Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Pričenjam nadaljevanje 17. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Roberto Battelli, Samo Bevk od 16.00 ure dalje, mag. Branko Grims, Franc [[Feri]] Horvat, Jožef Horvat, Franc Kangler, Breda Pečan, Miran Potrč, Maria Pozsonec in Jožef Školč. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ELEKTRONSKEM POSLOVANJU NA TRGU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Gospod minister se odpoveduje. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim podpredsednika odbora, gospoda Martina Mikoliča, da predstavi poročilo odbora.
Lepo pozdravljeni, spoštovani predsednik, minister, spoštovani poslanci in spoštovana poslanka! Odbor za gospodarstvo je na 16. seji kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o elektronskem poslovanju na trgu, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem predložila vlada Republike Slovenije. V skladu s 129. členom poslovnika državnega zbora so k predlogu zakona amandmaje vložile poslanske skupine SDS, NSi in DeSUS, in sicer so bili ti amandmaji pripravljeni na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe. Člani odbora so prejeli tudi nekaj predlogov za amandmaje odbora, ker so bile nekatere pripombe zakonodajno-pravne službe proučene še naknadno, to je po izteku roka za vlaganje amandmajev. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem zakonodajno-pravne službe. V okviru druge obravnave je predstavnik predlagatelja uvodoma podal dopolnilno obrazložitev predloga zakona, pri čemer je poudaril, da predloženi zakon v slovenski pravni red v celoti prinaša direktivo o nekaterih pravnih vidikih storitev in informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu. Dejstvo namreč je, da sedanja ureditev, in sicer izvajanje zakona o elektronskem poslovanju in elektronskem podpisu ter zakona o varstvu potrošnikov, ustreznega prenosa te direktive ne zagotavlja. Osrednja pomanjkljivost v zvezi s tem je, da direktiva velja za razmerja pri elektronskem poslovanju med pogodbenimi strankami, ki niso potrošniki. Slednji namreč v zdajšnji ureditvi nimajo ustrezne pravne varnosti. Osrednji namen predlaganega zakona je tako večja pravna varnost elektronskega poslovanja pri opravljanju storitev in informacijske družbe, zato predlog zakona natančno ureja pogodbena razmerja vseh udeležencev, ne glede na njihov status oziroma položaj in ne glede na sedež potrošnika storitev. V razpravi o posameznih členih predloga zakona člani odbora niso razpravljali o predlaganih rešitvah. Razpravljali so le o predlogu za amandma odbora k amandmaju poslanskih skupin k 5. členu, ki je bil pripravljen na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe. Zakonodajno-pravna služba je bila mnenja, da amandma poslanskih skupin ni v celoti ustrezen, saj se navezuje na pravo skupnosti. Ker pa gre v danem primeru za prenos direktive v slovenski pravni red, je po mnenju zakonodajno-pravne službe treba navedbe podatkov navezati na slovenski pravni red. V danem primeru to pomeni navezavo na področno zakonodajo, in sicer na zakon o varstvu potrošnikov. Predstavnik predlagatelja se ni strinjal s takim predlogom za amandma odbora, saj naj bi zoževal namen določbe. Mišljeno je namreč bilo, da se poleg v členu navedenih dejavnosti upošteva tudi vsa ostala zakona pravnega reda Republike Slovenije, na primer tudi zakon o elektronskih komunikacijah. S predlogom za amandma pa bi se vsebina določbe omejila le na zakon, ki ureja varstvo potrošnikov. Glede na navedene pomisleke predstavnika predlagatelja zakona je bil v soglasju s predstavnico zakonodajno-pravne službe predlog za amandma odbora ustrezno spremenjen, in sicer se tako uporablja sklicevanje na veljavne predpise, ne le na zakon o varstvu potrošnikov. Temu primerno je bil popravljen tudi predlog za amandma odbora k amandmaju k 7. členu, ki se nanaša na podobno vsebino. Dogovorjeno pa je bilo, da se do obravnave predloga zakona na seji državnega zbora to vprašanje ponovno prouči ter po možnosti poišče še ustreznejša rešitev. Glede na to, da k 5. in 7. členu dopolnjenega predloga zakona ni bil vložen noben amandma, je bilo očitno ocenjeno, da je sprejeta rešitev dovolj ustrezna. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem želim! Naj za uvod v predstavitev našega stališča omenim, da poslanke in poslanci državnega zbora nimamo pri vseh predlogih zakona enake moči odločanja. Pri zakonu o elektronskem poslovanju na trgu je že tako, da ne odločamo čisto, v narekovaju rečeno, po prosti presoji in si ne moremo izmišljati kakšnih bizarnih amandmajev kakor recimo pri zakonu o javnem redu in miru. So torej tudi zakoni, kjer moramo slediti po nujnosti in kjer so posledice določenih naprej opravljenih postopkov logične. Tako je v glavnem takrat, kadar prenašamo določila direktiv v naš pravni red, in tako je tudi s tem zakonom o elektronskem poslovanju na trgu. Zgodilo se nam je, da smo potem, ko smo to direktivo o elektronskem poslovanju prenašali skozi tri zakone v naš pravni red skozi zakon o elektronskem poslovanju, elektronskem podpisu in varstvu potrošnikov, bili opozorjeni s strani evropske komisije, da to ni bilo povsem in docela korektno in da je treba to popraviti. S tem predlogom zakona, ki ga imamo sedaj pred seboj, torej sledimo nekemu opozorilu in skušamo implementirati evropsko direktivo na pregleden, jasen način in v celoti, kar doslej pač žal ni bil primeren. Zlasti gre tukaj za to, da se opozori, na kar je sicer bilo že opozorjeno, da se urejajo sedaj razmerja med podjetji in potrošniki, ne pa tudi med podjetji med seboj, in je torej zmanjšana pravna varnost. Ambicije zakona so skromne, izpolniti svojo obvezo do evropske direktive, do evropske zakonodaje, prenesti direktivo v naš pravni red v celoti in na pregleden način in ustrezno urediti relacije med poslovnimi partnerji. Ta ustreznejša ureditev zadeva tudi določitev vloge ministrstva, resornega ministrstva in inšpekcijskega nadzora na tem področju. Učinki, ki bi jih naj zakon imel, so predvsem popolna uskladitev direktivo, boljša ureditev odgovornosti ponudnikov storitev, pospeševanje elektronskega poslovanja in posledično tudi morebiti gospodarske rasti, večje zaposlovanje in vse druge bonitete, ki bi iz tega izhajale. Predlagatelj, ministrstvo oziroma vlada, sodi, da bomo vse to, kar je od nas terjano, s tem predlogom dosegli, da je predlog primerljiv z ureditvami v vseh tistih državah, ki so že implementirale to direktivo, in zato tudi poslanska skupina DeSUS predlog zakona v celoti podpira. Hvala.
Hvala. Gospod Danijel Krivec bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani predsednik, cenjene kolegice in kolegi! Cilj in namen zakona o elektronskem poslovanju na trgu je ustrezen prenos direktive 2000/31, evropskega parlamenta in sveta z dne 8. junija 2000 v slovenski pravni red. Ureditev pravnih vidikov storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu, je oblikovanje pravnega okvira za zagotovitev prostega pretoka storitev informacijske družbe med državami članicami. Prenos direktive o posebnem zakonu je rešitev, ki je prevladujoča tudi v primerjalni praksi drugih držav članic Evropske unije. Predlog zakona je poseben predpis, zlasti v razmerju do zakona o elektronskem poslovanju in elektronskem podpisu, ki ureja elektronsko poslovanje v Republiki Sloveniji. Zakon o elektronskem poslovanju in elektronskem predpisu ureja nekatera temeljna vprašanja v zvezi s pravno veljavnostjo elektronske oblike, elektronskimi sporočili in podatki ter hrambo podatkov. V tem pogledu ponuja tudi ustrezno pravno podlago za sklepanje pogodb v elektronski obliki. Predlog zakona tako glede vprašanj, ki jih ne ureja, usmerja k uporabi zakona o elektronskem poslovanju in elektronskem podpisu, vendar ob koliziji obeh kot specialni predpis omejuje ureditev zakona o elektronskem poslovanju in elektronskem podpisu. Posebej je urejena odgovornost posrednih ponudnikov storitev. Temeljna načela, ki jih predlog zakona opredeljuje, so načelo izključitve predhodnega dovoljenja za opravljanje storitev informacijske družbe, načelo uporabe pravne države s sedeža in načelo prepovedi splošne obveznosti nadzora. Prvo načelo določa, da se za samoupravljanje storitev informacijske družbe ne sme zahtevati predhodno dovoljenje, pri čemer pa je mogoče zahtevati dovoljenja, veljavna za dejavnost, ki je vsebina storitve informacijske družbe. Načelo uporabe prava države sedeže usmerja k uporabi nacionalnih pravil za ponudnike storitev s sedežem v državi. Načelo prepovedi splošne obveznosti nadzora se navezuje na ponudnike posredovalnih storitev informacijske družbe, torej tistih, ki tako ali drugače dajo na voljo podatke, ki jih sicer zagotavljajo prejemniki njihovih storitev ali pa slednjim omogočajo dostop do podatkov tretjih oseb. Izjeme so določbe o veljavnosti elektronske oblike in dopustnosti sklepanja pogodb v elektronski obliki, kar ustrezno ureja že veljavni zakon o elektronskem poslovanju in elektronskem podpisu, zaradi česar posebna ureditev v specialnem zakonu ni potrebna. Razvoj elektronskega poslovanja v informacijski družbi ponuja pomembne zaposlitvene možnosti, spodbuja gospodarsko rast in konkurenčnost, zato je prav, da direktivo čim prej implementiramo skozi predlagani zakon. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog zakona podprli.
Hvala. Dr. Pavel Gantar bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavnik ministrstva za gospodarstvo! Če začnem malo bolj osebno, ko sem dobil to direktivo oziroma ta zakon o elektronskem poslovanju na trgu v roke, sem ga tudi povezal z glavnim pravnikom in piscem tega zakona, ki ga lepo pozdravljam. Dejansko gre tu za harmonizacijo direktive 2000/31 evropskih skupnosti. Dejstvo je, da zakon o elektronskem poslovanju in podpisu ter zakon o varstvu potrošnikov - na kar je bilo večkrat že tudi opozorjeno - nista uspešno oziroma v celoti prenesla te direktive in so nekatera področja, kot je bilo že omenjeno pri predgovornikih, ostala izven harmonizacije, predvsem tisti del, ki ureja in pojasnjuje razmerje med dvema poslovnima partnerjema, od katerih se vsaj eden ali pa oba ne štejeta kot potrošnika. To so tako imenovana "business to business" poslovna razmerja. Zakon, ki je pred nami, te zadeve po mojem mnenju dobro in korektno ureja, pravno je spodobno urejeno. Hkrati, kot ste videli in je našteto v zakonu, obstaja vrsta členov, ki zagotavljajo, da je takšna oblika elektronskega poslovanja med poslovnimi partnerji varna, zanesljiva in onemogoča ne samo klasične pomanjkljivosti siceršnjega poslovanja ali prevar, ampak tudi tiste, ki so utemeljene na novih medijih oziroma elektronskem poslovanju in so specifične z vidika elektronskega poslovanja. Hkrati pa, kot je bilo že rečeno, zakon o elektronskem poslovanju in podpisu, ureja druga ključna področja elektronskega poslovanja, kot je pravna veljavnost elektronske oblike, elektronska sporočila, podatki, hramba in tako naprej. Vse to pa je urejeno v drugih zakonih. In lahko rečemo samo to, da je zakon korekten, potreben in ga bomo v poslanskem klubu LDS tudi podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o elektronskem poslovanju na trgu v poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo, ker v slovenski pravni red v popolnosti vgrajuje direktivo 2000/31 evropskega parlamenta in sveta z dne 8. junija 2000. Naša dosedanja ureditev, ki je bila zajeta v zakonu o elektronskem poslovanju in elektronskem podpisu ter zakonu o varstvu potrošnikov, direktive ni v celoti zajemala. Glavna in najpomembnejša pomanjkljivost pri tem je bila, da obstoječa zakonodaja ni urejala elektronskega poslovanja med pogodbenimi strankami, ki niso potrošniki, to je razmerje "podjetje-podjetje". Predlog zakona nudi tudi ustrezno pravno podlago za sklepanje pogodb v elektronski obliki, kar je tudi ena od zahtev direktive. Temeljna načela, ki jih direktiva in tudi predlog zakona o elektronskem poslovanju na trgu zasledujeta, so naslednja: načelo, da se za opravljanje storitev informacijske družbe ne sme zahtevati predhodnega dovoljenja, možno pa je zahtevati dovoljenje za opravljanje dejavnosti, ki je vsebina storitve; načelo uporabe prava države sedeže napotuje k uporabi nacionalnih pravil za ponudnike storitev s sedežem v državi. Načelo pa določa tudi, da niso mogoče omejitve informacijske družbe nerezidentnih ponudnikov zaradi nacionalnih ureditev. Načelo prepovedi splošne obveznosti nadzora se navezuje na ponudnike posredovalnih storitev informacijske družbe. Načelo je izjemno pomembno, saj jasno določa meje in pogoje za morebitno civilno in kazensko odgovornost ponudnikov storitev informacijske družbe. Glavni vsebinski učinki zakona so večja pravna varnost elektronskega poslovanja pri opravljanju storitev informacijske družbe, ki natančno ureja pogodbena razmerja vseh udeležencev, ne glede na status. To pomeni, da rešitve, ki jih že poznamo in uporabljamo, razširimo še na vsa druga pogodbena razmerja pri opravljanju storitev informacijske družbe. Dosledna pravna ureditev in popoln prevzem direktive bo nedvomno izboljšalo učinkovitost zakonodaje na področju informacij javnega značaja. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor glasovanje o zakonu opravil v torek, 30. maja 2006 v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO ZAKONA O BIOCIDNIH PROIZVODIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Ljuba Germiča, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani poslanci, ministrstva, kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za zdravstvo je na svoji 15. redni seji, dne 11.5.2006 obravnaval predlog zakona o biocidnih proizvodih, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem predložila vlada Republike Slovenije. Članice in člani odbora so kot gradivo za sejo poleg predloga zakona prejeli še mnenje zakonodajno-pravne službe. Zakonodajno-pravna služba je proučila zakon glede na skladnost z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika ter oblikovala pripombe k določenim členom. Uvodno obrazložitev k predlogu zakona je v imenu predlagatelja podal minister za zdravje gospod Andrej Bručan in ob tem navedel glavne poudarke iz vsebine zakona. Poudaril je, da zakon pomeni implementacijo direktive o biocidnih proizvodih in harmonizacijo evropskega trga biocidnih proizvodov ter njihovih aktivnih snovi. Istočasno se z zakonom določa tudi visoka raven zaščite zdravja ljudi, živali in okolja. Zakon določa 23 različnih biocidnih proizvodov, ureja sistem enotnega pregleda in ocenjevanja aktivnih biocidnih snovi na ravni Evropske unije ter nacionalne postopke ocenjevanja in odobritve biocidnih proizvodov z zmožnostjo prepovedi oziroma uporabe manj nevarnih alternativ za dajanje v promet v Republiki Sloveniji do 14. maja 2010 oziroma do vključitve preglednih aktivnih snovi na seznamu. Na ravni Evropske unije bo naslednje štiri leta veljalo prehodno obdobje, saj je na ravni Evropske unije notificiranih okoli 350 aktivnih snovi, ki bi morale biti sistematično pregledane in ocenjene. Število proizvodov, ki se dajo v promet po nacionalnih zakonodajah na podlagi aktivnih snovi, je v posameznih državah članicah zelo različno, saj se gibljejo od 250 proizvodov na Danskem, do 13.500 proizvodov v Zvezni Republiki Nemčiji. Slovenija ima vzpostavljen postopek priglasitve biocidnih proizvodov, po katerem je na osnovi okoli 160 aktivnih snovi priglašenih 900 biocidnih proizvodov. K predlogu zakona so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin koalicije SDS, SLS, NSi in DeSUS. Vloženi amandmaji so sledili večini pripomb, ki jih je v svojem mnenju k posameznim členom predloga zakona podala zakonodajno-pravna služba, razprave k amandmjem in členom predloga zakon ni bilo. Tako so članice in člani odbora predložene amandmaje podprli. Hkrati pa je odbor kot svojega sprejel tudi amandma k 5. členu in amandma na amandma k 35. členu. Na koncu je odbor glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Franc Jazbec bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani, v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo podprli predlog zakona o biocidnih proizvodih. Navedeni zakonski predlog sicer nadomešča in dopolnjuje nadzor nad biocidnimi proizvodi, ki ga je do sedaj urejal zakon o kemikalijah. S predlaganim zakonom se področje biocidnih proizvodov sistematično ureja. Prav tako velja poudariti, da predlagani zakon v celoti prevzema direktivo evropskega parlamenta in sveta iz leta 1998 o dajanju biocidnih proizvodov v promet. Pri tem je bistven namen harmonizacija evropskega trga, biocidnih proizvodov in njihovih aktivnih snovi na področju dajanja v promet. Biocidni proizvodi so kemične snovi in pripravki iz kemične snovi, tudi mikroorganizmi, glive in virusi, ki jim je skupno to, da imajo negativen učinek na druge škodljive organizme. V tem so si podobni s fitofarmacevtskimi sredstvi. Jasna razmejitev med biocidnimi proizvodi in fitofarmacevtskimi sredstvi je mogoča preko namena njihove uporabe, saj se fitofarmacevtska sredstva uporabljajo na področju kmetijstva, vrtnarstva in v zasebnih vrtovih za varstvo rastlin in kmetijskih proizvodov tako velikih kot malih proizvajalcev. Biocidni proizvodi se uporabljajo za nekmetijsko rabo. Nek organizem postane škodljiv, če se pojavi v prevelikem obsegu in na nepravem mestu ter zato ogroža zdravje ali dobro počutje ljudi ali živali, če vpliva na kakovost dobrin in če moti proizvodni proces v industriji ali drugi dejavnosti. Zakon določa, da je potrebno za vsak biocidni proizvod pred prvim dajanjem v promet in uporabo pridobiti dovoljenje pristojnega organa. Zakon ureja sistem enotnega pregleda in ocenjevanja biocidnih aktivnih snovi na ravni Evropske unije ter nacionalne postopke ocenjevanja in odobritve biocidnih proizvodov z možnostjo prepovedi oziroma uporabe manj nevarnih alternativ za dajanje v promet v Republiki Sloveniji. Na ravni Evropske unije se pripravlja nov sistem dajanja kemikalij v promet, gre za sistem, ki bo drugačen od nove ureditve dajanja biocidnih proizvodov v promet in uporabo, kar bo še bolj razmejilo omenjeni področji biocidnih proizvodov in fotofarmacevtskih sredstev. Poleg rednih dovoljenj zakonski predlog predvideva tudi izredna dovoljenja, med katera sodijo dovoljenja za biocidni proizvod z novo aktivno snovjo in dovoljenja za raziskave. Po večini se izdajajo za biocidni proizvod, ki vsebuje novo, tako imenovano aktivno snov, ki je v postopku vključevanja na enega od seznamov snovi. Zato so v izrednem dovoljenju določeni pogoji in način uporabe biocidnega proizvoda. Sam biocidni proizvod pa je strogo nadzorovan s strani pristojnega organa. Zakonski predlog ureja tudi medsebojno priznavanje dovoljenj, izdanih v državah članicah Evropske unije razvrščanje, pakiranje in označevanje biocidnih proizvodov, obvezno spremljanje biocidnega proizvoda in sporočanje podatkov o njem, ovednost vodenja evidenc, preizkušanje biocidnih proizvodov ter imenovano in varovanje tajnosti podatkov. Za vključevanje aktivnih snovi na enega od seznamov snovi poteka po postopku v določenem zakonu. Vloga mora biti podprta s predpisano dokumentacijo. Ko je aktivna snov uvrščena na enega izmed seznamov snovi, je potrebno za dajanje biocidnega proizvoda v promet in uporabo izvesti enega od dveh postopkov, ki jih določa zakon, popolni postopek ali avtorizacijo ali skrajšani postopek oziroma registracijo. Bistvena skrb za varovanje zdravja, ker se določa vsaka stopnja zaščite zdravja živali in okolja. Z biocidnimi proizvodi se srečujemo vsakodnevno, zato je sprejem sistemskega zakona nujen. Vsakodnevno uporabljamo dezinfekcijska sredstva, nekmetijske pesticide, sredstva za razkuževanje vode. Na podlagi vsega omenjenega bomo poslanci Slovenske demokratske stranke predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Ljubo Germič bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat! Evropska unija je uspešno izoblikovala skupni trg s prostim pretokom blaga in storitev, med drugim tudi v dobro potrošnikov. Pravni okviri, ki urejajo to področje, sledijo varovanju zdravja in varnosti, hkrati pa v svoj okvir vključujejo ukrepe za zagotavljanje informiranosti posameznika. V današnjem času nas dosežki znanosti in tehnologije spremljajo na vsakem koraku, pri tem pa imajo dosežki kemijske znanosti še poseben pomen, saj so v največjem obsegu vključeni v naše življenje. Srečujemo se z izboljšavami na področju zdravstva, farmacije, zagotavljanja zdrave hrane, uporabe različnih zaščitnih sredstev in tako dalje. Zavedati pa se moramo nevarnosti, ki jih lahko različne kemične substance prinesejo v naše okolje. Zato moramo postaviti jasno ločnico med novimi dosežki in varovanjem človekovega zdravja in okolja, da bi lahko vsi državljani Evropske unije pridobili na izboljšavah. Ker velik del biocidnih proizvodov predstavljajo kemikalije, ki imajo biocidne lastnosti in škodljivo učinkujejo na žive organizme, se tudi že direktiva 98/8/ES evropskega parlamenta in sveta o dajanju biocidnih pripravkov v promet sklicuje na predpise o kemikalijah. Tej logiki sledi tudi predlog zakona o biocidnih proizvodih, ki je predmet današnje obravnave, saj določa, da se za biocidne proizvode kakor tudi za posledice njihove uporabe uporablja zakon, ki ureja kemikalije, in sicer v primerih, ki jih ta predlog zakona ne ureja. V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije menimo, da je nacionalni postopek, ki ureja razvrščanje, pakiranje in označevanje biocidnih proizvodov, obveznost spremljanja biocidnega proizvoda, sporočanja in vodenja evidenc, preizkuševalni laboratoriji in preizkusne metode, režim varstva podatkov, varstva zdravja ljudi, živali in okolja, javne službe, stroški in nadzor nad izvajanjem določil tega zakona, pisan v zagotavljanju čim večjega varstva vseh prebivalcev in prebivalk. Slovenska zakonodaja prepoveduje in omejuje nevarne kemikalije že na podlagi zakona o kemikalijah, predpisov s področja prepovedi in omejitev fitofarmacevtskih sredstev, uredbe ES o izvozu in uvozu nekaterih nevarnih kemikalij, ki se jih neposredno uporablja, predpisov o varnosti in zdravju pri delu, ki so urejeni s posebnim zakonom o varnosti in zdravju pri delu in s podzakonskimi predpisi, ter predpisov o zavajajočem oglaševanju, ki so urejeni v zakonu o varstvu potrošnikov. Navedeni zakon tako ne posega v določbe predpisov, ki so že uveljavljeni v Republiki Sloveniji, kar nam sporoča, da smo že v preteklosti poskrbeli za ustrezno pravno varstvo. V poslanskem klubu Liberalne demokracije podpiramo temeljno načelo predloga zakona, da je pri uporabi biocidnih proizvodov treba varovati zdravje ljudi, živali, organizmov in okolja v najširšem pomenu. Samo ugotavljanje lastnosti biocidnih proizvodov pa naj se izvaja tako, da se testiranja na živalih in živih organizmih zmanjšujejo na najmanjšo možno mero. V poslanskem klubu LDS bomo zaradi navedenega predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Mojca Kucler Dolinar bo predstavila stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav kolegom poslancem in kolegicam poslankam, predstavnikom ministrstva! Predlog zakona bomo v poslanski skupini Nove Slovenije podprli zaradi namenov, ki jih zakon zasleduje v zvezi s postopki priglasitve, vključevanja aktivnih snovi na skupne sezname na podlagi zakonsko predpisane dokumentacije, v zvezi z medsebojnim priznavanjem dovoljenj, v zvezi z ustrezno uporabo biocidnih proizvodov ter tudi drugimi novostmi, ki jih zakon predvideva. Kot rečeno, bomo v poslanski skupini Nove Slovenije zakon podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Mihael Prevc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi. Predlog zakona o biocidnih proizvodih ureja področja biocidnih proizvodov skladno z direktivo Evropske unije. Do sedaj so se postopki za dajanje biocidnih proizvodov v promet in uporabo reševali skozi zakon o kemikalijah. Ker je na ravni Evropske unije že vzpostavljen sistem ocenjevanja biocidnih proizvodov in njihovega dajanja v promet drugačen od sistema za ocenjevanje in dajanje v promet kemikalij, je treba področje dajanja biocidnih proizvodov v promet in uporabo urediti ločeno od kemikalij tudi na nacionalni ravni. Predlog prav tako določa, da je treba za vsak biocidni proizvod pred prvim dajanjem v promet in uporabo pridobiti dovoljenje pristojnega organa. Prav tako pa se s predlogom zakona ureja tudi visoka raven zaščite zdravja ljudi, živali in okolja. Določa 23 različnih biocidnih proizvodov, ureja sistem enotnega pregleda in ocenjevanja aktivnih biocidnih snovi na ravni Evropske unije. Na matičnem delovnem telesu so bili sprejeti vloženi amandmaji, ki urejajo zakon tudi z zakonodajno-pravnega vidika. V Slovenski ljudski stranki bomo seveda ta zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Poslanka in poslanci, spoštovani državni sekretar. V poslanski skupini DeSUS smo prepričani, da predlog zakona o biocidnih proizvodih omogočajo visoko raven zaščite zdravja ljudi, živali in okolja, zato ga bomo tudi podprli. Področje biocidnih proizvodov zajema kemijske snovi ter pripravke iz teh snovi, pa tudi viruse, glive in mikroorganizme, ki se uporabljajo pri zatiranju škodljivih organizmov v 23-ih vrstah biocidnih izdelkov, kot na primer za razkuževanje površin, deratizacijo v javnih zgradbah, dezinfekcijo pitne vode, zaščito lesa, konzerviranje izdelkov in podobno. Na območju Evropske unije je možno dajati v promet omenjene proizvode na osnovi 350 notificiranih biocidnih snovi, ki so v postopku ocenjevanja na ravni Evropske unije. V Sloveniji je v register vpisanih 900 biocidnih proizvodov na podlagi 160 notificiranih biocidnih snovi. S predlogom zakona se v slovenski pravni red vnaša tudi pet predpisov Evropske unije, s tem bo tako dana pravna podlaga za vključevanje Slovenije v enotno ocenjevanje biocidnih aktivnostih snovi in proizvodov na ravni Evropske unije, kar pa dejansko pomeni delitev dela pri oblikovanju skupnih list dovoljenih snovi na evropskem trgu in medsebojno priznavanje dovoljenj na ravni Evropske unije. S sprejemom tega zakona bo pravna podlaga urejanja z omenjenimi proizvodi v celoti usklajena z evropskih pravnim redom. V poslanski skupini DeSUS menimo, da predlog na ustrezen način ureja tudi javne službe na področju ocenjevanja biocidnih proizvodov s plačilom storitev neposredno izvajalcem, saj se s takšno ureditvijo razbremeni državni proračun. Predlog pa tudi ne prinaša njegovih novih dodatnih obremenitev. Predlagani zakon nadomešča in dopolnjuje nadzor nad samim zakonom in nad temi proizvodi, ki je poverjen Uradu Republike Slovenije za kemikalije pri ministru za zdravje. Prepričani smo, da bodo pristojne inšpekcije za kemikalije ta nadzor izvajale dosledno, saj bo le takšno izvajanje nadzora pozitivno učinkovalo na kemijsko varnost v Sloveniji. Glede na povedano bomo predlog zakona o biocidnih proizvodih v poslanski skupini DeSUS podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor glasovanje o zakonu opravil v torek, 30. maja 2006 v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNEM JAMSTVENEM IN PREŽIVNINSKEM SKLADU REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici vlade za dodatno obrazložitev. Gospa Cotman, državna sekretarka na ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve, beseda je vaša.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav, spoštovane poslanke in poslanci! Z zakonom o jamstvenem skladu Republike Slovenije, ki je bil sprejet v letu 1997, je bila v naš pravni red prenesena direktiva 80/987/EGS o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru neplačilne nesposobnosti njihovega delodajalca. Navedena direktiva je bila spremenjena z direktivo 2002/74 evropskega parlamenta in sveta. Spremembe, katere je uvedla direktiva, so bile delno že upoštevane s spremembo zakona leta 2002, z izjemo določbe, ki se nanaša na tako imenovane mednarodne situacije. Predlog zakona zato na novo določa, da za poravnavo pravic v mednarodnih situacijah odgovarja slovenski jamstveni sklad, pri čemer se tem delavcem priznavajo vse pravice v višini, kot se priznavajo delavcem po domačem pravu. Za delovanje jamstvenih institucij v mednarodnih primerih je pomembno tudi samo sodelovanje med njimi in izmenjava podatkov, kar uvaja sedaj novi predlog zakona. Direktiva 2002/74 omogoča, da države članice zavrnejo ali zmanjšajo odgovornost za jamstvo, kadar je bil delavec sam ali skupaj s svojimi bližnjimi sorodniki lastnik bistvenega deleža delodajalčevega podjetja ali dejavnosti in je znatno vplival na dejavnost delodajalca. Navedena možnost je zdaj urejena v predlogu zakona. Za potrebe tega zakona predlog tudi opredeljuje družinske člane delavca. Ob spremembah zakona je bil vnešen tudi redakcijski popravek zakona, ki je povezan z novo uveljavitvijo zakona o delovnih razmerjih, ki ne pozna več sklepa o prenehanju delovnega razmerja kot dokument, ki ga prejme delavec ob prenehanju delovnega razmerja, temveč govori o pogodbi o zaposlitvi. Z uveljavitvijo sprememb minister, pristojen za delo, predpiše nov obrazec za uveljavitev pravic primerov insolventnosti delodajalca, kar je pa sedaj urejeno v prehodnih določbah. Del, ki se nanaša na preživninski del od sprememb v letu 1999, zakon ureja tudi pravice otrok v primeru neizplačevanja preživnin, za kar ravno tako jamči jamstveni in preživninski sklad Republike Slovenije. Jamčevanje navedenih pravic ni direktno povezano s samo direktivo. V skladu z zakonom o davčnem postopku in pravilnikom o dostavi podatkov za odmero dohodnine za leto 2005 je sklad zavezan poročati tudi o nadomestnih preživninah ministrstvu za finance oziroma davčni upravi ter poslati obvestilo strankam. Za poročanje in obveščanje se kot identifikacijska števila uporablja davčna številka. Dosedanji zakon o jamstvenem in preživninskem skladu Republike Slovenije v oddelku evidenc in varstvu osebnih podatkov in v evidencah iz naslova nadomestil preživnine ni predvidel zbiranja in vodenja davčne številke, zato je bilo potrebno zakon dopolniti. Hvala lepa.
Hvala predstavnici vlade. Predlog zakona je obravnaval odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Brenčiča, da predstavi poročilo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki vlade! Matično delovno telo, odbor državnega zbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide je ta predmetni predlog zakona obravnaval na 15. redni seji, dne 4.5. V delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja z državno sekretarko ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, gospo Marjetko Cotman, in direktorico javnega jamstvenega in preživninskega sklada ter predstavniki zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Odboru je bil predstavljeno pisno mnenje zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučilo v skladu z ustavnim in pravnim sistemom, ter k številnim členom podala konkretne pripombe. Amandma k 3. členu je vložila poslanska skupina Liberalne demokracije. Drugih amandmajev s strani vlagateljev ni bilo. Krajša razprava članic in članov odbora o predmetnem zakonu se je odvila le ob devetem in desetem členu predloga zakona, kjer je bilo izpostavljeno vprašanje, ali je uporaba davčne številke skladna z zakonom o varstvu osebnih podatkov. Predstavnica predlagatelja je pojasnila, da je uporaba davčne številke omejene narave, to določilo pa je v zakonu potrebno, saj so se v praksi doslej prav zaradi tega pojavljale težave. Odbor je na podlagi zakonodajno-pravnega mnenja sprejel številne amandmaje. S tem je postal tudi amandma poslanskega kluba Liberalne demokracije k 3. členu brezpredmeten. Vsi sprejeti amandmaji so vgrajeni v dopolnjen predlog zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, spoštovani poslanci in poslanka! Dovolite, da predstavim stališče socialnih demokratov k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnem jamstvenem in preživninskem skladu Republike Slovenije, pri čemer pa poudarjam, da se ne bom podrobneje zadrževala ob posamičnih vsebinskih rešitvah, ker sodim, da je dodatna obrazložitev državne sekretarke in poročilo predsednika odbora predstavilo temeljne vsebinske poudarke tega zakona. Zato bom najprej poudarila, da socialni demokrati podpiramo sprejem tega zakona, podobno kot smo ob sprejemu zakona o jamstvenem in preživninskem skladu Republike Slovenije poudarili pomen sprejetja takega zakona, ki pomeni zaščito pravic delavk in delavcev v primeru, ko je njihov delodajalec plačilno nesposoben. Prav tako smo izrekli podporo spremembam zakona v prejšnjem mandatu, ko se je jamčenje tega sklada vpeljalo tudi za preživnine. Zato se nam zdi sprejem evropske direktive, ki bo ob novih gospodarskih razmerah, ko je takih mednarodnih, mešanih gospodarskih subjektov ali lastnikov, ki nimajo sedeža v Sloveniji, vse več, da se zaščita delavcev prenese tudi na te primere. Bi pa rada v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov opozorila vendarle na to, da bi morebiti vlada pri vlaganju zakonov po skrajšanem postopku vendarle upoštevala naše opozarjanje na to, da bi ob zakonih, ki imajo tako malo členov, vendarle prihajali v parlament dovolj natančno pripravljeni predlogi, da ne bi bilo treba sprejemati na odboru toliko amandmajev kot k temu zakonu. Če s številkami postrežem, zakon, ki ima skupaj z zadnjim, nevsebinskim členom, ki govori samo o tem, kdaj začne zakon veljati, vsega 14 členov, je doživel popravke v veliki večini členov, samo 6 je takih, ki niso od 14-ih bili amandmirani. Kljub zadovoljstvu, da je obseg zaščite delavcev širši in usklajen z evropsko direktivo, vendarle kanček kritičnega pogleda na te stvari, zlasti v tistih primerih, ko predlagatelj ne upošteva sprememb zakonov ali uskladitve zakonov, ki so bili sprejeti v tem mandatu, seveda mislim na zakon o registraciji istospolne partnerske skupnosti. Še na eno stvar bi rada opozorila, ki se kaže kot nenepomembno opozorilo. Tako kot je vlada zastavila projekt zbiranja podatkov, se vedno znova odpira vprašanje, zakaj je nekatere podatke treba dajati in ali so ti podatki res nujno potrebni in ne bodo uporabljeni, zlasti v tej mreži uporabljenih podatkov, še za kakšne druge namene. Hvala.
Hvala. Mag. Franc Capuder bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospa državna sekretarka, poslanke in poslanci. Jamstvena institucija, ki jamči za terjatve delavcev v primeru insolventnosti delodajalca, deluje v naši državi od konca leta 1997 dalje v sklopu sedanjega javnega jamstvenega in preživninskega sklada Republike Slovenije. Ureditev delovanja institucije ter pogoji in vsebina pravic so usklajeni s prvotnimi določbami direktive Sveta Evrope iz oktobra leta 1980, ki se ukvarja s to problematiko. Glede na direktivo je bila septembra leta 2002 spremenjena in dopolnjena z direktivo številka 74., ki velja za države članice Evropske unije in evropskega gospodarskega prostora. Sprememba zakona je v enem delu predvsem vnos zahtev in direktiv iz leta 2002 v naš pravni red. V spremenjeni direktivi je tako uveden nov oddelek, ki se nanaša na tako imenovane mednarodne situacije. Določeno je, da v primerih, ko je podjetje, ki opravlja dejavnost na ozemlju vsaj dveh držav članic, plačilno nesposobno, za pokrivanje neporavnanih terjatev delodajalca odgovorna jamstvena institucija v državi članici, na ozemlju katere delavci opravljajo delo ali ga običajno opravljajo. V izogib zlorabam se nam zdi zelo pomembno tudi sodelovanje in izmenjava podatkov med jamstvenimi institucijami različnih evropskih držav. Zaradi tega je v zakon uvedena določba, da javni jamstveni in preživninski sklad Republike Slovenije izmenjuje potrebne informacije in podatke o izvedenih postopkih in odločitvah s pristojnimi sorodnimi institucijami v drugih državah članicah Evropske unije ali evropskega gospodarskega prostora predvsem zaradi izvajanja postopkov priznavanja pravic, obveščanja in izterjave. V skladu s sedanjo ureditvijo v zakonu lastniki podjetja niso izločeni iz jamčevanja za pravice iz naslova insolventnosti delodajalca, zato v Novi Sloveniji pozdravljamo odločitev vlade, da je v zakonu določila, navajam, "pravic po tem zakonu nima delavec, ki je sam ali skupaj s svojimi družinskimi člani večinski lastnik podjetja ali dejavnosti delodajalca, in ima prevladujoč vpliv na njegov poslovanje". Prepričani smo, da lastniki podjetja morajo sprejeti poslovno tveganje za poslovanja podjetja in niso upravičeni do sredstev iz sklada. Poleg tega pa se bodo tudi preprečile zlorabe instituta jamstva v primerih insolventnosti delodajalca. V Novi Sloveniji bomo spremembe zakona podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Stanislav Brenčič bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa. S predlogom tega zakona se sicer tako, kot ga mi sprejemamo, malo zapoznelo v naš pravni red, ki opredeljuje varstvo delavcev v primeru insolventnosti delodajalca, vnaša določba direktive sveta, na podlagi katere se v primeru insolventnosti delodajalcev v čezmejnih primerih prevzema obveznosti do delavcev, ki so delo opravljali pri delu delodajalčevega podjetja v Republiki Sloveniji, v našem jamstvenem preživninskem skladu. Prav zaradi tega se na podlagi določbe predloga tega zakona tudi izpostavlja tesno sodelovanje in izmenjava podatkov med jamstvenimi institucijami v državah Evropske unije, kar pa se nam v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zdi prav; pravično pa je tudi to, da se iz pravic delavcev v primeru insolventnosti delodajalca izločajo tisti delavci, ki imajo sami ali skupaj z družinskimi člani večinski delež, in je s tem povsem jasno tudi prevladujoč vpliv na poslovanje podjetja oziroma delodajalca. V poslanski skupini bomo zakon podprli. S tem zakonom se namreč tudi odpravljajo nekatere pomanjkljivosti v obstoječem zakonu, ki so potrebne popravkov glede na nekatere sprejete določbe v drugih zakonih, ki se iz vsebine sprememb nanašajo tudi na zakon o javnem jamstvenem in preživninskem skladu. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Barbara Žgajner Tavš bo predstavila stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Zakon je, kot smo danes že slišali, posledica uskladitve z evropsko direktivo, ki nalaga državam članicam, da uvedejo jamstvene institucije tudi v tako imenovanih mednarodnih situacijah ter njihovo sodelovanje. Tako bo po sprejetju te novele Republika Slovenije oziroma jamstveni in preživninski sklad naše države vključen v neke vrste mrežo evropskega gospodarskega prostora. Vlada v okviru tega zakona z določenimi ukrepi napoveduje tudi večjo zaščito pred morebitnimi zlorabami instituta jamčenja iz naslova insolventnosti delodajalca. S tega vidika zakon ni sporen in vprašljiv, treba je poudariti, da bodo posledično tudi stroški delovanja jamstvenega sklada višji zaradi razširjenega programa s tako imenovano mednarodno situacijo. Drugo področje, ki ga zajema osnovni zakon o jamstvenem in preživninskem skladu in se ga dotika tudi ta novela, sicer v zelo okrnjeni vsebini, pa je preživninski sklad, ki deluje v okviru jamstvenega sklada. Ta novela zakona z uvrstitvijo davčne številke v evidenco o nadomestilih preživnine omogoča tudi neke vrste večjo preglednost znotraj posameznih institucij oziroma konkretno s strani ministrstva za finance. V povezavi s tem in posledično tudi vlogo ministrstva za finance bi želela izpostaviti pereč problem izterjave preživnin, ki bi ga vsaj po oceni Slovenske nacionalne stranke, v kolikor odpiramo nek zakon z novelo in ga spreminjamo, morala vsebovati tudi ta novela. V Sloveniji naj bi bilo po podatkih kar za 5,7 milijarde slovenskih tolarjev neizterjanih preživnin, pa se bom tu osredotočila na poslansko vprašanje kolega Zagorca. Ta je 7. aprila letos ministrstvo za delo oziroma ministra na tem ministrstvu opozoril na omenjeno problematiko in na predhodne odgovore s strani treh ministrstev. Ministrstvu za finance oziroma ministru za finance se zdi predlog, da bi se vključilo v izterjavo preživnin, nesprejemljiv, ker izterjujejo le prihodke v proračun. Ministrstvo za pravosodje je razložilo, da veljavna zakonodaja zagotavlja ustrezne mehanizme za učinkovito izvršbo preživnin. Z ministrstva za delo pa so sporočili, da izterjava ni v njihovi pristojnosti. Rada bi spomnila, da je problematika preživnin tisto področje, ki sodi v okvir pristojnosti ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. In kljub delovanju preživninskega sklada, ki je v letu 2005 izplačal za dobrih 606 milijonov slovenskih tolarjev nadomestil preživnin, ima tudi sklad težave z izterjavami, saj je imel konec lanskega leta za 3,4 milijarde slovenskih tolarjev terjatev do dolžnikov, medtem ko je v šestih letih delovanja uspel izterjati komaj 328 milijonov tolarjev. Gre torej za problem, za katerega je odgovorno tako ministrstvo za finance kot ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Še en podatek bi rada izpostavila, s katerim prav tako upravičujem, da bi ta zakon moral vsebovati tudi bolj natančna določila glede izterjave preživnin. Ob obravnavi teh sprememb, torej novele zakona o jamstvenem in preživninskem skladu, je vlada na svoji 64. seji 9. marca letos sprejela sklep, s katerim je zadolžila ministrstvo za delo, da v sodelovanju z ministrstvom za finance, ministrstvom za pravosodje ter davčnim uradom, jamstvenim in preživninskim skladom prouči problematiko izterjave preživnin in pripravi predlog ustreznih rešitev. No, danes imamo pred seboj predlog zakona, ki rešitev ne opredeljuje. Mene pa vseeno zanima kljub temu, da bomo v Slovenski nacionalni stranki to novelo podprli, kakšen je odgovor konkretno s strani ministrstva za delo in kakšne rešitve se predlagajo oziroma jih bo ministrstvo predložilo, da se bo to področje, torej izterjava preživnin v Republiki Sloveniji, končno le uredilo.
Hvala. Mag. Franc Žnidaršič bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovana predstavnica vlade, kolegice in kolegi! V poslanski skupini DeSUS soglašamo z vladnim predlogom zakona o jamstvenem in preživninskem skladu, zato ga bomo tudi podprli. Poslanstvo jamstvenega in preživninskega sklada je na eni strani skrb za poravnavo obveznosti iz naslova pravic delavcev v primeru insolventnosti delodajalca, ki omogoča delavcem uveljavitev svoje temeljne pravice do plačila za delo v primerih stečaja podjetja ali postopka prisilne poravnave. Na drugi strani pa terja pravico do nadomestila za preživnino otrok. Za delovanje tega sklada sta predvideni slabi 2 milijardi sit proračunskih sredstev. Bistvo novele zakona je prenos evropske direktive v naš pravni sistem, in sicer zahteva smiselne spremembe in dopolnitve v tistem delu, kjer bodo države članice poskrbele za jamstvo tako imenovanega jamstvenega sklada v mednarodnih primerih oziroma situacijah glede uresničevanja oziroma doseganja pravic delavcev v primeru insolventnosti delodajalcev [[to je direktiva 2002/74]] . Ob tem je po našem prepričanju nedvomno pomembno medsebojno in tesno sodelovanje pristojnih jamstvenih institucij ter njihova izmenjava podatkov glede priznavanja pravic delavcem v takšni višini, kot si priznavajo po nacionalnem domačem pravu. Po naši presoji se tako medsebojno delovanje in obveščanje, sodelovanje in izmenjava podatkov kot usklajeno izvajanje postopkov vrši obojestransko, torej povezovanje našega jamstvenega reda in preživninskega sklada z ostalimi jamstvenimi institucijami Evropske unije in evropskim gospodarskim prostorom. Pri nas je za to pristojen in odgovoren jamstveni sklad, ki bo na novo uredil jamčenje za pravice iz naslova insolventnosti delodajalca, kjer pa do sedaj lastniki, podjetja, niso bili izločeni, upoštevaje odgovornost lastnika glede poslovanja podjetja in prevzemanje poslovnega tveganja. Glede instituta jamčenja iz naslova insolventnosti delodajalca pa v naši poslanski skupini menimo, da je potrebno sprejeti takšne ukrepe, ki bodo preprečevali zlorabe oziroma zmanjševali obveznosti jamstva v primeru neupravičenega izpolnjevanja obveznosti med delodajalcem in delavci. Med predlagane spremembe se uvršča tudi redakcijski popravek glede usklajenosti terminov z zakonom o delovnih razmerjih. Kar zadeva preživninski del zakona oziroma je sklad zavezan poročati in obveščati ministrstvo za finance, Durs in stranke v skladu z zakonom o davčnem postopku in pravilnikom o dostavi podatkov za odmero dohodnine, za katere potrebuje identifikacijsko številko kot davčno številko v skladu z zakonom o varstvu osebnih podatkov. In prav zbiranje in vodenje evidenc, davčne številke, iz naslova preživnin je predstavljalo točko polemike glede varstva osebnih podatkov, vendar mi mislimo, da brez tega ni mogoče nadzorovati upravičenost do pravic po tem zakonu. Pri tem poslanci Desusa mislimo, da se davčna številka v evidencah o nadomestilih preživnine obdeluje oziroma uporablja izključno in seveda samo za izvrševanje zakonske obveznosti javnega jamstvenega in preživninskega sklada in zaradi tega je zato potrebno zakonsko dopolnilo. V naši poslanski skupini smo vsekakor zagovorniki uresničevanja pravic po tem zakonu, zato menimo, da je potrebno omogočiti in zagotoviti čim hitrejšo in učinkovitejšo izterjavo preživnin in terjatev, posodobiti organizacijo dela sklada ter po našem vedenju boljše sodelovanje s centri za socialno delo. Na podlagi vsega navedenega in kot smo že uvodoma dejali, bomo poslanci DeSUS-a ta zakon, dopolnjen kot je bil na odboru, podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Robert Hrovat bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani prisotni! Zakon, ki je pred nami, spremembe in dopolnitve zakona o javnem jamstvenem in preživninskem skladu je eden izmed tistih, ki upravni red Republike Slovenije prinaša direktive Evropske unije, tokrat direktivo sveta o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnostni delodajalca. Jamstvena institucija, ki jamči za terjatve delavcev v primeru insolventnosti delodajalca, deluje v Republiki Sloveniji od leta 1997 v skladu sedanjega Javnega jamstvenega in preživninskega sklada Republike Slovenije. Trenutni sistem jamčenja za terjatve iz naslova insolventnosti delodajalca v Sloveniji ne omogoča jamčenja v tovrstnih situacijah. Pravice iz naslova insolventnosti delodajalca imajo delavci, ki jim je delovno razmerje prenehalo pri delodajalcu, ki je pravna ali fizična oseba s sedežem v Republiki Sloveniji, ki zaposluje delavce. Na osnovi direktive predlog zakona na novo določa, da ima pravice po tem zakonu delavec, ki je na podlagi podobe o zaposlitvi opravljal delo na ozemlju Republike Slovenije, delodajalec pa je imel sedež v eni od drugih držav članic Evropske unije ali evropskega gospodarskega prostora. Pomembno je opozoriti, da pravice v skladu s tem zakonom nima delavec, ki ima sam ali skupaj s svojimi družinskimi člani večinski lastniški delež in ima zato vladajoči vpliv na poslovanje delodajalca. V Slovenski demokratski stranski smo prepričanja, da je prav omenjena zakonska rešitev ena v vrsti mnogih rešitev, ki vodi do drugačnih odnosov v gospodarstvu. S to spremembo se popravljajo napake, ki so mnogokrat omogočale še dodatne možnosti izkoriščanja tistim, ki so znali spretno krmariti skozi zakonske luknje. Prav je, da se stvari tukaj uredijo na področju celotne Evropske unije. Predlog dodatno določa, da je delodajalec insolventen, če v eni od držav članic Evropske unije ali evropskega gospodarskega prostora, v kateri ima delodajalec sedež, uveden postopek insolventnosti v skladu s predpisi - pogoj za pridobitev pravice, da delavec prijavi svojo terjatev. V primeru insolventnosti delodajalca, ki opravlja dejavnosti tudi v drugih država Evropske unije ali evropskega gospodarskega prostora, javni jamstveni sklad in preživninski sklad Republike Slovenije izmenjujeta potrebne informacije in podatke o postopkih z drugimi pristojnimi jamstvenimi institucijami v drugih državah članicah. Plačilna nesposobnost delodajalca, žalostna, a resnična zgodba v premnogih primerih vsepovsod po Evropi. V Slovenski demokratski stranki menimo, da bi morale biti te zadeve že zdavnaj rešene in urejene. Ta in ostale podobne direktive Evropske unije bi morale v pravni red Republike Slovenije priti že prej, saj je potrebno delavce v primeru plačilne nesposobnosti zaščititi ne glede na kraj opravljanja dela. V predlog je na novo uvrščena tudi davčna številka, katera se v evidencah o nadomestilih preživnin obdeluje le za obveznost sklada, da daje podatke za odmero dohodnine ter za namene izterjatve. Mnenje Slovenske demokratske stranke je, da je zaradi pospeševanja postopkov ta sprememba oziroma dopolnitev zakona potrebna in pomembna. Opozarjamo pa na dejstvo, da smo ljudje v današnjem času čedalje bolj občutljivi na osebne podatke, zato je potrebno končno urediti področje osebnih podatkov. Davčna številka je po našem mnenju tisti podatek, ki šele omogoča vpogled v področje osebnih podatkov. Torej, v Slovenski demokratski stranki menimo, da je zakon v skladu z direktivo Sveta Evropske unije ter da prinaša pozitivne spremembe, ki bodo omogočale večjo transparentnost ter pospešeno reševanje birokratskih ovir. Upamo, da bomo s sprejetjem tega zakona rešili kakšno težko življenjsko zgodbo, ki bo prinesla vsaj delček zadovoljstva in upanja. Seveda bomo ta zakon tudi podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor glasovanje o zakonu opravil v torek, 30. maja 2006, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU NOVIH SORT RASTLIN. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade, gospe Mariji Lukačič, ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, za dodatno obrazložitev. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pred nami je zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu novih sort rastlin. Namen zakona je uskladitev nacionalnega sistema za varstvo sort rastlin z evropskim pravnim redom. V državah članicah Evropske skupnosti obstajata dva sistema za varstvo sort rastlin in sicer na nacionalni ravni in pa na ravni skupnosti. Žlahtnitelji sort rastlin se sami lahko odločijo, po katerem sistemu bodo zavarovali nove sorte rastlin. Sistem varstva sort rastlin v Skupnosti omogoča zavarovanje sorte z enim postopkom in je veljaven v vseh državah članicah Evropske skupnosti. Sorta, zavarovana po nacionalnem sistemu pa je veljavna samo na območju Republike Slovenije. Uredba sveta prepoveduje, da bi se sorte zavarovane v Skupnosti dodatno zavarovale tudi po nacionalnem sistemu. Uredba sveta določa, da uveljavljanje pravic in sodno varstvo poteka na podlagi nacionalnih predpisov o varstvu sort rastlin. S spremembo zakona je uveljavljena tudi enakopravno obravnavanje upravičencev za varstvo sort rastlin za območje Skupnosti. Zakon se usklajuje tudi z določbami zakona o prekrških in določa pristojno sodišče za spore s področja varstva sort rastlin. Predlagam, da zakon sprejmemo.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Marjetka Uhan bo predstavila stališča poslanske skupine Nove Slovenije.
Lepo pozdravljeni. Spoštovana ministrica, s sodelavko, poslanke in poslanci. Varstvo sort rastlin je oblika varstva intelektualne lastnine, posebej prirejena za sorte rastlin. Namen zakona in uskladitev našega nacionalnega sistema za varstvo sort rastlin s sistemom v Evropski uniji in prilagoditev zaradi sprememb predpisov v Sloveniji. S spremembo zakona je uveljavljeno tudi enakopravna obravnavanje upravičencev za varstvo sort rastlin z območja Skupnosti. Zakon je dopolnjen z določitvijo posebnega statusa za sorte, ki so bile zavarovane v Republiki Sloveniji pred 1. majem 2004 in so zavarovane tudi v Skupnosti. Naziv pristojnega organa, to je Fitosanitarna uprava Republike Slovenije, ki je bil sprejet z amandmajem, je usklajen s trenutno organiziranostjo državne uprave. Hkrati s temi spremembami se zakon usklajuje z določbami zakona o prekrških in določa pristojno sodišče za spore s področja varstva sort rastlin. V Novi Sloveniji bomo spremembe zakona podprli.
Hvala. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica s sodelavko. Poslanci in poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ocenjujemo, da je bilo potrebno pripraviti predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu novih sort rastlin. Glede na to, da je matično delovno telo pri pripravi predloga zakona upoštevalo pripombe zakonodajno-pravne službe tega državnega zbora, ki so v sam dopolnjeni predlog bile vgrajene, ocenjujemo v poslanski skupini, da zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu novih sort rastlin, da je lahko delež tudi naše podpore. Hvala.
Hvala. Gospod Milenko Ziherl bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav gospe ministrici s sodelavko, kolegicam in kolegom! Zakon o varstvu novih sort rastlin, sprejet 3. decembra 1998 in objavljen v Uradnem listu št. 86/98, s katerim se ureja področje varstva sort rastlin oziroma žlahtniteljskih pravic kot del intelektualne lastnine, je treba spremeniti zaradi vstopa Slovenije v Evropsko unijo ter zaradi uskladitve zakonodaje na tem področju. V njem zakonodajalec opredeljuje temeljne zahteve in pogoje, ki morajo biti izpolnjeni, da se nova sorta rastlin zavaruje, opredeljen je obseg varstva sort rastlin, katera dejanja pomenijo kršenje žlahtniteljskih pravic, izjeme za uporabnike semenskega materiala, pristojnost državnih organov in kazenske določbe. V območju Skupnosti od leta 1995 poteka zavarovanje rastlin za celo Evropsko unijo. Z vstopom Slovenije v Evropsko unijo uživajo vse sorte, zaščitene v Sloveniji, enake pravice kot tiste, ki so zaščitene v Skupnosti. Uredba prepoveduje kopičenje varstva sort. To pomeni, da se nova rastlina vpiše samo v register Skupnosti ali pa samo v nacionalni register. Spremeni se tudi naziv pristojnega organa, ki skrbi za izvajanje zakona ter vodi register prijav in register zavarovanih rastlin. Namesto Urada Republike Slovenije za registracijo sort rastlin po novem prehajajo pristojnosti na fitosanitarno upravo Republike Slovenije. Zakon izenačuje pravice prijaviteljev iz vseh držav Skupnosti. Kršitve zakona obravnavajo sodišča kot kratenje pravic intelektualne lastnine. Zaradi zaščite intelektualne lastnine so zagrožene visoke kazni. Zakon je usklajen z mednarodno konvencijo o varstvu novih sort rastlin iz leta 1991, leta 1999 je Slovenija postala članica mednarodne zveze za varstvo novih sort rastlin s sedežem v Ženevi. Zaradi vsega navedenega bomo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zakon podprli. Hvala.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovana ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! V poslanskem klubu LDS spremembe in dopolnitve zakona o varstvu novih sort rastlin ocenjujemo kot potrebne in ustrezne. Gre za ureditev pomembnega področja varstva sort rastlin in varstva žlahtniteljskih pravic, ki so brez dvoma ena od pomembnejših oblik intelektualne lastnine. Zadeva bo še zlasti zanimiva in potrebna v primeru, če se Slovenija zaradi biološkega in ekološkega kmetijstva odreče gensko spremenjenim organizmom, ki vsak dan bolj pritiskajo na Evropo in na Sloveniji sosednje države, saj bo potem žlahtnenje v bistvu edina uradna in dovoljena pot genetskemu napredku. Sprememba je potrebna predvsem zaradi uskladitve in prilagoditve z evropsko zakonodajo, saj je danes moč nove sorte rastlin zavarovati ali po sistemu varstva sort rastlin v Skupnosti, povsem enake pravice pa so možne tudi po slovenskem zakonu o varstvu novih sort rastlin. Prepoveduje pa ta sistem kopičenje varstva, saj nobena rastlina ne more biti zavarovana hkrati po obeh sistemih naenkrat, kar se mi zdi pomembno in bistveno. Bistveno je torej, da se izenačijo pravice za sorte rastlin, ki so zavarovane po sistemu varstva žlahtniteljskih pravic v Skupnosti, s sortami, ki so zavarovane po slovenski zakonodaji. In pa, kar je najpomembnejše, če smo enotna in skupna država, da se to enakopravno obravnava, vse upravičence za varstvo sort rastlin z območja celotne Skupnosti. Zdaj, mogoče nepomembno, vendar za splošno vedenje je pomembno vedeti, da se tudi spreminja naziv organa za izvajanje tega zakona, ni več fitosanitarna uprava, za katero je bilo povedano, da je v sklopu ministrstva za kmetijstvo, gospodarstvo in prehrano, uvaja se pa nov organ z imenom, kar je pa najbistvenejše, tudi to ostaja v sklopu ministrstva, ki mu to najbolj pritiče. Zakon se na koncu, kot je potrebno in prav, tudi usklajuje s spremembami z določili zakona o prekrških in določa krajevno pristojnost sodišč. Tak zakon, ki je celovito urejen in enoten, bomo poslanci poslanskega kluba LDS z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor glasovanje o zakonu opravil v torek, 30. maja 2006, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU TOPOGRAFIJE POLPREVODNIŠKIH VEZIJ. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim podpredsednika odbora, gospoda Martina Mikoliča, da predstavi poročilo odbora.
Lepo pozdravljeni. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za gospodarstvo je na 16. seji 5. maja kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu topografije polprevodniških vezij, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila vlada Republike Slovenije. K predlogu zakona v skladu s 129. členom poslovnika državnega zbora nihče od kvalificiranih predlagateljev ni vložil amandmajev, je bil pa odbor seznanjen z mnenjem zakonodajno-pravne službe. Zakonodajno-pravna služba je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom, ter z zakonodajno-tehničnega vidika k 4. členu in k naslovu predloga zakona podala dve pripombi nomotehnične narave. V okviru druge obravnave je predstavnik predlagatelja uvodoma podal dopolnjeno obrazložitev predloga zakona, pri čemer je poudaril, da so predlagane spremembe veljavnega zakona manj zahtevne narave in pomenijo predvsem uskladitev njegovih določb z zakonom o industrijski lastnini in hkrati tudi s pravom Evropske unije, to je z direktivo 2004/48 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine. Glede na to, da je predlog zakona manj zahtevne narave, člani odbora niso razpravljali o njegovih predlaganih rešitvah, niti o njegovih ciljih in načelih, je pa odbor na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe brez razprave sprejel dva amandmaja, in sicer k 4. členu in k naslovu zakona. Oba amandmaja sta nomotehnične narave, saj prispevata k izboljšanju zakonskega besedila, z njuno vsebino pa se je na seji odbora strinjal tudi predstavnik vlade Republike Slovenije. V skladu s sprejetima amandmajem je bil kot sestavni del poročila odbora pripravljen dopolnjen predlog zakona. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Še enkrat lepo pozdravljeni in hvala za besedo, gospod predsednik. V poslanski skupini DeSUS bomo vladni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu topografije polprevodniških vezij podprli. V poslanski skupini DeSUS menimo, da je področje varstva topografije polprevodniških vezij potrebno ustreznih dopolnil in sprememb oziroma usklajenosti tako z evropsko direktivo, ki narekuje boljšo in učinkovitejšo administrativno ažurnost v smislu prijavljanja registracije topografije polprevodniških vezij in enotne harmoniziranosti glede uveljavljanja pravic intelektualne lastnine, procesne določbe nacionalnih predpisov v primeru kršitev na enotnem trgu, kot tudi v zakonu v industrijski lastnini. Z vidika pravnega varstva je zato potrebno zakonsko preprečiti možnost kršitve. Tako bo zagotovljeno učinkovito varstvo imetnikov pravic, preprečevanje izgub delovnih mest, davkov in odškodovanje potrošnikov, pa tudi ureditev glede kršitev oziroma sodnih postopkov. Predlagane rešitve v skladu z zakonom o industrijski lastnini bodo po našem vedenju zagotavljale enak položaj in enako smiselno obravnavo vseh imetnikov pravic intelektualne lastnine v civilnih sodnih postopkih - uporaba istih institutov. Spremembe, ki jih predlagajo, predstavljajo prenos evropske direktive in njeno smiselno umestitev oziroma usklajenost v okviru že sprejetega zakona o industrijski lastnini, kateri sovpada tudi zakon o avtorskih in sorodnih pravicah. Glede prenosa evropskih direktiv v našo zakonodajo, pa v naši poslanski skupini opozarjamo, da bi bilo smiselno se držati predpisov, rokov, saj bi nam obravnava zamudnikov s strani Evropske unije lahko povzročila nesprejemljive posledice, to se pravi, tudi finančne in temu primerne tudi sankcije. Poslanci DeSUS-a bomo tako podprli dopolnjeni predlog zakona o varstvu topografije polprevodniških vezij matičnega delovnega telesa. Hvala.
Hvala. Gospod Stane Pajk bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Dober dan, pozdrav prisotnemu predsedniku, predstavnici ministrstva. Predlog zakona o spremembah zakona o varstvu topografije polprevodniških vezij spada v širše področje intelektualne lastnine. Sedaj veljavni zakon je potrebno spremeniti in dopolniti zaradi uskladitve z evropskim pravnim redom, in sicer z direktivo 2004/48. Rok za uskladitev je že potekel. Ker so v svetu in na področju Evropske unije kršitve pravic intelektualne lastnine pogost pojav in ker so med nacionalnimi predpisi znotraj Evropske unije velike razlike, je namen direktive poenotiti uveljavljanje pravic intelektualne lastnine. To je razlog, da se spremeni zakon o spremembah zakona o varstvu topografije polprevodniških vezij. S tem zakonom se imetnikom pravic po tem zakonu zagotavlja, da bodo imeli v civilnih sodnih postopkih enak položaj kot drugi imetniki pravic iz naslova intelektualne lastnine. Sledi se težnji, da se vse pravice, ki nastajajo iz intelektualne lastnine, smiselno in enako obravnavajo. Omenjeni zakon pri nas nima velike teže, saj so prijave registracije topografije polprevodniških vezij zelo redke. Za varstvo pravic do sedaj ni bila vložena še nobena prijava in to vse od leta 1995 dalje. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menim, da je predlagan zakon dober in usklajen z evropskim pravnim redom na tem področju, zato bomo omenjeni zakon podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Martin Mikolič bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlagane spremembe zakona podprli. Varstvo topografije polprevodniških vezij je pomemben segment na področju tako imenovane intelektualne lastnine. Zanimivo pa je, kar je pokazala praksa tako v državah članicah Evropske unije kot tudi v Sloveniji, da varstvo topografije polprevodniških vezij očitno nima neke velike tržne vrednosti, saj so prijave registracije topografije polprevodniških vezij zelo redke. V začetku letošnjega leta smo v tem državnem zboru sprejeli spremembe in dopolnitve zakona o varstvu intelektualne lastnine in ga tako uskladili z določbo evropske direktive 2004/48. Sedaj vnašamo v predlagano novelo smiselne uporabe določil iz dopolnjenega zakona o industrijski lastnini, ki se nanaša na omenjeno direktivo. S tako rešitvijo se za uveljavljanje pravic po zakonu o varstvu topografije polprevodniških vezij uporabljajo iste rešitve kot v dopolnjenem spremenjenem zakonu o industrijski lastnini, kar zagotavlja, da bodo imeli v civilnih postopkih vsi imetniki pravic intelektualne lastnine enak položaj in da bodo vse pravice intelektualne lastnine smiselno enako obravnavane. V poslanski skupini Nove Slovenije se s predlaganimi rešitvami strinjamo, zato bomo tudi predlagane spremembe zakona podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu z časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 22. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VRAČANJU VLAGANJ V JAVNOTELEKOMUNIKACIJSKO OMREŽJE - skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici vlade za dodatno obrazložitev.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Predlog tega zakona vsebuje predlog sprememb in dopolnitev sedaj veljavnega zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, s katerim se predvsem želijo odpraviti določene nepravilnosti, ki so se pokazale med izvajanjem sedaj veljavnega zakona in kažejo na to, da dosledno izvajanje zakona ne ustreza v celoti namenu tega zakona. V splošnem se s spremembami zakona poenostavlja postopek pri dokazovanju upravičenosti, kar je tudi eden ključnih ciljev. Do 12.1.2006 je bilo na državnopravobranilstvo vloženih 32.805 zahtevkov za vračilo vlaganj, v obdobju od 1.10.2005 do 25.4.2006 pa je bilo z upravičenci že sklenjenih 635 poravnav. Med nepravilnostmi, ki kažejo, da dosledne izvajanje zakona ne ustreza v celoti namenu zakona, je na primer visoka cena, ki jo je treba plačati v Murski Soboti za pridobitev telefonskega priključka, ki je bila hkrati tudi uradna cena priključnine. V tem primeru imetniki telefonskih priključkov niso upravičeni do povrnitve sredstev, vloženih v javnotelekomunikacijsko omrežje. Ti primeri so zajeti v skupni vsoti zavrnitev, ki jih je bilo 15.836. Obstaja tudi določen krog fizičnih oseb, ki so brez sklenitve pogodbe s pravnimi predniki Telekoma Slovenije dejansko postavile na določenih področjih infrastrukturo javnega telekomunikacijskega omrežja, ki ga je nato v last in posest prevzel Telekom Slovenije oziroma njegovi pravni predniki. Ne obstaja noben utemeljen razlog za razlikovanje teh oseb od kroga fizičnih oseb po zakonu o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje. Zato je prav tako potrebna sprememba zakona, s čimer se uresničuje ustavna pravica do enakosti iz 14. člena ustave Republike Slovenije. Cilji zakona, ki ga predlagamo, so: odpraviti nejasnosti, ki so se pokazale pri izvajanju obstoječega zakona; razširiti nabor listin, na podlagi katerih se dokazuje obstoj pravice do vračila vlaganj in pogodbena vrednost; vključiti tiste subjekte v krog potencialnih upravičencev, ki so plačali visoko ceno priključnine in je bila ta hkrati tudi uradna cena priključnine; vključiti tiste subjekte v krog potencialnih upravičencev, ki nimajo dokazil o sklenjenem pravnem poslu, lahko pa dokažejo vlaganja v javno telekomunikacijsko omrežje; urediti reševanje sporov v primerih, ko je bila pogodba sklenjena zunaj obdobja, ki je predvideno v zakonu; in določiti rok za pripravo predloga za sklenitev pisne poravnave. Načelo predlaganega zakona je pravzaprav v celoti izenačiti pogoje za pridobitev telefonskega priključka na ravni bivših poslovnih enot organizacij PTT, poenostaviti postopek pri dokazovanju upravičenosti za povrnitev sredstev do sklenitve poravnave in določiti končni rok za pripravo predloga poravnave. Krog upravičencev je razširjen z organizacijami fizičnih oseb in njihovimi pravnimi nasledniki, kamor sodijo, na primer, tudi stanovanjske in kmetijske zadruge, ki jih prvotni zakon sicer ni vključeval, pri izvajanju zakona pa se je to pokazalo kot velika pomanjkljivost. Besedilo 4. člena zakona je pri izračunavanju višine vračila dopolnjeno z vključitvijo tistih subjektov v krog potencialnih upravičencev, ki so plačali visoko ceno priključnine in je bila ta hkrati tudi uradna cena priključnine. Zakonodajno-pravna služba državnega zbora je podala pripombe k več členom tega predloga zakona, ki pa so bile pretežno redakcijske narave. Pripombe smo uskladili in jih je kot take sprejel tudi odbor za gospodarstvo, tako da predlagam državnemu zboru, da sprejme predlagani zakon. Hvala.
Hvala gospe Kosem Starina, državni sekretarki v ministrstvu za gospodarstvo. Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo je obravnavalo ta predlog. Prosim podpredsednika odbora, gospoda Martina Mikoliča, da predstavi poročilo odbora. Prosim.
Še enkrat hvala za besedo in lepo pozdravljeni. Odbor za gospodarstvo je kot matično delovno telo na 16. seji 5. maja obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila vlada Republike Slovenije. V skladu s 129. členom poslovnika državnega zbora so k predlogu zakona amandmaje vložili poslanec Bojan Kontič in poslanske skupine SDS, NSi in DeSUS. Amandmaji poslanskih skupin so bili večinoma pripravljeni na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe. Člani odbora so prejeli tudi nekaj predlogov za amandmaje odbora, ker so bile nekatere pripombe zakonodajno-pravne službe proučene še naknadno, to je po izteku roka za vlaganje amandmajev. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem zakonodajno-pravne službe. V okviru druge obravnave je predstavnik predlagatelja uvodoma podal dopolnilno obrazložitev predloga zakona, pri čemer je poudaril, da se z njegovim sprejetjem želi odpraviti določene nepravilnosti oziroma nejasnosti, ki so se pokazale med izvajanjem veljavnega zakona. Te nepravilnosti namreč kažejo na to, da dosledno izvajanje zakona ne ustreza v celoti prvotnemu namenu zakona. S predlagano novelo se tako poenostavlja postopek pri dokazovanju upravičenosti, to pa ne pomeni nekaj bistvenih konceptualnih sprememb veljavnega zakona. Ob zaključku je še poudaril, da kaže poleg predlaganih določb predloga zakona podpreti tudi amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in DeSUS ter predloge za amandmaje odbora, saj povzema pripombe zakonodajno-pravne službe. V zvezi z amandmaji poslanca Bojana Kontiča k 2. členu je predstavnik vlade poudaril, da vlada lahko podpre amandma k drugemu odstavku predlaganega novega 4. člena, saj se z njim le natančneje opredeljuje določba tega člena. Amandmaja k napovedanem stavku tretjega odstavka predlaganega novega 4. člena pa ne bi kazalo podpreti, ker bi s tem prišlo do nekonsistentnosti besedila določbe tretjega odstavka. Poleg tega je ta amandma neustrezen tudi z vsebinskega vidika. V zvezi z navedenima amandmajema je predstavnik zakonodajno-pravne službe opozoril, da je treba predložene rešitve pretehtati zlasti z vidika potrebe jasnosti zakonskega besedila. Prvi amandma bi tako kazalo le nekoliko popraviti, da bi postal bolj jasen, drugi pa bi terjal bolj korenite popravke, saj je nerazumljiv. Glede na navedena stališča vlade in zakonodajno-pravne službe je odbor sprejel svoj amandma k prvemu amandmaju poslanca Kontiča ter tudi sam amandma, drugega amandmaja pa zaradi njegove nerazumljivosti ni sprejel. Poudarjeno je pa bilo, da bo zaradi sprejetja amandmaja 2. člena dopolnjenega predloga zakona mogoče amandmirati pet dni pred sejo državnega zbora, tako bodo lahko zainteresirani kvalificirani predlagatelji amandmaja imeli možnosti v sodelovanju s predstavniki vlade amandma oblikovati na takšen način, da bo postal bolj jasen in s tem morebiti tudi sprejemljiv. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena poslovnika državnega zbora obravnaval vse vložene amandmaje ter poleg že omenjenega sprejel vse amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in DeSUS, z izjemo amandmaja k 4. členu, ki je zaradi sprejetja amandmaja odbora k temu členu postal brezpredmeten. V skladu s sprejetimi amandmaji je bil kot sestavni del poročila odbora pripravljen dopolnjen predlog zakona.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Bogdan Barovič, ki bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Dober dan! Hvala lepa za besedo, predsedujoči, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Zgodba o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje sega v leto 2002; to veste ali vedo tisti, ki so takrat o tem govorili. Takrat smo bili enotnega mnenja, da je treba vračanja udejanjiti. Takrat smo bili enotnega mnenja, da je potreben referendum. In referendum je osnova za uresničitev tega zakona. Sicer se sprašujem, je štiri leta od takrat, pa se zgodilo pravzaprav ni še nič. Danes imamo zakon po skrajšanem postopku, toda - dobro, naj gredo stvari počasi in naj se uredijo. No, končno je tu čas, ko moramo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje udejanjiti. Razlogov za udejanjenje tega zakona je veliko. Prvi in osnovni je referendumska volja ljudi. Z njo, moram poudariti tudi to, smo se Slovenci zaščitili pred divjo privatizacijo, za vse, kar je bilo vloženo do leta 2002, vemo pa, da je bilo vloženega veliko denarja, veliko sredstev, veliko živcev in veliko truda. Mislim, da je bilo vloženih okoli 35.000 - lahko me popravite - zahtevkov. Zakon naj bi doživel spremembe zaradi nekaterih nejasnosti, razlike med cenami priključka, potem so bile med nejasnostmi tudi različne cene priključnin. Ni bilo jasno, kateri subjekti se lahko vključijo v zahtevke. Obstajali so tudi tisti, ki nimajo dokazil o sklenjenem pravnem poslu, lahko pa dokažejo vlaganja v javno telekomunikacijsko omrežje, in to naj bi ta zakon rešil. Ta zakon izenačuje pogoje za pridobitev telefonskega priključka, torej uresničuje tisto, kar govorimo, poenostavlja postopek pri dokazovanju upravičenosti, poudarja referendumski izid in ga uresničuje in razširja podlago za dokazovanje obstoja pravice do vračanja vlaganj. Vsekakor zakon ima ali pa bo imel finančne posledice, zato mislim, da bi bilo v poročilu predlagatelja zelo korektno opredeliti, da nekatere posledice bodo oziroma če že ocenjuje, da ne bodo, zakaj ne, da so že opredeljene ali pa evidentirane, česar pa seveda nisem, na žalost, imel časa preveriti. Tu delimo v Slovenski nacionalni stranki nekoliko skeptično mnenje do ocene finančnih posledic, ki so nujni del predloga zakona. V Slovenski nacionalni stranki zakon podpiramo, hkrati pa izražamo v imenu vseh tistih, tam nekje 35 tisoč vlagateljev, njihov protest proti temu, da čakajo opravičenci že predolgo na upravičeno vrnjen denar. Vsekakor je, kolikor smo lahko opazili, dobro tudi to, da so bile pripombe zakonodajno-pravne službe tega državnega zbora upoštevane pri oblikovanju predloga zakona, seveda pa je bilo največ govora, tako kot je bilo že omenjeno danes, k drugemu odstavku amandmaja 4. člena, za katere je zakonodajno-pravna služba ocenila, da je treba predložene rešitve pretehtati. Predlagala je, da bi bilo treba besedilo zadnjih treh postavk, to je konkretna navedba, zaradi jasnosti nadomestiti z dejanskim besedilom teh postavk. Skratka, prav je, da se po 5-ih letih skorajda pogovora in referendumske odločitve, poudarjam, dejansko zakon udejanji. Ta je oblikoval jasno določila in v Slovenski nacionalni stranki mu nasprotovali ne bomo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala. Ko bi vračanje vlaganj v telekomunikacijo teklo tako gladko kot današnja seja, bi bile Slovenske in Slovenci najbolj zadovoljni, potem bi bila stvar pravzaprav že končana in nam sploh ne bi bilo treba tega spreminjanja potrjevati. Sicer pa, naše stališče je takšno. Izvajanje zakona je pokazalo v resnici številne pomanjkljivosti, to smo čutili še zlasti močno tisti, ki moramo delati tudi v občinah in zlasti upravni delavci v občinah, ki so imeli silne težave v zvezi s tem in ki so morali tudi marsikakšno jezo upravičencev prenesti, pa sami niso bili nič krivi, razen tega da so pač morali delo opravljati. Nove krivice so se pojavljale, tako ocenjujemo, v zvezi z izvajanjem tega ne dovolj dobro domišljenega zakona, celo nekaj nesmislov in veliko število zavračanja vlog in nepotrebne administracije, skratka precej rečemo temu tako entropije, je bilo na tem področju, zapravljanja energije tako rekoč v prazno. Nekaj se je pa le pokazalo, pokazalo se je, kaj je treba storiti, da se bo osnovni namen, torej odpraviti krivice, ki so se dogajale, in vračati sredstva, ki so bila tako rekoč preplačila, vendarle lahko realiziral. Sedaj popravljamo to, kar je bilo ne dovolj dobro narejeno. Šele sedaj, tako pravi predlagatelj, pa bomo tudi omogočili zagotovitev ustavne pravice vseh, da bodo v resnici enaki pred zakonom, kajti izenačujemo pogoje, ki so bili takrat, ko so ljudje pridobivali to možnost telefonski priključkov, izrazito različne in diskriminatorne po različnih delih Slovenije. Pomagati skuša predlagatelj na ta način, da se razen izenačevanja pogojev tudi širi krog upravičencev in da se olajšuje postopek dokazovanja upravičenosti do povračila sredstev. Kdaj bodo te krivice opravljene, bi najbrž danes bilo preroško povedati zato, ker bo sedaj zavrten nov ciklus, najprej tako, da bo komisija morala pripraviti novo tabelo, predlog šele nove tabele za izračun, potem bo morala ponoviti, kakor preberemo, poziv vlagateljem, da ponovno vlagajo in ko bo vse to administriranje urejeno, potem bo treba zagotoviti še tak čisto realni vir, iz katerega se bodo črpala sredstva za povračilo. Mi v poslanski skupini DeSUS predlog zakona podpiramo, ker bi bila po njem povračila pravičnejša, ker bi bilo dokazovanje lažje, ker se realizacija vendarle nekoliko približuje s tem, do takrat, ko se bo privatiziral Telekom, ko bomo imeli sredstva za to, da bomo to, kar smo se namenili, tudi uresničili, pa moramo prositi upravičence za veliko mero potrpežljivosti.
Hvala. Gospod Franc Sušnik bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovani zbor! V Slovenski demokratski stranki smo si ves čas aktivno prizadevali za razrešitev problema, zelo perečega problema prekomernih vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje. Naša prizadevanja so bila in so še vedno usmerjena v poravnavo krivično visokih prispevkov, ki so jih za pridobitev telefonskega priključka vse do sredine 90-ih let morali plačevati in so jih plačevali številni posamezniki. Visoke cene za priključitev in pridobitev telefonskega priključka so morali plačevati predvsem prebivalci podeželja in odročnejših krajev. Vladni zakon, ki je imel ambicijo razrešiti problematiko vlaganja, je bil sprejet že v letu 2002, je bil vsebinsko tako zasnovan, da vlagateljem ni prinašal ustrezne rešitve problema, ta vladni zakon je več prinesel kot odnesel. Ni odveč še enkrat poudariti, da smo zato poslanci Slovenske demokratske stranke že takrat predlagali spremembo zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje. Ministrstvo za informacijsko družbo s takratnim ministrom Pavlom Gantarjem je sprejemu sprememb in dopolnitev zakona, ki bi celovito uredil problematiko vračanja, ostro in odločno nasprotovalo. Zato je vseslovensko združenje z našo podporo izsililo razpis referenduma, ki je bil izveden v januarju 2003 in katerega pozitiven rezultat je vsem poznan. Kljub izglasovanemu referendumu se odnos informacijskega ministra do problematike vlaganja ni spremenil in tudi zaradi tega je nujno treba s sprejemom sprememb in dopolnitev, ki jih obravnavamo danes, odpraviti določene nepravilnosti in nejasnosti, ki so se pojavile in pokazale med izvajanjem veljavnega zakona kot neustrezne. Zaradi nasprotovanja in nekooperativnosti ministra in uslužbencev informacijskega ministrstva so bile v osnovnem zakonu sprejete rešitve in očitne nepravilnosti, ki so se pokazale v praksi pri izvajanju zakona kot neustrezne glede na prvotni in osnovni namen zakona. Iz uvodne obrazložitve predstavnice ministrstva ste lahko slišali, kakšni problemi se pri izvajanju zakona pojavljajo. S predlagano novelo se poenostavlja postopek pri dokazovanju upravičenosti do vračila, kar pa v bistvu ne pomeni bistvenih konceptualnih sprememb zakona. Glede na to, da smo v Slovenski demokratski stranki trdno odločeni pripeljati zgodbo vračanja vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje do srečnega konca, kar navsezadnje dokazuje tudi sprejeti sklep vlade Republike Slovenije iz meseca maja, s katerim se opredeljujejo strateške usmeritve vlade Republike Slovenije pri odprodaji državnega deleža v družbi Telekom Slovenije d.d. - mimogrede, pričetek privatizacije Telekoma je v skladu z zakonom, ki ga dopolnjujemo, pogoj za pričetek vračanj vlaganj - in s temi sprejetimi strateškimi usmeritvami za odprodajo državnega deleža v Telekomu je ta privatizacija tu, se je torej vračanje praktično že začelo. V Slovenski demokratski stranki smo se - to še enkrat poudarjam - zavezali storiti vse za povrnitev sredstev vlagateljem v razvoj omrežja Telekoma Slovenije, skladno z referendumsko voljo in zavezali smo se storiti vse za poenostavitev postopkov pri dokazovanju upravičenosti za povrnitev sredstev vlagateljem do izgradnje omrežja Telekoma Slovenije. Zato bomo novelo zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje tudi podprli. Prepričani smo, da je to tisto, kar je potrebno narediti, da se problematika vračanj zadovoljivo, predvsem v korist upravičencev reši. Hvala lepa.
Hvala. Dr. Pavel Gantar bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka. Moram reči, da sem jaz osebno pa tudi v poslanskem klubu LDS pričakovali, da bomo prej ali slej dobili v državnozbornsko proceduro zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje prav z usmeritvijo, ki je v tem zakonu predlagana, namreč da se širi krog opravičencev do tega vračanja tudi na tiste institucije oziroma organizacije, ki so imele v času, ko se je vlagalo, se pravi, še v času socializma, status, ki bi ga danes imenovali javno-pravni status, kot recimo, ko so imeli kmetijske zadruge ali kaj podobnega. Mislim, da bi bilo to treba sedaj razširiti tudi na vrtce, šole in vse podobne institucije in nič se ne bi zmotili, in da se bo seveda tudi olajšalo dokazovanje opravičenosti do vračanja vlaganj. Zunanjemu opazovalcu se ta situacija kaže kot prav paradoksna in včasih tudi nerazumljiva. V času, ko vsi hitijo z graditvijo optičnih dostopovnih omrežij, se mi ukvarjamo s tem, da vračamo nekdanja vlaganja v bakrena omrežja, namesto da bi naše vasi in podeželje, o mestih tu sploh ne govorim, opremljali z optiko, ki prav v odmaknjenih krajih ustvarja možnosti za hitrejši elektronski dostop do storitev in uslug, ki jih ponuja današnje in še bolj prihodnje stanje razvoja informacijske družbe, kot recimo zakon, ki smo ga pred tem sprejemali. Toda takšna je bila volja ljudstva na referendumu in meni osebno pravzaprav ni nič žal, da sem v zvezi s tem vprašanjem vedno plaval proti toku, ne glede na politično ceno, čeprav sem vedno menil, da je treba preveč vplačana vlaganja vrniti, in sicer tako, da bi Telekom omogočil hitrejšo in boljšo dostopnost v teh krajih, z vlaganjem v infrastrukturo. Spremembe, ki jih prinaša zakon, naj bi odpravil nekatere nejasnosti, nepravilnosti pri izvajanju zakona in zato razširi krog opravičencev. V resnici bo zakon stvar nove nejasnosti, in to način, da bodo, hočeš nočeš, lahko do "vračanja vlaganj", v narekovaju, prišli tudi tisti, ki ne razpolagajo s kolikor toliko verodostojnimi dokumenti. Dovolj bo že notarsko overjen zapis, ki ga bo tisti, ki ne razpolaga z dokumenti, predložil javnemu pravobranilcu in sprožila se bo procedura. Telekom bo pravzaprav imel glaven posel, birokratski posel. Daleč od tega, da bi mislil, da smo vsi ali pa da so vse Slovenke in Slovenci nagnjeni h goljufanju, sploh ne. Toda tistih nekaj, ki pa so, pa bodo dobili priložnost, če jo bodo hoteli izkoristiti. Sam notarski dopis ne bo ugotavljal dejanskosti realnega stanja, ampak samo bo overil identiteto tistega, ki je takšno zahtevo sestavil. Znotraj tako opredeljenega okvira zakona, bi kot edino smiselno podprl rešitev, ki odpravlja nesorazmerja pri drastičnih cenah priključnine, kot je to primer že omenjenega murskosoboškega območja, dejansko za te vidike drastične razlike takrat nismo vedeli. Upam, da je ta rešitev v novem - mislim, da je v 4. členu, v 2. členu kolikor toliko razumljiva, da se jo bo dalo izvesti. Sicer pa, kot sem prebral program odprodaje državnega deleža Telekoma Slovenije, ki mi ga je minister moral na osnovi odločbe informacijske pooblaščenke izročiti, je jasno - ne vem, koliko jih je ta dokument prebralo od vas, jaz sem ga seveda - , je jasno, da je privatizacija precej oddaljena zadeva, moj spoštovani kolega Sušnik, in se s tem v prihodnost odmika tudi vračilo vlaganj. Zato ta zakon, če rečem figurativno, ponuja goloba na strehi, namesto da bi zagotovil, da bi mogoče vendarle vrnili čim prej vrabca v roki. Vendar, ker se bližajo lokalne volitve, ker ni kakšnih velikih tem, s katerimi bi se koalicija znala in zmogla pohvaliti pred volitvami, je to tudi bolje kot nič. To je predvolilni zakon, stroške pa prenaša v prihodnost. Ker pa ima zakon kot celota osnovno v referendumu, mu v LDS-u ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Martin Mikolič, bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Še enkrat hvala za besedo. Nova Slovenija je že v letu 2002 z amandmaji podpirala sprejetje zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, ki bi omogočil vračilo sredstev čim širšemu krogu tistih, ki so s svojimi neposrednimi vlaganji pomagali graditi družbo Telekom d.d. in njeno omrežje. Zato je Nova Slovenija že leta 2002 predlagala dva amandmaja, in sicer razširiti nabor listin, ki so podlaga za dokazovanje vlaganj, ter med upravičene stroške vlaganj zajeti tudi vloženo delo in materialna sredstva, ki so jih upravičenci vlaganj pri pridobitvi telefonskega priključka vložili. Ta amandmaja takrat nista bila upoštevana, zato smo v Novi Sloveniji še posebej zadovoljni, da so se omenjeni predlogi vključili v predlagane spremembe in dopolnitve zakona. Dopolnjen zakon pomeni pravičnejšo razdelitev dela sredstev med tiste upravičence, ki so vlagali svoja sredstva, delo in material v izgradnjo Telekoma oziroma njegovega omrežja. Prav tako se s predlaganimi spremembami in dopolnitvami želijo odpraviti težave, ki so se pokazale med izvajanjem tega zakona. Praksa je namreč pokazala, da veljavni zakon ni bilo mogoče izvajati, saj zakon ni predvideval vseh situacij, ki so se pokazale v trenutku, ko se je pričelo z njegovim izvajanjem. Tako je določen ponovni rok za vložitev zahtevkov, ker predlog zakona določa nekatere nove pogoje, s katerimi se krog upravičencev širi. Dopolnjen zakon je namreč povečal nabor dokumentov, s katerimi lahko upravičenci dokazujejo pravni posel oziroma svoj vložek. Po prejšnjem zakonu je bila pogodba edini z zakonom določen dokument, po novem pa bo to lahko vsaka verodostojna listini, ki dokazuje obstoj pravnega posla, na primer računi, dobavnice in tako dalje. V kolikor jih ni pa vlagatelj lahko pravobranilcu predloži notarsko overjeno izjavo, ki je podlaga za pridobitev podatkov Telekoma. V nejasnih primerih se predvideva vključitev cenilca, ki ne bo bremenila vlagatelja. V poslanski skupini Nove Slovenije smatramo, da je ustrezno, predvsem pa pravičnejše rešen problem neenotne cenovne politike v posameznih PTT enotah glede priključnine, saj vemo, da je v letih, ko se je gradilo telefonsko omrežje, ni bilo enotne cenovne politike glede priključnine. Tako smo imeli primer, da je bila leta 1990 priključnina v Murski Soboti 5.000 mark, v ostalih PTT enotah po Sloveniji nekje od 700 do 1500 nemških mark. Po prvotnem zakonu so bili upravičenci upravičeni do vračila doplačila cene nad priključnino cen po ceniku ne glede na dejstvo, da je bila ponekod že cena po ceniku, to je priključnina nekajkrat višja od povprečja v Sloveniji. Uradna priključnina, določena s ceniki, se ni vračala, čeprav so imele nekatere enote PTT to izjemno visoko določeno. Ta prvotni način ugotavljanja vložka pa se je izkazal za nepravičnega do tistih upravičencev, ki so živeli na območjih, kjer je bila že priključnina po ceniku višja od povprečja. To pomeni, da je bil del doplačila že vračunan v priključnino in se po prvotnem zakonu ni mogel vračati. Novi zakon zato uvaja nov način izračuna, ki omogoča tri računske modele, pri čemer mora pravobranilstvo izbrati tistega, ki je za upravičenca najugodnejši oziroma tisti, na osnovi katerega dobi upravičenec povrnjen večji del vložka. Zakon tako na nek način korigira neenakost cen telefonskega priključka iz časa, ko se je gradilo telefonsko omrežje. Pa da zaključim. Spremembe zakona vsebujejo rešitve, za katere smo si v naši poslanski skupini vseskozi prizadevali oziroma se borili za njih, zato bomo tudi predlagane spremembe zakona podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Mihael Prevc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani minister s sodelavko. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smatramo, da je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje potrebno podpreti, saj se s temi spremembami odpravljajo določene nepravilnosti oziroma nejasnosti, ki so se pokazale med izvajanjem veljavnega zakona. Dejstvo je, da upravičenci že predlogo čakajo na vračilo njihovih vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, saj se vsi ti postopki že predlogo vlečejo in prepričani smo, da se bo reševanje teh postopkov s temi predlogi zakona tudi pospešilo. Še posebej je treba pozdraviti, da poleg odprave nejasnosti, ki so se že pokazale pri izvajanju tega zakona, ta predlog prinaša tudi oziroma širi nabor listin, na podlagi katerih se dokazujeta obstoj pravice do vračila vlaganj in pogodbena vrednost, potem vključuje tudi tiste subjekte v krog potencialnih upravičencev, ki so plačali visoko ceno priključnine in je bila to hkrati tudi uradna cena priključnine. Še posebej je pomembno, da predlog vključuje tudi tiste subjekte v krog potencialnih upravičencev, ki nimajo dokazil o sklenjenem pravnem poslu, vendar pa lahko dokažejo vlaganja v javno telekomunikacijsko omrežje. Pomembno se nam zdi tudi to, da predlog zakona določa tudi skrajni rok za pripravo predlogov pisnih poravnav, in sicer to pomeni, da do 30.9.2006 za vse zahtevke, vložene do 7.12.2004, za vse zahtevke, vložene na novo, v skladu s predlogom tega zakona, pa je kot končni rok predviden 30.11.2006. Pa mogoče še ena prednost tega predloga: krog upravičencev je razširjen tudi z organizacijami fizičnih oseb in njihovimi pravnimi nasledniki, kamor sodijo tudi, na primer, kmetijske zadruge, ki jih prvotni zakon sicer ni vključeval pri izvajanju zakona, pa se je pokazalo, da je to bila tudi velika pomanjkljivost. Kot že rečeno, v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo ta predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 22. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O GLASBENIH ŠOLAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za kulturo, šolstvo in šport kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora mag. Branka Grimsa, da predstavi poročilo odbora.
Hvala za besedo. Poročilo bo zelo kratko. Odbor za kulturo, šolstvo in šport je na svoji 13. redni seji, dne 9. maja, obravnaval predlog zakona o spremembah zakona o glasbenih šolah, ki ga je državnemu zboru v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Ugotovil je, da sprememba zakona omogoča bolj poudarjeno uresničevanje vzgojnih programov, odpravlja ocenjevanje znanja na predšolski stopnji in pripravnici glasbene šole in s tem omogoča način delovanja, ki je za to starostno obdobje otrok kot tudi status samega programa bistveno boljši od dosedanje ureditve. Na tej osnovi je odbor brez razprave glasoval o vseh členih zakonskega predloga skupaj in jih sprejel, zato predlaga državnemu zboru, da predlagano besedilo zakona v drugi obravnavi oziroma po skrajšanem postopku sprejme.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Alenka Jeraj bo predstavila stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Lep pozdrav vsem! Hvala za besedo. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo spremembe zakona o glasbenih šolah. Že v koalicijski pogodbi smo se podpisniki zavezali, da bomo proučili vse administrativne postopke, povezane z delovanjem šol, tako za vodstva šol kot za učitelje, jih poenostavili in tako omogočili šolam, da se bodo ukvarjale s temeljnim poslanstvom, z vzgojo in poučevanjem. Kaj spremembe zakona o glasbeni šoli prinašajo? Sprememba odpravlja ocenjevanje znanja na predšolski stopnji in v pripravnici glasbene šole. Sprememba tako omogoča bolj poudarjeno uresničevanje vzgojnih ciljev programov, kar je za starostno obdobje otrok, to so petletni predšolski otroci in 6 do 8 letni učenci, kot tudi status neobveznega vzgojno izobraževalnega programa, njegovo trajanje in obseg tedenskega dela, za kar je to zelo pomembno. Z odpravo ocenjevanja znanja predšolskih otrok in v pripravnici, se bo učencem ob koncu pouka v šolskem letu izdalo potrdilo o končanem programu, razvoj otrok pa bodo učitelji spremljali, vrednotili in beležili v predpisano šolsko dokumentacijo, z opažanji pa starše seznanjali na govorilnih urah, roditeljskih sestankih in šolskih nastopih učencev. Glede na navedeno spremembo je potrebno ustrezno spremeniti tudi prvi odstavek 36. člena zakona o glasbenih šolah, in sicer tako, da se obstoječe določilo o napredovanju učencev v plesni pripravnici v naslednji razred črta. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo spremembe zakona o glasbenih šolah in bomo predlog sprememb zakona podprli.
Hvala. Gospa Marjetka uhan bo predstavila stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
V predlogu zakona o spremembah zakona o glasbenih šolah se odpravlja ocenjevanje na predšolski stopnji in pripravnici glasbene šole. Do sedaj so učenci v glasbeni plesni pripravnici ob koncu pouka v šolskem letu bili ocenjeni in dobili spričevalo z opisno oceno. Glede na mnenje strokovne javnosti, da je problematično ocenjevanje predšolskih otrok v glasbenih in plesnih šolah in da je običajno v njihovi starosti sorazmerno veliko večje razumevanje in dojemanje glasbe in plesa, kot pa so to sposobni ubesediti in dati na papir, zato se ukinja ocenjevanje učencev na predšolski stopnji in pripravnici. V Novi Sloveniji bomo predlagane spremembe zakona podprli.
Hvala. Gospod Mihael Prevc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske Ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo,še enkrat gospod predsednik. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlagano spremembo zakona o glasbenih šolah, ker menimo, da ta sprememba omogoča bolj poudarjeno uresničevanje vzgojnih ciljev, programov za glasbeno in plesno vzgojo otrok. Zdi se nam primerno, da s spremembo tretjega odstavka 32. člena odpravljamo ocenjevanja znanja učencev na predšolski stopnji in v pripravnici. Ta pouk sicer poteka le enkrat tedensko, vendarle pa gre za programe, v katere so vključeni 5 letni predšolski otroci in šest do osemletni učenci, zato je na tej stopnji ocenjevanje neprimerno. Potrebnost in prednost takega načina glasbene in plesne vzgoje v predšolski dobi in pripravnici potrjuje tudi mnenje mednarodne zveze za glasbeno izobraževanje. Večina raziskovalcev glasbene vzgoje je namreč ugotovila, da majhni otroci vedo in razumejo mnogo več glasbe, kot pa to lahko pokažejo s svojimi sposobnostmi izražanja. Najprimernejše metode po priporočilih za ocenjevanje glasbenega znanja, veščin in izražanja razpoloženja niso vezane na šolski tip ocenjevalnih lestvic. Priporočljive so druge oblike, ki omogočajo, da se otrokov v glasbeni profil izdela na podlagi glasbenega listovnika, ki lahko vsebuje primere opažanj, opisnega ocenjevanja, avdio in video posnetkov in podobno. Strinjamo se, da je dovolj, da se bo učencem ob koncu pouka v šolskem letu izdalo potrdilo o končanem programu, razvoj otrok pa bodo učitelji še naprej spremljali, vrednotili in beležili v predpisano šolstvo dokumentacijo. Pomembno pa se nam zdi, da bodo učitelji z opažanji in ugotovitvami o napredku otroka redno seznanjali starše na govorilnih urah, roditeljskih sestankih in šolskih nastopih učencev. Kot že povedano v Slovenski ljudski stranki bomo predlagane spremembe zakona o glasbeni šoli podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predlogo zakona. Glasovanje o zakonu bomo v času s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 22. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OSNOVNI ŠOLI - skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Dr. Milan Zver, minister za šolstvo in šport, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci! Hvala lepa za priložnost, da lahko predstavim novelo zakona o osnovni šoli. Danes ste očitno zelo hitri pri sprejemanju parlamentarnih odločitev, tako da sem zamudil prejšnjo novelo zakona o glasbenih šolah, kjer pa je šlo bolj za manjšo spremembo, tako da verjetno ni bilo nekih velikih nasprotovanj ali nasprotujočih si mnenj. Zakon o osnovni šoli oziroma zadnja novela, pa se temeljiteje dotika samega dela, organiziranja pouka v osnovni šoli. Že na matičnem odboru parlamenta smo lahko videli, da je materija izjemno zanimiva tudi za poslanske skupine, tudi za strokovno javnost, ne samo za politično, in tam smo se soočili s kar precej nasprotujočimi si stališči in mnenji. Kljub temu menimo, da je ubrana pot, ki jo želimo uvesti s to novelo zakona, popolnoma upravičena. Deloma smo se oprli pri tem tudi na tuje izkušnje, deloma pa so nas peljale do te odločitve, do tega predloga zakona ugotovitve in stališča in tudi sama praksa iz slovenske osnovne šole. Dejstvo je, da smo pred leti dobili uzakonjeno zgolj eno obliko diferenciacije, in to zunanje diferenciacije, nivojski pouk, ki je močno vplivala na organizacijo pouka, nekatere šolske zavode je močno prizadela in so imeli mnogi kar precejšnje organizacijske, kakor tudi kadrovske in pa prostorske težave pri uresničitvi te norme oziroma novega sistema. Danes odpiramo vrata še drugim oblikam diferenciacije. Na ministrstvu smo temeljito proučili to zadevo in menimo, da s tem, ko omogočamo zavodom izbiro, omogočamo hkrati vodstvom šol, da izberejo optimalno možnost, glede na lastne resurse, ki jih imajo. Šele takšen pristop po našem mnenju omogoča optimalno izrabo vseh potencialov, ki jih imajo slovenske osnovne šole in šele to bo po mojem mnenju tista prava podlaga ali pa sistemska podlaga, ki bo spodbudila dvig kvalitete. Velja namreč splošno pravilo, da so dobre šole v svetu tudi v okviru študij OECD samo tiste šole, v tistih nacionalnih sistemih, tistih šolskih sistemih, ki omogočajo optimalno stopnjo avtonomije. To so večinoma res anglosaksonske države, vendar se tudi druge države, tudi s kontinentalnega dela Evrope, približujejo temu cilju oziroma temu mehanizmu. Ko omogočamo različne oblike diferenciacije, želimo povečati kvaliteto, kakovost pouka in olajšati zavodom, da izberejo optimalno pot za dosego skupnih ciljev, to pa je, da se učenec posameznik maksimalno opremi z znanji, kompetencami, krepostmi in vrednotami, ki jih pridobi tekom vzgojno-izobraževalnega sistema. Gre predvsem za 2. člen, ki se nanaša na 40. člen zakona o osnovni šoli, kjer govori o vseh dodatnih, alternativnih oblikah diferenciacije, organizacijskih oblikah, za učne skupine, za dva učitelja, ter ohranjamo tudi nivojski pouk, kakor tudi omogočamo izbiro kombinacije le-teh. Nivojskega pouka torej ne odpravljamo, to že vnaprej povem, ker se bo v razpravi, se bojim, velikokrat slišala ta opazka - ne odpravljamo nivojskega pouka. Ponekod, zlasti v nekaterih tipih osnovne šole se je izkazal kot dober, učinkovit. Težko je reči, kakšna je stopnja zadovoljstva, ker nimamo natančnih podatkov, težko je reči, kakšna je učinkovitost nivojskega pouka, ker ni mogoče imeti natančnih podatkov, će ne gre za mnenjske baze podatkov, katerih domet pa je seveda omejen. Menimo pa, da te oblike front nima smisla odpravljati. Tako kot smo ga frontalno uvedli, nivojski pouk, kar je bila napaka v preteklosti, bi bila zdaj podobna napaka, če bi ga odpravili. Sledili smo švedski izkušnji, ki je prav tako omogočala pluralizem orientacijskih oblik in s tem zavodom dala možnost, da se sami odločijo, katero pot pri diferenciaciji bodo ubrali. 4. člen, ki je prav tako nekoliko bolj vsebinski, pa določa način ali pa opredeljuje pot, po kateri minister določi tretji predmet pri zunanjem nacionalnem preverjanju znanja. Določa, da meseca septembra izmed obveznih predmetov v 8. in 9. razredu določi ta predmet. Odločili smo se za to, da ni na celotni državni ravni zgolj enega predmeta, ker bi kasnejša evalvacija, analiza, recimo, ali pa spremljanje znanja učencev bila otežkočena, zlasti longitudinalna, ker bi bili vezani na desetletje ali pa vrsto let bi morali čakati, da bi se preverjanje iz nekega predmeta ponovilo in potem bi seveda šolski sistem dobil zelo zakasnele podatke. Odločili smo se za vzorčni model, pristop. Oblikovali bomo štiri vzorce, ki bodo po vseh svojih dimenzijah odgovarjali celotni populaciji slovenskega šolskega sistema, kar hkrati pomeni, da bomo lahko izsledke ali pa rezultate, dobljene na teh vzorcih, lahko posploševali na celotno populacijo, s tem si bomo pa za štirikrat skrajšali to obdobje preverjanja in hkrati lažje spremljali kvaliteto ali pa standarde znanj, ki jih imajo učenci po vsej državi na nacionalni ravni. To je tudi ključni smisel poleg avtonomije, ki je nek sistemski mehanizem in ki lahko zagotavlja kvaliteto, je drugo tako načelo, ki je pomembno za zagotavljanje kvalitete šol, tudi so določene oblike zunanjega preverjanja znanj in kompetenc. In ta institut, o katerem sedaj govorimo, je zagotovo ta. So bili pa nekateri očitki tudi v času javne razprave, da imajo učenci premalo izbire, nekateri učenci bi kar izbirali tretji predmet, vendar to svoboščino izbire prepuščamo drugim ravnem, ne morejo pa izbirati recimo predmeta pri nacionalnem preverjanju znanja, kar je samo po sebi popolnoma logično. Jaz menim, da smo sedaj z lansko spremembo zakona in pa s to dopolnitvijo nekako zaokrožili to spreminjanje nacionalnega preverjanja znanja. Sem prepričan, da bomo lahko tudi s takšno normo, s takšno normativno ureditvijo dobili vse tisto, kar smo si želeli iz nacionalnih preizkusov znanja, tako da bodo odigrali otpimalno funkcijo, nepretirane, kot je bilo prvotno mišljeno v prvotnem zakonu, ki je omogočil, da uvajamo neko svojevrstno maturo, močno maturo na koncu osnovne šole. Hkrati pa tudi zagotavljamo s to novelo dovoljšnjo stopnjo te zunanje regulative ali pa preverjanja znanja, ki bo dalo dovolj veljavne rezultate. Toliko za predstavitev. Hvala lepa, gospod predsednik.
Hvala, gospodu ministru. Predlog zakona je obravnaval odbor za kulturo, šolstvo in šport kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora mag. Branka Grimsa, da predstavi poročilo odbora.
Hvala še enkrat za priložnost, da spregovorim. Tudi ta zakon je odbor za kulturo, šolstvo in šport obravnaval na svoji 13. redni seji 9. maja 2006. Seznanil se je z različnimi stališči, tako z mnenjem zakonodajno-pravne službe, državnega sveta, komisije za narodnostni skupnosti in dopisom sindikata ter Aktiva sveta staršev. V razpravi pa je potem temeljna načela z večino glasov podprl. Sprejel je dva amandmaja, in sicer najprej k 1. členu ob soglasju komisije za narodnosti, in sicer ta amandma določa, da na narodno mešanih območjih lahko pri pouku pri slovenščini, italijanščini in madžarščini oziroma tujem jeziku hkrati poučujeta po dva učitelja predmetnega pouka. Sprejel pa je tudi svoj lastni amandma, in sicer amandma, ki ureja veljavnost pravilnika, tako, da ne bi prišlo do pravne praznine. Točke, ki so v nasprotju z novelo zakona se s sprejetjem oziroma uveljavitvijo te novele razveljavijo, vendar se določbe 1., 3. in 5. člena pravilnika uporabljajo do zaključka pouka v šolskem letu 2005/2006. Ob seznanitvi s stališči, ki so bila različna, je spregovorila tudi predstavnica staršev, združenih v društvo za šolo po meri človeka in potrdila, da predlagane spremembe podpirajo, sledila pa je obširna polemična razprava, po kateri pa se je odbor z večino glasov odločil, da predlagane spremembe skupaj z izglasovanima amandmajema potrdi in da predlaga državnemu zboru, da tako dopolnjeno besedilo zakona sprejme. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Alenka Jeraj bo predstavila stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Še enkrat lep pozdrav vsem. Hvala za besedo. Spremembe, ki jih predlaga vlada v zakonu o osnovni šoli, v poslanski skupini SDS podpiramo in smo jih skladno s tem na matičnem delovnem telesu tudi podprli. V Beli knjigi o vzgoji in izobraževanju v Republiki Sloveniji v letu 1995 smo zapisali, da mora država vzpostaviti mehanizme za uveljavljanje pluralizma in možnosti izbire na vseh ravneh, pestrejši izbor vsebin in dejavnosti, večjo fleksibilnost v prostorski in časovni organizaciji. Imamo celo poglavja o avtonomnosti šol, ki pa so bile v zadnjih časih čedalje manj avtonomne, saj smo šolam vse predpisali in so morali pouk izvajati tako, kot se je odločila politika. Sedaj s spremembami ravnamo drugače, šolam vračamo avtonomijo in s tem odgovornost, da tisto, kar delajo, delajo dobro. Zaupati moramo ravnateljem in učiteljem, da se bodo odločali glede na mlade, na otroke, ki jih imajo v razredu pred seboj. Oni jih poznajo, vedo, kako funkcionirajo v skupini, kako bi funkcionirali ali pa funkcionirajo razdeljeni po nivojih, ločeni v različnih skupinah. Pri enem razredu v skupini 25-ih otrok je lahko učinkovit en sistem, pri drugi skupini pa drug. Po predlogu učitelj od prvega do devetega razreda pri pouku in pri drugih oblikah organiziranega dela diferencira delo z učenci glede na njihove zmožnosti. Govorimo o notranji diferenciaciji. Šola lahko v 4., 5., 6. in 7. razredu pri slovenskem jeziku in italijanskem ali madžarskem jeziku na narodno mešanih območjih ter pri matematiki in tujem jeziku izvaja fleksibilno diferenciacijo. Šola lahko v 8. in 9. razredu pouk organizira z razporeditvijo učencev pri navedenih predmetnih v učne skupine, s hkratnim poučevanjem dveh učiteljev kot nivojski pouk ali kot kombinacijo navedenih oblik diferenciacije. S spremembo zakona bo učencem omogočeno, da raven zahtevnosti spremenijo ne le ob začetku ocenjevalnih obdobij pač pa kadarkoli med šolskim letom. Možnost, da se šola odloči za tako diferenciacijo pouka, ko poučujeta v oddelku hkrati dva učitelja v 8. in 9. razredu, je razlog, da se zakon o osnovni šoli dopolni v delu, ki določa izvajanje vzgojno-izobraževalnega dela v posameznih obdobjih. Predlagatelj s predlogom spremembe zakona natančneje opredeljuje tudi določitev tretjega predmeta, ki se preverja z nacionalnim preverjanjem znanja ob koncu tretjega vzgojno- izobraževalnega obdobja. Minister tretji predmet določi tako, da v mesecu septembru izmed obveznih predmetov 8. in 9. razreda po predhodni pridobitvi mnenja strokovnega sveta Republike Slovenije za splošno izobraževanje določi največ 4 predmete, iz katerih se bo v tekočem šolskem letu izvedlo nacionalno preverjanje znanja. V mesecu marcu nato minister določi, iz katerega tretjega predmeta se bo preverjalo znanje z nacionalnim preverjanjem znanja na posamezni osnovni šoli. Z določitvijo nabora štirih predmetov bo hitreje pridobljena informacija o znanju učencev iz vseh obveznih predmetov na nacionalni ravni in s tem zagotovljena možnost evalviranja šolskega sistema ter možnost ugotavljanja in zagotavljanja kakovosti vzgojno-izobraževalnega procesa in načrtovanja uvajanja potrebnih sprememb. Mogoča bo tudi primerjava z dosežki v mednarodnih raziskavah. Predlog zakona o osnovni šoli opredeljuje pristojni strokovni organ, ki poda mnenje o naboru predmetov za tretji predmet. V skladu s 25. členom zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanje je strokovni svet Republike Slovenije za splošno izobraževanje pristojen za odločanje o strokovnih zadevah oziroma dajanje strokovne pomoči pri sprejemanju odločitev. Tako poleg potrjevanja, sprejemanja določenih programov, predmetnikov, izpitnih katalogov daje tudi mnenje in predlaga ministru v sprejem določenih odločitev in opravlja druge naloge v skladu z zakonom. Glede na namen določitve tretjega predmeta, to je pridobiti dodatno informacijo o znanju učencev pri določenem predmetu, je pridobitev mnenja strokovnega sveta o določitvi tega predmeta strokovne narave. Člani tega sveta so strokovnjaki iz različnih vsebinskih področjih vzgoje in izobraževanja. V poslanski skupini SDS podpiramo spremembe zakona o osnovni šoli in bomo predlog sprememb zakona podprli.
Hvala. Dr. Slavko Gaber bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovani, gospod predsednik, gospod minister, gospe in gospodje. Danes ta parlament razpravlja o novem, bistvenem posegu v ureditev osnovne šole na Slovenskem. Z njim nadaljuje proces razgradnje osnovnega šolstva v tej državi. Ko smo brez pravega premisleka in z veliko besed o postopnosti in domišljenosti že odpravili zunanje preverjanje v njegovi prvotni funkciji in se že danes kažejo škodljive posledice tega posega, se minister odloča za nov radikalen poseg. Zanimivo pri tem je, da se tudi tokrat skriva pod postopek, ki je skrajšan, da se mu tudi tokrat zelo mudi. Pri tem ga seveda vodi želja po razvrednotenju nivojskega pouka v tej državi. In res je, ko pravi, da ga ne odpravlja. Res je, ne odpravlja ga, devalvira ga, poskuša ga razvrednotiti. Na odboru smo dostikrat slišali, kako bi ga pravzaprav želeli odpraviti, ampak ker ni zadosti poguma v tej koaliciji, da bi svoje predvolilne obljube uveljavljala neposredno, direktno, jih uveljavlja tako, da poskuša demantirati bistvene elemente sistema in to ji, tudi priznam, dokaj dobro uspeva. Ministra pri tem prav nič ne moti, da so proti temu ukrepu po skrajšanem postopku starši osnovnih šol, predpostavljam pa, da bo kasneje, veliko govoril o tem, kako njihovo mnenje šteje, da so tudi starši aktiva osnovnih šol Primorske proti. Nič ga ne moti, da je proti temu strokovna javnost, oddelek za pedagogiko praktično enoglasno, nič ga ne moti, da ga opozarjajo na to, da je ta ukrep nedomišljen, združenja ravnateljev, nič ga ne moti, da je proti temu sindikat, skratka on je za in koalicija je za, to za demontažo šolskega sistema očitno zadošča. Ne moti ga tudi dejstvo, da študije, ki so na razpolago, in samo s tistimi lahko operiramo, verjetno je tudi za to, da stvari spreminjaš, treba imeti kaj argumentov, ne samo zato, da jih uvajaš, kažejo, da 70% učiteljev verjame, da tistim učenkam in učencem, ki potrebujejo dodatno pomoč, da bi še ujeli priključek s temeljnimi standardi v osnovni šoli, da je ta pouk ustrezen, da tako lahko naredijo za njih več. Ti isti učitelji, tudi okrog 70% jih je, verjamejo, da bodo bolj uspešni tudi učenci, ki jim je uspelo se dosti naučiti in verjamejo, da bi jim kazalo omogočiti, da se naučijo še več. Slovenija potrebuje oboje, tako priključek tistih, ki se trudijo, da bi vendarle si izborili dobro štartno osnovo za življenje, tem je treba nuditi pomoč in mi moramo nuditi pomoč tudi tistim, ki bodo predstavljali špico v tej naciji tistih najbolj prodornih. Človek bi pričakoval, da bi to razumeli tudi tisti, ki sebe razglašajo za neoliberale ali pa kaj podobnega. Če bi jim šlo zares za dobrobit otrok in za dobrobit te države, bi prej, preden devalvirajo sistem, ki ga je zelo težko uveljaviti, je zelo zahteven, zahteva dodatna prizadevanja učiteljstva, zahteva dodatna prizadevanja vodstva šol in zahteva tudi ustrezne finance, tega sistema seveda ne bi kar tako lahko spustili iz rok. Ta sistem res, da ne garantira na sebi uspeha, vendar pa je v mednarodnih raziskavah iks-krat bilo dokazano, da enotna šola ni uspešna pri zagotavljanju tistega napredka, ki ga potrebujemo v zadnjem delu osnovne šole, da bi vendarle vsi dosegli optimalen še mogoč izplen v tem delu. Pod krinko avtonomije se počne torej demontaža osnovne šole v Sloveniji in gre za tipičen primer bega ljudi, ki bi morali prevzeti odgovornost za sistem v tej državi, pred lastno odgovornostjo. Edino, kar jih zanima, je izvajanje svoje politične predvolilne zgodbe. Mi tega zakona zato ne bomo podprli.
Hvala. Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod minister! Predstavljam stališče poslanske skupine Socialnih demokratov k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli in na začetku poudarjam, da poslanska skupina Socialnih demokratov tega predloga ne bo podprla. Razlogov za to je več, pa naj jih najprej samo naštejem, potem jih bom pa še pojasnjevala. Prvi razlog je skrajšan postopek za spremembe, ki so tako globoke, da bi morali spreminjati, če že spreminjamo, zakon po rednem postopku. Drugič, resnični razlogi za vpeljane spremembe, ne tisti, ki so deklarirani. Tretjič, upoštevanje stroke pri predlaganih spremembah in dopolnitvah, bolje bi bilo reči, neupoštevanje stroke. Četrtič, nekoherentnost predlaganih sprememb. Petič, neupoštevanje vseh partnerjev, ki jih zakonske spremembe zadevajo. In šestih, neenake možnosti za udeležence izobraževanja, se pravi, za učenke in učence. Zapisano je, da gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve, pa poseg v tako zelo pomembno sestavino, kot je nivojski pouk, zagotovo ni nepomembna sestavina. Drugi poseg je poseg v eksterno preverjanje, ki je pravzaprav popravek neke prehitre rešitve, pa tudi ni majhna sprememba. Torej ta razlog, ki ga navajajo predlagatelji, ne zdrži presoje. Resnični razlogi so predvsem organizacijski razlogi in učinkovitost ali cena šolskega sistema. Če namreč te zakonske spremembe povežemo z nekaterimi okrožnicami in drugimi izjavami ministra za šolstvo ali drugih predstavnikov, ki marsikdaj v bolj sproščenem nagovoru uporabljajo za šolo izraz, da je podjetje, potem je treba videti te ukrepe, da bodo organizacijske razmere tiste, kadrovska zasedba na šolah, ki bo narekovala, katero od predlaganih oblik nivojskega pouka bo šola izbrala. In to po tistem, ko bi starši mogli zaradi določene oblike nivojskega pouka izbrati drugo šolo in otroka prešolati. Upoštevanje ali neupoštevanje stroke. Ko uporabljam besedo stroka, jo uporabljam kot skupni, nešteven samostalnik, ki upošteva najrazličnejše strokovne poglede na stvari. Žal je nemogoče reči, da so bile upoštevane strokovne odločitve, ko gre za tako zahtevno problematiko, kot je nivojski pouk. Ni čudno, v koalicijski pogodbi so v poglavju, ki zadeva osnovno šolo, koalicijski partnerji zapisali, da bodo odpravili zunanjo diferenciacijo, v oklepaju, homogeno grupiranje, in namesto tega razvijali notranjo fleksibilno diferenciacijo. Če je to res, niso skladni sami s seboj, ker v predlagani spremembi zakona se tudi fleksibilni odrekajo, ker jo postavljajo za besedo lahko in je tista diferenciacija, ki jo upoštevajo kot obvezno od 1. do 9. leta, štejejo samo notranjo diferenciacijo. Tako da ne govorim o diferenciaciji v 8. in 9. letu, kjer je strokovnih nedomišljenosti v zdaj predlaganem členu toliko, da bi veljalo malo več se ukvarjati s tem in o tem več razpravljati. Nemogoče je spregledati, da je bilo v istem predlogu, ki ima vsega skupaj devet členov, od tega so samo štirje vsebinski, pet jih je v prehodnih določbah, upoštevano dvoje različnih načel. V prvem delu je govora o tem, kako velika mora biti avtonomija, kako se mora slediti željam staršev in učencev, v predlogu, ki govori o tem, kdo bo predlagal izbirni predmet za preverjanje, je vloga ministra odločilna. Neupoštevanje vseh partnerjev sem rekla, seveda, svet staršev ljubljanskih osnovnih šol kot partner ni bil upoštevan.
Gospa Potrata [[...]]
Drugi že. In še zadnja stvar, neupoštevanje enakih možnosti za vse udeležence izobraževanja. Ampak saj je vse tako bob ob steno!
Hvala lepa.
Hvala.
Hvala. Gospa Marjetka Uhan, bo predstavila stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Lepo pozdravljeni še enkrat. Spoštovani minister s sodelavko in vsi ostali! Spremembe zakona se nanašajo na organizacijo pouka v 8. in 9. razredu in nacionalnem preverjanje znanja v 9. razredu oziroma določitev tretjega obveznega predmeta za preverjanje znanja. V dosedanjem zakonu se je v 8. in 9. razredu izvajal nivojski pouk, ki je otroke grupiral po znanju in dosežkih pri materinem jeziku, matematiki in tujem jeziku. Pri vseh teh predmetih in pri vseh urah so bili otroci razdeljeni v tri nivoje: slabi, dobri in najboljši, bi lahko rekli. Vsako uro so se pri teh predmetih razdelili po svojih sposobnostih. Nivo se določi pred začetkom leta in prestop med letom praktično ni bil mogoč. Z novelo zakona pa se daje šolam še vedno možnost, da ohranijo sedanji nivojski pouk, torej se ga ne ukinja, to se pravi zunanjo diferenciacijo otrok. Obenem pa novela zakona ponuja šolam tudi druge možnosti, kot so razvrščanje otrok v manjše skupine, heterogene skupine, brez zunanje diferenciacije, pa tudi tretja možnost, da v razred hkrati prihajata dva učitelja, pri podajanju snovi se dopolnjujeta ali pa se eden ukvarja z večino, drugi pa z nadarjenimi učenci ali učenci, ki težje sledijo snovi. Šola pa lahko izbere tudi kombinacijo različnih oblik izvajanja pouka. Če šola ohrani nivojski pouk, so prehodi iz enega nivoja v drugega možni tudi nad letom. V Novi Sloveniji nismo navdušeni nad nivojskim poukom predvsem zaradi ločevanja otrok v osnovni šoli po trenutnih enoletnih dosežkih in znanju, in to ravno v času, ko so otroci v najbolj občutljivi razvojni dobi, ko so mnogokrat ocene odraz trenutnega razpoloženja, pri mnogih tudi odraz socialnega, kulturnega okolja, ne pa njihove zmožnosti in sposobnosti. Morda jih le trenutno ne zanima snov in so obremenjeni z drugimi stvarmi, pa so naslednjič boljši lahko in čisto drugače sprejemajo in reagirajo pri podajanju snovi. Nivoji imajo prilagojeno podajanje snovi in tako imenovani nižji nivo ne sliši vse snovi, kar pa pomeni, da jim tudi niso dostopne najboljše ocene. Otroci so prikrajšani za določeno snov, mnogokrat tudi manj motivirani za napredovanje in že v osnovi šoli označeni za manj sposobne. Pri nivojskem pouku se ločujejo otroci in tudi zaznamujejo, eni kot nekaj več, drugi kot slabi, a zgolj povprečni. To so čustvene posledice, ki ne doprinašajo k samozavesti in motivaciji kot tudi ne k sprejemanju dejstva, da smo družba različnih ljudi in se eni od drugih učimo in smo tudi drug drugemu potrebni. V Novi Sloveniji bomo predlagane spremembe podprli predvsem zato, ker prinašajo tudi druge možne oblike, ki ne temeljijo na zunanji diferenciaciji, ampak na notranji. Otroci se delijo v manjše skupine in delo z njimi je lažje in lahko tudi bolj učinkovito. Pa tudi s tega vidika bomo novelo zakona podprli, ker bi se ob morebitni ukinitvi nivojskega pouka na cesti znašlo mogoče nekaj 100 učiteljev. Podpiramo ta zakon, kajti število učiteljev ostaja enako, število ur ostaja nespremenjeno, učni načrti se ne spreminjajo. Sedaj je šolam prepuščeno odločanje, pa tudi odgovornost. Sveti šol bodo izbrali obliko izvajanja pouka na predlog ravnatelja, le-ta pa bo moral pridobiti mnenje sveta staršev in učiteljev. Če do sedaj starši niso imeli možnost vpliva kot tudi ne učitelji, pa je sedaj odgovornost na obeh, da sodelujejo, da učitelji strokovno temeljijo katerokoli obliko, da pa jim starši zaupajo. Same šole tudi najbolj poznajo razmere na šoli, od prostorov do strokovnih kadrov, učencev ter želja staršev. V Novi Sloveniji si tudi ne delamo iluzij, da se bo že letos ne vem kaj spremenilo, da bodo šole množično zamenjale zunanjo diferenciacijo z notranjo, pa se bo to mogoče spremenilo z leti, tudi nekatere skandinavske države so opustile zunanjo diferenciacijo, ker se je pokazala kot slaba za razvoj otrok, pa vendar prav otroci iz teh držav po rezultatih KINS-a, presegajo znanje slovenskih otrok. Kakršnokoli obliko izvajanja pouka bodo že izbrale šole, pa poročilo ostaja. Učitelj pomaga učencu doseči in preseči standarde znanja na posamezni ravni zahtevnosti, mi pa dodajamo v Novi Sloveniji, učitelj naj jih tudi vzgaja in oblikuje dobro osebnost. V Novi Sloveniji bomo podprli predlagane spremembe.
Hvala. Gospod Mihael Prevc, bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli, ki ga predlaga Vlada Republike Slovenije, podprli. Novela zakona v prvi vrsti upošteva mehek prehod v okviru oblik diferenciacij. Predlagane spremembe zakona zagotavljajo večjo avtonomijo osnovnim šolam, saj jim dajejo večje možnosti samostojnega odločanja o izvajanju različnih oblik diferenciacije. V tej smeri se v predlogu spreminja 40. člen obstoječega zakona o osnovni šoli. Tako bo učitelj od prvega do devetega razreda pri pouku diferenciral delo z učenci glede na njihove zmožnosti. V četrtem, petem, šestem in sedmem razredu pa bodo šole pri slovenskem jeziku, matematiki in tujem jeziku pouk lahko organizirale kot nivojski pouk. Ob tem bi rad poudaril, da predlagane spremembe ne ukinjajo nivojskega pouka, tako kot mnogi očitajo, pač pa daje šoli možnost, da se sama odloči, ali bodo z nivojskim poukom še nadaljevali. Vsekakor predlog zakona prinaša in širi oblike diferenciacije, saj bo šola lahko v osmem in devetem razredu pouk organizirala z razporeditvijo učencev pri matematiki, materinem in tujem jeziku v učne skupine, s hkratnim poučevanjem dveh učiteljev, kot nivojski pouk ali pa kot kombinacijo navedenih oblik diferenciacije. V spremembi zakona pa v Slovenski ljudski stranki pozdravljamo tudi spremembo, ki bolj natančno opredeljuje določitev tretjega predmeta, ki se preverja z nacionalnim preverjanjem znanja ob koncu tretjega vzgojno-izobraževalnega obdobja. Tako bo minister na osnovi mnenja Strokovnega sveta Republike Slovenije za splošno izobraževanja že v jeseni določil 4 predmete, iz katerih se bo v tekočem šolskem letu izvedlo nacionalno preverjanje znanja. Ob sprejemanju predloga sprememb zakona o osnovni šoli pa nikakor ni zanemarljivo, da omenjene spremembe podpira tudi društvo za šolo po meri človeka. Naj poudarim še enkrat, da v Slovenski ljudski stranki še posebej pozdravljamo dejstvo, da omenjene spremembe zagotavljajo osnovnim šolam večjo avtonomijo. To pa tako od ravnateljev kot tudi učiteljev zahteva tudi veliko mero odgovornosti. Prepričan sem, da vse to prinaša tudi večjo kvaliteto vzgojno-izobraževalnega procesa v osnovnih šolah. Zavedati se moramo, da je država zgolj s predpisi, ki jih je diktirala osnovnim šolam, zelo omejevala učitelje pri njihovi avtonomnosti in inovativnosti. S temi spremembami pa se ravnatelj in učitelji ne bodo mogli več izgovarjati zgolj na predpise pač pa bodo za uspeh vzgojnega in izobraževalnega dela na svojih šolah odgovarjali tudi sami. Spremembe zakona v tej smeri pa podpirajo tudi številni ravnatelji, saj jim omogoča tudi lažjo pripravo urnikov in s tem same organizacije pouka. Naj povem še enkrat, da bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke spremembe zakona podprli. Hvala.
Hvala. Gospa Barbara Žgajner Tavš bo predstavila stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi, minister in seveda tudi predstavniki ministrstva! Spremembe v okviru osnovnošolskega izobraževanja so se z novo vlado pravzaprav začele v okviru zakona o financiranju vzgoje in izobraževanja in s takratnimi spremembami glede preverjanja znanja po različnih triletnih obdobjih. Že takrat smo v slovenski nacionalni stranki opozarjali na nedorečenosti in možne slabosti ureditve, ki jo je predlagalo ministrstvo za šolstvo. Danes spreminjamo pravzaprav osnovni zakon na področju osnovnošolskega izobraževanja. Vlada se sklicuje na večjo avtonomnost osnovnih šol. Naj spomnim na osnovni problem, ki se poraja ob načrtovanih vsebinskih spremembah tako glede večje avtonomnosti posamezne osnovne šole kot tudi ministrovega posega v odločanje glede tretjega izbirnega predmeta. Osnovno šolstvo v naši državi je obvezno. Kar je v neki državi obvezno, je po definiciji tudi državno. Osnovno šolstvo, torej obvezno šolstvo, ni pravica, ampak je dolžnost, ki jo staršem tudi z grožnjo kazni nalaga država, zato ga lahko izvaja le država. Izvajati ga mora na enakopraven in pravičen način. Država je zadolžena, da zagotovi kakovostno izobraževanje. Odgovornosti za to ne gre v celoti in zgolj prenašati na posamezne osnovne šole oziroma kot smo danes slišali celo na posameznega učitelja, v celoti odgovornosti poudarjam. Tako imenovani mešan sistem organizacije pouka, kot ga predvideva zakon, ki naj bi, kot smo ničkolikokrat že slišali, povečal avtonomnost šol, povečuje hkrati tudi razlike med šolami in sistemom izobraževanja. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke opozarjamo, da tak sistem ne bo več zagotavljal enakih možnosti za učence, v nasprotju z ustavo Republike Slovenije in sistemom javnega državnega šolstva ter določilom o enakosti pred zakonom, enakosti učencev pred zakonom. Pristojni organi tudi v okviru ministrstva so tisti, ki dajejo smernice in priporočila na podlagi uveljavljenih strokovnih načel in določijo, kateri model je boljši z vidika učne sposobnosti in ostalih psihosocialnih momentov ter zagotovijo njegovo izvajanje na vseh osnovnih šolah. Kako naj starši vedo, kateri model poučevanja je boljši. Šole si jih bodo lahko same izbirale in prilagajale iz leta v leto. Kar se tiče tretjega učitelja, sprašujem, zakaj. Kot je predvideno, bo učitelj krožil po različnih skupinah, razredih, kar pomeni, da naj bi ga bila vsaka skupina deležna enkrat na tri tedne. Kakšen učinek je predviden? Ni jasno niti, kako bodo učenci sredi leta, ko se jim bo to zahotelo, prehajali med nivoji zahtevnosti. Ob tem naj opozorim, kaj to pomeni tudi za vodenje šolske dokumentacije, dodatno birokracijo. In nenazadnje, kako bodo to sprejeli starši. Po drugi strani pa bi danes rada slišala od vlade oziroma pristojnega ministra, argumentirano seveda, zakaj in kako bi tovrstna avtonomija dejansko prispevala k večji kakovosti izobraževanja. Pa bom še enkrat poudarila na nacionalni ravni enakopravnega in enakovrednega izobraževanja. V Slovenski nacionalni stranki zakona, ki pomeni veliko vsebinsko spremembo v sistemu javnih šol, ne bomo podprli. Takšnega zakona ni mogoče podpreti brez ustreznih analiz, brez širšega družbenega konsenza in kar je še huje, o teh vprašanjih ni bila opravljena niti strokovna razprava v okviru Strokovnega sveta Republike Slovenije za splošno izobraževanje, kar zakonsko določa celo 22. člen zakona o vzgoji in financiranju oziroma o financiranju vzgoje in izobraževanja. Po drugi strani pa je za tako korenito vsebinsko spremembo predlagan skrajšan postopek. Sicer pa izražamo tudi bojazen pred ukrepi te vlade na tako pomembnem področju kot je osnovnošolsko izobraževanje. Naj vas v tem kontekstu že danes spomnim in pozovem k razmisleku o nameri, da bo javni sistem osnovnošolskega izobraževanja v naši državi dobil celo cerkveno osnovno šolo. Kot že rečeno, zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Lep pozdrav tudi z moje strani in hvala lepa predsedniku Cukjatiju za dosedanje vodenje seje. K besedi pa vabim gospoda Jelena v imenu DeSUS-a.
Podpredsednik, gospod minister, spoštovani vsi skupaj v dvorani! Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli želi spremeniti obstoječo prakso diferenciacije in nivojskega pouka, ki v prvem, drugem in tretjem razredu določa zgolj notranjo diferenciacijo, v četrtem do sedmem razredu je nivojski pouk organiziran le pri matematiki, slovenskem jeziku in tujem jeziku do največ ene četrtine ur, v osmem in devetem razredu pa poteka nivojski pouk ves čas pri vseh treh naštetih predmetih. Poglavitne cilje zagotoviti svobodno odločanje učiteljev o notranji in zunanji diferenciacije oziroma nivojskem pouku v vsem obdobju od prvega do devetega razreda. Hkrati se uvaja nacionalno preverjanje znanja iz jezika in matematike, tretji predmet pa določi minister v marcu pred koncem devetega razreda. V osmem in devetem razredu se pojavi možnost, ki pa seveda ne bo pravilo, da bi v istem razredu v različnih nivojih predmet lahko poučevala dva učitelja. Predlagane so tudi nekatere druge manj usodne rešitve. Poglavitni cilji ponujenih sprememb so problematični iz več razlogov in zornih kotov. Osnovna šola je obvezna, zato prosta presoja o vsem ne more in ne sme biti prepuščena zgolj učiteljem in ali staršem pod krinko večje avtonomije. Doslej obvezni nivojski pouk v 8. in 9. razredu bo odvisen od učiteljev in sveta šole in ga lahko tudi ne bo, kar bo vodilo v hude razlike. Rešitev uzakonja diskriminacijo učencev in staršev, ki ne morejo izbirati šole. Rešitev bo ustavila dobre in manj dobre šole, zakon ne zagotavlja enakih pogojev vsem šolam glede možnosti poučevanja dveh učiteljev. Zakon uveljavlja diskrecijsko pravico laične presoje na svetu staršev in lahko zelo različnih pogledov na stroko na svetu šole. In še bi lahko naštevali. Naše stališče je, da v obvezni osnovni šoli ne sme biti razlik v vsebini učne snovi, številu ur za posamezne predmete na nivojskem nivoju. Vse dosedanje razprave kažejo na odklonilni odnos učiteljev do predlaganih sprememb staršev in sindikatov vzgoje in izobraževanja, s katerimi ni bilo doseženo potrebno soglasje za spremembe. V koalicijski pogodbi smo namreč zapisali, da bodo spremembe na tem področju posledica resnih premislekov in analiz, ki pa jih ni bilo. Ni namreč empiričnih raziskav in dokazov, da je dosedanja praksa slaba, zato za spremembe zgolj osebni pogledi na stvari s strani ministrstva in redkih strokovnjakov, ni dovolj tehtna podlaga za tako resne spremembe. Iz navedenih razlogov tega zakona ne moremo, niti ne smemo podpreti v skladu z našim prepričanjem o tem, kaj je dobro za naše otroke na nivoju osnovne šole. Hvala.
Hvala lepa. In s tem smo očitno tudi končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o 7. členu in amandmaju poslanske skupine LDS. Verjetno tukaj ni potrebna opazka, da to vodimo na podlagi pregleda amandmajev, kajti današnji pregled je silno kratek. Želi kdo besedo? Bi pa na tem mestu opozoril, da se naj poskuša razpravo omejiti na 7. člen in na amandma. Dr. Gaber, prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister, gospe in gospodje! Naša poslanska skupina je prepričana, da je potrebno, če se že odločamo za takšen poseg, kot je ta, za katerega se odloča vlada, očitno precej osamljena, pogledati, kako se zaključi šolsko leto in ne sredi šolskega leta oziroma v zadnjem delu šolskega leta črtati določenih členov, ki govorijo o tem, da je treba, na primer kot pravi 7. člen pravilnika, da šola na podlagi odločitev učencev za ravni zahtevnosti v zadnjem tednu pouka v 7. razredu oblikuje učne skupine za izvedbo nivojskega pouka v 8. razredu, členov ne kaže črtati prelahkotno. Členi so namreč premišljeni, domišljeni in pomenijo neke vrste celoto v tej logiki. In, če ste že začeli po nekem pravilniku neke postopke, potem bi temeljna pravna varnost ljudi zahtevala, da se jih na ta način tudi zaključi celoto v tej logiki. In če ste že začeli bi temeljna pravna varnost ljudi zahtevala. Kaže pa poseganje v ta člen oziroma v ta pravilnik celotno problematiko v povsem določeni luči. Uvodoma sem že opozoril na to, da je problematika, o kateri danes govorimo, zelo kompleksna. Jaz razumem, da o njej lahko imamo ideološko različna stališča. Želel pa bi, ker vem, da bo glasovanje precej tesno, in ker vem, da se veliko ljudi zaveda, da gre za zelo resne odločitve, da vsi skupaj še enkrat premislimo, ali ne kaže tako občutljivega mehanizma, kot je ta, ki je tu zapisan v teh členih in iz katerih je vlada izbrala samo par členov, očitno ne zadosti premišljeno, dodatno proučiti. Ali ne kaže vendarle se odločiti za to, da ostanejo vsaj ti členi v sistemu, zaradi tega, ker je samo s pazljivim izvajanjem nivojskega pouka mogoče priti blizu cilju, za katerega jaz vendar še vedno upam, da je naš skupen cilj. Naš skupen cilj bi moral biti: iskati poti, po katerih otroci dobijo čim več. Ne verjamem, da ne bi bil to naš skupen cilj. In če želimo nivojskemu pouku tudi v bodoče vendarle omogočiti neke možnosti za preživetje, potem mu ne kaže sekati rok in nog in še česa in potem dokazovati, da ne more teči; ker saj je jasno, da potem ne bo mogel steči. In bilo bi več kot dobro, če bi torej o nivojskem pouku v celoti ponovno razmislili in ne bi pod idejo tako imenovane domnevne avtonomije prelagali na šole odločitve celo brez podlag v pravilnikih, ki jim ne pripadajo. Silna zgodba o avtonomiji - in o tej govori ta struktura - ima namreč hrbtno stran: kdor govori o avtonomiji, če ne prodaja čiste neokonservativne ideologije, mora hkrati govoriti tudi o odgovornosti. Če slučajno kdo želi avtonomijo podeliti ljudem samo tam, kjer se sam boji sprejeti nase odgovornost za določene odločitve, potem se tej zgodbi reče beg pred odgovornostjo in ne podeljevanje avtonomije. Da zna biti, da imamo s tem opravka, govori tako poseg v ta pravilnik kot poseg nasploh v zakon v celoti. Če bi kdo verjel, da gre zares za avtonomijo, potem bi namreč ne imeli vzporedno odločanja ministra o členu, ki govori o izbiri predmeta pri zunanjem preverjanju, zato niso zadosti pametni učenci in tam ni avtonomije. Takrat, ko gre za vprašanje, kam sme iti učenec ob eni uri nekega dne, takrat se mu morajo zato podpisati starši, takrat, ko gre za vprašanje imenovanja ravnateljice ali pa ravnatelja, učitelji niso zadosti pametni, mora to nekdo drug narediti namesto njih, medtem, ko je pa treba se odločiti o nivojskem pouku, ali ga bodo imeli ali pa ne, se pa odločajo o tem vsako leto posebej. To je kratenje pravic staršev, mi razmišljamo tudi o tem, da bi se obrnili še na kako drugo institucijo v povezavi s tem členom; tisto, kar bi pa vsekakor morali minimalno zdaj zagotoviti, pa je, da v zakonu ostanejo, v pravilnikih, tisti členi, po katerih smo začeli neke postopke in bi jih bilo - spodobno je, to upam, da razumejo vsaj pravniki in pravnice v tej dvorani -, da postopke tako izpeljemo tudi do konca. Zato mi predlagamo, da se to dopolnilo seveda sprejme.
Hvala lepa. Gospod Moge.
Hvala lepa za besedo. Ti členi v tem pravilniku, ki bi jih drugače, če bi zakon sprejeli v takšni obliki, kot je dopolnjen, bil posredovan državnemu zboru, bi delno omejili pravice, ki jih imajo starši in bi deloma tudi omejili delo strokovnih delavcev na šoli v zvezi s težko situacijo, ki bo čakala šolajoče se otroke, njihove starše in seveda tudi učitelje v šolah ob sprejemu tega zakona. Sam osebno menim, da so te zadeve tako spremenjene, če bomo dopolnjen zakon sprejeli, da bi kazalo ohranjati v pravilniku še člene, ki jim omogočajo dodatno posvetovanje, preden bodo kakorkoli otroci vključeni v nadaljnji izobraževalni proces. Zakaj? Zaradi tega, ker je, po mojem mnenju, šola eden izmed bistvenih dejavnikov življenja naše družbe v tem času, v tej civilizaciji, ki daje človeku zmožnost napredovanja, zmožnost duhovnega razvoja, kakor zmožnost tudi ekonomskega razvoja, če gledam človeka v luči tržnega sistema. Vsi pravimo, da je znanje naša prva vrednota in zato ni čudno, da vse države šolo poskušajo oblikovati tako, da je ta šola tudi delno storilnostno naravna. In če je storilnostno naravnana, mora biti taka šola tudi kvalitetna in smo priča v zadnjem času vedno večji dejavnosti, da poskušajo določene šole okvalificirati, čeprav sam kot učitelj pravim, da to ni dobro. V nekem kraju dobro vedo, ta šola je dobra, pravijo, druga ni, ampak za to nimajo nobenih meril in to delajo nekako po tistem občutku informacij, ki jih dobijo bodisi od otrok bodisi iz okolja. In če je tako, mora biti taka šola kvalitetna, torej želimo, da bi šolajoča se mladina imela kvalitetne šole, potem v kvaliteto nedvomno nedvomno v prvi meri spada tudi diferenciran predmetnik takšne šole. Ta predmetnik bo določal v veliki meri poleg ostalega tudi, ali bo taka šola določene programe kvalitetno izvajala ali bo taka šola imela programe, ki bodo na nekem nivoju manj kvalitetni od drugih in s tem diferencirala učence. Zakaj pravim, da bodo starši, torej njihove pravice, ki jih zajema ta poslovnik, tudi pred velikimi dilemami? Prav zaradi tega, ker je kar nekaj argumentov, ki bodo staršem povzročali sive lase pri nadaljnjem odločanju, še posebej, če bodo starši aktivno vključeni pri oblikovanju diferenciranega predmetnika. Naj jih naštejem samo nekaj. Prva stvar je vsem dobro poznana Žagarjeva študija nivojskega pouka in tista raziskava, ki jo je opravil zavod za šolstvo, dokazujeta, da je nivojski pouk bil dobro sprejet, da ga podpirajo tako starši, učitelji in otroci in da se z leti izvajanja tega pouka veča zadovoljstvo z njim. Zdaj bomo s sprejetjem takšnega dopolnjenega predloga zakona to reč postavili na glavo. Druga stvar je to, da strokovnjaki, kot je dr. Strmčnik, opozarjajo, da je nivojskost, taka, kot jo imamo uvedeno v Sloveniji, najprimernejša oblika pouka, ki omogoča vsem, dobrim in slabim, da dosežejo največ, kar zmorejo. Starši, ki imajo zdaj otroke v tem procesu, so se že počasi navadili na ta sistem, zdaj jim bomo pa servirali nekaj povsem drugega. Tretjič, nivojski pouk bo ugasnil, če ga ne bomo spodbujali. Mi pa s tem zakonom - to je moja osebna ocena - učiteljem in staršem dajemo s predlaganimi spremembami napačno sporočilo, in sicer: ne trudite se z nivojskim poukom, naj bo vsa Slovenija na tem nivoju in bomo vsi srečni in veseli. Četrtič bi lahko rekel, da smo imeli glede te diferenciacije že več takih poskusov, na katere so se tudi starši obilno odzivali. Naj omenim samo pokojnega dr. Pučnika, ki je želel imeti klasične gimnazije, torej bi diferenciral kar učence po četrtem letu, neko upokojeno ravnateljico osnovne šole, ki je to isto reč za dve leti podaljšala, tako da bi imela šestletne gimnazije, in tako naprej. Mislim, da vse te stvari, ki sem jih navedel, niso nikjer dobile popolne podpore in so vsa ta prizadevanja teh ljudi in krogov okoli teh ljudi, ki so to poskušali doseči, bila doslej brezplodna. Mislim tudi, da so spremembe, ki jih podaja vlada v zakonu, nejasne, med seboj izključujoče, gre za mešanje organizacije pouka in metod dela, predvsem pa vnašajo v sistem nered. Posledično bodo najverjetneje pripeljale do poslabšanja kakovosti naših šol, zato je še kako važno, da v tem pravilniku členi, ki smo jih dodali glede na dopolnjen predlog zakona, da se razširijo. Kaj pa pravice otrok, gospe in gospodje? Ti, ki bodo živeli v uradnih središčih, bodo morda deležni nivojskega pouka. Drugi, iz ruralnejših predelov, pa tega ne bodo deležni. Če se bodo družine selile - zdaj pa to pazite! -, ni jasno, kakšne bodo možnosti za obiskovanje šole z nivojskim poukom, ker zdaj zakon omogoča vsako leto odločanje o tem, ali se bo nivojski pouk izvajal ali ne. Se pravi, vsaka osnovna šola bo imela nekaj drugega na zaključku, jaz se bom pa z družino preselil, recimo, iz Maribora, kaj vem, da ne bom koga užalil, v Spodnji ta in ta, ta šola pa tega sploh ne bo imela, bo morda drugače diferencirala, tukaj bo prihajalo seveda do določenih težav, zato je dobro, da členi tega pravilnika, ki smo jih dali, ostanejo. Kaj pa pravice staršev, gospe in gospodje? Starši dejansko ne bodo vedeli, v kakšno šolo vpisujejo svojega otroka, saj se bo ta vsako leto na novo odločala o izvajanju nivojskega pouka, tako ne bo nič nenavadnega, če se bo otrok vpisal v šolo brez nivojskega pouka, nato ga bo eno leto deležen in čez eno leto spet ne. Mislim, da ta rešitev ni domišljena. Težav je še seveda več, lahko bi jih našteval še in še, ki se s sprejetjem dopolnjenega predloga zakona nakazujejo, še in še. Zaradi tega bi vas prosil in je dobro, da bi ta amandma, ki ga je vložila Liberalna demokracija Slovenije, sprejeli in poskušali še funkcioniranje ostalih točk, od pete naprej do devete, tako da bi lahko imeli, če bo to sprejeto, starši več možnosti pri odločitvah, kam bodo vpisali svojega otroka oziroma kako se bodo zavzemali pri izbiri nivojskega pouka. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim mag. Potrato.
Hvala. Jaz bo amandma Liberalne demokracije podprla zaradi tega, ker govori o zelo pomembni stvari. Ob zakonskih spremembah imajo pomembno vlogo tudi pravilniki. Moja izkušnja s pravilniki je taka, da ko smo lani spreminjali zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanju in nekaj v zvezi z učbeniki sprejemali, je eno leto bilo potrebno, da so ugotovili založniki, kaj to pomeni za učne zvezke. Odgovor ministrstva za šolstvo na to moje pisno poslansko vprašanje zvezano z delovnimi zvezki je res kronski dokaz, kako se lahko nekaj malega reče, pa nič ne pove.
Malo posluha, prosim!
Ključna beseda, ki jo poslušamo, je avtonomija. Vsi ti ukrepi, ki pa v šolsko zakonodajo naj bi vnašali avtonomijo, niso nujno zvezani s kakovostjo in ni pomembno toliko, ali je učitelj zase prepričan, da je avtonomen. Za učenca je izredno pomembno, da je učitelj dober in otroci imajo pravico do dobrega učitelja. Če so se prej izgovarjali na predpise, se bodo sedaj lahko zagovarjali na avtonomijo. In če novosti gledamo, ko naj bi lokalna skupnost posegala, ko naj bi starši dobili večjo veljavo, bodo lahko učitelju rekli: "Saj kaj te pa veže na določbe!", ali pa tudi vodstvo šole: "Saj ste avtonomni in lahko sprejmete tako odločitev." To pa postane sporno tisti hip, ko se zavedamo, da je osnovna šola obvezna, da bi morali vsi, učenke in učenci, dosegati neke temelje cilje in osvojiti osnovne standarde znanja, ti standardi znanja pa so ogroženi. Podpiram ta amandma zato, ker zagotavlja vsaj minimalno možnost staršem odločati o tem, in tudi učencem seveda, kako bo z njihovim razvrščanjem. Tisto, kar vidim iz sprememb zakonodaje v šoli, kakor jo sprejemam, pa je demontaža javne šole, ki gre v to smer, da se bo [[..]]
[[..]]Želim prekiniti tiste dodatne glasove, ki se oglašajo izza ozadja dvorane, in ne vas, magistrica Potrata.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik, ampak jaz sem "žumra" vajena in lahko govorim tako, da me ne bodo spravili iz tira. Hvala lepa.
Prav, potem pa nadaljujte tudi drugi z debato.
[[...]]Poslušajo pa tako ne. Tisto, kar sem želela povedati, je, da je zame načeta kakovost osnovne šole in da se peljemo proti tistemu, da bomo lahko vpeljali in imeli razloge za vpeljavo zasebnih osnovnih šol, ki bodo veljale za elitne, in peljemo se k tistemu, kar iz Amerike ali od kod drugod vemo, ko starši ob rojstvu že načrtujejo, na katero kakovostno, elitno šolo ga bodo vplivali, zato da bodo otrokov karierni načrt okronan s pomembno funkcijo ali pomembnim družbenim položajem. Zame se te spremembe, ki jih danes vpeljujemo s to novelo zakona, tako dolgoročne, da je nedopustno, da s tako lahkostjo sprejemamo o tem in da tako nič ljudi ne zanima, o čem teče beseda. Mi smo zadovoljni s tem, da je zapovedana samo notranja diferenciacija, ki jo mora dober učitelj z zakonskimi določbami ali brez zakonskih določb upoštevati, če hoče upoštevati učenca kot subjekt. Samo kdor ni nikoli imel pozitivnega odnosa do šole, s tem da je v šolo hodil ali pa v šoli delal zato, da bi kaj naučil, lahko brez zaskrbljenosti spremlja te spremembe, ki jih vpeljujemo v našo šolo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister s sodelavci, s sodelavko, kolegi in kolegice. Seveda sam bom podprl amandma, ki govori o dopolnitvi besedila k 7. členu tega zakona, kajti zelo pomembno se mi v izgradnji šolskega sistema zdi, kar govorim tudi iz svoje lastne izkušnje, da je treba pri uvajanju sprememb v šolski sistem te spremembe uvajati zelo načrtno in osmišljeno in pripraviti na uvajanje sprememb vse akterje, ki so pri tem sodelujoči. Pri tem mislim seveda v prvi vrsti na učence, učitelje in na starše. In seveda, ko govorim o tem, da vsaj ta amandma omogoča, da se bodo nekateri postopki, ki že tečejo in tečejo na podlagi sprejetega zakona, omogočali izpeljavo določenih ukrepov, ki na šoli že tečejo. Seveda si težko predstavljam, da bi danes nekomu padlo na misel, da bi spremenil pravila igre za nogometno svetovno prvenstvo, kajti mislim, da bi imel zelo čuden prizvok v javnosti. Mi danes to tukaj lahko počnemo, kajti smo pravzaprav v isti časovni dimenziji do pričetka novega šolskega leta, kajti vsi, ki smo kadarkoli delali v šolstvu, vemo, da se ob poteku šolskega leta izvedejo pravzaprav vse priprave za novo šolsko leto. Jaz lahko razumem, da gospoda ministra ne zanimajo te razprave in jih zelo nepozorno spremlja. Zelo pozorno, pa seveda spremljamo te razprave okoli teh vprašanj za spremembo zakona o osnovni šoli starši, ki imamo otroke v različnih stopnjah izobraževanja, in sam sem eden izmed tistih. In seveda, ko govorim iz svojih izkušenj tudi o tem, da ko sem vedno stopal v razred, sem vedno imel pred seboj to, da mi vsak učenec pomeni nekaj posebnega, za katerega moram pravzaprav narediti maksimalno, da mu bom ustvaril maksimalne pogoje na podlagi njegovih sposobnosti in predispoziciji, vplivov okolja in tako dalje, možnosti za dostopnost do osvajanja znanja. Hkrati seveda sem temu prilagajal oblike, metode dela. In velikokrat smo dobivali očitke, da se premalo ukvarjamo s tistimi, ki so ali v špici ali pa s tistimi ali pa predvsem s tistimi, ki recimo težko dosegajo uresničevanje ciljev, ki so pač pred učitelja, pred razredno skupnost skupno postavljeni. Zato so zelo pomembne poti, na kakšen način uvajamo spremembe v šolski sistem. In seveda jaz sem zelo pozorno poslušal, gospod minister, vse vaše interpretacije, ne samo danes. Premalo časa je, da bi lahko o vseh govoril, seveda, želel bi pa opozoriti na dejstvo, da ko se lotevamo sprememb - in vi ste danes rekli, da se sprememb lotevamo v osnovnošolskem sistemu zato, ker so uvedene oblike diferenciacije in navajate kot nivojski obliko kot edino -, seveda, izredno prizadele osnovne šole. Jaz bi vas tukaj prosil za jasen odgovor, na osnovi katerih podatkov, na osnovi katerih analiz se lahko jasno povedo utemeljitve, da so te oblike, torej diferenciacije z nivojskim poukom, zelo prizadele določene šole. Poglejte, jaz sem prepričan, da vam je ta študija zelo dobro poznana, ki govori o analizi nivojskega pouka. In ta analiza prav gotovo govori o tem, da je veliko vsebin z nivojskega pouka bilo zelo dobro sprejetih tako pri učiteljih, tako pri učencih, tako pri starših. Hkrati govori tudi o tem, da so določeni problemi, in jaz se tukaj lahko z vami popolnoma strinjam in strinjam s tistimi, ki govorimo, da je potrebno šolski sistem dograjevati. Ampak, ali ga lahko nadgrajujemo tako, da bomo v imenu avtonomije zahtevali od ravnatelja, da bo na svetu dobil podporo za tiste odločitve, za katere po mojem mnenju bi moralo biti soglasje, sprejeto v konsenzu, za slovenski šolski prostor, za slovensko družbo, na strani stroke in na strani tistega, recimo, ki ureja ta sistem. In tega mi danes na mizi nimamo, mi danes tega na mizi nimamo in postavlja se preveliko število odprtih vprašanj v interesu avtonomije, ki jo zagovarjamo skozi to. Skozi lastno izkušnjo lahko povem, da je avtonomija učitelja danes v osnovnem šolstvu, torej v šolskem sistemu, zelo zelo močno prisotna. In bi zelo rad opozoril na dejstvo, da ne gre enačiti, da bomo pa zdaj kar lahko rekli, da do sedaj avtonomije ni bilo, da bomo pa zdaj z dodatnimi oblikami možnostmi diferenciacije, za katere sem prepričan in se strinjam, da je potrebno voditi dialog; ampak prepričan sem tudi, da tako na hitro, tako brzopleto, brez strokovnih podlag bo lahko doživela takšna ideja in takšna sprememba zelo slabo realizacijo v praksi. Vprašam se, gospod minister, na katerih stališčih stroke, na katerih vaših ugotovitvah boste lahko utemeljili, da bo takšen ukrep prinesel bistveno povečanje ali pa povečanje kakovosti v osnovnošolski sistem. Jaz do danes nisem slišal argumentov, da boste lahko tako, "ad hock", arbitrarno zagotavljali povečanje kakovosti z uvedbo tega sistema. Sprašujem se, kakšna bo odgovornost? Odgovornost pred nami, starši, odgovornost pred generacijami, ki bodo vključene v ta proces izobraževanja, če bo šlo kaj narobe: ali bodo za to krivi starši, ki bodo v svetu potrdili nek koncept, kajti ravnatelj bo imel vedno "way out". Jaz sem predlagal, organ šole bi lahko to spremenil in starš ne hudega sluteč bo lahko kritiziran od drugih staršev, zakaj ni sprejel drugačnega koncepta. Sprašujem se, ali bo nam, staršem omogočeno, če se ne bomo strinjali s tem konceptom, ne glede na to, da bomo vezani na obvezni vpis v osnovne šole po teritorialnem načelu, imeli možnost vpisa svojega otroka v tisti šolski okoliš, v tisto osnovno šolo, ki bo po mojem mnenju ali po mnenju kateregakoli starša s takšnim ali drugačnim vedenjem imel ustrezne oblike diferenciacije. In sprašujem se, ali bodo vsakoletne spremembe omogočale tudi to, da se bom lahko tudi jaz kot starš sproti odločal za prepise z ene in na druge šole. Seveda, tukaj se mi zdi veliko teh rešitev spornih, pri čemer pa opozarjam na ta vprašanja zaradi tega, ker zagotavljate čim večjo avtonomijo. Torej, čim večjo avtonomijo, in če zagotavljate to večjo avtonomijo, potem moramo seveda to avtonomijo zagotavljati pravzaprav na teh vseh odprtih vprašanjih. Seveda, zato, gospod minister, pričakujem, da bomo dobili nekaj odgovorov na to temo, hkrati pa seveda želim, da bi s sprejetjem tega amandmaja, ki govori o tem, da tisti, ki so že izpeljali določene postopke, bodo lahko ravnali v tej smeri tudi naprej, s tem da določila v tem pravilniku ostanejo v določenih točkah nespremenjene. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, spoštovane kolegice in kolegi, ministrstvo s sodelavci. Glejte, sedaj, ko poslušam to razpravo in to nezaslišano demagogijo, kaj vse se podira na šolskem prostoru v Sloveniji,moram reči, da če vas ne bi poznal nekaterih poslancev ali pa gospe poslanke, da bi res mislil, da se na Slovenskem dogaja neka strašna apokalipsa. Da bo, kot je bilo rečeno, da je to proces razgradnje osnovnega šolstva na slovenskem. Dobesedno, da ni prejšnji minister rekel skoraj, da bo minister Zver minister, ki bo po Mariji Tereziji ukinil šolstvo na Slovenskem: ona ga je vpeljala, on ga bo ukinil. In govorite o radikalnih posegih, potem uporabljate gospa Potrata, da bo načeta kakovost osnovne šole in seveda klasični arzenal populizma, demagogije, na nekem mestu všečnega govorjenja - skušate na vsak način zastrašiti ljudi: zdaj bodo pa privatne šole, dela se teren za privatne šole, večina otrok ne bo nič več vrednih, pa ne vem kaj vse. Jaz pa moram povedati, da se ne ukvarjam s tem področjem, ampak žena pa je kljub temu učiteljica v osnovni šoli. In vam povem, da so bili učitelji vedno zelo zaskrbljeni nad nestvarnostjo vaših rešitev, prejšnjih, in zaradi tega bom podprl premik v smeri večje avtonomije in notranje diferenciacije in ne bom podprl tega vašega amandmaja, ki gre v smer ustaviti se, izstaviti vse. Namreč, to nasprotovanje izvira iz ideoloških razlogov. Šola je bila v preteklosti zlorabljena in izkoriščana za nazorsko propagando, subtilno, med vrsticami. Seveda razumem, da vam proces sproščanja šole, večja vloga učiteljev ni všeč, da bodo proizvod tega bolj samostojne osebnosti otrok in ljudi, ko bodo končali šolanje, in to nekaterim političnim strankam, nekaterim ideologijam ni všeč. Samostojna osebnost je za nekatere problem. Moram tudi s tega mesta povedati, da mi je ravnatelj pripovedoval, ko je bil na začetku mandata te vlade posvet ravnateljev, da je soprog naše poslanke, verjetno ima nek resor v šolskem sistemu, ne vem, izrazito izkoristil za propagando zoper - kaj vse se bo zgodilo, kako strašne stvari se bodo zgodile! Odkrito agitiranje zoper oblast, ki še ni začela dela! In moram s tega mesta opozoriti, da je takšno zastraševanje slovenskih državljanov in uporabljanje nepravih kvalifikacij, neresničnih stvari, kaj vse se spreminja - gre za izboljšanje tega, kar je bilo nestvarno, neživljenjsko, kar je tudi ne nazadnje preveč stalo, in za ukinitev nekaterih elementov, ki so se jim uprli učitelji, starši in vsi. Tu pa zastrašujete z nekimi nemogočimi metodami.
Gospod Jerovšek, dolžan sem opozoriti na 7. člen in amandma. [[Oglašanje iz ozadja.]] Prosim, brez dodatnih pripomb.
No, saj vaši poslanci so lahko žaljivi, to je dovoljeno [[...]]
Ne, saj bom opozoril tudi našega poslanca. Želel bi, da vodimo razpravo res o amandmaju in členu.
Govorim o tem, da sem proti temu, da se zaustavlja ta proces postopne normalizacije osnovne šole. Ta reforma, ki je bila v preteklosti narejena, je bila neživljenjska, nestvarna in tudi ne bi rodila dobrih posledic in seveda zaradi tega tudi ne bom podprl tega amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospo Uhanovo.
Hvala lepa. Res je samo en amandma, pa je pri tem prilika, da se govori o vsem. Mislim, da so ga tudi zaradi tega vložili. Rada bi povedala, da s to novelo zakona ne ukinjamo nivojskega pouka, ker največji strah je v tem, da je nivojski pouk dober, pa da ga ukinjamo. Jaz sem tudi povedala, da ga v Novi Sloveniji ne pozdravljamo zaradi tega, ker grupira otroke po znanju, po trenutnih sposobnostih, ne pa po tem, kaj je v bistvu otrok sposoben doseči. Zato se nam tudi zdi nesmiselno grupirati otroke v tako rani mladosti, kajti če je osnovna šola obvezna, je prav, da dobijo vsi otroci temeljno znanje in temeljno razlago. Spominjam se, ko sem hodila na predstavitev nivojskega pouka, preden je moja hčerka šla v nivojski pouk, ko je razlagal ravnatelj naši ravnateljici in pa staršem, kaj je nivojski pouk. Tudi on je dal banalen primer in je rekel, bom dal mizo, miza ima štiri noge in ploščo zgoraj; to je, recimo, za prvi nivo. Za drugi poveš, da lahko miza stoji v sobi, je zraven stol ali pa še kaj, za tretji nivo pa tudi funkcija mize, in tako naprej. [[..]] [[Medklic iz klopi.]] [[..]]V takšnem smislu so razlagali in jaz sem si predstavljala in tudi dejansko je tako, da prvi, najnižji nivo ne dobi vse razlage. Meni se zdi ta zakon protiustaven, ne pa tisti, kot zdaj pravite, da so nove oblike protiustavne. Kajti, jaz želim, da tudi moj otrok, tudi če trenutno, recimo, se nekomu zdi, da ima za dve znanje, da tudi on dobi razlago malo širše, ne samo tisto, kar mislijo, da je ta otrok sposoben v tistem trenutku dobiti. In zato se mi zdijo nove oblike prav tako sprejemljivejše tudi zaradi tega, ker število učiteljev ostaja glede na to, da se število otrok zmanjšuje, se povečuje delež vložka države v znanje, v otroke. In prav je, tudi v prvem razredu že poznamo, recimo, da sta dva učitelja hkrati v razredu in se eden ukvarja s tistimi, ki so mogoče slabši, drugi s tistimi, ki so bolj nadarjeni in tako naprej. Bistvo pa je, da morajo osvojiti osnovno znanje in ga tudi preseči. In ne vem, zakaj smo mi tako papeški, ko smo uvajali nivojski pouk so bistvu ga nekatere skandinavske države že ukinjale. Pa kot rečeno, nimam nič proti, se mi pa dopade, da dajemo tudi to možnost, da se zdaj odločajo starši in učitelji - spominjam se, nisem bila med bolj glasnimi na šolah, ker nisem poznala, kakšen je nivojski pouk, pa tudi zdaj si ne domišljam, da ga poznam na osnovi svojih otrok, ampak so se mnogi starši, tudi učitelji oglašali, pa je bilo: "Pst, tako je, to je minister predpisal!" Pa spet, ko smo kaj predlagali: Tako je, nič se ne da spremeniti!" Zdaj pa imajo starši možnost in tudi odgovornost in me prav zanima, koliko staršev se bo odločilo, da bo predlagalo, da spremenijo nivojski pouk, ali pa učitelji. Tudi učitelji so rekli - lahko se smejete, gospod Gaber, ampak pravijo: "Saj tudi jaz nisem za to, ampak ne smem nič reči, ne smem nič reči." Ali se je smelo kaj reči v šoli? Ni se smelo reči. In prvo, kar je bilo, če bomo nivojski pouk ukinili, boste na cesti - 500 učiteljev naj bi bilo na cesti. In po tej noveli zakona ne bo noben učitelj odveč, vsak je potreben tudi za dvig nivoja, tudi za dvig znanja. Tudi nacionalno preverjanje oziroma TINS-ova raziskava je pokazala, da naši učenci nimajo najboljšega znanja oziroma da bi si želeli, da bi imeli boljše in je prav, da država več vlaga tudi v znanje in dosežke naših otrok. Tako mi bomo to novelo podprli, ne bomo pa podprli tega amandmaja, ki mislim, da je samo zato, da briše ostale možnosti in da ostaja edino zveličaven tako imenovani nivojski pouk.
Hvala. K besedi vabim gospoda Kokalja.
Sicer se opravičujem, nisem uspel slediti razpravi od začetka, vendar mislim, da je sedaj ustrezen trenutek, da povem tudi svoje stališče. Moje stališče je gospod, takratni minister, leta 1995 slišal in dobil podkrepljeno s strani 95-ih takratnih županov, med drugim je bil podpisan tudi gospod Rupel, ko se je devetletni oziroma nivojski pouk uvajal na silo, z zvijačo in s podkupovanjem. Taka je bila situacija. V peticiji, ki smo jo podpisali župani, smo zahtevali, da se usklajuje reforma šolskega sistema z lokalnimi skupnostmi, ki so po zakonu ustanoviteljice. Prav tako smo zahtevali tudi v imenu staršev, da se usklajuje s predstavniki staršev, obe pobudi sta bili povoženi z besedo gospoda takratnega ministra, "še dovolj oblasti boste imeli." In seveda, glede na to, da sem bil pozneje tudi župan, sem videl, sistem osnovne šole je šel v popolnoma hermetično zaprt sistem, ki je bil praktično dirigiran politično s stani ene same osebe, ministra za šolstvo, v osebi gospoda Gabra. Preko institucij, formalnih, se praktično ni dalo vplivati na nič. Osnovni program je predpisan, finance so s tem pogojene, investicije, ki so jih potegnile za seboj spremembe v takratnem šolskem sistemu. so bile katastrofalne. Politično se je investiralo v te investicije in se je delalo ponekod nesorazmerne prostore, drugje, kjer so ljudje rabili pa za osnovno preživetje, se pa ni investiralo nič. Govorim o tem, da so se pojavili zelo hudi investicijski stroški tudi zaradi potreb nivojskega pouka, organizacijsko so bile prve šole, ki so šle v to, dobesedno podkupljene, skupaj z občinami so dobile dodatni denar, tiste, ki so potem morale iti, pa seveda nič in tako je [[...]]
Gospod Kokalj, morda ste prej preslišal moje opozorilo, da bi vendarle kazalo razpravljati samo o členu in samo o amandmaju, če ne odpiramo splošno razpravo o zakonu in lahko podaljšamo debato za cel dan.
Govorim o nivojskem pouku, gospod Pavliha in kako se je zadeva začela in zakaj smo tam, kjer smo sedaj in zakaj je [[...]]
In zato tudi jaz v večih nivojih non stop opozarjam.
Ali lahko govorim?
Prosim lepo.
Potem pa čakam vaš narek, kaj lahko govorim, gospod Pavliha.
O členu in o amandmaju poslanske skupine LDS. Na to opozarjam in vas in na desno in na levo in sredino. To je moja dolžnost, po poslovniku.
Moja pravica pa je, da povem o nivojskem pouku to, kar mislim. Ali se amandma dotika nivojskega pouka, gospod predsedujoči? Prosim.
Seveda vse, ampak govorimo - po tej logiki seveda lahko odpremo ponovno splošno razpravo o zakonu, ampak v dvomu seveda ne bom kratil pravice govora, govorite, kar pač želite. Prosim.
Hvala lepa. Jaz to spremembo zakona, ki je predlagana, razumem kot en zelo, bom rekel, po moji oceni šibek premik zadev v smer sanacije situacije, v katero smo bili pripeljani. In seveda ta amandma, kolikor ga jaz razumem, poskuša na nek fin način zadevo pravzaprav ustaviti, če jaz prav razumem amandma. Če se pa motim, bo pa verjetno druga stran drugače to povedala. Vsekakor moram reči, da dobrih namenov na tem segmentu nekdanjemu ministru ne morem pripisati; iz izkušnje enostavne ne gre. In končno, jaz upam, da bo sprememba tega zakona pomenila, da se bo zadeva začela normalizirati in da bodo naši otroci v osnovni šoli izobraževani v osnovnih zadevah in bo spodbujen cel sistem v to smer, da se bo omogočalo spoznati njihove talente in bo tudi potem šolski sistem cel nadgrajen, ki sedaj ni nadgrajen s tem, kar se je vpeljalo. Mislim, da je treba nujno situacijo sanirati, kajti, diferencirane otroke dobimo na koncu osnovne šole, vendar nadaljevanje šolanja temu ni prilagojeno in nima nobenega smisla: prvič organizacijsko, drugič tehnično, tretjič finančno, četrtič pa lahko rečem, da kljub temu da so se šole zelo potrudile in postavile nivojski pouk, so šole glede na pogoje med seboj, in s tem tudi otroci, v neenakopravnem položaju. So v neenakopravnem položaju, ker si ne morejo privoščiti vsega, kar bi, recimo, otroci in starši želeli. Mislim, da pa ta sprememba prinaša v določenih okvirih vsaj to, da si bo posamezna šola, glede na njene možnosti in glede na ambicije staršev, poskušala prilagoditi sitem, pač še vedno nivojskega pouka, če bo tako želela, temu, kar lahko da od sebe. Mislim, da takih razlik več ne bo glede na to, kar bi starši želeli za svoje otroke. Kot sem že rekel, tega amandmaja jaz ne podpiram, ker ga razumem tako, kot sem rekel, da na nek način poskuša nevtralizirati ukrep, ki ga zakon prinaša, če pa se seveda motim, pa seveda verjetno bom dobil dodatno obrazložitev. Toliko samo, pa gospod predsedujoči, res je zelo težko razpravljati o tem, kdaj neha veljati nek pravilnik, veste, in do kdaj se druga zadeva zaključi, potem o tem sploh razpravljati ne moremo, če ne moremo razpravljati o vsebini, ker stvar sama pa zadeva vsebino v končni fazi. Hvala.
Hvala lepa. Saj me dobro poznate, da sem v dvomu vedno naklonjen debati in temu z česar izvira beseda parlament, tudi to, seveda vsem dovoljujem, da govorijo o čemerkoli, naj bo vsaj malce povezano z osnovnim šolstvom. Gospod Gulič, vaša je beseda.
Moram reči, da sem se, spoštovani predsedujoči, mislil odpovedati svoji besedi zaradi tega, ker pač se mi zdi pa vendarle pomembno, da lahko govorimo, sploh zaradi tega, ker gre za zakon po hitrem postopku in pač drugih priložnosti ni bilo. In o tem bi rad vendarle nekaj besed rekel. Šolstvo je investicija v prihodnost in se mi zdi, da je tako pomembna materija, s katero se mora ukvarjati državni zbor, da je seveda in hitri postopek in že to, da gre za čisto navadno večinsko glasovanje, premalo. Tukaj bi morali biti veliko bolj soglasni, kadar gre za kakršnokoli poseganje v tako občutljivo temo in seveda v čisto pravzaprav vse državljane in državljanke Republike Slovenije. To, da je zdaj na nek način prepuščena avtonomija mi ne pomeni, avtonomija, prepuščena učiteljem, staršem, otrokom in ne vem komu še vse, mi pravzaprav ne pomeni nič drugega kot to, da se minister noče ukvarjati s tem, da bi to odgovornost pač prepustil nekomu drugemu, pa naj se potem ubada seveda sam tudi z vsemi posledicami. To seveda ni svobodomiselnost in svobodoljubje, ampak je čisto navadno udobje za ministra in seveda tisti, ki tako gledajo na to, mislim, da ni dobro, da je minister. Ni dobro, da na eni strani omalovažujoče sprejema vse, tisto kar pripoveduje stroke ali pa kar pripovedujejo različne stroke, ker pripovedujejo, tisti, ki v resnici delajo v šolah in ki zelo dobro vedo, kaj morajo početi, po drugi strani pa gre tudi za brezbrižnost, bo že nekako. Takšen odnos seveda ni konstruktiven in je pripeljal pravzaprav do tega, da se nekaj na hitro spet spreminja po nekih "by passih", da se sicer res tako v narekovajih "ne ukinja" nivojski pouk ampak, da se pa seveda omogoča na vse načine čim hitrejša in čim lažja ukinitev. Najprej, pravzaprav onemogočanje tega, da to sploh lahko dobro deluje, potem pa seveda ugotovitev, da ni dober in na koncu čisto navadna likvidacija. Zaradi tega seveda tega zakona ne bom na noben način podprl. Celo dobre rešitve, ki bi morda lahko bile v njem, so na ta način prerazvrednotene. To se mi zdi pa zelo slabo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Moge.
Samo popolnoma kratek komentar. Mislim, da pri sprejemanju tega zakona in komentarji, ki so potem sledili, v LDS tega nismo počeli, bi bilo treba reči, da bi takšne zakone morali sprejemati s konsenzom, ne pa z zakoni, ki jih je sprejemal državni zbor, potem bivšega ministra polivati z gnojnico. Ko smo prej sprejemali na šolskem polju zakone, je bila tukaj neka pozitivna energija v današnjem smislu povedano, saj je na primer nadškof Anton Šuštar v osebnem pismu ministru z dne 3.2.1995 izrekel vse priznanje in iskreno zahvalo za dobro pripravljeno belo knjigo ministru in sodelavcem. In napisal: "Prepričan sem, da bo tako solidno delo trdna podlaga za razpravo o vzgoji in izobraževanju pri nas." Imam kup opozicijskih in pozicijskih, ki so podprli cilje, ki so se podprli in smo delali z roko v roki. Zdi se mi pa, da premalo upoštevate to, da so vam ljudje dali oblast - ne v last, ampak - da so vas pooblastili za to, in po mojem mnenju premalo upoštevate javno mnenje, premalo upoštevate stroko, imate enkrat študente na ulici, enkrat sindikate na ulici in opozicijo nonstop na okopih. Seveda ne povsod, samo na nekaterih področjih. Zato bi jaz rekel: umirimo malo žogico, dajmo si roke in poskušajmo to na drug način reševati. Kajti zakon, takšen je, če bo sprejet, bo pomenil to, izobrazba ti daje vzpon ali pa padec v osebnem življenju. In bomo pošiljali, če bomo to sprejeli - po mojem mnenju, pa lahko da se motim, ampak tudi stroka temu potrjuje -, učence osnovne šole v severno triglavsko steno ne da bi bili za to dobro izurjeni. In to je državna škoda, zato poskušajmo to bolj s strpnostjo obravnavati, poskušajmo priti do skupnih rešitev, ne pa trmasto ostati vsak v svojem okopu.
Ja, gospod Moge, tudi vas sem dolžan opozoriti, da to ni bila razprava glede člena in glede amandmaja, ampak, kot rečeno prej; očitno vse moje besede trčijo ob steno, zato prijazno vabim tudi naslednje razpravljavce, da govorijo, kar jim pač leži na duši. Besedo ima gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister s sodelavci! Danes v tej razpravi izrečene misli me nekako navdajajo z nekimi čudnimi občutki, seveda ne pri vseh, ampak pri nekaterih. Moram pa priznati, da me nekatere besede spominjajo na tisti čas, takoj po volitvah. Takrat se je na veliko govorilo, pa pisalo, da se bo senco zatemnilo, da ne bo več vzhajalo na vzhodu, da trava ne bo več rasla, vse se bo podprlo, gospodarstvo se bo sesulo, danes že čujemo o demontaži šolskega sistema. Ampak glej ga zlomka bi rekli: sonce še kar naprej vzhaja, res, da je včasih dež, še posebej, če so demonstracije,; trava je še vedno zelena, zelo bujno raste, in tisti najbolj kritiziran minister že od vsega začetka, dr. Bajuk, ki po nekaterih sploh ni znal ločiti bankovca od kovanca, je postal kar naenkrat minister za finance leta Evropske unije; gospodarska rast se zvišuje, popravljajo se kazalci navzgor, Evropa nam to priznava. Smo edini v Evropski uniji, ki smo dosegli konvergenčne kriterije. Se pravi, tisti strah na začetku ali tisto strašenje je bilo čisto odveč. In enako, sem prepričan, se bo zgodilo tudi na šolskem področju: Nobene demontaže šolskega sistema, osnovne šole ali česarkoli drugega ne bo, vsaj jaz tega ne vidim. Je pa nekaj drugega res, da je bila šola do sedaj strogo zbirokratiziran sistem. Ne vem, ali sem ravno jaz imel to srečo, da sem se s pedagogi vedno pogovarjal takrat, ko so kar naprej jamrali, da morajo izpolnjevati neke obrazce, pa neka poročila pisatI, zato ker so imeli ta seminar, pa morajo to narediti, pa ono pripraviti, da bodo lahko to uvedli - živ birokratski sistem, nič drugega. Verjetno so imeli tudi še kaj časa za pedagoški proces, verjetno so še uspeli priti v razred. Vse je bilo predpisano, vse je bilo enostavno uniformirano, nihče od učiteljev ni smel delati kaj po svojih kreativnih zmožnostih, sposobnostih ali kaj podobnega. Jaz sem v tej dvorani že večkrat govoril o nekem nezaupanju do učiteljev. Saj mogoče to ni bilo mišljeno, ampak sistem je tako izpadel. Če učitelj lahko gre samo po neki poti in ne more nič levo nič desno - pa tu ne mislim ideološko levo pa desno - ali nič odstopati od tistega, potem to prav gotovo ni dobro. Enako je pri nivojskem pouku. Če je vse zapisano, vse določeno, to prav gotovo ni dobro, že občutek ni dober. In to, da bo nekaj drugače ali pa vsaj malo drugače, da ne bo treba vsega predpisati, da bodo učitelji lahko tudi kaj po svoje naredili, mislim, da je že to za učitelje malo bolj sproščujoče, in mislim, da to pomeni malo več avtonomije učitelja in navsezadnje pomeni tudi bolj sproščen učni proces in to pomeni malo več zaupanja do učiteljev. Mogoče se učitelji sploh niso več zavedali, da imajo vse predpisano in da je to nezaupanje do njih. Jaz si v prvi fazi to predstavljam, to je zame nezaupanje, če mi nekdo čisto vse predpiše, kako lahko delam, pa kaj moram, nič pa ni prepuščeno meni, da bi tudi lahko kaj po svojem prepričanju, pa ne ideološkem, da se razumemo, mogoče po svojih kreativnih sposobnostih, ki jih nekdo ima, da lahko tudi nekaj takega pokaže. Sami smo hodili v šolo in se nam je zdelo zelo primerno, zelo dobro in zelo zanimivo, če nam je učitelj kaj izven tistega strogega konteksta povedal. Pa ni treba, da je bilo tako cel mesec, ampak mimogrede, da nam je prikazal tisto zadevo iz prakse, recimo. Da ni bilo strogo da, ne, da, ne, to pa ono pa tisto, pa piflanje letnic, pa številk, pa koeficientov pa faktorjev, pa ne vem česa vse; tistega pa potem v praksi nisi znal nikoli uporabiti. Za to gre. In to pomeni tudi večjo odgovornost za pedagoške delavce, ampak sem prepričan, da se oni tega ne bojijo. Ravno obratno, oni si tega želijo. To pomeni tudi, da bodo lahko UČITELJI bolj inovativni, ne trdim, da do sedaj niso mogli biti, ampak bili so omenjeni. Če si ti v neki ozki obleki, se niti razgibati ne moreš. In enako se mi zdi tu pri pedagoškem procesu. Zato seveda tega amandmaja ne bom podprl, ker pot, ki je nekako začrtana, se mi zdi, da omogoča več kreativnosti in iznajdljivosti in pa večji prikaz sposobnosti učiteljev. Jaz sem prepričan, da učitelji so zelo sposobni, ampak če so kar naprej v neki ozki obleki, saj ne morejo vsega pokazati. Jaz ne krivim učitelje, do sedaj niso mogli biti ne vem bolj kreativni, inovativni, ker so pač imeli vse predpisano, je pač tako. S tem se moramo sprijazniti. In za to tudi ni slučaj, da se ravno sedaj pojavljajo glasovi, da je bojazen, da otroci v vseh šolah ne bodo imeli enake izobrazbe. Jaz sem prepričan, da bodo imeli tisti primeren nivo vsi, samo ene šole se bodo pa pokazali malo boljše, zato ker bodo dali učitelji malo drugačen pristop imeli, s tem večjo tudi odgovornost prevzeli, tudi starši bodo verjetno dali kakšne ideje, tudi bodo oni verjetno dali. Neka šola bo izstopila bo iz tega sistema dobrega povprečja, bom rekel, izstopila in glej ga zlomka, to je pa pri nas hudo narobe, če bi neka šola pa neki učenci, ki hodijo na to šolo, imeli nekaj več znanja, nekako drugače, nekako bolj kreativno gledali na celo zadevo, zato ker vsi moramo biti enaki, unificirani, bog ne daj da bi eden odstopil, navzdol še mogoče lahko, ampak navzgor pa sploh ne. Meni je žal ali pa k sreči, v svetu in pa tudi v Evropi se pojavlja rangiranje: dobro ali slabo, isto bo v šolskem sistemu. Evropa je tik pred tem, da začne z resno to zadevo tudi na drugih nivojih ne samo v osnovni šoli. Rangirati zadeve, se bodo univerze, srednje šole, posamezne fakultete pa tudi osnovne šole v posameznih državah. Do tega bo prišlo. Če imamo vse predpisano, potem do tega ne more priti. To bo eno dobro izhodišče tudi za šolanje za naprej, ker naši otroci bodo verjetno tudi šli na tiste šole, potem naprej, tiste ki niso več obvezne, tam kje bodo imeli višji rang. In prej kot bomo to v Sloveniji spoznali, tem boljše bo, tem več teh otrok bo ostalo na šolanju doma. Osnovna šola je prav gotovo pripravljalnica za bodoče življenje. Imel bi še veliko povedati, ampak bodo verjetno še moji kolegi tudi kaj dodali k temu. Jaz tega ne bom podprl, zato ker menim, da malo bolj sproščujoč in malo manj unificiran učni proces in vse, kar je v zvezi s tem, ne škodi kvečjemu lahko se rodi kaj dobrega, kaj boljšega, kajti življenje ni samo predpisovanje in živeti v tisti strogo ozki obleki, ampak je še tudi kaj drugega. Prej bomo tudi naše otroke na to naučili, tem lažje jim bo potem v življenju, in mislim, da bo to velika popotnica za njih bolj kot, mogoče, če znajo nek koeficient na pamet, pa ga znajo vsi tudi opolnoči ali pa ob treh zjutraj, če ga zbudijo. Zato ker tisti koeficient se da videti tudi v priročniku, in zato imamo priročnike, ali kot knjigo, ali pa kot internet, ali pa še kot katerakoli drugi učni pripomoček. Zato, seveda, tega amandmaja ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Soka.
Hvala za besedo, spoštovani minister, sodelavci. Amandma, tak kot je, ni seveda nič posebnega sam po sebi, daje pa neko možnost, da razpravljamo tudi širše. Ker govori o nivojskem pouku, je seveda potem tu možno s strani poslanca povedati, kaj si o tem vsakdo izmed nas misli. Ker sem bil že v prejšnjem sklicu kot poslanec prisoten, seveda vem, da prejšnji minister predlogov iz opozicije nič kaj dosti ni upošteval, ampak jih nič ni upošteval, in če bi to držalo, kar je kolega Moge povedal, potem seveda ne bi imeli celotnega gibanja "šola po meri človeka", ki je zbrala celo ekipo strokovnjakov s tega področja ravno zaradi tega, ker jih je minister iz tega procesa priprav in odločanja izločil. Kar se pa tiče samega nivojskega pouka, tudi sam mislim - in ko sem hodil v šolo, ki ni bila tako slaba, kot se danes poskuša pokazati -, da je treba vedno znova ta šolski sistem spreminjati, sam nisem pristaš tega, je bilo takrat pač tako, da smo vsi otroci bili v razredu, vsi smo dobili isto snov, potem pa je na primer pri tistih težjih predmetih, kot je matematika, bila organizirana neka dopolnilna ura, kjer so tisti, ki so bili nekoliko boljši, pomagali tistim, ki so bili slabši, na koncu smo pa vsi, ki smo prišli, za nagrado še imeli plesne vaje. In že takrat sem torej čutil, da je šlo za izredno dober model, saj ga je učitelj sam uvedel, ni ga uvedel socializem, ampak tisti učitelj, ki je bil tam, ga je sam uvedel in na takšen način pač otroke naučil maksimalno matematiko, potem pozneje pa mi je rekel: "Veš, ko sem to takole prakticiral, sem že med vami videl, kdo bi bil primeren za učitelja." Seveda so potem tudi takole svetovali učencem, kam se naj vpišejo, se pravi en odličen model, kako so že skozi to nekako dobili v vpogled, kdo bi pa bil za ta poklic, se pravi se je to pokazalo v tej solidarnosti med učenci. Škoda, da nismo te avtonomije prepustili šolam, da bi lahko na takšen kreativno všečen način oblikovale naš šolski sistem. Mogoče bi bil danes drugačen in to pravzaprav razumem kot tisto fleksibilno diferenciacijo, če je kaj, je to sigurno bila. Torej, to sem pač moral povedati, ker sem tudi hvaležen temu učitelju, ki je to na takšen način peljal in ki nas je vedel zainteresirati, se mi zdi, da smo se skozi to tudi naučili vsaj za silo plesati, kar danes naši mladi velikokrat ne vedo. Da bi si izbirali učence na osnovni ravni, osnovni šoli, ki je obvezno šolo, v katero bodo hodili, veste, tudi tega si ne želim, kajti otroci, ki skupaj v nekem okolju živijo, je prav, da skupaj hodijo v šolo, to pomeni nek način socializacije, druženja. Da bi že v osnovni šoli, na tej mladostni stopnji začeli takole spodbujati na boljšo in slabšo šolo, ne vem, meni se to ne zdi dobro. In še eno zadevo bom povedal v zvezi s to večjo avtonomnostjo šole in učiteljev, ki bi jim jo morali dati, mi je hčerka pripovedovala, to je sedaj že precej časa, ker je že v tretjem letniku gimnazije, ampak ko je bila v osnovni šoli, je dobila vprašanje, naj pove razvojni nauk človeka. Ker smo jo doma učili, da je bog naredil človeka, je tudi ona tako odgovorila. Sicer se je učiteljica zelo dobro znašla, ja, tako te učijo doma, ti pa sedaj povej tako, kot te učimo v šoli, in je potem še ponovila tisto znano Darwinovo teorijo nastanka, pa sem se ob tem vprašal, zakaj pa ne bi dopustili, da vendarle lahko otroci na tej stopnji in s pomočjo učitelja oblikujejo nek samostojen pogled, ne pa da morajo biti okalupljeni in točno povedati, ne vem, pri zgodovini do pikice tako, kot v knjigi piše, vse letnice in še vse vejice in pike. Takšen pristop sigurno ne prispeva k tisti kvaliteti, ki si jo želimo. In za konec še en stavek. Poglejte, o nivojskih nivojih ljudi takole predalčkati, kot si je naš poslanski kolega Gaber zamislil, sam osebno poznam eno, danes že gospo, ki je bila kandidatka, takrat smo rekli, za pomožno šolo, danes rečemo temu drugače oziroma teh posebnih šol ni več, ampak danes ima taista gospa dva doktorata. Neka zadeva se v nekih letih lahko povsem drugače odvija kot pa pozneje in tudi o tem je treba razmišljati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Germič.
Hvala lepa. Jaz bi samo želel reči tole. Strinjam se, ko govorite, da ne ukinjate nivojskega pouka z besedilom zakona, ampak spomnil bi na besede, da ste že ob uvajanju nivojskega pouka kot oblike diferenciacije želeli, da bi ga odneslo. In način, kako to danes spreminjamo, gre v to smer, da bi ga odneslo, vsaj tako je bilo z vaše strani, gospa Uhanova, rečeno tudi na odboru. Tukaj vas samo opozarjam, da danes je nekaj let minilo od takrat, ko ste vi želeli to odnesti, danes imamo analizo posledic uvajanja. Vidimo, da so dobro sprejete vse te oblike, ki so bile v tem času narejene, in se mi zdi škoda sedaj vztrajati pri odločitvi, ki ste jo imeli pred nekaj leti. Nadalje bi želel samo tole reči. Če govorite o tem, da je bila obleka tako ozka pri učiteljih, pri ravnateljih, pri vseh tistih, ki so kreirali šolsko polje, bi vam samo tole rekel; poglejte si letne delovne načrte šol, poglejte si letne delovne načrte aktivov učiteljev v teh šolah, poglejte si vlogo staršev, poglejte si vlogo tudi okolja, v katerem smo, in boste videli, koliko je tukaj ustvarjalnosti, koliko je bilo tukaj različnih možnosti za uveljavljanje, koliko je projektov, ki so se uveljavljali. Jaz govorim tukaj pač na osnovi dejstev. Lahko bi vam prinesel te dokumente in želim si glede na to, da je ta analiza bila narejena v letu 2005 in zaključku 2006, upam, da so takrat lahko govorili tisti, ki so imeli možnosti soustvarjati to analizo, da so lahko povedali resnico, kajti v tem obdobju je dr. Gaber bil v situaciji, ko ni bil več minister. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marinič.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči, spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Amandma k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli k 7. členu, ki ga želim utemeljiti s tem, da ga ne bom podprl, bom podkrepil s konkretnim dejstvom. Težko se namreč odločam o pomembnih zadevah, kot nedvomno šola je, kar tako na pamet ali brez neke pomoči. In že na odboru za kulturo, šolstvo in šport, ko smo obravnavali to tematiko, sem si že pred letom zagotovil en sistem in način dela, tako da se o konkretnih zadevah posvetujem malce z učitelji, ravnatelji, ravnateljicami, da bi mi bilo pri mojih odločitvah čim lažje, da bi, bom rekel, bil moralno čist in da bi počenjal tisto, kar je dobro na eni strani za starše, delavce šole in za otroke. Naj vam, spoštovane kolegice in kolegi, prečitam nekaj, kar sem dobil na mojo prošnjo, da bi mi bilo lažje se odločiti od ene izmed ravnateljic osnovnih šol. "Rada bi vam povedala, da lahko računate in se vedno obrnete na mene, če želite kakšno pisno podkrepitev iz prakse ali kakršnokoli sodelovanje pri obravnavi predlogov sprememb na področju šolstva, da bi vam bilo lažje v parlamentarnem odboru za šolstvo in tudi v parlamentu. Sploh v situacijah, ki malo bolj burkajo duhove. Ne domišljam si, da smo na naši šoli kaj posebnega v primerjavi z drugimi slovenskimi šolami, ali jaz kot ravnateljica v primerjavi z drugimi ravnatelji, sem vam pa po svoji najboljši moči pripravljena pomagati. V devetletko smo šli v drugem krogu in imamo že kar nekaj izkušenj. Absolutno podpiram vizijo na področju šolstva, ki jo je začrtal minister gospod dr. Milan Zver, in tako tudi spremembe, ki se obetajo v obravnavi že ob koncu tega šolskega leta. Ministru tudi po vsem v vsem zaupam. Vem, da misli in dela pošteno v dobro slehernega otroka. To je le ena izmed pisnih pobud, ki sem jo prejel. Seveda pa v razgovorih, ob srečanju na različnih prireditvah na osnovnih šolah, koder grem, me vedno zanima zakonodaja na njihovem področju dela in življenja. In prepričan sem, če se bomo posluževali takšnega načina dela, da nam bo veliko lažje pri naših konkretnih odločitvah, saj ne nazadnje nosimo veliko breme, predvsem pa veliko odgovornost, ko odločamo o jutrišnji in bodoči usodi naših otrok, ki so seveda velikokrat v veliko finančno breme staršev in morda tudi okolja, iz katerega prihajajo. Kakorkoli že, to je bilo eno izmed temeljnih vodil, ko sem poiskal pomoč, da bi se danes tudi pri tem edinem amandmaju lažje odločil. Torej kot že rečeno, amandmaja k 7. členu v predlagani obliki ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Grims.
Hvala za besedo. Prej sem se javil, ker sem želel razpravo o gospodu nadškofu pa o tem, kdo ali koga bo odneslo, vrniti nazaj v državni zbor. Namreč, rečeno je bilo, da gre za temo, ki bi zahtevala visoko stopnjo soglasja, da bi to moral biti cilj, in s tem tudi sam osebno soglašam. In prav v tem, kar danes sprejemamo, vidim možnost za doseganje soglasja, saj gre zgolj za to, da dajemo več svobode, več možnosti izbire šolam samim. Ob tem se pa sprašujem, zakaj pravzaprav taka razprava, toliko nasprotovanja. Ali je mogoče, da je koga strah svobode, kajti svoboda prinaša tudi odgovornost, prinaša več odgovornosti. Bojim se, da je prav v tem jedro zgodbe - da gre za strah pred svobodo, pred odgovornostjo, pred bolj učinkovitim in realnejšim merjenjem učinkov zakona. Kajti vse to novela, o kateri danes govorimo, prinaša. Sam osebno jo zato seveda podpiram, nasprotujem pa nepotrebnim amandmajem. Hvala.
Hvala lepa. Imamo še dve prijavljeni razpravljavki, prva je gospa Pečanova, potem pa gospa Uhanova.
Hvala lepa. Amandma podpiram, ker se mi zdi, da zelo jasno pove zelo enostavno stvar, namreč da se mora šolsko leto zaključiti tako, kot se je začelo, ne pa da se zadnji mesec stvari začnejo spreminjati. Rada bi pa povedala gospodu Soku, da kreativizem ne more biti dogma, ki jo učijo v osnovnih šolah, ki jih financira država Republika Slovenija. [[Medsebojni pogovor.]]
Prosim, da se morebitna tovrstna debata opravi izven te dvorane. In še gospa Uhanova.
Hvala lepa še enkrat. Kolegi so me spodbudili, da se še enkrat oglasim. Tudi danes smo kritični do nivojskega pouka in v uvodni predstavitvi poslanske skupine sem povedala, zakaj. Ne spuščamo se v nivo znanja, ki ga bodo dosegli, ker teh rezultatov praktično še ni na mnogih šolah, ker so šele začeli nekateri z nivojskim poukom, ampak zaradi drugih dejavnikov, da so otroci zaznamovani v obdobju dvanajst let, ko se ločijo na dobre, slabe in boljše, in njihov matični razred se razdeli, pa pravijo: "piflarji gredo skupaj, zabiti, pojdite pa skupaj". Dejansko tako poteka na marsikaterih šolah in tudi dobri otroci pravijo, da bi bilo boljše, da bi bili skupaj. Toda ne oporekamo nobeni šoli, ki bo nadaljevala z nivojskim poukom, da bi vodili kakšno antipropagando proti nivojskemu pouku, tudi nekatere ravnateljice so dejale, da so zadovoljne, ker so razredi majhni in da dobro poteka, in spoštujemo tudi to njihovo voljo. Verjamem pa, da so mnogi učitelji tudi zadovoljni z nivojskim poukom, tudi zaradi tega gotovo je lažje za učitelje predavati, če ima enako skupino, homogeno skupino kot pa tam, ko imaš od tistih, ki se težko učijo, ki jih snov ne zanima, pa do tistih, ki so nadpovprečno nadarjeni, in se je treba prilagajati tako s predavanjem kot s testi in tako naprej. So pa tudi bile druge težave, ko niste vprašali, ali šola sploh ima prostor, ali izpolnjuje pogoje, da lahko izvaja devetletko. Prihajam iz občine, kjer so bili štirje razredi osmih razredov osemletke in štirje devetletke, in ti štirje so se razdelili še na tri in to je bilo ogromno osmih razredov, velike kadrovske težave, organizacijske težave, veliko administracije in tudi tega so učitelji siti, pravijo, da vse zapisujejo, vse beležijo, namesto da bi se ukvarjali s počutjem otrok, vzgojo in tako naprej. In pa še nekaj. Zelo vas skrbi, kaj bo, če se bo otrok prepisal iz ene šole na drugo. Jaz mislim, da otroka predvsem skrbi, ker izgubi prijatelje, ne pa to, ali se tam izvaja nivojski pouk ali se ne. Njega skrbi, ali bo dobil tam prijatelje, ne pa to, ali bo šel v drugi, tretji, nivo. Jaz mislim, da mora vsaka šola dati osnovno znanje in če bo prišel iz Ljubljane recimo v Trebnje, jaz ne vem, zakaj bi, če ne bo nivojskega pouka v Ljubljani ali obratno, tam dosegel manjše znanje in bi imel težave na naslednji šoli, število ur bo ostalo enako, program bo ostal in tako naprej. Razložite, zakaj bi imel težave, če se bo prepisal na naslednjo šolo. S čim, z znanjem, ali ga bo motilo, ker ne bo več grupiranj? Kaj pa če ni ravno tisti najboljši, kaj pa če je tisti, ki je v prvem nivoju? Skratka, vprašanj je veliko. Prav je, da se odločijo o tem šole, učitelji in starši in da jim damo končno eno besedo.
Hvala lepa. In še gospod Janc.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Zakon o osnovni šoli, ki ga danes poslušamo tako kot včeraj, pač imamo nekoliko drugačne poglede. Jaz mislim, da tudi pogled gospoda Gabra v določenih pogledih je bil pozitiven in tudi ni bilo tako slabo in zagotovo gospod Zver prihaja iz drugega zornega kota in glede nekoliko drugače. In tako kot ravnatelji gledajo eni tako, eni drugače, to je čisto normalno, legitimno in tudi logično. Tudi včeraj smo se pogovarjali o tistemu nesrečnemu ali pa srečnemu amandmaju 22. člena k javnemu redu in miru, ko govorimo o do 16. leta starosti otroka. Imamo različna mnenja. Jaz sem danes slišal številne pozitivna, da je vendarle to dobra odločitev bila državnega zbora, da je podprl tisti amandma, da otroci do 16 leta starosti ne morejo brez spremstva staršev po 24. uri v lokale z alkoholom, cigareti itn. Pri tej zadevi je pa to osvežitev, to avtonomijo kot več svobode vidim kot pozitiven korak in mislim, da je ta odločitev in ta poteza dobra, koristna. Te večje možnosti, ki jih dajejo ravnateljem v šoli, v instituciji, zelo pomembni v tem času za našega otroka, po mojem so korak naprej. Seveda moj oseben pogled je pa takšen. Tista osnovna šola, ki sem jo jaz takrat delal, je bila takšna. Tista, ki jo dela danes moj otrok, je nekoliko drugačna. Meni osebno bi bila najboljša zlata sredina, te pa še nimamo. Morda je to korak k njej. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pajk, potem pa gospod Bajc.
Hvala za besedo. Sam nekih velikih izkušenj s področja šolstva nimam, ker prvič nikoli nisem delal na tem področju, izkušnje sem pridobil takrat, ko sem še sam hodil v osnovno šolo in ko sem se ukvarjal s svojimi otroki, ki so tudi hodili v osnovno šolo. Cilj vsake šole je, da iz učencev, dijakov potegne maksimum in da jih dobro vzgoji in pripravi za življenje, in to tako kreativno življenje, ki je pa razdeljeno, če tako gledamo, lahko rečemo potem po gamsovi krivulji, vsako delo je častno in dejstvo je, da je potrebno iz šolskega sistema potegniti maksimum. Tak maksimum, da se vsi poklici, da se vse zvrsti, veje kasneje zapolnijo s temi mladimi ljudmi in da jim šola omogoča maksimalno dobre pogoje za pridobivanje znanja. Prav je, da damo na tem področju več odgovornosti staršem in učiteljem, ker s to večjo odgovornostjo se prevzemajo tudi odgovornosti, kdaj in kako do nivojskega pouka in na kakšen način ga obravnavati. Ni prav, da ga prepovemo, seveda ni prav. Ni pa prav, da ga predpišemo, da mora biti ravno tak in tak, ker, kot je že govornik pred menoj povedal, neka zlata sredina. Šolski sistem mora izbirati najboljše kadre, jih mora kadrovati naprej za v šolo, najboljše kadre, rabimo znanstvenike, rabimo zelo dobre strokovnjake na marsikaterem področju. Prav pa je tudi, da že na samem začetku otrok ne ločujemo preveč in to ločevanje ne sme biti, kako se naj izrazim, grobo. Zato je prav, da se starši sami odločijo, da starši imajo velik vpliv na to, zato tudi podpiram ta zakon, podpiram pa amandmaja, ki ga predlagajo tisti, ki mislijo drugače. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bajc.
Hvala, gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister, sodelavci. Tudi sam ne bom podprl predlaganega amandmaja, rad bi pa komentiral izjavo kolega gospoda Mogeta, ko je rekel, da zgleda, da s spremembo te zakonodaje bomo otroke poslali na Triglav. Jaz bi pa temu rekel, zelo slabo šolo smo imeli, da smo 9 let jih učili, pa potem neuke poslali na Triglav. S spremembo zakonodaje, s katero dovoljujemo oziroma omogočamo, da se bodo tako učiteljski zbori starši, ravnatelj in ne nazadnje tudi minister, ko se bo odločil, prilagajal in če bo ugotovil, da po 9-letnem šolanju otroci niso sposobni, da gredo Triglav, bodo šli pa na Mali Triglav.
Hvala lepa. Morda sem vseeno dovolil preširoko razpravo, ampak kakorkoli že [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Bom šel še en korak naprej in bom celo vprašal, želi še kdo razpravljati? Mag. Potrata, nimate več časa? [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Ne, ne, to so amandmajih, pri amandmaji se ne deli. Nič, potem mi ne preostane drugega, kot da vprašam gospoda ministra, če bi. Prosim, gospod minister, imate besedo. Lahko kar od tu in če se ne motim, imate še 5 minut.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane gospe poslanke, gospodje poslanci, dovolite, da samo na kratko v času, ki mi je odmerjen, odgovorim na nekatera vprašanja. Najprej generalno vprašanje, ali so to sredinske ali radikalne spremembe, ki jih uvajamo? Seveda so sredinske in so nekako kompromis med [[...]]
Lepo prosim, da poslušate še gospoda ministra.
Ne ukinjamo nivojskega pouka, ampak omogočamo samo možnost; čista radikalna pozicija, ki jo zagovarja in mi jo je nekajkrat sugeriral tudi bivši minister, poslanec Gaber, bi bila ukinitev enega in uvedba drugega, ampak jaz sem že nekajkrat poudaril, take radikalne čiste pozicije jaz ne bom spreminjal, tisto, kar želimo, je, da naredimo šolski sistem boljši, bolj fleksibilen, ki bo prinašal boljše rezultate. Ravno tako ne mislim ali pa bi želel, da nekateri dejavniki, ki so izven šolskega sistema, izven stroke ali izven tistih dejavnikov, ki imajo svoje mesto v sistemu odločanja, vplivajo ali pa vključno vplivajo na šolsko zakonodajo, kot je bilo to doslej marsikdaj so sindikati sprožali ali vplivali na sprejemanje normativnega sistema, založniki so vplivali na sprejemanje normativnega sistema, ker so imeli kapitalski interes. Nedavno tega smo lahko v enem od slovenskih časopisov, v Dnevniku prebrali plačan oglas: Me, učiteljice pa se zavzemamo oziroma smo proti Zverovemu modelu oziroma spreminjanju, tega si pač enostavno več ne bomo dovolili, želimo to, da odločajo o šolskem sistemu tisti, ki jim za to omogoča zakon. Neformalnim skupinam, kot je bilo to doslej, pač ne bomo dovolili, da bi imeli odločilni vpliv na kreiranje šolske politike. Sedaj pa mi dovolite še ključno misel, ki jo želim poudariti. Večkrat ste nekateri poudarjali, avtonomne šole, avtonomen decentraliziran šolski sistem bo prinašal prevelike razlike. Študije obstajajo, gospod Germič, tudi druge študije, ne samo tiste, v katero ste se vi zagledal, pa še to dokaj enostransko, ki pravijo, da enotna šola prinaša večje razlike, enotni sistem prinaša večje razlike v znanjih otrok in obratno tam, kjer je možna raznolika šola. To, kar uvajamo tako, kot na primer v Švedskem, tam so končni rezultati bolj enotna znanja. Poglejte to logiko, ali razumete tisti, ki se zavzemate za enotno šolo. Moraš omogočiti različne pogoje šolam, ker so v različnih situacijah. Različne pristope, različne poti, da pridejo do istega cilja. Varianca uspešnosti v Nemčiji, kjer imajo takšno enovito, je kar 75%, na Švedskem pa 9%. Ali vidite kakšno drugo organizacijsko logiko? Mene ima, ker sem zadnja leta predaval sociološke teorije, da bi tudi tukaj povedal kaj o Lumanu, Lukmanu, Bergerju, Wilkeju, ki govori o postmodernih sistemih, o avtopoetičnih sistemih, avtonomnih sistemih, ki dajejo največ od sebe in ki so tudi značilni za postmoderno družbeno strukturo; in ne moremo danes, v 21. stoletju zagovarjati enega organizacijskega modela, ki je značilen za industrijsko družbo ali pa 20. stoletje, ali pa kot se je temu reklo furdistično šolo iz prve polovice 20. stoletja. Lepo vas prosim, kar delamo s to novelo, je, da odpiramo vrata šoli, da svobodno zadiha in da izbere optimalen pogoj, s katerim bo prišla do istega cilja, to je do čim višje kvalitete znanj, čim večjega števila otrok, ne pa da reproducira razlike. Ste se kdaj vprašali, da lahko tudi nivojski pouk reproducira razlike. Da konektira, da je korelacija s socialno strukturo, da se v nižjem nivoju zbirajo bolj pretežno tisti, ki so nižjega socialnega nivoja, ali se vam zdi to socialna segregacija, isto logiko uporabljate pri kritiki Bršljinskega modela. Jaz vas prosim za še enkrat temeljit in odgovoren razmislek. Tudi tisti, ki se odločate tako ali drugače, prevzemate odgovornost za to. Res je, da politično odgovornost prevzemam jaz za model, ki ga ponujam, ampak tudi vsi tisti, ki boste glasovali tako ali drugače, vzemite nase del le tega. Hvala.
Hvala lepa. Če se ne motim sta se prijavila oba, gospa Žgajner Tavš, potem gospod Zagorac. Kdo je prvi, kdo je drugi? Potem še dr. Gaber.
Hvala za besedo, predsedujoči. Sam sicer nisem imeli nekega velikega namena se oglašati pri tej točki dnevnega reda, ampak ko sem poslušal par izrečenih izjav kljub temu, da ste res pohvale vredno pustili zelo široko razpravo, ki po mojem prepričanju ni bila v skladu s poslovniškimi določili, ker se ne spomnim, da razen par poslancev s strani predlagateljev je govorilo o amandmaju, ostali pa kar vse povprek, o šolstvu in izobraževanju, zato si bom tudi sam drznil mogoče malo širše razpravljati o celi zadevi. Neka taka izjava, ki sem jo slišal od ene izmed poslank, je bila ta, da se otroci odločajo na podlagi prijateljev, katera šola jim bo bolj ležala, katera šola jim bo pa manj ležala. Otroci gredo v šolo s šestimi leti in verjamem, da jim je prioriteten pogled na šolo, katera šola ima lepše igrišče, kam gredo njihovi prijatelji iz vrtca, pa po možnosti še nekateri starši rečejo, ta šola je dobra, ker sam jaz hodil tja. Za vsakega odgovornega starša mora biti prioriteta predvsem znanje, ki ga bo otrok na koncu šolanja dobil. In to je ta vpliv staršev, o katerem so nekateri včeraj toliko govorili. Zato sem prepričan, da s to diferenciacijo šole po posameznih področjih ne bodo v enakovrednem položaju in bomo starši silili otroke v tiste šole, kjer bomo mi prepričani, da bodo dobili več znanja. Slišal sem tudi nekatere izjave o tem, kako je dobro, da ima vsaka vlada svoje poglede. Meni se pa le zdi, da je treba nek sistem ali pa nek pogled - tudi ne vem, če bo vaš pogled pa vaš sistem vzdržal dlje kot štiri leta - izpeljati do konca. Ne nazadnje delamo zmedo pri otrocih, ki so v teh šolah. Lahko rečem, da sam in mogoče še nekaj poslancev tukaj smo bili priče vsem tem menjavam sistemov v šolstvu, in vam povem, da je zmeda predvsem pri otrocih, pa tudi pri starših. Nekateri od vas ste imeli srečo, pa ste šolo delali v enem sistemu in po enem sistemu. Mi te sreče nismo imeli in vam povem, velika zmeda! Morate vedeti, da v času trajanja ene vladavine, katerekoli vlade, bodisi desne bodisi leve, otrok pride, če začne v prvem razredu, pride najdlje do četrtega, potem pa zopet zamenja sistem, ker se to nekomu zdi pač dobro. Sam bom podprl amandma predlagateljev. Mislim, da se s takimi spremembami in s tako neresnim početjem pri takem zakonu, kot je zakon o osnovnem šolstvu, sredi šolskega leta, po skrajšanem postopku, pri tako pomembnem podatku, kot smo včeraj slišali, kako pomembna je vzgoja - mislim, da se igrate, ne z drugim kot samo z otroki. Hvala.
Hvala lepa. Kolegu Zagorcu sem dolžan pojasnilo, ker ga prej ni bilo v dvorani. Sam sem se v skladu s poslovniškimi določbami, ki mi dajejo možnost interpretirati poslovnik, odločil, da na široko odprem razpravo, kajti nobeno moje opozorilo ni zaleglo. Tako da ste tudi vi lahko govorili, o čemerkoli pač ste že. Besedo ima gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Hvala tudi za to, da ste dovolili tako široko razpravo, ker gre ne nazadnje za zakon, ki ima pomembne vsebinske spremembe, ki bodo prinesle pomembne spremembe na področju osnovnega šolstva, kot je zastavljeno. Kolega Zagorac je sicer povedal več ali manj vse tisto, kar sem želela povedati sama. Bi vas pa še enkrat, minister, vprašala glede na to, da je bilo iz vašega govora razbrati, kako zelo fino je to, kar uvajate, kako zelo pomembne so te spremembe, ker bodo prinesle, ne vem, zelo učinkovit osnovnošolski sistem, ki ga danes v naši državi očitno nimamo. Zakaj sprejemamo danes zakon po skrajšanem postopku?
Gospa poslanka, ali lahko samo opozorim, da minister žal nima več časa, tako da bi prosil, da mu ne postavljate zdaj vprašanj. Žal je to tako.
To vprašanje je bilo sicer postavljeno že v moji uvodni predstavitvi stališča v imenu poslanske skupine. Ne nazadnje je dobro, da tudi javnost sliši tista vprašanja oziroma dileme, na katere nismo dobili odgovorov. Danes sprejemamo zakon, ki je vsebinsko pomemben zakon, pa ga sprejemamo po skrajšanem postopku in kot smo slišali, mimo strokovne javnosti, mimo laične javnosti oziroma celo ob nasprotovanju strokovnjakov s tega področja. To je tisto, kar je pomembno in kar je potrebno vzeti v obzir. Bi se pa rada navezala na besede, ki jih je pred menoj izrekel kolega Zagorac. Sredi šolskega leta uvajamo pomembne vsebinske novosti na račun otrok. Jaz sama sem bila vključena v ta sistem, pa sem padla iz celodnevnega šolskega sistema na deljen šolski sistem. Vam povem, totalna zmeda, ker nismo imeli za predmet zgodovine niti učbenika.
Hvala lepa. V nadaljevanju bi resnično prosil, pač je tako naneslo, da je vlada svoj čas porabila, in poslovniške možnosti mi ne dajo možnosti tega časa podaljšati, razen če o tem glasujemo, samo problem je v tem, da bomo verjetno trčili ob nesklepčnost in sejo za nekaj ur podaljšali, kar pa gotovo ni nobenemu v interes. Sedaj imajo besedo še, tako kot so se prijavili: dr. Gaber, mag. Žnidaršič in potem gospod Bajc, pa če bo še kdo želel kasneje, če ima čas. Torej dr. Gaber.
Jaz bi predlagal, da za začetek morda nekateri snamejo črna očala, ko hodijo v šolo, pa bodo videli stvari v naši šoli drugače. Sicer pa opozarjam ministra; starši osnovnih šol ljubljanske regije, na Primorskem so proti temu, strokovnjaki, oddelek za pedagogiko so proti skrajšanemu postopku, združenje ravnateljev vas je opozorilo, da je proti, sindikat je proti, morda bi bilo dobro vendarle razmisliti in si vzeti čas za tako resne dileme, kot smo jih danes tukaj slišali, samo bojazljivci delajo drugače.
Hvala lepa. Mag. Žnidaršič ima besedo.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Jaz bi se ob razpravi v tem trenutku vprašal, kako nekateri svobodo, za katero je bilo rečeno, da se je bojimo tisti, ki nasprotujemo tej spremembi, razume; svoboda ni to, da delaš, kar hočeš in da imaš prosto izbiro ravnanja v obveznem delu pouka osnovne šole. Tam ne more biti popolne svobode, kot si jo nekdo zamišlja. Prav tako razumem sam svobodo s pravicami drugih in pravica vseh staršev je, da njihovi otroci v osnovni šoli dobijo primerljivo znanje, da so rezultati primerljivi. V tej spremembi pa bo uzakonjena razlika glede na različno ravnanje posameznih učiteljev, ki naj bi bila večja avtonomija in svoboda. Take svobode jaz ne maram in za to gre, da isto stvar razumemo na sto različnih načinov. V ustavi piše, da je na primer verska svoboda omejena s svobodo drugih, pa smo jo pohodili z zakonom o verski svobodi. Pravice v smislu ustave imajo samo tisti, ki se svoji ustavni pravici odpovedo, in tukaj se nekaj podobnega dogajanja na način in pod zastavo avtonomije šole. V obvezni osnovi šoli naj bi o visoko zahtevnih strokovnih vprašanjih odločali starši. To je neumnost, milo rečeno. Jaz sem naredil kaj več kot osnovno šolo, pa še kaj, fakulteto, specializacijo, magisterij, pa nimam pojma o teh stvareh, vsaj ne dovolj, da bi lahko diskutiral, zaradi tega se bojim, da večina laikov v tem prostoru govori o tej zadevi, kot da je vsem vse jasno, meni ni, zato se bojim sprememb, ki jih ne podpira stroka v večjem delu, vsaj glede na to, kar smo slišali znotraj razprav v slovenski strokovni javnosti v tem času, ko se je ta sprememba pripravila. To ni napad na željo po spremembah, to je zahteva po odgovornem ravnanju, kadar spremembe poskušamo vpeljati, in v tem smislu mi tega ne moremo podpreti. Sem pa, ko sem ta zakon ne enkrat prebral, sam začutil težavo, da bodo sveti šole, starši odločali, ali bo nivojski pouk, ali ga ne bo, meni so šli lasje po konci. To je preveč simplificirano, bi rekel, razmišljanje za tako pomembno stvar. Da se razumemo, med tekmo, gospod minister, se pravil ne spreminja, mi pa bomo kar sredi šolanja spremenili, ponekod uvedli, ponekod ukinili pouk, na eni šoli bo ta vseh 9 let, na drugi šoli nobeno leto in tako naprej, na koncu bodo seveda nemajhne razlike iz tega prišle in takrat bo vprašanje, kdo bo za to odgovarjal, če sploh. Gre zato, da bi morali razumeti zadevo, ne pa kdo ima večino, kdo bo koga preglasoval, gre za otroke vseh, tudi tistih, ki nas niso volili in tistih, ki na volitve, sploh niso šli, mi pa tukaj vsak skozi svojo ideološko prizmo vidimo svobodo in še marsikaj drugega v tej naši obvezni osnovni šoli, kjer bi lahko vsak delal, kar bi hotel, po svoje, vsaka šola zase. Jaz vem, zakaj niso primerjave tudi iz nemškega sistema, za vseh 9 let dobi tam učitelj na mizo vsebino pouka brez možnosti glasovanja, da bodo vsi iste stvari znali, ko bodo šli na sprejemne izpite na fakulteto ali pa ne šli, ampak tu je obvezno in ne moremo v obvezni šoli enim dati več, drugim pa manj, ali enim dva učitelja za nek predmet na nivojskem delu pouka, drugemu pa samo enega, ni mogoče to tako, ampak imamo pač večino, ki razmišlja po svoje in pri tem uporablja manj stroke, da ne rečem tudi manj pameti, z vso odgovornostjo in ne da bi poskušal koga prizadeti. To je zadeva resnega premisleka in zato ni bilo priložnosti, oziroma je civilna družba in strokovna javnost ni imela. Hvala.
Hvala. Gospod Bajc.
Hvala lepa. Kolegici Tavšovi pa tudi kolegu mag. Žnidaršiču bi rad rekel, da ima ta zakon tudi 8. člen in po latinsko bi se tej določbi reklo "vakacio legis", zakon ne bo spreminjal stanja med šolskim letom, ampak zakon začne veljati po objavi v Uradnim listu, uporabljati se začne pa s 1. septembrom leta 2006.
Hvala lepa. Gospod Sok. A, replika? Prosim.
Hvala lepa. Očitno sem bila narobe ali pa po svoje razumljena oziroma interpretirana. Danes nismo 31. avgusta, vem, da sicer šolsko leto traja do 31. avgusta oziroma se s 1. septembrom začne novo šolsko leto. Danes pa je tisti dan, maja smo, ko govorimo o tej spremembi, in sredi šolskega leta uvajamo spremembo.
Hvala. Gospod Sok ima besedo.
Hvala lepa. Jaz bi samo kolegu dr. Gabru rad povedal, če on misli, da črna očala zamegljujejo vid, da se tudi skozi rdeča ne da povsem jasno videti.
Hvala. Gospod Kovačič.
Hvala lepa. Gospod Gaber je v zadnji razpravi omenjal nekatere institucije in sredine, ki so proti temu uvajanju sprememb, ni pa seveda povedal, kdo so pa tisti, ki to podpirajo, kajti med različnimi institucijami in strokovnimi ljudmi je tudi veliko takih, ki pa to podpirajo. Poleg tega je med temi, ki naj tega ne bi podpirali, omenil tudi na primer primorske starše, ki naj bi bili proti, kar je čista neresnica, to ni res, ravno obratno je res, primorski starši te spremembe podpirajo. Omenjeno je bilo tudi, da se med šolskim letom ne spreminja pravil igre, ampak kdaj pa je potem sploh mogoče spreminjati pravila igre, ali morda avgusta, ko so tudi tukaj počitnice, kaj potem je primeren čas. Enkrat je pač to potrebno. Danes imamo ta zakon na dnevnem redu, tako je pač prišlo na vrsto in zato mislim, da je očitek o tem, da se med šolskim letom ne spreminja pravil, neupravičen. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, in sicer čez pol ure, če mi dovolite zaokrožiti in bo glasovanje ob 14.15, torej četrt na tri. Hvala lepa. Dober tek tistim, ki greste jesti. Ob 14.15 uri je glasovanje. S tem prekinjam to točko dnevnega reda.
Spoštovane kolegice in kolegi! Prosim, da zasedete svoja mesta, ker bomo začeli z glasovanjem. In še standardno opozorilo. Prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav, pogledate, če je na vaši desni strani vložena kartica in če gori oranžna lučka. Prosim za malo posluha. Glede 11. točke vas obveščam, da bo zbor v skladu s 139. členom poslovnika zbora glasovanje o zakonu o elektronskem poslovanje na trgu opravil v torek, 30. maja 2006, v okviru glasovanj. Glede 13. točke bo zbor v skladu s poslovnikom glasovanje o zakonu o biocidnih proizvodih opravil v torek, 30. maja 2006, v okviru glasovanj. V zvezi s 14. točko bomo glasovali o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o javnem jamstvenem in preživninskem skladu Republike Slovenije v torek, 30. maja 2006, v okviru glasovanj. Glede 16. točke bomo prav tako o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu novih sort rastlin glasovanje opravili v torek, 30. maja 2006, v okviru glasovanj. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda - obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu topografije polprevodniških vezij, po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker v tej fazi ni bilo možno vlagati amandmajev, prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev na matičnem delovnem telesu zakon neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 60 in nihče proti. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda - obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Tudi v tej fazi ni bilo možno vlagati amandmajev, zato bomo kar odločali o predlogu zakona. Ponovno vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev na matičnem delovnem telesu zakon neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 2. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembah zakona o glasbenih šolah, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo. V okviru skrajšanega postopka in ker v tretji obravnavi ni bilo možno vlagati amandmajev, bomo odločali o predlogu. Glasujemo. Navzočih je bilo 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, nihče proti. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 22. točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli. Ponovno skrajšani postopek, druga obravnava. Odločamo o vloženem amandmaju poslanske skupine LDS k 7. členu. Mag. Potrata, predvidevam, da v imenu poslanske skupine. Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predlagani amandma kluba LDS bomo podprli, zaradi tega, ker menimo, da je v tem amandmaju vsaj malenkostno odškrnjena pot za to, da se velike spremembe, ki jih bo predlagana novela zakona prinesla, ne vpeljujejo kar tako, ampak omogočajo neke minimalne standarde uveljavljanja sprememb. Spremembe, katerih jedrna beseda je bila avtonomija - tako učiteljeva kot šolska -, prinašajo precej ali pa malo, kakor hočemo gledati. Bojimo pa se, da bo toliko čaščena, obljubljena in napovedovana avtonomija še manj kot krizantema na suknji beračevi, če se bo dogajalo, da bo na vse očitke, ki so danes v okviru razprave leteli na dosedanje učiteljevo delo, ministrstvo molčalo in pristajalo na to, da so učitelji delali birokratsko, šablonsko, slabo, neinovativno. Dobro bi bilo, če bi ob tem amandmaju in ob noveli računali s tem, da zakon sam po sebi ne bo opravil z učiteljstvom, ki je doslej opravljalo delo, in da ne bo kar tako spremenil načina dela. Če se bo to zgodilo, potem toliko obljubljene avtonomije zagotovo ne bo. Menimo, da je javna osnovna šola vrednota, ki bi jo morali spoštovati in negovati in z majhnimi, premišljenimi, strokovno utemeljenimi, predvsem pa konsenzualnimi odločitvami pospremiti, da bi imeli vsi, ne glede na kraj šolanja, ne glede na velikost šole in kadrovsko zasedbo, vsaj v izhodiščnih možnostih enake pogoje in s tem tudi enake možnosti za kakovostno šolanje. Kot rečeno, bomo amandma podprli. Hvala.
Hvala lepa. V imenu poslanske, gospa Uhanova, potem pa dr. Gaber.
Hvala za besedo. V Novi Sloveniji tega amandmaja ne bomo podprli prav zaradi tega, ker smo prepričani, da učitelji niso delali slabo, niso bili birokrati, niso delali šablonsko, [[...]]
[[...]]Prosim samo še malo miru, pa bomo končali sejo.
[[...]]ampak, da so sposobni, strokovno usposobljeni in da se razdajajo za otroke. Zato je prav, da tudi sami odločajo na svojih šolah, katera oblika je primerna tudi za naše otroke. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Gaber.
V imenu poslanske skupine. Spoštovani gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! Mi predlagamo, da poskušamo razmisliti pred odločitvijo o tem dopolnilu o enostavni stvari. O zakonu bomo namreč odločali kasneje, sedaj pa odločamo pri tem dopolnilu o tem, dal vam bom primer, v rokah držim pravilnik, o katerem govorimo. Postopek za oblikovanje skupin je stekel po tem pravilniku, moral je steči že kar daleč v tem šolskem letu in sedaj gre h koncu. 7. člen pravilnika, ki ga črtamo, če ne sprejmemo našega dopolnila, pravi: "šola na podlagi odločitev učencev za ravni zahtevnosti v zadnjem tednu pouka v 7. razredu oblikuje učne skupine za izvedbo nivojskega pouka v 8. razredu." Govori za tiste, ki se bodo za to odločili. Tudi po vašem zakonu boste potrebovali neke podlage za kaj takega. Ko se je odločilo, ko so pisali člen, kaj črtati, so črtali nekaj preveč. Mi nič drugega ne rečemo, kot da naj takšen člen - in še nekaj jih je - ostane do konca tega šolskega leta v veljavi. Sedaj ne govorimo o vprašanju, ali boste spremenili status nivojskega pouka ali ne, ampak ali boste postopke, ki so bili začeti v tem šolskem letu, v tem letu izpeljali do konca v skladu s pravilnikom ali pa ne. Samo o tem bomo glasovali in mi predlagamo, da se to vendarle podpre.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je bilo 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 40. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 40.]] Kar pomeni, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. In zato tudi prehajamo takoj na tretjo obravnavo predloga zakona. In ker v tretji obravnavi ni bilo možno vlagati amandmajev, prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili o morebitni neusklajenosti. Glasujemo. Hvala lepa. Navzočih je bilo 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 28. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 28.]] Kar pomeni, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 10. točke dnevnega reda, to je na tretjo obravnavo predloga zakona o gospodarskih zbornicah. Državni zbor je v sredo, 24. maja letos opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja zakona odločil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena poslovnika zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo možno vlagati amandmajev in tudi ni bilo vloženih amandmajev, zato vas na podlagi 140. člena poslovnika obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili o morebitni neusklajenosti in bomo glasovali o zakonu kot celoti. Glasujemo. Pardon, se opravičujem, magister Cvikl, predvidevam da v imenu poslanske skupine. Beseda je vaša.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci! V svojem imenu bom obrazložil stališče glede zakona o gospodarskih zbornicah. Sam bom nasprotoval sprejemu zakona o gospodarskih zbornicah, ker potem, ko včeraj niste bili pripravljeni sprejeti amandmaja, ki bi zagotovil reprezentativnost, menim, da to ni zakon o gospodarskih zbornicah, ampak je to zakon o ukinitvi Gospodarske zbornice Slovenije. Namesto da bi minister za gospodarstvo, ki nas je že zapustil, iskal v Gospodarski zbornici svojega partnerja v zastopanju interesov gospodarstva v Republiki Sloveniji in v mednarodni uveljavitvi Republike Slovenije bomo danes ukinili gospodarsko zbornico Slovenije in dobili 20, 30, ali, ne vem, koliko mini gospodarskih zbornic. To pomeni, da si vlada gospoda Janše predvsem s tem olajša, ekonomsko socialni dialog. Na žalost slovensko gospodarstvo bo v manjši meri sposobno podpirati internacionalizacijo slovenskega gospodarstva. Ne predstavljam si, kako bomo v Beogradu ne imeli več enega kluba slovenskih poslovnežev, temveč toliko klubov slovenskih poslovnežev, kot bomo imeli v Sloveniji gospodarskih zbornic. In teh bo po sedanji dikciji zakona tam nekje 20 do 30. Zakonu bom nasprotoval.
Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 22. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo še na zadnjo točko današnje seje, na nadaljevanje 12. točke dnevnega reda - tretja obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o medijih. Državni zbor je v sredo, 24. maja 2006, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu niso bili sprejeti amandmaji in ker v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, lahko v skladu s 139. členom poslovnika zbora preidemo na odločanje o zakonu. Na podlagi petega odstavka 160. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev na matičnem delovnem telesu neusklajen. Mag. Potrata želi obrazložiti glas. V imenu poslanske skupine?
V imenu poslanske skupine. Hvala. Poslanska skupina Socialnih demokratov zakona o medijih ne bo podprla. V prvi obravnavi smo napovedali, da zakonu ne bomo nasprotovali, če bo v drugi obravnavi kaj posluha za amandmaje in spremembe, ki so jih predlagali strokovnjaki nevladnih institucij, nevladnih organizacij, ki so bili sicer povabljeni k sodelovanju v pripravi zakona, je pa jedro njihovih pripomb na zakon, vsebinskih, ostalo nesprejetih. Tako v drugi obravnavi na delovnem telesu kot v drugi obravnavi na plenarnem zasedanju državnega zbora smo ponovili poskus vpeljati tiste spremembe, ki bi pomenile vendarle izboljšanje zakonskega besedila v zvezi z vsaj dvema ključnima problemoma, ki sta se v okviru javnih razprav in polemik pojavljala, to je zlasti vprašanje opuščenega sklada in namesto tega vpeljanega financiranja iz proračuna in tudi popravka. Pokazalo pa se je, da je enako problematično tudi področje urejanja pornografije. Poskus vpeljave razumevanja termina "pluralizacija", tako kot ga razumejo strokovnjaki po Evropi in kot je definiran sicer na redkih mestih, pri nas ni uspel. Kaže, da si zagovorniki tega zakona predstavljajo pluralizacijo samo kot uravnoteženo politično zastopanje različnih interesov, pri čemer ne povedo, kdo bo tisti in kako bo tisti tehtal, do katere stopnje je medijski prostor uravnotežen v svojih sporočilih. Menimo, da je pluralizacija dosti širši termin, ki vpeljuje tudi raznolikost medijev in medijskih vsebin in ki terja tudi zelo natančne kriterije za razdeljevanje javnih sredstev. Tega koalicija ni sprejela, mi takšnega zakona ne moremo podpreti, enako nedomišljene ali pa premalo domišljene so tudi rešitve, ki zadevajo popravek in pornografijo. Zato torej zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Glas želi obrazložiti v imenu poslanske tudi mag. Grims.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav. Najprej želim v imenu SDS izraziti zadovoljstvo, da bomo s sprejetjem zakona o medijih storili korak v smeri odprave tistega demokratičnega deficita, torej premajhne pluralnosti slovenskih medijev, na katerega nas je že leta, tudi lani, opozarjalo zunanje ministrstvo Združenih držav Amerike v svojem poročilu o stanju človekovih pravic v Sloveniji. Dodaten razlog za glasovanje za novi zakon je bistveno boljša zaščita otrok in mladoletnikov pred zanje škodljivimi vsebinami, kot jih določa sedaj veljavna ureditev. Glede na gonjo, ki je bila v zadnjih dneh s tem v zvezi, naj opozorim na naslednje. Vsa določila v zakonu s tem v zvezi, zlasti pa 84. člen, so bila sprejeta na seji odbora popolnoma soglasno. V vseh razpravah vseh članov odbor ni mogoče najti ene same, same besede, enega samega stavka za podlago za skrajno zlonamerne interpretacije tega člena, ki smo jim bili priča v zadnjih dneh v javnih razpravah. To lahko preveri vsak, saj so magnetogrami te seje dosegljivi na internetu. Vsa dopolnila, kot sem poudaril, so bila sprejeta. 9 glasov za in nihče, prav nihče, proti. Torej v popolnem soglasju. Največ se je govorilo o tistem stavku, "ki pa če pa." Da bo jasno, zakaj prav vsega, kar je bilo predlagano, ni bilo mogoče upoštevati v taki obliki, bom prebral stavek iz originalnega dopisa mirovnega instituta, ki sedaj problemizira člen, da bo jasno, zakaj v tej obliki nikakor ni bilo možno vključenih v besedilo zakona. Citiram: "Televizijski programi ne smejo predvajati pornografije in pretiranega nasilja, ki bi lahko resno škodovale duševnemu, moralnemu ali telesnemu razvoju otrok in mladoletnih." Najbrž je vsakomur jasno, da stavka, ki je slovnično, pravno in vsebinsko popolnoma zgrešen, dejansko ni mogoče vključiti v zakonsko besedilo. Na tej osnovi je LDS oblikovala nek amandma in dogovorno smo ga skupaj povzeli v besedilo sedaj dopolnjenega 84. člena. Ob tem naj opozarjam, da so določila, ki jih določa evropska direktiva, v novem zakonu bistveno bolje izpeljana in je zaščita bistveno boljša. Naj omenim samo to, da prvič boste našli v besedilu izrecno prepoved, da bi imeli otroci ali mladoletniki možnost vpogleda ali celo nakupa zanje škodljivih vsebin. To seveda pomeni čisto drugačen pristop, kot pa ga je urejal sedaj veljavni zakon, ki ga je bilo treba nekoč celo popravljati, z neko obvezno obrazložitvijo stališč. Zato bomo seveda glasovali za novi zakon.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Juri.
Hvala. Jaz bom tu glasoval proti. Čeprav ne dam veliko na oceno ameriškega zunanjega ministrstva, smo jo točno prebrali in sporočilo je nasprotno tistemu, ki se ga skuša prikazati. Prav State Department nas opozarja, da tudi ta zakon tako kot zakon o RTV sodi v sklop ukrepov, ki zmanjšuje, oža medijski prostor in medijsko svobodo. Nenazadnje nas je pozval k temu, da ne glasujemo za ta zakon tudi predsednik republike. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sok.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. Ker se je predsednik republike oglasil v javnosti, želim povedati stališča Nove Slovenije. Mi bomo danes glasovali za ta zakon, morda 84. člen res ni idealen in bi si ga v Novi Sloveniji oziroma, če bi mi o tem odločali, bi ga morebiti zapisali nekoliko drugače. Smo pa in to moram reči, pač pristali na ponudbo, ki jo je oblikoval mirovni institut. Če je to narobe ali prav, s strani mirovnega instituta nekako sporočajo, da je narobe. Bomo videli, če je temu res tako. Vsekakor pa je ta 84. člen veliko bolje zapisan, kot je bila sprejeta avtentična razlaga podobnega člena v prejšnjem zakonu, po kateri se je pretirano seksualno nasilje ali, če hočete, tako imenovana pornografija enačila z patopsihološkimi ekscesi na tem področju, kar je z našega stališča bilo nesprejemljivo takrat in je tudi nesprejemljivo danes. In če ne bi danes tega zakona sprejeli, bi torej pristali na to, da ta avtentična razlaga oziroma takšno pojmovanje seksualnega nasilja ostane še naprej v veljavi. S tem pa se nikakor ne moremo strinjati. Kar se pa tiče formulacije sklada za pluralizacijo, za ta sklad smo si skupaj z SDS-om prizadevali že kot opozicija, tudi sedaj s tem zakonom to uveljavljamo, in to je po naši oceni zelo dobra rešitev. Prav tako je dobra rešitev tudi pravica do popravka. Obe ti dve zadevi sta v javnosti sprožili veliko publicitete, veliko pozornosti, jaz mislim, da sta bile po nepotrebnem spolitizirani, kajti zakon je na tem segmentu veliko boljši, kot je bil do sedaj veljavni zakon. Zato bomo danes glasovali za zakon in kot sem že rekel, videli, kaj bo prinesel čas. Hvala lepa.
Gospa Širca.
V našem imenu. V poslanski skupini se strinjamo z zaostreno ureditvijo lastninskih upravljalskih deležev. Konec koncev s tem smo se strinjali že pred leti, ko smo to napisali, strinjamo se s poskusi reševanja statusa programov posebnega pomena, čeprav se bojimo, da bo to vprašanje še odprto na institucijah EU, ampak vendar ta rešitev je pozitivna. Strinjamo se z rešitvami, ki jih je narekoval razvoj in čas, še posebej na točki gigitalizacije. A tega, s čimer se ne strinjamo, je preveč, da bi zakon podprli. Ne strinjamo se, da ta zakon razume medije kot orodje politike, ne pa kot pravico občanov in občank do občega informiranja, torej ne le videnja s stališč pozicije in opozicije. Včeraj izrečena mnenja, da smo v opoziciji lahko tega zakona veseli, češ, da dobivamo zakon, ki bo koristil opoziciji, kažejo na popolnoma zgrešeno vedenje, kaj novinarstvo in mediji so in kaj o svobodi govora piše v ustavi. Politika je tista, ki mora zagotoviti, da v nobenem primeru nima vpliva na to, kako se o politiki sami piše in poroča. Državne podpore bodo namreč narekovale prav to. Ne strinjamo se s pretirano regulacijo popravka in žal nam je, da je v hlastanju za čim prejšnjim sprejetjem tega zakona prišlo do nedoslednega sledenja evropskim predpisom na področju pornografije in nasilnih vsebin najhujše vrste in dvomi bi morali biti na tej točki odpravljeni. Ne strinjamo se, da bo tretji parlamentarni program ostal brez odgovornega urednika v polnem pomenu besede. Toda ali bi lahko pričakovali kaj drugega, potem ko se je uredništvo parlamentarnih prenosov do sedaj v popačeni obliki zasidralo kar v državnem zboru? Ne strinjamo se z načinom imenovanja sveta za radiodifuzijo, ki je enako političen kot način imenovanja programskega sveta RTV Slovenija in ne sledi logiki večine v državnem zboru ne pa posredni moči kompetentnih strokovnih institucij. Še nekaj. Nestrinjanje, ampak povzela sem ključne pripombe na ta zakon, zaradi česar se bo poslanska skupina LDS opredelila proti njemu. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Miro Petek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Sam bom zakon podprl. Čudi me pa vse to orkestrirano nasprotovanje temu zakonu, ki je v celoti gledano dober in precej boljši od predhodnega zakona. V teh mesecih je bilo veliko govora okrog popravka. Kolegice in kolegi, ne se bati popravka. Jaz v novinarski karieri nisem doživel veliko popravkov, odkar pa sem v politiki, pa nisem napisal niti enega. Žal pa danes v Sloveniji res ni medija, ki bi gojil poseben odnos do popravka. Tukaj bi omenil časopis "Washinton Post", ki od leta 2004 dalje spremlja in analizira popravke, ki se pojavljajo v tem časopisu. Tako je v lanskem letu Washington Post objavil 1.322 popravkov, to je okrog 110 na mesec in nihče na svetu si ne upa trditi, da je Washington Post slab časopis, da je neprofesionalen, in to na najbolj prestižnih, na mnenjskih straneh objavlja popravke. V lanskem letu jih je bilo 26. In še dve pojasnili. Kredibilnost si pridobiva ta časopis tudi na ta način, da objavlja popravke in da jih seveda sproti analizira. Ker jih sproti analizira, lahko tudi ugotovi, kje nastajajo napake v novinarskem delu in jih tudi sproti popravlja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janc.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, spoštovani minister. V Slovenski ljudski stranki bomo ta zakon podprli iz preprostega razloga, ker je bistveno boljši od prejšnjega. To je ena obrazložitev. Druga, da je tista beseda, ki jo je minister dal ob sprejemanju RTV zakona, da bo tudi ta zakon čim prej prišel v proceduro, in se mu s tega mesta še enkrat zahvaljujem, da je prišel hitro in da bo končno rešil tudi te lokalne, regionalne medije posebnega pomena, ki potrebujejo državno pomoč, da lahko funkcionirajo tudi tisti mediji, ki so pomembni za tamkajšnje prebivalstvo, za ljudi, ki tam živijo, in verjamem, da bodo iz tega sklada iz tega prispevka, ki se bo tu nabiral, lahko tudi ti mediji lokalnega in regionalnega pomena, bodisi televizijski, bodisi radijski, delovali naprej. Tukaj je bila dejansko dana ta beseda in v tem vidim en pozitiven korak v razvoju teh medijev. In druga zadeva, pravica do popravka je zagotovo pomembna novost. Mislim, da sta ta dva argumenta več kot dovolj, da je zakon bistveno boljši od prejšnjega. V prejšnjem to ni bilo dorečeno in končno bo tukaj uspeh in priložnost za tiste medije, ki danes niso niti tolarja dobili iz tega naslova, danes pa verjetno bodo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ponovno vabim k obrazložitvi glasu ministra Grimsa, tokrat v svojem imenu.
Hvala. Samo nadaljeval bom. Poglejte, glede na prejšnjo razpravo, vsi v odboru smo imeli en sam cilj, ki zavezuje tudi državni zbor, da sledimo evropski direktivi, ki velja neodvisno od naše zakonodaje, narekuje pa k sprejemanju čim bolj učinkovitih načinov za uresničevanje te direktive, torej orodij. Z vso odgovornostjo trdim in upam, da me boste točno citirali, da vsi tisti, ki jim je zares do zaščite otrok in mladoletnikov, bi morali pozvati k čimprejšnjemu sprejetju in uveljavitvi tega novega zakona, ne da se borijo za ohranitev dosedanjega stanja, ki pa se je v praksi dejansko pokazalo za zelo pomanjkljivo, o čemer se lahko prepričate, če se sprehodite do izložbe prvega kioska tamle dol na cesti, da o vsem ostalem niti ne govorim. Ker gre spet za prikaz različnih pojmov, samo še to. Besedilo v tistih prvih dveh odstavkih sem poudaril, je nastalo zato, ker predlagatelji iz mirovnega inštituta osnovnega besedila stavka niso oblikovali tako, da bi bilo slovnično pravilno te vsebinsko in pravno korektno, zato smo to sporazumno na osnovi amandmaja LDS v soglasju z njimi kot predlagatelji razdelili na dva odstavka prav zato, da bi se izognili morebitnim zlonamernim interpretacijam. Vse to je zelo jasno razvidno iz magnetograma odbora. Zato še enkrat poudarjam, da če bi bilo tistim, ki sedaj protestirajo, zares kaj do zaščite otrok in mladoletnikov, bi pozvali k takojšnjemu sprejetju in čimprejšnji celoviti uveljavitvi vseh določil zakona, o katerem danes odločamo. Hvala.
Hvala. V svojem imenu tudi magistrica Potrata.
Hvala. Oglašam se zato, da bi še enkrat povedala, da tega zakona ne bom podprla, da se moje nesoglašanje s tem zakonom ne bi utopilo v večini glasov za, kajti tako nekateri interpretirajo koalicijsko sprejemanje amandmajev, češ, da je bilo vse sprejeto soglasno, ne da bi tisti, ki to pove, povedal, koliko je bilo tistih, ki so glasovali, in koliko jih ni glasovalo ali se je glasovanja vzdržalo. Torej toliko, kar zadeva soglasnost. Kar zadeva 84. člen in popravljanje predloga na odboru, pozvala sem, da bi premislili in si vzeli čas do obravnave na plenarnem zasedanju, da bi oblikovali tako besedilo, ki bi bilo korektno, pa ne bom rekla slovnično, vsebinsko in pravno, kot nekateri radi govorijo, ampak smo ga "spacali" na tistem odboru utrujeni po večurni razpravi, da je tako, kakršno je. In za to je treba prevzeti polno odgovornost. In še eno stvar bi rada povedala. Zagovarjam popravek, kot je bil obravnavan ali definiran v sedanjem zakonu, veljavnem zakonu, ker je bil premišljeno obravnavan. To, kar je zdaj prišlo v ta razširjeni tekst popravka, je na nekaterih mestih tako zelo razširjeno, da je vprašanje, ali bo zaradi te razširitve tudi uresničljivo. Zakon naj bi bil boljši, pa ni. Hvala.
Hvala lepa. Dovolite prosim samo, da povedo v miru svoje mnenje. K besedi vabim magistra Žnidaršiča. Samo sprašujem, ali v imenu poslanske skupine ali v svojem?
V imenu poslanske skupine bi rad povedal, da bo zakon, kakršen je prestal vse faze, zagotovo sprejet. Mi z njim nismo v celoti zadovoljni in zaradi tega mu ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Hvala lepa. Navzočih je bilo 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 23. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 23.]] To pomeni, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in vas prosim samo še za minutko posluha, ker imam eno obvestilo. Takoj po končani seji se bo ob 15.00 uri v sobi 212 začela seja odbora za okolje, ki bo obravnavala sklic izredne seje, ki bo v ponedeljek bo 10.00 uri. Prekinjam 17. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali v torek, 30. maja 2006, ob 9.00 uri. Jaz vam želim miren in krasen vikend. Hvala lepa.