Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 21. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Gregor Židan, Franc Kramar, Samo Bevk do 14. ure in Mihael Prevc. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O INTEGRITETI IN PREPREČEVANJU KORUPCIJE, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Preden dam besedo, postopkovno, kolega Kordiš.
Hvala, predsedujoči. Eno vprašanje imam za vas. Neuradno je ta država v epidemiji že nekaj mesecev, uradno nekaj dni, pa imamo zasedanje Državnega zbora, na katerem še vedno ni zagotovljenega primernega ohranjanja distance med posameznimi poslanci, dvorana temu ni prilagojena. Sočasno pa Vlada uvaja policijsko uro, grozi s pendreki in kaznimi za nepokorne državljanke in državljane. Zato vas, predsedujoči, sprašujem, kdaj in kako boste zagotovili pogoje za normalno, neovirano delo Državnega zbora v razmerah epidemije, natančneje, pogoje za to, da lahko poslanke in poslanci med razpravami vzdržujemo medsebojno razdaljo. Ne zahtevam od vas, da sejo prekinete ali karkoli takega, kar se mene tiče, gre zadeva lahko naprej, bodo vsaj državljanke in državljani videli, kako se vlada Janeza Janše obrača sočasno pri ukrepanju zoper epidemijo, medtem ko gre nad lastne ljudi z represijo. Pri tem me niti ne skrbi toliko zase, jaz sem mlad, jaz bom korono dobil, jo bom preživel brez večjih posledic, ampak je vendar vsak izmed nas tudi v stiku s kakšnimi starejšimi sorodniki, prijatelji, kakorkoli, tudi po naključju na koga naletimo, pa tudi ni vsak poslanec v Državnem zboru star dobrih 30 let, pa zna biti, da ogrožamo tudi kolegice in kolege, ki so mogoče že malo v letih, mogoče je kdo šibkejšega zdravja, pa mu ta neprimerna postavitev Državnega zbora za epidemične razmere lahko predstavlja nevarnost.
Kolega Kordiš, to ni postopkovni predlog. Če imate kakršenkoli predlog glede ukrepov, ki se nanašajo na preprečevanje širjenja epidemije, vas vljudno vabim, da ga posredujete kabinetu. Kar se tiče samih ukrepov, ti so v Državnem zboru naravnani v skladu s priporočili NIJZ, s katerim so naše službe konstantno v stiku. Tako ste vabljeni, da daste kakršnekoli predloge. Kar se pa tiče samega dela Državnega zbora, sem pa jaz eden tistih zagovornikov, da Državni zbor mora delovati tudi v najtežjih razmerah, in nikakor tega, kar vi zdaj med vrsticami predlagate, svojo funkcijo delegirati morebiti Vladi. Mi bomo tu delali, dokler bo to potrebno, da se funkcija Državnega zbora opravlja tako, kot mu pritiče in gre. Besedo dajem predstavnici Vlade mag. Lilijani Kozlovič, ki bo predstavila dopolnilno obrazložitev predloga zakona.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Danes obravnavamo novelo zakona, ki ureja pristop h grajenju integritete in preprečevanju korupcije. To je pomemben zakon in glasovanje na matičnem odboru je to še dodatno potrdilo, kajti koalicija je potrdila amandmaje opozicije in obratno. Cilj nas vseh je dobro delujoča in operativna Komisija za preprečevanje korupcije in ravno nova orodja na področjih krepitve integritete, preprečevanja korupcije, transparentnosti in ohranitve pristojnosti za preiskovanje konkretnih ravnanj izboljšujejo imunski sistem naše družbe na tem področju. Novelo zakona je pripravila že prejšnja vlada, ki je izhajala iz potreb, ki so se pojavile v praksi, pa tudi zaradi odločitev sodišč, in izboljšuje položaj posameznikov v postopkih pred KPK, odgovarja pa tudi na priporočila mednarodnih organizacij. Sedanja koalicija je predlog dopolnila ter novelo dodatno izboljšala. Ključna je sprememba, ki KPK usmerja h krepitvi preventivne in nadzorne vloge in jasno razmeji pristojnosti za pregon kaznivega dejanja korupcije, ki je v rokah policije in državnega tožilstva, predlagane spremembe pa tudi sledijo viziji novega predsednica in senata komisije. Ravno ta nejasnost je v preteklosti povzročala veliko težav pri izvajanju zakona in tudi razumevanja vloge komisije. Komisiji ne jemljemo nikakršnih pristojnosti, saj bo izzive korupcije lahko naslavljala z načelnimi mnenji in ugotovitvami o konkretnem primeru, o kršitvi integritete in tako učinkovito izvajala svoje preventivne in nadzorne funkcije, sume kaznivih dejanj korupcije pa naznanila pristojnim organom. Predlagane rešitve so po naši oceni takšne, da KPK dajejo ustrezna orodja za učinkovito delo, in sicer ureja se pravna podlaga za delovanje aplikacije Erar, ki omogoča transparentno predstavitev delovanja javnega sektorja; jasno in določno se urejajo postopki udeležencev pred komisijo; razširja se nadzor nad premoženjskim stanjem z vključitvijo tudi nadzornikov družb v državni lasti; ob nekoliko zamejenem krogu zavezancev, za katere je treba podatke o spremembam premoženjskega stanja objaviti, se olajšuje objava sprememb, da jo bo komisija po desetih letih veljavnosti zakona končno lahko izvedla; na področju ureditve lobiranja se komisiji dajejo dodatna orodja in možnosti nadzora z namenom, da postane postopek sprejemanja predpisov v državi bolj transparenten. Novela prinaša tisto spremembo, ki jo naša družba potrebuje. To je, da delovanje komisije lahko dolgoročno doseže spremembo razumevanja pojma integritete. Zato predlagam, da skupaj zakon podpremo. Podajam pa še predlog, če bodo izpolnjeni poslovniški pogoji, da se na seji opravi tudi tretja obravnava predloga zakona. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za pravosodje. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Blažu Pavlinu. Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovana ministrica, prosim vas vse, da govorite čim bližje mikrofonu, ker se malo težje sliši. So pa naše službe sporočile, da je glasnost naravnana že do konca. Tako da čim bližje mikrofonu. Hvala.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Odbor za pravosodje je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije obravnaval kot matično delovno telo na svoji 19. seji 1. oktobra 2020, potem ko je na predlog Poslanske skupine SDS 13. novembra 2019 opravil tudi javno predstavitev mnenj. Predstavnica predlagatelja, ministrica za pravosodje magistrica Lilijana Kozlovič je v dopolnilni obrazložitvi členov uvodoma predstavila pomen predlaganih rešitev, ki predvidevajo dejavnosti in ukrepe na področju zviševanja stopnje integritete in omejevanja korupcijskih tveganj. Predlog zakona sledi usmeritvam, namenu in ciljem veljavnega zakona, Komisija za preprečevanje korupcije ohranja položaj samostojnega in neodvisnega organa pri izvajanju svojih pooblastil ter zakonskih pristojnosti, pri čemer se krepi predvsem njena preventivno nadzorna funkcija. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Špela Maček Guštin je v predstavitvi njihovega pisnega pravnega mnenja opozorila, da je predlog zakona obsežen in podrobno ureja precej razdrobljeno zakonsko materijo, kar bi lahko oviralo enoznačno razumevanje oziroma razlaganje ureditve. Vloženi amandmaji pisnih pripomb Zakonodajno-pravne službe ne upoštevajo v celoti, zato je ponovno opozorila, da se pri definicijah pojmov uporabljajo izrazi, ki jih je mogoče razlagati na različne načine. 7. člen predlagane novele, ki ureja način delovanja KPK, med drugim določa, da KPK objavlja ugotovitve in odločitve svojih postopkov še pred dokončno sodno kontrolo in tudi v primeru, če tožba ni bila vložena v ustreznem roku. Takšna ureditev je prekomerna, ker zaradi svoje preuranjenosti glede na sodno kontrolo lahko povzroči nepopravljive škodljive posledice. 9. člen predlagane novele, ki ureja pristojnosti KPK ob sumu korupcije, med drugim določa, da KPK na svoji spletnih straneh objavlja tudi podatke odločb o prekrških, kar je v neposrednem nasprotju z ureditvijo prekrškovnih evidenc po Zakonu o prekrških. V zvezi s tem je opozorila na sodbo Vrhovnega sodišča, ki je v zvezi z dostopom do informacijah o sodbah. Predlagana ureditev je po mnenju Zakonodajno-pravne službe prekomerna tudi zato, ker strožje od splošne obravnava osebe, ki so funkcionarji in s tem posega tudi v volilno pravico. Opredelila se je tudi do predloga za amandma odbora k 9. členu, ki po mnenju Zakonodajno-pravne službe bistveno presega vsebino tega člena in povzroča neskladnost ureditve ter vnaša nejasnost k tem rešitvam ter kršitev načela pravne države. Državni svetnik Rajko Fajt je predstavil mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev, ki predloga zakona zaradi številnih nejasnosti ter pripomb Zakonodajno-pravne službe in drugih deležnikov ne podpira. Komisija je v svojem mnenju poudarila, da morajo biti v noveli ohranjeni vsi elementi delovanja KPK, ki so bili v preteklem obdobju dopolnjeni in jih priznava tudi Vrhovno sodišče. Komisija je izrazila zaskrbljenost glede finančne in kadrovske neodvisnosti KPK predvsem z vidika določanja novih nalog in pristojnosti. Predsednik Komisije za preprečevanje korupcije dr. Robert Šumi je izrazil podporo predlagani noveli, ki bo pripomogla k učinkovitejšemu delovanju KPK – ta je pomemben organ boja proti korupciji – ter krepitvi integritete odgovornosti in transparentnosti celotnega javnega sektorja. Poudaril je preventivno nadzorno funkcijo, ki KPK loči od pristojnosti policije in tožilstva ter predlagal tudi razmislek glede načina obravnave sistemskih korupcijskih tveganj. V razpravi so koalicijski poslanci predlagane spremembe podprli, saj bodo skupaj z vloženimi in predlaganimi amandmaji KPK omogočili učinkovito delo. Novo vodstvo daje KPK strokovnost in kredibilnost, poudarili so tudi pomen njene profesionalizacije in proaktivne vloge v družbi. Opozicijski poslanci so opozorili na ocene ljudi, da je KPK le brezzobi tiger ter na problem nizke stopnje zaznavanja korupcije v slovenski družbi, zato je nujno, da se to področje dobro uredi tudi na normativni ravni. Zanimala jih je tudi ureditev zaščite žvižgačev. Predstavniki predlagatelja so poudarili, da obravnavana novela ne ruši koncepta veljavne ureditve, in podali nekaj dodatnih pojasnil. Odbor je s sprejetjem vloženih in treh svojih amandmajev ter vseh členov skupaj pripravil besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni in je sestavni del poročila.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Rudi Medved bo predstavil stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Spoštovani predsednik, spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Nerazumno dolgo se je politika ukvarjala s spreminjanjem Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Nekaj tega lahko pripišemo politični volji ali pa nevolji, včasih pa so razlogi tudi bolj banalne narave. Ta, ki ga navajam, ni ključen, je pa pomemben. Kar nekaj let sta si zakon podajala Ministrstvo za javno upravo in pravosodje, skoraj da se je izgubila sled pristojnosti. Vlada Marjana Šarca je to presekala in predlog sprememb zakona je relativno hitro našel pot v Državni zbor. Osnovni namen povečati učinkovitost protikorupcijske komisije kot neodvisnega in samostojnega organa tako ostaja. Kljub temu da se z nekaterimi spremembami, ki jih je v besedilo vnesla sedanja koalicija, ne strinjamo. Govorim predvsem o črtanju uvedbe sistemskega nadzora, ki bi povečal transparentnost, in ukrepi o odgovornosti javnega sektorja. Kakorkoli že, spremembe zakona so tu, in prav je, da jih končno tudi sprejmemo. Ne le zato ker Slovenija po indeksu zaznavnosti korupcije zaseda ne ravno ugledno 35. mesto med 180 državami in vse od leta 2012 tu ni nobenega napredka. Napredka si najbrž v kratkem tudi ne moremo obetati. Plenilska logika te vlade ob nabavi zaščitne opreme, ideološko pajdaško kadrovanje, izguba občutka za ločevanje med javnim in zasebnim pri vladajoči koaliciji – vse to Slovenije zanesljivo ne bo pognalo navzgor po lestvici. Vendar to 35. mesto ni samo posledica tega, da tako dolgo ne uspemo spremeniti zakona. So države, ki takšne komisije nimajo, pa so bistveno višje na lestvici. Bolj odločilno je prepričanje večine ljudi v Sloveniji, da korupcija v tej državi je problem. In dobro je, da sedanji predsednik komisije vidi v teh zakonskih rešitvah dobro orodje za boj proti korupciji, ni pristaš nenehnega ponavljanja fraze, da je komisija brezzobi tiger. Po drugi strani so tudi po zaslugi politike vseskozi umetno ustvarjena prevelika pričakovanja na račun komisije. Vsi skupaj smo ljudi premalo ozavestili in premalo poudarjali njeno preventivno vlogo. Komisija ne vodi kriminalističnih preiskav, nima tožilskih pristojnosti in ni sodišče. Tako se v javnosti postavljajo vprašanja, čemu komisija in kaj imamo od nje. Hkrati se ustvarja neko malodušje, češ, saj se tako nikomur nič ne zgodi in je tudi vse manj prijav sumov korupcije. Torej korupcije ni manj, le prijav sumov korupcije je manj. Ali se spreminja naš odnos do korupcije? Ali morda postajamo družba z večjo toleranco do teh pojavov? Upam, trdno upam, da ne. Naj omenim zato zadnji primer s kmetijsko ministrico. KPK je ugotovila, da v njenih dejanjih obstaja sum korupcije, del politike pa je tudi na del javnosti prenesel trditev, da to vse skupaj ni nič, da gre le za politično gonjo. Ni več pomembno samo dejanje, zaradi katerega obstaja sum korupcije, ampak se želi vse skupaj zrelativizirati v smislu– a zdaj bomo pa nekoga, ki sicer menda odlično delali, preganjali zaradi 400 evrov? To so dvojna merila, to je dvojna morala, popolnoma nesprejemljiva v sodobni demokratični družbi. Korupcija nima barve oziroma je vseh barv in nikoli ne sme biti politična pripadnost merilo, ali neko dejanje je ali pa ni koruptivno. Nikoli. Protikorupcijski komisiji dajemo v roke nekaj orodij, ki bodo pripomogla k njeni večji učinkovitosti in krepimo njeno neodvisnost in samostojnost. Pri tem pa moramo vedeti, da sama komisija ne more izkoreniniti korupcije, niti ji ne moremo pripisati odgovornosti za pojave korupcije v družbi. Breme boja proti temu zlu nosimo mi, vsi mi. Največje breme pa nosi prav politika s svojim odnosom in ničelno toleranco do teh pojavov. Predsedniku protikorupcijske komisije, ki je na tej funkciji šele dobre pol let, tako želimo uspešno delo in upamo lahko, da mu s temi spremembami zakona dajemo dobro popotnico za spopadanje s trdovratnim zlom, imenovanim korupcija.
Hvala lepa. Mag. Meira Hot bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Večina političnih strank, tako starih kot tudi na novo ustanovljenih, pred volitvami nagovarja volivce tudi z obljubami o odločnem boju proti korupciji. Socialni demokrati nismo ostali zgolj pri obljubah, saj je prejšnja ministrica za pravosodje gospa Andreja Katič skupaj s svojo ekipo pripravila in uskladila to novelo zakona ter jo predložila v obravnavo Državnemu zboru, ker smo se zavezali, da se bomo borili proti korupciji in da bomo Komisiji za preprečevanje korupcije zagotovili ustrezna orodja za učinkovito delo. Danes to zavezo uresničujemo. Slovenija namreč že od leta 2012 ne zaznava napredka na Indeksu zaznave korupcije, ki ga objavlja Transparency International in se je pri rezultatu za leto 2019 ponovno znašla pod povprečjem Evropske unije. Zato je sprejetje te novele še toliko bolj nujno. Komisija sicer ne preganja in ne preiskuje kaznivih dejanj, to počneta policija in tožilstvo. Ima pa komisija pomembno vlogo pri preiskovanju domnevnih kumulativnih dejanj, torej ima pomembno vlogo pri preprečevanju korupcije, obvešča policijo in tožilstvo o sumih kaznivih dejanj in izdaja načelna mnenja. Pomembno je, da imajo organi, ki se borijo proti korupciji, učinkovita sredstva in orodja za svoje delo. Še bolj pa je pomembno, da so ti organi neodvisni in da nihče ne more vplivati na njihove odločitve, še posebej pa ne politika. Socialni demokrati zatorej pozdravljamo rešitve, ki jih predvideva ta novela. Predvsem to, da bodo postopki ob sumu korupcije in ob kršitvah zakona učinkovitejši in hitrejši. Da bi za boj s korupcijo pridobili najboljše kadre, se spreminjajo pogoji za imenovanje funkcionarjev komisije. Uvaja se nov pogoj osebnostne primernosti. Širi se nabor funkcionarjev, ki so dolžni poročati o svojem premoženju, uveljavlja se javna objava podatkov o spremembah premoženja funkcionarjev, omogoča se neposreden nadzor državljank in državljanov nad porabo javnih sredstev prek sistema Erar, ki mu s to novelo dajemo pravno podlago. Krepi se tudi nadzor nad lobiranjem, poenostavlja se ureditev na področju daril in prenavlja na področju nasprotja interesov. S spremembami v noveli se prav tako naslavljajo opozorila mednarodnih organizacij. Nadalje se upoštevajo nekatere ugotovitve upravnega in vrhovnega sodišča iz preteklosti. Zelo pomembno je, da tudi novi predsednik komisije podpira predlog novele zakona. Dejstvo je, da za efektiven boj proti korupciji in za preprečevanje korupcijskih tveganj potrebujemo učinkovito komisijo za preprečevanje korupcije, ki bo imela jasna in močna pooblastila ter ustrezna orodja za učinkovito delo, da zajezi korupcijska tveganja. Da Slovenija več ne bo zaostajala za povprečjem, ampak se bo približala najuspešnejšim državam v boju proti korupciji, kot sta recimo Nova Zelandija in Danska. Iz vsega navedenega bomo Socialni demokrati predlog novele zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav ministrica za pravosodje! Vsem ostalim prisotnim prav lep pozdrav! Leta 2004 sprejeta resolucija o preprečevanju korupcije v Republiki Sloveniji, zakon ter ustanovitev komisije so bili trije dejavniki, ki so pomenili, da smo v celoti izpolnili priporočila, ki jih je Sloveniji dal GRECO. V SMC smo prepričani, da bomo s to novelo po vseh zapletih, ki KPK spremljajo že vse od leta 2006, ko jo je Državni zbor na predlog skupine poslancev za kratek čas celo ukinil, a jo je pri življenju obdržalo Ustavno sodišče vse do leta 2010 oziroma 2011, ko so bili postavljeni novi temelji za njeno delovanje z zakonom o integriteti in preprečevanju korupcije, omogočili, da KPK izvaja poslanstvo, ne da bi bilo okrnjeno njeno delovanje, oziroma bo še vedno samostojni in neodvisni organ, ki izvaja ukrepe na področju zviševanja stopnje integritete in omejevanje korupcijskih tveganj. Kot je znano, že vse od ustanovitve omenjenega vladnega urada pa tudi kasneje do sprejetja zakona v letu 2010 potekajo razprave o tem, kakšno vlogo naj igra KPK. Zato je bila že kmalu po sprejetju veljavnega zakona iz leta 2010 opravljena novelacija, s katero so bili na novo formulirani temeljni pojmi, določili so se novi postopki oziroma pristojnosti komisije in še bi lahko naštevali. Spremenjeni in, kar se je kasneje izkazalo, pomanjkljivi zakon ter dva različna samosvoja predsednika KPK z drugačnim načinom delovanja in razumevanjem svoje vloge pa sta pri ljudeh glede na delovanje komisije vzbudila različna pričakovanja. Po odmevnih aferah pa se že vse od leta 2014 oziroma skoraj 6 let in kar v treh vladah pod dvema oziroma tremi ministri in ministricami ukvarjamo s to zadnjo novelo, ki jo obravnavamo danes. Tudi tokrat je tako kot že ves čas največja težava v tem, kako določiti na eni strani jasno ločnico oziroma razmejitev pristojnosti med komisijo ter policijo in tožilstvom, saj komisija lahko sodeluje z organi pregona, ne more pa opravljati svojih nalog, na drugi strani pa ohraniti tako preiskovanje primerov koruptivnih dejanj ob zadostni pravni zaščiti preiskovancev v teh postopkih kot tudi še bolj poudariti preventivni del delovanja komisije. Da ne omenjamo še mnenja Zakonodajno-pravne službe Državne zbora, ki je zaradi konceptualnih pomislekov izpostavljala popolnoma drugačne rešitve oziroma pristop ter pripombe mnogih deležnikov, ki, kot že omenjeno, vidijo vlogo KPK vsak po svoje. Naj še enkrat opozorimo na temeljni cilj zakona in vlogo KPK. Temeljni cilj je, da zagotovimo pogoje, da javni uslužbenci in funkcionarji svoje delo opravljajo pošteno, profesionalno, transparentno in da omogočimo zakonito, pregledno, smotrno in pošteno ter uspešno delovanje države kot javnega servisa. Pri uresničevanju teh temeljnih ciljev zakona pa ima KPK osrednjo vlogo tako pri obravnavi posamičnih primerov kot tudi pri krepitvi in upravljanju institucionalnega omrežja protikorupcijskih dejavnosti integritete in transparentnosti predvsem v javnem sektorju. In za konec. Za nemoteno izvajanje svojih pristojnosti in nalog, ki se s predlogom zakona širijo, se v SMC zavzemamo, da Ministrstvo za pravosodje zagotovi kadrovske okrepitve znotraj strokovne službe te komisije. Z zakonom in spremembo državnega proračuna za leto 2021 in 2022 se zagotavljajo sredstva za zaposlitve petih novih uslužbencev. Skladno z navedenim Poslanska skupina SMC podpira novelo zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Miha Kordiš bo predstavil stališče poslanske skupine Levica.
Hvala za besedo, predsedujoči. Vedno, ko je na oblasti Janez Janša, gredo provizije v nebo. Maske, ventilatorji, orožarski posli, pretekli in bodoči, ki se izrisujejo na horizontu z vladno namero, da 780 milijonov evrov namesto v zdravje in blaginjo ljudi usmeri v nabavo nepotrebnega orožja. Stekla kadrovska čistka in biznis za prijatelje, to je korupcija, in to je vlada Janeza Janše. A korupcija je v resnici širša od zgolj provizij. Korupcija je po definiciji vdor zasebnega interesa v javni interes. Še posebej intenzivno se ta javni interes krha ravno pod vladami, kot je aktualna. Vam bom navedel en konkreten primer. V zadnje pol leta kljub grožnji drugega vala vlada Janeza Janše ni priskrbela niti ene dodatne postelje na infekcijskih klinikah, priskrbela ni niti dodatnih dislociranih oddelkov v domovih za starejše in danes epidemija kosi po državi. Kako se je odzvala vlada Janeza Janše? S policijsko uro za državljanke in državljane, hkrati pa je zasebnemu zdravstvu namenila 50 milijonov evrov, čeprav je ravno javno zdravstvo tisto, ki zasleduje javni interes in nas varuje pred epidemijo. Tudi to je koruptivno ravnanje, tudi to je korupcija, legalizirana korupcija. Kaj si torej o taki vladi misliti, ko na mizo prinese zakon o integriteti in preprečevanju korupcije? Tak zakon bo po vsej verjetnosti sicer imel redaktirane in spremenjene člene, ne bo pa imel zob. Natančno to se je tudi zgodilo. Spremembe zakona o integriteti in preprečevanju korupcije se napovedujejo že vse od leta 2013, od odstopa takratnega senata KPK. Nazadnje je bila novela, ki jo obravnavano danes, na mizi v prejšnjem mandatu, ampak se je prej iztekel mandat Državnega zbora. Danes jo imamo v postopku v skoraj identični obliki, vključno z vsemi pomanjkljivostmi. Prvo vprašanje, ki je na mestu, je torej, kaj je Ministrstvo za pravosodje delalo v vmesnem času. V prejšnjem mandatu je izjemno negativno mnenje s kopico pripomb podala Zakonodajno-pravna služba, pripombe so podali Vrhovno državno tožilstvo, Transparency International, Informacijski pooblaščenec,bila je opravljena javna predstavitev mnenj. Tudi tam je bilo podanih kar nekaj opozoril in kritik. Predlog, ki ga imamo na mizi, pa je le delno izboljšan, žal. Način priprave tega zakona namiguje na to, da je vladi bolj kot boj proti korupciji in zaostritev boja proti korupciji v interesu to, da se ne spremeni nič. Da bo pač lahko še kdo dvignil telefon in kakšnemu državnemu organu ali agenciji namignil, koga naj imenuje za direktorja ali ga zaposli. Da bi lahko tudi pri projektu drugega tira, predoru Karavanke ali pa 780-milijonskih orožarskih aferah padla še kakšna provizija. Največji problem Komisije za preprečevanje korupcije je v tem, da sicer ima nekatere pristojnosti, a vsakič, ko jih uporabi, končne odločitve padejo pred sodišči. Postopek pred komisijo je nejasen in pomanjkljiv, za težavne se izkazujejo nekatere pristojnosti, težave so s pravnimi podlagami za obdelovanje in objavo osebnih podatkov. Če k temu priključimo še dejstvo, da se v zadnjem času komisija ukvarja bolj sama s sabo kot z dejanskim bojem proti korupciji, za katerega je namenjena, in posledično je vse nižji ugled komisije, pa je jasno, da so izpolnjeni vsi predpogoji za razrast korupcije. In vlada Janeza Janše lahko hara po državi dalje. V Levici smo imeli že v prejšnjem mandatu na zakon kar nekaj pripomb, a v prvi obravnavi smo takrat predlog podprli. Prepričani smo namreč bili, da bo vlada v nadaljevanju preko druge in tretje obravnave odpravila pomisleke, ki so bili izraženi ob javni predstavitvi mnenj in v mnenju ZPS. Dve leti in pol kasneje pa z razočaranjem ugotavljamo, da je pred nami skoraj identičen predlog. Stanje je ustrezalo vsem preteklim vladam in funkcionarjem, naj gre za zlorabe položaja, za skrivanje premoženja, za nespodobna samoimenovanja ali denar nepojasnjenega izvora, vsem akterjem je skupno eno – dokler je sistem tak, kakršen je, je lažje izpodbijati ugotovitve komisije, takrat ko ta opravi svoje delo; dokler je sistem takšen, kakršen je, je z ugotovitvami lažje manipulirati, lažje se je prikazovati kot žrtev vedno bolj zapletenih in temačnih teorij zarot, političnih konstruktov in vsega, kar še pride zraven. In v vladi Janeza Janše tega zagotovo ne manjka, enako kot ne manjka niti korupcije.
Blaž Pavlin bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav! Vprašanje preprečevanja korupcije in standard integritete v naši družbi je brez dvoma eno najzahtevnejših vprašanj. Pravna država je odvisna od morale in integritete ljudi, ki delujejo na področju javnega življenja, na področju odkrivanja in pregona ter splošno na področju pravosodja. Sprejetje tega zakona korupcije v Sloveniji samo po sebi seveda ne bo odpravilo. Integriteta, etika in morala so več kot le spoštovanje zakonodaje in predpisov, saj velja splošno načelo, da zakon predpisuje zgolj minimum moralnih načel. Spreminjanje zakonodaje na tem področju in priprava tega zakona ima dolgo brado, saj je bila zadnja sprememba zakona leta 2011. Od takrat naprej se je vseskozi govorilo o potrebi po spremembi zakonodaje, vendar do tega ni prišlo. Tudi OECD je pozval Republiko Slovenijo k čim hitrejšemu zaključku zakonodajnega postopka spreminjanja zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, saj je ta korak ocenjeval kot bistven za okrepitev vloge Komisije za preprečevanje korupcije. Predlagana novela je pripravljena na podlagi predloga, ki je bil pripravljen v prejšnjem mandatu. Državni zbor je zaradi volitev obravnavo zaključil. Sedanje besedilo je Državnemu zboru v obravnavo lansko leto posredovala prejšnja vlada. Opravljena je bila tudi javna predstavitev mnenj. Zakonodajno-pravna služba je imela številne pripombe na predlagano besedilo zakona. Večino smo jih upoštevali pri pripravi amandmajev koalicije in jih vključili v dopolnjen predlog zakona. Nekatere pripombe Zakonodajno-pravne službe pa niso bile v celoti upoštevane, saj smo sledili mednarodnim priporočilom po strožji obravnavi oseb, ki so funkcionarji. Predlog zakona sledi usmeritvam, namenu in ciljem veljavnega Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Komisija za preprečevanje korupcije ohranja položaj samostojnega in neodvisnega organa pri izvajanju svojih pooblastil ter zakonskih pristojnosti. Krepi se njena preventivno nadzorna funkcija, po čemer se KPK bistveno razlikuje od organov odkrivanja in pregona. Predlagane rešitve zasledujejo predvsem naslednje cilje oziroma usmeritve. Jasno se določajo vrste in pravila postopkov ter pravice in obveznosti sodelujočih v postopkih, ki jih vodi KPK, pri čemer se veljavni koncept obravnave suma korupcije spreminja tako, da je poudarek na ugotavljanju kršitve integritete. Podrobneje se opredeljujejo pogoji za imenovanje funkcionarjev KPK ter jasno loči kandidacijski postopek od postopka imenovanja. Uvajajo se določene poenostavitve, na primer poenotenje na področju daril, kjer se področje prepovedi prejemanja daril ureja enotno za funkcionarje in javne uslužbence. Prenavlja se poglavje o omejitvah poslovanja, nasprotju interesov in nadzoru nad premoženjskim stanjem. Določneje se ureja pravna podlaga za delovanje in nadgradnjo sistema Erar, spletnega orodja KPK za ugotavljanje transparentnosti porabe javnih sredstev. Dopolnjujejo se določbe o evidencah KPK in prekrških po zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije. V Novi Sloveniji se nam zdi še posebej pomembno, da je ugotavljanje kršitev predrugačeno na način, da se upoštevajo tudi pravice oseb, ki jih komisija obravnava. V Novi Sloveniji pozdravljamo, da spremembam zakona sledi tudi ustrezno povečanje sredstev komisiji v naslednjih dveh letih in posledično tudi dodatnemu številu zaposlenih do deset. Oboje bo komisiji omogočilo večjo samostojnost in neodvisnost ter boljše delovne pogoje. Poslanska skupina NSi, bo predlog zakona podprla.
Hvala lepa. Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Kot je bilo že povedano, ima zakon, ki je danes pred nami, precej dolgo brado. Razprava o potrebnih spremembah se je začela že leta 2013 z odstopom takratnega predsednika Zorana Klemenčiča, ki je svoj odstop utemeljeval s pomanjkljivo zakonodajo in zvezanimi rokami pri delovanju komisije. Da je to področje nujno treba urediti in popraviti zakonodajni okvir za delovanje KPK, so Slovenijo opozarjale tudi mednarodne organizacije. GRECO in OECD sta tako izpostavila predvsem postopek, po katerem se preiskujejo sumi koruptivnih dejanj, zagotovitev politične neodvisnosti komisije in nenazadnje tudi zagotovitev zadostnih kadrovskih in finančnih sredstev. Naj spomnim, da sta dve najpomembnejši odločitvi KPK pod vodstvom prej omenjenega Zorana Klemenčiča padli na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije prav zaradi prej naštetih zakonov, na katere opozarjajo tudi mednarodne organizacije. Zaradi tega je pa takrat, če se spomnite, padla tudi vlada. Tudi Evropska komisija je septembra letos v poročilu o vladavini prava v Evropski uniji izpostavila zaskrbljenost zaradi vrzeli med zakonodajo in prakso na področju boja proti korupciji. Po vseh poskusih z novelacijo zakona smo danes prišli do točke, kjer kaže, vsaj tako je videti, da obstaja dovolj političnega konsenza za ureditev tega področja. Predlog ne vsebuje novih rešitev, temveč se v prvi vrsti nadgrajujejo določbe veljavne ureditve, kar je za nekatere sporno, ampak to je pač zakon, ki je pred nami. Predvsem se jasneje določa in izboljšuje postopek pred komisijo ter procesne pravice pa tudi obveznosti sodelujočih v teh postopkih. Kot je bilo rečeno, se podrobneje opredeljuje tudi pogoji za imenovanje funkcionarjev, ureja se poenotenje na področju daril in pa bolj konkretno se določajo podlage za delovanje spletnega orodja Erar. Podporo zakona je izkazal tudi novi predsednik komisije, pri tem pa poudaril preventivno oziroma nadzorno funkcijo komisije, ki razmejuje njene pristojnosti in pristojnosti organov pregona. V SAB se pri tem njegovem gledanju z njim popolnoma strinjamo. Menimo tudi, da moramo kot predstavniki ene izmed vej oblasti v državi pokazati ničelno toleranco do korupcije in drugih neetičnih ravnanj. Ravno z učinkovitim pregonom korupcije bi lahko v naši državi prišli do velikanskih prihrankov, tudi čisto konkretnih finančnih. Želimo si, da se protikorupcijska komisija v prihodnje najbolj osredotoči predvsem na iskanje velikih sistemskih koruptivnih ravnanj, se pravi na tako imenovano sistemsko korupcijo. Zato obžalujemo dejstvo, da je koalicija z amandmajem črtala člen 10, ki je urejal ta sistemski nadzor. KPK lahko največ doprinese ravno k preprečevanju take vrste korupcije. Če takšen organ že imamo, moramo tudi zagotoviti, da bo na tem področju učinkovit in operativen. Jasno mora biti določeno, katere so pristojnosti komisije in da se ne posega v pristojnosti organov pregona. Leta 2010 je bila s sprejetjem Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije sprejeta odločitev, da je komisija preventivni organ, katere odločitve ne pomenijo odločanja o kazenski ali disciplinski odgovornosti. To je v preteklosti marsikdaj bilo sporno, ampak takšno funkcijo mora komisija ohraniti tudi v prihodnje. V tem kontekstu je pomembna določba, ki še bolj jasno določa, da mora komisija v primeru suma kaznivih dejanj podati ovadbo na pristojno državno tožilstvo. V Poslanski skupini SAB bomo torej predlog zakona, ki ga je v večjem delu pripravila že prejšnja vlada in ga tudi uskladila z vsemi deležniki, podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Po večletnih pripravah novele Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, ki so se začele šest let nazaj sicer še pod okriljem Ministrstva za javno upravo, bomo, kot kaže, danes dobili izboljšano normativno podlago za delovanje Komisije za preprečevanje korupcije. Tokrat gre za besedilo, ki je dobilo končno podobo v današnjem drugem branju na plenarnem zasedanju skozi prepletanje predlogov in izboljšav besedila praktično s strani vseh parlamentarnih strank ter upoštevanjem mnenja Zakonodajno-pravne službe. Ključno pa je tudi, da je zadovoljstvo z besedilom izrazil sam predsednik Komisije za preprečevanje korupcije. Novela zakona bistveno ne posega v vsebinsko sfero veljavne ureditve, jo pa solidno nadgrajuje v smeri izboljšanja nadzorstvene funkcije in preventivnega delovanja protikorupcijske komisije. Naloge in pristojnosti, ki se nanašajo na ravnanja, ki so moralno-etično sporna ali celo kazniva, so med komisijo, policijo in tožilstvom jasno razmejene. Z večjo preventivno in nadzorstveno vlogo komisije lahko stopnjo integritete transparentnosti in nekoruptivnega delovanja v našem družbenem okolju bistveno izboljšamo in novela ta cilj po oceni Poslanske skupine Desus uspešno izpolnjuje. Za strokovnost in s tem uspešnost poslanstva same institucije KPK je ključna njegova sestava, pri čemer novela predvideva novosti v zvezi s samim postopkom imenovanja njenih funkcionarjev. V komisiji, ki je doslej vodila izbirni postopek kandidatov, se nekoliko spreminja struktura članov. S pomočjo bolj natančnega kandidacijskega postopka in novih ostrejših pogojev, ki jih bodo morali izpolnjevati sami kandidati za najvišje funkcije v KPK, se je tej kandidacijski komisiji olajša delo in hkrati daje nekaj več odgovornosti pri preverjanju kandidatov. To bo koristilo predsedniku republike, ki bo lažje izbral med resnično najbolj strokovnimi in osebnostno primernimi kandidati. Ker je za marsikaterega posameznika in žal tudi politike, ki bi sicer morali biti vzgled ljudstvu, zavedanje o pomembnosti integritete in etičnih standardov in tudi samo poznavanje pojmov, kot so transparentnost, lobiranje, klientalizem, nepotizem, kronizem in tako dalje na izredno nizkem nivoju, bo delo komisije na tem področju z več poudarka po novem namenjeno ravno osveščanju in obveščanju splošne in strokovne javnosti. Istočasno bo to pripomoglo k razkrivanju korupcije ter drugih nezakonitih ali neetičnih ravnanj, pri čemer bo pri javnih objavah dokumentov primerno poskrbljeno za varstvo osebnih podatkov. K izboljšanju zaznavanja korupcije bo prispeval tudi širši nadzor nad premoženjskem stanjem, saj bodo k temu podvržene tudi poslovodne osebe in nadzorniki v podjetjih v državni lasti oziroma v lasti lokalnih skupnosti. Nenazadnje pa se vpogled v premoženjsko stanje širi še na državne svetnike. Sicer pa predlog sprememb in dopolnitev zakona vsebuje še nekaj določb, ki bodo olajšale delo tako KPK samemu in na drugi strani tudi vsem tistim, ki so podvrženi nadzoru premoženja oziroma k dolžnim ravnanjem po dotičnem predlogu zakona. Na lestvicah indeksa preprečevanja in zatiranja korupcije je Slovenija že nekaj let pozicionirana na približno istem mestu, in sicer v podpovprečju držav članic EU in OECD. Učinkovite pravne podlage za delovanje komisije so orodje, ki lahko prispevajo k izboljšanju dojemanja koruptivnih tveganj, krepijo zavest posameznika in družbe nasploh o stanju in duhu integritete. Le na podlagi jasnih, odločnih dejanj pristojnih organov lahko kot družba napredujemo. Nenazadnje tudi na lestvicah mednarodnih ocenjevanj. Na tem področju bomo v Sloveniji morali še marsikaj postoriti. V prvi vrsti pa je odločilna še zavest posameznika, pa naj bo to povprečen državljan ali javni uslužbenec ali druga uradna oseba oziroma politični funkcionar, da lahko k temu sam največ prispeva. Predlog novele Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije ima s strani Poslanske skupine Desus enotno podporo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Pozdravljeni! Obveznosti ureditve protikorupcijskega delovanja Ustava Republike Slovenije ne določa izrecno. S tem zakonom bomo dobili status KPK, ki bo imel status nadsodnega organa. Argument, da smo vezani na mednarodne pogodbe v zvezi s to ureditvijo, ne zdrži, kajti večina pametnih držav v Evropi take inštitucije nima. To se pravi, mi delamo po svoje in pozabljamo, da smo avtonomna država, ki lahko notranje zadeve ureja tako, kot misli. Sodnega varstva za tiste, ki jih bo dobila v kremplje KPK, ni. Dejstvo je, da je KPK pripravil KPK. V bistvu gre tukaj za zakon, ki ga je gospod Klemenčič pripravil in gre samo za majhne popravke tistega osnovnega zakona, ki pomeni popoln policijski nadzor nad življenjem in delom vseh ljudi, še posebej pa ljudi v javni upravi. Cela vrsta je spornosti, dve sta pa verjetno najhujši, in sicer v 7. členu piše o javni objavi. Ta 7. člen posega v načelo delitve oblasti, saj se upravnemu organu določa, kako in kdaj in proti komu bodo ravnala sodišča. To je nedopustno, da nek zunanji organ, ki bo postal politični organ, določa, katerega človeka se bo procesuiralo in iskalo. V 9. členu imamo spet eno tako čudno zadevo, ki pravi, da bo takoj po pravnomočnosti odločbe o prekršku KPK objavila vse podatke o kršitelju. To se pravi, osebno ime, naziv, sedež pravne osebe, kršitve, opis okoliščin in izrečeno sankcijo. In to bo 5 let na spletni strani. Gre za pripravo politične inkvizicije in mi v Slovenski nacionalni stranki smo proti temu. Ko bodo enkrat objavili, bodo človeka popljuvali in ga pravzaprav ne bodo mogli več »porihtati«. Gre za tisti sistem zobne paste, ko jo enkrat stisneš iz tube, je ne moreš več spraviti nazaj. Ampak ta inkvizitorni način delovanja je zgleda nekaterim v Sloveniji zelo pogodu in že imajo verjetno pripravljene spiske, katerega človeka bodo procesuirali. Deseti odstavek 9. člena piše: »Če komisija zazna, da na določenem področju obstajajo sistemska korupcijska tveganja, izda priporočilo za pravilno ravnanje subjektov, ki delujejo na tem področju.« To pomeni, KPK bo napisala dopis na tožilstvo, na sodišče, na policijo, koga naj preiskujejo in kako ga preiskujejo. Mislim, spoštovana gospoda, malo pameti je pa treba imeti! Take zadeve in tak zakon bi pripravil oziroma če bi bil Ceaușescu še živ, bi verjetno on predlagal tak zakon. Ne pa, da sprejemamo tak zakon v eni, baje demokratični, baje urejeni, baje državi. Tudi Erar dobiva preko tega zakonsko podlago. To, ne vem, to ni smiselno, to ni logično. Ne vem, kaj se gremo. Tudi kazenske določbe so nedvomno previsoke, kajti vedno se bodo spravljali na tiste, ki govorijo in razmišljajo z lastno glavo. Tiste, ki na veliko kradejo, bodo pustili pri miru. Jaz pa predvsem ne razumem določenih političnih strank, ki so jih zaradi zlorabe KPK dobile fajn po glavi, ampak kar podprli bodo to vse skupaj. Ne vem, kje je pamet. Tukajle v tem državnem zboru jo je, kakor kaže, zelo malo. Jaz sem upal, da bo ministrstvo drugače gledalo na to stvar, da ne bodo podlegli zahtevam Klemenčiča in neke institucije GRECO, ki je sama sebi namen in ki jo ne uporablja pri svojem delovanju nobena pametna država. Ravno tako kot razne druge zadeve, ki se petljajo v politično delovanje držav. Tudi tisto bi morali preskočiti. Mi tega zakona nikakor ne bomo podprli. Upam pa, da tisti, ki ga boste, da boste dobili zaradi tega zakona po glavi marsikaj.
Hvala lepa. Mag. Dejan Kaloh bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovana ministrica! Spoštovani kolegi poslanci! 10 let mineva od uveljavitve Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Gre za temeljni zakonski akt za delovanje Komisije za preprečevanje korupcije in sedaj je pred nami pomembna in obsežna novela tega zakona, že tretja po vrsti, ki danes čaka na potrditev v Državnem zboru. Novembra 2019 so na javni predstavitvi mnenj o noveli Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije sodelovali tudi predstavniki KPK. Kasneje po imenovanju novega predsednika aprila letos pa je komisije vas čas s svojimi predlogi konstruktivno sodelovala s predlagatelji te novele v smeri izboljšanja njene preventivno nadzorne funkcije. Predlagana novela ZintPK-C spreminja in dopolnjuje tiste določbe zakona, ki v določenem segmentu še povečujejo učinkovitost KPK, ohranjajo pa njeno vlogo neodvisnega in samostojnega državnega organa. Novela tako prinaša vrsto koristnih izboljšav za delo KPK pri preprečevanju korupcije in krepitvi integritete. Z novelo se torej ne spreminja sam koncept delovanja komisije, zato tudi ni bilo potrebe po pripravi povsem novega zakona. Verjamemo pa, da bo tudi in predvsem po zaslugi te sprejete novele prišlo do želenega nivoja profesionalizacije komisije. To pa se bo kazalo prvenstveno v luči zakonitosti, strokovnosti in etičnosti njenega delovanja. Amandmaji koalicije, sprejeti na Odboru za pravosodje dne 1. oktobra 2020, so novelo še izboljšali in v dobršni meri upoštevali tudi priporočila in rešitve Zakonodajno-pravne službe. Prav tako so zajeta področja, na katera se nanašajo priporočila GRECA in OECD. S predlaganimi rešitvami iz novele se tako naslavljajo tudi vsa odprta priporočila mednarodnih organizacij, ki so ocenjevale Republiko Slovenijo na področju preprečevanja korupcije, ki se nanaša na pravni okvir in delovanje KPK. Med glavnimi rešitvami predloga novele lahko izpostavimo sledeče: predsedniku republike se daje več svobode pri imenovanju predsednika KPK in njegovih namestnikov, razmejitev pristojnosti med komisijo, policijo ter tožilstvom, ureja se pravna podlaga za delovanje aplikacije Erar, vključili se bodo še dodatni podatki, s tem pa delovanje javnega sektorja naredili še bolj transparentno. Širi se nadzor nad premoženjskim stanjem oseb, temu bodo odslej podvrženi tudi nadzorniki v podjetjih v državni lasti, prihaja do poenotenja nadzora nad sprejemanjem daril v javnem sektorju, urejajo so procesna jamstva oseb v postopkih pred komisijo. Bolj jasno se pa tudi ureja področje sistemskih nadzorov KPK. Komisija bo tako lahko na lastno pobudo izdajala tako imenovana preventivna priporočila in tako naslavljala možna sistemska korupcijska tveganja. V predlogu zakona je dodatna pozornost namenjena objavi dokumentov po končanih postopkih pred KPK. Tako je objava ob upoštevanju varstva osebnih podatkov drugih oseb in drugih varovanih podatkov predvidena za ožji krog uradnih oseb in za pravne osebe, s čimer se upošteva narava funkcije, položaja oziroma dela teh oseb in vrstapostopkov, ki jih vodi KPK, ustrezno zasleduje načelo sorazmernosti zakona, ki ureja varstvo osebnih podatkov. S potrditvijo te novele bomo poslanci jasno pokazali, da obstaja zadostna, pravzaprav tudi širša politična volja za krepitev integritete v javnem sektorju kot tudi v celotni slovenski družbi ravno na področju bolj učinkovitega preprečevanja korupcije. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo novelo Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije-C seveda podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 20. 10. 2020. V razpravo dajem 8. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, SMC, NSi in Desus. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA. TO JE TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O STARŠEVSKEM VARSTVU IN DRUŽINSKIH PREJEMKIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložil Državni svet. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Državnega sveta Ladislavu Rožiču.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki Vlade! Dovolite mi, da ponovno pojasnim, da se je Državni svet odločil Predlog zakona o spremembi Zakona o starševskem varstvu družinskih prejemkih predložiti v obravnavo Državnemu zboru z namenom zagotovitve višje stopnje socialne varnosti tudi tistim staršem, ki delajo krajši delovni čas zaradi varstva otrok, posledično pa tudi njihovim družinam. Enemu od staršev, ki neguje in varuje otroka, je v skladu z veljavnim 50. členom Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih omogočeno koriščenje pravice do dela s krajšim delovnim časom zaradi starševstva. Ob tem je določeno tudi, da delodajalec delavcu, ki dela krajši delovni čas, zagotavlja pravico do plače po dejanski delovni obveznosti, Republika Slovenija pa mu za razliko do polne delovne obveznosti zagotavlja plačilo prispevkov za socialno varnost od sorazmernega dela minimalne plače. Z vidika višine pokojninske osnove so tako v skladu s trenutno ureditvijo tisti starši, ki koristijo pravico do krajšega delovnega časa zaradi starševstva, v slabšem položaju, kot bi bili v primeru, če bi delali polni delovni čas. Po predlogu Državnega sveta bi se navedena situacija lahko bistveno izboljšala, saj smo predlagali plačilo prispevkov za socialno varnost od sorazmernega dela mesečne bruto plače zaposlenega in ne od minimalne plače. Navedeni predlog je sicer potem na seji Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide ter naknadno tudi v okviru tega plenuma doživel določene spremembe, pri čemer se je v veliki meri zadostilo našemu namenu, hkrati pa omogočilo lažjo implementacijo zakonskih določb. Državni svet ponovno izraža zadovoljstvo, da ste Vlada in poslanci Državnega zbora prepoznali, da gre za problematiko, ki terja takojšnje rešitve, zato upam, da boste danes predlogu zakona v tretji fazi obravnave tudi dokončno izkazali podporo. Vsem, ki ste konstruktivno sodelovali pri oblikovanju zakonskih rešitev, ki so danes predložene v odločanje, se še enkrat iskreno zahvaljujem v imenu Državnega sveta, pohvale gredo tako koalicijskim kot opozicijskim poslanskim skupinam, seveda pa tudi pristojnemu Ministrstvu za delo in Zakonodajno-pravni službi Državnega zbora. Ni dvoma, da smo skupaj naredili pomemben korak k zaščiti ene od najbolj ranljivih skupin zaposlenih. Najlepša hvala za pozornost.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Marko Koprivc bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovane in spoštovani! Socialni demokrati bomo novelo Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki izboljšuje položaj staršev, ki koristijo pravico do skrajšanega delovnega časa zaradi nege ali varstva otroka, tudi tokrat v tretji obravnavi predloga spremembe zakona podprli. Predlagatelj namreč predlaga, da država tistim staršem, ki koristijo pravico do krajšega delovnega časa zaradi nege ali varstva otroka, zagotovi plačilo prispevkov za socialno varstvo do polne delovne obveznosti od sorazmernega dela njegove mesečne bruto plače, pri čemer se bo osnova za izračun socialnih prispevkov starša izračunala na enak način, kot se izračuna osnova za materinsko, očetovsko in starševsko nadomestilo. Trenutno država staršem, ki uveljavljajo to pravico, plača socialne prispevke do polne delovne obveznosti od sorazmernega dela minimalne plače. S tem so ti starši v primerjavi z ostalimi zaposleni v neenakopravnem položaju, saj zaradi krajšega delovnega časa prejemajo nižje plačilo in posledično plačujejo tudi nižje socialne prispevke, s tem pa tvegajo, da bodo morali delati dlje časa zaradi krajše pokojninske dobe ter da bodo imeli tudi nižjo pokojnino. Starši se za koriščenje pravice do skrajšanega delovnega časa ne odločaj zaradi lastnih želja, temveč zaradi potrebe po zagotavljanju nege ali varstva otroka, s čimer zasledujejo otrokovo največjo korist. Zaradi omenjenih slabosti trenutne zakonske ureditve so se do sedaj za koriščenje pravice do skrajšanega delovnega časa tako odločili predvsem tisti starši, ki otroku niso mogli zagotoviti varstva ali nege na kakršenkoli drug način v času, ko so opravljali delo. Sprememba Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki jo je predlagal Državni svet, torej predstavlja krepitev ukrepov na področju družinske politike, katerih namen je lažje usklajevanje družinskih in poklicnih obveznosti. Z novelo zakona izpolnjujemo tudi zavezo, ki smo jo dali v družinski resoluciji, da bomo ustvarili ustrezne in spodbudne pogoje za odločanje za družino ter doseganje visoke ravni kakovosti družinskega življenja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mojca Žnidarič bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Tudi danes bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlog zakona v tretji obravnavi podprli. Kot smo že pred mesecem dni povedali, novela Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih odpira več vidikov usklajevanja poklicnega in družinskega življenja, med drugim tudi odnose delodajalcev do zaposlenih, ki uveljavljajo pravico do skrajšanega delovnega časa zaradi starševstva, ter različne obravnave staršev pri plačilu prispevkov za socialno varnost, ki so se za koriščenje te pravice odločili. Danes torej obravnavamo ukrep, ki sodi med ukrepe pozitivne diskriminacije. Čeprav gre za manjšo spremembo zakona, so učinki pomembni predvsem z vidika preprečevanja manj ugodnih izhodiščnih položajev in z vidika ustvarjanja enakih možnosti določenih kategorij oseb, v našem primeru staršev, ki varujejo otroka in potrebujejo pravni okvir, znotraj katerega ne bodo diskriminirani na delovnem mestu. Zato je prav, da danes popravljamo določbo zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki je v nekaterih primerih dosegla skorajda nasproten učinek od pričakovanega in zaradi česar se nekateri starši niso odločali za koriščenje te pravice. Tisti, ki pa so to možnost izkoristili, danes prejemajo nižje plačilo za opravljeno delo, imajo nižjo pokojninsko osnovo in posledično nižjo pokojnino. V večini primerov gre za ženske, ki to pravico koristijo, in prav je, da trenutno ureditev, ki se je izkazala za neustrezno, izboljšamo. Prvotno besedilo zakona, ki ga je vložil Državni svet, smo v zakonodajnem postopku dopolnilni tako na matičnem odboru kot na septembrski seji Državnega zbora, zato podpiramo rešitev, da se osnova za plačilo prispevka za socialno varnost kot obveznost Republike Slovenije določa in izračuna enako, kot to velja za izračun osnove za materinsko, očetovsko in starševsko nadomestilo, upoštevajoč zgornjo in spodnjo mejo. Tako je zgornja meja enaka kot pri očetovskem in starševskem nadomestilu, ki je za polno odsotnost z dela enaka dva in polkratniku vrednosti povprečne mesečne plače, z uskladitvami na podlagi zakona, ki ureja usklajevanje transferjev posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji. Dopolnilo predloga zakona, ki smo ga sprejeli na drugi obravnavi zbora in s katerim zagotavljamo enako obravnavo staršev, pa ureja prehod na novo ureditev za tiste starše, ki jim je ta pravica že priznana. Tudi ti starši bodo od 1. januarja 2021 upravičeni do ugodnejše osnove, od katere jim bo Republika Slovenija plačevala prispevke, četudi bodo centri za socialno delo novo odločbo izdali na primer marca 2021. Tistim staršem, katerih vloge bodo 1. januarja 2021 v postopku oziroma bodo vložene po 1. januarju 2021, pa se bo pravica odmerjala skladno z novo ureditvijo. Kot uvodoma povedano, bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra tudi tokrat zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa. Dober dan! Ključni element družbenega in civilizacijskega napredka je odprava neenakosti, ki se poraja zaradi rase, narodnosti, spola, ekonomskega položaja, finančnih zmogljivosti posameznika ali kateregakoli drugega zunanjega dejavnika. Raven možnosti vseh za enake priložnosti v delu, v socialnem varstvu, dostopu do zdravstvenih in skrbstvenih storitev, upokojevanju in načrtovanju družine pa so pokazatelj, v kolikšni meri je družba zares solidarna. Predlagane spremembe Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki jih podaja Državni svet, posegajo v dve ključni poglavji družbe solidarnosti: možnost za dostojno upokojitev in načrtovanje družine. Obstoječi zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih med drugim predvideva možnost dela s skrajšanim delovnim časom ter sorazmerno plačilo za starše, ki negujejo enega ali dva otroka. V primeru, da zaposleni ali samozaposleni starš to pravico koristi, mu za obdobje, ko ne dela, država pokrije prispevke za socialno varnost. Za osnovo vzame minimalno plačo in ne plače, ki jo starš sicer prejema z naslova svojega dela. Kot popravek te neskladnosti Državni svet zdaj s predlogom poziva, da bi država staršem, ki uveljavljajo pravico do skrajšanega delovnega časa po tem zakonu, plačala prispevke od sorazmernega dela plače, ki jo prejemajo. S tem bi se, tako Državni svet, višina plačanih prispevkov dvignila vsem. No, razen tistim staršem delavcem, ki že zdaj prejemajo minimalno plačo. Predlog spremembe zakona je tako z vidika pravičnosti sporen. Ne vidimo razloga, da bi za varstvo in nego otrok starši prejemali različne višine vplačanih prispevkov in posledično različno različne visoke pokojnine, saj bi to pomenilo temeljno nepravičnost v obravnavi skrbstvenega dela v družbi. Ni utemeljeno in ni prav, da se neenakost na delovnem mestu prevaja v neenakost pri opravljanju starševske skrbi, nege in varstva otrok. V Levici ne moremo pristati na pogoje, ki revščino zaradi slabo plačanega dela prevajajo v revščino v skrb za otroke ali dolgotrajno revščino med upokojenci. V Poslanski skupini Levica ne vidimo utemeljenega razloga za vpeljavo razlik glede višin vplačanih prispevkov s strani države za starše, ki bi, če bi delali, od delodajalca prejemali plače v različnih višinah. Ne vidimo razloga v tem, da bi za varstvo in nego otrok starši prejemali različne višine vplačanih prispevkov in posledično različno visoke pokojnine, saj bi to pomenilo temeljno nepravičnost v obravnavi skrbstvenega dela v družbi. Strinjamo pa se z osnovnim ciljem predlagatelja, in sicer s tem, da poveča znesek vplačanih prispevkov za socialno varnost v obdobju uveljavljanja pravice. Da je za plačilo prispevkov določena najnižja možna osnova, je posledica nepotrebnega varčevanja. To pa starše prevečkrat odvrača od uveljavljanja te pravice, namesto da bi jih k uveljavljanju pravice spodbudilo. V Levici predlagamo, da se v skladu z namenom predlagatelja skrb in varstvo otrok v času uveljavljanja pravice do skrajšanega delovnega časa za vse delavce oziroma starše vrednoti višje in enakopravno. Zato predlagamo, da se za osnovo za obračun in plačilo prispevkov upošteva povprečna bruto plača v Republiki Sloveniji za preteklo leto. Če bo naše dopolnilo, ki kot osnovo za obračun in plačilo prispevkov torej upošteva povprečno plačo in kot tak sledi dejanskemu namenu predlagatelja po povečanju zneska vplačanih prispevkov za socialno varnost, sprejeto, bo zakon kot majhen korak v pravilni smeri pravičneje in socialne družbe doživel tudi našo podporo. V tako bogati družbi, kot je naša, ni razlogov, da se ne bi tudi samohranilke in samohranilci, tisti z najnižjimi dohodki, delavci v slabo plačanih poklicih brez stisk, brez skrbi za prihodnost podali na pot starševstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Aleksander Reberšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokrati.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, državni sekretar, spoštovane poslanke in poslanci! Državni svet je v zakonodajni postopek poslal zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, da bi izboljšal položaj tistih staršev, ki se odločijo za skrajšani delovni čas zaradi varstva otrok. Trenutna ureditev namreč določa, da staršem, ki so se odločili za skrajšani delovni čas z namenom varstva otrok, država plača prispevke za socialno varnost do polne delovne obveznosti od sorazmernega dela minimalne plače. Zaradi takšne ureditve so ti starši v slabšem položaju kot ostali zaposleni, saj jim država plačuje razliko prispevkov do minimalne plače in imajo posledično lahko nižjo pokojnino, kot bi jo imeli, če bi delali polni delovni čas. Na podlagi veljavnega zakona se je za varstvo otrok prej odločil tisti od staršev, ki je prejemal nižjo plačo, saj je manj izgubil pri izračunu pokojnine. Predlog zakona, ki je pred nami, odpravlja razliko pri plačilu prispevkov med starši, ki skrbijo za otroke, in njihovimi sodelavci, saj predvideva, da bo staršem, ki skrbijo za otroke, država krila prispevke za socialno varnost do polne delovne obveznosti od sorazmernega dela njihove povprečne mesečne bruto plače. Predlog zakona prispeva k boljšim možnostim za usklajevanje družinskega in poklicnega življenja, saj s tem država staršem ne daje le miloščine, ampak jih spodbuja k temu, da več časa preživijo s svojimi otroki in več časa namenijo za aktivno skrb in vzgojo otrok, ne da bi bili zato pozneje kaznovani z nižjo pokojnino. Družina kot temeljna celica družbe je pomembna za nadaljnji razvoj in prihodnost naroda, zato je država dolžna spodbujati družinsko okolje. Mlade je treba spodbujati k ustvarjanju družine, in to lahko storimo tako, da jim pokažemo spodbudno obravnavo na družinskem področju. S to spremembo zakona se bodo starši lažje odločili za skrajšani delovni čas in tako več časa preživeli z otroki. Nova Slovenija – krščanski demokrati smo že od svoje ustanovitve stranka, ki velik poudarek daje družinam, družinskemu življenju, mladim, ki si ustvarjajo družino in življenju na splošno. Vsem želimo zagotavljati razmere, v katerih bodo starši lahko vzdrževali poklicno in družinsko življenje. Vzgoja otrok in skrb za najbližje sta vredna družbenega spoštovanja in ta predlog zakona je korak proti zastavljenemu cilju, zato bomo ta predlog zakona z veseljem podprli.
Hvala. Vojko Starović bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani! Pred nami je tretja obravnava novele Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, katere namen je zmanjšanje razlike v vplačanih prispevkih za socialno varstvo tistih staršev, ki koristijo pravico do krajšega delovnega časa. Obstoječa zakonodaja določa, da se plača delavca, ki se odloči za delo s skrajšanim delovnim časom, sorazmerno zniža, država pa za manjkajoče delovne ure plača prispevke, kot če bi delavec prejemal minimalno plačo. Sprememba, ki jo imamo danes pred seboj, uvaja plačilo prispevkov do polne delovne obveznosti od osnove, ki se bo izračunala na način, kot se izračuna osnova za materinsko, očetovsko in starševsko nadomestilo, upoštevajoč tudi zgornjo in spodnjo mejo izplačila. Na tak način se prepreči, da bi se staršem, ki koristijo pravico do krajšega delovnega časa, zaradi razlike v plačanih prispevkih znižala pokojninska osnova in s tem njihova višina pokojnine. Delo s skrajšanim delovnim časom zaradi starševstva, ki ga omogoča naša zakonodaja, za marsikatero družino pomeni veliko razbremenitev. Pogosto je namreč potreben čas, da se starš po končanem porodniškem dopustu zopet privadi na službene obveznosti in z njimi uskladi tudi svoje družinsko življenje. Če država to možnost zagotavlja, je prav, da odpravimo tudi neenakopraven položaj in poslabšanje finančnega stanja tistih delavcev, ki to pravico koristijo. V Poslanski skupini SAB smo veseli širokega konsenza v podpori predloga Državnega sveta in bomo tudi v tej obravnavi novelo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Državni sekretar, spoštovani predstavnik Državnega sveta, kolegice in kolegi! Poslanci Desusa bomo ob končnem tretjem branju Predloga zakona o spremembi Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih zakon podprli. Slednje smo napovedali že ob drugi obravnavi zakona na septembrskem zasedanju Državnega zbora, pri čemer smo izpostavili neugodnost demografskih trendov in ob tem nujo, da se k izzivom demografije pristopi bolj ambiciozno, in sicer tudi na področju družinske politike. Zakonski predlog prinaša možnost višje pokojninske osnove in posledično pokojnine tistim, praviloma so pa to ženske, ki se odločijo, da svojemu otroku v najzgodnejših letih posvetijo več časa. Ker gre sprememba zakona v smeri, da se odpravi anomalija, ki ustvarja finančno razlikovanje med pravicami iz naslova starševskih prejemkov, v konkretnem primeru gre za razlikovanje med osnovami za nadomestila materinskega, očetovskega in starševskega dopusta v primerjavi s plačilom prispevkov iz proračuna za odsotnost z dela, povezano s krajšim delovnim časom zaradi starševstva. Predlogu zakona v Poslanski skupini Desus namenjamo podporo. Predloženo besedilo ustvarja prispevek k lažjemu usklajevanju poklicnih in družinskih obveznosti in odpravlja vrzel neenakosti med spoloma glede plač, posledično v tem primeru glede dohodka po upokojitvi. Nenazadnje pa je nujnost tega ukrepa pripoznana tudi v resoluciji o družinski politiki, ki nosi naslov Vsem družinam prijazna družba. Za zaključek pa naj še povem, da amandmaja Poslanske skupine Levica ne moremo podpreti. Če s tem predlogom, ki bo poenotil višino osnove za uveljavljanje pravic iz naslova starševskega varstva, odpravljamo dosedanjo neenakost v finančnem smislu, bi jo s sprejetjem predlaganega amandmaja ponovno povzročili. Ukrepi, ki pomenijo neko sistemsko ureditev, v danem primeru v okviru družinske politike, morajo po našem mnenju slediti celoviti trdnosti in enakosti v izhodiščnem položaju posameznih kategorij pravic in njihovih upravičencev. Kot je bilo že rečeno, bomo poslanci naše poslanske skupine zakon podprli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala, predsednik. Lep pozdrav gostom! Spoštovani poslanke, poslanci! Opažamo, da narašča potreba po zaposlovanju s krajšim delovnim časom predvsem zaradi ukrepov epidemije COVID-19, da se ohranja čim več delovnih mest. Ko je govora o pravici do dela s krajšim delovnim časom zaradi starševstva, imamo v mislih posebno in samostojno pravico. Razvojna psihologija pravi, da je za otrokov razvoj do šestega leta starosti najboljše, da starši čim več časa namenijo otroku. To mu prinaša največ koristi, hkrati pa ugodno vpliva na družinsko življenje ter na boljšo kvaliteto življenja. V današnjem mimobežnem času je težko usklajevati tako družinske kot poklicne obveznosti, ker je potrebno dobro organizirati delo in časovno razporediti dan. Tisti od staršev, po navadi je to mati, ki se odloči za delo s krajšim delovnim časom, si mora vzeti v zakup, da bo pri plači dobila nižje plačilo. Posledično bo to vplivalo tudi na nižjo pokojnino. Na eno stran tehtnice lahko damo krajši delovni čas, preživet z otrokom, na drugo stran pa osemurni delovni čas z več denarja in višjo pokojnino. Predlagatelj novele zakona meni, da bi se nastalo problematiko zaposlenih staršev dalo izboljšati, vprašanje pa je, ali je to dobro in bo delovalo v praksi. Država naj bi tistim staršem, ki delajo s krajšim delovnim časom, zagotovila plačilo prispevkov za socialno varnost do polne delovne obveznosti od sorazmernega dela osnove iz 43. člena in prvega odstavka 46. člena tega zakona. Plačilo prispevkov naj ne bi znašalo manj od sorazmernega dela minimalne plače. Nič nam tudi ne pove podatek, da v povprečju nekaj več kot 14 tisoč oseb na mesečni ravni koristi krajši delovni čas zaradi starševstva. Raje nam postrezite s konkretnimi podatki, koliko jih je lahko koristilo to pravico, pa je niso. V lanskem letu je bilo črpanih za malo več kot 19 milijonov evrov prispevkov. Močno dvomim, da bi bilo sredstev v državnem proračunu za leto 2020 in leto 2021, ki znašajo cca 36 milijonov na leto, dovolj za vse starše, ki bi želeli koristiti pravico iz zavarovanja za starševsko varstvo. V drugih državah članicah Evropske unije vidimo, da starši delajo s krajšim delovnim časom do različne otrokove starosti. Glede na trenutno finančno stanje, zadolženost države Republike Slovenije ni ustrezen čas za sprejetje predlaganih sprememb zakona, vendar v Slovenski nacionalni stranki ne bomo nasprotovali predlogu zakona. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Mag. Karmen Furman bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Danes obravnavamo Predlog spremembe Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih še v zadnji, tretji fazi obravnave. Kot že povedano, predlog sprememb zakona odpravlja neustrezno in nepravično zakonsko ureditev z namenom zagotoviti višjo stopnjo socialne varnosti tistim staršem, ki delajo krajši delovni čas zaradi varstva otrok. Pravica staršev do dela s krajšim delovnim časom in doplačila prispevkov za socialno varnost je po trenutni zakonodaji že urejena, in sicer v 50. členu tega zakona. A dejstvo je, da so starši, ki to pravico koristijo po veljavni zakonodaji, v primerjavi z zaposlenimi, ki te pravice ne koristijo, glede plačila prispevkov za socialno varnost, ki jim jih v tem primeru krije država, v neenakopravnem položaju. V obstoječi ureditvi je namreč zapisano, da država staršem, ki pravico do dela s krajšim delovnim časom koristijo, plača prispevke le od sorazmernega dela minimalne plače in ne od dejanske bruto plače starša, ki to pravico koristi. Navedeno lahko posledično negativno vpliva na pokojninsko osnovo starša, saj je lahko le-ta v tem primeru nižja od tiste, ki bi jo ta starš imel, če bi delal polni delovni čas. Tako so z vidika višine pokojninske osnove tisti starši, ki koristijo pravico do krajšega delovnega časa, v slabšem položaju, kot bi bili v primeru, če bi delali polni delovni čas. Z obravnavano spremembo se zato predlaga, da staršem, ki so zaposleni za krajši delovni čas, država še naprej plačuje del prispevkov, vendar ne več od sorazmernega dela minimalne plače, pač pa se izračunavanje te osnove za plačilo prispevkov izvede na enak način kakor izračunavanje osnove za materinsko, starševsko in očetovsko nadomestilo, upoštevajoč zgornjo in spodnjo mejo. S tem se izenači višina plačanih prispevkov za socialno varnost zaposlenim staršem za krajši delovni čas zaradi varstva svojega otroka s tistimi zaposlenimi, ki te pravice ne koristijo. Spoštovani! V Slovenski demokratski stranki menimo, da smo s takratnim sprejetjem zakonodaje, ki danes vsem staršem omogoča koriščenje pravice do dela s krajšim delovnim časom zaradi varstva svojih otrok naredili pomemben korak k lažjemu usklajevanju poklicnega in družinskega življenja staršev. Hkrati smo tudi prepričani, da pa to zagotovo ni namen te zakonske določbe, da bi bili starši, ki to pravico danes tudi koristijo, kasneje kaznovani z morebitno nižjo pokojninsko osnovo. V Slovenski demokratski stranki smo mnenja, da je potrebno takšne neustrezne in nepravilne zakonske ureditve tudi popraviti, zato predlagano spremembo zakonodaje tudi podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Andreja Zabret bo predstavila stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Spoštovani predsednik, državni sekretar in predstavnika Državnega sveta, kolegice in kolegi! V današnjem času globalizacija, uvedba novih tehnologij, povečan pritisk na konkurenčnost in tudi staranje prebivalstva terjajo spremembe razmer na trgu delovne sile. Posledice spremenjenih razmer na trgu dela je tudi naraščanje prožnih oblik dela, kamor lahko uvrstimo tudi delo s skrajšanim delovnim časom. V Sloveniji je mladim staršem, ki vse težje usklajujejo družinsko in poklicno življenje, na voljo delo s krajšim delovnim časom zaradi starševstva. Gre za ukrep, ki ga lahko koristi eden od staršev in prejema plačo po dejanski delovni obveznosti, država pa mu zagotavlja plačilo prispevkov za socialno varnost do polne obveznosti na osnovi minimalne plače po zakonu o minimalni plači. Takšna višina plačanih prispevkov pa ima za posameznika, ki koristi krajši delovni čas zaradi starševstva, posledice pozneje v starosti, saj negativno vpliva na pokojninsko osnovo zaposlenega s krajšim delovnim časom in posledično na njegovo nižjo pokojnino. Z rešitvijo, ki je danes pred nami, bomo staršem, ki koristijo krajši delovni čas zaradi uveljavljanja pravice do krajšega delovnega časa omogočili oziroma zagotovili plačilo prispevka za socialno varnost do polne delovne obveznosti od osnove, kot se jo izračuna za materinsko, očetovsko ali starševsko nadomestilo. S tem bomo izenačili tiste zaposlene, ki koristijo pravico do krajšanega delovnega časa, s tistimi, ki te pravice ne koristijo, glede višine plačanih prispevkov. V Listi Marjana Šarca pozdravljamo predlog zakona, saj menimo, da so zaposleni s krajšim delovnim časom zaradi starševstva po trenutni ureditvi resnično postavljeni v slabši položaja s tem, ko država njihove prispevke za socialno varnost krije zgolj do polne obveznosti od sorazmernega dela minimalne plače. Gre torej za slabši položaj zaradi starševstva oziroma skrbi za otroke. Ti zaposleni prej zaključijo z delom, da lahko skrbijo za svoje otroke. Za nagrado pa dobijo nižjo pokojninsko osnovo in posledično nižjo pokojnino. Zaradi navedenega menimo, da je potrebna sprememba zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Novelo zakona, ki jo imamo danes na mizi, bomo seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. oktobra 2020. Ker sta amandmaja Poslanske skupine Levica k 1. in 1.a členu vsebinsko povezana, bomo o njiju razpravljali skupaj. V razpravo torej dajem 1. in 1.a člen ter dva amandmaja Poslanske skupine Levice. Želi kdo razpravljati? Kolega Siter, imate besedo.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Lep dober dan še enkrat! V svojem uvodnem stališču sem že podal nekaj parametrov v zvezi s tem, kaj prvotni predlog predlagatelja podaja in kakšno rešitev predlagamo v PoslanskI skupini Levica. Ampak treba je pa vseeno izpostaviti nekaj osnovnih informacij, da jih damo temu predlogu in zakonu na pot. Dejstvo je, da v tem trenutku živimo v enem času družbene negotovosti, družbene negotovosti, kjer se soočamo z visoko stopnjo revščine v državi. Mislim, da je aktualna številka 268 tisoč ljudi, ki živi pod pragom revščine. 40 tisoč od tega je samo otrok, problematične pa so številke tudi na naslovu upokojencev. Upokojene ženske so v končni fazi zopet številka 65 %, mislim da toliko vseh upokojenih žensk živi pod pragom revščine, kar je seveda zelo žalostna statistika. Jaz verjamem, da je namen predloga predlagateljev izboljšati socialno sliko, izboljšati socialni zemljevid, vsaj na tem poglavju mladih družin. Je pa tudi res, da naš amandma sledi temu namenu in ga popravlja, tako da bo dejansko v življenju doživel svoj namen. Z našim amandmajem, ki pravi, da za osnovo za obračun prispevkov ne vzamemo tiste dejanske vsote, ki jo je človek z naslova svojega dela zaslužil za osnovo izračuna prispevka, ampak povprečno minimalno plačo. Z našim amandmajem so na tej točki bistveno na boljšem vsi, ki so v socialno šibkem položaju. Torej tisti, ki iz svojega dela dobivajo minimalno plačo, tisti, ki je sploh ne dobivajo, skratka najšibkejši. Mi imamo v Sloveniji en velik problem z demografsko sliko. Vsi vemo, da se prebivalstvo stara, da nas je vse več starih in da pritoka mladih ni, da krivulja rodnosti pada. To je neizpodbitna statistika, s katero se vsi strinjamo. Tukaj pride na vrsto vprašanje, kakšno družinsko politiko si želimo vpeljati oziroma kakšno družinsko klimo želimo kot družba spodbujati oziroma ustvarjati. Velikokrat politika govori o družinski politiki zgolj s tega natalitetnega gledišča. Ženske morate več rojevati, treba se je, če se pošalim, več ploditi. Ampak to je dejansko zgolj en majhen in še najmanj pomemben del družinske politike. Družinska politika je širši pojem. Družinska politika pomeni v prvi fazi ustvarjanje okoliščin, da se bodo mladi sploh lahko odločili za družino. Saj dvomim, da se mladi pari, mlade družine ne odločajo za nove otroke, ker jim ne bi bilo fino jih imeti ali pa si jih ne bi želeli. Odločijo se, da se ne bodo spravili k oblikovanju družine, ker si tega ne morejo privoščiti. Ker imamo na tej točki manj kot 10 tisoč stanovanj, ker imamo polovico Štajerske, ki hodi delat v Avstrijo, ker imamo v mojem domačem Zasavju 75 % ljudi, ki se morajo voziti na delo v Ljubljano ali pa v Celje, itak ne bi imeli niti časa imeti otroke, ker ti ključni parametri družinske politike, ki ponujajo neko socialno zaslombo ustvarjanju družine, enostavno niso nagovorjeni. In zdaj smo pač v situaciji, v kateri smo. Na srečo se lahko mladi, ki se le odločijo za otroke, poslužijo nekih socialnih ukrepov, ki jim pomagajo. Je pa sigurno naša naloga, naloga politike, da ustvarja okoliščine, kjer bo mladim družinam vse lažje. Zato tudi naš amandma. Ne bom predolgo kompliciral, naš amandma govori o tem, da tudi če je izhodišče mlade družine slabo, tudi če je to izhodišče minimalna plača ali še manj, dajmo vsaj toliko podpreti, da kot osnovo za izračun prispevkov vzamemo povprečno plačo. Na ta način odgovorimo na to socialno vprašanje, se ognemo težavi izračunavanja teh prispevkov na podlagi plače, ki je, kakršna je, v kateremkoli obdobju, torej je dorečeno in naredimo res družinsko politiko in jo postavimo na socialne temelje. Ne govorimo samo o nataliteti, ampak dejansko ponudimo okvir, kjer se družine lahko ustvarijo. Druga stvar pa je osnova za odmero pokojnine, ki prihaja iz tega naslova. O revščini med upokojenci sem že spregovoril tudi uvodoma. Na tej točki lahko ponovim samo še besede, ki sem jih že v stališču. Nikakršnega pomena nima ali pa nikakršnega smisla ne vidimo v tem, da se neenakost na delovnem mestu ali pa revščina iz naslova nepravičnega ovrednotenja dela prevaja v neenakost v starševstvu ali v revščino med upokojenci. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. Končali smo z razpravo o amandmajih, o katerih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 4.točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMEBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU OKOLJA V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade dr. Metki Gorišek, državni sekretarki na Ministrstvu za okolje in prostor.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanci! Želela bi na kratko predstaviti spremembe Zakona o varstvu okolja, ki obsegajo tri sklope. Največji sklop, ki se spreminja, je sistem trgovanja s pravicami emisij toplogrednih plinov v Uniji, drugi sklop je vprašanje proizvajalčeve razširjene odgovornosti in zadnji vsebina oziroma sklop je izvajanje obratovalnega monitoringa. Kot sem že omenila, je namenjen najobsežnejši del predloga sprememb od 35. do 36. člena uskladitvi zakonske ureditve na področju trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov skladno z direktivo Unije, ki je bil vzpostavljen že v letu 2005, direktiva pa se je spremenila v letu 2018. To bo omogočilo poslovanje s temi kuponi tudi po 31. 12., do takrat mora biti namreč ta direktiva prenesena v našo zakonodajo. Brez predlagane zakonske spremembe bi za novo trgovalno obdobje torej ostali brez te zakonske podlage, kar bi potem vplivalo na naše gospodarske subjekte in jih postavilo tudi v nezavidljiv, neenakopraven položaj glede na ostale gospodarske subjekte v drugih članicah. Vsebinsko ni nekih velikih sprememb. Gre za podobno omogočanje trgovanja s kuponi, in sicer ta zakonska podlaga bo omogočila porabo teh sredstev. To je edina sprememba, ki je večje vsebinske narave tudi za kritje posrednih stroškov emisij toplogrednih plinov. Predlagana sprememba bo podlaga za sprejetje predpisa, s katerimi se bo to bolj podrobno uredilo in določili se bodo način in pogoji za dodelitev finančnega nadomestila sektorjem ali delom sektorjev zaradi stroškov emisij toplogrednih plinov in se prenese to potem na cene električne energije. Sprememba omogoča tudi podelitev sredstev za neposredno pogodbo, kadar se ta dodeljuje neposrednim ali posrednim proračunskim uporabnikom, ki jih je za izvajanje javnih nalog ustanovila ali pooblastila občina ali pa država Republika Slovenija. V naslednjem sklopu, proizvajalčeva razširjena odgovornost, je nastalo prehodno obdobje. Celotna proizvajalčeva razširjena odgovornost bo namreč začela veljati leta 2023 in v vmesnem času moramo urediti to zadevo, da ne bomo imeli spet težav z neodpeljano embalažo in ostalimi odpadki, ki so vezani na odvoz iz posameznih centrov za ravnanje z odpadki. Glavni namen spremembe je jasno določiti, da proizvajalci izdelkov, za katere velja proizvajalčeva razširjena odgovornost, organizacijsko in praviloma v celoti tudi finančno odgovarjajo za ravnanje z vsemi odpadki, ki na območju Republike Slovenije nastajajo iz izdelkov, za katere velja proizvajalčeva razširjena odgovornost. To pomeni, da se bo, ne tako kot zdaj od 15 ton naprej, ampak se bo za vse odpadke, ki nastajajo in jih je treba odpeljati, plačeval odvoz teh odpadkov. Proizvajalci lahko svoje obveznosti glede na ravnanje z odpadki, ki nastanejo iz izdelkov, tako imenovane PRO, izpolnjujejo tudi skupaj z drugimi proizvajalci izdelkov, tako da za to pooblastijo združenje proizvajalcev izdelkov ali drugo gospodarsko družbo, ki v svojem imenu ter na račun teh proizvajalcev zagotavlja prevzemanje in ravnanje z vsemi temi odpadki, ki na območju Republike Slovenije tudi nastajajo. To velja predvsem za manjše subjekte. Ta zakonska podlaga je tudi osnova za uredbo o embalaži, ki bo šla zdaj tudi v vladno proceduro. Tretji sklop pa daje možnost spremembe izvajanja monitoringa. S predlaganim 4. členom k veljavnemu 101.a členu uzakonja pooblastilo Vladi, da v zakonsko določenih primerih omogoči odstop od siceršnje zahteve, po kateri lahko obratovalni monitoring izvaja tudi sam izvajalec dejavnosti, ne samo pooblaščena oseba oziroma institucija. Kadar bo Vlada predvidela tovrstno izjemo, bo minister v pravilniku tudi določil zahteve glede merilne naprave in preverjanje skladnosti meritev, ki bodo zagotavljale kvaliteto tako opravljenih meritev kot tudi kalibracijo vseh merilnih postaj in način izvajanja tega monitoringa. Izjemoma dopustni primeri, ko Vlada lahko določi tovrstno izjemo, se pravi, da ne gre kar počez, ampak bodo dopustni primeri, so namenjeni zlasti dejstvu, da zaključki o BAT, torej Best Available Technology, sprejeti na EU ravni, za vedno več parametrov zahtevajo dnevno [[…]]
Gospa državna sekretarka, čas se je iztekel, počasi [[…]]
[[…]]izvajanje monitoringa, to pa na način, kot je zdaj uveljavljen, z občasnim izvajanjem monitoringa, ni omogočeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor, ki je zboru pisno poročal. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Mojca Žnidarič bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Čisto okolje nam ni kar dano, ampak moramo zanj skrbeti in ga ohranjati ter v ta namen sprejeti in spoštovati predpise na tem področju. Zakon o varstvu okolja je krovni zakon na področju okolja in določa ukrepe, ki varujejo naše okolje pred kakršnimkoli obremenjevanjem. Z zakonom se določajo temeljna načela zato, da naša Slovenija ne bo le pregovorno zelena – takšna je in takšna mora ostati. Spremembe zakona o varstvu okolja, ki ga obravnavamo danes, se dotikajo dveh pomembnih področij z vidika varstva okolja: sistema trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov ter ravnanje z odpadki oziroma odpadno embalažo. Na področju sistema trgovanja so spremembe potrebne zaradi prenosa sprememb evropske direktive za krepitev stroškovno učinkovitega zmanjšanja emisij in nizkoogljičnih naložb. Te spremembe na vzpostavljen in delujoč sistem trgovanja ne vplivajo odločilno. Pomembnejša je vsebinska sprememba, ki se nanaša le na porabo sredstev, ki so pridobljena na dražbi emisijskih kuponov. Spremembe omenjene direktive državam članicam nalagajo sprejetje določenih finančnih ukrepov, obravnavane spremembe pa dajejo zakonsko podlago za to. Drugi, sicer manjši, pa zato nič manj pomemben del sprememb se nanaša na ravnanje z odpadno embalažo. Decembra 2018 smo v Državnem zboru sprejeli interventni zakon, s katerim se je dala zakonska podlaga za to, da država do določene mere krije stroške odvoza nakopičene odpadne embalaže z dvorišč komunalnih podjetij. Ena izmed sprememb se je nanašala tudi na spremembo okoljevarstvenih dovoljenj DROE, in sicer na način, da morajo zagotoviti ravnanje za vse nastale odpadke. To spremembo je upravno sodišče odpravilo, zaradi česar se je odpadna embalaža ponovno začela kopičiti. Jasno je, da trenutna situacija ne prispeva niti k varovanju okolja, niti k varovanju zdravja ljudi. Zato je bilo nujno sprejetje novih ukrepov, kar smo poslanci storili v okviru enega izmed protikoronskih zakonov. Sprememba, ki jo obravnavamo danes, predstavlja neko vmesno rešitev med iztekom veljavnosti protikoronskih ukrepov ter sprejetjem celostne rešitve. Če smo na začetku omenjene težave lahko šteli kot interventne, se zdaj vedno bolj očitno kaže, da gre na področju odpadne embalaže za sistemsko pomanjkljivost. V SMC razumemo, da je sprejetje predlaganih sprememb nujno, vendar pa poudarjamo, da je treba prenovljen sistem proizvajalčeve razširjene odgovornosti skladno z evropsko zakonodajo urediti najkasneje do leta 2023. Na tem mestu apeliramo na okoljskega ministra, da področje ravnanja z odpadno embalažo v sodelovanju z vsemi deležniki uredi celostno in v roke vzame predlog zakona, ki ga je glede tega pripravil njegov predhodnik Simon Zajc. V SMC bomo novelo Zakona o varstvu okolja podprli. Hvala.
Hvala lepa. Željko Cigler bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi! Zakon, ki ga danes obravnavamo, je bil vložen 3. septembra po skrajšanem postopku. V Levici temu, da se obravnava zakon, in to je pomemben zakon o varstvu okolja, po skrajšanem postopku, nismo nasprotovali, ker se je zdelo, da gre za tehnični zakon, tehnične spremembe, ki samo usklajujejo vsebino zakona o varstvu okolja s predpisi Evropske unije. Obravnavan bi moral biti šele prihodnji mesec, a vladajoča koalicija je zakon iz nerazumljivih razlogov dala v obravnavo po hitrejšem postopku. Razlog za tako pohitevanje zakona naj bi bilo dejstvo, da je bilo treba evropske direktive, ki so predmet tega zakona, v pravni red prenesti do 9. 10. 2019. Torej zamujamo že leto dni. Niti v predlogu zakona niti v zahtevi za sklic nujne seje ne vidimo, da naj bi Evropska komisija sprožila proti Sloveniji kakršenkoli postopek, ker te direktive še nismo prenesli v zakon. Časa za podrobno proučitev zakona je bilo neprimerno manj, kot je po poslovniku za proučitev takšne materije. Razlog za to se skriva v dejstvu, da ne gre zgolj za nedolžne prenose evropskih direktiv, ampak za zniževanje okoljskih standardov. Zakon namreč uvaja možnost, da bodo po novem obratovalni monitoring naprav, ki imajo okoljevarstveno dovoljenje, izvajale tudi osebe, ki niso vpisane v evidenco izvajalcev obratovalnega monitoringa in morajo za vpis v to evidenco izpolnjevati stroge zakonske pogoje. To pomeni odstop od dosedanje ureditve, ko je vse meritve moral izvajati pooblaščeni izvajalec meritev, ki je specifično določen v predpisu iz 17. člena Zakona o varstvu okolja 1. Domnevamo, da gre glede odpadnih voda za reševanje zaključkov o BAT za čiščenje odpadnih voda in plinov ter ravnaje z njimi v kemični industriji, ravnanje z odpadki ter proizvodnjo celuloze in papirja ter za emisijo snovi v vode, treba je za nekatere parametre zagotavljati izvajanje njihovih meritev z dnevno ali s tedensko periodiko. Argumentacija za to je, da je bilo v praksi nekatere meritve emisij težko izvajati. Rešitev pa je, da se zakonodaja prilagaja praksi, in ne obratno, da bi država poskrbela za to, da se praksa prilagodi zakonodaji. Z zakonom se dopuščajo izjeme glede trajnih meritev stanja okolja, pri čemer ni jasno, kaj je tu sploh mišljeno. Obrazložitev 4. člena, v katerem se to ureja, tega ne pojasnjuje. Gre pa očitno za meritve iz drugega odstavka točke 1 101. člena Zakona o varstvu okolja, kjer piše, da obratovalni monitoring obsega tudi monitoring stanja okolja, če povzročitelj obremenitve okolja s svojimi misijami neposredno povzroča spremembo okolja. To določilo se v praksi niti ne izvaja, če okoljevarstveno dovoljenje takih meritev izrecno ne zahteva. Obveznost določitve tega v okoljevarstvenem dovoljenju je izginila iz uredbe o emisiji snovi v zrak iz nepremičnih virov onesnaževanja. Kar bi morali narediti, je, da bi v praksi oživili to odločbo iz uredbe, saj je za mnoge naprave, ki povzročajo emisije v zrak, nujno tudi merjenje emisij v okolje, spremljanje stanja okolja, v katerem so lahko neposredno prizadeti prebivalci. Če bo do te oživitve prišlo, bo predlagana ureditev 4. člena omogočila, da merjenje lastnih izpustov upravljavec dela sam, ta pa bo lahko rezultate prilagodil tako, da bodo koristni njemu. Vse te sumljive spremembe, sploh pa razlogi, da so takšne spremembe sploh potrebne v predlogu zakona, niso pojasnjeni, prav tako jih ni pojasnil minister za okolje in prostor pri obravnavi zakona na matičnem delovnem telesu. Zato v Levici zagovarjamo stališče, da bi morala država bolj strogo nadzorovati emisije iz obratov, ki bremenijo okolje. Rezultati meritev bi morali biti javno dostopni in objavljeni v realnem času. Samo tako bi si lahko prebivalke in prebivalci ustvarili jasno sliko o stanju okolja, v katerem živijo, in obratih, ki za profit to okolje obremenjujejo s strupeni emisijami. Tako pa morajo prebivalke in prebivalci sami naročati in plačevati meritve o stanju okolja. Rešitev, ki se predlaga s tem zakonom, gre po našem mnenju v nasprotno smer in z deregulacijo omogoča še več mahinacij obratovalcem naprav z rezultati meritev. Zato predloga zakona v Levici ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovan državna sekretarka, dr. Metka Gorišek, spoštovane kolegice in kolegi! Seveda na novelo zakona o varstvu okolja poslanci Nove Slovenije gledamo skozi prizmo našega temeljnega programa. Program Nove Slovenije je prežet s skrbjo za okolje, saj je varovanje okolja, varovanje narave, varovanje stvarstva ena od pomembnih enot krščanske demokracije. Razlog za sprejetje zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu okolja je odprava kršitev prava Evropske unije, ki se nanaša na sistem trgovanja s pravicami do emisij toplogrednih plinov oziroma uskladitve zakonske ureditve z direktivo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2018. Ministrstvo za okolje in prostor napoveduje, kar pozdravljamo, tudi spremembo 36. člena uredbe o ravnanju z embalažo in odpadno embalažo na način, da ne bo več izjeme za proizvajalce z letno količino odpadne embalaže do 15 ton. Na ravni Evropske unije je na čelu razširjene odgovornosti proizvajalca vpeljala direktiva Evropskega parlamenta in sveta o odpadkih. Namen takih sistemov je zmanjšati količine odpadkov, spodbujati ponovno uporabo in recikliranje. Razširjena odgovornost proizvajalcev pomika breme zagotavljanja ustreznega ravnanja z odpadki od lokalnih skupnosti in davkoplačevalcev na proizvajalce. Prav tako direktiva narekuje, da bi morali proizvajalci in organizacija zagotoviti neprekinjene storitve ravnanja z odpadki celo leto, tudi če se že dosegli svoje cilje. Prav tako teh storitev ne bi smeli omejiti z vidika geografske pokritosti teh proizvodov in materialov, ki jih zajemajo na območja, kjer sta zbiranje in ravnanja z odpadki najbolj dobičkonosna. Predlog zakona je naslovil tudi problem viška odpadne embalaže, ki so nastali kot posledica sodbe Ustavnega sodišča, ki je odločilo, da je družba z odpadno embalažo dolžna prevzemati le takšno količino odpadne embalaže, kot so jo zavezanci, s katerimi ima družba sklenjeno pogodbo, dali na trg. Predlog Ministrstva za okolje in prostor upošteva načelo Onesnaževalec plača. To pozdravljamo in podpiramo. Spodbuja konkurenčnost in možnost obravnave odpadkov kot surovine ter nenazadnje spodbuja trende upravljanja z odpadki na podlagi analize podatkov. Da bi izboljšali kakovost okolja je nujno urediti področje odpadkov. Podpiramo projekte, ki bodo imeli že v svoji zasnovi tudi minimiziranje proizvedenih odpadkov in embalaže ter predviden čim večji del njihovega recikliranja. Eden od temeljev varstva okolja v Novi Sloveniji je, da okolje moramo varovati in ohranjati za generacije, ki pridejo za nami in za prihodnost. Narava je dana človeku v upravljanje, zato jo spoštujemo, varujemo in sprejemamo ukrepe, za čisto okolje in blažitev podnebnih sprememb. Poslanci Nove Slovenije bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu okolja soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Magister Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovana državna sekretarka, kolegice poslanke in poslanci! Danes imamo na zahtevo Poslanske skupine SDS po nujnem postopku na mizi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu okolja, ki je bil po terminskem programu predviden za obravnavo v mesecu novembru, torej čez mesec dni. Krovni cilj predloga zakona je uskladitev zakonske ureditve z evropsko direktivo, za krepitev stroškovno učinkovitega zmanjšanja emisij in nizkoogljičnih naložb s predpisi Evropske unije, ki urejajo trgovanje s pravicami do emisij toplogrednih plinov. Sistem trgovanja s pravicami do emisij je bil vzpostavljen z namenom, da se obveznost zmanjšanja emisij doseže na stroškovno učinkovit način. Že res, da je rok za prenos zadeve evropske zakonodaje v slovenski pravni red potekal prejšnje leto, vendar materija vsekakor ni tako enostavna, da se lahko dosledno preuči in sprejme v roku dobrega meseca dni. Okoljevarstvene spremembe, ki so pri ukrepanju na ravni Evropske unije visoko tangirane, bi se morale z največjo mero strokovnosti obravnavati tudi v Sloveniji. Vsebinsko se sistem trgovanja s pravicami do emisij toplogrednih plinov v Uniji ne spreminja. Spreminja pa se kritje posrednih stroškov emisij toplogrednih plinov iz podnebnega sklada. Zakon namreč vzpostavlja pravno podlago za sprejetje predpisa, s katerim se bodo podrobneje določili način in pogoji za določitev finančnega nadomestila sektorjem ali delom sektorjev, ki so izpostavljeni tveganju premestitve emisij CO2 zaradi posrednih stroškov, ki nastanejo zaradi stroškov emisij toplogrednih plinov in se prenesejo na celo električne energije. V SAB opozarjamo, da slovensko gospodarstvo in delovna mesta v primerjavi z našimi najpomembnejšimi gospodarskimi partnerji v državah jedrne Evrope, mednje sodijo Nemčija, Italija, Avstrija, temeljijo na energetsko intenzivni industriji in proizvodnji, od katere so odvisna številna delovna mesta. Načrti za njeno prestrukturiranje niso pripravljeni, finančne posledice, pravzaprav učinki, okolijski in gospodarski, niso podani. V obrazložitvi zakona celo piše, da finančnih posledic ne bo, in to kljub temu, da vzpostavlja zakonsko podlago za prenašanje končnih stroškov. Prav tako se bo v skladu z direktivo Evropske unije in na pobudo gospodarstva vzpostavila zakonska podlaga za podzakonsko ureditev izvajanja hitrih testov v primeru zahtevanih dnevnih obratovalnih monitoringov. V stranki SAB opozarjamo, da v Sloveniji obstaja nezaupanje javnosti do tega, da povzročitelj sam izvaja kakršenkoli monitoring, četudi v praksi to predstavlja edino tehnično in življenjsko način izvajanja meritev. Vključevanje, seznanjanje in možnosti prisotnosti zainteresirane, pravzaprav prizadete, civilne družbe v členu ni predvideno, prav tako ne vsebina monitoringa in poročila. Odsotnost slednjega lahko nezaupanje javnosti samo poglobi in utrdi. Poleg predloga sprememb, ki se pretežno navezujejo na odpravo kršitev prava Evropske unije, vzpostavlja tudi podlago za obveznosti proizvajalcev za ravnanje in financiranje ravnanja z odpadki iz izdelkov, iz katere velja proizvajalčeva razširjena odgovornost. Z Zakonom o interventnih ukrepih za zajezitev epidemije COVID-19 in omilitev posledic za državljane in gospodarstvo se je sprejel ukrep proti nadaljevanju kopičenja odpadne embalaže. Ocenjena vrednost ukrepov omenjenega zakona predstavlja za državljane Republike Slovenije in slovensko gospodarstvo za obdobje do 31. 5. znesek 7,7 milijona evrov. Z začasnim ukrepom je država reševala zatečeno stanje. V SAB se zato zavzemamo za popolno prepoved uporabe plastičnih vrečk. Tak ukrep bi imel namreč učinke takoj. V Poslanski skupini SAB menimo, da je treba v slovenski pravni red pravočasno prenesti vse potrebne zakonske ureditve in tudi v realnem času sprejeti zakonodajo, ki odgovarja na odzive družbe in tudi gospodarstva. Pri tem poudarjamo, da je to treba izvajati na način, ki krepi in utrjuje zaupanje javnosti v vse institucije. V SAB predlogu novele zakona ne bomo nasprotovali. Poudarjamo pa, da je odgovornost na Vladi, da bodo predlagani in očitno tudi sprejeti ukrepi dosegli svoj namen. Še posebej v luči zaostrovanja in sprejemanja dnevnih omejitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Ivan Hršak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik! Spoštovane kolegice in kolegi! Danes po skrajšanem zakonodajnem postopku obravnavamo novelo Zakona o varstvu okolja, ki se nanaša na tri bistvena področja. Prvič, na spremembe s področja trgovanja z emisijskimi kuponi. Drugič, na ureditev področja ravnanja z odpadki z izdelkov, za katere velja proizvajalčeva razširjena odgovornost. Tretjič, spremembe, ki se nanašajo na obratovalni monitoring. Predlog novele tako v prvem delu predvideva spremembe na področju trgovanja z emisijskimi kuponi. Predlagane spremembe ne spreminjajo sistema trgovanja s pravicami do emisij toplogrednih plinov v Uniji, ki delujejo od leta 2005 naprej, pač pa so veliki meri potrebne zaradi sklicevanja in prilagoditve predpisom EU. Evropski sistem trgovanja z emisijskimi kuponi, neke vrste dovolilnicami za toplogredne izpuste, skrbi, da onesnaževalci plačajo za škodo, ki jo delajo drugim, zasnovam pa je tako, da poskrbi za manj izpustov in spodbuja preusmeritev k čistejšim energijam. Ker se trgovalno obdobje zaključuje z letošnjim letom, je treba za novo obdobje čim prej sprejeti ustrezno zakonsko podlago, da bodo slovenski subjekti upravičeni do emisijskih kuponov. Le tako bo zagotovljena zakonska podlaga za delovanje sistema po 31. decembru 2020. Obravnavana novela zakona ureja tudi področje ravnanja z odpadno embalažo, kjer smo se v preteklosti srečevali s perečimi težavami. Sprejeta novela bo podlaga za sprejetje uredbe, ki bo razširila obveznost plačila dajatve za ravnanje z odpadno embalažo na vse, ki dajejo embalažo na trg. Tako ne bo več zgolj strošek tistih, ki dajejo na trg več kot 15 ton embalaže letno, kot je to veljalo do sedaj. Odvoz v skladiščih nakopičene embalaže bo do konca letošnjega leta še krila država iz proračuna, uredba pa bo začela veljati s 1. januarjem 2021. Cilj zakona je, da se pri izvajalcih javne službe prepreči kopičenje odpadne embalaže. Širše gledano zasledujemo tudi cilj splošnega zmanjševanja količine odpadkov in v spodbujanje proizvajalcev k iskanju okolju prijaznejših rešitev. Na ta način bomo del težave z odpadno embalažo reševali že pri samem izvoru. Tretji sklop sprememb pa se nanaša na obratovalni monitoring. Ker je veljavna zakonska ureditev na tem področju preveč restriktivna, bo lahko Vlada izjemoma omogočila izvajanje monitoringa tudi subjektov, ki ne bodo pooblaščeni. V praksi se je namreč veljavna ureditev pokazala kot težko izvedljiva, zato se na pobudo gospodarstva vzpostavlja zakonska podlaga za podzakonsko ureditev, izvajanje hitrih testov v primeru zahtevanih dnevnih monitoringov. To se nanaša na kontinuirani monitoring, ki ga subjekti, ki so vpisani v evidenco pooblaščenih izvajalcev, v praksi ne morejo izvajati, ker nimajo niti zadostne zmogljivosti, niti opreme za to. V Poslanski skupini Desus smo naklonjeni rešitvam, ki prispevajo k zaščiti okolja. Pozitivno smo naravnani tudi do sprememb zakonodaje, ko je očitno, da nekatera določila v praksi ne prinesejo željenih učinkov. Zato bomo novelo Zakona o varstvu okolja, ki sicer trenutno naslavlja zgolj najbolj neodložljive ukrepe, podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Gre za tehnični zakon po skrajšanem postopku, pa vendar ima 75 strani. Tako da mislim, da bi bilo bolj smiselno, da bi se obravnaval naslednji mesec, na naslednji seji, ne pa zdaj, kajti zadeva je tako kompleksna in tako pomembna, da bi morala dobiti več časa za razpravo. Pa če gremo po vrsti. Glede izpustov CO2 gre v bistvu na nivoju Evrope za ene vrste kšeft, za trgovanje, za kdo bo več dal, kdo bo več kupil in tako naprej. To ne more bit v osnovi dobro za varovanje naravnega okolja. Ampak to tako je. Evropa to zahteva in mi seveda moramo to upoštevati. Druga zadeva je v zvezi z deponijami odpadkov, če vzamem naslednji kompleks, ki ga obravnava zakon. Ne vem, zakaj v Sloveniji nimamo sežigalnic odpadkov. Sredi Dunaja delujejo tri sežigalnice, v mestu, in ni nobene polucije naokrog. Energija, ki se tam pridobi, se porablja za suport prebivalstva znotraj mesta Dunaj in zadeva deluje tako, kot mora. Vem, da je bilo pri nas že nekaj poskusov, da bi se kaj takega naredilo, pa se je vse skupaj zavleklo in nehalo pri pridobivanju določenih finančnih sredstev v lastne žepe. Se nam pa potem dogaja, da se vsake toliko časa vžge kakšna deponija odpadkov in zgori. Kriv seveda ni nobeden. Če vzamemo samo najhujšo svinjarijo, ki se je zgodila na Vrhniki, to je ta Kemis. Kaj se je zgodilo? Nihče ni bil nič kriv. In kot ponavadi v Sloveniji nihče ni nič kriv, če je iz pravega gnezda. To je tisto, kar je narobe. Kar se tiče monitoringa, mislim, da je smiselno, da se izvaja monitoring, tudi v skladu z evropskim zakonjem, pa še bolj. Konec koncev je bilo to urejeno v nekdanji Jugoslaviji bolje, kot je urejeno danes, in bolje, kot je urejeno na nivoju evropskega zakonja. Tukaj bi bilo treba tudi definirati, strogo definirati, katere nevladne organizacije se lahko s tem ukvarjajo. Imeti morajo eno strokovno bazo, strokovno okolje in strokovno osebje, ne pa da se zberejo trije, ki hočejo zaslužiti in izsiljevati določene gospodarske subjekte, in dokler jim ne plačajo podkupnine, do takrat ne pustijo kakšnega projekta naprej. Pa če pogledamo, kaj dela sedanja inšpekcija. Nič ne dela. Če pogledamo, koliko je bilo uničenih vodotokov, koliko rib, koliko ton rib je umrlo in populacije v vodi, pa se nikomur ni nič zgodilo. Na koncu rečejo, saj ne vemo, kdo je to naredil. Kako ne vemo, če je ena sama fabrika na začetku potoka, sedaj pa ne vemo, kdo je to naredil? Tukaj je treba zadeve dosti bolj konkretno narediti in močneje pritisniti. Ali pa če pogledamo, še posebej če vzamemo Ljubljano, sekajo se najlepša drevesa. Tam pred Maksijem je bil en krasen topol, vrsta populis comunis, zdrav, ampak seveda naš šerif Janković ga je dal podreti. Ne vem, zakaj. Potem je bila na Tržaški cesti ena krasna bukev, fagus silvatica, stara preko sto let. In so jo tudi podrli, zato da bomo naredili še malo betona in tako naprej. Nihče ne razmišlja o tem, da je treba ozelenjevati Slovenijo. Vsako drevo, ki se posadi, naredi bistveno več kot evropski predpisi in kakor tisto evropsko sranje, ki ga dobivamo vsak dan na mizo in ga moramo zaradi zahtev Bruslja potrjevati. Zdrava pamet je tista, ki bi morala to zadevo urejati. Mi ne bomo nasprotovali zakonu, kajti vseeno je bolje nekaj kakor nič, pa vendar bi bilo treba ta zakon še enkrat dobro premisliti, popraviti neumnosti, ki so v njem. Ne glede na to, da so to neumnosti, ki prihajajo iz Evrope. Moramo se zavedati, da je bila Slovenija nekoč bolj čista, bolj zdrava, v boljšem okolju smo živeli, kot živimo danes. Ampak tukaj je pa treba pritisniti na določene, ki vse skupaj zlorabljajo za lastne privatne interese. Hvala.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik, za besedo. Cenjena državna sekretarka, kolegice, kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu okolja, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku posredovala Vlada, je namenjen uskladitvi zakonske uredbe z direktivo EU, pri čemer predlagane spremembe ne spreminjajo sistema trgovanja s pravicami do emisij toplogrednih plinov v EU, temveč omogočajo njihovo nadaljevanje po 31. 12. 2020, ko se sicer izteče veljavnost vzpostavljenega sistem trgovanja. Predlog zakona vključuje tudi spremembo veljavnega 20. člena, katerega glavni namen je jasno določiti, da proizvajalci izdelkov, za katere velja proizvajalčeva razširjena odgovornost, organizacijsko in praviloma v celoti tudi finančno odgovarja za ravnanje z vsemi odpadki, ki na območju Slovenije nastanejo iz izdelkov, za katere večja proizvajalčeva razširjena odgovornost. Kot tretja novost pa je sprememba veljavnega 101.a člena, s katerim se uzakonjajo pooblastila Vladi, da v zakonu v določenih primerih omogoči odstop od siceršnje zahteve, po kateri lahko obratovalni monitoring izvaja le oseba, ki je vpisana o evidencah izvajanja monitoringa. Predlagana spremembe upošteva, da zaključki, sprejeti na EU, za vedno več parametrov zahtevajo kontinuitetno izvajanje monitoringa emisij, kar v praksi ni več mogoče izvajati na do sedaj predviden način. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavedamo, da če začasne rešitve s spremljajočimi se predpisi ne sprejmemo, bi se s 1. 1. 2021 ponovno soočili s težavami, ki smo jim bili priča v preteklosti. Tako bomo zakonu v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke namenili soglasno podporo. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca bo predstavil Robert Pavšič. Izvolite.
Novela Zakona o varstvu okolja v slovenski pravni red vnaša delno spremenjeno direktivo Evropske unije za krepitev stroškovno učinkovitega zmanjšanja emisij in nizkoogljičnih naložb. Direktiva določa obveznosti povzročiteljem emisij toplogrednih plinov, ki jih izpolnjujejo v obliki trgovanja z emisijskimi kuponi. Pridobljena sredstva iz kuponov se bodo namensko uporabila za zmanjšanje emisij, in sicer v okviru ukrepov spodbujanja učinkovite rabe energije in ukrepov za izboljšanje kakovosti zraka v degradiranih območjih. Sistem emisijskih kuponov temelji na načelu Onesnaževalec plača. Gre za pomemben instrument, s katerim se zasleduje cilj ogljične nevtralnosti. Nadalje naslavlja predlagana novela problematiko ravnanja z odpadki. Predlog zakona uveljavlja pravičnejši sistem ravnanja z odpadki, ki temelji na plačevanju embalažnine, ki je v skladu z veljavno zakonodajo in jo plačujejo zavezanci z več kot 15 tonami letne odpadne embalaže. S predlaganim zakonom se preprečuje ponovitev scenarija iz leta 2018, ko družbe za ravnanje z odpadki niso odvažale odpadkov, za katere ni bila plačana embalažnina. Do tukaj je z novelacijo tega zakona vse v redu. Pred tednom ali malo več pa smo lahko v medijih spremljali zanimivo raziskavo o zaupanju. Čeprav tematika ni neposredno povezana s tole obravnavano, pa je simptomatična. Ljudje ne zaupajo ne politiki in, kar je še bolj nevarno, stroki. Živimo v 21. stoletju, v času digitalizacije, dostopa do podatkov v realnem času. Kljub neslutenemu razvoju tehnologije pa pri nas okoljske meritve še vedno izvajamo napovedano, rezultate pa objavljamo obdelane in selekcionirane. In spet smo pred dejstvom, da predlagatelj v novelo zakona vtika sporne določbe, saj predlagane spremembe spreminjajo pogoje za izvajanje okoljskega monitoringa. Problematična rešitev v predlaganem zakonu je, da se uveljavlja možnost, da obratovalni monitoring čiščenja odpadnih vod in plinov ter ravnanje z njimi v kemični industriji in ravnanje z odpadki izvajajo osebe, ki niso vključene v evidence pooblaščenih izvajalcev monitoringov. V času, ki je tako ali tako zaznamovan z nezaupanjem v sistemske okoljske kontrolne mehanizme, je taka namera zelo sporna, saj bi lahko posledično omogočala, da bi recimo Salonit Anhovo ali pa Cinkarna Celje ali pa T 6 izvajali različne monitoringe z možnostjo vplivanja na rezultate. V Listi Marjana Šarca menimo, da je takšno nezaupanje nujno potrebno nasloviti z vso odgovornostjo in zagotoviti takšen sistem okoljskega nadzora, ki bo vrnil ljudem zaupanje. Pričakovali bi torej, da so družbe, ki izvajajo monitoringe, neodvisne, da v procesu meritev sodelujejo lokalne zainteresirane skupine in da so rezultati objavljeni javno. Prav tako je nujno omogočiti dostop izvajalcev meritev do onesnaževalcev nenapovedano. Kakršenkoli drugačen pristop bo namreč stopnjo nezaupanja samo še povečeval. Hvala.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Socialnih demokratov, bo prestavil Soniboj Knežak. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Kolegice, kolegi! Predlagane spremembe zakona, ki je bil v zakonodajni postopek vložen s strani vlade, gredo v smer prenosa zahtev direktive Evropske unije, odpravljanja pomanjkljivosti sistema na področju odpadne embalaže in načina izvajanja obratovalnega monitoringa. Predlagatelji kot glavna cilja spremembe zakona navaja zagotovitev jasnega, nedvoumnega zakonodajnega okvira na področju ravnanja z odpadki iz izdelkov ter za zagotovitev in izvedljivost obratovalnega monitoringa. V Poslanski skupini Socialnih demokratov pozdravljamo rešitve, ki odpravljajo pomanjkljivosti sistema področja odpadne embalaže, ostajamo pa zadržani pri predlaganih rešitvah na področju izvajanja obratovalnega monitoringa. Razumemo pomisleke in argumente, ki govorijo v prid spremembi izvajanja obratovalnega monitoringa, a ne moremo spregledati aktualnih dogajanj na področju okolja in podnebja, ki se dogajajo v zadnjem času in ki nam jasno govorijo, da so monitoringi še kako pomembni pri zagotavljanju zdravega okolja. Predlagatelji namreč med rešitvami zapišejo, da bi se v določenih primerih omogočilo, da bi Vlada omogočila izjemo od zahtevanih izvajanj obratovalnih monitoringov, in sicer preko pooblaščenega izvajalca in na podlagi pogojev, ki bi jih sama predpisala. Rešitev, ki predvideva izjeme glede izvajanja monitoringa, je v naši poslanski skupini odprla kar nekaj vprašanj, in sicer kdo bo deležen takšne izjeme in zakaj ter kakšni bodo ti pogoji, ki jih bo Vlada predpisala. Že večkrat se je izkazalo, da ta vlada nima ravno posluha za okolje in okoljsko problematiko, zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov do rešitev, ki bi omogočile izjeme, ostajamo zadržani. Ponovno se nam zastavlja vprašanje, zakaj se v zakonske predloge sili zakonska določila, ki so lahko sporna in za katera bi potrebovali več časa za razpravo, obravnavo in soočenje mnenj. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov nekatere rešitve pozdravljamo, do drugih pa, kot že povedano, ostajamo zadržani in skeptični. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in 21. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 12. uri. Hvala lepa. (Seja je bila prekinjena ob 11.22 in se je nadaljevala ob 12.uri.)
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 6., 5., 4., 7., 8., 16. in 1. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanske in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 20. 10. 2020. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, SMC, NSi in Desus k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti 2. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo odločanje o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona in je predlagatelj predloga zakona v uvodni obrazložitvi predlagal, da Državni zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovalo več kot tretjina navzočih poslank in poslancev. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti 3. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 8. členu dopolnjenega predloga zakona. Na podlagi tretjega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti 3. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 10. 2020, ki je objavljen na e-klopi. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Levica k 1. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma istega predlagatelja k 1.a členu brezpredmeten, saj sta amandmaja vsebinsko povezana. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, kolega Primož Siter.
Hvala lepa za besedo. Osnovni postulat našega amandmaja stoji na naslednjem. Ne smemo dovoliti, da se neenakost iz naslova ovrednotenja dela oziroma neenakost iz naslova plače prevaja v neenakost v starševskem varstvu ali pa preko višine vplačanih prispevkov med upokojenci. Starševstvo je starševstvo, ne glede na to, kakšne so socialne okoliščine, naloga države pa je, da družinske politike oblikuje na način, ki je ugoden za vse. Naš amandma sledi prav tej nameri. Pomaga delavcem, staršem, tistim, ki se prebijajo skozi mesece na minimalni plači, pomaga samozaposlenim, nezaposlenim, torej tistim, ki štejejo dneve do naslednjega prihodka. Zakaj? Osnovo za izračun prispevka za socialno varnost za uporabnike ne vzame v minimalni plači, kot to velja v trenutni zakonodaji, kot osnovo ne vzame torej dejanske plače, kot predlaga predlagatelj tega zakona, ampak vzame povprečno mesečno bruto plačo, kot jo izračuna statistični urad za preteklo leto. S tem predlogom oziroma s tem amandmajem dejansko zasledujemo oblikovanje nekih družinskih politik, ki morajo biti predvsem socialne. Prevečkrat govorimo o družinski politiki, ki je zgolj natalitetna, pozabljamo pa, da družinska politika v osnovi mora biti najprej socialna, mora biti delavna, mora bit stanovanjska, mora biti izobraževalna, torej v podnapisu socialna. Na takšen način torej pomagamo vsem tistim, ki se za starševstvo v končni fazi tudi zaradi trenutnega socialnega položaja, nizke plače ali pomanjkanje le-te sploh ne bi odločili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 45. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine Levica k 1. členu ni bil sprejet, je postal amandma istega predlagatelja k 1.a členu brezpredmeten. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi oziroma tretji obravnavi, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu okolja v okviru skrajšanega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o učinkoviti rabi energije v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 10. 2020. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, SMC, NSi in Desus, k 78. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 7. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, SMC, NSi in Desus, k 96. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 7. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona in je predlagatelj predloga zakona v uvodni obrazložitvi predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 74 in proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 78. in 96. členu dopolnjenega predloga zakona. Na podlagi tretjega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tema členoma vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me je Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 77 in proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o cestninjenju v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 74 in proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Predsednik Republike Slovenije Borut Pahor je 6. oktobra 2020 predlagal Državnemu zboru, da za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije izvoli dr. Anžeta Erbežnika. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo generalni sekretarki Urada predsednika republike gospe Nataši Kovač.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! 14. julija letos je potekel mandat sodnici Ustavnega sodišča Republike Slovenije. V prvem postopku izbora možnih kandidatov za to funkcijo predlagani kandidat ni prejel zadostnega števila poslank in poslancev Državnega zbora, zato je predsednik republike javni poziv ponovil. Na ponovni poziv za zbiranje predlogov možnih kandidatov je predsednik republike prejel pet predlogov kandidatur. Po opravljenih pogovorih, presoji kandidatur in posvetovanji z vodji poslanskih skupin se je predsednik republike odločil, da Državnemu zboru za sodnika Ustavnega sodišča predlaga dr. Anžeta Erbežnika, doktorja pravnih znanosti. Dr. Erbežnik od leta 2010 opravlja delo pravnega svetovalca pri Odboru za pravosodje, notranje zadeve in temeljne svoboščine Evropskega parlamenta in je hkrati izredni profesor na Evropski pravni fakulteti v Novi Gorici. Po diplomi na Pravni fakulteti v Ljubljani je magistriral na European Institute of Public Administration v Luksemburgu, uspešno zagovarjal magistrsko nalogo tudi na Pravni fakulteti v Ljubljani, doktorski študij pa je končal na Evropski pravni fakulteti v Novi Gorici. Kot izredni profesor na Evropski pravni fakulteti je nosilec predmetov kazensko pravo, kazensko procesno pravo, ustavno mednarodno kazensko pravo ter gospodarsko kazensko pravo. Je tudi predstojnik katedre za kazensko pravo. Kot pravni svetovalec omenjenega odbora pri Evropskem parlamentu pripravlja obsežne in strokovne analize v zvezi z vrsto pravnih vprašanj in varstvom temeljnih pravic. Svoje strokovno znanje je izpopolnjeval na Univerzi Berkeley v Kaliforniji. Aktivno obvlada angleški, nemški, francoski in hrvaški jezik. Je avtor številnih člankov publikacij in je aktivni udeleženec strokovnih simpozijev, ukvarja pa se zlasti z vprašanji varovanja in uveljavljanja človekovih pravic, vzajemnega priznavanja v pravu Evropske unije, čezmejnih zdravstvenih storitev in podobno. Je tudi soavtor pomembnega učbenika Kazensko procesno pravo Republike Slovenije. Doktor Anže Erbežnik se je predstavil v predsedniški palači na javni predstavitvi. Pri tem je poglobljeno predstavil svoj pogled na poslanstvo ustavnega sodnika. Prizadeval si bo za varovanje človekovih pravic, zakonitosti in ustavnosti, saj mora biti Ustavno sodišče po njegovem mnenju še posebej občutljivo na argumente oseb, ki izražajo pomisleke glede človekovih pravic v njihovih zadevah. Predvsem je po njegovem mnenju potrebno razumeti, kakšno je stanje človekovih pravic danes v svetu in se zavedati izzivov, ki jih prinašajo aktualna vprašanja, razmerja med tehnologijo in človekovimi pravicami. S svojim odličnim poznavanjem prava Evropske unije bo lahko pomembno prispeval k uspešnemu delu Ustavnega sodišča tudi na tem področju, saj je po njegovem mnenju evropsko pravo nekaj, kar lahko soustvarja tudi ustavno sodstvo v nacionalnih državah. Doktor Erbežnik je na javni predstavitvi pa tudi v pisnem pojasnilu po njej odgovoril na nekatere zapise in zanikal tudi nekatere netočne trditve, ki so se ob njegovi kandidaturi pojavile v javnosti. Kandidata za mesto za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije predlagata predsednik odbora Evropskega parlamenta za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve gospod Juan Fernando Lopez Aguilar, sicer profesor za ustavno pravo in nekdanji pravosodni minister Kraljevine Španije in profesor doktor Boštjan M. Zupančič, nekdanji sodnik Ustavnega sodišča in nekdanji sodnik Evropskega sodišča za človekove pravice. Na podlagi opravljenih posvetovanj z vodji poslanskih skupin je mogoče utemeljeno sklepati, da ima kandidat potrebno podporo za imenovanje. Ob vsem navedem je mogoče pričakovati, da bo doktor Anže Erbežnik v primeru imenovanja svoje delo opravljal s potrebno strokovno in osebno integriteto vestno in odgovorno. Zato predsednik republike Državnemu zboru Republike Slovenije predlaga, da ga imenuje za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Živimo v času, ki ogroža temeljne človekove pravice, za katere smo se borili desetletja, in v času, ko je močno načeto zaupanje ljudi v pravo državo. Zato je danes bolj kot kadarkoli prej pomembno, da te pravice varuje učinkovito, neodvisno in zelo močno ustavno sodstvo. Takšno sodstvo pa po mnenju SAB zagotavljajo ustavni sodniki, ki jih poleg najvišje stopnje strokovne in osebne integritete odlikuje tudi izjemen čut za človekove pravice. V SAB smo že večkrat poudarili, da nismo naklonjeni jasno politično profeliranim kandidatom in da na mestu ustavnega sodnika pričakujemo najbolj eminentne pravnike z bogatimi kariernimi in življenjskimi izkušnjami. V doktor Erbežniku žal nismo prepoznali teh odlik. Izkušnje kandidata nas ne prepričajo. Ocenjujemo jih kot precej enostranske, saj so vezane predvsem na njegovo delo v Evropskem parlamentu, kjer je začel kot pravnik lingvist, nato pa nadaljeval kot strokovnjak za področje kazenskega prava. Ta specializacija, specializacija s področja kazenskega prava je v obstoječem Ustavnem sodišču že močno zastopana. Kandidat se v veliki meri posveča tudi področju raziskovanja in publicizma in je tudi predavatelj. Ugotavljamo tudi, da niti starost kandidata ni v prid našemu zavzemanju za čim bolj uravnoteženo sestavo ustavnih sodnikov, v kateri že sedaj prevladujejo zelo mladi sodniki. Ti sodniki so šele na polovici svoje karierne poti in daleč od njenega zaključka, zato njihove nadaljnje karierne ambicije odpirajo vprašanje njihove popolne nepristranskosti, ki je esenca osebnostne integritete najvišjega predstavnika sodne veje oblasti. Dvom v nepristranskost kandidata se nam poraja tudi zaradi dejstva, da je povsem jasno izpričan določeni politični opciji. To je za vsakega ustavnega sodnika zelo slaba popotnica. Glavni podpornik in glavni predlagatelj njegove kandidature je namreč dr. Boštjan M. Zupančič, nekdanji slovenski sodnik na Evropskem sodišču za človekove pravice, ki se je v zadnjem času s svojimi rasističnimi, šovinističnimi in nacionalističnimi izjavami po socialnih medijih pokazal in prikazal, da ne premore osebnostne integritete, ki jo legitimno pričakujemo od tistega, katerega dolžnost je varovanje temeljnih človekovih pravic in svoboščin. Takšna ideologija se pri posameznem ustavnem sodniku ne sme več ponoviti. Nekateri opozarjajo tudi, da dr. Erbežnika zaznamuje precej konfliktna narava, ki ni združljiva z osebnostno integriteto, pričakovano pri ustavnem sodniku. Kandidat se je večkrat prijavljal na najvišje funkcije – sodne in druge, tudi na ravni Evropske unije. Na zavrnitve se je odzval precej agresivno z ustavnimi pritožbami, izpodbijanjem postopkov in diskreditiranjem odločevalcev tudi preko medijev. Naloga Ustavnega sodišča ni ustvarjanje konfliktov in razdvajanje, ampak iskanje kompromisov in skupnih imenovalcev pri odločanju. Kompromis je mogoče enotnejše odločanje in zmanjšuje število ločenih mnenj, ki prav tako znižujejo raven zaupanja državljanov v ustavnopravne odločitve. Kandidat je vstopil tudi v spore s Pravno fakulteto v Ljubljani kot svojim delodajalcem pa z Evropskim parlamentom in kot kaže je v sporu z vsemi, ki se z njim ne strinjajo ali mislijo malo drugače. V Stranki Alenke Bratušek tako pri dr. Anžetu Erbežniku nismo prepoznali kvalitet vrhunskega ustavnega sodnika, zato kandidata ne podpiramo.
Hvala lepa. Brane Golubović bo predstavil stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Pred štirimi meseci je Državni zbor imel priložnost, da na mesto ustavnega sodnika izvoli pravnika, ki ga odlikuje izreden posluh za človekove pravice in dobrobit za najšibkejše v naši družbi. Kljub javno izraženi podpori večine poslanskih skupin dr. Teršek na žalost ni prejel zadostnega števila poslanskih glasov. Danes je pred nami novo ime, nov kandidat, dr. Erbežnik. Čeprav bi lahko predsednik republike predlagal kandidata, specializiranega za področje, ki ga Ustavno sodišče danes res potrebuje, je dal prednost politični matematiki oziroma uspehu svojega predloga, ne pa potrebam oziroma znanju, ki ga Ustavno sodišče potrebuje. Ali je prav, da se pri tako pomembni funkciji gleda predvsem na število glasov? Naš odgovor je vsekakor ne. Vse prevečkrat se zgodi, da gotovost izvolitve premaga strokovno raznolikost Ustavnega sodišča, ki je nujno potrebna za njegovo kvalitetno delo, da se zanemari pogled na celoto, da se opusti iskanje prave kombinacije znanj in poklicnih poti na eni strani ter mladostnega entuziazma in zrelih izkušenj na drugi. A na žalost se v Sloveniji vse konča na desni in levi, na delitvah, pri političnem in svetonazorski uravnoteženosti. Tudi pri Ustavnem sodišču je tako. V Listi Marjana Šarca smo prepričani, da takšne delitve škodujejo državi in ljudem. V konkretnem primeru pa bo tudi tokrat ostala preslišana potreba Ustavnega sodišča, na katero vztrajno opozarja predsednik dr. Rajko Knez. Ta je že večkrat javno izrazil upanje, da bo politika pri izbiri upoštevala tudi pravno področje, na katerem je izvoljeni kandidat še zlasti podkovan in bo tudi deloval. Povedano drugače, da bo zapolnila, recimo temu, področno praznino, ki je nastala z odhodom ene od ustavnih sodnic. Gre za socialno in delovno pravo, torej za področja, ki bodo v prihajajočih mesecih vnovič na preizkušnji. Predvsem zaradi tega se v Listi Marjana Šarca sprašujemo, ali je za ustavnega sodnika smiselno imenovati še enega strokovnjaka za kazensko pravo. Naj povedano ne bo razumljeno kot kritika spoštovanemu dr. Erbežniku. Prijavil se je na razpis in koalicija Janeza Janše mu je v dogovoru s predsednikom republike dala zeleno luč. Kritika je namenjena delu politike, ki ne želi videti širše slike inne uspe razumeti, kako pomembno je, da imamo na Ustavnem sodišču pravniško smetano, strokovnjake za različna področja. Vse to bi še dodatno dvignilo kakovost sodišča in ljudem vrnilo upanje v ustavna načela in vrednote. Kritika gre vsem nam, ki vsakič znova privolimo v to politično matematiko, in gre predsedniku republike, ki bi pri imenovanjih moral pokazati svojo avtoriteto, imeti pogum, sledeč pravniški raznolikosti Ustavnega sodišča, vztrajati pri kandidatu, ki ga na sodišču oziroma Beethovnovi potrebujejo. Tako bi zrela politika ravnala pri vseh imenovanjih. Nasprotno pa smo pri vsem tem političnem boju spregledali, da je prav del politike s svojim ravnanjem in z različnimi diskretizacijami kandidatov razvrednotil neodvisne institucije in najvišje državne položaje, s tem pa nastaja neizmerna škoda za državo, družbo in posameznike. Tudi to je razlog, da se vedno manj vrhunskih strokovnjakov odloči kandidirati za različne funkcije. Predolgo je tako, spoštovane kolegice in kolegi, predolgo. Vedno znova delate iste stvari in pričakujete drugačne rezultate. Nekdo je rekel, da je to norost. Jaz pa pravim, da je to tudi pot v popolno razvrednotenje institucij in s tem države. Danes se boste nekateri ponovno poklonili tej norosti. V Listi Marjana Šarca pri tem ne bomo sodelovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Željko Cigler bo predstavil stališče Poslanke skupine Levica.
Spoštovani! Imenovanje ustavnih sodnikov je izjemno pomembna pristojnost Državnega zbora in kot takšna je v veliki nevarnosti, da postane podvržena strankarskemu barantanju, političnemu kupčkanju in sklepanju gnilih kompromisov. Imenovanje ustavnih sodnikov je še toliko bolj pomembno vprašanje v času, ko se vedno bolj krepijo težnje po omejevanju in celo kršitvi človekovih pravic, po avtoritarnosti. V tem letu smo priča tektonskim spremembam vsakdanjega življenja v družbenem in gospodarskem življenju. Pandemija COVID-19 je zarezala v življenje vsakega od nas. Države so prisiljene sprejemati omejevalne ukrepe, ki posegajo v mnoge ustavne svoboščine. Čeprav so nekateri ukrepi nujni za ustavitev širjenja pandemije, pa je tudi veliko posegov, ki jih je treba postaviti pod ustavno presojo. Mnoge trenutne vlade, med njimi tudi aktualna slovenska, ta trenutek izkoriščajo pandemijo za krepitev svoje politične opcije v vseh družbenih sistemih. Pri tem jim pomagajo tudi izjemne razmere, saj so omejene tudi demokratične pravice, na primer pravica do zbiranja na javnem mestu, pravica do protestiranja, nenazadnje pravica do združevanja. A ustavne pravice že pred pandemijo niso bile samoumevne. Živeli smo v času, ko so se pod krinko pretiranega izpostavljanja s spremenjenimi varnostnimi razmerami sprejemale marsikatere sporne rešitve. V času, ko z zahtevami desnice tudi sredinske vlade ubogljivo nižajo standarde glede dopustnih posegov v človekove pravice, tu se nahajamo, in v času, ko pravica do zasebnosti, prepoved diskriminacije in človekovo dostojanstvo niso več povsem samoumevni. Če se ozremo le v obdobje zadnjih let, lahko na meji vidimo rezilno žico, vojaki so pridobili oziroma izvajajo policijska pooblastila. Policisti uporabljajo paralizatorje, sredstva za masovni nadzor in možnost za uporabo vojaške opreme so med nami. Hkrati pa država ne zmore zagotavljati zdravstvenega varstva, ne gradi novih bolnišnic, ne gradi zdravstvenih domov, niti domov za ostarele. Medtem ko je skoraj 280 tisoč ljudi pod pragom revščine, je dvig socialnih transferjev in najnižjih plač vse prej kot samoumeven. Zaradi nekaj 100 evrov dolga lahko človek na Slovenskem ostane brez strehe nad glavo. Vse omenjeno le nakazuje smer, v katero se premikamo, smer, na kateri končni postaji ni prostora za socialno pravičnost, za kvalitetno in vsem dostopno javno zdravstvo in šolstvo, za dosledno spoštovanje prepovedi diskriminiranja in zagotavljanja enakih možnosti za vse, za to ni prostora. Zaradi vsega navedenega postaja Ustavno sodišče še pomembneje kot do sedaj. Gre za najvišji organ sodne oblasti, za institucijo, ki je zadnji branik ustavnih pravic in svoboščin, ki se, kot rečeno, vedno bolj teptajo. Govorimo o instituciji, katere glavno orožje je avtoriteta. Avtoriteto pa lahko Ustavnemu sodišču zagotovimo le tako, da za sodnike izvolimo najboljše pravne strokovnjake, katerih primernost temelji na preteklem delu, samostojnosti in načelnosti in ne na političnem pedigreju. Stališče kandidata, da bi moralo Ustavno sodišče delovati kot nekakšno protisodišče, je zanimivo, a v kontekstu napada aktualne izvršilne oblasti, sedanje vlade, na sodno oblast tudi nevarno. Zdi se, da kandidat z reduciranjem problema na domnevno cehovsko delovanje sodstva soglaša s trditvami slovenske desnice, da je naše sodstvo nekakšno krivosodje, ki zaradi podzemnih vplivnih krogov obsoja politične nasprotnike. Ne trdimo, da je to kandidatovo stališče, le njegov koncept se lepo poklopi s tovrstnim diskurzom. Kandidat se problema loti na napačnem koncu. Sodstvo deluje v okviru veljavnega pravnega reda. Veljavni pravni red je vzpostavljen, da ureja obstoječa družbena razmerja. Obstoječa družbena razmerja v kapitalizmu pa so razmerja konflikta, med katerimi je najpomembnejši konflikt med delom in kapitalom, ki se manifestira vsak dan v izkoriščanju človeka po človeku, delavca na Slovenskem. Če se ustavni sodnik tega zaveda, bo tudi razmejil vlogo ustave kot najvišjega pravnega akta, ki ščiti tudi šibkejše v teh razmerjih, predvsem delavce nasproti delodajalcem. Razumel bo tudi, da so pomembne ne samo človekove pravice posameznika, ampak tudi pravice skupnosti, kot je pravica do ohranitve okolja, pravica do zdravstvene oskrbe in nenazadnje pravica do dela. V Sloveniji bi res potrebovali močnega kandidata za ustavnega sodnika, ki bi v teh težkih časih ubranil temelje demokratične ureditve in osnovne človekove pravice, hkrati pa s svojo presojo širil ustavne pravice tudi tja, kjer so osnovne pravice najpogosteje kršene, na delovna mesta, gospodarske organizacije, med revne upokojence, bolne in drugače socialno marginalizirane. Žal danes odločamo o kandidatu Anžetu Erbežniku, ki ne izkazuje teh kvalitet. Lahko mu priznamo določena pravna znanja, nedvomno, ne vidimo pa v njem človeka, ki bi doprinesel k večji kvaliteti odločb Ustavnega sodišča. Iz njegovih referenc ne moremo soditi o potrebni avtoriteti in odločnosti, ki je potrebna v teh kriznih časih in nenavadnih obdobjih, ko je treba odločati tako o posameznikovih človekovih pravicah kot o zaščiti družbe in vseh nas. V Levici tako Anžeta Erbežnika kot kandidata ne podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Glasovanje o predlogu predsednika Republike Slovenije za izvolitev sodnika Ustavnega sodišča bomo opravili skupaj z glasovanjem o 16.b točki, in sicer takoj po opravljeni predstavitvi stališč poslanskih skupin pri 16.b točki dnevnega reda. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje članice Sveta Banke Slovenije, viceguvernerke. Predsednik Republike Slovenije Borut Pahor je 6. oktobra 2020 predlagal Državnemu zboru, da na prosto mesto članice Sveta Banke Slovenije, viceguvernerke, imenuje dr. Arjano Brezigar Masten. Besedo dajem generalni sekretarki Urada predsednika republike gospe Nataši Kovač za dopolnilno obrazložitev predloga.
Spoštovane poslanke in poslanci! Po odstopu in predčasni razrešitvi mag. Bošnjaka s funkcije viceguvernerja Banke Slovenije je predsednik republike junija letos objavil javni poziv za zbiranje predlogov možnih kandidatov za to mesto. Po koncu poziva v septembru je predsednik prejel deset predlogov možnih kandidatur. Opravljeni so bili kot običajno pogovori z vsemi kandidatkami in kandidati. Predsednik je kandidature presodil in se posvetoval z vodji poslanskih skupin v Državnem zboru. Na tej podlagi je odločil, da za članico Sveta Banke Slovenije, viceguvernerko, predlaga Državnemu zboru dr. Arjano Brezigar Masten, doktorico ekonomskih znanosti, sicer direktorico Analitsko-raziskovalnega oddelka na Banki Slovenije in izredno profesorico ekonomije na Fakulteti za matematiko, naravoslovje in informacijske tehnologije Univerze na Primorskem. Predlagatelji in podporniki njene kandidature – prof. dr. Mojmir Mrak, prof. dr. Matej Avbelj, rektor Nove univerze, prof. dr. Klavdija Kutnar, rektorica Univerze na Primorskem – so med drugim zapisali, da kandidatka združuje potrebna znanja makroekonomije in monetarne ekonomije na visoki akademski ravni ter praktične izkušnje na področju vodenja ekonomske politike. Vse to pa je med drugim tudi zraven zahtevnosti, aktivnosti in spremljajočih analiz v evrosistemu izjemno pomembno za uspešno opravljanje funkcije člana Sveta Banke Slovenije, za zastopanje Banke Slovenije v organih Evropske centralne banke. Pot kandidatke je povezana z makroekonomijo in financami. Iz teh dveh področjih je tudi doktorirala na univerzi v Sieni. Ob akademskih referencah ima dr. Adrijana Brezigar Masten tudi pomembne izkušnje s področja vodenja ekonomske politike. Svojo poklicno pot je začela na Uradu za makroekonomske analize in razvoj, kjer je med drugim vzpostavila in tudi vodila Oddelek za makroekonomsko modeliranje. Kandidatka ima izkušnje tako s financami kot z bančništvom. V zadnjih letih pa je kot direktorica Analitsko-raziskovalnega oddelka na Banki Slovenije, kot enega izmed njenih ključnih oddelkov, uspela nadgraditi in izboljšati oddelek v smeri boljše kvalitete analiz, okrepitve analiz monetarne politike in razvojne infrastrukture, ki omogoča aktivno sodelovanje Banke Slovenije znotraj Evropske centralne banke. Aktivno sodeluje tudi pri delu nekaterih odborov Evropske centralne banke. Svoje bogato znanje in izkušnje, pomembne za uspešno delo na predlagani funkciji, je kandidatka predstavila tudi na javni predstavitvi. V Banki Slovenije vidi pomembno vest države z ostalimi članicami območja z evrom, kjer lahko Slovenija uresničuje interese na področju skupne denarne politike in mednarodnih financ. Tudi to področje je po njenem mnenju pred pomembnimi izzivi današnjega časa in skupaj z njimi tudi Banka Slovenije. Njihovo reševanje bo med drugim zahtevalo učinkovito združevanje visoko strokovnega akademskega znanja in praktičnih izkušenj pa tudi uspešno sodelovanje z državami članicami evroobmočja. Dr. Brezigar Mastenova je na predstavitvi pojasnila in odgovorila tudi na nekatera vprašanja, ki so se pojavljala v javnosti ob njeni kandidaturi. Na podlagi opravljenih posvetovanj z vodji poslanskih skupin je mogoče sklepati, da ima kandidatka tudi potrebno podporo za imenovanje. Utemeljeno lahko pričakujemo, da bo dr. Adrijana Brezigar Masten v primeru imenovanja svoje delo opravljala strokovno, odgovorno, primerno funkciji, za katero kandidira, zato predsednik Republike Slovenije Državnemu zboru predlaga, da jo imenuje za članico Sveta Banke Slovenije, viceguvernerko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, dober dan! Adrijana Brezigar Masten ne ponuja niti kritične refleksije preteklih spornih politik Banke Slovenije niti nobenih idej za njihovo spremembo. Analitsko-raziskovalni center Banke Slovenije, ki ga vodi od leta 2017, se je iz enega od najuglednejših makroekonomskih oddelkov v državi spremenil v družinsko podjetje zakoncev Masten, v katerem družinske in prijateljske povezave štejejo več od strokovnih kompetenc. Od kandidatke nismo dobili niti jasne in dvoumne opredelitve za nadzor Računskega sodišča Republike Slovenije nad Banko Slovenije, kar je voda na mlin konspiratornim praksam te inštitucije, ki že 7 let preprečuje kakršnokoli revizijo sporne sanacije bančne luknje, ki nas je stala 4 milijarde in pol. Po pričevanju ekonomista in trideset let sodelavca Analitsko-raziskovalnega centra Frančka Drenovca je po začetku mandata Boštjana Jazbeca leta 2013 prišlo do popolne degradacije tega centra. Takrat so mož kandidatke Igor Masten in njegova dva prijatelja dobili odlično plačane petinske zaposlitve na fiktivnih delovnih mestih, uslužbenci Banke Slovenije pa so jih videli le redko. Še obvestilo o plači jim je morala tajnica pošiljati po pošti na dom. Ko je Igor Masten leta 2016 kandidiral za viceguvernerja, je s svojima prijateljema iz previdnosti odstopil iz petinske zaposlitve. Ko je njegova kandidatura propadla, pa je Jazbec leta 2017 na mestu direktorja centra zaposlil njegovo ženo, aktualno kandidatko za viceguvernerko Adrijano Brezigar Masten. Drenovec opozarja, da so glavni ekonomisti centra pod njenim mandatom množično bežali v tujino, ona pa je prosta mesta zapolnjevala večinoma z zaposlovanjem svojih in moževih ljubljanskih in koprskih diplomantov, ne glede na njihove kompetence. Osebi, ki Analitsko- raziskovalni center Banke Slovenije vodi na podlagi grotesknih družinsko-prijateljskih poslovnih razmerij, enostavno ne moremo zaupati, da bo kompetentno opravljala funkcijo viceguvernerke. V Levici menimo, da je Banka Slovenije pri svojem delovanju odgovorna lastnim državljanom ter nadzornimi in demokratičnimi institucijami Republike Slovenije, ne pa neizvoljenim birokratom v Bruslju in Frankfurtu in da morajo za Banko Slovenije veljati enaki standardi, enaki zakoni in predpisi, kot veljajo za vse druge institucije javnega prava v državni lasti. Zato se že leta zavzemamo tudi za poostren nadzor Računskega sodišča Republike Slovenije nad Banko Slovenije. V razgovorih s kandidatko za viceguvernerko, ki smo jih opravili v Poslanski skupini Levica, je bila Brezigar Masten edina kandidatka, ki se ni jasno in nedvoumno zavzela za nadzor domačega Računskega sodišča nad Banko Slovenije. Zatrjevala je, da vlogo nadzora nad centralno banko lahko opravlja tudi Evropsko računsko sodišče. Po tej logiki slovenskega Računskega sodišča sploh ne rabimo, ker imamo Evropsko računsko sodišče. Ne potrebujemo niti slovenskega parlamenta, ker imamo evropskega. Ne potrebujemo niti Banke Slovenije, ker imamo Evropsko centralno banko v Frankfurtu. Takšen odnos kandidatke je še posebej nesprejemljiv v luči dejstva, da se Banka Slovenije obnaša kot nedotakljiva država v državi, ki se pod krinko neodvisnosti neprestano upira revizijam domačih organov nadzora in pregona in se s tem postavlja nad zakon. Spomnimo se, po sprejetju novele Zakona o Banki Slovenije, ki je Računskemu sodišču leta 2017 podelilo pristojnosti revizije pravilnosti in smotrnosti poslovanja Banke Slovenije, jo je Banka Slovenije poslala v ustavno presojo. Nato je presojo pod pritiskom javnosti leta 2018 umaknila. Ko je Računsko sodišče letos hotelo opraviti revizijo sanacije bank, ji Banka Slovenije ni želela pravočasno poslati vse dokumentacije. Ko se je Računsko sodišče le dokopalo do dokumentacije in končno opravilo revizijo, pa si je Banka Slovenije 12. oktobra, torej pred dobrim tednom dni, dovolila še zadnjo v vrsti pritlehnih potez. Tik pred objavo revizijskega poročila so zakonski člen, ki Računskemu sodišču torej omogoča revizijo Banke Slovenije, zopet poslali v ustavno presojo, zato da bi preprečili objavo ugotovitev. V Levici bi od preudarne kandidatke za viceguvernerko pričakovali, da se od takšnih praks vsaj jasno in glasno distancira, ne pa da jim, kakor aktualna kandidatka, z neprimernimi izjavami daje potuho. V Levici bomo zato njenemu imenovanju nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana generalna sekretarka Urada predsednika republike gospa Kovač, drage kolegice, dragi kolegi! Poslanska skupina je na razgovor povabila oziroma sprejela vseh 10 kandidatov za viceguvernerja oziroma viceguvernerko Banke Slovenije. Bili smo pozitivno presenečeni nad izjemno dobro strokovno ponudbo kandidatov in kandidatk, kar bi si želeli tudi na primer pri ustavnih sodnikih oziroma sodnicah. Po tem razgovoru in po tem, ko so bili kandidatke in kandidati javno objavljeni, je bilo tudi nekaj neresnic zapisanih v slovenskih medijih, ampak tukaj bom pohvalil uredništvo časopisa Dnevnik, ki se je opravičilo gospodu Igorju Mastenu, soprogu kandidatke izr. prof. dr. Arjane Brezigar Masten, za napačne navedbe, saj je kot nadzornik SID banke javno izjavil oziroma obvestil službo za skladnost poslovanja SID banke, in sicer 15. 9., da če bo njegova soproga imenovana v Državnem zboru za viceguvernerko, bo takoj odstopil z mesta nadzornika SID banke. Toliko o resnici. Banka Slovenije, gospe in gospodje, je vez Slovenije z ostalimi državami z evrom. Prek nje Slovenija uresničuje svoj interes pri sprejemanju globalnih finančnih odločitev ter odločitev denarne politike druge najpomembnejše svetovne valute. Banka Slovenije ima tudi pomembno vlogo v procesu poglabljanja integracije držav z evrom, od skupnega nadzora bank do vzpostavljanja mehanizmov za njihovo reševanje. Nenazadnje Banka Slovenije je varuh slovenske finančne stabilnosti. Za vodenje tovrstne institucije je potrebna oseba s profesionalno in moralno integriteto, vrhunskim strokovnim znanjem, vizijo razvoja institucije in povezavami ter sposobnostjo delovanja v mednarodnih finančnih krogih. Prepričani smo, da izredna profesorica doktorica Arjana Brezigar Masten ustreza tem merilom. Zaradi kompleksnosti globalnega finančnega sistema ter sodobnih izzivov na področju bančne regulacije ter izzivov pri vodenju monetarne politike zahteva vodenje centralne banke kombinacijo praktičnega in akademskega znanja, tako makro in monetarne ekonomije kot financ. Arjana Brezigar Masten je doktorirala iz makroekonomije in financ na Univerzi v Sieni ter se aktivno ukvarja z makroekonomsko in monetarno politiko kot direktorica Analitsko-raziskovalnega oddelka na Banki Sloveniji. Slednji je med drugim odgovoren tudi za ekonomsko in monetarno politiko, raziskave ter za mednarodne odnose. Arjana Brezigar Masten je tudi predstavnica Banke Slovenije v odboru za monetarno politiko znotraj Evropske centralne banke in je aktivno udeležena pri soustvarjanju monetarne politike znotraj evrosistema. Poleg znanja in izkušenj iz makro in monetarne ekonomije ima Arjana Brezigar Masten bogate izkušnje s področja bančništva. To dokazujejo njene objave, svetovalno delo v preteklosti ter tekoče delo na Banki Slovenije. Nismo spregledali, da so podporo kandidatki doktorici Arjani Brezigar Masten podporo dali tudi profesor doktor Mojmir Mrak, gospa Tjaša Bantan Polak, direktorica Aseptičnih izdelkov Ljubljana, Lek Novartis, profesorica doktorica Klavdija Kutnar, rektorica Univerze na Primorskem, profesor doktor Matej Avbelj, rektor Nove Univerze. Spoštovane kolegice in kolegi, zaradi vseh navedenih razlogov v Poslanski skupini Nova Slovenija – krščanski demokrati menimo, da je izredna profesorica doktorica Arjana Brezigar Masten tako zaradi njenih kompetenc kot tudi zaradi njenih osebnostnih lastnosti najboljša kandidatka za viceguvernerko Banke Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na skupno izvedbo tajnega glasovanja o predlogu za izvolitev sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije in predlogu za imenovanje članice Sveta Banke Slovenije, viceguvernerke. V skladu s prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču ter v skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije Državni zbor odloča o izvolitvi sodnika Ustavnega sodišča ter o imenovanju članice Sveta Banke Slovenije, viceguvernerke, s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Predstavniki poslanskih skupin so mi že posredovali predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so Franc Breznik, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, Andreja Zabret, Poslanska skupina Lista Marjana Šarca, Boštjan Koražija, Poslanska skupina Levica in Blaž Pavlin, Poslanska skupina Nova Slovenija – krščanski demokrati. Član te skupine sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke gospa Jerneja Bergoč. Ali kdo takemu predlogu za sestavo komisije nasprotuje? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje o sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti 1. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bosta poslankam in poslancem vročeni dve glasovnici, tako da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Poslanke in poslance prosim, da pri čakanju na vročitev glasovnic v skladu s preventivnimi ukrepi držite priporočeni medsebojno razdaljo. Glasuje se tako, da se na vsaki glasovnici obkroži beseda ZA ali beseda PROTI. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču bo predlagani kandidat za ustavnega sodnika doktor Anže Erbežnik izvoljen, če bo za glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije bo predlagana kandidatka za članico Sveta Banke Slovenije viceguvernerko dr. Arjana Brezigar Masten imenovana, če bo za glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjeni glasovnici oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Preden preidemo na izvedbo tajnega glasovanja, opozarjam na določbo drugega odstavka 92. člena Poslovnika Državnega zbora, ki določa, da med tajnim glasovanjem v dvorano nimajo dostopa osebe, ki niso udeležene pri glasovanju. Zato pozivam vse predstavnike Vlade in strokovne sodelavce poslanskih skupin, da dvorano v tem času zapustijo. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanko in poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo ob 13. uri in bo trajalo do 13.20. Po končanem glasovanju prosim poslanko in poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 2017. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 13. uri in 50 minut. (Seja je bila prekinjena ob 12.51 in se je nadaljevala ob 13.50.)
Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! Nadaljujemo prekinjeno sejo in 16. točko dnevnega reda. Predlog za izvolitev sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Naj preberem zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora 21. oktobra 2020. Razdeljenih je bilo 82 glasovnic, oddanih je bilo 82 glasovnic. Neveljavne so bile 3 glasovnice, veljavnih je bilo 79 glasovnic. Za je glasovalo 44 poslank in poslancev, proti je glasovalo 35 poslank in poslancev. Kandidat dr. Anže Erbežnik ni prejel večine glasov vseh poslank in poslancev, zato ni izvoljen za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Ker kandidat dr. Anže Erbežnik ni prejel zadostnega števila glasov poslank in poslancev, se skladno z drugim odstavkom 14. člena Zakona o ustavnem sodišču opravijo volitve na podlagi novega predloga predsednika republike. Nadaljujemo s Predlogom za imenovanje članice Sveta Banke Slovenije, viceguvernerke.Naj preberem zapisnik o ugotovitvah izida glasovanja o imenovanju. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora 21. oktobra 2020. Razdeljenih je bilo 82 glasovnic, oddanih je bilo 82 glasovnic. Neveljavne so bile 3 glasovnice, veljavnih je bilo 79 glasovnic. Za je glasovalo 44 poslank in poslancev, proti je glasovalo 35 poslank in poslancev. Kandidatka dr. Arjana Brezigar Masten ni prejela večine glasov vseh poslank in poslancev, zato ni imenovana za članico Sveta Banke Slovenije, viceguvernerko. Ker predlagana kandidatka ni prejela zadostnega števila glasov poslank in poslancev, bom v skladu s šestim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije o tem obvestil predsednika Republike Slovenije. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembi Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije o ugotavljanju odgovornosti nosilcev javnih funkcij na programu otroške kardiologije ter področju nabav in upravljanja z medicinsko opremo in zdravstvenim materialom. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o spremembi sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika, članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti eden. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda – Vprašanja poslank in poslancev. Glasovanje bomo opravili na podlagi pregleda predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric in ministrov z dne 20. oktobra 2020, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o predlogih sklepov. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Janeza Janše na poslansko vprašanje Zmaga Jelinčiča Plemenitega v zvezi s plačami določenih javnih uslužbencev. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 56. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 56.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Janeza Janše na poslansko vprašanje Janija Möderndorferja v zvezi z zdravljenjem in oskrbo obolelih s covidom-19 ter s posledicami za ne-covid programe. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo, proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Janeza Janše na poslansko vprašanje Soniboja Knežaka v zvezi s postavljanjem rezervnega demografskega sklada. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 43. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Simone Kustec na poslansko vprašanje Aljaža Kovačiča v zvezi s potekom izobraževanja ob morebitnem bistvenem poslabšanju epidemiološke slike. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 44. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Simone Kustec na poslansko vprašanje dr. Mateja T. Vatovca v zvezi s soglasjem in postopkom imenovanja direktorja Pedagoškega inštituta. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 45. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za javno upravo Boštjana Koritnika na poslansko vprašanje Tine Heferle v zvezi s pripravo nove volilne zakonodaje. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi s policijskimi nasveti žrtvam spolnega nasilja, objavljenimi na spletni strani Policije. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa na poslansko vprašanje Nika Prebila v zvezi z menjavami vršilcev dolžnosti direktorja Nacionalnega preiskovalnega urada. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje Andreje Zabret v zvezi z ohranitvijo potrebnih strokovnih pomoči otrokom s posebnimi potrebami ob slabšanju epidemiološke slike s covid-19. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra brez resorja, pristojnega za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, Zvonka Černača na poslansko vprašanje mag. Andreja Rajha v zvezi s črpanjem evropskih sredstev. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 44. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za javno upravo Boštjana Koritnika na poslansko vprašanje Janija Ivanuše v zvezi z delom javnih uslužbencev. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 54. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 54.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za izobraževanje, znanost in šport dr. Simone Kustec na poslansko vprašanje Aljaža Kovačiča v zvezi s financiranjem in ukrepi na področju športa. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 42. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje mag. Meire Hot v zvezi z ukrepi za otroke s posebnimi potrebami in invalidne otroke v primeru poslabšanja epidemiološke slike. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 42. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje Boštjana Koražije v zvezi z dvigom invalidskih pokojnin. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 44. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za obrambo mag. Mateja Tonina in ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje Roberta Pavšiča v zvezi z urejanjem statusa osrednjega vadišča Slovenske vojske na Počku in vodnega vira za 20 tisoč prebivalcev občin Pivka in Postojna. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravka Počivalška na poslansko vprašanje Jožeta Lenarta v zvezi s sedemletnim akcijskim načrtom za povečanje konkurenčnosti gozdno-lesnih verig in razvojem lesno predelovalne industrije v Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 45. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo Jerneja Vrtovca na poslansko vprašanje Željka Ciglerja v zvezi z gradnjo 3. razvojne osi na rudniškem območju Premogovnika Velenje na odseku Gaberke. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 45. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje Boštjana Koražije v zvezi z varnostjo na deponijah odpadkov. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 45. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja na poslansko vprašanje Dušana Šiška v zvezi z Inšpektoratom Republike Slovenije za delo. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 53. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 53.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo Jerneja Vrtovca in ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje Željka Ciglerja v zvezi z nameravanim sosežigom alternativnega goriva, odpadki in nevarni odpadki, v bloku 6 Termoelektrarne Šoštanj. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 45. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 21. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.