takoj po sprejetju letošnjega letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest. Projektiranje in odkupi zemljišč na tem odseku namreč že tečejo. Cilj je, da bi ta odsek predali prometu leta 2007. Tudi za odsek od Lenarta do Spodnje Senarske že imamo državni lokacijski načrt. Izdelujejo se projekti. V letošnjem letu bo izveden tudi javni razpis za pripravljalna gradbena dela. Na odseku od Lendave do Pinc, kjer je bil državni lokacijski načrt sprejet lansko leto, se že izvaja projektiranje, odkupi zemljišč in investicijski program, kar vse bo omogočilo po sprejetju letošnjega plana razvoja in obravnavanja avtocest pričetek postopkov javnega naročanja za izbor izvajalca gradbenih del. Kot vidite, bodo letos že zabrneli gradbeni stroji na vseh avtocestnih odsekih, za katere je že sprejet državni lokacijski načrt. Problematična tako ostajata samo še dva odseka od Spodnje Senarske do Cogetincev in od Beltincev do Lendave, kjer trenutno še ni sprejet državni lokacijski načrt, vendar je vlada že potrdila poteke teh tras. Izbrane so variante in pričakovati je, da bo vlada marca letos sprejela oba državna lokacijska načrta. Za vse ostale odseke, kot sem že omenil, pa tečejo že priprave na samo gradnjo. Glede sofinanciranja oziroma financiranja s strani EU lahko povem, da smo ta projekt v Bruslju tudi že predstavili. Lahko pa tudi dodatno povem, da se Dars uspešno dogovarja z evropsko investicijsko banko o ugodnem posojilu za gradnjo tega odseka, in sicer pod pogoji, kot jih Slovenija še ni bila deležna. Tako naj bi znašala ročna uskladitev vsaj 30 let z zelo ugodno obrestno mero, z desetletnim moratorijem na začetek odplačevanja glavnice. To je zelo pomembno, saj drugače kreditov najetih za gradnjo pomurske avtoceste, ne bo mogoče servisirati. Kljub temu, da se število tovornih vozil povečuje in da obstoječa glavna cesta te obremenitve še komaj zmore, je predviden obseg prometa po avtocesti kljub vsemu komaj tolikšen, da bo s cestnino mogoče pokriti zapadle obveznosti. Če povzamem, pomurska avtocesta je za to državo pomembna in storili bomo vse, da jo čim prej predamo prometu. Pri tem se je potrebno zavedati realnih okoliščin, v katerih živimo, zato vse vpletene prosim za maksimalno kooperativnost, da skupaj čim prej najdemo rešitve, ki bodo sprejemljive za vse in ta severovzhodni del Slovenije čim prej povežemo z avtocestnim sistemom. Podrobne podatke in pa vse že izvedene aktivnosti pri izgradnji tega avtocestnega kraka in pa predvsem planske aktivnosti bomo podali v pisnem dokumentu. Hvala lepa.
Hvala ministru. Naslednja bo postavila vprašanje gospa Cveta Zalokar Oražem ministru za javno upravo, dr. Virantu. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister. Državni zbor je na izredni seji v novembru leta 2004 sprejel zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o vladi in z njimi določil, da vlada lahko na predlog predsednika vlade imenuje državnega sekretarja, ki mu pomaga pri opravljanju njegove funkcije. Število državnih sekretarjev ni omejeno, vlada pa je doslej imenovala pet državnih sekretarjev. Ti naj bi bili po mnenju predsednika vlade optimalne rešitve, izbrane na osnovi strokovnosti in dosedanjega dela. Ne bom postavljala vprašanj o njihovi strokovnosti oziroma izobrazbi ali morda celo nagrajevanju političnih uslug, kajti eden od državnih sekretarjev je izjavil: "Sedaj tala Janša." Vas pa sprašujem: Ali ni vprašljivo izvajanje nalog državnega sekretarja, ki pokriva uresničevanje koalicijske pogodbe, saj je to izrazito politična naloga, ki služi štirim političnim strankam in ne neposredno vladi? Prav tako vas sprašujem: Koliko znaša bruto mesečna plača državnega sekretarja in ali ni etično sporno, da se za državnega sekretarja imenuje upokojenca? Nadalje vas kot avtorja etičnega kodeksa sprašujem: Ali je ta kodeks zavezujoč tudi za državne sekretarje, saj imajo ti status funkcionarja? Prav tako menim, da so se nekateri državni sekretarji znašli v konfliktu interesov, ker obenem opravljajo tudi druge funkcije. Konkretno gospod Franc Pukšič, ki je obenem župan in državni sekretar, torej funkcionar v vladi in ima s tem tudi funkcijo v organu države oziroma državne uprave, ki izvaja nadzor nad zakonitostjo dela občinskih organov oziroma organov lokalnih skupnosti. Državni sekretarji torej po analogiji, tako kot predsednik vlade in ministri, ne bi smeli biti hkrati tudi funkcionarji v organih lokalnih skupnosti. Če ne zaradi drugega, je to vsaj etično in moralno hudo sporno. Zato vas sprašujem: Kako se v skladu z etičnim kodeksom takšen dvojni funkcionar lahko izogne konfliktu interesov in zlorabi položaja, saj takšen župan je privilegiran v primeri z drugimi, ima neposreden stik z vsemi ministri, ki sprejemajo odločitve v zvezi z občinami, in bo do njih nastopal kot državni sekretar in član kabineta predsednika vlade. Milo rečeno, to je skrajno nehigiensko.
Hvala za vprašanje. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovana gospa poslanka. Dejansko je s konstituiranjem nove vlade prišlo do začetka uporabe zakonskih določb, ki spreminjajo sistem vodenja v ministrstvih, kar pomeni, da ima vsako ministrstvo enega državnega sekretarja in ta funkcionira kot ministrov namestnik praktično. Državni sekretarji v kabinetu predsednika vlade, moram posebej opozoriti, niso nič novega. To možnost je dajala že prejšnja zakonodaja. Še celo več. Prejšnja zakonodaja je omogočala, da se v centru vlade, se pravi okoli predsednika vlade imenujejo tako državni sekretarji kot ministrski svetniki. Tako novela zakona o vladi tukaj ni prinesla neke dodatne možnosti predsedniku vlade. Predsednik vlade, gospod Janša, je doslej predlagal dejansko pet državnih sekretarjev v imenovanje vladi. Vendar moram posebej poudariti, da so samo trije klasični državni sekretarji v kabinetu, medtem ko dva vodita službi, ki sta delovali že prej. Ena je Urad za Slovence v zamejstvu in po svetu, ki je bil zgolj prenesen iz ministrstva za zunanje zadeve neposredno pod predsednika vlade, druga je pa SVEZ - Služba vlade za evropske zadeve, ki ostaja kot koordinacijska služba vezana na predsednika vlade, vezana preko državnega sekretarja. Vsi državni sekretarji so pred imenovanjem podpisali tudi kodeks. Njihova plača, to je vprašanje, ki ga sicer niste napovedali, je približno milijon tolarjev bruto, vendar natančen podatek vam lahko dostavim naknadno. Glede državnega sekretarja Pukšiča in njegove domnevne nezdružljivosti, torej funkcije državnega sekretarja v kabinetu predsednika vlade s funkcijo župana, poudarjam, da sem posebej pozorno pregledal veljavno zakonodajo in da tovrstne nezdružljivosti ni niti v zakonu o vladi niti v zakonu o lokalni samoupravi. Zakon o lokalni samoupravi vzpostavlja nezdružljivost med županom in mestom v državni upravi, na katerem bi se opravljal nadzor nad lokalnimi skupnostmi. Urad za Slovence v zamejstvu in po svetu ni taka služba in državni sekretar za Slovence v zamejstvu in po svetu ni taka funkcija, kjer bi bil gospod Pukšič v konfliktu interesov z župansko pozicijo. Če pa konflikt interesov obravnavamo širše - rekli ste, da je konflikt interesov lahko v tem, da se gospod Pukšič srečuje z drugimi funkcionarji in lahko vpliva na njihovo odločanje, ko gre za občine, zlasti njegovo občino, in tako dalje -, če je tako, če mislite, da je nezdružljivost v tem, potem se moramo pa resno vprašati, kaj je pa z nezdružljivostjo vaše funkcije s funkcijo župana, saj ste vendar tudi vsa ta leta, ko ste bili hkrati poslanka in županja, tudi imeli neposreden stik s funkcionarji, s poslanci vladajoče koalicije, z vladnimi funkcionarji in bi tudi lahko vplivali na njihove odločitve. Strinjam se s tem, da bi veljalo v tem mandatu opraviti neko razpravo o nezdružljivosti funkcij, tudi nezdružljivosti poslanske in županske. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Želi oziroma zahteva poslanka dodatno dopolnitev? Prosim.
Hvala lepa za odgovor. Želela bi, glede na to, da mi je bila vrnjena žogica, vendar reči, da gre pri nezdružljivosti oziroma pri vprašanju, ali je združljiva poslanska in županska funkcija, prav tako za zadevo, ki je zakonita in v tem trenutku dopuščena. Vendar gre za vprašanje, ko imamo na eni strani izvršno oblast na ravni lokalne skupnosti in zakonodajno oblast na ravni države. Medtem ko gre v primeru, ko je ena od funkcij državni sekretar, druga pa oziroma istočasno opravljanje funkcije župana, za dvakratno izvršno oblast. Se pravi, župan sedi v vladi, v vladi pa ima možnost bolj neposrednega odločanja, kajti tu v državnem zboru si pravzaprav samo eden od devetdesetih, v vladi pa vsak od funkcionarjev - on je sicer državni sekretar - neposredno izvršuje določene zadeve. In tu, mislim, da lahko prihaja tudi z uradom, ki ga vodi gospod Pukšič, do kolizije, kaj šele do česa drugega, kajti gre tudi za razpise in podobne zadeve. Ni pa mi bilo odgovorjeno še na vprašanje kolizije oziroma vsebine, ki jo pokriva državni sekretar za uresničevanje koalicijske pogodbe, ki je po moji oceni popolnoma politična naloga v funkciji, še enkrat poudarjam, političnih strank koalicije in neuresničevanja, na primer, vladnega programa, kar bi bilo nekako še smiselno.
Hvala. Gospod minister, imate besedo.
Hvala. Spoštovana gospa poslanka, res sem vam dolžan odgovor še na ta del vprašanja. Funkcija državnega sekretarja je politična funkcija. Tako je zastavljena. Nič neobičajnega oziroma kar običajna praksa v evropskih državah je, da se v tako imenovanem centru vlade, se pravi pri predsedniku vlade imenujejo funkcionarji, ponekod so to ministri, ministri brez listnice ali državni sekretarji, tudi drugače jih imenujejo, ki mu pomagajo pri opravljanju njegove politične funkcije. Mislim, da je modra poteza, da ima predsednik vlade ob sebi nekoga, ki skrbi za to, da se tiste zaveze, ki so jih dale politične stranke, ki so sklenile koalicijsko pogodbo, tudi dejansko prelijejo v program dela vlade in tudi potem v realnost. Kakor tudi, druga takšna funkcija, da ima ob sebi funkcionarja, ki zagotavlja stik med vlado, kot izvršilno oblastjo, in državnim zborom oziroma posameznimi poslanskimi skupinami. Tukaj pa seveda mislim na gospoda Lucija. Mislim, da s tem ni nič narobe oziroma ravno nasprotno, da to omogoča vladi kvalitetno delo. Če bi pogledali, recimo, sestavo britanske vlade, bi videli, da je okoli prvega ministra, torej okoli predsednika britanske vlade, zelo veliko število funkcionarjev, ministrov in državnih sekretarjev, ki mu pomagajo pri opravljanju njegove funkcije. Pri nas je ta center vlade še vedno v primerjavi z drugimi državami relativno majhen. V italijanski vladi imate recimo sedem ali celo devet ministrov brez resorja, ki so vezani direktno na predsednika vlade, in to ni nič neobičajnega.
Hvala gospodu ministru, dr. Virantu. Gospod Bogdan Barovič bo postavil poslansko vprašanje ministru za zunanje zadeve dr. Dimitriju Ruplu. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavnica in predstavniki vlade! Res se bo nekaterim zdelo čudno, da ravno Slovenska nacionalna stranka, ki je bila ves čas najprej evroskeptična, nato evrorealistična in celo danes še vedno nezaželjena v evropskem parlamentu, ker nima tiste združbe, kamor paše, edina zadnje časa sprašuje in jo skrbi, ali bo Slovenija kot država, ki jo imamo radi in ki jo, vsaj v Slovenski nacionalni stranki, zelo spoštujemo, držala vse obljube, ki jih je dala s sprejemom v EU. Na 2. izredni seji tega spoštovanega zbora smo sprejeli sklep, da smo soglasno pripravljeni na vodenje v EU v prvi polovici leta 2008. Ta sklep je, kolikor jaz vem, tudi na evropskem nivoju potrjen. Pred nami je velika obveznost in čast in Slovenci vedno držimo obljubo. Toda pred nami je najprej sprejetje zakona o ratifikaciji evropske pogodbe, za katerega v Slovenski nacionalni stranki smo, a nasprotujemo hitrosti. Hitrosti nasprotujemo zato, ker je popolnoma negotova usoda desetih držav, članic EU, ki napovedujejo referendum. Ta referendum pogojuje način in obliko - sedaj samo nit povezujem - vodenja EU ravno s strani države Republike Slovenije. Pred nami je leta 2007 cilj povzeti evro. Tudi to je zelo pomembno vprašanje pri naši odločitvi. In ne nazadnje, pred nami sta dva možna načina, dve možni obliki in vsebini vodenja, pred nami je možnost stroškov v višini približno med 18-24 milijard tolarjev oziroma 60-100 milijonov evrov. Vse Slovenke in Slovenci se najbrž strinjajo, da je poleg vseh številnih težav, s katerimi se soočamo danes, na današnjem prvem dnevu današnje seje v državi Republiki Sloveniji tudi ta zalogaj, častna obveza te države, in veliko, veliko breme. Zato želim jasno in glasno vprašati spoštovanega gospoda zunanjega ministra: Ali sta država Republika Slovenija in ministrstvo za zunanje zadeve danes in bosta v prvi polovici oziroma drugi polovici leta pripravljena vsebinsko, finančno, organizacijsko in kadrovsko na predsedovanje Evropski uniji v prvi polovici leta 2008? Ta odgovor bo ostal v analih. Hvala.
Hvala gospodu Baroviču. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa gospodu poslancu za vprašanje. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, poslanke, poslanci. Seveda je odgovor na vprašanje poslanca Baroviča, da je Slovenija pripravljena na predsedovanje Evropski uniji. Kakšno bo to predsedovanje, kdaj bo to predsedovanje, je pa odvisno od marsičesa. Pa vendarle naj enega od elementov, od katerega je odvisno naše predsedovanje, omenim enako na prvem mestu, kot ga je omenil spoštovani poslanec, namreč sprejem evropske ustave. Slovenija ne hiti s sprejemanjem evropske ustave. O tem sem nekaj povedal že na odboru za zunanjo politiko. Ampak želi dati zgled. Če smo bili izbrani med mnogimi državami, kot veste, za zgodnje predsedovanje, potem seveda moramo biti neke sorte zgled. In prav nič naj nam ne bo nerodno in ne smemo se sramovati tega, da smo ena tistih držav, ki jih tudi stare članice Evropske unije dajejo za zgled tistim, ki so prišle skupaj z nami, in morda tistim, ki še pridejo. Mislim, da naš prispevek k tej verigi sprejemanja ratifikacij evropske ustave lahko pripomore k temu, da bodo ostale ratifikacije enako hitre, uspešne in da bodo tudi referendumi kasneje uspešni. Mislim, da je Slovenija veliko povedala, da smo v Sloveniji veliko govorili o Evropski uniji, o evropski ustavi. Najprej smo se zelo pozitivno opredelili na referendumu, kot se spomnite. Nato smo imeli veliko razprav o ustavi, ko je tekla konvencija. Tekla je dve leti in več in smem reči, da smo ravno v prostorih tega parlamenta organizirali slovensko konvencijo o evropski ustavi, tako da ni mogoče reči, da Slovenci ne bi bili seznanjeni in da nevladne organizacije, da ne govorim o strokovnjakih, ne bi imele možnosti o tej ustavi povedati svojega mnenja. Torej o ustavi smo že govorili in bomo še govorili. Res je pa tudi to, da Slovenija v tem trenutku ne more spreminjati teksta, kakršen je predložen. Slovenija lahko ta tekst samo sprejme ali zavrže. Moja domneva, da ne rečem vera, je, da bo Slovenija seveda to storila, da bo ta parlament to pogodbo o ustavi za Evropo potrdil 1. februarja. In moram reči, da se tega že veselim. Kar zadeva vprašanje našega predsedovanja, zakaj ga bo povezujem z ustavo. Zaradi tega, ker bo naše predsedovanje drugačno, če bo ustava do takrat že sprejeta, in drugačno, če do takrat še ne bo sprejeta. Če bo ustava do konca leta 2006 sprejeta, potem bomo predsedovali skupaj s Portugalsko in Nemčijo, kot veste v trojčku. Kako si bomo delo razdelili, je še vprašanje. O tem potekajo ravno v tem trenutku pogovori, tako s Portugalsko kot z Nemčijo. Mi smo že začeli konzultacije s tema dvema državama, zavedajoč se, da bosta ti dve državi sopotnici pri predsedovanju Evropski uniji. Če ustava slučajno, jaz še vedno verjamem, da bo, če ne bi bila sprejeta, potem bo Slovenija predsedovala Evropski uniji na nekoliko bolj zahteven način in na nekoliko dražji način. O tem se najbrž s poslancem, kolegom Barovičem, strinjava. Stroški so ocenjeni različno. Tiste države, ki so želele priložnost predsedovanja porabiti za to, da so prirejale različne prireditve, ki so pomembno, da tako rečem, dvignile ugled državi, njeni kulturi, utemeljile njeno državo oziroma delale reklamo zanjo in tako naprej, tiste so porabile več. Belgija, ki ima Evropo tako rekoč doma, je porabila, kot je znano, najmanj. Govorim sedaj o sedanjem sistemu predsedovanja. Naša ocena je, da bodo stroški približno med 60 in 70 milijoni evrov. Ali bodo stroški takšni, v tem trenutku najbrž ni mogoče dokončno soditi, ker ne vemo, kakšen bo izid zgodbe z evropsko ustavo. Vsekakor pa sta MZZ kot vlada v polni pripravljenosti in seveda v polni pripravljenosti je tudi tisti odbor za evropske zadeve, ki domuje v tem parlamentu. Hvala lepa.
Hvala ministru. Ne. Naslednji, ki bo postavil vprašanje, je gospod Kristijan Janc, in sicer ministru za notranje zadeve in ministru za pravosodje. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovani ministri, kolegice in kolegi. Vprašanje, ki sem ga zastavil kot vprašanje, lahko bi bila tudi dobra pobuda. V zadnjih tednih je marsikoga na lokalni ravni presenetilo debelo pismo s številnimi obrazci komisije za preprečevanje korupcije, ki se nanaša na funkcionarje, ker med njih sodi tudi občinski svetnik. Komisija za preprečevanje korupcije je na podlagi zakona o preprečevanju korupcije pripravila obrazce za prijavo premoženjskega stanja funkcionarjev. V prvi alineji 2. člena zakona operira s terminom funkcionar, kamor med predsednika države, predsednika vlade, ministre, poslance in tako naprej, in tako naprej, prišteva tudi svetnike občinskih svetov. Glede na to, da je v povprečju 8 ali 9 sej občinskega sveta na leto, menim, da občinskemu svetu ni primerno postavljati ob bok predsednika republike, predsednika vlade, ministrov, poslancev in drugih javnih funkcionarjem. Še več, občinskim svetnikom in ožjim družinskim članom je na lokalnem nivoju prepovedano prijavljanje na javne razpise in jim je torej to onemogočeno. Ali to pomeni, da si ne želimo dobrih svetnikov na lokalni ravni, ker nekateri že izstopajo iz občinskih svetov. Sprašujem: Zakaj so vključeni v zakon o preprečevanju korupcije v kategorijo oseb, ki so dolžne sporočati o svojem premoženjskem stanju, tudi občinski svetniki, ki po mojem mnenju ne sodijo med tovrstne funkcionarje, in ali je možno v čim krajšem času zakon ustrezno spremeniti in jih izločiti iz te kategorije? Morda primer: ali je treba občinskemu svetniku, ki na leto v manjši občini zasluži dobrih 50 tisočakov, o vsem tem poročati državi. Prosim za odgovor, predvsem pa o možnosti spremembe omenjene zakonske določbe, ki je po moji oceni velik nesmisel. Hvala lepa.
Hvala gospodu Jancu. Besedo imata minister za notranje zadeve in minister za pravosodje skupaj pet minut; odločita se, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik državnega zbora. Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani gospod poslanec, dovolite mi, da na kratko odgovorim na zastavljeno vprašanje. Res je, da sedanja zakonska ureditev umešča tudi občinske svetnike med funkcionarje. Tako je ta ureditev, ki jo predvideva tudi zakonodaja, ki ureja preprečevanje korupcije, zakonsko utemeljena; glede tega po prepričanju ministrstva za pravosodje ni dvoma, ta ureditev je v tem pogledu legalna. Posebno pa je vprašanje ustreznosti te zakonske ureditve. Pri iskanju odgovora na to vprašanje izhajam iz prepričanja, da ključa, ki naj pove, kaj je bistveno pri opredeljevanju funkcionarja ali ne v tem pogledu, ni iskati v odmeni, ki jo prejemajo občinski svetniki za svoje delo - ta njihova odmena za njihovo delo je res skromna -, vendar ni mogoče prezreti dejstva, da sodeluje v procesu sprejemanja pomembnih odločitev, ki lahko pomenijo tudi bistveno spremembo premoženjskega stanja občine same, pa tudi drugih subjektov, ki z občino delajo. Zato v tem trenutku ocenjujemo, da je ta zakonska ureditev ustrezna in smiselna. Hvala lepa.
Želi še minister za notranje zadeve kaj dodati? [[Ne.]] Gospod Janc? [[Ne.]] Nadaljujemo z vprašanji, in sicer bo naslednji postavil vprašanje gospod dr. Mitja Slavinec ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, visoki zbor! Hvala lepa za besedo. V našem gospodarstvu se že dalj časa čuti problematika po tehničnem kadru, po inženirjih, pomanjkanju tega kadra. Nadalje, tehnološki razvoj mora nujno temeljiti na inženirskem, tehničnem kadru, in to čim bolj strokovnem, ne pa na ekonomistih in pravnikih. Uvoz inženirjev iz drugih držav po mnogih mnenjih ni najprimernejša rešitev, kajti vprašljiva je lahko usklajenost njihovih znanj z našimi potrebami, s specifiko našega gospodarstva, potem delovne navade, sodelovanje z okoljem in ne nazadnje tudi pripadnost podjetjem. Po drugi strani je ta problematika še posebej pereča, pa ne samo na tehničnih področjih, to je prisotno tudi na drugih okoljih, ki so izven univerzitetnih centrov. Tam velja praviloma nižji povprečni standard in zaradi tega starši še težje zagotovijo potrebna sredstva za študij, po drugi strani so pa tudi sami stroški študija bistveno višji in tudi težji študijski pogoji. Tukaj so transportni stroški, najem stanovanja, prehrana, se mora drugače organizirati. Zato bi verjetno kazalo pri zagotavljanju politike enakih možnosti za vse smiselno to problematiko upoštevati, dislociranost in druga navedena dejstva, tako pri cenzusu in višini štipendij, pri cenzusu za dodeljevanje študentskih domov, nadomestilih za prehrano, prevoz, ne nazadnje tudi drugi osebni zdravnik v kraju študija. Zaradi tega postavljam vprašanje: Zanima me kako gledate in kako nameravate, glede na poudarjene prioritete tehnološkega razvoja in pomanjkanje inženirjev, spodbujati zanimanje mladih za tehnične poklice in študij naravoslovja, po eni strani, in seveda v nadaljevanju takoj tudi, kako zmanjšati problematiko bega možganov iz manj razvitih regij izven centra in univerzitetnih mest, ne nazadnje tudi izven Pomurja. Hvala lepa.
Hvala gospodu Slavincu. Gospod minister dr. Jure Zupan imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik državnega zbora, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci in spoštovani poslanec gospod Slavinec! Hvala lepa za vprašanje. Problem, o katerem sprašujete, je resen in je bil žal v preteklosti nekoliko porinjen na stranski tir, tako da nam v bližnji prihodnosti seveda grozi v nekaterih okoljih resen primanjkljaj teh kadrov, o katerih govorite. To so predvsem naravoslovni in tehnični inženirji. Reševanje te problematike zahteva seveda celosten pristop in v celostnem pristopu mora biti zajetih kar nekaj ministrstev, vendar bom odgovoril samo v tem delu, kar se tiče našega ministrstva, ki ga predstavljam, to je ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Naše ministrstvo je že dalo pravkar pobudo za usklajevanje štipendijske politike, ker se nam zdi štipendijska politika eden glavnih centralnih delov v samem študiju za financiranje oziroma štipendiranje teh kadrov, in to je ministrstvo za delo, dom in družino ter ministrstvo za šolstvo in šport. Konkretno poleg te pobude pa smo se že dogovorili s fundacijo "Ad futura", ki tudi financira in štipendira mlade ljudi, da se bo usmerila v financiranje bolj v smer naravoslovnih in tehničnih poklicev in ne toliko v družboslovne poklice, kar so do sedaj delali skoraj v 99-ih odstotkih. Toliko smo se že dogovorili. Drugo področje, na katerem delujemo, je stalno spodbujanje mladine k študiju naravoslovne tehnologije, in sicer s financiranjem promocije znanosti, torej z informativnim namenom, kjer je zagotovljenih sredstev v višini 75 milijonov, in pa program Znanost mladini, v katerem je približno 50 milijonov tolarjev. Konkretno je v tem delu financirana Hiša eksperimentov, ki je izključno namenjena naravoslovnim in tehnološkim znanjem, tako da se populizira tudi med mladimi, ki so dejansko izvor, tisti, ki gredo potem študirat na tehnične, naravoslovne fakultete, ker vemo, da je začeti promocijo v zadnjem delu, torej ko se dijaki že vpisujejo na fakulteto, prepozno. Treba je delati to prej. Kar se tiče bega možganov, je pa to eden glavnih problemov in pa tudi regionalizacije, kjer je ta beg še toliko bolj viden, kar se povsem strinjam z gospodom poslancem. Tu je pa eden od naših odgovorov, ki se zdi mogoč in ga bomo tudi podpirali, to je ustanavljanje tehnoloških centrov, centrov odličnosti in pa seveda tudi tehnoloških parkov, vendar je treba poudariti, da samo ministrstvo seveda tega ne zmore. Treba je tukaj predvsem sodelovanje z regionalnim gospodarstvom. Le regionalno gospodarstvo in pa regionalni interesi so tisti, ki bodo skupaj z državnim sektorjem lahko ustanovili take centre, ki bodo dejansko pisani na kožo regionalnemu gospodarstvu in ki bodo tudi pritegnili ljudi iz te regije, da bodo tam ostali. V takih centrih se bodo lahko zaposlovali predvsem mladi ljudje, ki bodo diplomirali in ki bodo v nekem smislu postali mladi raziskovalci in potem mladi doktorji. Ti centri bi bili še vmesna stopnja med univerzami, inštituti in pa gospodarstvom v teh regijah.
Hvala ministru. Gospod poslanec ali zahtevate dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala lepa za izčrpen odgovor. Samo še eno dopolnitev bi želel slišati. Ko ste omenili Ad futuro, pa me zanima ali mogoče razmišljate tudi o sodelovanju z lokalnimi fundacijami, kajti tudi teh je na terenu kar nekaj. Ocenjujemo, da so sigurno bistveno bolj vpete in bolj poznajo problematiko lokalnega okolja in zaradi tega bi verjetno bilo smiselno tudi tovrstno sodelovanje. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Gospod poslanec, natančno to je, kar ste rekli. Ad futura je bila omenjena samo toliko, ker smo pač v tem kratkem času dosegli prvo, ki nam je bila takoj na voljo, se z njo pogovorili in bodo tudi oni naredili nekakšne vzorce. Problem je seveda v tem, da je, zanimivo, interesentov za to malo. Jasno pa je, da bistveno bolj učinkoviti so regionalni štipendijski skladi in tukaj ni samo regionalno gospodarstvo, ampak so tudi občine. To bomo podpirali in bodo vedno naša razumevanja, če bodo prišle na skupen pogovor in na skupno ustanavljanje oziroma usmeritve in pa tudi popolnoma tehnično izvedbo določenih centrov.
Hvala ministru dr. Zupanu. Gospod Aurelio Juri bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor gospodu Podobniku.
Hvala. Spoštovani gospod minister, če mi dovolite, najprej pred vprašanjem dve pohvalni besedi. Lepo je, da ste si zeli čas za problematiko, najbolj vročo v tem trenutku, ki se tiče tretjega pomola Luke Koper. Napovedali ste pripravo novega lokacijskega državnega načrta na celotno infrastrukturo. Opozarjam, samo na časovni vidik te zamisli in upam, da boste usklajeni z ostalimi ministri, ki imajo pri tem kaj povedati in da boste tudi povabili zraven pri pripravi tega načrta samo vodstvo Luke. Najbolj nerodno in neodgovorno bi bilo, da bi ob vseh teh peripetijah, ki jih Luka doživlja, in ob smehljanju tudi tržaške politike in poslovne konkurence, ko opazujejo, kako pri nas nekateri skušajo kuri zlatih jajc striči krila, da bi še vlada z neustrezno politiko temu prispevala. Spremljali bomo to delo. Sedaj pa vprašanje, ki sem ga najavil, in se tiče vetra. S 3. oktobrom se je veter spremenil, zapihal je nov. Dvomim, da je najbolj ustrezen glede naših obveznosti pri izpolnjevanju kiotskega protokola. Mislim na odločitev agencije za okolje, ki je na predvečer silvestrove noči izdala negativno mnenje o načrtovanih izgradnji vetrne elektrarne Volovja Reber pri Ilirski Bistrici. Njeni nasprotniki so se odločitve razveselili, češ, da bi bila postavitev vetrnic prehud poseg v prostor in kršitev Nature 2000, zagovorniki pa, ki so videli v njej veliko razvojno priložnost za občino in širšo okolico, ne skrivajo razočaranja. Ne živim, gospod minister, v Ilirski Bistrici in ne čutim se osebno prizadetega v eno ali drugo smer, zagovarjam pa ves čas imperativ, da naj Slovenija čim prej aktivira vse svoje potenciale koriščenja obnovljivih virov energije, da ob sočasnem zmanjševanju energetske intenzivnosti prične opuščati uporabo fosilnih goriv. Glede na to, da je bil projekt Volovja Reber eden od najbolj pripravljenih in da veliko drugih alternativ za koriščenje vetra v obsegu, ki ga potrebujemo, za enkrat ni videti, sprašujem gospod minister: Ali se vlada odpoveduje temu viru in kakšne poti namerava, če je temu tako, ubrati pri izpolnjevanju obveznosti iz kiotskega protokola in direktiv EU? Vemo, da čas neusmiljeno teče in naloge nas čakajo. Hvala.
Hvala, gospodu poslancu. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec Aurelio Juri, glede vašega prvega dela vprašanja, glede usode koprskega pristanišča Luke Koper d.d., vas lahko pomirim in zagotovim, da je bila odločitev vlade, da ustanovi medresorsko skupino, v kateri bom tudi sam kot minister za okolje in prostor, pravilna. V skladu z lizbonsko strategijo imamo tri zaveze. Da se borimo za gospodarsko uspešnost, in to želimo Luki Koper, za socialno kohezivnost, torej veliko delovnih mest, to želimo Luki Koper, ampak tudi za okoljsko dimenzijo, tu je tretja dimenzija lizbonskega procesa. To želimo Luki Koper in vsem, ki živijo v tem lepem predelu Slovenije. In ta medresorska skupina bo več dimenzij prihodnosti razvoja luke Koper obravnavala. Jaz bom bedel nad to tretjo. Glede vašega konkretnega vprašanja pa najprej vam moram povedati, da je zavel nov veter na številnih področjih. Tudi na tem. Kot minister tudi osebno jaz podpiram vetrno energijo. Po mojem mnenju predstavlja zelo čist način proizvodnje elektrike. Glede samega postopka ga zelo dobro poznate, mi vemo, da je agencija Republike Slovenije, ki je organ v sestavi resorja, ki ga vodim, koncem lanskega leta, kot ste navedli, izdala odločbo Elektro Primorski d.d., s katero je zavrnila izdajo okoljevarstvenega soglasja za gradnjo vetrne elektrarne in povezovalnega 110-kilovoltnega daljnovoda na območju Volovja Reber nad Ilirsko Bistrico. Agencija Republike Slovenije za okolje je postopek vodila v skladu z veljavnimi zakoni, zakonom o varstvu okolja in zakonom o ohranjanju narave. V teh dneh smo prejeli pritožbo investitorja. V skladu z zakonom je minister drugostopenjski organ. Jaz bom v zakonitem roku odločil. 30 dni, v bolj zapletenih, 60 dni. Skupaj lahko ugotoviva, da je to bolj zapletena situacija. Glede na vaše konkretno vprašanje, ki je vezano na izpolnjevanje kijotskih zavez, pa bi vam rad povedal naslednje. V vašem vprašanju ste tudi zapisali, da zagovarjate potrebo in danes tukaj povedali, bili ste zelo, bi rekel, korektni in ste mi v naprej celo vprašanje posredovali, da Slovenija čim prej aktivira vse svoje potenciale koriščenja obnovljivih virov energije. Gospod Juri, tudi mnogo večje in bogatejše države kot Slovenija ne delajo na vseh področjih hkrati, ampak najprej določijo prioritete. In zastavlja se torej vprašanje, katera so ta področja. Tukaj vam odgovarjam na podlagi dokumentacije in vedenja, ki jih imam. Slovenski program zmanjševanja emisij toplogrednih plinov je bil sprejet lanskega leta. Program je bil ob potrditvi načrta prodaje emisijskih pravic posredovan na komisijo Evropske unije, njegova izhodišča pa je preverila tudi misija strokovnjakov sekretariata kjotskega protokola. Naš program je zelo jasen. Za 8% zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v obdobju 2010-2012, to je zavezana na splošno, v katerem znašajo vse emisije toplogrednih plinov 20,6 milijona ton CO2 in nato jih razvrščamo na pomen. Na kakšen način bomo torej dosegli te usmeritve? Prvič, z ukrepi v termo elektrarnah. Zaradi večjega izkoristka fosilnih goriv naj bi se emisija toplogrednih plinov zmanjšala za okoli 900.000 tono CO2. Učinkovita raba energije v industriji, tu omenjamo uvajanje novih tehnologij, zmanjšale naj bi se emisije toplogrednih plinov za okoli 100.000 ton CO2. Učinkovita raba energije v široki potrošnji, predvsem zmanjševanje toplotnih izgub. Izboljšanje voznega parka, kljub povečanemu prometu naj bi se omejilo povečanje misij. In nato ukrepi ravnanja. Raba obnovljivih virov pri proizvodnji elektrike bo glede na leto 2002 zmanjšala emisijo CO2 za najmanj 400 tisoč ton CO2. Največji delež k povečanju izkoriščanja obnovljivih virov pa se pričakuje od projekta na spodnji Savi in projekta obnove obstoječih hidroelektrarn ter od izkoriščanja biomase. Mi v biomasi vidimo dokaj ugoden, priročen in cenovno primeren način obnovljivih virov energije. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala za izčrpen odgovor. Jaz upam, da boste to upoštevali, ko se boste odločali o pritožbi, da bomo vendarle ob tem konkretnem primeru za Volovje Reber odprli vrata seveda vetrni energiji, kajti če bi se kriteriji, kolikor sem seznanjen, ki so bili pač upoštevani pri tej zavrnitvi soglasja, nadaljevali tudi pri podobnih drugih primerih, bojim se, da mi vetrnih elektrarn v Sloveniji ne bomo imeli. Ponavljam, vemo vsi, da je bil eden, in da je eden najbolje pripravljenih projektov, vemo, da so lokacije, kjer lahko vetrne elektrarne nastanejo, zelo omejene. Iz tega naslova govorimo seveda o potrebni količini, ki je tudi gospodarsko upravičena, zato računam seveda na vašo naklonjenost temu projektu, da se bodo končno odprla vrata tudi novim elektrarnam drugje na Primorskem, ki je edini del Slovenije, kjer lahko veter ustrezno izkoristimo. Hvala.
Hvala gospodu Juriju. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Vsekakor so to elementi, ki bodo pomembni pri odločitvi. Povedati pa je potrebno, da nam okvir naše odločitve daje veljavna zakonodaja, ki je bila sprejeta v državnem zboru v prejšnjem mandatu in seveda tudi številne evropske usmeritve in direktive. Tukaj bi vas rad opozoril na 101.b člen zakona o ohranjanju narave, ki pravi zelo neposredno. Pravi da posegi, ki obravnavajo neposreden in posreden vpliv na živalske in rastlinske vrste, ki se pojavljajo na obravnavanem območju, so torej zelo pomembni, ko se ocenjuje sprejemljivost posega v naravo. To je zakonska norma, ki trenutno velja. Ko ste pa omenjali vašo oceno, da je ta projekt lahko pilotni projekt, ki bo odprl pot naprej ali pa zavrl pot vetrni energiji v Sloveniji, pa vam k temu lahko samo pritrdim. To še posebej zato, ker moramo biti zelo občutljivi, ko se bomo odločali ob dejstvu, da v Sloveniji nimamo območij z zelo ugodnim, stalnim vetrom in je takih območij relativno malo. Zato bo ta odločitev, ki bo sprejeta v naslednjih mesecih, pomembna za nadaljnje odločitve na tem področju.
Hvala gospodu ministru. Gospod mag. Milan Cvikl bo postavil vprašanje ministru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Prosim.
Gospod predsedujoči, dovolite, da najprej začnem s komentarjem, da je današnje vodenje in uvrščanje vprašanj popolnoma neskladno s tem, kar imamo določeno po poslovniku. Vprašanje, ki ga želim postaviti ministru brez listnice, pristojnemu za regionalni razvoj, v okviru katerega je pomembno vprašanje črpanja evropskih sredstev, je vprašanje, za katerega sem imel dilemo, komu ga naj postavim v vladi, ki sedi pred nami. Ocenil sem, da glede na pristojnosti službe za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter pomembnost kohezijske politike in delovanje prejšnje ministrice da slutiti, da bi gospod minister Žagar lahko na to odgovoril. Dejstvo je, da je za črpanje evropskih sredstev, ki so Sloveniji na razpolago za dosego želenih ciljev, predvsem potrebna proaktivna politika Vlade Republike Slovenije. V tej zvezi ocenjujemo, da je zelo pomembno uspešno nadaljevanje začetih postopkov za črpanje sredstev strukturnih skladov in sredstev kohezijskega sklada, za katerih črpanje smo dobili pravico s pogodbo o pristopu k Evropski uniji in ta pravica znaša kar 110 milijard tolarjev v obdobju 2004-2006. Poznano je in na to smo opozarjali, da so spremembe in dopolnitve zakona o vladi in zakona o državni upravi povzročile ne samo prihod novih funkcionarjev, temveč oblikovanje novoustanovljenih ministrstev, kar med drugim zahteva ponovno uvajanje in usposabljanje ministrov, državnih sekretarjev in njim podrejenega osebja v kabinetih. Kratka ocena je, da sta v okviru državne uprave sedaj kar dve petini novih odredbodajalcev. Zato se postavlja vprašanje, kako hitro bo vlada nadaljevala postopke razpisov, povezanih s črpanjem evropskih sredstev. To sprašujem tudi zato, ker v medijih slišimo, vlada naj bi menila, da je potreben rebalans državnega proračuna za leto 2005 in ta rebalans naj bi sledil zapisanemu v koalicijski pogodbi, torej uvajanju novih pravic ali povečevanju že obstoječih. Ocenjujemo, da ugotavljanje stanja in prelaganje odločitev na kasnejši čas po rebalansu lahko znatno zmanjša pozitivne učinke članstva v Evropski uniji. Zato postavljam vprašanje ministru: Kako bo in ali bo, glede na dejstvo koalicijske pogodbe, v prihodnjem proračunskem obdobju Vlada Republike Slovenije ter on kot minister zagotovil ustrezna sredstva za dosego pozitivnih učinkov članstva v Evropski uniji oziroma kako se bo vaša služba odzvala na te izzive?
Hvala gospodu poslancu. Imate besedo, gospod minister.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, spoštovani gospod poslanec mag. Milan M. Cvikl! Na vaše vprašanje bi vam odgovoril v okviru tistih pristojnosti, ki so vezane na delovanje naše službe, torej službe Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Delo na naši službi teče pravzaprav v tem trenutku na dveh področjih. Kot ste že rekli, je eno delo vezano na aktivno spremljanje črpanja sredstev v obdobju 2004-2006. Mi v tem trenutku izvajamo aktivno analizo obstoječega črpanja teh sredstev in ocenjujemo, da bo potrebno za naslednje proračunsko obdobje, se pravi, za leti 2005 in 2006, zagotoviti ustrezno prestrukturiranje državnih javnih financ. To pomeni, da bo potrebno pripraviti seveda rebalans za 2005 in to vključiti in pa seveda za leto tudi 2006. Tukaj imam v mislih tisti del sredstev, ki so vezana na tako imenovana lastna sredstva Republike Slovenije, ki so vezana za aktivno črpanje. Ob tem seveda se intenzivno nadaljuje delo pri pripravi programa. Ne smemo pozabiti, da brez ustreznih programov ni možno tega izpeljati. Res pa je, da to poteka v povezavi s številnimi ministrstvi, mislim, da jih je nekje devet oziroma deset. Naša služba v tem smislu upravlja koordinativno vlogo. Sočasno seveda pa ob tem tečejo priprave tudi za naslednje proračunsko obdobje. Za naslednje proračunsko obdobje bo treba biti ustrezno pripravljen. Za naslednje proračunsko obdobje se pripravlja državni razvojni program za obdobje 2007-2013. V izdelavi je tudi analiza investicijskih potreb v Sloveniji v obdobju 2007-2013. Ob tem bi pa še posebej opozoril, da ocenjujemo, da bo potrebno tudi v proračunskem obdobju za leto 2005 in 2006 zagotoviti dodatna sredstva za pripravo ustreznih programov, da bomo lahko potem uspešno peljali črpanje tudi v naslednjem obdobju. Moram pa še enkrat poudariti, da cilj je, da se sredstva, ki so pravzaprav bila izpogajana v preteklem obdobju, črpajo, da so k temu namenjene vse aktivnosti. PRi tem smo posebno pozornost namenili tej koordinativni vlogi naše službe v povezavi z ostalimi ministrstvi.
Hvala gospodu ministru dr. Ivanu Žagarju. Izvolite gospod Cvikl.
Gospod minister, hvala za odgovor. Zanima me zelo korektno. V letu 2004 se je že izvedlo za 36 in pol milijard razpisov. Zanima me: Kdaj boste konkretno skupaj z ministrstvom za finance zagotoviti certificiranje tega in kdaj boste nadaljevali z naslednjimi razpisi? Od 3. decembra ni bilo zaslediti novih razpisov. Ti razpisi so pogoj za pripravo projektov, da bi lahko v letu 2005 in 2006 nadaljevali z uspešno gospodarsko rastjo. Zato prosim konkretno, kdaj boste zagotovili certificiranje za nazaj skupaj z ministrstvom za finance, kdaj boste poslali zahtevke v Evropsko unijo, da pridobimo teh 36 milijard med prihodki in kdaj se bodo nadaljevali razpisi. Mimogrede, tehnološkemu centru Ljubljana so resorji vlade Republike Slovenije zavrnili vlogo, češ da ne zagotavlja lastnih sredstev, četudi je certificirano. In gospodje, ki so v strateškem svetu, piše časopisi, da o tem nič ne vedo, četudi so certificirano dobili, seveda, lastna sredstva s strani bank. To so vse konkretni problemi in za katere bi želel konkretne odgovore obeh, predvsem ministra brez listnice, ki je pristojen za to, seveda pa je to tudi odgovornost ministra za finance. Hvala lepa.
Hvala gospodu poslancu. Čeprav so to dodatna vprašanja, pa vendar gospod minister, če želite, lahko odgovorite.
Hvala za besedo. Na to bi vam odgovoril, da je ta osnovna analize sedaj v zaključni fazi. Kar zadeva obseg teh postopkov, ki ste jih omenili, imamo ravno jutri koordinacijski sestanek tako z ministrstvom za finance kot tudi z ostalimi ministrstvi, ki so s tem povezani, da bodo lahko stvari nemudoma stekle oziroma da bodo lahko stekle tudi hitreje, kot so tekle v preteklem obdobju. Posledica te analize bo pokazala tudi nadaljnje ukrepe na področju priprave nadaljnjih programov. Stvari bodo tekle, pravzaprav priprave že tečejo, stekle bodo pa nemudoma.
Hvala gospodu ministru. Naslednji za postavitev vprašanja je gospod Boštjan Zagorac, in sicer naj bi postavil vprašanje ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Ker ministrice ni na seji, se je opravičila, odgovora ne boste mogli dobiti. Lahko pa postavite oziroma nas seznanite z vprašanjem, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Tudi meni je žal, da ministrice ni na današnji seji, ker se mi zdi problematika, o kateri bom postavil vprašanje, zelo zanimiva in nujno potrebna določene rešitve. V Slovenski nacionalni stranki smo že pred vstopom Slovenije v EU opozarjali na tako imenovano razprodajo slovenskih zemljišč. Po naši oceni je sedaj skrajni čas, ne glede na to, da je Slovenija že v EU, da nekaj na tem področju ukrenemo. Posebej smo pri tem poudarjali nepremičninski trg na obmejnih območjih. Glede na zadnje dogodke o dobesedni razprodaji slovenskih vinogradov smo imeli prav. Po nekaterih podatkih upravnih enot, ki smo jih pridobili v Slovenski nacionalni stranki, je čedalje več prvovrstnih vinogradov ob slovensko-avstrijski meji že v rokah Avstrijcev. Za primer, po 1. maju 2004 je na območju občin Kungota-Šentilj-Pesnica kar nekaj kmetov prodalo svoje nepremičnine sosedom čez mejo. Predmet prodaje so bile bodisi cele kmetije bodisi tako imenovane vinečerije s kmetijskimi zemljišči, predvsem pa je šlo za vinograde na prvovrstnih legah. Domačini oziroma potencialni domači kupci ne zmorejo plačevati 5 evrov za kvadratni meter, kolikor lahko ponudi avstrijski kupec za kvadratni meter kakovostnega vinograda. Glede na podatke, ki govorijo, da je vse več tujcev še naprej zainteresiranih za nakup slovenskih nepremičnin - kot sem omenjal, o tem nas seznanjajo tudi upravne enote z obmejnih območij, sprašujem: Kdaj in s kakšnimi načini misli slovenska vlada in pristojno ministrstvo zaščititi to slovensko kmečko ozemlje? Dejstvo je, da so avstrijska zemljišča na drugi strani zaščitena. Sicer tudi v Sloveniji poznamo neke vrste zaščito. Zakon o kmetijskih zemljiščih namreč določa tako imenovan vrstni red, vendar mora to predkupno pravico nekdo uveljavljati. Popolnoma nesprejemljiv odgovor, ki smo ga lahko zasledili v javnosti, vsaj za poslansko skupino Slovenske nacionalne stranke, je bil, da so enostavno te kmetije premajhne. Veste, več majhnih kmetij da eno veliko. Tako da sklad je tu naredil veliko napako, da se ni prijavil kot potencialni kupec. Sprašujem tudi pristojno ministrstvo: Ali namerava država vsaj v petkilometrskem obmejnem pasu za določen čas omejiti razprodajo slovenske zemlje, oziroma ali namerava na tem območju kmete spodbuditi z ugodnimi krediti k nakupu preostalih zemljišč? Hvala.
Hvala gospodu Zagoracu. Naslednji bo vprašanje postavil gospod Borut Sajovic, prav tako ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je ni, in seveda ne bo mogel dobiti neposredno odgovora. Lahko pa nas seznani že sedaj z vprašanjem.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Lep pozdrav seveda tudi članom vlade in pa vsem prisotnim. Opravičilo ministrice za kmetijstvo seveda vzamem z razumevanjem in pa z naklonjenostjo. Mislim pa, da bo iz te razprave tudi se dalo razbrati, katere zadeve bi bilo dobro o poseljenosti slovenskega podeželja, kmetijstva, predvsem pa živinoreje, treba povzeti. Podobno vprašanje sem zastavil na odboru za kmetijstvo že pred časom in sem po naključju ravno danes zjutraj dobil odgovor, s katerim pa seveda nisem povsem zadovoljen. Kajti če določene zadeve, kar se tiče klanja na domu, je bilo mogoče urediti v državah Evropske unije, brez da bi bilo kakorkoli ogroženo varstvo potrošnikov in predvsem uživalci tega mesa, potem sem prepričan, da je treba zaupati slovenskemu kmetu, da proizvaja dobro, kvalitetno hrano. In seveda, da je toliko prosvetljen in izobražen, da v prvi vrsti ne bo postavljal pod vprašaj zdravja svojih družinskih članov in svojega zdravja. Zatorej predlagam, da ponovno proučimo pravilnike in jih priredimo tako, da bodo primerljivi evropskim državam, in da bodo omogočali zakol in klanje živali do 30 mesecev na domu - poudarjam, za začetek izključno samo za domačo uporabo - o tem pa poudarjam še dve stvari. Tukaj mora biti vključena stroka, to se pravi, veterina bo nad temi zakoli imela in mora imeti nadzor, prav tako mora biti v okviru teh pravilnikov dogovorjen tudi način odvoza klavničnih odpadkov, ki pri tem nastajajo. Seveda tisto argumentacijo, da s tem lahko prihaja do širjenje nalezljivih bolezni in podobnega, zavračam že v osnovi, kajti živali bodo predhodno pregledane in bodo šle v zakol izključno zdrave živali. Ministrico prosim, da ta odgovor, ki nam je bil poslan s strani pristojnih služb, še enkrat podrobno prouči in v dobri volji za zaščito slovenskega podeželja, ki ga je ta ukrep močno prizadel še enkrat prouči in da se o zadevah pogovorimo in sprejmemo rešitev, ki bo vsem v zadovoljstvo, seveda pa ne bo nikakor in nikoli ogrozil slovenskega potrošnika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vprašanje bo postavil gospod poslanec Bojan Kontič ministru za finance gospodu dr. Bajuku. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi. V preteklem mandatu je bil sprejet zakon o dohodnini, ki kljub prizadevanju delovnih invalidov in nekaterih poslancev prejšnjega sklica državnega zbora ni uredil načina plačila tistega dela dohodnine delovnih invalidov, ki je vezana na dohodek s strani zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. V drugem branju je bil vložen amandma, ki ga je matično delovno telo sprejelo in je predvidel neplačevanje dohodnine za tisti del dohodka, ki ga zaradi invalidnosti delovni invalidi prejemajo s strani zavoda za pokojninsko invalidsko zavarovanje. Na žalost je bil na seji državnega zbora kasneje sprejet amandma, ki je povrnil zakon oziroma stvari v predhodne stanje. Težava je torej v tem, da delovni invalidi prejemajo dohodek oziroma plačo iz dveh virov. Prvi, v podjetju se izračunava v bruto znesku in se odvedejo vse obveznosti, vključno z akontacijo dohodnine. Tisti del, ki je s strani zavoda, pa ni izračunan v bruto znesku in akontacija dohodnine ni izračunana in tudi ne odvedena. Ko se po oddani dohodninski napovedi izračuna obveznost dohodninskega zavezanca, v tem primeru delovnega invalida, ga del dohodka, ki ni bil upoštevan pri plačilu akontacije dohodnine, umesti v višji dohodninski razred, kar posledično pomeni dodatno plačilo v višini dveh do treh nadomestil za invalidnost. Ko sem prebiral magnetogram seje državnega zbora, sem ugotovil, da so delovni invalidi takrat bili deležni podpore sedanjega ministra mag. Drobniča. Glede na to, da prihajata iz iste stranke in sta nekako vzajemno odgovorna za to področje, vas, dr. Bajuk, sprašujem: Kdaj in na kakšen način boste to uredili?
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo, in hvala lepa, gospod poslanec, za vaše vprašanje. Res je, da je v preteklem mandatu novi zakon o dohodnini dejansko obdržal bistvo sistema, kot je bil prej, ne glede na to, da so se res nekateri poslanci zavzemali za korenito spremembo na tem področju. Če pravilno razumem vaše vprašanje, gre za tiste dopolnilne prihodke, ki jih prejemajo invalidi druge in tretje kategorije in ki so sicer obdavčeni. Edina sprememba, ki je bila vključena, je bila sprememba v akontaciji. In ne glede na to, da so si nekateri prizadevali, da bi se to spremenilo, je to načelo, ki je že veljalo v preteklosti, bilo ponovno vključeno v sedaj veljavni zakon. Kot veste, se je vlada zavezala, da bo v tem obdobju, in sicer v prvi polovici leta, najkasneje pa v drugi polovici leta, predložila državnemu zboru določene spremembe na vseh teh področjih. Trenutno je vlada že sestavila komisijo strokovnjakov, ki delajo skupaj z ministrstvom za finance, in pripravljajo te spremembe. Seveda so mi argumenti, ki so bili uporabljeni za sedaj veljavni zakon, poznani. Z veseljem bom pa prisluhnil tudi drugi plati zvona, ki ste jo vi takrat predstavljali. In ravno dolžnost te strokovne skupine je, da bo znala prisluhniti in poslušati vse plati možnih rešitev za določene probleme. Ne morem vam zagotoviti, kakšno bo končno stališče, to bi bilo tudi neustrezno, ravno zato pa poteka to delo. Vam pa lahko zagotovim, da bomo prisluhnili argumentom in če bo mogoče, bomo na to tudi pristali in oblikovali drugačen pristop, kot je bil do sedaj. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Naslednje vprašanje bo postavil poslanec, gospod dr. Pavel Gantar, ministru za gospodarstvo, gospodu mag. Vizjaku.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani člani vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Gospoda mag. Andreja Vizjaka, ministra za gospodarstvo, sprašujem: Kakšno je oziroma bo stališče Vlade Republike Slovenije do direktive o računalniško izvedenih izumih, ki jo je predlagala Evropska komisija in je bila že dvakrat oziroma trikrat umaknjena z dnevnega reda? Ali jo bo predstavnik vlade na Svetu ministrov podprl? Direktiva je bila umaknjena med drugim tudi zaradi obsežnih nasprotovanj zainteresirane javnosti, predvsem razvijalcev, uporabnikov in zagovornikov proste programske opreme; peticijo je, mimogrede, podpisalo prek 300.000 državljanov Evropske unije. Sprašujem tudi ministra: Zakaj v načinu priprave in vsebine stališča Republike Slovenije ne obveščate in ne vključujete javnosti - če izvzamem samo posvet, ki ga je 20. januarja, torej pred kratkim, organiziral Urad za intelektualno lastnino v sodelovanju z Gospodarsko zbornico Slovenije -, saj naj bi bila direktiva po neuradnih informacijah, naj bi bila pravim, na dneven redu danes na Svetu ministrov? Slovenska odprta kodna skupnost direktivi namreč odločno nasprotuje, prav tako tudi sekcija slovenskih proizvajalcev programske opreme Koda.si, medtem ko se je združenje za informatiko in trg komunikacije, kjer so predvsem proizvajalci licenčne oziroma zastopniki licenčne programske opreme, pa se je izreklo v prid direktivi. Kako bo vlada oziroma ministrstvo za gospodarstvo upoštevalo ta konflikt interesov med podjetji, ki tržijo in razvijajo licenčno programsko opremo in med razvijalci proste programske opreme? In: Kakšno stališče bo zdaj vlada oblikovala in kaj bo zastopala v Bruslju? Hvalam lepa.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa, spoštovani poslanec. Ministrstvo za gospodarstvo podpira sprejem direktive kot ga je pripravila evropska komisija. Tako pripravljen tekst direktive namreč usklajuje pravne podlage za patentiranje računalniško izvedenih izumov, saj jasno določa, kaj sodi med izume in kaj ne. Tako pripravljena vsebina direktive temelji na praksi, ki so jo za interpretacijo tovrstnih izumov razvila sodišča evropskih držav in še zlasti evropski patentni urad. V septembru 2004 je bil organiziran sestanek s predstavniki MIT, kar prav gotovo dobro poznate, ki so zagovarjali stališča odprte kodne skupnosti in proizvajalcev programske opreme. Na tem sestanku so predstavniki MIT izrazili podporo predlogu direktive in niso imeli dodatnih pripomb. V novembru 2004 je bil organiziran sestanek s predstavniki združenja za informatiko in telekomunikacije na gospodarski zbornici, v okviru katere seveda deluje, nato je v mesecu decembru združenje posredovalo stališče, da podpira sprejem predlagane direktive, čeprav ima sekcija Koda.si, ki deluje znotraj združenja, nekaj pomislekov. V decembru 2004 je na seji Coreper potrjeno v maju sprejeto skupno stališče in uvrščeno na dnevni red sveta za kmetijstvo. Predlog ni bil obravnavan, ker je bil umaknjen z dnevnega reda. Dne 19.1.2005 je združenje za informatiko in telekomunikacije skupaj z uradom Republike Slovenije za intelektualno lastnino organiziralo srečanje z naslovom Predstavitev pravnega varstva računalniških programov na področju intelektualne lastnine. Na srečanju je sodeloval tudi predstavnik evropske komisije, predstavnik združenja evropske industrije informacijskih sistemov, komunikacijske tehnologije in potrošniške elektronike ter predstavnik avtorske agencije Slovenije. Predstavljeni so bili vidiki pravnega varstva računalniških programov na področju intelektualne lastnine ter vpliv direktive na informacijsko industrijo. Iz zaključkov srečanja je mogoče povzeti, da je sprejetje direktive potrebno kljub nekaterim pomislekom v zvezi z definicijami teksta direktive, zato ministrstvo za gospodarstvo tudi podpira sprejetje te direktive.
Hvala lepa, gospod minister. Vprašanje bo postavil gospod Dušan Kumer. Pardon, samo še zahteva za dopolnitev. Prosim, izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Gospod minister, seveda ta direktiva na žalost ne določa jasno te razmejitve med patentibilno programsko, torej med patentibilnimi elementi in pa med nepatentibilnimi elementi. To je prva stvar. Druga stvar je ta, da smo mi prav gotovo, tudi jaz sem nekoč podpiral sprejetje te direktive ob pogoju, da so sprejeti določeni amandmaji. Ti pa na žalost niso bili sprejeti. Poleg tega bi pa jaz le opozoril na to, da naj bi danes bila ta direktiva obravnava, 24. januarja, vendar je umaknjena s sveta ministrov na zahtevo Poljske. Torej imate najmanj še teden dni časa, da vendar poskušate sežeti vsa ta različna stališča in da mogoče celo z drugimi državami članicami oblikujete kakšne amandmaje, ki bodo omogočili to, da bo ta direktiva boljša kot je sedaj. Zanima me torej Dopolnilno vprašanje. Zanima me: Ali mislite v tem času, ki vam je še ostal, ker direktiva je bila umaknjena, še kaj storiti, da bi zbližali ta stališča in zagovarjali bolj sprejemljivo stališče Slovenije v Evropski uniji? Hvala lepa.
Gospod minister.
Hvala lepa. Mislim, da je to stališče Slovenije sprejemljivo, vendar se z vami v celoti strinjam, da je ta čas, ki je posledica umika, primeren čas in pravzaprav možnost, da se stališča zbližajo tudi na podlagi usklajevanja in sprejemanja ustreznih amandmajev. Seveda bo Slovenija pri tem aktivno sodelovala in pravzaprav je ta čas namenjen izboljšavi teksta direktive.
Hvala lepa. Vprašanje bo postavil gospod Dušan Kumer ministru za finance in ministru za javno upravo. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri. V zadnjem času je veliko govora in informacij tudi v javnih medijih o visokih dodatnih zaslužkih nekaterih funkcionarjev in visokih državnih uradnikov iz naslova avtorskih honorarjev. Načeloma seveda s tem ne bi bilo nič narobe, če ti isti ljudje ne bi prejemali ne tako nizkih plač za opravljanje svoje funkcije. Zato je seveda vprašljivo, na primer, da državni sekretar ob svoji plači prejme še več kot 11 milijonov avtorskega honorarja - navajam vir Večer 7.1.2005. Še več; ob redni zaposlitvi in tako odgovornih nalogah v državni upravi, kot je opravljanje funkcije državnega sekretarja, zaslužiti še mesečno v prostem času, okoli 800 tisoč tolarjev, torej plačo in pol, je le preveč. Poleg tega je vedno več informacij, da je veliko avtorskih pogodb sklenjenih znotraj posameznih vladnih resorjev in državnih organov z državnimi uradniki in uslužbenci. Skratka, da ne gre le za eksterno najemanje strokovnjakov, ampak da se ti poiščejo kar znotraj, in se z njimi sklenejo avtorske pogodbe za določena dela in storitve. Zato ministra sprašujem: Koliko proračunskih sredstev je bilo v letu 2004 znotraj državnih organov namenjenih za delo prek avtorskih pogodb? In: Koliko so teh sredstev porabili državni uradniki in uslužbenci za opravljanje storitev prek avtorskih pogodb poleg svojih delovnih obveznosti? Drugič. Kaj boste storili in ukrenili, da se prekine praksa, da ob službi za službo še kaj stori prek avtorske pogodbe? Ali: da tisto, kar sem storil in naredil za plačo v državni upravi, popoldan prek predavanj unovčim za honorar. In tretje. Po nekaterih podatkih naj bi bilo v lanskem letu izplačanih v javnem sektorju za nekaj manj kot 30 milijard avtorskih honorarjev. To ni majhna številka. Menim, da velikega dela tega kolača od te vsote niso dobili tisti posamezniki v svobodnih poklicih v javnem sektorju, ki jim je avtorska pogodba edini eksistenčni vir. Tu seveda mislim predvsem na ljudi s področja kulture in umetnosti. In čisto na koncu. Zaradi resnicoljubnosti, ko ste odgovarjali kolegu Lahovniku. Ni res, da je v koalicijski pogodbi iz leta 2000 bila zapisana delitev mest državnih sekretarjev. Živ dokaz za to je seveda minister Virant - vi, ki ste v prejšnji vladi opravljali nalogo državnega sekretarja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vprašanje je bilo namenjeno dvema ministroma. Ker vidim, da ministra za finance ni v dvorani, potem prosim ministra za javno upravo, gospoda doktor Viranta, za odgovor. Obenem pa tudi prosim za odgovor ministra doktor Bajuka. Prosim, doktor Virant.
Hvala lepa, spoštovani gospod Kumer. Najprej bi na to zadnje: v koalicijski pogodbi iz leta 2000 je bilo napisano, da se pri delitvi mest državnih sekretarjev upoštevajo tudi strankarske kvote oziroma število poslanskih sedežev, doseženih na volitvah. Zanesljivo! To si lahko pogledate. Tako piše. Jaz sem rekel, da piše. In tudi vi lahko pogledate, tako piše. Si lahko potem skupaj ogledava. Kar se tiče avtorskih honorarjev, je pa tako, da ne smemo mešati jabolk in hrušk in pojdimo lepo po vrsti. Ker je bil velik del tega vprašanja očitno namenjen mojemu osebnemu primeru, bom najprej razložil ta moj primer. V času, ko sem bil državni sekretar, nisem dobil enega tolarja avtorskega honorarja od kateregakoli organa državne uprave. Od kateregakoli organa državne uprave! To je preverljivo. Lahko vam napišem pooblastilo, da si greste to pogledati na davčno upravo ali kamorkoli. Nikoli. Je pa res, da sem prejemal avtorske honorarje za svoje pedagoško delo na treh fakultetah. Za dodiplomske in podiplomske študente. Prejemal sem honorarje take, kot so se oblikovali na trgu, da tako rečem. Toliko sem dobil, kolikor so mi te fakultete za moja predavanja ponudile. In vsak drug habilitiran univerzitetni učitelj, ki za to izpolnjuje pogoje, bi ravno tako lahko sklenil pogodbo za katerokoli od teh fakultet. Glede tega nimam nobene slabe vesti ali nobenega problema. Zaradi tega, ker je seveda dejansko delo državnega sekretarja, še posebej po novem, ko je to namestnik ministra, da o delu ministra sploh ne govorim, tako zahtevno, da ostaja malo ali nič časa za kaj drugega, smo vsi ministri in državni sekretarji se v bistvu samoomejili tudi na ta način, da smo podpisali, da bomo eventualne druge dejavnosti, ki so po zakonu združljive z ministrsko funkcijo, zreducirali tako do te mere, da ne bodo motile opravljanja naše funkcije. Zase osebno lahko rečem, da gre tukaj res za redukcijo na minimalno količino teh predavanj, morda za štiri vikende, petek popoldne, soboto dopoldne skozi celo leto, tako kot je bilo tudi nekaterim poslancem določeno. Torej, to se bo drastično znižalo. Kar se pa tiče avtorskih honorarjev v državni upravi nasploh, je pa vlada že 20 dni potem, ko je prisegla, sprejela sklepe, s katerimi je celovito uredila to področje, in sicer tako, da morajo vsa ministrstva po sprejetju novih predpisov ali ob večji spremembi predpisov organizirati brezplačna usposabljanja za vse izvajalce javnih nalog, zlasti pa za državno upravo in občinske uprave, kar seveda bistveno olajšuje delo izvajalcev predpisov in po drugi strani tudi zmanjšuje možnost, da bi postala potreba po tem, da kdo predava. Vendar govorim sedaj o čisto drugem področju, ne govorim o profesorskem delu, ampak govorim o usposabljanjih, seminarjih in podobno. Če obstaja potreba po permanentni ponudbi usposabljanja na posameznem področju, imamo pa za to inštitucijo, ki se ji reče upravna akademija in je sestavni del prej ministrstva za notranje zadeve, sedaj ministrstva za javno upravo. Je proračunska inštitucija, torej, vsak njen prejemek je prejemek iz proračuna in predstavlja sistem internega usposabljanja v državni upravi. Državna uprava je sistem, ki rabi takšen interni center usposabljanja, tako kot ga imajo verjetno vse ali pa kot ga imajo vse velike in uspešne firme. Ta center za usposabljanje, ki mu rečemo upravna akademija, razvija programe, skladno s strategijo razvoja javne uprave. Ponuja torej tisto, kar je za upravo pomembno, od znanj na področju kadrovskega menedžmenta, proračunskega menedžmenta, finančnega menedžmenta, upravljanja kakovosti, strukturnih skladov in druge horizontalne vsebine. Na upravni akademije, kot internem centru za usposabljanje privabljamo k sodelovanju zunanje in notranje strokovnjake, ker je veliko znanja skoncentriranega znotraj uprave. In dejansko tukaj z uslužbenci, ne s funkcionarji, tem smo to prepovedali, niti državni sekretarji tu ne smejo predavati, uslužbencem, ki tukaj želijo predavati, pa seveda za to plačamo in jim bomo tudi naprej. To opravljajo izven svojega službenega časa, po sklepih, o katerih sem govoril, zahtevamo tudi dokazilo o tem, sicer ne more biti [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] izplačan honorar. Čisto za konec bi rekel samo še to. Po mojih izkušnjah tisti, ki predavajo na upravni akademiji, svoje delo v službi opravijo 100%. To so najboljši ljudje v državni upravi. In če so zraven pripravljeni še predati svoje znanje svojim kolegom in če za to tudi kakšen dodaten tolar zaslužijo, mislim, da jim tega ne smemo preprečevati. Lahko bi predstavil še ostalo vsebino teh sklepov, vendar ni časa.
Hvala lepa, gospod minister. Želite gospod minister za finance, dr. Bajuk odgovoriti na vprašanje?
Hvala lepa za razumevanje. Dejansko nimam česa dodati k temu, kar je povedal kolega minister za javno upravo. Z vzornega kota ministra za finance bi samo to povedal, da vsi, ki prejemajo te avtorske honorarje, so obdavčeni na drugačen način, kot je to bilo uzakonjeno v zakonu o dohodnini, ki je sedaj v veljavi od 1.1.2001, in da, kar se tega tiče, nameravamo tudi to pregledati na tak način, kot vse druge stvari, ki so predmet velikih razprav danes v slovenski družbi. Zaenkrat je zakon veljaven, obdavčeno je to tako, kot je. Dokler se ne bo spremenilo bomo prisluhnili vsem, prav gotovo, kakšna bo pa dokončna odločitev, vam pa danes ne morem zagotoviti. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Kumer.
Res ne bi tudi jaz pomešal hrušk in jabolk. Sem bil zelo precizen v svojem vprašanju. Nisem govoril o višini honorarjev iz avtorskega dela o intenzivnosti in zmožnosti tako pomembne funkcije, kot je državni sekretar, ob tej funkciji zaslužiti še plačo in pol, kar pomeni, da je potreba veliko časa in energije v to vložiti, da se teh 11 milijonov zasluži - sedaj, če smo že pri nekem konkretnem vprašanju. Tukaj je bila moja poanta. Na drugi strani se danes ocenjuje, da v preteklih štirih letih je bilo sila malega storjenega na reformi državne in javne uprave, zato je moje vprašanje v tej smeri, to ni iz mojih ust. Druga zadeva, kar je na honorarje iz avtorskih pogodb. Ne gre samo za predavanja, gre tudi za mnogo stvari, ki so storjene: od zakonskih predlogov itd., ki se dajo v eksterno izdelavo , jih pa seveda po nekaterih informacijah izdelujejo in predlagajo tudi sami visoki državni uradniki znotraj posameznih ministrstev. Tukaj samo predlagam, če se to da preveriti v nekem doglednem času, tako kot je minister za finance rekel tudi državnemu zboru.
Gospod minister Virant, izvolite.
Hvala lepa. Glede na to, da tole postaja razprava o konkretnem državnem sekretarju, se pravi, o meni, saj je tudi na začetku bilo očitno, da je temu namenjeno. Ne vem, vaš minister, dr. Bohinc, s katerim sva pač sodelovala vsa ta leta in pripravljala reformo javne uprave, je govoril o tem drugače. Jaz mislim, da je bilo v prejšnjem mandatu na področju uprave precej narejeno, sprejeta je bila vsa zakonodaja na tem področju, zakon o javnih uslužbencih, zakon o državni upravi, zakon o javnih agencijah, zakon o inšpekcijskem nadzoru in še mnogo drugega zraven. In tukaj razdelimo ceno vašega bivšega ministra dr. Bohinca. Tako mi je s strani Združene liste to danes novo, da na področju uprave ni bilo nič narejeno, čisto nova informacija, moram povedati. Seveda svojim študentom javne uprave na fakultetah, to je na fakulteti za upravo, na fakulteti za gradbeništvo, kjer sem imel podiplomski kurs, in na fakulteti za državne in evropske študije, predavam ali sem predaval tisto, za kar sem bil habilitiran, še preden sem postal državni sekretar, in za kar, upam, bom habilitiran tudi kasneje. In da bi zdaj izkoristil svojo funkcijo - kjer sem res pridobil mnoga nova znanja, hvala bogu - za to, da bi imel zato iz tega naslova kakšne višje zaslužke, to je pa čisti nesmisel. Je pa res, da sem se na funkciji državnega sekretarja veliko naučil, vsi se učimo še naprej, in tudi, ko mi bo ta funkcija iztekla, bom z velikim veseljem predaval še naprej. Res pa je, da v tem mandatu kot minister pa zelo malo. In tudi, verjemite, moja dohodninska napoved za letošnje leto bo nižja, kot je bila za pretekla leta, in predvsem nižja, kot je bila v letu 1999, ko nisem imel še nobene funkcije v državni upravi.
Hvala lepa, gospod minister. Minister Bajuk, prosim.
Hvala lepa. Odgovoril bom na tisti del vašega vprašanja, ki je povezan s tem, o čemer se zelo veliko govori v naši javnosti, da dejansko obstaja neka praksa, da določeni funkcionarji - niste vprašali samo o zadevi predavanj, na kar je že odgovoril kolega Virant -, gre tudi za to, da določene zakone ali predloge zakonov delajo že funkcionarji, ki so v javni službi, in to delajo poleg normalnega dela. Samo po sebi to prav gotovo je predmet neke zaskrbljenosti. Sam sem na ministrstvu za finance to že dal pregledati, vendar še nimam dokončnega odgovora, ker je te postopke zelo težko kontrolirati prvi dan ali prve tedne. Na vsak način pa tudi mene osebno zelo moti, da - verjamem, da je mogoče, da pride do določenih kontrol, kjer je to potrebno in tudi dobro ali nujno, vendar se to lahko naredi na zelo javen in pregleden način in ni treba, da našo družbo obremenjujemo s takimi govoricami, kot se slišijo danes; da je največ ali pa večina vseh predlogov zakonov bilo narejenih prav gotovo s strani funkcionarjev samih. To tudi mene moti, na vsak način je to praksa, ki jo je treba ustaviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo zastavil gospod Jožef Horvat ministru za delo, družino in socialne zadeve, gospodu mag. Drobniču. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik državnega zbora, spoštovana sodelavka vlade, spoštovani ministri, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Ministra za delo, družino in socialne zadeve, mag. Janeza Drobniča sprašujem: Kako bo odreagiral, če bo odreagiral, na zavrnitev njegovega predloga za izplačilo akontacije letošnjega dodatka za rekreacijo v višini 10.000 slovenskih tolarjev z izplačilom januarske pokojnine? Vaš predlog, vemo vsi, je upravni odbor zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje sprejel, skupščina zavoda pa ga je 19. januarja zavrnila. Vprašanje se poraja predvsem zaradi dejstva, da v drugi polovici lanskega leta praktično ni bilo usklajevanja pokojnin in da so se pokojnine vsaj v zadnjih štirih letih realno celo znižale. Že vnaprej hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za postavljeno vprašanje. Pokojnine so v letu 2004 zaostajale za rastjo plač. Plače so se povečale v preteklem letu za nekaj več kot 5 procentov, oziroma 5 odstotkov, dočim so pokojnine rasle v višini približno 3,6%. Ta uskladitev je bila opravljena v začetku leta 2004. Problem zaostajanja pokojnin smo poskušali razrešiti v mesecu januarju, tako da sem kot resorni minister, ker sem tudi pristojen za področje pokojninskega in invalidskega zavarovanja, predlagal izplačilo akontacije tega regresa za rekreacijo. To sem tudi utemeljeval s tem, da je bilo v koalicijski pogodbi in da so bila ta sredstva likvidnostno zagotovljena. Nenazadnje pa je treba povedati, da je večina zaposlenih v mesecu decembru prejela tudi tako imenovano božičnico ali 13. plačo, dočim upokojenci pa ničesar. No, ta predlog desetih tisočih tolarjev bi lahko pomenil tudi nekakšno osnovno za uresničitev drugih določil v koalicijski pogodbi, da bi se ta regres tudi dejansko povečal. Sedaj seveda s tem ni nič. Gmotni položaj upokojencev se je na ta način pravzaprav zmanjšal, pričakujemo pa, da bo uskladitev v mesecu februarju, vendar ne bo - verjetno - več kot 1%, pa morda tudi nekaj v marcu. Tako bi ta predlog v višini desetih tisočih tolarjev bil zelo umesten v mesecu januarju. No, po zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je za datum izplačila regresa in za višino tega pristojna skupščina zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Kot ste povedali, nadzorni svet oziroma upravni odbor je to sprejel, dočim skupščina je pa zavrnila, kar sem smatral, da je to iz političnih razlogov, ker drugih posebnih razlogov ni bilo. Žal so zaradi zavrnitve tega predloga oškodovani predvsem upokojenci. To bi bilo izplačilo približno v višini 5,3 milijarde tolarjev in bi relativno najbolj pomagalo upokojencem z nizkimi pokojninami. Kajti tistim upokojencem, ki imajo 70 ali 80 tisoč pokojnine, bi se 10 tisoč močno poznalo. In je ta ukrep bil naravnan socialno. Kaj naj storim sedaj? Ali naj še enkrat predlagam? Vlada je o tem razmislila, takrat poslala predlog, predložila takšen predlog, in sedaj ne vidim nobene garancije, da bi si v drugo pa morda skupščina premislila. Za to nimam nobenih zagotovil in za to tudi nima smisla, da se to predlaga. Morda pa bomo predlagali v primeru, če se tisti del članov skupščine, ki so imenovani s strani vlade, zamenja. In zato sem tudi predlagal, da bom razmislil o tem, da predlagam vladi, da zamenja tisti del članov skupščine, ki zastopajo vlado. Namreč, ti predstavniki vlade, ki jih je postavila še prejšnja vlada, so glasovali proti vladnemu predlogu, kar je nenavadno. Pri tem se niso nič posvetovali z vlado, dajali so izjave za medije, ne da bi se karkoli posvetovali z vlado in tako naprej. Ne nazadnje pa je bilo to v nasprotju z interesi upokojence. Seveda so bili med tistimi, ki so odločali o tem, tudi sindikati in pa predstavniki upokojencev. V zvezi s temi predstavniki skupščine ne morem nič reči glede tega, o tem morajo razmisliti bodisi upokojenci, kakšne predstavnike imajo, ali pa sindikalisti, ampak to je njihova presoja, oni to presojajo, kaj je v zvezi s tem. Zato velja takšen odgovor: predlagali bomo verjetno spremembo člane skupščine s strani vlade, o čemer v prvem tem obdobju sploh nismo razmišljali. Domnevali smo in pričakovali, da bodo ravnali ti predstavniki vlade razumno in preudarno. Ker pač to ni bilo, sledi logično posledica, da je potreben [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]predlog za spremembo.
Hvala lepa gospod minister. Poslansko vprašanje bo zastavil gospod Aleš Gulič ministru za zdravje, gospodu dr. Andreju Bručanu.
Spoštovani gospod podpredsednik, kolegice in kolegi, cenjeni gospod minister Andrej Bručan. Zveza potrošnikov Slovenije je v zadnjem času, vsaj dvakrat, nazadnje pa 12. januarja letos obvestila javnost na razne načine, da je Vzajemna, torej zdravstvena zavarovalnica, svojim zavarovancem ponovno pošiljala vabila, da svoja doživljenska dopolnilna zavarovanja pretvorijo v zavarovanja za zavarovalno dobo samo 12 let, kar je Vzajemna potem utemeljila s tem, da si lahko ob predvidenih 14-ih% podražitvah premij marca letos zavarovanci tako zagotovijo nespremenjeno ceno zavarovalne premije. Takšne 12-letne pogodbe so seveda lahko za zavarovance škodljive, predvsem pa je problematično to, da v vseh teh dopisih Vzajemna ne pove celostne informacije oziroma je sploh ne pove. Niti tega ne, kako visoka je lahko cena odpovedi doživljenskega dodatnega zavarovanja. Se pravi, izkoriščajo neke vrsta ta interegnum ali pa začetek novega vladanja. Zanima me: Zakaj ministrstvo oziroma minister za zdravje doslej ni objavil nikakršne informacije oziroma stališča o omenjeni ponudbi Vzajemne in o teh pogodbah,kot jih predlaga zavarovalnica, čeprav je k temu javno pozvala tudi Zveza potrošnikov 12. januarja? Drugo vprašanje: Kaj je doslej in kaj bo v prihodnje storilo ministrstvo za zdravje oziroma organi znotraj ministrstva, da bi zavarovalo interese zavarovancev? In tudi: Kako bo ukrepalo v primeru tistih številnih zavarovancev, ki so se odzvali na to ponudbo Vzajemne in že sklenili nove pogodbe pa prekinili svoje doživljenjsko dodatno zavarovanje in ga preoblikovali v 12-letno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Spoštovani predsedujoči! Kolega Gulič, hvala lepa za vprašanje. Ministrstvo za zdravje je takoj po prevzemu mandata proučilo nastalo situacijo, razmere na področju zdravstvenih zavarovanj, dopolnilnih ali prostovoljnih zdravstvenih zavarovanj in ugotovilo, da ministrstvo za zdravje v prejšnji sestavi pravzaprav v štirih letih ni naredilo prav ničesar v zaščiti javnega interesa in interesa zavarovancev, kar je bila sicer njihova zakonska obveznost in dolžnost. Pojavljale so se različne demagoške izjave o imenovanju neke komisije, delovne skupine, ki pa seveda so povzročale samo zmedo med zavarovanci. Zato so ti, namreč zavarovanci, še vedno podvrženi različnim oblikam neustreznih in celo škodljivih ponudb zavarovalnic, ki izvajajo prostovoljno zdravstveno zavarovanje. Eno od takih je tudi to od Vzajemne zavarovalnice. Še več! Lahko rečem, da je to področje tudi zaradi nekaterih zakonskih nedorečenosti in pa pravnih praznin popolnoma neurejeno ali pa kar večinoma neurejeno, kar ogroža tudi zdravstveno varnost prebivalstva. Moram reči, da je Zveza potrošnikov na to problematiko opozorila tudi to bivšo vlado že v mesecu novembru, pa ta vlada tudi seveda na to ni nič reagirala. Nas je opozorila Zveza potrošnikov 12. januarja prvič in takrat sem po treh dneh v nekem intervjuju svoje stališče, osebno stališče, do te problematike že povedal. Moram pa reči, da je Vzajemna samostojna pravna družba, ki samostojno prek upravnega odbora in skupščine sprejema svoje odločitve. Takrat sem jasno povedal, da ne podpiram ponudb Vzajemne za spreminjanje pogodb na 12 let, ker je to škodljivo za zavarovance, saj bodo te pogodbe tudi po drugi strani s sprejetjem sprememb in dopolnitev zakona o zdravstvenem varstvu in zavarovanje in predvsem z uvedbo izravnalnih shem prenehale delovati oziroma veljati že v letošnjem letu. Zavarovanci pa zaradi tega prenehanja teh pogodb ne bodo oškodovani. Ni pa ministrstvo natančnejše proučilo še vseh drugih ponudb, ki so na tem področju nastale, zato seveda komentirati vse te njihove vsebine ta trenutek niti ni mogoče. Moram pa vas obvestiti, da je ministrstvo za zdravje, to je do danes 24.1.2005, pripravilo novo delovno gradivo za uvedbo izravnalnih shem na področju dopolnilnih zdravstvenih zavarovanj in njihovo postopno uveljavitev ter zaščito javnega interesa, ker prejšnjemu ministrstvu ni uspelo v štirih letih. To bomo uspeli s spremembo zdravstvene zakonodaje, v skladu z zakonom tudi o sedanjem zavarovalništvu, v skladu z evropsko prakso in z evropsko direktivo št. 92/49 EGS. Ministrstvo za zdravje pa pripravlja poleg tega, v skladu z obveznostmi iz koalicijske pogodbe, še nekatere nujne spremembe zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, kot so predvsem: zaščita socialno ogroženih skupin zavarovancev - tu mislim predvsem upokojence z varstvenim dodatkom, prejemnike zajamčenih plač in brezposelne - in spremembe nekaterih osnov za plačevanje prispevkov za zdravstveno zavarovanje, nekatere spremembe pa tudi na področju nadomestil za bolniške odsotnosti. Ministrstvo za zdravje bo paket teh sprememb in dopolnitev predlagalo vladi v obravnavo po sedanjih predvidevanjih sredi februarja 2005.
Hvala lepa, gospod minister. Sledi poslansko vprašanje gospoda Srečka Prijatelja ministru za zdravje, ponovno.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Ministru za zdravje želim postaviti nekaj vprašanj v zvezi s sežansko bolnišnico. Sežanska bolnišnica gradi dializni center, za kar je pridobila potrebno koncesijo. Oprema bo stala 150 milijonov tolarjev. Dializni center se gradi na osnovi potreb te regije in je zgrajen v celoti na podlagi lizinške pogodbe, ki se bo odplačevala skozi nadaljnje desetletje. Naj omenim, da je bilo v preteklosti bolnišnici Sežana odvzetih 20 bolnišničnih postelj in dodeljeno 10 izolski bolnišnici ter 10 Šempetru; ti dve bolnišnici takrat nista imeli zaposlenega niti enega specialista pulmologa. Ne glede na to, da je v tem obdobju bolnišnica doživela težko obdobje, je kasneje pridobila program speloterapije, ki je edinstven v Sloveniji, in je tako postala prepoznavna pri nas in tudi v tujini. Danes pa v bistvu želi to svojo dejavnost, kot sem že povedal, razširiti tudi s področjem zdravljenja bolnikov, ki so nujno potrebni dialize. Bolnišnica Sežana je v letu 2003 in 2004 zaključila svoje poslovno leto z negativnimi številkami, pa ne zaradi tega, ker bi slabo delali, marveč zaradi tega, ker ni bila revalorizirana cena iz teh dveh let - v višini 41 milijonov tolarjev izgube je bilo na tem področju - in zaradi preseženega opravljenega dela - v dveh letih je nastala izguba 34 milijonov tolarjev. Zato ministra sprašujem: Ali bo ministrstvo za zdravje namenilo sežanski bolnišnici finančno pomoč za dializni center, tudi pri nabavi opreme? In: Ali se bo pozitivno odzvalo na to terjatev, ki je nedvoumno izražena v 79 milijonih tolarjev? Seveda pričakujem, da si bova z ministrom skupaj ogledala nastalo problematiko, ki je tudi dokaj bolj kompleksna, kajti sama zgradba je že v slabem stanju in potrebuje, kot atribut mesta, ta bolnišnica celovit pristop k reševanju te problematike. Upam, da bo v tej vladi storjeno več, kot je bilo v prejšnjih dveh. Še enkrat bi pozval ministra, da v prihodnjem obdobju najde čas, in da si skupaj ogledava tozadevno problematiko v Sežani. Hvala.
Hvala. Prosim, gospod minister.
Še enkrat hvala lepa, gospod predsedujoči, in gospodu poslancu Srečku Prijatelju. Sedaj, problem sežanske bolnice mi je že kar dolgo časa poznan, še izpred štirih let, iz prvega ministrovanja v tako imenovani Bajukovi vladi. Moram reči, da smo takrat sicer zastavili nekatere smernice za rešitev problema sežanske bolnice in da so bili nekateri v kasnejšem štiriletnem obdobju tudi realizirani. Tu mislim predvsem na program podaljšanega bolniškega zdravljenja, ki pa je v letu 2004 predstavljal kar 58% celotnega letnega proračuna bolnišnice. V okviru tega je nastalo dejansko 40 milijonov tolarjev preseganja programa. 15% - vrednosti preseženega programa, ki se plača iz prostovoljnega zavarovanja, pa bolnišnica dobi plačano v vsakem primeru. Tudi kadar gre za presežek programa, kar pomeni, da je dejansko minus v delovanju na ta račun približno 34 milijonov tolarjev. Kot veste, sistem plačevanja izvajalcem bolnišnične dejavnosti temelji na prospektivnem omejevanju plačila programa. In sicer do ravni planiranega, kar zagotavlja finančno stabilnost financiranja zdravstva. To velja v večini držav po svetu. Podatki o preseganju programa v letu 2004 bodo uporabljeni tudi pri opredelitvi programa za bolnišnično dejavnost za leto 2005, v katerem bo opredeljena tudi morebitna sprememba cene bruto oskrbnega dneva za program splošne bolnice oziroma za program podaljšanega bolnišničnega zdravljenja. Le-ta se je v letu 2002 povečala z 12 tisoč tolarjev, kot veste, na 18 tisoč, kar pomeni kar za 51%. V letu 2003 in 2004 pa se dodatna sredstva za omenjeni program niso namenjala za povečanje cene, temveč za povečanje obsega programa, s katerim se je posledično povečala dostopnost prebivalcev do omenjene zdravstvene storitve. Investicijski program gradnje in opremljanja dializnega centra je bolnišnica Sežana začela izvajati sama. Takrat ministrstvu za zdravje, kot sem obveščen, nisem pa pri tem nič sodeloval, posebno ni bilo vključeno. Brez udeležbe ministrstva za zdravje. Tako ta projekt ni bil vključen v proračunsko financiranje oziroma ni v načrtu razvojnih programov proračuna Republike Slovenije niti za leto 2004, niti za leto 2005. Zaradi tekočih projektov tudi ni mogoča ta trenutek vključitev projekta nekako umestiti v rebalans proračuna za leto 2005, čeprav bomo o tem še posebej govorili. Če bi ministrstvo oziroma odbor za investicije po zakonu o investicijah v javne zdravstvene zavode odpiranje dializnega centra šteli za prioriteto v primerjavi z drugimi potrebami, bi seveda bilo mogoče zagotoviti del sredstev za opremo iz investicijskega projekta -oprema za več javnih zdravstvenih zavodov. O tem pa zaenkrat še ni bilo govora. Ob tej priliki bi mogoče povedal tudi to, da pripravljamo posebno zavarovanje za dolgotrajno zdravljenje, v okviru bodo marsikateri od teh problemov, ki sedaj obstajajo, lažje rešljivi - ne rečem, da bodo lahko rešena, ampak lažje rešljiva. Moram pa tudi povedati, da istočasno tudi z veseljem sprejemam vaše vabilo v Sežano, kamor bom prišel, kakor tudi v vse druge slovenske bolnišnice, saj smo s tem načrtom že začeli. Tam se bomo pa lahko res pogovorili, mogoče bolj natančno o stanju v Sežani.
Hvala lepa, gospod minister. Želite, prosim?
Spoštovani minister, nisem vas povsem dobro razumel, pa vendar bi še enkrat vprašal. Za tako imenovane presežne programe obstaja poseben fond na vašem ministrstvu, ki je velik 540 milijonov tolarjev in me zanima: Kako se bo delilo ta sredstva, ali bo Sežana prišla do svojih 75 milijonov tolarjev ali ne? Hvala.
Če na kratko to odgovorim. O tem se za enkrat nismo pogovarjali, če bo Sežana prišla v ta sklop ali ne. Na vsak način bomo upoštevali tudi ta predlog in če bo mogoče, bo Sežana tudi dobila ta sredstva. Vendar pa, moram povedati, da nekako pripravljamo drugi način reševanja problema negativnega kumulativnega dolga slovenskih bolnišnic, v katerega bo sigurno Sežana.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo zastavila gospa mag. Majda Potrata ministru za kulturo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister Simuniti, spoštovani drugi člani vlade. Nedavne izjave nekaterih visokih državnih funkcionarjev napovedujejo ustanavljanje novih občin, pri čemer je bilo posebej poudarjeno, da mora biti spoštovana volja ljudi bolj kot pa toga zakonsko predpisana merila. V 13. členu zakona o lokalni samoupravi je zapisano, kdaj se šteje, da je občina sposobna na svojem območju zadovoljevati potrebe in interese svojih prebivalcev in izpolnjevati zakonsko prepisane naloge. Navedenih je 8 pogojev in med njimi je tudi knjižnica. Na ta pogoj opozarjam s posebnim namenom, ker je v zakonu o knjižničarstvu, sprejet bil leta 2001, določeno, kaj mora občina zagotoviti za izvajanje knjižnične dejavnosti kot javne službe. To je zapisano v določilih 2. in 16. člena zakona, se pa na delovanje knjižnic nanašajo tudi drugi členi, zlasti pomemben se mi zdi 20. člen. Lokalne skupnosti se pogosto pritožujejo nad novimi obveznostmi, ki jih država prelaga na lokalne skupnosti, ne da bi zanje zagotovila sredstva. V primeru knjižnic ne gre za novo obveznost, ampak so obveznosti med državo in lokalno skupnostjo razdeljene po uveljavljenemu delu, po katerem država sicer prispeva manjši delež kot občina, vendar zagotavlja tudi 230 tolarjev na prebivalca v okviru primerne porabe. Nekatere občine se pritožujejo, da stroškov ne zmorejo, zlasti pa se zaplete pri delitvi premoženja pri nastanku novih občin, zakon o lokalni samoupravi v 51.b in 51.c členu pa še v nekaterih drugih natanko določa načela po katerih se te delitvene bilance opravljajo. Težave pri sprejemanju ustanovitvenih aktov ali pri zagotavljanju finančnih sredstev potrebnih za učinkovito in dobro opravljanje osnovne dejavnosti splošnih knjižnic v nezmanjšanem obsegu so se pojavile na primer v Štorah, Murski Soboti, Lenartu, Mariboru, vendar učinkovitih vzvodov za njihovo odpravljanje ni. Zato vas, gospod minister, sprašujem: Kakšno strategijo namerava zastaviti ministrstvo za kulturo pri vzdrževanju in razvijanju splošne knjižnične mreže? Ali bo ohranilo sedanji model razdelitve obveznosti med lokalne skupnosti in državo in izterjalo njegovo spoštovanje ali bo pripravilo drugačen model financiranja splošnih knjižnic in v katerih smereh? Za odgovor se vam zahvaljujem.
Hvala lepa. Gospod minister, dr. Simoniti.
Spoštovana gospa poslanka, hvala za vprašanja, mislim, da so bila kar tri. Torej, glede na to, kar ste vprašali, torej kakšno strategijo namerava zastaviti ministrstvo: ali bo ohranilo sedanji model ali bo pripravilo drugačen model financiranja splošnih knjižnic, vam podajam naslednji odgovor glede na strategijo. Torej, mreža splošnih knjižnic obsega, kot je splošno znano, 61 splošnih knjižnic z vključenimi krajevnimi knjižnicami, med temi splošnimi knjižnicami je 10 območnih knjižnic, ki za svoja območja izvajajo seveda koordinacijske naloge. Ministrstvo za kulturo za zdaj oblikovane mreže splošnih knjižnic, ki pokriva celotno območje Slovenije, ne namerava spreminjati, predvsem pa ne drobiti na morebitne manjše samostojne knjižnice, ker bi to pomenilo seveda povečanje stroškov, dela in pa razpršitev sredstev za nakup knjižničnega gradiva, s čimer bi se seveda zmanjšala kvaliteta samih zbirk. Knjižnične zbirke so v posamezni regiji oblikovane tako, da ima območna knjižnica največ gradiva in je zato seveda zahtevnejše narave, splošne knjižnice pa obseg in zahtevnost gradiva razporedijo v okviru svojih mrež glede na potrebe prebivalstva. Tako je oblikovana struktura, ki omogoča prehajanje uporabnikov od krajevne prek osrednje v območno in pa nacionalno knjižnico. Poleg tega imamo pa seveda še specialne knjižnice in strukturo seveda v zvezi s specialnimi knjižnicami. Na ministrstvu menimo, da je bila in je taka struktura knjižničnih mrež v Sloveniji uspešna. Zato ministrstvo sedaj oblikovane mreže v zvezi s to strategijo splošnih knjižnic ne namerava spreminjati, ampak jo želi vzdrževati v tej obliki in jo razvijati predvsem v smislu lokalnih informacijskih centrov, ki bodo občanom ponujali poleg izposoje gradiva tudi vsestransko elektronsko dosegljive informacije, predvsem tiste, ki so pomembne za vseživljenjsko izobraževanje in sodelovanje ljudi v javnem življenju. S tem želimo slediti na eni strani tudi lizbonski strategiji in usposobiti knjižnice za sodelovanje pri informacijskem vseživljenjskem učenju, vse to s približevanjem knjižnice uporabniku, njegove okolju, to je naravnem ali lokalnem okolju, z uporabo sodobne informacijsko-komunikacijske tehnologije. Če bo ministrstvo ohranilo dosedanji model razdelitve obveznosti med lokalne skupnosti in državo in [[...]] [[Nerazumljivo.]] za njegovo spoštovanje, tu pa je kar večji problem. Zakon o knjižničarstvu predvideva, da splošne knjižnice financirajo lokalne skupnosti. Mnoge izmed občin, ki se niso odločile za soustanoviteljstvo knjižnic, ko so te občine nastajale, so menile, da bodo s tem njihove obveznosti manjše. To pa ni mogoče, ker so dolžne vse enako zagotavljati prebivalcem knjižnično dejavnost. Zato sedaj nastaja med njimi oziroma se pojavlja nezadovoljstvo, predvsem zaradi tega, ker niso bile soustanoviteljice, morajo pa svoje dolžnosti izpolnjevati, in sedaj nastaja nelagodje glede na to, da ne morejo vplivati na upravljavske odločitve knjižnic. Vendar že sedanji zakon omogoča soustanoviteljstvo vseh občin, za katere knjižnice izvajajo dejavnost. Tako pravzaprav ni problema v tem, da ne bi mogle pristopiti k soustanoviteljstvu. Glede obsega financiranja zakon določa, da mora občina financirati knjižnično dejavnost v takem obsegu, da bo lahko izvajala javno službo. Pri tem se pojavljajo, kot ste že sami omenili ali pa kot je izhajalo pravzaprav iz vašega vprašanja, velike težave, saj občine večinoma zagovarjajo stališče, da so pri odločanju o financiranju knjižnic avtonomne in da jim ni treba upoštevati finančnih načrtov knjižnic. Na drugi strani pa govorijo, da finančno niso dovolj sposobne, da bi lahko financirale, da bi prevzele obseg financiranja za nemoteno izvajanje nalog knjižnic. Ministrstvo je s temi problemi dobro seznanjeno in ocenjuje, da so večinoma posledice neenakih razvojnih možnosti, ker so posamezne občine neenako materialno močne, da tako rečem, in ne zmorejo v polni meri zagotavljati primanjkljaja teh sredstev. Seveda razumemo ali pa detektiramo ta problem in vidimo rešitev, ki bi jo bilo treba poiskati v zakonodaji o financiranju občin, ki naj bi razvojno prikrajšanim občinam zagotovila toliko sredstev, da bi lahko izvajale tudi svoje finančne obveznosti do knjižnic in drugih javnih služb. To pomeni, da bi morala vstopiti tu država neposredno v to. Ministrstvo namerava svoje sodelovanje pri financiranju knjižnic okrepiti. Seveda zlasti s ciljem, da bi bili doseženi cilji nacionalnega programa. Pri tem pa pričakuje tudi razumevanje državnega zbora, seveda pri zagotavljanju potrebnih sredstev v okviru proračuna Republike Slovenije, še posebej spoštovanja zakonodaje o kulturnem tolarju. Sedaj če imam čas, bi še [[...]]Dobro, bo pa gospa vprašala. Hvala lepa.
Hvala lepa gospod minister. Malo čez je šlo.
Se opravičujem.
Prosim, gospa.
Gospod minister, jaz se vam zlasti za odgovor na prvo vprašanje zahvaljujem. Presenečena bi bila, če bi odgovarjali kako drugače, saj želimo postati, ne samo informacijska družba, ampak tudi družba znanja, v zakonskih aktih je pa natančno napisano, kaj smo pravzaprav si naložili tudi z nacionalnim programom za kulturo. Tudi občinam je v 21. členu naloženo, da spodbujajo oziroma opravljajo naloge informacijsko-dokumentacijske, torej vse, kar je zvezano s knjižnicami in ste natančno povedali. Seveda pa so praktične težave lahko včasih tudi pri izvajanju kakšnega podzakonskega akta. Tako bi opozorila na pravilnik o načinu določanja skupnih stroškov osrednjih knjižnic, ki zagotavljajo knjižnično dejavnost v več občinah in stroškov krajevnih knjižnic. Čisto konkretno, za bibliobus se lahko zgodi, da mora kakšna knjižnica dvakrat plačati oziroma občina dvakrat pokrivati stroške. In morebiti bi bilo dobro pogledati še kakšen drug dokument, zaradi katerega potem prihaja med soustanoviteljicami do napetosti. Jaz razumem opozorilo, ki ste mi ga povedali, da občine lahko postanejo soustanoviteljice. Po moje je večja težava takrat, kadar kakšne občine zaradi nepripravljenosti prevzemati tudi del odgovornosti, ki iz soustanoviteljstva izhajajo, zavrejo sprejemanje ustanoviteljskih dokumentov in tako redno delovanje knjižnice. Hvala. Sedaj pa mi boste verjetno še lahko tisto do konca povedali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa, gospa poslanka. Obveznost, da občine sofinancirajo knjižnice, ne izhaja iz samega soustanoviteljstva. Občine morajo sofinancirati te knjižnice. Seveda pa nastane problem prav v tem, kot smo že ugotovili, da so neenako močne. V zvezi s tem je bilo tudi predpisano, koliko naj bi občine prispevale na posameznega prebivalca. O tem so tekle debate že v lanskem letu prav v novembru. Mislim, da so bila prizadevanja z ministrstva precejšnja. Pogajali so se tudi o višini teh sredstev. Ministrstvo je vztrajalo, da občine morajo izpolniti te svoje dolžnosti. Mislim, da še sedaj, ne mislim, vztraja tudi sedaj pri tem, da morajo občine svoj dolg poravnati. Bilo je sklenjeno ob koncu prejšnjega leta, da bi to morale storiti do konca leta, torej do konca decembra, vendar še niso. Ministrstvo zagovarja stališče, da naj bo financiranje splošnih knjižnic še naprej v pristojnosti posameznih občin. Ker se zaveda tega problema, vidi in razmišlja tudi o morebitni dodatni zakonodaji, ki bi natančneje opredelila financiranje splošnih knjižnic ter tudi te medsebojne obveznosti občin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo zastavil gospod Matjaž Han ministru za promet, gospodu mag. Božiču. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovani ministri, poslanke in poslanci. Spoštovani gospod minister mag. Janez Božič. Moje poslansko vprašanje se nanaša na zakon o javnih cestah oziroma problematiko vpisa zemljišč, ki so bila do uveljavitve omenjenega zakona uporabljena za gradnjo ali rekonstrukcijo javne ceste, vendar ne vpisana v zemljiško knjigo kot družbena lastnina, da se vpiše v zemljiško knjigo kot javno dobro. Zagotovo vam je znano, da so lokalne skupnosti, med njimi tudi občina Laško, ki je že dala takšno pobudo na ministrstvo za promet, in občina Radeče, tovrstne vpise v zemljiško knjigo uveljavile na podlagi 85. člena zakona o javnih cestah, ki ga je Ustavno sodišče Republike Slovenije spomladi 2002 razveljavilo, kar naj bi med drugim dovoljeval prehud poseg v lastninsko pravico lastnikov zemljišč, ne glede na to, da gre v takih primerih za nedvoumno izkazan javni interes legalizacije lokalnih javnih cest. Po drugi strani, pa je bilo lastnikom zemljišč zagotovljeno uveljavljanje pravice do odškodnine po splošnih pravilih civilnega prava. Zaradi omenjenega dejstva se sedaj lokalne skupnosti v še večji meri srečujejo s problematiko fizičnega oviranja prevozov po kategoriziranih lokalnih cestah in javnih poteh ali z izsiljevanjem nesorazmerno visokih odškodnin in kupnin za zemljišča, preko katerih te ceste potekajo s strani njihovih lastnikov. Zato vas spoštovani gospod minister sprašujem: Kakšne rešitve pripravljate na ministrstvu za promet, da se pospeši razreševanje problematike vpisa omenjenih zemljišč v zemljiško knjigo in odpravi oviranje javnega prometa po kategoriziranih lokalnih cestah in poteh? Ob tej priliki, pa vas v svojem imenu in v imenu županov tako občine Laško kot Radeče vabim, da pridete v naše občine, da se seznanite podrobno s tem problemom in vas seznanimo tudi s problemom oziroma z izredno slabim stanjem magistralne ceste G15, to je Celje-Drnovo oziroma Krško, predvsem v občini Radeče in v občini Laško in verjetno tudi v sosednjih občinah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod poslanec Matjaž Han za postavljeno vprašanje. Pravilno ugotavljate, da je 85. člen zakona o javnih cestah omogočal vpis zemljišč, uporabljenih za gradnjo ali rekonstrukcijo javnih cest, v zemljiško knjigo po skrajšanem postopku. Lastnikom zadevnih zemljišč pa je omogočal pridobitev odškodnine. V odločbi ustavnega sodišča je navedeno, da z vidika presoje posega v lastninsko pravico po 69. členu ustave zakon ne more imeti neposrednih razlastitvenih učinkov in posledično ne more sanirati morebitnega razlastitvenega podzakonskega predpisa. Zato je ustavno sodišče razveljavilo zadevni 85. člen zakona o javnih cestah. Te problematike ni možno rešiti s spremembami in dopolnitvami zakona o javnih cestah ali s katerim koli drugim predpisom s področja cest. Po odločbi ustavnega sodišča je mogoče problematiko reševati na osnovi sklenjene kupoprodajne pogodbe z zemljiškoknjižnim lastnikom oziroma ko sporazum ni možen na podlagi pravnomočne odločbe o razlastitvi po veljavnih predpisih s področja urejanja prostora, torej tudi s prostorskim aktom lokalne skupnosti občine, če gre za občinsko cesto, primer. Seveda se bom, gospod poslanec, rade volje odzval vašemu vabilu. Mislim pa, da kar dobro poznam to cesto, ki gre od Celja prek Drnovega do Laškega oziroma še naprej, torej v potek Krškega. Ko bomo ob tej priliki prediskutirali, kakšen je dejanski problem, ali lahko ministrstvo v tem primeru pomaga, bomo seveda rade volje pomagali.
Hvala lepa. Naslednje poslansko vprašanje bo postavil gospod mag. Sajovic ministru brez listnice, pristojnemu za lokalno samoupravo in regionalni razvoj dr. Žagarju. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Še enkrat pozdrav vsem prisotnim. V slovenskem merilu je na področju lokalne samouprave, predvsem na področju poslovanja občin, opaziti številne težave, tudi nepravilnosti in podobno. Mene s tega mesta zanima predvsem vlogo opozicije na nivoju lokalne samouprave, na nivoju občin, kajti vemo vsi, da je opozicija najbolj nujen in sestavni del vsake demokracije. Tako je tudi nadzor pozicije, predvsem pa kontrola poslovanja pozicije najbolj naravna in najbolj normalna naloga opozicije. Ne glede na to, ali gre za zadevo na nivoju države ali pa občin, morajo biti za ta zakoniti in finančni nadzor vzpostavljeni neki mehanizmi, ravno na nivoju občinskega nadzora pa mislim, da temu ni tako. Zato na gospoda ministra naslavljam sledeče vprašanje: Ali menite, da bi bilo treba v zakonu o lokalni samoupravi določiti, da v nadzornem odboru občine vsaj eno mesto člana pripada opoziciji? Po demokratičnih pravilih bi najbrž morala opoziciji pripadati pri nadzoru večina. Kot primer takšne rešitve navajam kar državni zbor, ker v komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ predsedniško mesto pripada poslancem opozicijskih poslanskih skupin. Nesmiselno je namreč, da vladajoča koalicija v občinskem svetu nadzoruje sama sebe, ne nazadnje nas o tem prepričujejo tudi slaba finančna stanja nekaterih občin. Ti problemi bi bili zagotovo manjši, če bi se na njih opozorilo pravočasno in če bi se jih tudi začelo reševati pravočasno. Še posebej pa je taka rešitev smiselna in potrebna, ker je finančni nadzor države nad občinami predvsem preskromen, v glavnem pa tudi zelo počasen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister dr. Žagar.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Hvala za vprašanje, gospod poslanec. Z vami se seveda strinjam v tistem delu, da bi bilo treba v nadzornih odborih občin zagotoviti ustrezno udeležbo opozicije. Vendar moram ob tem poudariti, da zakon o lokalni samoupravi v skladu z načeli avtonomije lokalne samouprave določa le najnujnejši zakonski okvir za organizacijo občine. Tako je na podlagi 3. in 6. člena evropske listine o lokalni samoupravi konkretizacija sestave organov prepuščena občinskemu svetu. Osebno menim, da bi bilo smiselno to vlogo opozicije opredeliti v samem poslovniku občinskega sveta, tudi če potegnete paralelo z državnim zborom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, prosim.
Z vami se, gospod minister, strinjam in hvala lepa za tak, bom rekel, pavšalen in načelen odgovor. Vendar težava je tudi tu, da tista opozicija, ki je v večini, sprejema isti poslovnik in tudi občinskega sveta, tako da si lahko to večino zagotavlja sama po sebi in nadzoruje samo sebe. Prihajam iz občine, kjer, recimo, žena kot predsednica nadzornega odbora nadzira svojega moža, ki je direktor v komunalnem podjetju. Žene svetnikov, ki so na poziciji, nadzirajo svoje može in tako naprej. Opozicija pa kljub temu, da presega tretjino v občinskem svetu, recimo, že po dva mandata v nadzornem svetu nima niti enega samega predstavnika. Sam sem mnenja, da je to sistemska napaka, ki jo mora urediti zakon o lokalni samoupravi, ne pa vsaka aktualna občinska oblast v občinskem svetu. Hvala lepa.
Hvala. Izvolite, gospod minister.
Hvala za besedo. Kar zadeva zakon o lokalni samoupravi, bo tako ali tako prišel v proceduro. Tako da bomo lahko to vprašanje tudi v tem smislu osvetlili. Bi pa opozoril, da so občine zelo različne in tudi sestava občinskih svetov je zelo različna, zato je velikokrat vprašanje jasno postaviti tudi vlogo opozicije. Zato so po moje ta vprašanja izjemno kompleksna in jih bo v tem smislu treba tudi temeljito osvetliti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednje poslansko vprašanje bo postavila gospa Marjetka Uhan ministru za promet, gospodu mag. Božiču.
Hvala lepa, za besedo. Še enkrat se vračam k isti problematiki. Tokrat postavljam vprašanje ministru za promet gospodu Janezu Božiču. Kdaj se predvidevajo pričetek gradnje na vitalnem delu dolenjskega odseka avtoceste Pluska - Hrastje? Ali se načrtuje gradnja avtoceste po že sprejetem nacionalnem programu? Ali bo ta odsek zgrajen do leta 2007 ali v letu 2007, kot je bilo že večkrat obljubljeno? Hvala lepa.
Prosim.
Hvala lepa za besedo in hvala lepa za poslansko vprašanje na isto temo, na katero je že odgovarjal minister za okolje in prostor. Kot minister za promet vam zagotavljam, da bomo predvideli gradnjo odseka avtoceste mimo Trebnjega takoj, ko bo odsek umeščen v prostor in ko bo vlada seveda sprejela lokacijski načrt. Ministrstvo za promet bo takoj uvrstilo ta odsek v letni plan razvoja in obnavljanja avtocest, ki ga ob soglasju državnega zbora sprejema vlada. Tudi v vlogi predsednika uprave Darsa sem se v preteklih letih izjemno angažiral za pospešeno gradnjo dolenjskega avtocestnega kraka, tako da sta do danes že zgrajeni dve tretjini dolžine celotnega dolenjskega avtocestnega kraka. Verjamem, da bo vlada do konca letošnjega leta lahko sprejela lokacijski načrt za ta odsek in v tem primeru bodo odkupi zemljišč projektirani in prvi razpisi za izbiro izvajalca bodo stekli že v prihodnjem letu tako da bo tudi ta odsek zgrajen najkasneje do konca leta 2008. Tako fingira tudi v planskih dokumentih in seveda mi bomo v celoti realizirali program skladno z nacionalnim programom. Takrat bo tudi v celoti dokončan dolenjski avtocestni krak. Torej letnica 2008 fingira v nacionalnem programu izgradnje avtocest in ne leto 2007. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister.
Hvala lepa.
Hvala. In končno še zadnje poslansko vprašanje bo postavil gospod magister Cvikl ministru za finance gospodu dr. Bajuku. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kot je bilo napovedano, je moje ustno poslansko vprašanje povezano s pravzaprav pojasnjevanjem 24. v mesecu slovenski javnosti s strani ministra za finance, kakšni so rezultati državnega proračuna za leto 2004. V tej zvezi seveda moram povedati, da je pristojna komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ morala kar dvakrat intervenirati. Nazadnje sem tudi sam pisal ministru, da bi vendarle pridobili to, kar nam pripada po poslovniku državnega zbora tej komisiji, to pa je informacijo o spremljanju izvrševanja državnega proračuna. Potem smo to informacijo ustno prek predstavnice, gospe vršilke dolžnosti direktorata, tudi pridobili. Toda niti gospod državni sekretar, niti gospod minister za finance nista ocenila za potrebno, primerno, da bi sodelovala in predstavila to informacijo o realizaciji proračuna 2004, na katerega sta od 3. decembra lahko pomembno vplivala, seveda ostaja v zraku. Pri tem je seveda ena od pomembnih dilem, ki se je pojavila pri zaključevanju zaključnega računa državnega proračuna, povezana tudi s tem, kar smo danes nekajkrat slišali. Nekaj ministrov je bilo vprašanih, kaj je s tako imenovanim izplačilom, upoštevaje, da pokojninska blagajna ima dobro likvidnost ter predčasnega rekreacijskega dodatka. Naj v tej zvezi vsaj spomnim ministra za finance, kot je sodeloval na delu komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ, da je računsko sodišče ugotovilo, da je v letu 2003, ob koncu leta, vlada presežek državnega proračuna namenila za pokritje dolga pokojninske blagajne, kar je seveda omogočilo, da je dolg pokojninske blagajne ob koncu leta 2003, predvsem pa ob koncu leta 2004, zmanjšan na 17 milijard. Vlada Republike Slovenije je po navedbah vršilke dolžnosti direktorata 31. januarja zvečer ugotovila, da bodo prihodki državnega proračuna za leto 2004 kar za 12 milijard boljši, kot je bilo sprejeto v tem državnem zboru. Vlada bi lahko, ministrstvo za finance ima za to vsa pooblastila v zakonu o izvrševanju proračuna, danes omenjenem ZIPRu, bi lahko zaradi ugodnih rezultatov državnega proračuna za leto 2004 ravnala enako. Imela je dovolj časa, enako zakonsko podlago, da bi dolg pokojninske blagajne še dodatno znižala. Vendar tega vlada ni naredila. Zanima me torej: Zakaj niste ob koncu leta pravzaprav delovali tako, kot bi naj vsak minister za finance bi naj deloval, to pa je, da bi zmanjšal javni dolg, kolikor je mogoče? [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]To je seveda bilo mogoče. Torej rezultati proračuna za leto 2004 in vaše delovanje ob koncu leta. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa. Gospod minister, doktor Bajuk, prosim.
Hvala lepa. Najprej odgovor, kar se tiče prisotnosti ministra, ali pa državnega sekretarja na sejah delovnih teles v državnem zboru. Težko je kateremukoli ministru sodelovati na komisiji ali pa delovnem telesu, če delovno telo skliče seje istočasno, kot je seja vlade. Ravno zaradi tega smo na vladi sklenili, da bomo z vodstvom državnega zbora dejansko tudi to organizirali na tak način, da bodo sedaj imenovani generalni direktorji tudi lahko predstavljali ministre na delovnih telesih, kar je popolnoma normalno in tudi tako bi moralo biti. Kar se tiče izvrševanja proračuna za leto 2004. Dejstvo je, da gospod poslanec je gotovo seznanjen z dejstvom, da se zaključni račun dejansko pripravlja, da obstajajo določena poročila, katerih je pa tudi že bil deležen, sicer pa jih lahko tudi tukaj v svojem bistvu v veliki meri ponovim. Bilanca prihodkov in odhodkov proračuna lanskega leta kaže približno 12 milijard manjši primanjkljaj od tistega, ki je bil načrtovan. Skupni prihodki so znašali 1.515 milijard, kar je 40 milijard manj, kot je bilo načrtovano, torej prihodki so se znižali za 40 milijard, skupni odhodki so se pa tudi znižali na 52 milijard, zato je primanjkljaj dejansko 12 milijard manjši, kot pa je bil načrtovan. Fiskalni stabilizator, ki ga predvideva zakon, ni bil izkoriščen. V računu finančnih terjatev in naložb je primanjkljaj za 1,6 milijard nižji od načrtovanega, pretežen račun večjih prejemkov iz vrnjenih posojil in večjih prejemkov iz plačanih kupnin iz naslova privatizacije. Proračun se je v letu 2004 zadolžil za 264 milijard, neto zadolževanje pa znaša okoli 79 milijard, kar je za 25 milijard manj od načrtovanega, kar je pa tudi v skladu, kako so se obnašali prihodki in odhodki. Glavni vzrok za razmeroma veliko odstopanje od sprejetega proračuna je v bistveno manjšem obsegu tokov, če tako lahko rečem, slovenskim delom proračuna in proračunom EU. V evropski proračun smo vplačali dobre 4 milijard manj sredstev od predvidenih, iz njega pa prejeli za 36 in pol milijard manj sredstev. Lanski proračun je seveda bil prvi proračun, ki je vključeval tudi tokove iz in v proračun EU. Slovenija je prijela skoraj 44 milijard sredstev iz EU proračuna, vanj pa je vplačala skoraj 41 milijard, tako je bil neto učinek od obeh tokov pozitiven za Slovenijo v višini dobrih treh milijard. Tak neto položaj je bistveno nižji od načrtovanega, čeprav so bili ob koncu proračunskega leta na voljo vsi proračunski mehanizmi, ki bi omogočili črpanje sredstev skoraj do zadnjega dne v letu, ne glede na določbo ministra za finance, ki je na podlagi zakona o izvrševanju proračuna že v prvih dneh oktobra zahteval večjo kontrolo nad vsemi izdatki. Velja tudi povedati, da so bila na posebni račun proračuna vplačana sredstva za schengenski vir v višini 9,2 milijard in avans sredstev za izvajanje strukturne politike v višini 5,8. Podrobnejši pregled proračunskih prihodkov kaže, da so bili davčni prihodki kljub 23 milijardnemu izpadu davku na dodano vrednost nižji le za pet in pol milijard, in to predvsem na račun večjih trošarin, davka na dobiček in davka na promet nepremičnin in finančnega premoženja. Nedavčni prihodki so presegali načrtovani obseg, kljub temu da ni bila realizirana koncesija za UMTS. Nižji odhodki so na eni strani posledica neizvedenih in neplačanih projektov, ponavljam, nižji odhodki so na eni strani posledica neizvedenih in neplačanih projektov, ki naj bi bili plačani iz sredstev strukturnega in kohezijskega sklada predpristopnih pomoči ter iz schengenskega vira v skupni višini okoli 33 milijard. Nižji pa so tudi nekateri drugi odhodki, transferji v pokojninsko blagajno 7,8 milijard, transferji od Dars 7 milijard, ki je bil lani prvič deležen vračil davka za dodano vrednost v višini 8,8, kot je bilo že omenjeno, pa so bila nižja vplačila v evropski proračun za 4,4. Če strnemo oceno izvršitve proračuna za leto 2004, lahko zaključim, da so bili makroekonomski cilji doseženi, da pa je bila struktura proračunskih [[Nerazumljivo - opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]bistveno slabša od načrtovanih v sprejetem proračunu, kar kaže na to, da bi proračunski odhodki lahko, če bi bili v celoti uresničeni, prispevali večji delež gospodarski rasti in razvoju. Naj omenim, da zdaj v pripravi zaključnih računov bomo tudi lahko državnemu zboru poročali, kaj dejansko se je dogajalo na področju izdatkov. Dejstvo je, da največja neporabljena sredstva se nahajajo na naslednjih področjih, to zdaj samo tako načeloma: na področju znanosti in tehnološkega razvoja, minus pet milijard, od tega 1 milijarda na račun EU, drugo so pa neizvršene stvari, v glavnem programu za znanstveno-raziskovalno dejavnost pa tehnološki razvoj, aktivna politika za zaposlovanje minus 4,2 od tega 900 milijonov lahko pripišemo EU sredstev; nerealizirani programi, vezani na lokalno samoupravo, so posledica EU sredstev, se pa kaže neka nesposobnost, relativna nesposobnost za črpanje na praktično na vseh ministrstvih izjema je morda samo kmetijstvo; programi za povečanje konkurenčnosti 2,5 milijard, kar je bilo predvideno, niso bili uporabljeni, investicije v bolnišnično varstvo-minus 3,5 milijard, ti so bili potem končno tudi vključeni v proračunski sklad, ki razpolaga trenutno z 10,4 milijardami. Proračun za izvrševanje proračuna je dejansko končal z manjšim primanjkljajem, kot je bil načrtovan, in sicer za 12 milijard. Ker so prihodki padli za 40 milijard, to se pravi manj, kot je bilo predvideno, isočasno so pa odhodki padli za 52. Posledice tega bodo pa bolj razvidne, ko bomo imeli še bolj konkretne podatke o izvrševanju konkretnih programov. Načeloma sem vam tukaj nakazal, kateri so programi, ki so pa najbolj trpeli, kar se tiče izvrševanja. Je pa dejansko zelo zaskrbljujoče, da se je izkazala, kot sem rekel, relativna nesposobnost ali pa neučinkovitost, kar se tiče črpanja evropskih sredstev, kar pa zahteva našo največjo pozornost sedaj v prihodnjih tednih. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister.
Hvala, ker ste dovolili gospodu ministru dodaten čas, da je pojasnil to, kar je bilo dobro pojasniti. V več kot 20 urni razpravi na komisiji, jaz moram najprej povedati, da je komisija imela sejo 15. decembra, 11. januarja ob enih, ko recimo ni bilo seje vlade, in samo dve seji, kjer pa nismo obravnavali ministrstva za finance, sta potekali v času seje vlade. Gospod minister, četrti odstavek 235. člena pravi, da na sejah delovnih teles so prisotni ministri, državni sekretarji ali predstojniki organov in želeli bi, da vsaj državni sekretarji hodijo na te seje, če želimo uveljaviti svojo vlogo. Želel bi odgovor na vprašanje, gospod minister. Moje vprašanje je bilo: 31. januarja zvečer, v bistvu ob štirih popoldne, ne vem, če ste to vi vedeli, je bilo jasno, da je mogoče v skladu s pooblastili zakona o izvrševanju proračuna v pokojninsko blagajno nameniti 12 dodatnih milijard za zmanjšanje dolga. Moje konkretno vprašanje je bilo: Ali ste to vedeli oziroma če ste to vedeli, zakaj tega niste naredili? Ker s tem bi pomembno omogočili pokojninski blagajni, da bi zmanjšala dolg in seveda 12 milijard zmanjšanja dolga pomeni pri obrestni meri cirka 600 milijonov manj potreb obresti na letni ravni. Tako bi vseeno želel odgovor na to moje prvo vprašanje, ker na njega niste odgovorili. Dodatno vprašanje je pa povezano s temi evropskimi sredstvi. Tu je zelo pomembna vloga ministrstva za finance [[...]]
To je drugo dodatno vprašanje.
Na prvo vprašanje ni bilo odgovorjeno, sem samo spomnil ministra, da ni odgovoril. Dodatno vprašanje [[....]]
Hvala. Dodatnih vprašanj ni.
Dodatno vprašanje je pa seveda povezano s tem, kar je minister govoril, in sicer črpanje EU sredstev. Gospod minister Žagar je govoril, da bo jutri sestanek. Predpostavljam, da boste na tem sestanku posvetili veliko časa [[....]] [[Nerazumljivo - opozorilnik znak za konec razprave.]] že odobrenih sredstev in bi me zanimalo, kaj bo v tej zvezi naredilo ministrstvo za finance, da bodo sredstva, ki so že v Sloveniji porabljena, samo iz Slovenije prišla, ker so ta sredstva že vplivala na visoko gospodarsko rast v letu 2004. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa. Rad bi vse spoštovane poslanke in poslance opozoril, da je komisija za nadzor proračuna dejansko obravnavala zaključni račun za leto 2003. Za leto 2003 pa sedanja vlada v teh šestih tednih ali sedmih, odkar smo odgovorni, nima najboljših odgovorov in tudi ni bilo tako pomembno, če nisem bil prisoten. Dejstvo je, da gre za zaključni račun in kaj se je dogajalo na področju javnih financ, ko je v naši državi bila drugačna sestava vlade. Dejansko boste zaključni račun za leto 2005, kot dobro veste, gospod poslanec, obravnavali tam nekje, če bo po sreči in če bomo morda bolj uspešni kot v preteklosti, konec leta 2006. Zato boste morali še malo počakati, da boste lahko na odgovornost v vaši komisiji klicali sedanjo vlado, ker prihodnje leto bo šele za leto 2004 na vrsti. No, kar se pa tiče konkretnega vprašanja, kaj bomo jutri počeli na koordinacijskem sestanku, vam bomo o tem seveda tudi poročali. Dejstvo pa je, da bi z velikim veseljem radi videli, da bi se sredstva bolje črpala, kot so se do sedaj. Dobro tudi veste in morate biti s tem seznanjeni, saj ste bili tudi v preteklosti član te vlade, da je ravno verifikacija in zagotavljanje, da so se sredstva dejansko uporabila v prave namene in v skladu z normami, ki jih zahteva Evropska unija, silno pomembno delo. In da zato imamo v slovenski državi, trenutno v upravi, in to, kar smo pač podedovali, 7 oseb, ki pa niso kos vsemu temu delu. Ostali 4 so pa zadolženi za to, da delajo notranjo inšpekcijo, kar se tiče 3.000 posrednih proračunskih uporabnikov. To je, kar se tiče možnosti, da se vse te stvari tudi tako izvajajo. Ravno na to bomo zelo pozorni in bomo skušali najti takšne rešitve, da bomo lahko črpali in iz Evrope lahko zahtevali ta sredstva, ko bomo enkrat zagotovili, da so dejansko bila uporabljena v skladu z normami, ker zaenkrat tega še nismo mogli zagotoviti. Kar se pa tiče zagotavljanja črpanja, to bo zahtevalo od vseh ministrstev, ne samo od ministrstva za finance, zelo posebne napore, da bomo vsemu temu kos. Dejstvo je, kot sem vam povedal v svoji prvi predstavitvi, da smo črpali veliko manj. Ta sredstva bodo na razpolago, če bomo zmožni tudi vse to dokazati in če bomo tudi pospešili, da se bodo projekti, ki naj bi bili tako dobro pripravljeni, dejansko tudi izvrševali in se bodo izstavili računi Evropski uniji na podlagi njihovih norm, ne pa naših starih ustaljenih in nepredvidljivih navad. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. S tem je bil seznam vseh poslanskih vprašanj izčrpan. Zahvaljujem se gospodu predsedniku vlade in gospodom ministrom za podane odgovore. S tem zaključujem 1. točko dnevnega reda. Prekinjam 2. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri. Lahko noč!